runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Else Theill Sørensen (KF), 2004-03-12:
Med dette lovforslag udvides kredsen af skatteydere, der hos den skatteansættende myndighed kan få bindende ligningssvar.
I sidste samling vedtog vi med samtlige partiers stemmer, at fysiske personer skulle kunne få bindende ligningssvar, og nu udvider vi så kredsen af skatteydere til også at omfatte selskaber og andre juridiske personer.
Det betyder, at langt, langt den største del af landets skatteydere nu kan få et hurtigt og bindende svar om de skattemæssige konsekvenser af en disposition.
Det er vi i Det Konservative Folkeparti meget tilfredse med.
Som jeg sagde i min ordførertale sidste år, så vil det for mange skatteydere være en særdeles positiv ting, at man kan få bindende svar på skattemæssige konsekvenser af såvel påtænkte som gennemførte dispositioner.
For selv om man jo kan sige, at gennemførte dispositioner normalt ikke står til at ændre, så er jeg sikker på, at man vil have glæde af at få vished for, hvordan de behandles af ligningsmyndighederne. Det er jo nemlig sådan, som jeg også sagde sidste år, at folk har lidt forskelligt forhold til skattevæsenet.
Nogle kan gå i mange år og være bekymrede for, hvordan det mon nu går, for de har hørt, at nogle andre ikke fik lov til at gøre det, som de nu egentlig selv har gjort, og som de mener er det rigtige.
Så det er praktisk, at man kan gå hen, og mod hvad jeg ville kalde et beskedent beløb få at vide, om man nu også har ret i, at det var rigtigt behandlet i selvangivelsen.
Det Konservative Folkeparti kan støtte forslaget
, der, som det står nævnt i bemærkningerne, flytter ressourcerne fra efterfølgende kontrol til forudgående hjælp og vejledning.
Mikkel Dencker (DF), 2004-03-12:
Jeg er enig med hr. Vernersen i, at eventuelle tvivlsspørgsmål selvfølgelig skal afklares i løbet af udvalgsbehandlingen.
Jeg har ikke nævnt noget om, at jeg har læst ud fra bemærkningerne, at højesteretsdommen skulle kunne ændre det.
Jeg nævner blot, at det er sådan, jeg har opfattet, at bemærkningerne skulle forstås, men det skal vi selvfølgelig have afklaret i løbet af udvalgsbehandlingen, det er jeg fuldstændig enig med hr. Vernersen i.
Jens Peter Vernersen (S), 2004-03-12:
Det er jo meget interessant, for vi fik jo rent faktisk et svar for et øjeblik siden fra hr. Peter Christensen, der netop mente, at når man havde fået sådan et bindende ligningssvar, skulle det uanset en højesteretsdom på en anden tilsvarende sag altså ikke have nogen konsekvenser.
Det siger jo bare, hvilken usikkerhed der er, og derfor må det selvfølgelig afklares under den videre lovbehandling.
Det går jeg ud fra at hr. Mikkel Dencker er interesseret i, for det er i hvert fald helt klart, at man ikke af lovforslaget kan læse, at en højesteretsdom skulle ændre et bindende ligningssvar, under ingen omstændigheder.
Mikkel Dencker (DF), 2004-03-12:
Jeg må jo sige til hr. Vernersen, at sådan som jeg har læst lovforslaget, så står der - nu kan jeg selvfølgelig ikke pege på det præcise afsnit og sidetallet - at i tilfælde af, at forudsætningerne for det bindende ligningssvar ændres inden for den 5-års-periode, bortfalder ligningssvaret, og der går jeg ud fra, at hvis der f.eks. kommer en højesteretsdom, som ændrer praksis betydeligt, er det selvfølgelig også en ændret forudsætning, som får ligningssvaret til at bortfalde.
Så derfor mener jeg, at den hypotese, som hr. Vernersen stiller op, falder til jorden.
Jens Peter Vernersen (S), 2004-03-12:
Hr. Mikkel Denckers indlæg sluttede jo med, at så havde man sikret, at der ikke skulle ske store efterbetalinger af skatter for store selskaber, for nu havde man fået sådan en bindende besked.
Nu har vi jo netop haft nogle af disse meget store selskaber, som i øvrigt har fået bindende besked, hvor man har været nødt til at ændre loven, fordi de rent faktisk skulle betale noget mere i skat.
Hvis ikke man havde lavet disse ændringer,
så ville disse store selskaber, som har været så meget omtalt, have sparet milliardbeløb.
Nu sikrer man simpelt hen, at hvis tilsvarende sager opstår, TDC osv., så vil de være fredet, der vil ikke være noget at komme efter, 5 år frem i tiden.
Det er sådan set det, som Dansk Folkeparti nu i hvert fald kommer til at legalisere, også på trods af den store diskussion, vi har haft det sidste halve år.
Det synes jeg er modigt gjort.
Mikkel Dencker (DF), 2004-03-12:
Lovforslaget her har, ligesom andre ordførere har været inde på, en vis parallelitet i forhold til det lovforslag, vi behandlede for et års tid siden her i Folketinget, som angik privatpersoner og dødsboer.
Jeg har noteret mig, at man i Skatteministeriet derfor også har gjort genbrug af den skriftlige fremsættelse fra dengang, idet den skriftlige fremsættelse denne gang kun adskiller sig ved, at der er udskiftet enkelte ord, men ellers er sætninger og afsnit de samme som dengang.
Jeg må sige, at jeg har gjort brug af samme fremgangsmåde, og derfor kan der forekomme en vis overensstemmelse mellem min ordførertale dengang og den i dag.
Men alligevel vil jeg læse den op: Det konkrete lovforslag, som behandles i dag, går ud på, at en virksomhed skal kunne få et bindende ligningssvar fra den skatteansættende myndighed.
Det skal ses som et parallelt forslag til det forslag om bindende ligningssvar for personer og dødsboer, som blev vedtaget for et lille år siden af et enigt Folketing.
Og det kan man så notere sig måske ikke bliver tilfældet denne gang.
Med forslaget sikres det, at den enkelte virksomhed på en enkel og billig måde har et sikkert kendskab til den skattemæssige konsekvens af en påtænkt eller foretaget disposition.
Det er en meget stor styrkelse af retssikkerheden for den enkelte virksomhed.
Den foreslåede ordning er en klar styrkelse af retssikkerheden for den enkelte virksomhed over for skattemyndighederne.
Det stemmer meget godt overens med Dansk Folkepartis ønske om, at hensynet til virksomheder såvel som til borgere skal gå frem for hensynet til systemet.
På den baggrund skal jeg meddele, at Dansk Folkeparti kan støtte lovforslaget.
Jens Peter Vernersen (S), 2004-03-12:
Jeg må sige, at hvis hr. Peter Christensen ikke forstår, at der er en forskel på almindelige lønmodtageres selvangivelser og så her, hvor det drejer sig om selskaber og hovedaktionærer, så har hr. Peter Christensen ikke forstået ret meget af skattekompleksiteten.
Så må jeg sige, at så har hr. Peter Christensen ikke forstået ret meget af de debatter, der har været hen over efteråret.
Peter Christensen (V), 2004-03-12:
Man skal høre meget.
Nu får vi at vide
, at ordførerindlægget var et forsøg på at problematisere det hele
Men jeg troede også, det bundede i, at man var uenig i nogle af de her ting.
Det er jo svært at have en debat, hvis man ikke vil være konkret omkring, hvor man er uenig i forhold til lovforslaget.
Lad mig så tage et andet område af loven.
Socialdemokratiet påpeger nu pludselig, at man har en lang række helt principielle problemer i forhold til måden, man indberetter klar besked på.
Så kunne jeg da godt tænke mig at spørge: Hvorfor har det ikke været fremme, da vi behandlede forslaget for enkeltpersoner?
Jeg er udmærket klar over, at kompleksiteten i sagerne er forskellig fra enkeltpersoner til virksomheder, men det principielle, den retsmæssige tilstand er jo den samme, er jo fuldstændig identisk.
Derfor kunne jeg da godt tænke mig at få en forklaring på, hvorfor man nu pludselig er bekymret over den retsmæssige tilstand ved at benytte klar besked?
Tak for indlægget fra Enhedslisten.
Vi er ikke enige i bekymringen, der er over systemet, men jeg vil alligevel takke for et mere sagligt indlæg i forbindelse med behandlingen af lovforslaget.
Når jeg tager ordet, er det for at spørge
: Hvad er Enhedslistens vurdering, hvis en kommunal skattemyndighed står over for en situation, hvor spørgeren spørger om noget, der har meget vidtgående konsekvenser, et stort beløb? Vurderer Enhedslisten ikke, at når loven giver mulighed for, at man så kan afvise at give et svar i sådan nogle situationer, så vil de myndigheder netop gøre det?
Bekymringen, som jeg hører hos Enhedslisten, bygger jo på, at de lokale myndigheder svarer uanset hvad.
Uanset konsekvenserne af deres svar, uanset om de har overblik over, hvilke forhold der gør sig gældende her, vil de bare svare, selv om de egentlig havde muligheden for at afvise spørgsmålet.
Vurderer man, at det vil blive virkeligheden?
Jens Peter Vernersen (S), 2004-03-12:
Jeg vil godt spørge ministeren, om ministeren mener, at det her lovforslag vil skabe en mere sikker retstilstand eller en mindre sikker retstilstand for såvel selskaberne som for de skattemyndigheder, som skal opkræve pengene til fællesskabet.
Svend Erik Hovmand (V), 2004-03-12:
Jeg ser frem til et grundigt udvalgsarbejde, hvor vi får afklaret en række af de spørgsmål, som også har været fremme
Jeg er overbevist om, at når det er sket, vil en række af dem, der i dag har givet udtryk for en vis tvivl, ikke længere være i tvivl.
Nicolai Wammen (S), 2004-03-12:
Jeg må konstatere, at i forhold til promilleafgiftsfondene mener Venstre altså fortsat, at regningen kan blive sendt videre til nogle, som strengt taget ikke har haft noget med forureningen at gøre.
Det er jo så en politisk melding.
Derfor vil jeg spørge vedrørende det, hr. Thor Gunnar Kofoed siger i sit indlæg: Er der nogen afvigelse i det i forhold til det, ministeren har lagt frem?
For økologerne har skarpt kritiseret ministerens forslag for at være utilstrækkeligt.
Er der en åbning fra Venstres side her, sådan at der er noget nyt på bordet, eller er det bare en anden måde at sige det samme på, som ministeren har sagt, og som økologerne er utilfredse med?
Thor Gunnar Kofoed (V), 2004-03-12:
Tak for spørgsmålene.
I første omgang vil jeg sige, at det er promilleafgiftsfondene, der skal betale.
Nogen skulle vi jo have til at betale dér, hvor man ikke kan finde den ansvarlige, og det er jo dér, fondene går ind og betaler.
Man kunne jo finde ud af, om vi kunne tilpasse reglerne sådan, at hvis man ikke dyrker den afgrøde, der har været iblanding i, jamen så er økologen skadefri.
Så der er mange ting, jeg synes, vi skal diskutere vedrørende det her.
Det er ikke kun et spørgsmål om kroner og øre, men et spørgsmål om, at vi kan få tingene til at fungere.
Nicolai Wammen (S), 2004-03-12:
Jeg vil gerne spørge hr. Thor Gunnar Kofoed, om det ikke gør indtryk på Venstres ordfører, at bl.a. Forbrugerrådet har været ude med en kritik af, at promilleafgiftsfondene skal bidrage til at betale for eventuelle gmo-skader. Bør det ikke være sådan, at det er forureneren, der betaler, og ikke sådan, at regningen bliver sendt videre til nogle, der strengt taget ikke har haft noget med det at gøre, og som måske endda i et omfang kan have været ofre for denne her forurening?
Det er den ene ting.
Den anden ting, jeg vil spørge Venstres ordfører om, er: Det har været fremført fra bl.a. økologers side, at det her lovforslag ikke lever op til, hvis der sker en skade, der kræver en omlægning af driften, af bruget; man kan få erstatning for relativt små skader, men dér, hvor det virkelig gør ondt på økologerne, er der ikke noget at hente i det her forslag.
Mener Venstre ikke, at der er grund til at ændre på det?
Thor Gunnar Kofoed (V), 2004-03-12:
Jeg kan meget klart svare på det, for det er ikke rigtigt, at selskaberne er fuldstændig uden ansvar.
Når de får godkendt en afgrøde, en sort, så har de ansvaret for, hvad sorten kan påføre af skade på natur osv. Dette lovforslag er så unikt, fordi man kan gøre den landmand, der utilsigtet ikke følger loven med afstandskrav over til en økolog osv., ansvarlig for, at han får en utilsigtet spredning af gmo-materialet.
Derved bliver denne lov stærkere end det, der foregår i andre lande.
Det er ikke sådan, at selskabet, som er sortsejer, er uden for ansvar; de har deres ansvarsforpligtelser.
Men det, der ydermere kommer ind med dette her lovforslag, er, at landmanden, der håndterer gmo-sorten, er ansvarlig for at overholde afstandskrav, at renholde sine maskiner og det hele, sådan at man ikke får en utilsigtet spredning.
Sådan er det ikke i andre lande.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-03-12:
Det er derfor, man foreslår, at skatteyderne skal betale bidrag til en kompensationsordning.
Man kan ikke placere ansvaret, for man vil aldrig kunne løfte bevisbyrden over for den enkelte landmand.
Det ville jo dybest set også være fuldstændig urimeligt, hvis det var den enkelte landmand,
Jeg vil godt sige til hr. Thor Gunnar Kofoed, at det vel bare er et spørgsmål om at fastsætte i en lovgivning, at en forudsætning for at få godkendt en bestemt gmo til brug i Danmark er, at de pågældende selskaber på forhånd opretter en fond, som er tilstrækkelig til at dække udgifterne i forbindelse med skaderne.
Hvorfor vil Venstre ikke være med til at vedtage sådan en lov?
Det er helt ubegribeligt, og det kan hr. Thor Gunnar Kofoed altså ikke smyge sig uden om ved at henvise til juridiske problemer, for det er alene et spørgsmål om vilje.
Det er alene et spørgsmål om at vedtage en lov.
Thor Gunnar Kofoed (V), 2004-03-12:
Hr. Keld Albrechtsen kan jeg meget kort svare, at de selskaber, der har sortsrettigheden, kan man ikke umiddelbart gøre ansvarlig for, at det bliver iblandet ude på en landmands mark.
Det er sortslovgivningen, der bestemmer det.
Det, vi har lavet her i modsætning til englænderne, er, at landmanden kan få en erstatning ved iblanding.
Det kan man ikke i englændernes forslag, sådan som de lægger det op.
Så jeg vil ikke sige, at den engelske miljøministers forslag er bedre, tværtimod er det her bedre.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-03-12:
Nu er jeg nødt til at gøre hr. Thor Gunnar Kofoed opmærksom på, at hvis der her er tale om en verdenssensation, så er det i hvert fald en verdenssensation udi lovsjusk.
Det er altså rent faktisk sådan, at andre lande også har den her diskussion og har andre løsningsforslag, som er langt bedre end dem, som ministeren har fremlagt.
Jeg kan i hvert fald spørge hr. Thor Gunnar Kofoed, hvordan det kan være, at man ikke har fulgt den opfattelse, som den britiske miljøminister har fremlagt, nemlig at det er selskaberne, der skal betale.
Det er ikke bønderne, det er ikke skatteyderne, det er ikke regeringen, men det er selskaberne, der skal betale, som jeg har forstået det.
Det fremgår i hvert fald af artikler i The Guardian, at den britiske regering vil fastholde, at det er selskaberne, der skal betale. Hvorfor har Venstre ikke stillet det krav, at de, der forårsager skaden, altså selskaberne, også er dem, der skal hæfte for skaderne?
Thor Gunnar Kofoed (V), 2004-03-12:
Der er ikke nogen forskel på det, ministeren har sagt, og det, jeg siger.
Det, jeg forsøger at forklare, er, at én ting er kompensationen til den landmand, til den økolog, der får en utilsigtet iblanding, men det, jeg mener vi bør se på, er, at fordi en landmand umiddelbart får konstateret for meget gmo i sin økologiske afgrøde, er det ikke nødvendigvis sikkert, at han behøver starte hele omlægningen forfra.
Det kunne være, man kunne lave det på en anden måde end lige med en kompensationsordning.
Svend Erik Hovmand (V), 2004-03-12:
Der var sådan set ikke noget spørgsmål i det, og jeg kan kun henvise til, hvad jeg tidligere har sagt, at jeg ser frem til, at vi får afdækket de tvivlsspørgsmål under udvalgsarbejdet.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2004-03-12:
Men grunden til, at jeg bekymrer mig, er sådan set bare, at vi har set den ene sag efter den anden med meget store beløb, som velfærdskassen er gået glip af, fordi ministeren ikke har levet op til sit ansvar.
Så kan det jo ikke undre, at man bliver en lillebitte smule bekymret, når der kommer den her slags udmeldinger og den her slags lovforslag.
Det er jo fuldstændig rigtigt, at myndigheden kan vælge
ikke at give et svar, men i det øjeblik myndigheden giver et svar, klapper fælden, og det betyder altså, at hvis det svar indeholder en menneskelig fejl, så kan man ikke gå ind og rette den menneskelige fejl.
Det synes jeg er et meget stort problem, for det åbner for muligheden af, at velfærdssamfundet går glip af endnu flere penge end dem, vi i forvejen er gået glip af under denne her regering.
Svend Erik Hovmand (V), 2004-03-12:
Jeg må sige, at det er, som om Enhedslisten lægger op til, tror, fornemmer, at der er tale om en fuldstændig omkalfatring af de gældende juridiske regler på det her område,
og derfor ser jeg altså virkelig frem til, at vi får et grundigt udvalgsarbejde.
Det er vigtigt for mig at understrege, at et bindende ligningssvar ikke er bindende over for myndighederne på den måde, at de skal give et svar.
Et bindende ligningssvar er ikke bindende, hvis der sker ændringer i de forudsætninger, der er lagt til grund for svaret, herunder ændringer i lovgivning, i bekendtgørelser.
Det er ikke sådan, at myndigheden er tvunget til at afgive et svar.
Man kan bruge mange begrundelser for ikke at gøre det, f.eks. hvis man føler, at det har mere vidtrækkende betydning, hvis man føler, at man ikke er i stand til at svare på et meget kompliceret spørgsmål.
Der kan være masser af grunde til, at myndigheden med sindsro kan sige: Det her ønsker vi altså ikke at svare på inden for 1 måned.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2004-03-12:
Jeg tror sådan set, at alle mennesker godt ved, at hvis de står over for en kompliceret opgave, som de har fået en eller anden tidsramme til, og hvis den tidsramme så bliver gjort mindre, så vil risikoen for, at der sker fejl i forbindelse med, at opgaven skal løses, blive større.
Sådan er det.
Kortere tid gør selvfølgelig, at der er mere tryk på, og derfor er der en større risiko for flere fejl. Jeg skal spørge ministeren, om ministeren anerkender, at det er sådan, at hvis fejlen er til firmaets fordel, vil firmaet efterfølgende kunne få udbetalt pengene.
Hvis fejlen er til velfærdskassens fordel, kan man efterfølgende ikke gå ind og ændre på det med det resultat, at en fuldstændig forståelig menneskelig fejl blandt folk, der arbejder under tidspres, ville kunne komme til at betyde, at velfærdskassen gik glip af betragtelige million- eller milliardbeløb.
Svend Erik Hovmand (V), 2004-03-12:
Altså det, jeg sagde før, var, at der er ingen myndigheder, der tvinges til at tage stilling til noget, som ikke allerede i dag ligger inden for deres ressort.
Dermed mener jeg, at det jo er de samme myndigheder, det er den samme skatteansættende myndighed, vi taler om.
Det, der bare er forskellen, er, at vi beder denne myndighed om at tage stilling tidligere, end den ellers ville have gjort.
Så er der oven i købet en række forhold, som gør, at myndigheden kan sige nej, hvis det er store sager, hvis det er komplicerede sager, hvis det er principielle sager.
Hvis det er transfer pricing-sager, altså spørgsmål, der involverer andre lande osv., så er der lavet et system, hvor transfer pricing skal ind og vende i det centrale kontor, som Enhedslisten var inde på før.
Jeg tror, at det er vigtigt at få afdækket alle disse spørgsmål under udvalgsarbejdet.
Det tror jeg vil fjerne meget at den usikkerhed, som jeg har fornemmet på debatten i dag at der er.
Jens Peter Vernersen (S), 2004-03-12:
Jeg går ud fra, at det er mere vidtgående, end skatteministeren oplyste.
Myndighederne kan jo rent faktisk afvise at tage stilling på et tidligere tidspunkt, hvis det er sådan, at de ikke mener, at de kan give et fyldestgørende svar inden for 1 måned.
Jeg vil også sige, at det, at de nu skal give disse svar - og ministeren er jo også selv usikker, i og med at der nu skal gives en tilbagemelding på, hvordan det går - jo godt kunne tyde på, at man måske også er usikker på, om der nu bliver givet stort set de samme svar på de samme spørgsmål landet over med den konstruktion, der ligger her.
Hvis nu ikke det er tilfældet, så mener jeg faktisk, at det er en forringelse af retssikkerheden, og det må ministeren vel være enig i.
Svend Erik Hovmand (V), 2004-03-12:
Jeg vil gerne sige, at forslaget har jo til formål at styrke retssikkerheden for virksomheder i Danmark, og jeg er overbevist om, at mange virksomheder, som kan være i tvivl om et spørgsmål, på den måde får en afklaring, som er meget, meget nyttig ud fra et retssikkerhedsmæssigt synspunkt.
Jeg vil gerne gøre opmærksom på, at der er ingen myndigheder, der tvinges til at tage stilling til noget, som de ikke allerede i dag skal tage stilling til, på et senere tidspunkt ganske vist, men alligevel er det de samme myndigheder, der skal tage stilling til de samme spørgsmål.
Thor Gunnar Kofoed (V), 2004-03-12:
Lovforslag nr. L 169 er et lovforslag om sameksistens mellem gensplejsede, konventionelle og økologiske afgrøder.
Det er faktisk noget af en verdenssensation, for det bliver den eneste lov af denne art i verden, der direkte beskriver, hvordan man kan dyrke disse afgrøder side om side, samtidig med at ingen lider den store skade.
Lovforslaget beskriver, hvordan en gmo-landmand skal agere.
Han skal igennem en uddannelse.
Han skal have taget et certifikat, før han kan få tilladelse til at dyrke en gmo-afgrøde.
Loven beskriver også, hvordan gmo-landmanden skal ud i en nabohøring, hvis han vil dyrke sine gmo-afgrøder.
Han skal have at vide, hvad der skal dyrkes på naboafgrøden, sådan at man sikrer, at der ikke sker en utilsigtet indkrydsning af gmo i andre afgrøder.
Det er også beskrevet, hvordan godt landmandskab skal køre, hvordan gmo-landmanden skal passe sine maskiner, hvordan man skal bekæmpe spildafgrøder og det hele. Alt det er meget velkendt gennem mange år.
Helt siden 1953 er det inden for frø- og udsædslovgivningen håndteret til fulde og uden problemer med spredning inden for forskellige sortsmaterialer.
Derfor kan man sige med det, der ligger i ministerens forslag, at det faktisk er meget stærkt, at man præsenterer en lovgivning, man har erfaring med kan fungere, samtidig med at vi præsenterer noget nyt.
Der ligger også en kontrol fra statens side i det
, idet staten skal kontrollere gmo-dyrkningen. Ud over det er der en erstatningsordning.
Hvis landmænd utilsigtet får indkrydset gmo i deres afgrøder, f.eks. hvis en økologisk landmand utilsigtet får gmo i sine afgrøder, så er det en erstatningssag. Som udgangspunkt er det selvfølgelig forureneren, der betaler, og i de tilfælde, hvor forureneren ikke kan findes, jamen så er der en fond, som kan gå ind og erstatte økologilandmanden, sådan at han ikke lider skade, hvis han har overholdt sin del af forpligtelserne.
For at finansiere denne fond er der en afgift på 60 kr.
pr. ha gmo-afgrøde, som indbetales til Promilleafgiftsfonden, så man på den måde har en erstatningsfond til de utilsigtede iblandinger.
Lovgivningen her er faktisk meget vigtig og meget afgørende, men ikke så meget for gmo-landmanden.
I dag har vi godt nok et moratorium, men hvis moratoriet forsvinder i Europa, det kan vedtages uden om Danmark, så har vi en situation, hvor gmo-planteproduktionen kan starte i Europa.
Får vi ikke dette lovforslag vedtaget, så er de største tabere i denne sag økologerne, for så er der ingen erstatningsordning for dem.
Der er ikke nogen regler for, hvor tæt en gmo-landmand kan komme på en økologisk landmand.
Derfor er det afgørende vigtigt, at vi får lavet de her regler og får vedtaget den her sameksistenslov af hensyn til, at der er en sameksistens, og at vi kan være sikker på, at vi har en økologisk produktion i fremtiden.
Per Dalgaard (DF), 2004-03-16:
Man kan sagtens drage nogle tilfælde frem, hvor en præst ville være en hund i et spil kegler som i eksemplet med de to grupper over for hinanden, det er jeg da helt enig i.
Men her taler vi i almindelighed om én kriminel person, typisk en mand, og et offer.
I det tilfælde må en præst da kunne yde en stor indsats.
Elisabeth Arnold (RV), 2004-03-16:
Jeg tror, at vi taler lidt forbi hinanden med hensyn til, hvad det vil sige, at det lykkes.
Det er jo ikke sådan, at offer og gerningsmand skal tage hinanden i hånden og gå glade ud i verden bagefter og sige, hurra, nu er vi gode venner.
Det er jo ikke det, der er succeskriteriet.
Succeskriteriet er jo dobbelt, dels får gerningsmanden noget at tænke over og får måske mindre tilbøjelighed til at falde tilbage til ny kriminalitet, dels kan offeret ranke ryggen og sige, at nu fik jeg sagt ham min mening.
De skal ikke gå ud bagefter og være gode venner.
Det er ikke det, der er succeskriteriet.