runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Inger Støjberg (V), 2005-06-02:
Hvad er det, der gør, at kommuner fremover kan varetage særdeles krævende opgaver på det sociale område?
Det er, at kommunerne har den kompetence, der skal til.
Det er, at en lang række små kommuner bliver lagt sammen til nogle få større kommuner.
Så er det fuldstændig korrekt, at nogle enkelte kommuner ikke bliver lagt sammen til endnu større kommuner, men det er jo, fordi de kommuner i forvejen allerede er ganske store.
Så varetagelsen af opgaverne kan sagtens finde sted i kommunerne, men det viser selvfølgelig, det vil jeg vedgå her, at Venstre har meget stor tillid til kommunalbestyrelserne rundtomkring, til de nye kommunalbestyrelser, der så nu bliver kommunalbestyrelser for større kommuner, og jeg glæder mig til at se kommunerne varetage de her opgaver på bedste vis.
Jeg kan give fru Anne Baastrup et meget kort svar på, hvorfor udvalgsstrukturen nu er blevet væsentligt ændret i de nye regioner.
Det er selvfølgelig, fordi opgaverne også har en væsentlig anden karakter.
Det er, fordi regionerne ikke skal tage sig af særlig mange opgaver.
Opgaverne har en helt anden karakter, end de har i de nuværende amter, og derfor skal styreformen selvfølgelig også ændres.
Jeg har skam læst det socialdemokratiske betænkningsbidrag, men jeg tør bare ikke sammenholde det med avisartiklerne, for det ville skabe en vis forvirring.
Jeg vil gerne lige understrege, at nogle af de allerstørste og tungeste opgaver, som blev placeret ved kommunalreformen i 1970, sygehusene, folkeskolen, ældreplejen og børnepasning, jo sådan set ligger sådan, som de altid har ligget.
Men det er nu så ikke det, der drager mig op på talerstolen, det er tværtimod spørgsmålet og skismaet om Socialdemokraternes lyst til at bestemme økonomien og til at lave en udligningsreform, før landkortet og før opgaverne overhovedet er på plads.
Tværtimod ville det jo være halsløs gerning at lave en udligningsreform, før kommunerne, før landkortet og før opgaverne er på plads.
Så kunne man nemlig tale om lovsjusk, må jeg sige til hr. Ole Stavad.
Ole Stavad (S), 2005-06-02:
Jeg synes ikke, at Venstres ordfører hørte helt efter, hvad jeg sagde.
Det er rigtigt, jeg sagde, at jeg troede, fru Inger Støjberg kunne få fornøjelse af den, jeg tror faktisk, fru Inger Støjberg kunne have haft stor fornøjelse af at læse bidraget.
Det kan jo nås endnu, vi får også en tredjebehandling.
Så havde fru Inger Støjberg eksempelvis undgået det der med at sige, at der stort set ikke var sket noget i den kommunale verden side 1970.
Det ville hun kunne have læst i vores betænkningsbidrag.
Til spørgsmålet om udligningsreformen må jeg sige, at det, vi mener er afgørende, er, at når Folketinget vedtager noget, der er så stort som det her, så bør Folketinget også have et rimelig præcist billede af, hvad konsekvenserne er, og de, der skal tage sig af vores handicappede grupper, de, der skal løse specialundervisningsopgaven, de, der skal løse en række andre opgaver, der involverer milliardbeløb, skal også være til stede.
Jeg mener faktisk, at Folketinget og Folketingets formand har udvist en betydelig langmodighed ved at acceptere, at vi overhovedet kan behandle den her reform.
Inger Støjberg (V), 2005-06-02:
Nu indledte hr. Ole Stavad sin ordførertale med at sige, at man havde skrevet et langt betænkningsbidrag, fordi historikerne sikkert senere hen ville have glæde af at læse det og dermed se, hvordan tingene i virkeligheden hang sammen.
Så må man jo ikke håbe, at historikerne samtidig læser aviserne fra den her periode, for det ville jo give et noget broget indtryk, kan man da i hvert fald i det mindste sige.
Men det, jeg egentlig godt kunne tænke mig at spørge hr. Ole Stavad om, er om den her udligningsreform, som hr. Ole Stavad flere gange har efterlyst.
Det var endda sådan, at hr. Ole Stavad nævnte i sin ordførertale, at nu vidste man jo ikke, om pengene endte i Gentofte eller i Brovst, og hvordan skulle kommunerne dog på nogen måde løse opgaverne.
Så mit spørgsmål til hr. Ole Stavad er: Mener hr. Ole Stavad og dermed Socialdemokratiet virkelig, at en udligningsreform skal gå før en stor reform, der fundamentalt vil ændre på opbygningen af vores samfund, og som vil gøre op med små kommuner, som har svært ved at få økonomien til at hænge sammen?
Så hvorfor er det, at en udligningsreform er så vigtig at komme i gang med, før man overhovedet kender landkortet?
Ole Stavad (S), 2005-06-02:
Jeg synes egentlig, det er meget sødt af hr. Kristian Thulesen Dahl, og jeg er altid glad, hvis vi møder hjælpsomhed.
Den har jeg nu haft lidt svært ved at finde i forløbet.
Jeg har flere gange i mit fjernsyn set hr. Thulesen Dahl give udtryk for, at der ikke var nogen grund til at give indrømmelser til Socialdemokratiet; jeg har for lang tid siden set hr. Poul Nødgaard citeret for at have sagt, at nu havde Socialdemokratiet fået en ny formand, og at hun havde sagt noget med at arbejde regeringen ud af kontorerne, og det ville Dansk Folkeparti i hvert fald ikke medvirke til, og derfor skulle der ikke gives noget som helst overhovedet.
Derfor har jeg været glad for, at hr. Thulesen Dahl, der jo i mange sammenhænge er et pragmatisk menneske, alligevel har medvirket til og givet ministeren lov til på en række områder at komme med fornuftige imødekommelser af Socialdemokratiet, så vi på en række centrale felter alligevel har kunnet nå hinanden.
Men til det med, hvor det er, vi har fået de store indrømmelser og ikke har sagt ja, vil jeg sige, at nu har jeg jo ikke siddet med i alle forhandlinger, så hvis der er nogle af vores ordførere, der ikke har fortalt mig om de store indrømmelser, vil jeg selvfølgelig gerne høre om det.
Nu ved jeg godt, at hr. Thulesen Dahl ikke kan komme med endnu et spørgsmål, men han har jo en ordførertale senere, og så er det muligt, at han vil hjælpe mig med at få at vide, om der er noget, der er smuttet for mig.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2005-06-02:
Jeg skal nok prøve at finde citatet, så også den socialdemokratiske folketingsgruppes ordfører kan blive orienteret om, hvad den socialdemokratiske leder har sagt om det her.
Jeg troede egentlig slet ikke, det var nødvendigt, men det gør jeg selvfølgelig gerne.
Nej, grunden til, at jeg rejser det her, er jo, at det i hvert fald for mig har været utrolig svært at finde ud af, hvad den socialdemokratiske linje har været.
Vi har set et forhandlingsforløb her de seneste uger, hvor vi har haft områder, hvor Socialdemokratiet ikke har fået nogen reel form for indflydelse og alligevel har valgt at gå med i en stemmeaftale og så endda har sagt, at her havde man at gøre med en virkelig samarbejdsvillig minister.
Og så er der andre områder, hvor Socialdemokratiet er blevet tilbudt, hvad jeg synes har været rimelig store indrømmelser, men hvor Socialdemokratiet har sagt nej til at deltage, hvor man har vægret sig og sagt, at ministeren ikke har været til at have med at gøre og sådan noget.
Det er det zigzagløb, der forundrer og giver det indtryk, at der ikke har været nogen samlet strategi for Socialdemokratiet i forhold til kommunalreformen, og som har gjort det meget vanskeligt for os andre at, jeg havde nær sagt hjælpe Socialdemokratiet med i flere ting på området.
Det bliver vi jo også nødt til at diskutere, når vi nu står her og gør en eller anden slags status.
Ole Stavad (S), 2005-06-02:
Man skal jo altid tage forbehold for, at man ikke har læst alt.
Men det citat fra Socialdemokratiets formand, fru Helle Thorning-Schmidt, om at være alt for kritisk, har jeg ikke set.
Men hvis hr. Thulesen Dahl har en anvisning på, hvor det står, vil jeg selvfølgelig kaste mig i støvet.
Det, jeg har hørt – både på tomandshånd og udadtil – Socialdemokratiets formand har sagt, er, at hun ikke syntes, det stod tilstrækkeligt klart, på hvilket grundlag Socialdemokratiet i forskellige sammenhænge agerede, ikke mindst når vi ser på forhandlingsforløbet sidste år.
Det er jeg sådan set fuldstændig enig i.
Jeg har svaret hr. Leif Mikkelsen – synes jeg – ret præcist på, hvad grundlaget var.
Men jeg er enig i, at det ikke nåede langt nok ud.
Så når hr. Thulesen Dahl spørger, hvor vi har rykket os, vil jeg sige, at vi fortsat har den linje med at prøve at øve maksimal indflydelse der, hvor vi så også, når vi når frem til konklusionen, kan se os selv i spejlet uden at blive meget kede af, hvad vi medvirker til.
Derfor har vi lavet nogle aftaler i forbindelse med nogle lovforslag, hvor vi bestemt ikke er enige i alt, hvad der står, men hvor vi har ment, at vi kunne få sat et fingeraftryk, der var afgørende og betød noget for de medarbejdere, for de borgere, som skulle betjenes af det offentlige system.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2005-06-02:
Hr. Ole Stavad valgte at bruge en meget stor del af sin ordførertale på meget bredt at gøre status over det arbejde, vi har været igennem.
Det synes jeg var meget befriende at tage den indgang til den her debat.
Men det, der så slog mig, da jeg sad og lyttede til hr. Ole Stavad, var, hvordan Socialdemokratiet selv har rykket sig undervejs i det her forløb.
Socialdemokratiet har jo undervejs skiftet formand, og den nye leder, der er kommet til i Socialdemokratiet, har på et tidspunkt sagt, at hun mente, at Socialdemokratiet under den tidligere ledelse var alt for kritisk over for den kommunalreform, vi andre har stået for.
Det, jeg gerne ville benytte lejligheden til at spørge om, når nu hr. Ole Stavad selv ønsker at gøre status, er, om hr. Ole Stavad så vil pege på, hvad det er for helt konkrete områder, hvor der har været en ændring af den socialdemokratiske linje i forhold til kommunalreformen, som følge af at Socialdemokratiet har valgt en formand, der har underkendt den linje, som den tidligere socialdemokratiske ledelse stod for.
Ole Stavad (S), 2005-06-02:
En gang imellem spekulerer jeg på, om medlemmer i regeringspartierne, som jeg i det daglige respekterer dybt og har et meget fint samarbejde med normalt, overhovedet ved, hvad det er, de er i gang med, for det, hr. Leif Mikkelsen svarer mig, indikerer jo da et eller andet sted, at der er noget, der er smuttet.
For uanset hvor meget man kan lave med at flytte rundt på meget store summer, hjælper det jo ikke den enkelte kommune, hvis ikke pengene ender ude hos dem, der har opgaverne.
Det gælder det sociale område, hvor det faktisk er en tilståelsessag, i og med at regeringen på side 17 i den aftale, man lavede så sent som i juni måned sidste år, har skrevet, at hvis man ikke kan finde ud af det, så kan vi blive nødt til, efter at vi har vedtaget det hele, at gå tilbage og lave noget af det, vi har i dag.
Så uanset om man får summen af penge til at passe, så hjælper det jo altså ikke Brovst Kommune, hvis pengene ligger i Gentofte, når opgaverne skal løses.
Leif Mikkelsen (V), 2005-06-02:
Jamen lad os så diskutere fremtid og indhold.
Det nævnes her, at det er en grotesk situation.
Virkeligheden er, at vi flytter en række kendte opgaver fra amter til kommuner.
Det bliver de ikke dyrere af, det bliver de ikke større af overhovedet.
Den her regering fører en politik, hvor udviklingen i økonomien alene foretages i den decentrale del af den offentlige sektor, nemlig i kommuner og amter.
Det er der, der er blevet flere ansættelser.
Det er der, der er fremskrivning af økonomien.
Det sker også næste år, uanset indholdet af den her reform eller ej.
Så hvis situationen er grotesk, er det jo, fordi Socialdemokratiet ikke bakker op om at lægge et bredt flertal bag den her reform, som giver en øget tryghed.
For jeg er enig med hr. Ole Stavad i, at S og V fylder meget i det kommunale landskab.
Ole Stavad (S), 2005-06-02:
Det eneste, jeg forsøgte at sige, var, at jeg synes, vi skal bruge debatten her til indholdet: Hvad er det her for noget?
Når der skal være kommunevalg den 15. november ved de, der stiller op til kommunevalget, intet om, hvilken økonomi den kommune, de skal vælges til, har at arbejde inden for.
Når man laver sine valgprogrammer ved man ikke, om man har nogen jordisk chance for at realisere dem, eller om man i stedet for bliver tvunget til at gennemføre massive besparelser.
Dette er svaret på hr. Leif Mikkelsens spørgsmål.
Leif Mikkelsen (V), 2005-06-02:
Det er jo lidt mageløst.
Først bruger den socialdemokratiske ordfører en del af tiden på at stå her og gøre status – det beder han Folketingets formand om lov til at bruge tiden på – og så er hans første svar, at han ikke vil stå her og skændes om forløbet.
Det er måske, fordi vi kun skal høre hr. Ole Stavads version af det.
Virkeligheden er jo, at Socialdemokraterne kom, og de gik, og de kom lidt igen og pillede ved nogle hjørner af det her forlig.
Så vi kan konstatere, at det forhandlingsforløb ikke ser smukt ud.
Det er rigtigt, og derfor ønsker man måske heller ikke at tale om det.
Men det er jo virkelighedens verden.
Nu står vi så med en situation, hvor Socialdemokraterne heldigvis i sidste fase har tilsluttet sig betydelige dele af vores politik på en række af de her områder.
Derfor vil jeg gerne spørge hr. Ole Stavad, hvordan det kan være, at Socialdemokraterne ikke blev ved forhandlingsbordet.
Har man overhovedet ikke lyttet til f.eks. sine egne borgmestre og kommunalpolitikere derude, som går meget ind for den her reform, som bakker fuldt og helt op?
Er det sådan, at der er stor forskel på, om man er inden for eller uden for murene i Socialdemokratiet i dag?
Det synes jeg vi skal have på bordet, inden vi nu glæder os over alt det andet.
Ole Stavad (S), 2005-06-02:
Jeg kan forstå, at det, der gør den konservative ordfører lidt ked af det, er, at vi har været glade for, at vi trods alt på nogle felter har nået visse resultater.
Hvis hr. Christian Wedell-Neergaard havde lyttet til det, jeg sagde under min ordførertale tidligere, ville han have hørt, at jeg sagde, at vi bestemt heller ikke, når vi ser på personalesiden, har nået det, som vi synes vi skulle have nået.
Men vi har specielt glædet os over, vil jeg godt sige, at vi nu har fået skabt en procedure i de der meget, meget svære processer, der kommer i de kommende måneder, for medarbejderne, sådan at de får mulighed for at vide, hvad det er, der foregår, så vi får fjernet tavshedspligten fra tillidsmanden til ikke at måtte tale med de medarbejdere, man sidder og diskuterer med, om, hvor de skal ende – nogle af dem måske i en helt anden landsdel.
Vi glæder os over, at når der er truffet en beslutning, kan man få en begrundelse for, på hvilket grundlag den beslutning er truffet, og vi glæder os over, at man bagefter også som medarbejder får mulighed for aktindsigt i hele forløbet.
Det tror vi er noget meget grundlæggende, og vi tror faktisk, at regeringen og De Konservative også er tjent med, at vi får fundet en løsning her.
Hvis det her projekt skal lykkes, skal medarbejderne også kunne spille med.
Det vil de allerallerfleste af dem meget gerne.
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2005-06-02:
Jeg anerkender selvfølgelig, at Socialdemokratiet tager et medansvar for den del af kommunalreformen, som er kommunernes inddeling, og det har vi jo haft lange og, synes jeg, gode forhandlinger om.
Men det, jeg opponerer imod, er ønsket om at fremstille små ændringer som store sejre for Socialdemokratiet, f.eks. på personaleområdet.
Socialdemokraterne ønsker en tryghedsaftale for personalet.
Det er der ikke basis for, men vi aftaler en tekst, som giver nogle tryghedsskabende foranstaltninger, som regeringen jo også ser som en fornuftig fremgangsmåde.
Ole Stavad (S), 2005-06-02:
Må jeg sige helt indledningsvis til den konservative ordfører, at jeg simpelt hen ikke gider bruge denne debat til at skændes om et forløb over de seneste 2 år, og jeg mener, at hvis det er sådan, at vi skulle have den diskussion, var det måske heller ikke hr. Christian Wedell-Neergaard, der skulle tage den, i og med at han jo er kommet ind i forhandlingerne på et forholdsvis sent tidspunkt, nemlig efter valget.
Men hvis hr. Christian Wedell-Neergaard havde gjort sig den ulejlighed at læse vores betænkningsbidrag, hvis det var sådan, han havde fulgt forløbet, ville han vide, at den beskrivelse, han giver af den socialdemokratiske gøren og laden i det her forløb, i sagens natur er meget, meget langt væk fra virkeligheden. Med hensyn til at der ikke er stillet ændringsforslag til det her lovforslag, så skyldes det jo, at man ikke bare kan ændre småting i det her.
Det er hele grundkonstruktionen, som den konservative ordfører også selv erkender, det skulle være et helt andet lovforslag.
Derfor stemmer vi imod det her lovforslag, for det kan ikke repareres med et ændringsforslag.
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2005-06-02:
Det første, vi kan konstatere, er vel, at der ikke er stillet ændringsforslag, det vil sige, at forslaget står således, som det er fremsat.
Det er jo rigtigt, at der ikke er rørt ved grundstrukturen, og grundstrukturen er jo bl.a., at amterne nedlægges.
Det, jeg opponerer imod, er hr. Ole Stavads fremstilling af maksimal indflydelse.
Forhandlingsforløbet omkring kommunalreformen har jo været sådan, at Socialdemokratiet har skiftet standpunkt et par gange undervejs.
Først ville man være med, så gik man fra forhandlingerne, så ville man være med igen, og man blev enige på en række områder, så ville man alligevel ikke være med, og det, man var blevet enige om, var helt forfærdeligt.
Jeg synes, det er forkert, at der tegnes et billede af en struktur, som skaber usikkerhed for borgerne.
Jeg synes, at der her skabes noget nyt og moderne, som vil virke som en klar forbedring.
Inger Støjberg (V), 2005-06-02:
Det er jo ganske overraskende at høre hr. Per Clausen benævne sig selv som sagesløs.
Jeg ved ikke, om hr. Per Clausen tog resten af salen med, da han benævnte sig selv som sagesløs.
En detektivundersøgelse skulle man have sat i gang fra Enhedslistens side for at finde ud af, hvad det her egentlig indebærer.
Så ville man hurtigt se, hvad det her indebærer.
Det her indebærer, at vi ændrer fundamentet for vores velfærdssamfund.
Vi ændrer fundamentet, så det nu bliver kommunalbestyrelserne, der i høj grad kommer til at varetage hverdagen.
Vi ændrer fundamentet, så man som borger her i Danmark nu er fuldstændig klar over, hvor det er, man skal gå hen, når man skal i kontakt med det offentlige, og det er kommunerne.
I øvrigt kan Enhedslisten godt aflyse det her detektivarbejde, som de ville have sat i gang, for der er jo ikke et eneste lovforslag, der indebærer, at man skal have øget udlicitering og privatisering.
Per Clausen (EL), 2005-06-02:
Det er muligt, at fru Inger Støjberg indtil dette øjeblik ikke har lyttet til hr. Jens Rohde.
Nu har hun lyttet til hr. Jens Rohde, og så må vi se, hvad det kan føre til.
Realiteten er, at det her vil føre til mere udlicitering.
Det er Venstres politik.
Venstre forsøger bare at holde det skjult.
Det er det, jeg synes er så pinligt, når man nu er et liberalistisk parti, at man ikke ved stå ved det og er stolt af det.
Jeg vil gerne stå ved, og jeg er stolt af at mene, at det er bedre med offentlige, kollektive, solidariske løsninger end liberalistiske og markedsøkonomiske løsninger.
Hvis nu Venstre stod ved sine synspunkter, så kunne vi få en debat om det.
I stedet for skal vi bruge tiden på at lave detektivundersøgelser for at finde frem til, hvad Venstre i realiteten mener.
Og så bare til allersidst til Venstres ordfører: Jeg har stor respekt for folk, der har store reformprojekter, men der er to forudsætninger, der skal opfyldes.
Man skal finde ud af, præcis hvad det er for nogle problemer, der skal løses, og så skal man komme med nogle bud på noget, der er bedre end det, der eksisterede.
Og ingen af de ting er opfyldt i det her arbejde.
Inger Støjberg (V), 2005-06-02:
Jeg vil gerne for hr. Per Clausen og andre erindre om, at årsagen til, at vi er gået i gang med den her kæmpe reform, som vi er gået i gang med på hele det kommunale område, er at få fundamentet for vores velfærdssamfund tilpasset det 21. århundrede.
Det er det, der ligger til grund for hele den her reform.
Derudover er jeg stolt af som Venstremand at kunne være med til at lægge opgaverne så tæt på borgeren som overhovedet muligt, så det nu bliver kommunalbestyrelserne, der i høj grad får indflydelse på hverdagen.
Det er de politikere, der er tættest på i hverdagen.
Og jeg er utrolig stolt af, at vi nu får en reform, der gør, at man som borger i hovedreglen har én indgang til det offentlige.
Det bliver langt lettere at være borger i det velfærdssamfund.
Per Clausen (EL), 2005-06-02:
Jeg vil anbefale fru Inger Støjberg at lytte meget, når hr. Jens Rohde fra Venstre udtaler sig, for hr. Jens Rohde fra Venstre har jo gjort det helt klart, at et af formålene med den her reform er at gøre det nemmere at udlicitere.
Så jeg tror nok, det er ret klart, at det også er Venstres hensigt med den her reform.
Og det er der jo ikke noget grimt eller underligt i, for det går Venstre jo ind for.
Jeg kan bare ikke forstå, hvorfor fru Inger Støjberg ikke står ved det og er stolt af det.
Lad mig bare nævne et enkelt konkret eksempel, hvor det også vil ske.
På miljøområdet flytter man en række ting fra amterne ud i kommunerne, også ting, man ved, at kommunerne ikke har ressourcer og kompetence til at løfte.
Det kan så løses på to måder, enten ved at embedsmandsstyre, ved at man laver kommunale selskaber, hvor flere kommuner går sammen, eller ved at man udliciterer det.
Og det er klart fremgået af de debatter, vi har haft om det, at Venstre da sådan set heller ikke synes, det er nogen dårlig idé, hvis man får udliciteret en række miljøopgaver.
Så der er altså udlicitering og privatisering i det her.
Inger Støjberg (V), 2005-06-02:
Så fik vi den en gang mere, at det er regeringen og embedsmændene, der kommer til at bestemme fremover.
Jeg synes, det er en påstand, der er helt utrolig.
Ud over det fik vi også den med, at nu er det markedskræfterne og privatiseringen, der kommer til at bestemme, hvordan samfundet skal se ud.
Det her har jo ikke noget som helst med privatisering og markedskræfter at gøre.
Det her er et spørgsmål om at lægge de beslutninger, der har stor indflydelse på, hvordan man som borger lever rundtomkring i det her land, ud til kommunalbestyrelsesmedlemmerne.
Det bliver dem, der i høj grad kommer til at træffe de beslutninger fremover.
Det har jo ikke noget som helst med privatisering og markedskræfter at gøre, faktisk tværtimod.
Om økonomien vil jeg gerne sige, at når man laver så stor en reform, som man har gang i her – det her er den største reform, der er blevet lagt frem i mange, mange år – så er det jo klart, at selve økonomidelen, selve finpudsningen af økonomien jo skal være det sidste.
Vi kan jo ikke se, hvordan økonomien skal skrues sammen, før vi nøjagtig ved, om oppositionen f.eks. vil stemme for vores forslag.
Line Barfod (EL), 2005-06-02:
Jeg har absolut ingen trang til, at folketingsmedlemmer skal sidde og bestemme i detaljer, hvordan folk skal leve, eller hvordan man skal gøre ude i kommuner og regioner, det er derfor, jeg i den grad er imod denne her reform.
For reformen går jo netop ud på, at der skal være en centralisering og et styre, som vi ikke har set magen til i de sidste mange, mange år, hvor det ikke er folketingspolitikere, det ikke er byrådspolitikere, men regeringen og dens embedsmænd, der skal sidde og bestemme, ligesom det ude i regionerne ikke bliver regionspolitikerne, men i høj grad deres embedsmænd, der kommer til at bestemme, fordi regionsrådene ikke engang får ret til at lave et udvalg, hvor de kan diskutere det sociale område og derfor ved noget om det, de skal sidde og træffe beslutninger om.
Jeg mangler at få svar på, om alt det her, som man lægger op til i denne her reform, alene bygger på en tro, en enorm fundamentalistisk tro på, at markedskræfter regulerer alting, og at bare vi får privatiseret den offentlige velfærd, så skal det hele nok gå godt, og om man har bare ét eksempel fra den store verden på, at det kan fungere, så vi har et ordentligt velfærdssamfund.
Og så kunne det være rart, hvis man også udbyggede den tillid, man har til kommunerne, ved så også at sende nogle penge med, så de kan løfte opgaven.