Bent Bøgsted (DF), 2004-02-24:
Som alle ved, er det her jo lovforslag, som bliver bakket op af seks partier her i Folketinget.
Lovforslag nr. L 153 handler om at give jobsøgende arbejde og ret til hjælp til hjemrejse, hvis de ikke finder arbejde.
Ligeledes handler lovforslaget om opfølgning af en sygemelding.
Her kan den sygemeldte rejse hjem med sygedagpenge til sit eget land.
Kommunen skal selvfølgelig følge op på sagen, og i den forbindelse skal kommunen afholde udgifter til den sygemeldte, når vedkommende skal rejse fra f.eks. Polen eller Litauen for at give møde hos sagsbehandleren ved kommunen.
Derfor kan det også undre, at man ikke regner med økonomiske konsekvenser for kommunerne, men det er da muligt, at det bliver afklaret under udvalgsbehandlingen.
Samtidig behandler vi L 157, der giver arbejdssøgende ret til frit at opholde sig i Danmark i 6 måneder som aktivt arbejdssøgende.
Så vidt jeg ved, vil der ikke være nogen form
Det vil sige, at en, der tilmelder sig i København, egentlig kan befinde sig i Nordjylland, uden at nogen ved, at vedkommende er der.
Lovforslaget giver også arbejds- og opholdstilladelse til en europæer, når vedkommende får arbejde, i 1-3 år, og den kan forlænges med en periode på op til 3 år.
Der gives samtidig opholdstilladelse til arbejdstagerens familie, når arbejdstageren forsørger den.
Det gælder ægtefæller og børn under 21 år samt personer beslægtet i opstigende linje.
Herunder skal man lette tilflytningen for andre familiemedlemmer, der forsørges af arbejdstageren.
Der er en del merudgifter, men også mindre udgifter.
Jeg må indrømme, at jeg har svært ved at gennemskue de tal, eftersom regeringen påstår, at der faktisk ikke vil være nogen interesse for at søge til Danmark.
Umiddelbart ser det faktisk ud til, at regeringen regner med en besparelse, men alligevel står der i lovforslaget
, at integrationsministeren regner med sådan ca. 38 mio. kr. i snit pr. år de første 4 år.
Så der må jo alligevel komme en vis tilstrømning til Danmark.
Hensigten med lovforslaget er at sikre de danske velfærdsydelser mod et forventet misbrug, hvilket efter Dansk Folkepartis opfattelse er nødvendigt, og vi er selvfølgelig godt tilfredse med, at der bliver taget hånd om det problem.
, selv om Dansk Folkeparti hellere havde set en løsning med en 7-års-overgangsordning, som vi har set, at lande som Belgien, Finland, Frankrig, Grækenland, Italien, Portugal, Spanien, Tyskland og Østrig har indført over for de nye medlemslande.
Kan det ende med, at Kommissionen siger, at den sikkerhedsmekanisme, som regeringen laver her i Danmark, er ugyldig?
Det kunne være meget interessant at få at vide, men det er ikke sikkert, det kan afklares på nuværende tidspunkt. Det her er efter min overbevisning et tydeligt tegn på, at forligspartierne ved at lave en sikkerhedsmekanisme er galt afmarcheret i forhold til, hvad vi i Danmark burde have gjort for at beskytte det danske arbejdsmarked.
Det kan virke besynderligt, at den danske regering ikke kan se det fornuftige i at indføre en 7-års-overgangsordning, især når der er ni andre EU-lande, der vælger den løsning, som Dansk Folkeparti ønsker.
I stedet vælger man den mest besværlige vej at gå for at prøve at sikre arbejdsmarkedet, men vel at mærke på en måde, der betyder, at man først giver arbejdere fra Østeuropa lov til at rejse rundt i Danmark i 6 måneder for at søge arbejde for derefter at gribe ind, hvis det går galt - vel at mærke hvis EU giver lov til at stoppe tilgangen af arbejdskraft fra Østeuropa. Man kan kun udlægge det på den måde, at det her drejer sig om, at den tidligere statsminister, hr. Poul Nyrup Rasmussen, og den nuværende statsminister, hr. Anders Fogh Rasmussen, gav hinanden ord på, at der skulle være åbent fra dag et, altså fra den 1. maj 2004.
Med den sikkerhedsmekanisme, som her bliver indført, kan det kun udlægges, som at udtalelser er blevet fortrudt, og det prøver forligspartierne så at råde bod på ved at lave en sikkerhedsmekanisme, der er mere usikker end at indføre den 7-års-overgangsordning, som hovedparten af EU-landene indfører.
Lad os nu se, om vi får lov til det, eller om Kommissionen blander sig, som den har gjort så mange andre gange, for når det kommer til stykket, er det vel ikke sådan, at vi her i Danmark egenhændigt kan afgøre, hvad der skal ske, hvis ikke der er opbakning fra Europa-Kommissionen, men det er noget, vi måske får afklaret i løbet af 2004.