runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Søren Søndergaard (EL), 2000-02-09:
Jeg forstår udmærket, at ministeren ikke kan svare på det, hvis ministeren ikke på det tidspunkt har været informeret.
Så håber jeg, ministeren vil undersøge den sag, for det er jo mystisk, at der lige præcis i det, man forsøger at holde hemmeligt, kommer så store afsløringer frem.
Men når vi nu er ved begrundelsen, så vil jeg bare høre, om indenrigsministeren ikke er enig i, at det beskyttelseshensyn, der ligger i arkivloven angående personfølsomme oplysninger, under ingen omstændigheder kan udstrækkes til at beskytte myndigheder og myndighedspersoner, der har udøvet myndighedsgerning.
Altså man kan ikke bruge spørgsmålet om personoplysninger og fortrolighed omkring personoplysninger til at beskytte myndigheder og myndighedspersoner, der har begået den her type af krænkelser, som der er tale om.
Det vil jeg godt bede ministeren bekræfte.
Margrete Auken (SF), 2000-02-09:
Nu kan det jo dårligt blive et spørgsmål.
Har hun nogen sinde set det?
Og nu går hun ud og siger: Nu regner vi bare med, det kommer.
Jeg vil så godt lige stille et underspørgsmål.
Jeg er klar over, at Københavns Amt i øjeblikket presses til at sige ja til at købe en række af de her tog, og jeg vil ikke engang kalde det for katten i sækken, for en kat ved man sikkert mere om, end man ved om styresystemet i de der metrotog.
Det er så det, vi får nu.
Nu er vi simpelt hen tilbage til scratch med ingen verdens ting andet end tillid til dem, der har svigtet os og svigtet os og svigtet os.
Men er ministeren bekendt med, om Ansaldo nogen sinde har leveret førerløse, fuldautomatiske tog?
Thorkild Simonsen (S), 2000-02-09:
Flygtningenævnet har oplyst over for mig, at nævnet er bekendt med de angivne oplysninger om, at tre iranske asylansøgere efter indrejse i Iran er forsvundet.
Omstændighederne ved deres forsvinden er imidlertid i ingen af sagerne belyst og henstår fortsat, siger man, uafklaret.
Flygtningenævnet og udenrigsministeren har endvidere oplyst over for mig, at de danske myndigheder har begrænsede muligheder for at foretage opfølgning af en asylsag, når ansøgeren er vendt tilbage til hjemlandet.
Udenrigsministeriet har i tilslutning hertil tilkendegivet, at danske myndigheder i sager, hvor udlændingene opholder sig i hjemlandet, i almindelighed bør være tilbageholdende med at rette henvendelse til hjemlandets myndigheder af hensyn til udlændingene selv og også deres pårørende.
I den forbindelse kan jeg oplyse, at advokaten for en af de tre afviste asylansøgere har anmodet om, at der ikke rettes direkte henvendelse til de iranske myndigheder i sagen.
Søren Søndergaard (EL), 2000-02-09:
Jeg vil sådan set godt begrunde spørgsmålet, for nu er det jo meget tilfredsstillende, og det hører vi også her, at regeringen griber markant ind i forhold til magtmisbrug, som ligger 55 år, 60 år tilbage, og vil have afdækket sager, hvor man udviser folk til områder, hvor de risikerer tortur og fængsel og måske det, der er værre.
Det er selvfølgelig derfor, jeg så godt kunne tænke mig at høre, hvad man egentlig har lært.
Og jeg spørger ministeren, hvordan det egentlig går med de der iranere, som er blevet tvangsudsendt fra Danmark, og som er forsvundet, efter at de er blevet tvunget tilbage til det iranske præsteskabs diktatur.
»Hvad kan ministeren oplyse om de afviste iranske asylsøgere, som ifølge pressen er forsvundet efter de danske myndigheders tvangsmæssige tilbagesendelse af dem til det reaktionære, fundamentalistiske diktatur i Iran, og hvad vil ministeren gøre for at undersøge deres skæbne?«
Nu var spørgsmålet stillet, inden vi var bekendt med den reaktion fra statsministeren og regeringen, og jeg vil bare sige, at jeg har fuld forståelse for svaret på det her spørgsmål.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Thorkild Simonsen (S), 2000-02-09:
Jeg sagde i slutningen af mit første indlæg, at man vil, når den undersøgelse foreligger, komme med regeringens erklæring om, hvad man skal gøre, både om det skal være en undersøgelse eller en undskyldning, eller hvad det skal være.
Men på nuværende tidspunkt vil vi gerne se det hele beskrevet, inden vi udtaler os.
Søren Søndergaard (EL), 2000-02-09:
»Vil ministeren tage initiativ til en officiel dansk undskyldning over behandlingen af de jødiske flygtninge, som de danske myndigheder udleverede til grusom behandling og død i Nazityskland?«
Jamen jeg vil bare sige tak til ministeren.
Jeg er meget tilfreds med, at lige præcis spørgsmålet om personfølsomme oplysninger ikke er noget, som kan bruges for at skjule myndighedspersoners gøren og laden. Jeg siger tak for svaret.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Thorkild Simonsen (S), 2000-02-09:
Jeg kan svare bekræftende: Naturligvis ikke.
Jeg kan svare for mit eget vedkommende, at jeg under ingen omstændigheder var bekendt med, at det her foregik.
Det sagde jeg også i mit indledende svar.
Jeg var en af dem, der levede på det tidspunkt og kendte forholdene både for jøder, for frihedskæmpere, kommunister og andre, som var skjult på det tidspunkt. Når Udlændingestyrelsen ikke har svaret på den henvendelse, går jeg ud fra, at den kun henholder sig til den regel, der findes om, at der skal gå 80 år, inden man må offentliggøre noget.
Det er den eneste forklaring, jeg har kendt på det, og det er helt givet, at der er ingen af disse medarbejdere, der vel for de flestes vedkommende er født 20 år efter, der skulle tage noget hensyn til noget af det, som antydes.
Det tror jeg at jeg kan bekræfte.
Det er ikke sket.
Søren Søndergaard (EL), 2000-02-09:
Jeg er fuldstændig overvældet over denne her nyvundne åbenhed, det synes jeg jo er dejligt.
Var Udlændingestyrelsen og måske endda ministeren allerede dengang bekendt med, at der i de sager, man så ihærdigt forsøgte at hemmeligholde, var de oplysninger, som nu er kommet frem?
Vidste man, at en arkivadgang til sagerne ville afsløre de her skandaløse tilfælde af magtmisbrug fra myndighedernes side?
Det vi jeg godt høre ministeren om.
I den forbindelse vil jeg da også godt spørge ministeren, om ikke det forholder sig sådan, at Udlændingestyrelsen den dag i dag opretholder afslag i syv sager om udleverede jøder.
Jeg har jo også bemærket statsministerens udtalelse fra den 6. februar, hvori det fremgår, at regeringen vil, og jeg citerer: »... tage initiativ til en undersøgelse af Danmarks politik for bl.a. de jødiske flygtninge, som var kommet til Danmark i perioden fra nazisternes magtovertagelse til slutningen af Anden Verdenskrig.« Og det vil vel sige, at undersøgelsen ikke kun skal omhandle behandlingen af jøderne, men også behandlingen af sigøjnere, behandlingen af statsløse, behandlingen af politiske flygtninge og af alle andre, som søgte beskyttelse i Danmark på flugt fra det nazistiske diktatur i Tyskland. Jeg vil godt bede ministeren bekræfte, at det altså ikke kun er jøderne.
Det er netop denne her meget brede undersøgelse.
På samme måde vil jeg bede ministeren bekræfte, at der ikke vil være nogen som helst begrænsninger i adgangen til arkiver for denne her periode.
Og denne her periode er jo fra 1933 og helt frem til 1950, fordi sagerne fra krigen jo løber videre i forbindelse med retsopgøret.
Thorkild Simonsen (S), 2000-02-09:
Der kunne jo svares med et ja.
Men de dér rystende beretninger om, hvordan man behandlede visse jødiske flygtninge, der blev udsendt til Tyskland under Anden Verdenskrig, er jo meget rystende læsning.
Der er jo tale om en side af danmarkshistorien, som tilsyneladende endnu ikke er beskrevet, og for en, der levede på det tidspunkt, hvor det foregik, må jeg nok sige, at det måske er endnu mere rystende.
Både af hensyn til de ofre og deres familier og af hensyn til os selv bør vi selvfølgelig have alt på bordet.
Når undersøgelsen har bragt klarhed over sagsforløbet, vil regeringen udtrykke sin holdning, også i forhold til de efterladte, og det er faktisk også svar på næste spørgsmål, S 1404.
Søren Søndergaard (EL), 2000-02-09:
»Vil ministeren sikre, at Folketinget får en fuldstændig redegørelse for sagsforløbet omkring udleveringen af jødiske flygtninge fra Danmark til Nazityskland og herunder for den sagsbehandling, der efter krigen fandt sted med henblik på at informere de pårørende om de udleveredes skæbne?«
Sonja Mikkelsen (S), 2000-02-09:
Jeg kan oplyse over for spørgeren, at i det øjeblik, jeg er i besiddelse af en endelig tidsplan for Ansaldos arbejde, vil den blive oversendt til Trafikudvalget.
Marianne Jelved (RV), 2000-02-09:
Hr. Frank Dahlgaard skal høre bedre efter.
Jeg vil ikke udgive en bog om spørgsmål/svar omkring ØMU'en.
Jeg vil udgive en danskbog om sprogbehandling og tage eksemplerne her fra onsdagsspørgsmålene i salen og ikke bare omkring ØMU'en.
Det er et godt studium i sprogbehandling.
Dernæst skal jeg understrege endnu en gang, at den valutaaftale, vi har, ikke sikrer imod valutaspekulation over for kronen.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-02-09:
Det er et utilfredsstillende svar, for det er simpelt hen forkert.
Jeg står her med månedsoversigten for januar 2000 fra Den Europæiske Centralbank, og her fremgår det af en tabel på side 20, at prisstigningstakten i Euroland i første kvartal af 1999 var 0,8 pct., og at inflationstakten i november 1999 var oppe på 1,6 pct. Fra 0,8 pct. til 1,6 pct. er en fordobling, og det må ministeren da erkende eller bekræfte.
Marianne Jelved (RV), 2000-02-09:
Jeg kan fortælle hr. Thulesen Dahl, at jeg har en plan for sommerens aktiviteter.
Jeg vil simpelt hen samle onsdagsspørgsmålene igennem denne folketingssamling og lave en danskbog i, hvordan ....
Jeg vil ikke fortsætte, det hører til uden for salen.
Men jeg vil give hr. Thulesen Dahl et eksemplar af den.
Jeg vil gerne sige til hr. Thulesen Dahl, at hr. Thulesen Dahl mangler at fuldføre min forklaring, da jeg kom hjem med den aftale.
Jeg sagde: Det er et sikkerhedsnet for den danske krone, såfremt forholdene er, som vi kender dem, økonomien er sund osv.
Derfor er det meget, meget forkert og meget beklageligt, at hr. Thulesen Dahl siger som konklusion
på mine svar, som åbenbart ikke tilfredsstiller hr. Thulesen Dahl, at jeg står her og siger, at den aftale stort set ikke er noget værd.
Det passer ikke, og det har jeg ikke sagt.
Til hr. Frank Dahlgaard
: Jeg forstod på hr. Frank Dahlgaard: »... at ministerens svar er meget groft.«
Skal jeg karakterisere hr. Frank Dahlgaards spørgsmål?
Eller har jeg misforstået det?
O.k., det har jeg så.
Hvis eurosystemet holder, så har vi et sikkerhedsnet, siger hr. Frank Dahlgaard.
Jeg sagde i et af mine tidligere svar, at aftalen er gensidig, så Danmark ikke bare kan gøre, som vi vil.
Vi har nogle betingelser at skulle leve op til, for at valutaaftalen kan holde. Desværre har vi jo ikke overheads osv. her, men bare for at vise, at jeg har noget, som hr. Frank Dahlgaard måske vil være glad for at se, nemlig en kurve over, hvordan valutakriser har påvirket den danske rente under forskellige omstændigheder, og det er den situation, vi er i, når vi er uden for euroen, valutaaftale eller ej.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2000-02-09:
Men på baggrund af de udsagn, der er kommet fra Venstres formand, hr. Anders Fogh Rasmussen, har jeg den opfattelse, at han ikke føler, at statsministeren kunne handle anderledes, og jeg vil umiddelbart slutte, at med hensyn til det teoretiske spørgsmål, der blev stillet, ville det formentlig også gælde i den situation, hr. Jes Lunde beskriver. Jeg har været glad for at mærke, at der i Det Udenrigspolitiske Nævn har været et klart flertal, der netop har givet udtryk for, at man ikke kunne handle anderledes.
Så kan man være uenig om bevæggrundene, og man kan være uenig om baggrunden for den konkrete beslutning, men der er en klar tilkendegivelse af, at der ikke kunne handles anderledes.
Det kan jeg bekræfte, og det synes jeg er rigtigt at spørge om, og det er også godt, at vi får det sagt i dag.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Jes Lunde (SF), 2000-02-09:
Man kan jo se, at partiet Venstre er meget aktivt i spørgetiden i dag med en stribe spørgsmål til statsministeren om dette emne, og det får mig til at spørge statsministeren, om han vil være med i et tankeeksperiment: Hvis det nu var sådan, at hr. Anders Fogh Rasmussen havde været statsminister den søndag, da Antonio Guterres ringede, har statsministeren så fantasi til at forestille sig, at hr. Anders Fogh Rasmussen som statsminister på Danmarks vegne ville have sagt nej til aktionen?
Jens Rohde (V), 2000-02-09:
Fru Charlotte Antonsen spurgte tidligere på dagen om, hvorfor regeringen ikke skred ind med sanktioner, da man så, at fascisterne kom til magten i Italien, og det spørgsmål kunne såmænd lige så godt have været stillet her under S 1401. Statsministeren svarede, at Italien ikke er i den samme situation som Østrig, og jeg vil godt have en forklaring på, hvad statsministeren egentlig mener med det.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-02-09:
Regeringen og økonomiministeren ønsker, at Danmark skal afskaffe kronen og i stedet indføre den fælles EU-valuta, euroen, bl.a. ud fra nogle betragtninger om, at vi ikke skal devaluere, og at vi ikke skal have inflation.
Men hvad er det, der sker i det Euroland, som nu har eksisteret i godt 13 måneder?
Det er jo, at euroens kurs falder, altså at den glidende devalueres.
Det giver anledning til inflation, og det er baggrunden for spørgsmålet: Vil ministeren erkende, at inflationen og prisstigningstakten i Euroland er blevet fordoblet i euroens levetid, og at det bl.a. skyldes euroens kraftige kursfald?
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2000-02-09:
Tak, hr. formand, og også tak for tilkendegivelsen!
Jeg har nu gennem en række spørgsmål klargjort, at grundlaget for de 14 landes fælles holdning sammen med Norge, USA og Israel og med holdningsmæssig opbakning fra FN's generalsekretær er en fælles holdning til vores historie og vores menneskesyn.
Vores holdning er at sige fra i tide, og det er belyst fra mange forskellige vinkler, og det er egentlig også mit svar til de mange, der har været inde på det i denne omgang.
Derfor synes jeg egentlig også, hr. Bukstis indlæg meget godt runder dette spørgsmål af, og jeg har derfor ikke yderligere at tilføje til spørgsmålet.
Jens Hald Madsen (V), 2000-02-09:
Jeg vil gerne holde fast i spørgsmål nr. S 1401.
Grundlaget må være: Hvad er det, der gør, at dette initiativ er godt nok?
Og grundlaget kører man rundt i hele tiden, fordi man siger, at nu vil man se, om den østrigske regering lever op til regeringsgrundlaget og lever op til disse 14 landes forventninger.
Men man har allerede taget konsekvensen, man har allerede sat sanktionerne i gang, og mener statsministeren virkelig, at det er retfærdigt over for en demokratisk valgt regering, at man straffer den for noget, som den aldrig nogen sinde har gjort?
Den er aldrig nogen sinde kommet med nogen racistiske udtalelser, og der er ikke en plet at sætte på regeringsgrundlaget, men man straffer den allerede nu.
Er det demokratisk?
Er det det, vi kalder ytringsfrihed?
Et det det, vi kalder menneskerettigheder?
Eller er det det, vi kalder umådelig dumhed og arrogance fra 14 landes side?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-02-09:
Jeg vil godt spørge om noget i forbindelse med det, statsministeren siger om det retlige grundlag, hvor statsministeren rigtigt understreger, at EU har et retligt grundlag, der siger, hvornår man kan skride ind, og hvornår man ikke kan, men at det selvfølgelig ikke forhindrer en række lande i at have en holdning til nogle andre ting.
Det er jeg fuldstændig enig i.
Men mit spørgsmål er, om regeringen ikke vil være med til at se på, hvordan man kan skabe det retlige grundlag for, hvornår der skal gribes ind, så vi er sikre på, at store EU-lande som f.eks. Italien bliver behandlet på samme måde som det lille EU-medlemsland Østrig og måske engang det lille medlemsland Danmark.
Statsministeren rejser rundt og siger, at det gode ved EU er, at der gælder de samme fælles spilleregler for såvel store lande som små lande.
Men nu har vi altså en situation, hvor man sætter sig ud over de regler og siger, at der godt kan iværksættes en særlig aktion vendt imod et lille EU-land.
Og denne aktion ved man jo udmærket godt - og det har spørgetiden her i dag jo også afsløret - ville man ikke kunne iværksætte over for et stort EU-land.
Jacob Buksti (S), 2000-02-09:
vi diskuterer her
Så vidt jeg ved, er det S 1401, som, så vidt jeg har hørt, ikke har ret meget med de sidste spørgsmål at gøre.
Men jeg vil bare sige, at jeg er meget glad for, at statsministeren ikke mener, at jeg har forsøgt at udøve en form for politisk rådgivning, hvor jeg - som antydet af hr. Lars Løkke Rasmussen - skulle have rådgivet i retning af, at man skulle ophæve sanktionerne, sådan som Jyllands-Posten febrilsk har forsøgt at få mig til at lyde.
Er det ikke rigtigt, at statsministeren også læser det, jeg faktisk er citeret for, sådan, at det handler om, at det er de 14 lande, der træffer afgørelsen om, hvorvidt man skal trække situationerne tilbage, og ikke hr. Anders Fogh Rasmussen?
Peter Skaarup (DF), 2000-02-09:
Hvis man skal sammenfatte, hvad denne spørgetid har indeholdt, kunne man næsten forledes til at tro, at statsministeren havde fulgt med i tv-reklamerne for Mobilix, hvor man siger, at samtale fremmer forståelsen, men at statsministeren bare har hørt forkert.
Statsministeren mener åbenbart, der bliver sagt, at gentagelse fremmer forståelsen, for det er de samme travere, vi gang på gang hører, og efterhånden som de bliver gentaget, virker de mere og mere hule.
Statsministeren kan altså ikke nævne flere end 17 lande, der bakker denne aktion op.
Der var 48 lande med til Holocaust-konferencen, og der er nogleoghalvtreds medlemslande i OSCE.
Hvor er alle de lande henne, og hvor er alle ansøgerlandene henne, hvorfor er de ikke med på vognen
med de sanktioner over for Østrig?
Statsministeren har flere gange sagt, at der her i Folketinget ikke er flertal for, at Danmark skal gå enegang.
Så må jeg spørge statsministeren, om det ikke er korrekt, at der faktisk er et flertal i Folketinget, der ikke mener, at de sanktioner er gode, og beklager dem?
Og derfor vil jeg også spørge: Hvis Folketinget vedtager, at man beklager de sanktioner, hvad vil regeringen så gøre?
Eva Kjer Hansen (V), 2000-02-09:
Statsministeren sagde, at man kan gå gruelig galt i byen, hvis man ikke ved, hvor man skal hen, og denne spørgetid efterlader klart det indtryk, at statsministeren ikke aner, hvor statsministeren skal hen i denne sag.
Jeg vil gerne spørge statsministeren, om statsministeren vil tage initiativ til, at de 14 lande, som deltager i denne aktion, skal udarbejde en adfærdskodeks, der beskriver, hvem man kan acceptere, og hvad der må udtales, osv. osv., så man får nogle klare retningslinjer for, hvordan man skal håndtere eventuelle lignende situationer fremover.
Søren Søndergaard (EL), 2000-02-09:
Ja, nu gik det lige så godt, men det gør det jo ikke mere, for så må man jo stille spørgsmålet: Hvad er det egentlig, man har lært af det, der skete for 55-60 år siden?
Man kan jo forestille sig, at de pågældende embedsmænd dengang havde skrevet: Ja, men vi havde jo ikke nogen beviser for, at de jøder, vi sendte tilbage, endte i koncentrationslejre.
Der gik jo så mange rygter.
Folk sagde så meget, og vi havde jo svært ved at snakke med nazistyret, så vi kunne ikke rigtig få det oplyst.
Det tror jeg heller ikke, at ministeren ville have syntes så godt ud.
Derfor bliver jeg nødt til at insistere på det spørgsmål, der lyder: Hvad vil ministeren gøre for at prøve at få afklaret, hvad der sker med de folk, vi tvangsmæssigt sender tilbage, herunder få afklaret, om der sker dem det samme som dem, vi tvangsmæssigt sendte tilbage i perioden 1940-1945?
Marianne Jelved (RV), 2000-02-09:
Nu har jeg forstået spørgsmålet på den måde, at jeg skulle bekræfte og ikke erkende, at inflationen i Euroland er fordoblet siden euroen blev indført, og dertil svarer jeg: Nej, det kan jeg ikke bekræfte.
Inflationen i euro-området er ikke fordoblet.
Den gennemsnitlige inflation i forbrugerpriserne i euro-området var i 1998 ca. 1,09 pct., og til sammenligning var den gennemsnitlige inflation i forbrugerpriserne i euroområdet ca. 1,12 pct. i 1999.
Den gennemsnitlige inflation målt på forbrugerprisindekset er således ikke fordoblet, men kun steget med 0,03 pct.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-02-09:
Jeg vil godt spørge ministeren, om vi på en eller anden måde kan få en redegørelse fra regeringens for, hvordan udsigterne er for inflationen både i eurolandene og i Danmark.
Ikke mindst hvis eurokursen holder sig så lavt, som tilfældet er i øjeblikket - og der er jo endda risiko for, at den falder yderligere i forhold til dollaren - giver det jo et inflationspres, bl.a. fordi importerede varer fra USA og andre lande stiger i pris, og samtidig står vi med et udgiftsproblem i forbindelse med EU's udvidelse.
Det vil regeringerne næppe kunne klare, uden at der simpelt hen skal skaffes nogle flere penge, og derfor vil eurokriterierne næppe kunne holde, i hvert fald ikke de kommende par år.
Det kunne jeg godt tænke mig at høre ministerens kommentar til, og jeg kunne i hvert fald godt ønske at få en redegørelse for det problem.
Marianne Jelved (RV), 2000-02-09:
Som hr. Dahlgaard ved, ikke mindst som nationaløkonom, skal man være forsigtig med at tale om, at inflationen i en periode er dobbelt så stor som inflationen i en anden periode.
Inflationen kan være negativ, positiv eller nul, og hvis man vil sammenligne inflationen i to perioder, giver det derfor ikke mening at tage udgangspunkt i forholdet mellem inflationen i de to perioder, som hr. Dahlgaard gør i sit spørgsmål. Lad mig give et eksempel: I januar 1999 var stigningen i forbrugerprisindekset i euro-området i forhold til måneden før minus 1 promille, svarende til en årlig inflation på minus 1,2 pct. I august 1999 var den månedlige stigning i forbrugerprisindekset derimod plus 1 promille, svarende til en årlig inflation på plus 1,2 pct.
Men hvor mange gange større var inflationen i august i forhold til i januar? Det spørgsmål giver simpelt hen ingen mening, og det ved hr. Dahlgaard godt.
Jeg kan hertil føje, at i juni 1999 steg forbrugerprisindekset i euro-området ikke i forhold til den forrige måned, så inflationen var altså nul.
Hvor mange gange større var inflationen i august, hvor stigningen var 0,01 pct.? Til hr. Keld Albrechtsen: Jo, jeg vil meget gerne udarbejde en redegørelse om inflationen i euro-området og i Danmark.
Om jeg kan sige noget om udsigterne ved jeg ikke, men jeg har forstået spørgsmålet fra hr. Keld Albrechtsen og vil gerne bede om, at der bliver lavet en sådan redegørelse.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-02-09:
Tak for svaret.
Jeg kan forstå på økonomiministerens svar, at jeg bestemt ikke lagde ministeren noget som helst i munden, og derfor er udgangspunktet for at sige, at jeg skulle have en dårlig vane i form af at lægge ministeren ord i munden, naturligvis helt ude i hampen.
Tværtimod fik jeg bekræftet til fulde, hvad der var udgangspunktet for mit første spørgsmål, nemlig at da man indgik ERM II-aftalen som afløsning for tidligere valutaarrangementer, fremhævede man jo det vigtige i, at vi havde den aftale, og at vi havde et sikkerhedsnet, som ministeren nu også selv bruger.
Nu hvor det efter ministerens opfattelse ikke er så opportunt længere at fremhæve de ting, giver hun det indtryk i det svar, hun gav hr. Frank Dahlgaard, at ERM II-aftalen stort set ikke er noget værd.
Det lever jo til fulde op til den tanke, jeg havde med det første jeg sagde, og derfor kan jeg sige til ministeren, at jeg selvfølgelig ikke lagde ministeren noget som helst i munden.