runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Eva Kjer Hansen (V), 2002-01-10:
Jeg tror, at det vil være rimeligt at give den nye regering og den nye minister noget tid til at få udarbejdet helt konkret, hvordan de synes reglerne skal være fremover.
Det er i forbindelse med det arbejde, at der lægges vægt på - i hvert fald fra min side - at sørge for at have et godt samspil med arbejdsmarkedets parter.
Jeg kan jo ikke lade være med at studse over, at der skulle gå så lang tid for den tidligere regering, inden man fik taget sig sammen til også at få skrevet et lovforslag, som man så lige kunne nå at sende til høring, inden folketingsvalget blev udskrevet.
Jeg går ud fra, at man, i og med at det sådan har været en meget langstrakt proces, så også fuldt ud har respekt for, at den nye regering lige skal have noget tid til at gøre sig nogle overvejelser og til at komme med de konkrete forslag.
Margrethe Vestager (RV), 2002-01-10:
Da det ganske rigtigt har været en meget langstrakt proces, vil jeg spørge, om Venstres folketingsgruppe vil anbefale ministeren at sætte sig ind i det forarbejde, som ligger, eller om det skal kastes fuldstændig på porten, og man vil begynde forfra.
Der har jo netop været lavet et meget grundigt udredningsarbejde om selve begrebsdannelsen i det her forhold.
Og jeg vil da anbefale den nuværende regering at bruge det grundlag, som er lagt, da det er uideologisk og handler om at sikre, at vi får en arbejdsskadereform, som svarer til det arbejdsliv, danskere har i øjeblikket.
Lene Garsdal (SF), 2002-01-10:
Det er netop også vedrørende det grundige forarbejde, der er blevet lavet i den betænkning, der kom sidste år, nr. 1402,
hvor man jo netop har haft arbejdsmarkedets parter bredt inde for at diskutere arbejdsskadebegrebet.
Og da kunne man ikke blive enige. Så jeg vil gerne spørge, hvorfor man nu tror, at man ved fornyet henvendelse til arbejdsmarkedets parter kan få skabt en enighed om det begreb.
Vil det ikke bare være en trænering af sagen?
Karen Jespersen (S), 2002-01-10:
Jeg vil gerne spørge om Venstres holdning til et nyt begreb
for arbejdsulykker
Er det rigtigt forstået, at partiet Venstre mener, at de tre forskellige ulykkesbegreber, man har i dag, ikke dækker de arbejdsulykker, der rent faktisk sker på arbejdspladserne, men at der er behov for et nyt begreb, at man faktisk er enig i, at det behov er der, men at man så siger, man gerne vil have arbejdsmarkedets parter med?
Der er jeg så enig med de spørgere, der siger, at det kan man sætte et stort spørgsmålstegn ved.
Men jeg synes, det er meget vigtigt at få slået fast, at Venstre er enig i, at der er brug for et nyt ulykkesbegreb, for man kan jo selvfølgelig så holde fast i på længere sigt, at det er det, der er partiet Venstres holdning.
Margrethe Vestager (RV), 2002-01-10:
Jeg synes, det er en meget ordentlig måde, hr. Bent Bøgsted håndterer hele det her spørgsmål på, fordi der er vilje til at sige, at når vi indholdsmæssigt synes, at det går den rigtige vej,
Det synes jeg er overordentlig glædeligt.
Jeg vil gerne spørge hr. Bent Bøgsted, for vi kender jo høringssvarene: Hvor meget tiltro har man til, at også arbejdsgiverne vil kunne finde et arbejdsskadebegreb, som er dækkende for det, der opleves som arbejdsskader i dag?
LO og en række af organisationerne er jo, som også nævnt af en tidligere ordfører, positive over for den udvidelse, der sker i øjeblikket, fordi det er oplevelsen hos deres medlemmer, at det er realiteten, hvorimod arbejdsgiveren måske nok er en lille smule mere påholdende, ikke kun med forståelse af begrebet, men måske også med pengepungen.
Eva Kjer Hansen (V), 2002-01-10:
Nu nåede den socialdemokratiske ordfører, fru Karen Jespersen, måske ikke at høre hele min ordførertale.
Men jeg var jo faktisk inde på meget klart i ordførertalen, at jeg synes, der er behov for at revurdere de gældende regler og gav endda et eksempel på en situation, der ikke var omfattet, og som vækker stor forundring, fordi man måske umiddelbart forventer, at den ville være omfattet af reglerne.
Så derfor er vi indstillet på at se på begreberne og se på, hvad det er for nogle situationer, der er dækket i dag, og hvilke der ikke er, og så ud fra det komme med et udspil.
Samlet kan jeg så sige til de ordførere, der har været oppe: Udgangspunktet vil naturligvis være det arbejde, der ligger forud.
Det er jo også det, der vel gør, at beskæftigelsesministeren i dag kan sige, at der allerede i indeværende samling vil blive taget nogle konkrete initiativer fra regeringens side.
Og som jeg også var inde på, er der jo nogle elementer af lovforslaget, som meget hurtigt kan sættes i værk og meget hurtigt kan træde i kraft og dermed give nogle forbedringer.
Ja, jeg ved ikke, om fru Margrethe Vestager sådan bevidst laver en overfortolkning eller bare ikke hører efter, hvad der bliver sagt.
Jeg er meget enig i, at det, der skal diskuteres, er de elementer, der indgår i det lovforslag, som er til behandling i dag, men jeg har ikke taget stilling til, hvordan de nye regler så skal se ud.
Jeg er enig i, at det er de elementer, der skal diskuteres, og det er det, vi skal se på.
Men hvordan definitionerne så skal være fremover, vil jeg ikke lægge mig fast på på nuværende tidspunkt.
Jeg erkender åbent, at der er situationer, hvor der i dag er et problem, fordi der er uklarhed om, hvorvidt de er omfattet eller ej, og der har været nogle eksempler, som jo er absurde i forhold til, at man med rette dér kunne forvente, at man ville være omfattet af arbejdsskadeloven og ikke er det, som jeg nævnte i min ordførertale. Så det er bestemt ikke udelukkende et spørgsmål om finansieringsformen; det er et spørgsmål om at få defineret: Hvad hører rettelig ind under arbejdsskadeloven, og hvad gør ikke?
Men derudover bliver det selvfølgelig også væsentligt som et element, der jo ikke rigtigt er taget med i det foreliggende forslag, at få diskuteret: Hvordan skal det hele
så finansieres?
Og der er det, jeg håber, at Socialdemokratiet og De Radikale vil gå aktivt ind også i den del af forslaget.
Margrethe Vestager (RV), 2002-01-10:
Jeg har naturligvis stor respekt for, at ordføreren har behov for at sætte sig ind i lovforslaget og begrebsdannelsen.
Nu hører vi, at der er et parallelt forløb med arbejdsmarkedets parter.
Nogle af os har en vis reservation i forhold til, hvor optimistisk man kan være med henblik på, om de måtte kunne nå til enighed om et arbejdsskadebegreb, som var dækkende i forhold til den moderne arbejdssituation.
Har partiet Venstre sat en deadline for, hvor lang tid
de vil vente på, at arbejdsmarkedets parter bliver enige, og før partiet selv vil tage stilling til, hvilket arbejdsskadebegreb det finder rimeligt?
Eva Kjer Hansen (V), 2002-01-10:
Der kom jo en meget klar udmelding fra beskæftigelsesministeren under ministerens indlæg, nemlig at ministeren i indeværende samling vil tage nogle konkrete initiativer vedrørende arbejdsskadelovgivningen, og det er det.
Det er så tæt på, som vi kan komme i dag.
Bent Bøgsted (DF), 2002-01-10:
Der skal ikke herske nogen tvivl om, at Dansk Folkeparti ønsker sagsbehandlingstiden for arbejdsskader nedbragt.
Den langsommelige proces, der praktiseres i dag, medfører ofte store konsekvenser for den skadelidte, fysiske, men også store psykiske problemer, der kan være med til at besværliggøre en tilbagevenden til arbejdsmarkedet og give øgede udgifter til det offentlige.
Vi skal også være opmærksomme på, at det ikke bare er skadelidte, det rammer, men at familien også bliver ramt af de psykiske problemer.
Og det kan medføre store negative konsekvenser og bidrage til en yderligere nedsættelse af arbejdsevnen for skadelidte.
De psykiske men dækkes ikke af arbejdsskadeforsikringen.
Samtidig kan det være umuligt at komme af med psykiske men, som derfor er en evig belastning.
Vedrørende arbejdsskadebegrebet
Lovforslaget skulle gerne bedre forståelsen
for de skadelidte.
Det samme er gældende, når det drejer sig om erhvervssygdomme.
Det er efter Dansk Folkepartis opfattelse for uklart og uforståeligt defineret for den skadelidte.
Det ønsker vi en yderligere bearbejdning af, så det bliver mere forståeligt for skadelidte, da det er hensigten, at der skal være tale om en lempelse af begreberne arbejdsskader og erhvervssygdomme.
Et andet punkt er udvidelsen af personkredsen til også at omfatte selvstændige erhvervsdrivende og medhjælpende ægtefæller.
Mange har en privattegnet forsikring i forvejen, så vi mener, at det skal være frivilligt at tilmelde sig ordningen.
De økonomiske konsekvensberegninger virker noget uklare og ligeledes konsekvenserne for erhvervslivet.
Derfor vil vi have arbejdsmarkedets parter inddraget i udformningen af en ny arbejdsskadereform, da det vil give den bedste løsning.
Men det skal ikke være en hindring for at få nedbragt ventetiden for anerkendelse af arbejdsskader, for det er noget, alle er enige om skal ske så hurtigt som muligt.
Derfor så jeg gerne, at det blev behandlet som et selvstændigt punkt så hurtigt som muligt.
Men som helhed må vi afvise lovforslaget om arbejdsskadesikring, som det foreligger nu, da vi ønsker at inddrage arbejdsmarkedets parter samt den lægefaglige viden i en udformning af en arbejdsskadereform, der er fornuftig og forståelig for de skadelidte.
Line Barfod (EL), 2002-01-10:
Det glæder mig at høre, at Dansk Folkeparti fortsat støtter, at der kommer en arbejdsskadereform, men jeg forstod ikke helt det her med, at der var behov for en yderligere bearbejdning af begreberne og reformen, før man vil være med til at støtte en reform.
Og hvad forestiller man sig, der skal være omfattet, og hvad skal ikke være omfattet?
F.eks. kan en pædagog, som griber efter et barn, som er ved at falde ud af hendes arme og derved får et knæk i ryggen, ikke få arbejdsskadedækning, mens en politihundefører, som vil bære sin hund ind i bilen og derved får en skade, godt kan få arbejdsskadedækning.
Vil man have, at den type af ulykker skal være omfattet, eller ønsker man fra Dansk Folkepartis side
, at det fortsat skal være en ret snæver ulykkesdefinition?
Lene Garsdal (SF), 2002-01-10:
Hr. Bent Bøgsted efterlyser nogle klarere afgrænsninger og en bedre forståelse af begrebet arbejdsskade, både med hensyn til ulykke og erhvervssygdom, og det er SF fuldstændig enig i.
Det er jo også det, som det lovforslag, der her lægges frem, tager højde for.
Det forsøger jo netop at definere de to typer af arbejdsskader.
Derfor vil jeg spørge: Hvorfor opfylder det forslag, som ligger her, ikke de krav, som hr. Bent Bøgsted synes, der skal til, for at det er godt nok?
Margrethe Vestager (RV), 2002-01-10:
Jeg synes, det var meget glædeligt at høre hr. Bent Bøgsteds blik for de personlige konsekvenser, den nuværende arbejdsskadelovgivning har, både i form af usikkerhed på grund af ventetider og usikkerhed i forhold til, hvad der kan anerkendes.
I den forbindelse vil jeg spørge til Dansk Folkepartis tålmodighed over for regeringen i forhold til parternes inddragelse i det her spørgsmål.
Som vi tidligere har sagt, har nogle af os dårlige erfaringer med parternes evne til at blive enige om et nyt arbejdsskadebegreb.
Vi synes at se, at Dansk Folkeparti har sat sig for at sørge for, at regeringen følger nogle af de linjer, som Dansk Folkeparti også sætter, og vi vil naturligvis meget gerne samarbejde med Dansk Folkeparti om at holde regeringen fast på de gode intentioner.
Man opfatter ikke Dansk Folkeparti som et parti, der plejer at deponere deres selvstændighed hos de store organisationer, som dominerer på arbejdsmarkedet.
Bent Bøgsted (DF), 2002-01-10:
Jeg må nok erkende, at jeg godt kan komme i knibe blandt de mange damer, der er her, men jeg skal gøre mit bedste.
Undskyld, men jeg kom helt ud af den.
Som det fremgår af lovforslaget drejer det sig om definitioner af, hvad der er en arbejdsskade, og hvad der er erhvervssygdomme.
Det at beskrive det i et lovforslag er også godt nok.
Jeg ser bare gerne, at det bliver sådan, at den almindelige borger også forstår, hvad der står i lovforslaget.
Derfor skal vi også holde skarpt øje med arbejdsmarkedets parter og lægevidenskaben, når de sammen med Folketinget skal være med til at lave en ny arbejdsskadereform.
Det må ikke være sådan, at de får skrevet noget, som den almindelige borger ikke forstår, og her i lovforslaget mener vi også, at der er en lidt uklar definition.
Hvad det tidsmæssige angår, sagde jeg: så hurtigt som muligt.
For min skyld må det hellere være i løbet af 2-3 måneder end i løbet af 6-7 måneder, men jeg er ikke helt klar over, hvor hurtigt det kan lade sig gøre at få den slags igennem, så jeg bliver svar skyldig.
Men vi skal have arbejdsmarkedets parter og lægevidenskaben med ind i det, for at vi får den bedst mulige reform.
Lene Garsdal (SF), 2002-01-10:
Det var jo netop derfor, jeg spurgte hr. Bent Bøgsted, for det er jo rigtigt, at som det er nu, er arbejdsskadebegrebet meget uklart og uforståeligt for menigmand.
Det, jeg spurgte til, var sådan set, om der ikke kunne tages højde for det med det forslag, der ligger her.
Om hr. Bent Bøgsted kunne bekræfte det?
Margrethe Vestager (RV), 2002-01-10:
Når vi har lavet et lovforslag på den her måde, er det jo, fordi vi synes, der skal være en sammenhæng i tingene, og jeg synes ikke, at det er rimeligt at behandle
sagsbehandlingstiderne for sig, for
hvad er værdien af at få et hurtigt nej, hvis den skade, man har fået i forhold til den almindelige rimelighedsbetragtning, er en arbejdsskade i forhold til et nyt begreb, men ikke i forhold til den nuværende lovgivning?
Værdien af at få et hurtigt nej er en dårlig handel i forhold til faktisk at få anerkendt noget, der opleves som en helt selvfølgelig og indlysende arbejdsskade i forhold til al rimelighed.
Derfor ser vi meget gerne, at tingene meget hurtigt bliver behandlet i sammenhæng, sådan at vi kan få en sagsbehandlingstid, der hænger sammen med et skadesbegreb, og dermed også en forenkling både af skadesbegrebet, men også af de vilkår den enkelte skadelidte har, for det er en vanskelig situation at stå i.
Karen Jespersen (S), 2002-01-10:
Der skal også ansættes flere i Styrelsen, men pointen er, at man ikke får afgørende lavere sagsbehandlingstider uden at ændre reglerne.
Derfor vil jeg godt høre hr. Bent
Bøgsted, om han mener, at det er tilstrækkeligt at ansætte flere, eller om han er enig i, at reglerne skal forenkles, hvis vi skal have en væsentlig lavere sagsbehandlingstid.
Margrethe Vestager (RV), 2002-01-10:
Jeg tror, at både fru Karen Jespersen og jeg havde lejlighed til at høre hele ordførertalen.
Nu er vi enige om, at spørgsmålet om personkreds, spørgsmålet om sagsbehandling, det at få et nyt arbejdsskadebegreb, er helt centrale og vigtige spørgsmål.
Det leder mig til at spørge, om det er finansieringsformen, der er problemet, og den måde, som vi foreslår at arbejdsgiverne gøres ansvarlige for de arbejdsskader, som opstår, på, for det er klart, at vi vil være villige til at diskutere finansieringsformen.
Vi synes, at vi har fundet en god form, hvor så at sige forureneren betaler, men hvis det er økonomien, der er problemet i forhold til skattestop og erhvervsbelastning, så synes jeg, det skal siges af Venstre fra talerstolen, da man synes at være enig i alt det indholdsmæssige.
Morten Homann (SF), 2002-01-10:
Jeg hører sådan set hr. Svend Heiselberg sige lidt det samme, som trafikministeren sagde heroppefra for lidt siden, nemlig at man principielt set er enig i, at man skal flytte dele af transporten fra vej over på jernbane og for den sags skyld også på søtrafik, men det er i og for sig lidt en gratis melding at komme med, det er en gratis omgang.
Hvis ikke man også kommer med nogle bud på, hvordan det skal ske, så er det ganske gratis at erklære sig principielt enig.
Det eneste bud, jeg hørte fra hr. Svend Heiselberg, var, at man ville liberalisere jernbanetrafikken yderligere.
Jeg synes godt, der kan stilles krav om, at man kommer med nogle lidt mere konkrete svar på: Hvad skal vi gøre her i Danmark for at kunne leve op til at få flyttet en større del af trafikken fra vejtrafik over til andre former for transport?
Trafikministeren præciserede, at der var behov for at foretage nogle investeringer i jernbanen, for at den kunne blive ordentlig konkurrencedygtig.
Men hvad er det for nogle investeringer, der skal foretages, og hvordan vil hr. Svend Heiselberg - og for den sags skyld trafikministeren, hvis han får lejlighed til at svare - leve op til de investeringer, når man samtidig nævner en lang række vejinvesteringer, som altså trækker den modsatte vej?
Jeg vil gerne høre: Hvordan vil man egentlig få råd til de her jernbaneinvesteringer, når man bruger pengene alle mulige andre steder?
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-01-10:
Jeg vil godt lidt tilbage til debatten om de syv døde hummere og vandmiljøplanen.
Vi var jo ikke imod Vandmiljøplan I, også af den gode grund at det var en Kristeligt Folkeparti-miljøminister, der gennemførte den, men vi er ikke enige i den måde, mål og midler blev sat op på.
Her synes jeg, det kunne være interessant at vide, om man tror, at det institut kan forhindre, at politikere laver dårskab i en betændt politisk situation.
Så er det jo virkelig en nyttig ny ting, vil jeg sige.
For det vil jo kræve, at vi indfører i lovgivningen, at ethvert miljøtiltag skal rundt omkring det institut og have en vurdering
, inden vi beslutter dem her i Folketinget.
Er det det, der er Venstres intention?
Keld Albrechtsen (EL), 2002-01-10:
Jeg kan så i hvert fald berolige hr. Svend Heiselberg med at sige, at jeg absolut ikke var enig i hr. Heiselbergs ordførerindlæg.
Jeg håber dermed, at jeg i hvert fald har bidraget til at sikre hr. Heiselbergs fredelige nattesøvn.
Der var for meget asfalt, for meget liberalisering og for lidt miljø i hr. Heiselbergs tale.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-01-10:
Ja, det er jo ingen stolt sag, hr. Thulesen Dahl kan præsentere her.
Vi har oplevet en regering, som udviser magtbrynde, fremlægger et forslag og meddeler, at der er ingen grund til at diskutere proceduren, for den er besluttet.
Javist, der er et flertal i Folketinget baseret på hr. Kristian Thulesen Dahls parti, som har bestemt, at der ikke er noget at diskutere.
Proceduren er besluttet, færdig, punktum, slut!
Sådan er det altså, og det må vi jo tage til efterretning.
Der er et flertal baseret på hr. Kristian Thulesen Dahls parti, som har bestemt, at demokratiske procedurer er der ikke brug for fremover.
Så vil jeg godt spørge hr. Kristian Thulesen Dahl: Er det en betingelsesløs accept af regeringens forslag, uanset hvad der efterfølgende viser sig: om det er eksperter, der bliver ansat efter saglige videnskabelige kriterier, eller det er industrilobbyister, eller hvad det nu er, der kommer til at sidde i det organ?
Det har regeringen jo ikke kunnet forklare under denne debat, og regeringen vil heller ikke have en procedure, hvor det bliver muligt at få det opklaret.
Er det med hr. Kristian Thulesen Dahls accept, at det kører på den måde fremover?
Jørn Jespersen (SF), 2002-01-10:
Det giver jo også en vis frihed at være ny på et område, bl.a. at man ikke behøver at forholde sig til belastende indsigt og erfaring på området. Der er sådan set ingen tvivl om, at de penge, der er brugt på vandmiljøet, ikke er brugt tilstrækkelig effektivt.
Men det er de ikke, fordi der har været et toneangivende parti, som har modsat sig, at man nedbragte kvælstofudledningen dér, hvor det var billigst, nemlig i landbruget.
Det har Venstre konsekvent modsat sig, og derfor er der blevet brugt ekstra penge og for mange penge på at lave rensningsanlæg i byerne og for industrien.
Sådan er det, det er kendt, og det er også kendt, hvem der er årsag til det.
Jeg vil bare spørge: Hvorfor kan Dansk Folkeparti ikke tilslutte sig, at dette forslag kommer i høring?
Og punkt 2: Synes Dansk Folkeparti, det er i orden, at man først udpeger en bestyrelsesformand, der ansætter en direktør, hvorefter resten af bestyrelsen bliver ansat?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2002-01-10:
Først til hr. Keld Albrechtsen: Jeg har som formand for Finansudvalget gjort det klart, at behandlingen i Finansudvalget skal finde sted på en måde, der sikrer, at alle, der har spørgsmål til aktstykket, har mulighed for at stille dem, at de har mulighed for at få svar, og at vi som udvalg står samlet over for regeringen for at få svarene frem.
Så i forhold til, at der skal sikres en procedure her i Folketinget, der sikrer, at demokratiet lever, at folkestyret lever, og at de enkelte medlemmer i de udvalg, hvor man nu behandler sagen, har mulighed for at komme til orde og få de sten vendt, de ønsker at få vendt, har jeg været fuldstændig på den side, som hr. Keld Albrechtsen nævner, og som jeg går ud fra er en positiv side, og at vi står sammen om det.
Med hensyn til den anden diskussion, som hr. Jørn Jespersen rejser om, hvornår det er nødvendigt at iværksætte hvilke procedurer for at involvere andre, altså uden for huset i forhold til det her,
Hvis det her var et organ, der fik mulighed for at gå ud og opkræve skatter eller afgifter, pålægge borgerne bøder, gå ud i private hjem, krænke ejendomsretten, eller hvad det nu kunne være, hvor det virkelig var et organ, der fik magt, kunne man da selvfølgelig sige, at der skulle være en anden procedure.
Men her taler vi om et rådgivende organ, som skal komme på banen med vurderinger, som måske er af en anden karakter end de vurderinger, vi har fået.
Så må vi se, hvad de kommer med.
Det kan vi jo ikke råde over.
Men det er et rådgivende organ, og det synes vi godt at Folketinget kan oprette efter den procedure, vi har herinde i Folketinget, og derfor har vi accepteret den fremgangsmåde.
Til hr. Jørn Jespersen i øvrigt: I forhold til bemærkningerne om Vandmiljøplan I kunne jeg ikke helt forstå, om hr. Jørn Jespersen er enig i det her om miljøinstituttet og nu faktisk er begyndt at støtte det.
Det kunne man forledes til at tro, når man hører, at hr. Jørn Jespersen vel er enig i det her med, at det væsentligste succeskriterium for det nye institut er, at det bidrager til, at vi i Danmark i fremtiden får mest muligt miljø for pengene.
Så vi kan måske alligevel finde hinanden omkring det her, og lad os da så komme videre med arbejdet og få en rådgivning, der gør, at vi har større respekt for skatteydernes midler.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-01-10:
Man kan sandelig høre, at hr. Kristian Thulesen Dahl er kommet ind i rollen som regeringens støtteparti.
Tidligere har jeg oplevet hr. Kristian Thulesen Dahl i Folketingets Europaudvalg kræve behandlinger for åbne døre, involvering af offentlighed, ikke noget med, at vi sidder i et udvalg bag lukkede døre og træffer nogle beslutninger, som alle de berørte ikke kan være med i, osv. Men nu vil hr. Kristian Thulesen Dahl ikke være med til en offentlig høring, inden der træffes beslutning.
Jeg konstaterer bare, at der altså er forskel på en hr. Kristian Thulesen Dahl i opposition og en hr. Kristian Thulesen Dahl, som bærer rundt på en regering.
Det må vi bare konstatere.
Så vil jeg bede hr. Kristian Thulesen Dahl besvare spørgsmålet, om Dansk Folkepartis støtte til det her forslag fra regeringen er betingelsesløst.
Eller vil Dansk Folkeparti kræve, at det bliver eksperter, der ansættes på baggrund af en faglig vurdering?
Eller er Dansk Folkeparti ligeglad med det og har deponeret sin handlefrihed hos Venstres ordfører?
Jørn Jespersen (SF), 2002-01-10:
Jeg tror, alle er enige i, at det vil vi meget gerne.
Derfor påpegede jeg bare, at når det ikke er lykkedes på vandmiljøområdet, så skyldes det, at hvis man skulle gøre det mest miljøøkonomisk effektive, skulle man nedbringe kvælstofforureningen fra landbruget, og det har Venstre ikke villet være med til.
Derfor har man med åbne øjne valgt en ikkeøkonomisk optimal model på det område.
Sådan er det.
Det, jeg gerne vil have svar på, er, hvorfor Dansk Folkeparti ikke vil være med til en høring, sådan at offentligheden og andre eksperter, der ved noget om det her område, kan få lejlighed til at udtale sig om instituttet og dets måde at fungere på, inden det bliver etableret.
Jeg spurgte også om, om Dansk Folkeparti synes, det er en fornuftig procedure, at man først udpeger en bestyrelsesformand, som ansætter en direktør, der så står til ansvar over for en bestyrelse, som først efterfølgende bliver udpeget.
Er det sådan en helt normal procedure, som Dansk Folkeparti kan støtte?