Helge Adam Møller (KF), 2003-10-30:
Den konservative folketingsgruppe kan støtte forslaget, som på en lang række områder sikrer, at arbejdet, der gøres, og de afgørelser, der træffes ved danske domstole, i fremtiden i langt større omfang end i dag kan komme til offentlighedens kendskab.
Hovedoverskriften for lovforslaget er offentlighed, åbenhed og aktindsigt, men der er selvfølgelig også enkelte områder, hvor offentligheden, eller pressens repræsentanter, får en smule mindre åbenhed end i dag.
Disse få begrænsninger er sket efter nøje overvejelser over hensynet til de forskellige parter i en retssag.
Det kan selvfølgelig diskuteres, hvor snittet skal gå, hvor balancen skal være mellem hensynet til fuld og hel offentlighed og så et hensyn til de personer, som er inde i retsmaskineriet.
Men jeg synes, at snittet er lagt fornuftigt, således at vi nu samlet set får et retssystem, der svarer til det åbne og moderne samfund, vi har i 2003.
Lovforslaget svarer jo stort set til det lovudkast, som Retsplejerådet er kommet med tidligere i år.
Det indeholder, som det allerede er fremgået af bemærkningerne fra de tre tidligere ordførere, en lang række konkrete forslag, som medvirker til at skabe den ønskede åbenhed.
Tiden giver kun mulighed for at kommentere et par enkelte forslag, men inden jeg gør det, vil jeg godt understrege, at en vigtig og helt fundamental værdi i et demokratisk samfund er, at man har offentlighed i retsplejen.
Det er et af de områder, der adskiller et demokrati fra et diktatur.
En øget offentlighed, som vi nu får i retssystemet, er jo med til at sikre en betryggende retspleje, bl.a. gennem den mulighed, der derved er for, at vi alle sammen kan kontrollere og eventuelt komme med kritik af de ting, der foregår.
Så et par bemærkninger til enkelte af de konkrete forslag.
Nogle har kritiseret - og det har også allerede været inde i debatten i dag - det forbud, der nu kommer, mod at tage tv-billeder eller fotos af personer, som er sigtet, tiltalt eller er vidner, og som er på vej til eller fra retsbygningen i forbindelsen med en straffesag.
Jeg synes, forbuddet er rimeligt.
Det er jo alene en forlængelse af det forbud, der allerede er i dag, imod at tage billeder af de samme personer, når de først er inde i retsbygningen.
Formålet er at beskytte personer, som er pålagt at møde op i retten, mod den ofte ganske ubehagelige situation, det er at blive fotograferet i en så belastende situation.
Misforstå mig ikke.
Mennesker, der har begået kriminalitet, skal straffes, og straffen skal være konsekvent; det er et konservativt synspunkt.
Men ligesom vi for mange år siden i Danmark har afskaffet gabestokken og det at løbe spidsrod mellem menneskemængdens stokkeslag, så er det jo rimeligt, at borgere, hvad enten det nu er vidner, sigtede eller gerningsmænd, slipper for denne krænkende oplevelse.
Til slut en stor tak, fordi der nu er kommet en § 41 d, der betyder, at den, som har været udsat for tyveri, vold, røveri eller tilsvarende, nu kan forlange at blive gjort bekendt med dokumenter, der vedrører hans eller hendes sag. Det ved jeg har ganske stor betydning for ofret og for ofrets pårørende i mange sager.
Sammenfattende er der altså tilslutning til lovforslaget, som jeg er helt sikker på vi vil gennemgå i en omfattende og også engageret debat i Retsudvalget og andre steder - dette, fordi nogle af paragrafferne afspejler en indbyrdes afvejning mellem en total offentlighed og åbenhed og så argumenter, der trækker den modsatte vej.
Jeg ser frem til denne debat.
Jeg vil lytte med åbent sind til de argumenter, der måtte blive fremført.