runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bente Dahl (RV), 2006-05-31:
I Det Radikale Venstre hilste vi ministerens forslag om udvidelse af formålet til livsoplysning, folkelig oplysning og demokratisk dannelse velkommen.
Vi mener, at det giver højskolerne flere redskaber til at foretage sig flere ting.
Derfor vil vi stemme imod Dansk Folkepartis ændringsforslag.
Vi mener, at den udvidelse, vi får ved at have livsoplysning og demokratisk dannelse med i loven, gør, at mange højskoler kan lave mange flere ting.
Hermed sluttede forhandlingen.
Afstemning
Ændringsforslag nr. 2 forkastedes uden afstemning.
Ændringsforslag nr. 1, 4 og 5 vedtoges uden afstemning.
Lovforslaget overgik derefter til tredje behandling.
Britta Schall Holberg (V), 2006-05-31:
Vi er en del, også i Venstre, der er enige i, at formålsparagraffen om folkelig oplysning er fuldt ud tilstrækkelig til at beskrive højskolernes både nationale og internationale opgave, også i fremtiden.
Jeg er enig med Dansk Folkeparti i, at det er trist, hvis folkelig oplysning tilskrives en lidt andenrangsstatus i disse år.
Folkelighed er ikke et begreb, der dækker noget, der er lidt mindre kvalitativt.
Den karakter er der nogen der gerne vil give begrebet folkelighed.
Folkelighed er for mig et kvalitetsbegreb.
Folkelig oplysning er et begreb, som har dannet baggrund for hele vores folkestyre og for vores demokratiske udvikling her i landet.
Med forslaget her ændres formålsparagraffen til livsoplysning, folkelig oplysning og demokratisk dannelse.
Vi mener, alt dette er indeholdt i den gamle formålsparagraf, men vi vil i Venstre gerne efterkomme ønskerne fra de højskoler, der gerne vil have denne ændrede formulering, og derfor kan vi i Venstre ikke stemme for ændringsforslaget fra Dansk Folkeparti.
Bjarne Laustsen (S), 2006-05-31:
Jeg er glad for, at en Venstremand, der har været opstillet i Sæby og er blevet undervisningsminister, stadig væk har relationerne til det nordjyske.
Selv om der er motorveje, er der altså ikke et tostrenget jernbanesystem i Nordjylland.
Men det, det handler om, er den kollektive trafik generelt set, hvordan man kommer fra sin bopæl hen til det nærmeste gymnasium.
Så selvfølgelig har vi lang vej, det kan jeg fuldt ud bekræfte, og jeg vil endda også mene, at det, jeg har redegjort for her i dag, er fuldstændig korrekt.
Ministeren kommenterede ikke, at man ikke har været opmærksom på, at regionale selskaber ikke kunne klare fem forskellige takster over år, og derfor er man nødt til at gøre det i et hug.
Men det er udelukkende regeringens ansvar, at halvdelen af landets elever får en stigning, værst i Ringkøbing Amt, med 65 kr. om måneden fra nu af og så fremover, indtil man finder ud af at sætte prisen ned.
Det er udelukkende regeringens ansvar.
Hermed sluttede forhandlingen.
Ændringsforslag 1 og 2 vedtoges uden afstemning.
Lovforslaget overgik derefter til tredje behandling.
Bertel Haarder (V), 2006-05-31:
Når jeg overhovedet tør blande mig i denne debat, er det, fordi jeg har boet 2 år i Aalborg og har været stillet op og valgt i Sæbykredsen og har kørt på de lange nordjyske veje, som siden er blevet til motorveje.
Derfor tør jeg give mit besyv med i denne Nordjyllandsdebat.
Jeg synes, man skal give hr. Bjarne Laustsen det, at den beskrivende dele af hans indlæg var nogenlunde korrekt, og jeg synes også, det er en ærlig sag, at hr. Bjarne Laustsen synes, at i en situation, hvor nogle vinder på ændringen og andre taber, skal de, der taber, holdes skadesløse.
Det er jo ærligt og redeligt nok.
Når man har regeringsmagt, er det vanskeligere at køre tingene på den måde, for så får man ganske mange ekstra udgifter alle steder.
For hver gang man laver om på tingene, er der nogle, der vinder, og nogle, der taber.
Når vi i regeringen ikke synes, det er nødvendigt at gøre andet end at fordele pengene på en anden måde, skyldes det jo det, som vi er enige om, nemlig at den nye tilstand er rimeligere og mere lige end den gamle tilstand.
Så den eneste uenighed er altså: Går vi for hurtigt fra den gamle mindre rimelige tilstand over til den nye mere rimelige tilstand?
Den uenighed har vi, og jeg er glad for, at den ikke ændrer vores enighed, når det gælder, hvad der skal være den endelige tilstand for området.
Thomas Krog (SF), 2006-05-31:
Det kan jo virke paradoksalt, at vi her hørte Venstre stå og tale for, at vi selvfølgelig er nødt til at centralisere og ensrette taksterne, når man i andre sammenhænge har talt for, at nu skal vi decentralisere, nu skal vi lade kommunerne afgøre, hvilke ruter der skal være.
Jeg ved ikke, hvad formålet kan være, men jeg kan i hvert fald bekræfte den socialdemokratiske ordfører i, at det her med, at ruterne mange steder risikerer at forsvinde, er et stort problem.
Det er specielt et stort problem i yderområderne, og det er specielt et stort problem for de mindre gymnasier i yderområderne, som har det svært nok i forvejen, og som på den her måde risikerer at miste nogle elever og dermed risikerer at måtte lukke.
Er det det, der er formålet med det hele?
Bjarne Laustsen (S), 2006-05-31:
Jeg er meget glad for, at SF bekræfter de overvejelser, som vi også har haft om, at det ville være rimeligt, hvis regeringen havde sat prisen ned, og at det er en afgift på yderområderne.
Men jeg synes, det, hr. Thomas Krog kommer ind på, er ret interessant, nemlig at det, at der skulle ske en centralisering, ikke er noget, man har ønsket ude lokalt.
Det, vi er bekymrede for, er, at det her lovforslag gør, at der måske er færre unge, der får en uddannelse.
Det, der er nok så vigtigt, er de ting, der ligger med hensyn til gymnasierne, at alt det her med de nye trafikselskaber, som der ikke er en regional koordinering af, men hvor det udelukkende er op til den enkelte kommune at lave trafikselskaber og sørge for, at der er ruter hen til det lokale gymnasium, vil koste gymnasier livet.
Også i yderkantområderne vil der være gymnasier, der lukker på baggrund af det her.
Jeg vil selvfølgelig godt høre, om SF er enig i, at det forholder sig sådan.
Thomas Krog (SF), 2006-05-31:
I SF er vi selvfølgelig enige i, at det her ikke har været noget kønt forløb.
Det siger næsten sig selv, som tingene ligger nu.
Jeg vil også sige, at med hensyn til den statsliggørelse af gymnasierne, som et flertal her har vedtaget, er vi jo så enige i, at det nødvendigvis må betyde, at taksterne også ensrettes, og derfor støtter vi det forslag, der ligger, og også de ændringsforslag, der ligger.
Med hensyn til hvem der så har skylden og hvor lang tid det her har varet, synes jeg, det hører med til historien, at det jo var, da den nuværende undervisningsminister var undervisningsminister i første omgang, at egenbetalingen blev indført.
Jeg kan da huske fra min egen gymnasietid, at det det første år faktisk var gratis for mig at køre ind til gymnasiet.
Det er en afgift, som er blevet lagt på, det er en afgift, som gør det endnu sværere for nogle unge at få den ungdomsuddannelse, som de bør have, og dermed er det jo faktisk en afgift, som burde afskaffes.
Kl. 9.45
Nu er vi så enige om, at egenbetalingen er her.
Det er ikke her, vi skal afskaffe den.
Med en uændret økonomi kan det så åbenbart ikke være anderledes.
Man kan håbe på, at man sætter den ned hen ad vejen.
Det andet problem, som jeg også godt vil pege på i den her sammenhæng, er, at der er noget andet end priserne, der er afgørende for, om de her elever, specielt i yderområderne, kommer hen på deres gymnasier.
For ud over priserne er det jo fuldstændig afgørende, at der simpelt hen er nogle ruter.
Det kan blive et problem med den nye struktur, som ligger, at økonomien i de nye trafikselskaber simpelt hen er sådan, at nogle af de her ruter forsvinder.
Så kan man jo sige, at det er en fuldstændig irrelevant diskussion, at vi står her og snakker om, hvorvidt egenbetalingen skal være større eller mindre, hvis det er sådan, at alene ruterne betyder, at eleverne kun kan komme hen til de store byer og vi dermed ad denne vej er i gang med at nedlægge nogle af de mindre gymnasier.
Men det er jo en diskussion, vi også kan tage i en anden sammenhæng.
Bjarne Laustsen (S), 2006-05-31:
Jeg kan bekræfte, at så vel under tidligere socialdemokratisk ledede regeringer som under borgerlige regeringer har vi haft et kommunalt selvstyre, der har taget hånd om det her problem og har sagt, hvilke løsninger der skal være.
Derfor har det været sådan med hensyn til økonomiprioriteringer, at f.eks. Nordjyllands Amt eller Ringkøbing Amt er gået ind og har foretaget prioriteringerne og har sagt: Vi synes, at brugerbetalingen for at bruge offentlige transportmidler skal være af en sådan og sådan størrelse.
Hvis nu amterne havde været rigtig smarte – nu vidste de jo ikke på forhånd, at de skulle nedlægges, og hvilke opgaver der skulle væk – så kunne de jo lige have øget betalingen der og så fået staten til at tage regningen.
Man kan i hvert fald konstatere, at regeringen og Venstre ikke har haft tegnebogen fremme i den her sag.
At sørge for, at prisen gik nedad, er ikke et ønske, man har prioriteret særlig højt.
Det er da klart, at der er nogle, der vil være glade for det.
Jeg har skitseret, at der er nogle amter, hvor prisen går ned.
Men alle de steder, hvor den går op, er da dem, man får at høre for.
Derfor havde det da, når man nu skulle til at gøre det i et hug, været smartere at tage den laveste pris.
Hvorfor skal det være gennemsnittet eller den højeste?
Tina Nedergaard (V), 2006-05-31:
Det, der er lidt svært at håndtere, er, at hr. Bjarne Laustsen fremturer med, at det her er en særlig afgift eller skat på randområderne og noget helt nyt, som regeringen har opfundet.
Sådan får hr. Bjarne Laustsen det til at lyde.
Jeg vil gerne bede hr. Bjarne Laustsen bekræfte en gang mere, at det, der er tale om her, er, at der bliver et ensartet maksimumbeløb for det, en uddannelsessøgende nu kommer til at betale fremover for at komme fra sin bopæl og til uddannelsesstedet.
Vil hr. Bjarne Laustsen ikke også være venlig at bekræfte, at også under den tidligere regering og faktisk til alle tider har det været sådan, at der har været en vis egenbetaling forbundet med at have transport fra og til ungdomsuddannelserne?
Bjarne Laustsen (S), 2006-05-31:
Det er jo meget relevante spørgsmål, som Venstres ordfører, fru Tina Nedergaard, kommer med her.
Vi vil gerne have en ens befordring.
Det er ikke os, der har ønsket, at det her skulle tages fra amterne.
De har håndteret det på deres måde derude.
Over tid, over år har der været mange forskellige løsninger på det her, og så er man kommet frem til, at det er den måde, man gør det på, og efterhånden har man efter en bekendtgørelse nogenlunde fundet det samme system.
Det, der var forskellen, var prisen.
Der er ikke lige langt og lige mange kilometer mellem de forskellige steder rundtomkring i vores dejlige land, f.eks. er afstandene i Nordjylland længere, og derfor koster det mere at lave sådan et system.
Derfor har prisen så været 314 kr. i Nordjylland og noget mindre andre steder.
Så vi synes selvsagt, at det er ganske udmærket, at vi får en ens pris, men det er vel lidt underligt, at et parti som Venstre, der altid synes, at opgaverne løses bedst så tæt på borgerne som muligt, nu synes, at alting skal centraliseres.
Men det skal det altså nu, og så skal det håndteres ordentligt.
Jeg synes jo, at det er fint nok, men jeg spørger, når nu regeringen, og Venstre især, gerne vil have flere unge til at tage en uddannelse, hvorfor der så skal være en afgift i yderområderne for at få en uddannelse.
Det er det, der er problemet.
Tina Nedergaard (V), 2006-05-31:
Det er for en ganske kort bemærkning.
Det er jo sådan, at når hr. Bjarne Laustsen udtaler sig om rabatten for befordringen til de uddannelsessøgende, lyder det nærmest, som om regeringen har indført en ny skat eller afgift, og det ved vi jo alle sammen at den her regering ikke gør, for vi har jo et skattestop.
Derfor må der være tale om noget ganske andet.
Der er tale om, at vi nu omfordeler midlerne som følge af kommunalreformen, således at der bliver ens befordringsrabat for alle unge uddannelsessøgende, uanset hvor man bor i landet.
Jeg vil gerne have, at hr. Bjarne Laustsen bekræfter, at det naturligvis ifølge socialdemokratisk lighedstænkning må være en fordel, at alle stilles lige, uafhængig af hvor de bor i samfundet.
Så vil jeg gerne bede hr. Bjarne Laustsen bekræfte, at der på ingen måde er tale om den samme besparelse.
Tværtimod er situationen den, at vi bruger nøjagtig de samme midler til at skaffe uddannelsessøgende rabat for transporten fra deres bopæl til deres uddannelsessted, og det vil jeg gerne bede hr. Bjarne Laustsen bekræfte.
Og så er vi da i Venstre meget interesserede i at vide, hvordan Socialdemokraterne i det hele taget stiller sig til forslaget.
Det fremstår en lille smule tåget.
Martin Henriksen (DF), 2006-05-31:
Jeg vil gerne knytte et par kommentarer til det ændringsforslag, som Dansk Folkeparti har stillet til det her lovforslag.
Vores ændringsforslag fastholder det nuværende formål for højskolerne, sådan at ordene livsoplysning og demokratisk dannelse udgår af lovforslaget.
Vi mener, at folkelig oplysning dækker over disse begreber i forvejen.
Det er relevant for Dansk Folkeparti, og vi mener også for mange af højskolerne, at hovedfokus er på folkelig oplysning herunder bl.a. samspillet mellem det nationale og internationale, livsoplysning, demokratisk dannelse, folkestyre, danske traditioner og dansk kultur og forholdet mellem stat og folk.
Det tjener intet formål at fremhæve visse elementer af folkeoplysningen og undlade andre elementer, f.eks. forholdet mellem stat og folk.
I den nuværende lov beskrives folkelig oplysning som de folkelige fællesskaber og tolkning af tilværelsen og meningen med livet.
Baggrunden for en ændring og sproglig udvidelse af formålet begrundes med, at folkelig oplysning i dag fortolkes anderledes.
Der er i dag forskellige folkehøjskoler og dermed selvfølgelig, som jeg sagde før, vidtgående rammer for indholdet og fortolkningen af folkelig oplysning.
Dansk Folkeparti anser det nuværende formål for at være dækkende og sætter pris på begreberne folk og folkelighed og mener ikke, at disse begreber tolkes mere snævert end tidligere.
På den baggrund ønsker Dansk Folkeparti at fastholde den nuværende formulering af lovens formål, og vi er heller ikke med forløbet efter bl.a. førstebehandlingen så sikre på, at alle højskoler ude i det danske land ønsker at udvide formålsformuleringen, og derfor stiller vi det her ændringsforslag.
Kl. 9.55
Hvis nu det imod vores forventning viser sig, at et flertal i Folketinget er så letsindige alligevel at vedtage lovforslaget uændret, vil det ikke afholde os fra at stemme for den samlede lovpakke, fordi vi selvfølgelig har lyttet til, hvad det er, folkehøjskolerne har bedt om, og de ønsker lidt hjælp for at tiltrække elever.
Derfor kan vi godt støtte lovforslaget, men vi synes, det er vigtigt at markere, at det nuværende grundlag altså er godt nok til Dansk Folkeparti, og det er altså også godt nok til mange folkehøjskoler.
Derfor vil vi godt anmode et flertal i Folketinget om at støtte Dansk Folkepartis ændringsforslag.
Det vil blive bemærket positivt af mange højskolefolk.
Elisabeth Geday (RV), 2006-05-31:
Næ, vil jeg sige til hr. Morten Messerschmidt, det eneste, det er udtryk for, er, at der er mangel på arbejdskraft i byggesektoren.
Det er det eneste, det er udtryk for.
Så hvis hr. Morten Messerschmidt nu ville hjælpe mig med at få lempet den her østaftale – det kan jeg forstå man ikke ønsker – så vi hurtigst muligt kan få lukket nogle af de flaskehalse, der er på byggeriområdet, ville vi slet ikke se de her sager; fordi så ville det blive så nemt at få folk hertil på lovlige vilkår og under ordnede forhold, og så ville vi overlade det til fagbevægelsen at sikre ordentlige løn- og ansættelsesvilkår, sådan som de har gjort for over 2,2 millioner danske lønmodtagere de seneste 100 år.
Så det er det.
Det behøver man altså ikke os som lovgivere til at gøre.
Ole Sohn (SF), 2006-05-31:
Jeg har et kort forståelsesspørgsmål, for jeg synes, at der er en modsætning mellem nærmest at slå fast med syvtommersøm, at Dansk Folkeparti går ind for lige løn for lige arbejde, og samtidig stemme imod det redskab, der kan sikre, at man kan kontrollere, at der bliver givet lige løn for lige arbejde.
Hvad er årsagen egentlig til, at man siger et og gør noget andet?
Elisabeth Geday (RV), 2006-05-31:
Altså, jeg ved ikke, om det er sådan, at Dansk Folkeparti kun kan klare en dagsorden ad gangen.
Jeg kan godt klare i hvert fald to.
Og den ene dagsorden handler om, hvad vi gør for de danske ledige, og den anden dagsorden er så den, vi har lige her i dag.
Den handler om, hvordan vi så kan få mere kvalificeret arbejdskraft hertil udefra.
Det, at jeg ønsker, at der skal flere østeuropæiske lønmodtagere til Danmark for at fylde nogle af hullerne ud, er jo ikke det samme som, at jeg ikke ønsker at gøre en indsats for at få danske ledige i gang på arbejdsmarkedet.
Det eneste, det er udtryk for, er, at jeg altså ikke har taletid nok til at gøre rede for alt, hvad jeg kan gøre for de ledige på det danske arbejdsmarked, samtidig med at jeg er nødt til at stå fast på, at vi ønsker, at der skal gøres en aktiv indsats for at rekruttere mere arbejdskraft fra de nye EU-lande til at fylde hullerne på det danske arbejdsmarked med – eller bare nogle af dem.
Elisabeth Arnold (RV), 2006-05-31:
Jeg vil meget gerne kort begrunde den her forespørgsel.
Forhistorien er jo, at EU-landenes stats- og regeringschefer i juni 2005, altså for knap et år siden, besluttede at indlede en såkaldt tænkepause i EU.
Den danske statsminister indkaldte til møder med Folketingets partier og en række EU-bevægelser i august 2005, og med udgangspunkt i disse møder blev det besluttet, at aktiviteterne i den danske tænkepause skulle forankres i Folketingets Europaudvalg.
Samtidig blev det anbefalet, at der med udgangspunkt i de folkelige bevægelser og organisationer skulle skabes et såkaldt parallelt spor.
På den baggrund opstod rammerne for den danske tænkepausedebat i form af borgernes dagsorden, som den blev kaldt.
Udgangspunktet var tre hovedaktører, dels Folketingets Europaudvalg, dels de otte bevægelser og organisationer, der tilsammen udgjorde den såkaldte planlægningsgruppe, dels Nævnet til Fremme af Debat og Oplysning om Europa, der fordeler en del af de bevilgede midler.
Vi har set frem til at have den her debat som slutning på tænkepausedebattens danske del, og vores agt er på et senere tidspunkt at aflevere en fuld rapport om aktiviteterne til vores regering, således at statsministeren kan medbringe rapporten til topmødet i juni måned.
Jeg vil senere komme nærmere ind på aktiviteterne, når jeg har mit hovedindlæg.
Dette er blot en del af en afleveringsforretning, hvor vi i dag debatterer, hvad der skete i tænkepausen, vi debatterer, hvad de politiske partier i Folketinget mener der skal ske yderligere med Europas udvikling i lyset af den tænkepause, der har været.
Til sidst skal vi så komme med nogle retningslinjer for eller nogle planlægningsideer til, hvad man kunne fortsætte med at diskutere under tænkepausens videre forløb.
Vi ser frem til debatten i dag og glæder os til at høre, hvad statsministeren og udenrigsministeren vil sige til forespørgslen her.
Besvarelse
Frank Aaen (EL), 2006-05-31:
Det, der bringer mig på talerstolen, er, at statsministeren i den foregående debat om grundloven ytrede sig om betydningen af menneskerettigheder i forhold til grundloven.
Det er jeg helt enig i er et af de vigtigste spørgsmål.
Men så er det jo altså også besynderligt, at man, samtidig med at man står og siger det, vedtager en lov, som skelner mellem børn, der er født før ægteskabs indgåelse og efter ægteskabs indgåelse; som skelner mellem børn, der er født i ægteskab og adoptivbørn; og som gør, at en kommende regent skal komme og spørge statsminister og Folketing og ministre om lov til at gifte sig.
Det er jo alvorlige indgreb i enkeltpersoners frihed.
Jeg mener ikke, det er noget, man sådan bare kan vedtage, altså at man på den måde tager nogle enkeltpersoner og siger: Her vil vi bestemme en hel del ting for dig.
Jeg mener, at vi jo vil afvise det på det skarpeste over for andre enkeltpersoner og skal afvise det over for andre enkeltpersoner.
Jeg synes bare, at det, der er kommet ud af den debat, vi har haft her, og den afstemning, der kommer lige om lidt om ændringsforslagene, er, at nogle altså åbenbart anser den her begrænsning af enkeltpersoners frihedsrettigheder for at være en vigtig forudsætning for at kunne opretholde et kongedømme, et dronningedømme.
Jeg synes, det er nyttigt få frem, at prisen for at have sådan en situation i vores samfund altså er, at vi tager nogle enkeltpersoner og indskrænker deres frihedsrettigheder på meget vigtige punkter.
Hermed sluttede forhandlingen.
Svend Auken (S), 2006-05-31:
Det er ikke nogen god dag, når man pådrager sig to Venstrefolks vrede på en gang.
Både statsministeren og fru Rønn Hornbech er meget, meget vrede.
Men hvad er min forseelse?
At jeg mener, at statsministeren bør være til stede ved behandlingen og diskussionen af en grundlovsændring, for tronfølgeloven fører jo i realiteten til en ændring af grundloven.
Det har jeg redegjort for, og så gav jeg mit indtryk af debatten, men alle kan jo slå efter i Folketingstidende; jeg mener bestemt, at fru Birthe Rønn Hornbech bagatelliserede betydningen af, at statsministeren ikke kunne være til stede.
Jeg tror, hun endda brugte udtrykket, at det jo var en diskussion mellem partierne.
Og jeg tror, jeg var nødt til at gå videre i grundloven, vi var ved § 2, så gik vi videre til § 3, hvori der stod, at den lovgivende magt ligger hos kongen og Folketinget i forening.
Og det var altså en diskussion, vi havde dengang.
Så der er ingen grund til sådan at blive personlig og ubehagelig.
Lad os dog tage tingene, som de er.
Jeg synes, det er en fejl, at statsministeren ikke var
til stede under vores debat.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2006-05-31:
Hr. Svend Auken har jo åbenbart intet at sige til tronfølgeloven, men hr. Svend Auken sagde noget væsentligt.
Så påstod hr. Svend Auken, at det havde hjulpet ham; det er vist en vurderingssag.
Men nu er der jo lejlighed til igen at indrømme en fejl, for når man kritiserer statsministeren i en presset situation, hvor programmet for os alle sammen er meget presset, og når vi hører Folketingets formand nu, så synes jeg i hvert fald, hr. Svend Auken skulle lade være at minde os om de gange, hr. Svend Auken selv har sat sin troværdighed på spil.
Det gjorde hr. Svend Auken igen nu ved at sige, at jeg har hævdet, at det var ligegyldigt, at statsministeren var her.
Det er dybt uhæderligt og utroværdigt.
Det, jeg gjorde, var, at jeg beklagede på statsministerens vegne, og så sagde jeg, at justitsministeren i øvrigt havde besvaret lige så mange spørgsmål som statsministeren, og at en debat i dag intet nyt ville føre til, og at hr. Svend Auken ikke havde været særlig aktiv i udvalget med hensyn til at være konstruktiv.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-05-31:
Nu har det her jo mest historisk interesse, men netop for historieskrivningens skyld er det altså vigtigt for mig at slå fast, at Venstre ikke har fremsat noget forslag om at nedsætte en grundlovskommission eller noget lignende.
Som statsminister, men også som Venstres formand vil jeg så sige, vi jo fra Venstres side aldrig har afvist en drøftelse af indholdet i grundloven; der er da en række interessante temaer, man kan drøfte, og jeg deler da også den opfattelse, at det er en folkelig debat, som vi hele tiden bør have, og som politikere bør bidrage til.
Men der er forskel på det og så at sætte en egentlig grundlovsproces i gang, og der må jeg altså sige til hr. Holger K. Nielsen: At sætte en egentlig proces i gang med henblik på ændring af grundloven kræver altså for det første, at der er meget bred enighed om at gøre det, det kræver for det andet også, at der tegner sig en bred enighed om, hvad det så er for elementer, man vil tage fat på, for ellers kører det jo ud i det rene ingenting.