Gitte Lillelund Bech (V), 2004-04-27:
Udfordringerne for danske børn er under konstant forandring.
Vi har i det seneste år vedtaget en ny folkeskolelov, der bl.a. indebærer mål for, hvad der skal ske i børnehaveklassen, og fælles mål for de enkelte fag i folkeskolen, og vi har senest vedtaget at indføre pædagogiske læreplaner i dagtilbuddene.
Mange af disse tiltag forventes at medvirke til en social mobilitet.
Vi rækker så at sige hånden ud til de børn, der har særlige problemer at slås med.
Dette sammen med de to evalueringer fra Danmarks Evalueringsinstitut, der har været af henholdsvis pædagoguddannelsen og læreruddannelsen, gør det nødvendigt at forbedre og styrke pædagoguddannelsen og læreruddannelsen, så vi sikrer, at vi fremover har pædagoger og lærere, der kan matche fremtidens behov for pædagoger og lærere.
I Venstre ønsker vi at styrke fagligheden for fremtidens pædagoger, bl.a. gennem mulighed for specialisering.
Pædagogernes opgaver er vidt forskellige.
Derfor er en faglig specialisering god og nødvendig.
Vores oplæg til fremtidens pædagoguddannelse baserer sig således på et ønske om at fastholde en fællesuddannelse, samtidig med at vi giver de studerende mulighed for at tone deres uddannelse og skærpe deres uddannelsesprofil mod bestemte arbejdsfunktioner og arbejdsområder. Styrkelsen af fagligheden ønsker vi bl.a. gennem en præcisering af de centrale kundskabs- og færdighedsområder, samtidig med at vi reducerer antallet af fag i uddannelsen, hvorved der bliver tid til fordybelse.
Toningen af uddannelsen skal ses som et ønske om i højere grad at kunne matche kravene om samspil med øvrige faggrupper, eksempelvis lærere eller personale på socialforvaltningen.
Samtidig tror vi, at også pædagoger med forskellige toninger af deres uddannelse inden for eksempelvis dagtilbuddene kan bidrage til at kvalificere disse.
Det gør nemlig, at praktikken får et langt større uddannelsesmæssigt indhold og kvalitet, end det er tilfældet visse steder i dag.
Vi ønsker således at fastholde den studerende læring som det primære i praktikken.
Samtidig vil SU-berettiget praktik give mulighed for, at de pædagogstuderende kan komme i praktik i typisk personalemæssigt små pædagogarbejdspladser, hvilket igen skal ses i sammenhæng med ønsket om muligheden for at tone pædagoguddannelsen.
Afslutningsvis vedrørende pædagoguddannelsen vil jeg sige, at de øvrige forslag til styrkelse og reform af uddannelsen tæt følger anbefalingerne fra Danmarks Evalueringsinstitut, så samlet set forventer jeg, at vi med disse skridt kan sikre, at fremtidens pædagoguddannelse lever op til intentionerne for de mellemlange videregående uddannelser, som det fremgår af lov om mellemlange videregående uddannelser.
Med hensyn til læreruddannelsen lægger vi op til en justering af 1997-uddannelsen i høj grad baseret på evalueringen fra Danmarks Evalueringsinstitut.
Der er tre dele i forslaget til fremtidens læreruddannelse, som jeg specielt ønsker at fremhæve.
Det er muligheden for at specialisere sig som lærer, det er styrkelsen af specialpædagogikken, og så er det styrkelse af praktikken.
I Venstre synes vi, at det på læreruddannelsen er nødvendigt med et opgør med enhedslæreren.
Hvis der er lærerstuderende, der ønsker at specialisere sig inden for specifikke klassetrin, så skal der være mulighed for dette, for selvfølgelig kræver det forskellige pædagogiske redskaber at undervise en 1. klasse og en 9. klasse. Vi tror, at specialiseringen vil styrke fagligheden og indlæringen.
Samtidig bliver det muligt at få et tungere danskfag, hvis man som studerende vælger at skulle undervise i dansk eller matematik gennem hele folkeskoleforløbet, dvs. tilsvarende også et tungere matematikfag.
Herved tilgodeser vi faktisk anbefalingen fra Danmarks Evalueringsinstitut, der siger, at der er behov for at styrke dansk henholdsvis matematik i læreruddannelsen, hvis man som lærer skal undervise i alle folkeskolens klasser.
Vi ønsker således at sætte de lærerstuderende fri, således at det er op til den enkelte studerende at beslutte, om han eller hun vil være en bred lærer, en fagområdelærer, en klassetrinslærer eller en grundfagslærer.
I tillæg hertil har styrkelsen af specialpædagogikken i læreruddannelsen været afgørende for os i Venstre.
Ved at sikre, at alle lærerstuderende kommer igennem et modul i specialpædagogik, forventer vi at opnå, at færre børn bliver sendt til specialundervisning.
Tilmed får vi flere rummelige lærere og dermed også en mere rummelig folkeskole.
Det er vigtigt for os i denne forbindelse at pointere, at egentlige speciallærere fortsat skal uddannes via efter- og videreuddannelsessystemet. Endelig vil jeg påpege muligheden for, at lærerpraktikken i højere grad end i dag kan samles på én skole.
Det vil gøre det muligt for den studerende at få et tættere forhold til den enkelte skole og dennes lærere, elever og forældre også uden for de specifikke praktikperioder.
Samtidig vil det give praktikskolen større mulighed for at benytte den studerende som en særlig ressource, og praktikskolen kan herved løbende vejlede den lærerstuderende for at sikre, at der til slut kommer en god lærer ud af det.
Afslutningsvis vil jeg sige, og det gælder for både læreruddannelsen og pædagoguddannelsen, at uanset om vi taler
om den ene uddannelse eller den anden uddannelse, så skal vi altså sikre, at det er sjovt for vores børn at gå i daginstitution og at gå i skole.
Den seneste hjerneforskning har vist, at hvis vi synes, det er sjovt, så lærer vi bedre, og derfor håber jeg, at vi med justeringer af de to uddannelser får uddannet pædagoger og lærere, der sammen med deres kolleger kan sikre, at vores børn har det sjovt og samtidig lærer en masse.
Jeg ser frem til en god debat nu og hen over sommeren.