Margrete Auken (SF), 2000-04-13:
De kommer hver eneste gang, og jeg er lige ved at blive helt bekymret over, at jeg ikke tager imod dem, men man kan jo falde for fristelsen.
Så vil man opdage, at når man kører 110 km/t, bliver man altså tit, tit overhalet af lastbiler.
Jeg ville bare lige fortælle det, for jeg tror nok, at de fleste, der færdes på motorvejene, ville stikke i en skraldende latter, hvis man kom og sagde, at det er synd for dem, at de skal køre så langsomt.
Det gør de ikke, og politiet tager det heller ikke alvorligt, så jeg vil bare lige have det med.
Så spørger hr. Erling Christensen, om det ikke er synd, at man ikke må køre så lige stærkt i Danmark som andre steder.
Politiet tager det ikke alvorligt; de siger bare, at det er hamrende ligegyldigt, også at personbilerne kører 140-150 km/t - og sådan er virkeligheden i øjeblikket - fordi politiet ikke mener, man skal interessere sig for motorvejene.
Det ved hr. Erling Christensen, og han ved også godt, at vi ikke rigtig kan få gjort noget ved det, før der kommer en anden holdning.
Så vil jeg sige, at vi har jo diskuteret det her mange gange, og det kan da godt være, vi bare skal sige: Jamen o.k., de love, der ikke bliver overholdt, ophæver vi bare.
Jeg har arbejdet sammen med hr. Erling Christensen i færdselssikkerhedssammenhæng i mange år, og hvis ikke vi i en lang periode havde stået last og brast i hele hastighedsdiskussionen, hvor det samme argument blev fremført for personbilernes vedkommende, havde vi været i en meget dårlig situation.
Men nu er vi kommet dertil, hvor vi faktisk i stor udstrækning har fået folk her i Danmark til at acceptere, at hastighedsgrænser er noget, der skal overholdes, og at det er en alvorlig forbrydelse ikke at gøre det, og jeg tror altså, det er på samme måde, vi skal tage diskussionen om lastbilerne.
Jeg sagde udtrykkeligt, at hvis vi kan få overholdt loven, hvis den kan blive taget alvorligt af samfundet ved, at der sættes fotofartfælder op og vi får det til at fungere, vil jeg ikke være afvisende over for, at 80 km-grænsen kan bruges.
Men hvis vi intet foretager os, hvis vi bare siger, at det skal være tilladt, vil det - og det vil hr. Erling Christensen sandsynligvis kunne give mig ret i - blive opfattet som et signal om, at nu må man køre hurtigere. Hvis man intet andet foretager sig end at sige, at man sætter hastighedsgrænsen op, vil det blive forstået på den måde, jeg lige har beskrevet.
Og det eneste, vi med sikkerhed får ud af det, er flere ulykker, og jeg synes altså, det er for mange, vi har på motorvejene, i betragtning af, at der slet ikke burde ske nogen.
Når vi har lavet så eksklusive veje, hvor vi har fjernet alle andre trafikanter, så burde der ikke ske nogen. Hr. Erling Christensen nævner det med fodgængerne.
Jeg vil godt sige, at det ved jeg godt.
Det kan være en bil, der er gået i stykker, eller noget med benzin osv.; det kan også være en fulderik, og det er hamrende forbudt, men der burde ikke være dødsstraf for det, der burde ikke være dødsstraf for det.
Det burde være sådan, at en bil, der kommer og ser sådan et ulykkeligt menneske eller et menneske, der på anden måde er kommet galt af sted, kan nå at standse, og det drejer det her sig om.
Jeg mener, at vi bør have et system på vore motorveje, så det er muligt at nå at standse, når der sker et eller andet uforudset, og det gør der altså indimellem.
Det, jeg appellerer om, er sådan set, at vi også dér har en menneskelig tilstand.