Sophie Hæstorp Andersen (S), 2002-04-19:
Socialdemokratiet kæmper for lige muligheder og lige ret for alle uanset social status, køn, race, etnisk oprindelse, tro, handicap, alder eller seksuel orientering.
Ligestillingsarbejdet er med til at skabe mangfoldighed på arbejdsmarkedet og sikre, at den enkelte kan leve et liv, hvor der er plads til både arbejde, familie og fritid.
For Socialdemokratiet handler ligestillingsarbejdet om at sætte fokus på køn og forskellighed som en ressource for vores samfund.
Som der står i ligestillingsministerens nye redegørelse, er ligestilling en forudsætning for økonomisk vækst og velfærd, hvilket sjovt nok også var overskriften på den forhenværende ligestillingsministers redegørelse sidste år.
Her er ikke ændret meget.
Kigger vi ned over redegørelsen, er der heller ikke ændret meget.
Den nuværende ligestillingsminister har i sin redegørelse for 2001 og handleplan for 2002 valgt at fokusere
på en lang række områder, hvor der endnu er udfordringer for ligestillingen mellem mænd og kvinder
Men kigger man på sidste års redegørelse og de initiativer, den tidligere ligestillingsminister satte i værk, er ministerens redegørelse her i dag meget en gentagelse af den lange række af initiativer, som den tidligere regering for længst har søsat.
Der er med andre ord tale om lånte fjer, hvilket understreges af, at den ligestillingsminister, vi her i år 2002 ser stå med en ambitiøs redegørelse, er den samme kvinde, som sidste år under folketingsdebatten udtalte om ligestilling i Danmark, at tilbage er der nogle små hængepartier. Et godt eksempel er spørgsmålet om vold mod kvinder, som vi med tilfredshed har noteret os også er nævnt i dette års redegørelse som et særligt indsatsområde.
Den selv samme minister stod ellers i sin egenskab af ordfører for Det Konservative Folkeparti sidste år på Folketingets talerstol og undrede sig højlydt over, at dette tema overhovedet var et emne for en ligestillingsminister.
Det er godt at se, at ministeren har ændret mening på det her område.
Måske er der ikke kun små hængepartier tilbage, når det gælder at sikre ligestilling mellem mænd og kvinder.
Generelt kan man sige om redegørelsen, at ordene er gode nok.
Desværre stemmer de handlinger, vi har set fra den nuværende regering, indtil videre ikke overens med den lange række af smukke erklæringer, der kommer til udtryk i redegørelsen.
Flere af de indsatser, som man i handleplanen giver udtryk for at ville arbejde for og allerede er i fuld gang med at fuldføre gennem lovforslag fremsat her i Folketinget i denne samling, er i Socialdemokratiets øjne direkte skadelige for ligestillingen både for mænd og for kvinder.
Dette gælder særlig i afsnittet om det kønsopdelte arbejdsmarked og ligeløn og i afsnittet om sammenhæng mellem arbejdsliv og familieliv. Socialdemokratiet vil arbejde for at forbedre børns opvækstvilkår.
Vi er enige i, at børnefamilier har brug for mere tid især i barnets første levetid.
Vi ønsker mere tid og bedre muligheder, for at familien selv kan indrette sig.
Netop derfor har vi ikke ønsket at lægge stemmer til regeringens lov om barselorlov, der begrænser den samlede orlovsperiode, forringer kvinders retssikkerhed, når det gælder varslingen af barsel til arbejdsgiveren, mindsker fædrenes ret til barsel og sparer på antallet af daginstitutionspladser i kommunerne.
Denne lov rammer både kvinder og mænd på ligestillingen eller snarere sagt både mødre, fædre og børn.
Så meget desto værre er et andet forslag, der også behandles i denne samling, og som ifølge ligestillingsministerens redegørelse i dag skulle fremme ligestillingen i Danmark.
Socialdemokratiet ser det stik modsatte.
Særlig for kvinder med en kort eller ingen uddannelse, herunder en lang række kvinder med anden etnisk baggrund, vil det i fremtiden takket være ligestillingsministerens regering være en ganske lille lønforskel, der afgør, om det overhovedet kan betale sig for dem at blive hjemme, eller om det kan betale sig for dem at tage et arbejde.
En frihed til at få penge for at blive hjemme og passe sine børn vil således ikke være et reelt valg for en lang række kvinder.
En dårligere integration kan følge af, at kvinder med anden etnisk baggrund tager deres børn ud af daginstitutionerne for at passe dem selv.
Med dette forslag vil lavtuddannede kvinder for alvor blive sat uden for arbejdsmarkedets fællesskab og med dem deres børn.
Men værst af alt er sådan et forslag et udtryk for et syn på kvinder, der ligger langt fra Socialdemokratiets.
Kvinder skal ifølge regeringen på deltid, have penge for at blive hjemme og passe børn, have en ufleksibel barselorlov, hvor besparelser på børnepasning tvinger alle kvinder til at blive hjemme i hele barselperiodens 12 måneder.
Det er et billede af, at kvinder er noget, man kan undvære på det danske arbejdsmarked, i politik og i samfundet generelt.
Kvinder og mænd tjener stadig ikke det samme, selv om de udfører det samme arbejde.
Efter 25 år med ligelønsloven eksisterer der fortsat et betydeligt og uforklarligt løngab mellem kvinder og mænd, det nævner
ligestillingsministeren også i sin redegørelse.
Faktisk ligger kvinders løn i den private sektor 12 pct. under mændenes løn, hvis man fjerner alt det overflødige.
I Socialdemokratiet mener vi, at åbenhed i lønstatistikkerne og kønsopdelt lønstatistik er forudsætninger for, at vi får øje på problemerne omkring ulige aflønning.
Derfor fremsatte den tidligere socialdemokratiske regering også sidste år en ligelønslov, der skal sikre lettere adgang til lønoplysninger med det formål at vurdere, om en ligelønssag kan rejses.
Den ligelønsstatistik, der skulle vise, hvor store lønforskelle mellem kvinder og mænd der er på de enkelte arbejdspladser, er imidlertid blevet udskudt, indtil beskæftigelsesministeren finder det passende.
På almindelig dansk betyder det, at den er aflyst.
Jeg synes, det taler for sig selv, hvad det er for en ligestillingsprofil, denne her regering lægger for dagen.
Ordene er lånte fjer fra den tidligere regering, handlingerne er regeringens egne, og de peger i stik modsat retning
Socialdemokratiet har noteret sig, at ligestillingsministeren flere gange efterlyser konkret viden
på en lang række områder, f.eks. når det gælder forskelle og ligheder på kvinders og mænds sundhed, hvorfor social udstødelse især rammer mænd, hvorfor kvinder ikke er lige så aktive deltagere i beslutningsprocesserne i vores demokrati, hvorfor kvinder i Danmark ikke bliver lige så gamle som deres medsøstre i de andre EU-lande.
I Socialdemokratiet er vi helt enige med ligestillingsministeren i, at der mangler viden og overblik over disse områder. Vi kan også tilføje andre spørgsmål, hvor vi savner viden: Hvordan vil regeringen nedbringe skævheden mellem mænd og kvinder i alderdommen, når man nu har fjernet udligningen i Den Særlige Pensionsopsparing?
Øget barselorlov og børnepasning i eget hjem vil ikke forbedre kvinders mulighed for at optjene pension i fremtiden.
Hvad vil regeringen gøre ved det?
Hvordan vil regeringen ud over at lovgive påvirke forældre blandt etniske minoriteter til ikke at tvinge deres børn til at indgå ægteskaber, de ikke selv ønsker?
Vi så gerne, at ordningen med etniske konsulentteam, der kan mægle i sådanne konflikter, blev undersøgt nærmere og måske i fremtiden udbredt til alle kommuner.
Det er det initiativ, der kaldes »Business med bukserne på«.
Hvordan påvirker pornofiseringen af det offentlige rum i disse år
unges forhold til sex?
Det har ligestillingsministeren også skrevet på som en handling, man vil gøre, men vi savner nogle svar her og nu.
Vi er spændte på, om ligestillingsministeren også vil bidrage til at indhente viden på det område, som det står i redegørelsen, men hvor der ved tidligere debatter her i Folketingets spørgetid har været tvivl om, hvorvidt det rent faktisk vil ske. For at kunne arbejde med ligestilling er det nødvendigt at have adgang til viden om ligestilling.
Det viser ligestillingsministerens meget ambitiøse handlingsplan tydeligt.
Der mangler stadig meget viden om ligestilling.
Derfor kan det da også undre, at regeringen som et led i sit opgør med råd og nævn valgte at nedlægge Videnscenter for Ligestilling på dette års finanslov.
Videnscentret har stået for indsamling og formidling af materiale om f.eks. manglende ligeløn, tvangsægteskaber, barselorlovens konsekvenser for ligestilling og meget, meget mere.
Den slags viden finder regeringen desværre er smagsdommeri og ekspertvælde, og Videnscentret er nu ved at blive lukket.
Det er et tab for den seriøse ligestillingsdebat, fordi det bliver sværere at debattere på grund af manglende fakta.
Vi håber på trods af dette, at regeringen vil forsøge at besvare spørgsmålene og indhente viden ud fra den række af spørgsmål, vi har stillet, og som ministeren også selv har stillet i sin redegørelse.
For Socialdemokratiet er ligestilling ikke bare en grundlæggende værdi, men en kontant gevinst for samfundet økonomisk og menneskeligt.
Ligestillingsdebatten har været en del af samfundsdebatten gennem mere end hundrede år, og der er også nået mange gode resultater.
Alligevel kan vi daglig konstatere, at Danmark i år 2002 stadig har et kønsopdelt arbejdsmarked og uddannelsessystem, at der ikke er lige løn, og at der ikke er lige muligheder for alle.
Vi glæder os over ligestillingsministerens udtalelser om indsatsområder på ligestillingsområdet, især fordi de lægger sig så overraskende tæt op ad de indsatsområder, som Socialdemokratiets tidligere ligestillingsminister også havde udpeget.
Vi håber på, at den mainstreamingproces, der skal ske overalt i ministerierne, og som ministeren refererer til, er godt i gang i forbindelse med lovarbejdet, og at den med tiden vil fjerne de værste lovsvipsere, når ordene skal blive til handling.