runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Carina Christensen (KF), 2002-11-12:
Andelsboligen er et vigtigt element i et varieret boligmarked, og den udgør et godt alternativ til de øvrige boligformer, vi har.
Vi oplever, at der er en stærk efterspørgsel efter andelsboliger, ikke mindst fra ældre mennesker, der ønsker at flytte fra deres ejerbolig, og jeg tror på, at den her efterspørgsel vil fortsætte i fremtiden.
Der omdannes hvert år ca. 2.000 private udlejningsboliger til andelsboliger, og der bygges årlig op mod 1.000 nye ustøttede andelsboliger, herunder andelsboliger med kommunal garanti.
Der er altså ingenting, der tyder på, at der skulle være nogen hindringer for, at den påbegyndte aftrapning af den direkte offentlige støtte til opførelse af private andelsboliger kan fortsætte.
Det her lovforslag lægger op til, at den direkte støtte til andelsboliger aftrappes, således at den er fuldt aftrappet ved udgangen af 2004.
Herefter vil der alene kunne gives kommunal garanti for låntagning til nyt andelsbyggeri.
Nedtrapningen af støtten forventes ikke at ville reducere det samlede byggeri af private andelsboliger nævneværdigt, da byggeriet af ustøttede andelsboliger forventes at erstatte byggeriet af støttede andelsboliger.
I Det Konservative Folkeparti er vi meget positive over for, at der nu sker en markedsorientering af andelsboligerne, og vi kan støtte forslaget.
Niels Helveg Petersen (RV), 2002-11-12:
Det Radikale Venstre kan give helhjertet tilslutning til forslaget om opførelse af flere ungdomsboliger.
Der er stærkt behov for det.
Også forslaget om ommærkning, som jo strikt ikke er en del af boligaftalen, kan vi give tilslutning til, og vi er selvfølgelig klar til at drøfte i udvalget, hvor den rette grænsedragning ligger.
Og lad mig så sige, at når vi er så glade for forslaget om bygning af flere ungdomsboliger, skyldes det jo helt afgjort, at det netop er de unge førstegangsboligsøgende, der bærer den største byrde af den førte boligpolitik, og det er på tide at sætte ind lige netop her.
Morten Homann (SF), 2002-11-12:
Jeg er meget, meget glad for det forslag om at øge ungdomsbyggeriet, som er blevet fremsat som et led i denne her aftale.
Det skal ikke være nogen hemmelighed, at SF har prøvet at rejse denne her diskussion i lang tid også under den tidligere regering, og derfor ser vi selvfølgelig meget positivt på, at det nu er lykkedes at få et forslag igennem, som faktisk øger byggeriet af ungdomsboliger.
Derfor vil vi meget gerne markere vores varme tilslutning til, at man endelig begynder at tage SF's idé om flere ungdomsboliger alvorligt nok til at sætte et forslag i spil.
Nu skal jeg selvfølgelig bruge min taletid til noget, så jeg vil bruge den til at dryppe en lille smule malurt i bægeret.
Jeg kan selvfølgelig undre mig lidt over, at når man skal i gang med at bygge flere ungdomsboliger så vælger at oprette et helt nyt regelsæt for de ungdomsboliger, man vil have, til forskel fra dem, man har i forvejen, når man samtidig har et slagord omkring regelforenkling.
Det synes jeg ikke ser så kønt ud.
De to problemer ændrer dog ikke ved det overordnede billede, som er, at det er meget positivt, at der omsider bliver bygget nye ungdomsboliger, og det vil vi støtte varmt.
Så vil jeg sige i forbindelse med forslaget om ommærkning af ungdomsboliger, at jeg sagtens kan forstå de overvejelser, man f.eks. har på Frederiksberg og tilsvarende
i Københavns Kommune, hvor man har behov for at kunne være lidt mere fleksibel med boligmassen, og derfor synes jeg, det er en god idé på den måde at få ommærket nogle almene boliger til ungdomsboliger
Så hvis man endelig skulle ændre grænsen, er det i mine øjne mere fornuftigt at sætte grænsen ned for at sikre sig, at det er de små boliger, det her kommer til at dreje sig om frem for at sætte grænsen op.
Derfor har Venstres ordfører måske ret i, at det er et meget fornuftigt sted, man er endt, ved grænsen på de 50 m2.
Vi støtter meget varmt, at man omsider får sat gang
i ungdomsboligbyggeriet, og vi vil også meget gerne se på at få lavet en fleksibel ordning omkring ommærkning.
Nils-Ole Heggland (KF), 2002-11-12:
Vedrørende lovforslag nr. L 56 synes vi, at det er positivt, at regeringspartierne og forligspartierne i øvrigt har fundet sammen om at give en håndsrækning på 1 mia. kr. til det her område.
Vi synes også, det er godt, at indsatsen bliver målrettet først og fremmest mod hovedstaden, hvor behovet er størst, og dernæst mod universitetsbyer som Århus, Odense og Aalborg.
Vedrørende lovforslag nr. L 55, altså forslaget om det, der rent teknisk hedder ommærkning, er vi positive over for det, og man kan diskutere meget, hvorvidt grænsen skal være 50 eller et andet kvadratmeterantal.
Jeg ved selv fra Frederiksberg Kommune, hvor jeg har bopæl, at de lidt mindre boliger er der ikke på samme måde efterspørgsel efter til andre formål, så der er logik i at gøre det nemmere at konvertere dem eller lægge dem om til at være ungdomsboliger.
Vi synes i Det Konservative Folkeparti, at grænsen på 50 m2 er passende.
Vi mener også, at det er en god måde at øge antallet af ungdomsboliger på, og især har vi forventning om, at det kan lade sig gøre i Københavns Kommune
, så også dette forslag kan
vi støtte.
Freddie H. Madsen (DF), 2002-11-12:
Til Socialdemokratiets ordfører vil jeg gerne sige, at det for Dansk Folkeparti selvfølgelig ikke er et must, at det lige nøjagtig er 50 m2 vi taler om.
Det kan godt være lidt mere eller lidt mindre, det må vi ligesom få afklaret i udvalget efterfølgende.
Claus Larsen-Jensen (S), 2002-11-12:
Jeg vil gerne spørge hr. Freddie H. Madsen fra Dansk Folkeparti, som jo også er med i den aftale med regeringen, som vi er det, om ikke Dansk Folkeparti også godt vil se positivt på, at vi kunne være en smule fleksible, uden at der er tale om en stor bukseelastik, med hensyn til størrelsen i antal kvadratmeter på små lejligheder, der kan ommærkes eller omdannes til ungdomsboliger for uddannelsessøgende.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-11-12:
Vi vil i Enhedslisten meget gerne være med til at afsætte 1 mia. kr., endda også mere, til at sparke gang i ungdomsboligbyggeriet, men når det er sagt, så må jeg også sige, at den måde, man anvender den her milliard på, er noget rod.
I stedet for at man bygger ungdomsboliger i alment regi, hvor det er den rigtige personkreds, det vil sige alle, der har mulighed for at komme med, så ville der ikke ske en indskrænkning af personkredsen, som man har gjort i det her forslag.
Der ville heller ikke være en skævdeling som den, der indføres nu, fordi de, der har forældre, der er i en pensionskasse, jo i realiteten får en fortrinsstilling frem for andre, der har brug for en ungdomsbolig.
Det er en form for lagdeling i samfundet, som efter min mening burde stride mod principperne for et velfærdssamfund. Så det er noget rod, man har lavet, plus at man foruden skal opbygge et nyt bureaukrati, et nyt regelsæt for anvisning osv.
Samtidig er det et lovforslag om, at man kan lave almene boliger om til ungdomsboliger.
Det har vi gjort tidligere, bl.a. med nogle af de meget store lejligheder, f.eks. i Gjellerupparken i Århus, hvor det havde en konkret, velbegrundet funktion, nemlig at medvirke til at fremme integrationsprojekter i store boligafdelinger med vanskelige sociale problemer, der skulle løses.
Det perspektiv er der jo ikke noget som helst af i det her forslag.
Det her forslag går bare ud på at tage nogle boliger, som ellers kunne gå til at løse ventelisteproblemet i de almene boligforeninger, og give dem til nogle andre, og det er altså ikke at løse et boligproblem.
Det er at løse det for nogle på nogle andres bekostning, og det synes jeg altså godt nok ikke, der er noget perspektiv i.
Og jeg må indrømme, at jeg ikke forstod hr. Claus Larsen-Jensens forsvar for den ordning, som åbenbart bygger på en eller anden antagelse om, at der er rigeligt med små almene lejligheder i de store byer.
I den boligafdeling, jeg bor i, kan jeg garantere, at vi overhovedet ingen vanskeligheder har med at udleje de små lejligheder.
Tværtimod, vi har lange, lange ventelister.
Så det her er bare at give en bolig til én ved at tage den fra en anden, og det kan jeg altså ikke se perspektivet i.
Vi vil gerne være med til at drøfte med regeringen, hvordan man kan bruge 1 mia. kr. til ungdomsboligbyggeri på en god måde, men vi vil ikke være med til at gøre det på den her måde, som det er foreslået.
Den sociale profil i det er simpelt hen ikke god nok, og derfor kan jeg sige, at vi vil være nødsaget til at stemme imod de to lovforslag.
Freddie H. Madsen (DF), 2002-11-12:
Lovforslaget her har til formål at skabe en gradvis større markedsorientering af andelsboligområdet, således at nybyggede andelsboliger i stigende grad bliver etableret uden direkte offentlig støtte efter den mere enkle regel om ustøttede andelsboliger.
Støtten vil være fuldt aftrappet ved udgangen af år 2004.
Efter år 2004 vil det alene være muligt at opføre andelsboliger med offentlig støtte i form af kommunal garanti.
Aftrapningen af støtten medfører mindre udgifter for det offentlige på 52 mio. kr. i år 2003, 103 mio. kr. i år 2004, 207 mio. kr. i år 2005 og 207 mio. kr. i år 2006. Mindreudgiften fordeles således, at 67 pct. er til staten og 33 pct. til kommunerne, da kommunerne refunderer 33 pct. af det statslige tilskud.
I år 2005, hvor støtten er fuldt aftrappet, vil der være
en administrativ lettelse for Erhvervs- og Boligstyrelsen som følge af, at kvotefordelingen falder bort, og styrelsens drift reduceres derfor i 2005 med 1,3 mio. kr., heraf 0,8 mio. kr. i lønsum, svarende til to årsværk.
Efter år 2004 skønnes det at medføre en administrativ lettelse for kommunerne, når kvoterne er faldet bort og de kommunale økonomiske konsekvenser skal forhandles med parterne.
Så vi ser i Dansk Folkeparti positivt på det her forslag og vil gå meget ind i det under udvalgsarbejdet.
Inge-Lene Ebdrup (V), 2002-11-12:
Aftrapningen af den direkte støtte til andelsboliger sker primært for at skaffe midler til andre tiltag på boligområdet, som skal give flere boliger.
Grunden til, at blikket så at sige er faldet på støtten til andelsboliger,
er, at antallet af ustøttede andelsboliger stiger.
Antallet stiger faktisk så meget, at vi ikke forventer et fald i antallet af nyopførte andelsboliger, selv om støtten falder væk.
Derfor finder vi det fornuftigt, at pengene kanaliseres derhen, hvor støttekronerne giver flere nye boliger, end det ellers havde været tilfældet.
Helle Sjelle (KF), 2002-11-12:
Lovforslaget vil medføre en ændring af § 37 i elforsyningsloven, som betyder, at stort set hele fortjenesten ved kommunernes salg af en elforsyningsvirksomhed vil blive inddraget af staten.
Det synes vi er et stort indgreb i kommunernes dispositionsmuligheder, og derfor er de betænkeligheder, som vi i Det Konservative Folkeparti udtrykte ved den oprindelige lovs vedtagelse, således ikke blevet mindre.
Det er først i den kommende tid, at Energitilsynet vil træffe de konkrete afgørelser om størrelsen af den kapital, som kommunerne kan beholde ved et eventuelt salg.
Når det historiske regnskab for hvile i sig selv-perioden er gjort op, forventes det, at selskaberne intensiverer deres anstrengelser for at effektivisere driften og dermed sikre forbrugerne konkurrencedygtige priser.
Først når vi har set, hvordan lovgivningen virker i praksis, synes vi, at der er grundlag for at vurdere, om der eventuelt er behov for en ændring.
Det stillede ændringsforslag går imidlertid i den helt forkerte retning.
Det Konservative Folkeparti kan derfor ikke støtte forslaget.
Aase D. Madsen (DF), 2002-11-12:
Jeg tror, at hr. Keld Albrechtsen har forstået det rigtigt, hvis jeg må begynde med hr. Keld Albrechtsen.
Det er da et problem, at i et forsyningsområde, hvor en kommune ikke dækker hele forsyningsområdet, kommer det til mange penge.
Det må jo være mærkeligt for de mennesker ude i det store forsyningsområde, som ikke har nogen mulighed for at få penge.
Jeg ved ikke, om der er juridisk mulighed for, at man på en eller anden måde kan lave nogle ordninger.
Det har jeg ingen forudsætninger for at stå her på talerstolen og sige ja eller nej til, men selvfølgelig indser Dansk Folkeparti, at der er et problem.
Med hensyn til forhandlinger kan jeg altså ikke forestille mig, at nogen minister kan sidde den appel, hele Folketinget i dag er kommet med om at komme til forhandlingsbordet om det her spørgsmål, hvor der er så mange milliarder, der bliver kanaliseret ud til nogle kommuner, overhørig.
Hvad forhandlingerne så slutter med, om vi ender i hver sin retning, i hver sit verdenshjørne, er der jo ingen, der ved.
Men vi må da i gang, få nogle regler på området, se
på de samfundsøkonomiske konsekvenser.
Når man tænker på finansloven, hvor man forhandler om 7 mia. kr. Her drejer det sig om mellem 25 og 50-60 mia. kr.
Hvor længe skal vi vente på, at der sker noget, sådan at vi i hvert fald er beredt, når først bølgen kommer med salg af elselskaber?
Keld Albrechtsen (EL), 2002-11-12:
Så har jeg to konkrete spørgsmål til fru Aase D. Madsen.
Det ene er, at som jeg hører det, er det Dansk Folkepartis opfattelse, at det ikke er acceptabelt for samfundsøkonomien, hvis der ryger 25 mia. kr. ud, uden at vi har nogen som helst kontrol med, hvordan de påvirker økonomien.
Det andet er, at det ikke er acceptabelt, at den nuværende NESA-lov kan gå hen og medføre, at der sker en forskelsbehandling mellem forbrugerne, sådan at der blandt de forbrugere, der har været med til at indbetale, er nogle, der får en gevinst, og en masse andre, der ikke får en gevinst.
Sådan har jeg hørt Dansk Folkeparti.
Jeg vil bare gerne have bekræftet, at det er sådan, og at jeg har forstået det rigtigt.
Martin Lidegaard (RV), 2002-11-12:
Det er bare for at være helt sikker på, at jeg forstod fru Aase D. Madsen rigtigt.
Er det korrekt forstået, at hvis vi ikke i den kommende udvalgsbehandling kan få regeringen i tale, vil fru Aase D. Madsen være villig til at sætte sig ned med forslagsstillerne og forsøge at finde en fælles løsning, som vi så må diskutere, hvad skal være?
Jeg vil dog i den sammenhæng bare sige, at deponeringsordningen selvfølgelig skal være med renter, så det er jo ikke helt uden interesse for kommunerne.
Men det er meget muligt, at man kan finde på meget mere kreative forslag.
Vil fru Aase D. Madsen være villig til at diskutere det i forbindelse med udvalgsbehandlingen, hvis vi ikke kan få regeringen i tale på baggrund af det her?
Kim Andersen (V), 2002-11-12:
Jeg vil allerførst gerne have lov til på Venstres vegne at slå fast, at Venstre fuldt ud støtter økonomi- og erhvervsministerens afvisning af det forslag, der her er til behandling.
De fire oppositionspartier stiller forslag om at ændre § 37 i elforsyningsloven, den såkaldte lex NESA-bestemmelse,
sådan at 95 pct. af nettoprovenuet ved salg af kommunale elforsyningsvirksomheder modregnes i det statslige bloktilskud.
Derudover skal renter af de sidste 5 pct. af provenuet også modregnes.
Det er jo egentlig bemærkelsesværdigt, at lovforslaget kun rammer elforsyningsvirksomhederne.
Forslaget indebærer jo kun en skærpelse af modregningsbestemmelserne i elforsyningsloven.
Lovforslaget tager ikke stilling til salg
af andre typer af aktiver, på trods af at der f.eks. findes stort set enslydende bestemmelser i varme- og naturgasforsyningslovene.
Der er behov for, at rammerne for salg af kommunale aktiver ses i en større sammenhæng:
Liberaliseringen af elmarkederne er i fuld gang.
Allerede i dag kan vi se konturerne af en fremtidig elforsyning, som er meget forskellig fra den, vi har kendt de sidste 40 år.
Den danske elforsyning står derfor over for en række store krav og udfordringer.
Den skal omstille sig til at kunne fungere på markedsvilkår i et konkurrenceudsat marked.
Energitilsynets analyser har vist, at de bedste elselskaber er to til tre gange mere effektive end de mindst effektive.
En strukturrationalisering i denne sektor er nødvendig, for at elforsyningsvirksomhederne kan sikre forbrugerne og virksomhederne konkurrencedygtige priser. Jeg bliver derfor nødt til at sige, at lovforslaget, som vi her har til behandling, har negative konsekvenser for de kommunalt ejede elforsyningsvirksomheder.
Forslaget fjerner i væsentlig grad incitamentet for kommuner til at sælge deres elforsyningsvirksomheder, og det ønsker vi ikke at medvirke til.
Derfor kan vi ikke støtte det fremsatte forslag.
Bendt Bendtsen (KF), 2002-11-12:
Jamen står vi med et samfundsmæssigt problem, hvis der er nogle kommuner, der sælger nogle aktiver, som tilhører dem, og så bruger pengene til at afvikle en gæld med?
Vi står med et problem, hvis der er kommuner, der når at hente mange penge hjem og begynder at vælte dem ud i forbrug.
Så vil jeg sige til hr. Keld Albrechtsen, at vi står med en sag, som vi er nødt til at se på.
Endnu en gang og for syttende gang: Der sidder et uafhængigt tilsyn og fastsætter, hvor snittet skal være, hvad der er bunden egenkapital, som vi kalder den nedskrevne genanskaffelsesværdi; så har vi en bunden kapital mere, og så er der nogle, der kan gå ind og købe.
Og så står jeg med en side af Folketinget, der ønsker at hele beløbet skal ud, og med den anden side af Folketinget, der ønsker at tage det hele.
Det er altså ikke et spørgsmål om at regulere det via en elreform.
Bendt Bendtsen (KF), 2002-11-12:
Jeg vil sige til det sidste, at jeg ofte og gerne forhandler med fru Bodil Kornbek, men jeg er nødt til at sige, at jeg jo må notere mig, at vi for nærværende står med en side af Folketinget, der mener, at vi skal ophæve lex NESA, og så er der nogle ovre i den anden side, der mener, at nu tager vi dobbelt op.
Så er det vel rimeligt, at regeringen befinder sig et stykke midt imellem, vil jeg gerne sige.
Jeg har før givet svar til hr. Torben Hansen og til fru Aase D. Madsen på, hvad årsagen var til nøjagtig det spørgsmål, hr. Torben Hansen stiller mig.
Hr. Keld Albrechtsen har i dag brugt ord som beslaglæggelse og tyveri.
Jeg er nødt til at sige, at det, at nogle ejere i en kommune sælger nogle aktiver, altså ikke er noget, vi regulerer med elforsyningsloven.
Der ligger nogle helt klare linjer, som blev vedtaget under den daværende minister, hvor reglerne om det her er, at det er et uafhængigt energitilsyn, som den daværende minister har været med til at udpege, der fastsætter værdien.
Det er jura det her.
Og til det der med, at jeg vil dele ud til højre og venstre og fra den enkelte kommune til den anden, så er det jo ikke det, jeg siger.
Det, jeg siger, er, at jeg er nødt til at vide, hvad partierne vil.
Det her er set med regeringens øjne kommunaløkonomi, og det er grunden til, at vi siger, at vi må se, hvordan det virker.
Vi er kommet med nogle henstillinger i den aftale, der ligger for nærværende, og hvis det er sådan, at der sker nogle uregelmæssigheder, må vi se på, hvad vi så kan foretage os i den sag.
Hr. Keld Albrechtsen og alle de andre kan spørge efter en hel masse garantier i dag.
Jeg har sagt, at det er Energitilsynet, der fastlægger den nedskrevne genanskaffelsesværdi.
Der er nogle aktiver, som tilhører nogle kommuner, og hvis de skal tages - det er jo det, jeg hører at man vil - kan det da godt være, at der kommer en grundlovssag.
Bodil Kornbek (KRF), 2002-11-12:
Det var det sidste svar, ministeren gav til fru Anne Grete Holmsgaard og hr. Martin Lidegaard, som egentlig fik mig til at studse en lille smule, for nu har der fra flere partiers side været lagt op til, at man meget gerne vil i forhandling om de her spørgsmål, fordi der altså er nogle problemstillinger vedrørende de milliarder, der nu bare kommer ud til nogle enkelte kommuner. Det svar, som ministeren gav, var, at ministeren åbenbart hellere vil forhandle med kommunerne end forhandle med partierne her.
Jeg vil gerne spørge, om det ikke er en smule problematisk.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-11-12:
Jeg vil godt efterlyse et svar fra ministeren på det spørgsmål, som er blevet rejst faktisk hele vejen rundt om regeringspartierne.
Det er nemlig spørgsmålet: Hvad vil regeringen gøre for at forhindre, at der er et meget stort antal milliarder, der blafrer ud i samfundsøkonomien helt uden kontrol, hvis ikke regeringen foretager sig noget?
Så kommer ministeren med en lang forklaring om, at han faktisk ikke agter at foretage sig noget.
Det var jo essensen i ministerens svar.
Regeringspartierne har fået en beklagelig skik med at gå
og beslaglægge andre folks penge.
Tidligere på dagen var det opsparingen i de almene boligafdelinger.
Nu er det folk, der har indbetalt år efter år til energiselskaber.
Det er ikke holdbart, og det er da endnu mindre holdbart, hvis det ligger klart, at der i Folketinget faktisk ikke er tilfredshed med den måde, som regeringen håndterer den her sag på, nemlig bare at lade stå til.
Torben Hansen (S), 2002-11-12:
Det, ministeren siger om henstilling til kommunerne, er jo ret interessant. Betyder det så på samme måde, som vi har set det i Vestsjælland, som ministeren selv tager op i sit svar,
at hvis kommunerne ikke følger den henstilling, laver man en kollektiv afstraffelse, der rammer de små 200 andre kommuner, som ikke er i den situation, at de står og har et selskab, de kan sælge?
Det er i hvert fald den kollektive afstraffelse, vi har set i forhold til Vestsjællands Amt og de andre amter.
Men helt konkret kunne jeg da godt tænke mig at vide, hvad det er, der har ændret sig i regeringens og Det Konservative Folkepartis optik, siden det næsten i dag lyder, som om - sådan har det lydt tidligere på dagen - at nu står man nærmest last og brast om lex NESA-lovgivningen.
Jeg mener at kunne erindre et parti, der i folketingsvalgkampen i november 2001 sagde: Når vi kommer til, så skal lex NESA-lovgivningen væk.
Hvad har ændret sig i Det Konservative Folkepartis optik det seneste år, siden man bakker op om lex NESA?
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2002-11-12:
Som det er blevet sagt tidligere fra den her talerstol i dag, er det Socialdemokratiets mål, at der bliver en bred vifte af boligtyper, og at den bestående boligmasse bliver renoveret og byfornyet, så boligerne stadig kan være tidssvarende.
Det vil vi gerne arbejde for.
Vi har også sagt i dag fra den her talerstol, at det her lovforslag nr. L 52, der er til behandling her i dag, ikke er udtryk for Socialdemokraternes boligpolitiske ønsker, men vi er omvendt enige i, at der bliver sat fokus på at få bygget flere boliger.
Vi er også enige i målet om, at der i de kommende 5 år bliver påbegyndt over 20.000 nye boliger årligt.
Derfor er vores tilslutning i dag jo også baseret på, at vi nøje vil påse, at der reelt bliver sat gang i byggeriet af de nødvendige boliger hen ad vejen.
Andelsboligformen er en meget eftertragtet og efterspurgt boligform, ikke bare af de ældre, men også af mange unge.
Dette forslag stiler mod at tilvejebringe en finansiering af flere private udlejningsboliger, ved at der sker en aftrapning af den direkte støtte til andelsboliger.
Forudsætningen for det her forslag er således, at der stadig vil blive bygget et tilsvarende antal ustøttede andelsboliger, der svarer til det samlede antal støttede andelsboliger, der i dag bygges. Flere høringsparter i sagen har imidlertid udtrykt tvivl om, hvorvidt denne forudsætning vil holde, og også om byggeriet kan holdes inden for en pris, som også almindelige mennesker kan betale, og samtidig leve op til en høj byggekvalitet. Set i det lys vil Socialdemokraterne derfor nøje følge, hvad der sker på området, og stopper nybyggeriet af andelsboliger, eller bygges der ikke nær så mange boliger, som aftalen på boligområdet lægger op til, så vil vi tage beslutningen om at fjerne støtten op til overvejelse.
Det er netop muligt, fordi vi sidder med ved bordet, når der igen skal forhandles. På den baggrund kan vi derfor støtte lovforslaget her i dag.