runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Søren Søndergaard (EL), 2003-11-21:
Det interessante er, når nu udenrigsministeren er færdig med at gennemgå den nye meningsmåling på basis af 1.000 adspurgte, og når hr. Ulrik Kragh er færdig med det, at det tomrum jo blev skabt af invasionen - og ikke bare af invasionen, det blev også skabt af de bevidste beslutninger, man tog, da man lavede invasionen, nemlig at opløse den irakiske hær.
Så det magttomrum er jo en følge af de ting, som man har lavet.
Men det er sådan set uinteressant, fordi det er historie.
Det, der er det interessante nu og i forhold til fremtiden, er: Hvordan undgår man en situation, hvor det her bliver et nyt Afghanistan?
Hvordan undgår man, at det her blive et nyt Vietnam?
Hvordan undgår man, at stadig flere i den irakiske befolkning går aktivt ind i kampen mod besættelsen, fordi de opfatter den som uanstændig og forkert?
Hvordan undgår man det?
Der mener jeg, at hr. Ulrik Kragh må svare på ét eneste spørgsmål: Er der ikke bare ét eneste punkt, hvor Venstre er kritisk over for den måde, amerikanerne optræder på i Irak i øjeblikket?
Henriette Kjær (KF), 2003-11-21:
Han har købt en ejendom ud fra den forudsætning, at der var en mulighed for det ifølge loven, og hvis vi så siger nu, at det kan han ikke, bliver det betragtet som ekspropriation.
Derfor synes jeg, det her er en god løsning, for den gør, at man kan følge med som lejer, og at der ikke lige pludselig kommer nogle huslejestigninger, men at de bliver jævnt fordelt.
Fru Lissa Mathiasen siger, at oplysningspligten giver ikke sikkerhed.
Til det må jeg altså bare sige, at det bliver fru Lissa Mathiasen nødt til at uddybe nærmere.
Så vil jeg også sige, at der jo ikke er tale om en forbedring - det er vi fuldstændig enige om - men igen må jeg vende tilbage til den ret, der er for udlejer til at udnytte muligheden for at lave en stigning af huslejen.
Netop derfor synes jeg, det er godt at have en smertegrænse, som vi kender i forvejen og har arbejdet med i andre forbindelser.
Til hr. René Skau Björnsson: Jeg vil gerne have lov til at svare skriftligt på spørgsmålet om, hvornår den samlede modernisering af lejeloven kommer, for jeg har ikke helt overblik over det.
Med hensyn til høringsfristen må jeg sige, også til hr. Morten Homann: Man sender et forslag i høring, inden det bliver fremsat, for så kan alle de kloge mennesker nå at komme med nogle indsigelser, som man kan tilpasse lovforslaget efter, før man fremsætter det.
Det er jo det, der er ideen med en høring.
Det, man kan kritisere i dag, er, at førstebehandlingen ligger så tæt på fremsættelsen.
Folketinget kunne godt have nået at få nogle høringssvar, som man kunne bruge her i debatten, men vi kunne jo stadig ikke nå at ændre lovforslaget.
Det er altid beklageligt, når høringsfristen ikke kan blive tilstrækkelig lang, og det har jeg også beklaget, men jeg har også givet en forklaring på det.
Helge Adam Møller (KF), 2003-11-21:
Jeg har også et enkelt spørgsmål til Venstres ordfører, der jo netop også har set den meget spændende meningsmåling, som jo ikke er lavet af noget amerikansk eller engelsk eller dansk forskningsinstitut, men af det anerkendte psykologiske forskningscenter ved Bagdad universitet.
Det, der er spændende i relation til hr. Søren Søndergaards spørgsmål, og det vil jeg så godt bede hr. Ulrik Kragh bekræfte, er, at hr. Søren Søndergaard siger, at nu går det den gale vej - det kan godt ske, at det er 71 pct. i øjeblikket, men nu går det den gale vej - men det samme forskningsinstitut foretog en meningsmåling i juni måned, og der sagde 42 pct. af irakerne, at den amerikanske besættelse var medvirkende til, at det gik den rigtige vej.
Nu 4 måneder senere er det 71,5 pct.
Det er altså næsten en fordobling i løbet af de sidste 4 måneder.
Kan hr. Ulrik Kragh bekræfte det? Kl. 9.15
Ulrik Kragh (V), 2003-11-21:
Nu har hr. Søren Søndergaard åbenbart ikke tillid til meningsmålinger.
Det er jo selvfølgelig også rarest, når meningsmålinger går med en, men jeg synes dog alligevel, at det er tankevækkende, at den meningsmåling, der var offentliggjort i Politikens netavis den 20. november, siger, at 71 pct. af irakerne mener, at den amerikanske besættelse er nødvendig netop for at udfylde det magttomrum.
Hr. Søren Søndergaard spørger meget fornuftigt, om ikke man er bekymret for, at det her kan udvikle sig til et nyt Vietnam.
Jeg synes, man er nødt til at sætte tingene lidt i perspektiv.
I Vietnam mistede amerikanerne 56.000 soldater.
I Irak er der på nuværende tidspunkt under 500 internationale soldater, der er døde.
Det er 500 for mange, og vi skal tage det yderst alvorligt, men jeg synes også, man er nødt til at sætte tingene i perspektiv.
Jeg vil sige det på den måde, at i Irak er situationen, at det bare ikke må mislykkes.
Hvis det er sådan, at den indsats, man har igangsat i Irak, mislykkes, vil det håb, som man har skabt i den arabiske verden, for, at man kan skabe demokrati på steder, hvor der har været diktatorer, som har været brutale og har undertrykt sit folk,
forsvinde for fremtiden.
Derfor skal det internationale verdenssamfund tage denne her opgave yderst alvorligt.
Derfor skal den her indsats lykkes.
Derfor skal alle de ressourcer, der er nødvendige, bruges på, at det lykkes.
Det er vi fuldstændig indstillet på at forfølge, for det må ikke mislykkes.
Derfor er det vigtigt, at Danmark fortsætter sin indsats.
Søren Søndergaard (EL), 2003-11-21:
Ja, naturligvis skal et flertal af befolkningen have lov til at bestemme det styre, de vil have.
Det er jo oplagt.
Det er jo sådan set elementært, i hvert fald for demokratiske partier.
Det, der er det store spørgsmål i denne her sammenhæng, er jo, hvordan det kan være, at den besættelse har ført til, at der er flere, der ønsker et islamisk monarki, end der var i de første undersøgelser.
Det er jo det, der er det store spørgsmål: at der altså åbenbart er et eller andet, der foregår i øjeblikket, selv om folk anerkender, at det er nødvendigt at have en udenlandsk tilstedeværelse for at skabe sikkerhed, fordi der jo ikke er noget politi, der fungerer, fordi der jo ikke er nogen hær, der fungerer, og fordi Saddam Hussein jo lige løslod, jeg ved ikke hvor mange titusinder eller måske hundredtusinder af kriminelle, umiddelbart inden han faldt, fra fængslerne, som jo også er til stede.
Kl. 9.40 Det faktum, at en befolkning ønsker, at der skal være udenlandsk tilstedeværelse for at sikre dem mod overgreb i den forbindelse, er så én ting, men samtidig er vi altså i en situation, hvor besættelsen har ført til, at flere og flere ønsker en eller anden form for islamisk stat.
Det synes jeg da må vække bekymring hos hr. Helge Adam Møller.
Det vækker i hvert fald bekymring hos mig, selv om jeg selvfølgelig anerkender et flertals ret til at vælge det, hvis det er det, de vil.
Men bekymrer det overhovedet ikke hr. Helge Adam Møller?
Helge Adam Møller (KF), 2003-11-21:
Det ligger jo dybt i min natur som konservativ, at jeg respekterer, at folk har et frit valg.
Så det, som befolkningen, når det frie valg kommer i Irak, bestemmer sig for, om de vil have en præsident eller en monark, en dronning eller en konge, og hvilken religion de vil have, er da noget, de selv må bestemme.
Hvis jeg var iraker, ved jeg godt, hvad jeg ville stemme.
Men jeg er ikke iraker, så lad danskerne klare, hvilken form for styre de vil have, og lad irakerne klare, hvilken form for styre de vil have.
De vil ikke have Saddam Hussein, og der var heldigvis nogle, der hjalp dem med at slippe af med ham.
Det er det store flertal af dem taknemlige for; så nu får de lov til selv at vælge, hvilket styre de vil have.
Sådan skal det da være.
Søren Søndergaard (EL), 2003-11-21:
Derfor kunne jeg godt tænke mig at spørge om hr. Helge Adam Møllers kommentar til et andet aspekt af undersøgelsen, nemlig det aspekt, som viser, at et flertal af den irakiske befolkning går ind for et islamisk monarki.
Jeg vil bare høre, om det er Det Konservative Folkepartis opfattelse, at det så er det resultat, der skal komme ud af det hele, nemlig et islamisk monarki, som et flertal af den irakiske befolkning åbenbart ønsker, hvis man tror på den undersøgelse.
Søren Krarup (DF), 2003-11-21:
Vi har sagt ja til målet at befri Irak for Saddam Hussein og at give det irakiske folk mulighed for at indføre et frit folkevalgt styre i landet, og som konsekvens af dette ja til målet siger vi ja til at bidrage med de midler, der er nødvendige for at komme målet nærmere.
Der er jo ingen, der er i tvivl om, at opgaven rummer mange vanskeligheder.
Vi hører dagligt om de problemer, som den allierede styrke i Irak er stillet over for, og hvor tilhængere af det gamle styre formentlig suppleret med islamistiske krigere, der smugles ind fra nabolandene, på alle måder søger at sabotere bestræbelsen på at opbygge et velfungerende samfund.
Tillige skal vi jo ikke lukke øjnene for, at en udefrakommende magt altid vil appellere til trods og modstand hos landets beboere, også selv om hensigten med denne udefrakommende magt er at give netop landets egen befolkning mulighed for at råde og styre sig selv.
Sådan er vilkårene.
Det kan ikke komme bag på nogen, og alle, der har deltaget og deltager i aktionen, har måttet være forberedt på sådanne overgangsvanskeligheder.
Men vanskelighederne bør naturligvis ikke få de allierede lande til at kaste opgaven fra sig.
Det drejer sig nu om at opnå en så stabil tilstand i Irak, at det irakiske folk kan blive herre over sin egen skæbne.
I overgangsfasen må de lande, der tog opgaven på sig, bære de byrder, som opgaven pålægger dem.
Hertil hører for Danmarks vedkommende tilstedeværelsen af det militære personel, ca. 510 personer, som i det sydlige Irak søger at normalisere tilstandene og hjælpe det irakiske folk til at regere sig selv.
Vi siger uden forbehold ja til at forlænge den danske styrkes ophold med yderligere ½ år.
Per Kaalund (S), 2003-11-21:
På min taleseddel stod der 1 mio. kr. pr. år pr. soldat, og jeg mener, at det var det, jeg sagde.
Men har jeg sagt 1 mia. kr., har det i hvert fald været forkert.
Det er altså i størrelsesordenen 1 mio. kr. pr. mand pr. år.
Med hensyn til sammenligning mellem Balkan og indsatsen der i forhold til Irak: Tallene er givet rigtige, når hr. Ulrik Kragh nævner dem, men hvorvidt det ud fra en militær vurdering i dag kan vurderes som værende for meget eller for lidt i Irak, har jeg ingen forudsætninger for at sige.
Men selvfølgelig kan mindre ting vel klares på normal vis, var jeg lige ved at sige, i Det Udenrigspolitiske Nævn i første omgang.
Med hensyn til en vurdering, karaktergivning, af amerikanernes indsats vil jeg sige, at det jo i mange sammenhænge er så moderne med evalueringer af det, vi foretager os.
Det kan også være, at danskerne kan komme til at begå fejl, og så må man lære af det.
Men sammenfattende vil jeg sige, at amerikanernes tilstedeværelse er nødvendig.
Søren Søndergaard (EL), 2003-11-21:
Blot to spørgsmål til hr. Kaalund.
Det første er, om det er Socialdemokratiets opfattelse, at når mandatet for denne her styrke skal forlænges til juni, skal det igen i salen.
Der er ligesom lagt op til to muligheder i teksten: enten i Det Udenrigspolitiske Nævn eller om nødvendigt - står der - i salen.
Jeg har forstået på Socialdemokratiets tidligere holdning, at en forlængelse på f.eks. et halvt år er noget, man opfatter som en større beslutning, og derfor ønskede man det i salen
Jeg vil bare høre og have bekræftet, at det også gælder den næste beslutning.
Det andet spørgsmål er: Nu hørte vi jo, at Venstre var helt ukritiske i forhold til det, der foregår i Irak, og ikke har et eneste kritisk ord om den amerikanske måde at opføre sig på.
Derfor kunne jeg godt tænke mig at høre, om Socialdemokratiet deler den fuldstændig ukritiske holdning, eller om det er Socialdemokratiets opfattelse, at der rent faktisk er gjort nogle fejl, som også Danmark burde hjælpe med at få rettet, så vi ikke kommer i den ulykkelige situation, hvor man til sidst bliver tvunget ud i et værre morads.
Helge Adam Møller (KF), 2003-11-21:
For 6 måneder siden sagde Det Konservative Folkeparti og et flertal her i Folketinget ja til at sende en sikringsstyrke til Irak.
For 6 uger siden sagde et flertal i Folketinget
igen ja til at udvide styrken med 91 mand, så vi i øjeblikket har ca. 500 mand nede i det sydlige Irak.
Vi ved jo fra besøg, fra samtaler, fra den lokale befolkning, at de 500 mand dernede, mænd og kvinder, yder en flot, en god, og en meget nødvendig indsats og en indsats, som vi også ved støttes af et meget stort flertal af den irakiske befolkning.
Jeg synes, det er imponerende, hvad man har ydet i de første 6 måneder i et utrolig svært område, et utrolig stort område, det er faktisk på størrelse med Fyn, og der bor mange hundredtusinde mennesker, hvor den eneste, skal vi sige, enhed, der er der til også at udføre politiopgaver - man er dog ved at opbygge noget - er de 500 danske soldater. Kl. 9.35 Vi kan konstatere i dag, at situationen klart er forbedret i forhold til for ½ år siden både vedrørende sikkerhed, vedrørende vandforsyningen, vedrørende lægehjælpen og på en række andre områder.
Hvis der er nogen, der tvivler om dette eller har en anden opfattelse,
så vil jeg da godt opfordre alle til at møde frem, når vi næste torsdag i Det Udenrigspolitiske Nævn og Forsvarsudvalget har et møde kl. 13 i Folketinget med chefen for de danske styrker gennem de første 6 måneder, oberst Bundsgaard, som kommer og fortæller om sine erfaringer.
Jeg kan heldigvis høre, at dette forslag får støtte af et overvældende flertal af Folketingets partier og medlemmer, og det er vi Konservative selvfølgelig meget tilfredse med og glade for.
Det er jo også en ønskelig situation for de danske soldater, de mænd og kvinder, som skal løse denne meget vigtige, men også farlige opgave - det ser vi jo dagligt.
Jeg indrømmer, at jeg slet ikke forstår,
at det alleryderste venstre, SF og Enhedslisten, tilsyneladende kan stemme imod, også på baggrund af debatten i går om FN's og Sikkerhedsrådets holdninger.
Der var nogle, der sagde, at man skulle lægge mere vægt på FN, og så er der altså et par partier, der er fuldstændig ligeglade med, hvad Sikkerhedsrådet anbefaler.
Det forstår jeg ikke.
Per Kaalund (S), 2003-11-21:
Som bekendt stemte Socialdemokratiet imod krigsdeltagelse i Irak i marts måned i år.
Nu var der i går her i Tinget en større debat, som også omfattede de beslutninger, der blev truffet på det tidspunkt og forudsætningerne for dem, så det skal jeg ikke gå nærmere ind i ved denne lejlighed.
Kl. 9.25
Vi har til gengæld stemt for sikringsstyrkernes deltagelse og for at sende de danske styrker til Irak i maj måned, og vi har yderligere været med til at udvide antallet
af personer, som vi har i Irak.
er det alene spørgsmålet om at udvide perioden frem til juni måned 2004.
Vi konstaterer også, at FN har fået en betydelig større rolle ved hjælp af resolution 1511 af 16. oktober.
Vi mener stadig væk, at der, som det også fremgår af bemærkningerne til beslutningsforslaget, er behov for vores tilstedeværelse sammen med andre nationer.
Det gælder udviklingen i forbindelse med væbnet terror, anslag dels mod de multinationale styrker, dels mod de internationale organisationer og dels mod irakiske organisationer af civil art.
Det forslag, der nu kommer om at udvide med et halvt år, omfatter stort set de samme opgaver, som vi har i dag i Irak.
Det er blot en tidsforlængelse, og økonomien til denne svarer
vel nogenlunde til den, vi plejer at have.
Det vil sige, at det efterhånden pr. årsværk koster 1 mio. kr. at være til stede i udlandet.
Det er ganske mange penge, men det er i denne sammenhæng nødvendige penge.
Ulrik Kragh (V), 2003-11-21:
Naiviteten blomstrer, når man tror, at man kan indgå aftaler med terrorister.
Det er sådan set nok det værste, man overhovedet kan gøre.
Der er kun én måde at få succes på i forhold til at bekæmpe terrorismen, og det er en komplet, betingelsesløs modsætten sig den pression, der ydes af terroristerne.
Jeg synes, der er succes i krigen mod terrorisme.
Vi har fået skabt en række områder, hvor terroristerne ikke længere har mulighed for at uddanne sig og træne.
Vi har fået skabt
en situation, hvor en lang række nationer har valgt aktivt at sige fra over for at huse og finansiere international terrorisme.
Så selv om der er beklagelige terroraktioner rundtomkring i verden, er situationen jo den, at hvis man ikke havde gjort noget, havde der bare været fred og ro til at planlægge endnu værre ting og gennemføre endnu værre ting. Så til hr. Villy Søvndal
: Naiviteten blomstrer, hvis man tror, man kan aftale sig ud af terrorisme.
Villy Søvndal (SF), 2003-11-21:
Sandheden er, at terroranslagene kommer i stadig tættere rækkefølge.
Det behøver man kun at orientere sig om i dagspressen for at være sikker på.
Så kan man stille et andet successpørgsmål: Har det betydet mindre spænding i verden? Betyder det en neddrosling af de spændinger, der er mellem forskellige lande, mellem forskellige kulturer osv.?
Det har skærpet spændingerne.
Derfor er alternativet til den linje, Danmark fører i skyggen af USA i øjeblikket, ikke ikke at gøre noget.
Det er at opbygge et internationalt system af aftaler, hvor man respekterer hinandens forskellige forudsætninger og laver kompromiser, binder hinanden ind i et aftalesæt, sørger for at løse konflikter, sørger for udvikling, fair handel osv.
Ulrik Kragh (V), 2003-11-21:
Jeg kan bekræfte, at jeg synes, det var klogt, at Danmark støttede USA i krigen mod international terrorisme og i at forfølge FN's langvarige ønske om at få afvæbnet Saddam Hussein.
Jo, det går således, at vi ikke længere har et Afghanistan, hvor Al-Qaeda har frit spil til at kunne uddanne og træne terrorister.
Det går således, at vi ikke længere har et Irak som en potentiel trussel for, at masseødelæggelsesvåben kan spredes, at masseødelæggelsesvåben kan benyttes til at skabe destabilitet i den region.
Så jeg synes faktisk, det går fremad.
Der arbejdes intensivt på mange fronter.
Hr. Villy Søvndal lægger ligesom op til, at man kan vælge imellem to modeller.
alligevel.
Eller man kan deltage aktivt.
Jeg synes, det er helt rigtigt, at amerikanerne har valgt at deltage aktivt internationalt for at få gjort op med den internationale terrorisme.
Villy Søvndal (SF), 2003-11-21:
Det er jo noget ret nyt, at meningsmålingerne fylder så meget i den politiske debat, men sådan er det jo så.
Jeg tænkte på en anden ting.
Jeg mindes nemlig en anden meningsmåling, som jeg synes tegner et helt andet og langt mere dystert perspektiv, desværre, nemlig hvordan synet på USA har ændret sig i løbet af den her konflikt.
Jeg er sikker på, at hr. Ulrik Kragh også er opmærksom på det. Sandheden er jo, at fra at være sådan moderat venlig over for USA og fyldt med sympati, specielt efter den 11. september for 2 år siden, er det i hele den arabiske verden blevet erstattet af en skepsis, en afstandtagen fra USA i et omfang, som må forurolige.
Det foruroliger i hvert fald amerikanske analytikere, at USA har placeret sig i den situation.
Derfor forstår jeg slet ikke, når hr. Ulrik Kragh siger, at det her rejser håb i den arabiske verden, tværtimod rejser det et modsætningsforhold, som er hovedproblemet i den måde, som den her konflikt er grebet an på.
Ulrik Kragh (V), 2003-11-21:
Tak til hr. Per Kaalund for den konstruktive indgangsvinkel til beslutningsforslaget.
Det sætter vi pris på i Venstre.
Jeg går ud fra, at hr. Per Kaalund mente 1 mia. kr. pr. år og ikke 1 mio. kr. pr. år.
- det er jeg sikker på var en fortalelse.
Jeg er ret sikker på, at det var det, hr. Per Kaalund mente.
Det, som jeg kunne tænke mig at spørge Socialdemokratiets ordfører om, er, om Socialdemokratiet har reflekteret over, at der i Irak er 6 internationale soldater pr. 1.000 indbyggere, hvor opgaven at skabe sikkerhed i Irak er nogenlunde den samme, som den har været på Balkan, hvor der i henholdsvis Bosnien og Kosovo har været 23 og 26 internationale soldater pr. 1.000 indbyggere.
Har Socialdemokraterne reflekteret lidt over det i forhold til fremtidens indsatser?
Til hr. Helge Adam Møller kan jeg klart bekræfte, at ikke alene er det en stor procentdel af irakerne, der mener, at det er nødvendigt med den amerikanske udfyldelse af magttomrummet, men det er også et stigende antal, der mener det.
Så der er jeg fuldstændig på linje med hr. Helge Adam Møller og åbenbart også med det irakiske folk.
Til hr. Villy Søvndal, som ellers nok plejer at være rimeligt om sig med meningsmålingerne, når det er sådan, at de er til hr. Villy Søvndals fordel, vil jeg sige, at det her ikke har så meget at gøre med, om den amerikanske verden er bekymret for USA's intervention.
Når det er sådan, at vi så ser ud over, hvad sagen drejer sig om, synes jeg da også, det er bekymrende, at den arabiske verden har den mistro til amerikanerne.
Jeg synes for øvrigt også, det er bekymrende, at vi i den europæiske verden oplever en mistro til amerikanerne, for efter min opfattelse har amerikanerne sat sig i spidsen for at skabe en mere fri og sikker verden uden terrorisme og uden risiko for spredning af masseødelæggelsesvåben.
Jeg er klar over, at det er en indsats, som hr. Villy Søvndal foragter, og som hr. Villy Søvndal vil puste til for at sprede en stemning i befolkningen af, at vi ikke skal forfølge det.
Heldigvis er den danske befolkning sådan, at den bakker op om, at vi deltager aktivt.
Det synes jeg faktisk er positivt, og det synes jeg måske også at hr. Villy Søvndal burde skrive sig bag øret og overveje, om der ikke er en idé i også selv at begynde at bakke det op.
Villy Søvndal (SF), 2003-11-21:
Det har såmænd for mit vedkommende ikke så meget med foragt
at gøre.
Jeg vil godt spørge hr. Ulrik Kragh: Hvordan synes hr. Ulrik Kragh så, det går?
Hvis hensigten er at bekæmpe terror, lykkes det så?
Er verden blevet mindre ramt af terror, efter at USA sammen med Danmark og Storbritannien gik enegang mod Irak?
Er der udsigt til, at verden bliver mindre fyldt med terror i den kommende tid?
Det synes jeg er svært at skimte.
Så beklager jeg, at det giver
sådan nogle modsætningsforhold, når amerikanerne går enegang, men det synes jeg var meget let at forudse, ikke alene i forhold til den arabiske verden, men også i forhold til de europæiske befolkninger og en del af de europæiske lande.
Derfor vil jeg bare spørge hr. Ulrik Kragh: Hvis hensigten var at bekæmpe terror, hvis hensigten var at undgå sådan meget store dramatiske sammenstød mellem civilisationerne, synes hr. Ulrik Kragh så stadig væk, at det amerikanske lederskab handlede klogt, og at Danmark gjorde klogt i at støtte Bushadministrationen?
Kl. 9.20
Lissa Mathiasen (S), 2003-11-25:
Jeg er jo nødt til at sige til hr. Gade, at det her da har noget med foreningsfrihed at gøre.
Her kommer man fra regeringens side med et lovforslag og siger: Vi vil ikke acceptere foreningsfriheden, hvad angår vores andelsboligforeninger; fremover må de ikke selv få lov til at bestemme i kraft af deres vedtægter.
Det vil sige, at man tager den suverænitet, der har ligget i en andelsboligforening, og siger: Det må I ikke fremover; nu bestemmer vi.
Det har da noget med foreningsfrihed at gøre.
Det er da ikke at ville acceptere det demokrati, der foregår ude i en andelsboligforening.
Jeg synes, det er utrolig synd, for det er noget af det, der har været det unikke i vores andelsboligform.
Vil Venstre virkelig knægte det?
Søren Gade (V), 2003-11-25:
Nu er det jo spændende at høre fru Lissa Mathiasen stå og tale om frihed og foreningsfrihed.
Jeg kan jo spørge fru Lissa Mathiasen, om fru Lissa Mathiasen vil være med til at ophæve eksklusivaftalerne i forbindelse med foreningsfriheden og foreningsretten i Danmark.
Det må jeg så tage til efterretning.