runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Morten Messerschmidt (DF), 2006-02-08:
Jeg er fuldstændig opmærksom på, hvilke fordele det indre marked har skabt, men det, at den tid, der er gået, er gået godt, betyder jo ikke nødvendigvis, at alt det, som så kommer fra Kommissionen, også er det rene halleluja, som ministeren ikke behøver at forholde sig til og bare kan kigge på, hvor godt det er gået i fortiden.
Det kunne godt være, at det også for en økonomi- og erhvervsminister var relevant at se på substansen i de enkelte artikler, som Kommissionen kommer med.
På en lang række områder vil vi, hvad kan man sige, gamble med den standard, som vi rent faktisk har i Danmark over for de serviceydere, vi har i dag.
En sådan øvelse mener jeg faktisk kan være nyttig, for den kan også være med til at sikre, at danske virksomheder får bedre forhold i andre EU-lande.
Det giver sikkerhed for, at en dansk virksomhed, der etablerer sig i udlandet, ikke skal ind og have fornyet sin tilladelse måske hver anden måned.
Ifølge artikel 11 må myndighederne ikke udstede tidsbegrænsede autorisationer.
Men jeg er også nødt til at sige til spørgeren, at reglen ikke gælder i de tilfælde, hvor der er et begrænset antal autorisationer for et bestemt erhverv.
Det er rigtigt.
Jeg kender udmærket godt de almindelige juridiske betingelser i EU-retten, hvor man taler om tvingende hensyn og inproportionale beslutninger og den slags – alle de der juridiske termer, man bruger, og som jo gang på gang ved EF-Domstolen bliver fortolket i en mere og mere snæver retning.
Jeg ved ikke, om økonomi- og erhvervsministeren er bekendt med den fortolkning, man for tiden lægger for dagen i forbindelse med begrebet tvingende hensyn.
Der skal utrolig meget til at lave et tvingende hensyn.
Jeg kan simpelt hen ikke forstå, at man som erhvervsminister i Danmark, som har så høje standarder inden for servicesektoren, som er nogle af de bedste i verden til at lave serviceydelser, kan være totalt ligeglad med, at EU nu tordner igennem og ønsker, at vi ikke længere skal kunne kontrollere, ikke længere skal kunne sikre de høje standarder, vi har.
Kan erhvervsministeren ikke godt forstå, at jeg har den indstilling?
I dag udsteder danske myndigheder tidsbegrænsede autorisationer inden for forskellige typer erhverv.
Så vidt jeg er orienteret, er disse bestemmelser dem, de siger er begrundet i tvingende almene hensyn, og servicedirektivet udelukker jo ikke tidsbegrænsede autorisationer, hvis det kan begrundes objektivt ud fra et tvingende almindeligt hensyn.
Det er et spørgsmål om, at vi har en diskussion om et servicedirektiv, som ikke er nået til enden endnu, men vi kaster os ned over detaljerne i et servicedirektiv, som er under forandring hele tiden.
Vi står her i dag og ved faktisk ikke, om oprindelseslandsprincippet bliver til noget eller ikke bliver til noget.
Jens Peter Vernersen (S), 2006-02-08:
Jeg vil godt sige, at ministeren jo intet har gjort – og det tror jeg ministeren må erkende – for at trække den her sag fremad.
Det, at man kan sige til et folketingsmedlem, at vedkommende ikke skal slå plat på en sag, der har medført, at i hvert fald mere end 1.000 er syge, og at 5 formentlig er døde af det, synes jeg simpelt hen overskrider alt, hvad der er af ordentlighed herinde.
Jeg håber også, at formanden bed mærke i det; at der bliver rejst en så alvor sag, og så kan ministeren sige, at den skal man ikke slå plat på.
Det er vel ikke at slå plat på noget, at man gang på gang siger til ministeren, at han skal gøre noget, når ministeren bare siger, at det ser ud til at være i orden, og hvis det ikke er i orden, så bliver der måske gjort noget, og så går der så lang tid, som der går.
Det er jo ikke det, vi diskuterer i salen i dag.
Så vil jeg sige med hensyn til at gøre noget ved sagen: Jamen jeg traf jo faktisk i oktober en række beslutninger for at hindre, at det her kunne gentage sig.
Efter at vi grundigt havde analyseret, hvad det var for nogle fejl i processer og regler, der havde været tale om, som kunne give anledning til så ulykkelig en sag, traf jeg jo en række beslutninger netop for at stramme tingene op.
Derudover bad jeg Fødevarekontroludvalget om at foranledige en revisionsundersøgelse af hele sagen for at afdække, om der skulle være yderligere ting, der kunne gøres, forhold, der ikke var rettet op på med de ting, som jeg havde sat i værk.
Og der siger Fødevarekontroludvalget jo klart, at det er tilfredsstillende med de tiltag, der er sat i værk.
Morten Messerschmidt (DF), 2006-02-08:
De her to spørgsmål, som jeg har stillet til økonomi- og erhvervsministeren, er sådan set afstedkommet af den debat, vi havde i slutningen af sidste år, om netop servicedirektivet, hvor det stod meget klart, at økonomi- og erhvervsministeren kun så ét problem i servicedirektivet, og det var det såkaldte oprindelseslandsprincip.
Det synes jeg og Dansk Folkeparti sådan set er en meget forkert analyse, og derfor kunne jeg godt tænke mig at høre ministerens klare stillingtagen til den artikel ll, som er nævnt i det her spørgsmål.
Kan ministeren ikke også godt se et problem i, at det ikke længere, hvis direktivet vedtages, vil være lovligt at give udenlandske virksomheder tidsbegrænsede tilladelser til at operere i Danmark?
Generelt vil der være en lang række områder, hvor mulighederne for at sikre de høje standarder, vi har i Danmark inden for servicesektoren, vil blive begrænset, hvis det her direktiv vedtages.
Når det er sagt, så har jeg tidligere givet udtryk for, at regeringen ikke kan støtte det servicedirektiv, som det foreligger.
Jeg har også sagt, at når det handler om etablering, så er regeringen som udgangspunkt positivt indstillet, og en lang række af forslagets etableringsbestemmelser kan jo være med til at skabe et mere velfungerende marked for tjenesteydelser.
Jeg synes også, at spørgeren skulle se tilbage på, hvad det indre marked egentlig har betydet for Danmark, for Europa.
Det har faktisk betydet, at vi i Danmark har fået en stor udnyttelse af det indre marked.
De muligheder forefindes også ved et servicedirektiv.
»Føler ministeren sig tryg ved, at Europa-Kommissionens forslag til servicedirektivets artikel 11 forbyder landene at udstede tidsbegrænsede tilladelser?«
Skriftlig begrundelse
Under forespørgselsdebatten om servicedirektivet den 24. november 2005 gjorde ministeren meget ud af at præcisere, at han var betænkelig ved oprindelseslandsprincippet.
Det kan Dansk Folkeparti tilslutte sig.
Men Kommissionens forslag til servicedirektiv indeholder en lang række dybt kritisable forslag, som ministeren – om end han i debatten blev afkrævet svar herpå – ikke kommenterede.
Et af disse er det ovenfor formulerede spørgsmål, som ministeren derfor bedes tilkendegive sin holdning til.
Mette Gjerskov (S), 2006-02-08:
Jeg fik ikke helt svar på spørgsmålet om fødevareloven.
I den nye fødevarelov står der bare, at de skal meddele påbud og forbud, som anses for at være nødvendige for overholdelse af loven.
Så det vil sige, at det er blevet en meget mere generel formulering.
Det vil jeg gerne bede ministeren om at kommentere, og om vi kan være trygge ved den nye fødevarelov på det her område.
Så vil jeg gerne i forbindelse med det, som handler om ansvarspådragelse, spørge ministeren, om han forventer – han siger, at i rapporten står der jo ikke noget om, at der er nogen, der har et særligt ansvar – at hans egne embedsmænd, som laver sådan en rapport, skulle konkludere, at ministeren har det endelige ansvar?
Har en minister ikke altid det endelige ansvar?
Han havde vel ikke forventet, at hans egne embedsmænd skulle pege på ham som værende den, der som minister har ansvaret for den her sag?
Det er en uafhængig revisionsenhed, som er blevet bedt om at lave arbejdet af et uafhængigt Fødevarekontroludvalg, og derfor er det en uafhængig undersøgelse, der er blevet gennemført i den her sammenhæng.
Når fru Mette Gjerskov så spørger til den nye fødevarelov, vil jeg sige, at formuleringen i den nye fødevarelov intet ændrer omkring tilbagetrækning af fødevarer.
Tværtimod har vi jo strammet procedurerne op, sådan at de er blevet mere effektive, og det er jo også det, Fødevarekontroludvalget siger, at med de opstramninger, som vi har fået gennemført, mener man, at vi på tilfredsstillende måde er sikret mod, at den slags skulle kunne gentage sig.
Karen Hækkerup (S), 2006-02-08:
Jeg vil sige, at det jo ikke er mærkeligt, at den her rapport ikke peger på, at der er nogen, der har et ansvar, for man er slet ikke blevet bedt om at forholde sig til, hvorvidt der skal placeres et ansvar.
Man er blevet bedt om at forholde sig til de procedurer og retningslinjer, der har været, og man har så lavet en undersøgelse.
Det har rapporten løst til fuld tilfredsstillelse for alle.
Det spørgsmål, der bare hænger i luften, er: Er der ikke et sted, der kan placeres et ansvar, når 5 mennesker dør, når 1.000 bliver syge?
Er det så kun virksomhederne, der skal have bøder?
Er der ikke et eller andet sted nogen, der har et ansvar for, at der ikke blev grebet ind, på trods af at Statens Seruminstitut var ude allerede i juni og sige: Lad os nu sende en pressemeddelelse og advare forbrugerne om de her hindbær?
Ministeren gjorde ingenting.
Ministeren har måttet trækkes til truget hver eneste gang i den her sag.
Og det er bare ikke rimeligt, at det kun er virksomhedernes skyld, og at ministeren gemmer sig bag sine embedsmænd.
Det er ministeren, der i sidste ende må være den ansvarlige, og det er bare det, jeg beder om: Skal der ikke placeres et politisk ansvar, og kan det ikke kun være ét sted, nemlig hos ministeren?
Ole Stavad (S), 2006-02-08:
»Betyder ministerens besvarelse af spørgsmål nr. S 1843, at det er en lovlig diskrimination at aflønne f.eks. gruppen af tyndhårede med en lavere timeløn end folk med hele hårpragten i behold, og mener ministeren, at en sådan diskrimination vil være acceptabel og i overensstemmelse med intentionerne i forskelsbehandlingsloven?«
Jeg skal måske starte med at beklage, at sceneskiftet er lidt voldsomt.
Vi kommer lidt mere ned på, kan vi sige, normal jord igen.
Når jeg læser den forskelsbehandlingslov, som er gældende i Danmark, er der remset 11 forskellige konkrete eksempler op, der siger, at her må man ikke forskelsbehandle.
Derfor glæder jeg mig til at høre beskæftigelsesministerens besvarelse af spørgsmålet.
Det, man godt kunne savne, var jo så også, at der i forretningsordenen var en forpligtelse for spørgeren til at læse de svar, der bliver givet.
Derfor vil jeg jo så sige, at ulempen ved at stille et spørgsmål er, at man får et svar, som man ikke kan lide. I det svar, som jeg afgav på spørgsmål nr. S 1843, som omhandler lønmæssig forskelsbehandling på grund af rygning, skriver jeg udtrykkeligt: »Man kan alene tale om alvorlig forskelsbehandling med hensyn til løn, hvis denne knytter sig til de kriterier, der er nævnt i enten ligebehandlingsloven eller forskelsbehandlingsloven.
Det er der ikke tale om her.
Lønfastsættelse sker her i landet som hovedregel i medfør af de kollektive overenskomster efter de kriterier og hensyn fastlagt heri, herunder hensynet til at dispositionerne skal være sagligt begrundede.«
Jeg synes faktisk, at det er et ret klart svar.
Mette Gjerskov (S), 2006-02-08:
Den her sag handler jo om tre større brist, der er sket.
For det første en brist, der handler om, at der ikke er blevet ført kontrol med, at virksomhederne reelt trak en vare tilbage, som var farlig.
Det andet er, at man ikke har meldt ud til Kommissionen, at her var et problem, og det tredje er, at man ikke i tilstrækkeligt omfang har udsendt de pressemeddelelser, der skulle til for at advare befolkningen om, at her var der altså et problem.
Det har medført, at sagen med de her hindbær har kunnet eskalere.
Det er sagen i en nøddeskal.
Ministeren siger jo, at der er brugt de samme regler, som der altid har været brugt.
Det, jeg gerne vil bede om ministerens kommentar til, er lovens § 52, stk. 1.
Man fik ikke sendt en rapid alert tilstrækkelig hurtigt ud i systemet, og jeg påtalte også selv, straks den information kom frem, at det mente jeg var en fejl.
Der fulgte man den procedure, man normalt følger i den slags sager.
Men der har jeg også sagt, at der mener jeg nok, at man bør stramme op og udsende pressemeddelelser hurtigere.
Men hidtil har forholdet jo været det, at man sendte pressemeddelelser ud, når det var noget, der var kommet ud i detailhandelen, men når det var i engroshandelen, så var det mere effektivt at sende et brev eller kontakte virksomhederne på anden vis.
Men de to forhold har jo sådan set ikke haft betydning for sagens ulykkelige udvikling.
Det, der så har haft betydning for den her sags ulykkelige udvikling, har jo været, at varerne rent faktisk ikke blev trukket tilbage, selv om man måtte formode, at det ville de blive, sådan som det altid plejer at være tilfældet, og det er jo det, vi for alvor har skullet sætte ind over for i den her sag.
Lene Hansen (S), 2006-02-09:
Inden det her udvikler sig til at blive en diskussion om folkeskolen og dens mange fordele og svagheder, vil jeg gerne vende tilbage til diskussionen om, hvordan vi sikrer, at de svageste børn i det her samfund får de samme muligheder som alle andre børn.
Jeg kan forstå, at man betragter skattestoppet på en lidt speciel måde i Det Konservative Folkeparti.
Vi forstår skattestoppet på en helt anden måde, og det samme gør man ude i kommunerne, hvor der jo generelt er økonomisk trange tider, bl.a. forårsaget af skattestoppet.
Kommunerne er ude i store besparelsesrunder, og det ser ud, som om antallet af kommuner, der nu ikke længere vil tilbyde fripladser i skolefritidsordningen, er stigende.
Mener den konservative ordfører, at det er et skridt i retning hen imod at give lige muligheder for de svageste børn?
Martin Lidegaard (RV), 2006-02-09:
Det var jo en højstemt tale, vi fik fra den konservative ordfører, og jeg skal være den første til at medgive, at De Konservative desværre har haft alt for meget held med at begynde en systematisk nedbrydning af den kritiske, kreative folkeskole, vi har bygget vores velfærdssamfund på.
Jeg kunne egentlig godt tænke mig at prøve at blive meget konkret i den her debat.
Må jeg ikke have lov til at spørge: Hvad synes hr. Per Ørum Jørgensen er den vigtigste indsats, vi står over for i de kommende 4 år; er det at nedsætte taksterne for de 75 pct., de rigeste familier, eller er det at forsøge at gøre noget for de udsatte børn i daginstitutionerne?
Hvilken af de to indsatser synes hr. Per Ørum Jørgensen, vi bør prioritere højest?
Skal vi fokusere på at bryde den negative sociale arv, have en særlig indsats over for de udsatte børn eller nedsætte taksterne i størrelsesordenen 8 pct. for de rigeste familier?
Hvad vejer tungest for den konservative ideologi her?
Per Ørum Jørgensen (KF), 2006-02-09:
Der er mange initiativer på det her område.
Jeg vil igen sige, at i modsætning til den tidligere regering, som kom med nye kreative afgifter og skatter måned efter måned, har den her regering jo altså sat en stopper for det.
Jeg vil gerne kvittere for, at man er enig i den linje, nemlig at det skal holdes i ro.
Om selve boligpolitikken mere konkret synes jeg måske, at den hører hjemme i en boligpolitisk debat.
Bjørn Medom Nielsen (S), 2006-02-09:
Må jeg spørge, om de initiativer, som hr. Per Ørum Jørgensen henviser til, også indbefatter noget af det, som man har taget væk i den her regeringsperiode, nemlig muligheden for at lave boligsocialt arbejde, som jo klart retter sig imod den absolut nederste del af dem, som har det hårdt.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2006-02-09:
Jeg vil sige, at der igen er konkrete initiativer, som netop styrker det her område.
Så vil jeg gerne lige om den gode, gamle påstand om, at der nu kun er ord og ingen handling, sige, at den her regering fra den dag, den tiltrådte, har været meget, meget præcis med, at de ting, den lovede i valgkampen, de ting, der kom i regeringsgrundlaget, blev gennemført.
Og dem gennemfører man, det er faktisk fakta.
Der er ingen tvivl om, at vi i Det Konservative Folkeparti gerne vil nedsætte skatten, i øvrigt ligesom jeg forstår, at De Radikale vil – eller der er vist tale om omfordelinger, jeg har ikke helt præcis forstået, hvor ambitiøs man er på det område.
Jeg vil da sige, at det ene jo ikke udelukker det andet.
Vi har jo faktisk fået en skattelettelse i den her regerings tid på 10 mia. kr., som har givet vækst, som har givet flere arbejdspladser og dermed også fået nogle væk fra kontanthjælp og i job.
Det er jo altså en af de effekter, som jeg ser en skattelettelse kan bidrage med.
Jeg synes da, at det er meget positivt, at vi har fået flere i beskæftigelse.
Samtidig er vi jo i stand til, som jeg bl.a. illustrerede med 2 mia. kr. ekstra til at hæve kvaliteten i dagtilbuddene, også at løfte det sociale ansvar.
Jeg ser ikke, at der er modstrid mellem de to ting.
Bjørn Medom Nielsen (S), 2006-02-09:
Man har valgt de områder, hvor man kan sige: Vi rører da lidt i gryden hist og pist på uddannelsesområdet, på børneområdet og på en række forskellige områder.
Men man undlader også nogle områder.
Lad mig dokumentere: Der står intet om boligforhold i det her oplæg, som vi har fået fra regeringens side.
Altså, hr. Troels Ravn har prøvet at bringe det ind i spørgsmålet, men det er ikke blevet bragt ind.
Derfor vil jeg gerne bringe det ind i debatten og spørge, om det er Det Konservative Folkepartis opfattelse, at boligforholdene og boligplanlægningen ingen indflydelse har på det spørgsmål, som vi debatterer i dag.
Thomas Krog (SF), 2006-02-09:
Det er meget interessant.
Jeg giver nogle eksempler fra den virkelige verden, hvor jeg kan sætte navn og adresse på de ting, jeg nævner, og den konservative ordfører kalder det et dystert billede og sammenligner med Nigeria.
Er det den måde, man fra regeringens side vil beskrive det danmarkskort, der er ude i den virkelige verden, på?
Det synes jeg er interessant; så galt synes jeg alligevel ikke det er.
Hvis man kigger på skolen, som var det eneste konkrete, jeg sådan hørte i den konservative ordførers oprindelige tale, så er kursen udstukket.
Det var faglighed, faglighed og faglighed.
Spørgsmålet er så: Giver det rummelighed i forhold til de her børn?
Vi ser hundredvis af børn, et stigende antal børn, der faktisk ikke kan være i skolen og som faktisk ikke bare kommer et andet sted hen, men ryger direkte ud på gaden og går og laver ingenting.
Er det ikke også et sted, hvor der ifølge Det Konservative Folkeparti og den konservative ordfører bør sættes ind med helt, helt andre indsatser?
Per Ørum Jørgensen (KF), 2006-02-09:
Jeg synes, SF’s spørger tegner et meget, meget dystert billede af situationen i Danmark og måske også dramatiserer virkeligheden i en grad, som ikke er helt klædelig.
Jeg vil sige, som jeg også tidligere har sagt: Der er jo ingen regering, der nogen sinde har brugt så mange penge på det her område, som den her regering har gjort.
Jeg har tidligere under et spørgsmål nævnt blot en lille vifte af alle de initiativer, som er sat i værk.
Kommunerne har et ansvar, og jeg vil sige, at kommunerne har de bedste forudsætninger, de nogen sinde har haft.
Netop takket være
den nye kommunalreform får de mere slagkraft på det her område, de får nogle faglige miljøer, som de aldrig har haft før.
Og i stedet for at få Danmark til at lyde, som om det var Nigeria, vil jeg gerne opfordre til, at man konstruktivt og positivt tager imod alle de her muligheder, som ligger i kommunerne i dag, og anerkender den fine indsats, som kommunerne faktisk gør.
Thomas Krog (SF), 2006-02-09:
Jeg synes, hr. Per Ørum Jørgensens tale meget godt illustrerede regeringens politik på det her område.
Der var nogle fine ord, men der var meget lidt konkret indhold.
Det vil jeg så prøve at se, om jeg kan få lidt mere af her.
Jeg hører i svarene her, at ordføreren næsten afviser de her lokale besparelser.
Vi oplever ude lokalt, at der bliver sparet på væresteder for udstødte, som jo også har børn; vi oplever en stigende kø til krisecentre, hvor der også er folk med børn; vi oplever, at der bliver nedlagt institutioner, hvor enlige med børn kan komme og være, når de ikke har andre steder at være; vi oplever, at der bliver nedlagt institutioner, hvor man faktisk kan komme og lære at være forælder og drage omsorg for sine børn.
Alle de ting oplever vi udeomkring i den virkelige verden.
Det vil jeg gerne høre den konservative ordførers holdning til.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2006-02-09:
Jeg forstår godt, at den socialdemokratiske spørger har svært ved helt at gennemskue den her manøvre, for det er jo nærmest historisk, at man ud over de massive investeringer, man foretager på pasningsområdet, så også kan skaffe plads i sin økonomi til at afsætte så meget som 2 mia. kr. ekstra til at hæve kvaliteten.
Det var vist ikke sket under den tidligere regering, så derfor forstår jeg forvirringen.
Det forholder sig således, som også flere ordførere har været inde på, at der nu er udmøntet de første 400 mio. kr. til at hæve kvaliteten, og at det er projektorienteret, det vil sige, at der vil blive flere og flere projekter, best practice, som kan være til glæde og gavn over hele landet.
Det synes jeg faktisk er en rigtig fornuftig måde at gøre det på, og de sidste 1,6 mia. kr. vil også blive udmøntet.
Hvis man lægger mærke til, hvordan den her regering har ageret, burde ingen jo være i tvivl om, at de ting, man sætter sig for at gennemføre, gennemfører man også, i modsætning til den tidligere regering.
Martin Lidegaard (RV), 2006-02-09:
Jeg tror, at jeg har udtrykt mig uklart.
Det er altså 100 mio. kr. næste år til de socialt udsatte, og fra næste år igen er det 3,7 mia. kr. om året til de rigeste familier.
Er det konservativ socialpolitik?
Lene Hansen (S), 2006-02-09:
Det var jo ikke en diskussion om skattestoppet, jeg var ude efter.
Det var sådan set bare et ganske enkelt svar på et enkelt spørgsmål, men det er lidt svært at få ud af ordføreren.
Jeg vil godt spørge lidt ind til det tal, ordføreren nævnte der skulle være tilgået området.
Det er lidt forskellige meldinger, vi har fået.
Ordføreren for Dansk Folkeparti mente, at det var ét beløb, Venstre nævnte et andet beløb, og nu nævner den konservative ordfører et helt tredje beløb, nemlig 2 mia. kr. over de næste 4 år.
Er det nu helt korrekt?
Er det ikke korrekt, at der er tilført området 400 mio. kr. over de næste 4 år?
Med lidt hovedregning kan man sige, at det så bliver 100 mio. kr. om året fordelt på ca. 100 kommuner, altså 1 mio. kr. til hver kommune, der ligesom skal bruges til et kvalitetsløft: Dels skal der ansættes flere hænder, dels skal der mere efteruddannelse.
Hvilket af tallene anser ordføreren for korrekt?
Martin Lidegaard (RV), 2006-02-09:
Nu skal jeg ikke bruge hr. Martin Henriksens unge alder imod ham, men det, der skete under den tidligere regering, var jo, at vi indførte det såkaldte sektoransvarsprincip.
Det vil sige, at vi vedtog, at det var de enkelte sektorer, institutioners ansvar at sørge for, at mennesker med handicap blev behandlet ordentligt.
Det var i øvrigt noget, vi gjorde i bred enighed i Folketinget, da vi satte det i værk i slutningen af 1990’erne.
Det har desværre vist sig, at det af mange forskellige grunde, som jeg har for kort tid til at komme ind på her, ikke er lykkedes for alle sektorer.
Derfor var vi for nogle måneder siden – faktisk ret samtidig med Dansk Folkeparti – ude med et forslag om, at vi bliver nødt til at gøre en særlig indsats inden for de kompetencegivende uddannelser, især fordi bl.a. Dansk Folkeparti har været med til at lukke det, vi kaldte den fri ungdomsuddannelse, som var lidt bredere og havde plads til lidt flere folk end dem, man havde ladet være tilbage.
Martin Henriksen (DF), 2006-02-09:
Jeg kunne godt tænke mig at høre den radikale ordfører, om den radikale ordfører vil være så venlig at forklare Folketinget, hvorfor man ikke indførte et uddannelsestilbud til unge handicappede, til unge med særlige behov, da man sad i regering i 1990’erne.
Man har haft lang tid til at indføre det, da man sad med regeringsmagten, men det gjorde man ikke.
Hvorfor gjorde man ikke det?