Søren Søndergaard (EL), 2000-03-16:
Nogle gange sker det jo, at man kan blive mere gal på sine venner end på sine fjender, og sådan er det jo også i politik.
Fjenderne ved man, hvor man har, men når vennerne siger eller mener noget, man er meget uenig i, så kan man jo blive ret sur.
Nu er hverken Socialdemokratiet eller De Radikale Enhedslistens politiske venner.
Alligevel må vi jo sige, at på enkelte områder har vi historisk set i hvert fald følt en vis samhørighed, f.eks. med Det Radikale Venstre i forsvaret af grundlæggende humanistiske værdier.
Det er vel også derfor, at vi er overraskede og forbandede over, at den radikale folketingsgruppe er medforslagsstiller til det foreliggende diskriminationsforslag.
Heri er vi i øvrigt fuldstændig enige med Radikal Ungdom.
Det fremgår af det seneste nummer af Det Radikale Venstres medlemsblad, hvor Radikal Ungdom netop advarer mod forslaget.
Til gengæld er vi lodret uenige med hr. Henrik Svane, som i samme medlemsblad gør et forsøg på at aflive, hvad han kalder myter om forslaget.
En af disse myter skulle være, at alle unge under 25 år ikke længere kan få deres ægtefælle til landet.
Vi foreslår at komme tvangsægteskaber til livs ved at ophæve den automatiske ret til familiesammenføring for 18-25-årige.
Det får kun betydning for tvangsægteskaberne.
23-årige Claus kan stadig få sin tyrkiske hustru til landet.«
Sådan ser
den radikale ordfører på indholdet af det her forslag.
Claus kan få sin tyrkiske kone til landet.
Så er det jo helt godt.
Eller er det?
I virkeligheden synes vi, det er en meget præcis, men også en meget rystende beskrivelse af, hvad vi kan forvente.
For det skal nok passe, at Claus kan få sin kone herop.
Spørgsmålet er: Hvad med Ali, hvad med Kemal, og hvad med Ibrahim?
Kan de få deres kærester fra Iran, Tyrkiet eller Pakistan hertil?
Formelt set
behandler lovforslaget alle lige.
Ingen under 25 år kan gifte sig med en udenlandsk statsborger uden særlig tilladelse.
Den tilladelse får danske Jens imidlertid uden problemer, også selv om hans unge, importerede filippinske kone kun siger ja til ægteskabet af frygt for tæsk eller udvisning.
Problemer får til gengæld tyrkiske Ali, når han vil giftes med den pige, som han har mødt på en ferie i forældrenes hjemland, og det ganske uanset at tyrkiske Ali er født i Danmark og har dansk statsborgerskab.
Som hr. Svane så frimodigt erkender, så bliver praksis en forskelsbehandling mellem danske statsborgere, og det kunne Enhedslisten selvfølgelig ikke drømme om at støtte. Derudover mener vi, som jeg allerede har antydet i korte bemærkninger, at det fremlagte forslag, når vi snakker at forhindre tydelige tvangsægteskabslignende giftermål i Danmark, er aldeles overflødigt.
Det lyder da også grumt.
Men det rejser det simple spørgsmål: Hvis disse borgmestre vil forhindre tvang, hvorfor bruger de så ikke den ægteskabslov, som allerede i dag giver dem mulighed for det? Hvorfor har de ikke brugt den?
Der kendes ingen eksempler.
Hvorfor lave en ny lov, når der på det her område allerede er
Og i stedet for at sige fra over for det, så har regeringen valgt at sige ja.
Dermed er regeringen altså også kommet til at sige ja til forskelsbehandling mellem danske statsborgere, ja til diskrimination.
Jeg kan godt forstå, at Radikal Ungdom har valgt at sige fra.
Enhedslisten gør det samme.