runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Morten Østergaard (RV), 2006-05-04:
Jeg har bare ganske vanskeligt ved at se, hvilken interesse den danske befolkning har i, at hr. Bent Bøgsted forsøger at bygge mure omkring Danmark.
Det, det sker her, er en effektivisering.
Det er en sikring af, at det kan gå rigtig hurtigt, sådan at virksomhederne ikke er nødt til at lade ordrerne gå til udenlandske virksomheder med udenlandske arbejdstagere.
Jeg kan ikke se, hvilken interesse den danske befolkning har i, at Dansk Folkeparti gør sig til modstander af den aftale, som ligger her.
Bent Bøgsted (DF), 2006-05-04:
Det er helt klart den danske befolknings kamp, helt sikkert.
Hvis hr. Morten Østergaard erindrer, hvad jeg har sagt tidligere, ikke i dag, men tidligere, så har jeg flere gange sagt, at jeg er klar til at se på, hvordan man kan sikre, at virksomheder, når de virkelig mangler arbejdskraft, kan hente arbejdskraft fra Østeuropa under overenskomstdækkede vilkår.
Det har jeg sagt flere gange.
Det kan hr. Morten Østergaard slå op i pressen.
Det er ikke nogen hemmelighed.
Morten Østergaard (RV), 2006-05-04:
Jeg ved ikke, om det er gået op for Dansk Folkeparti, at der på væsentlige områder i det danske samfund er arbejdskraftmangel.
Jeg ved ikke, hvis sag man kæmper: Er det for de virksomheder, som ikke kan få arbejdskraft til at løse opgaverne, og som dermed må lade opgaverne gå til udenlandske firmaer, som kommer hertil på udstationeringsdirektivet?
Det kan ikke være de virksomheder, man kæmper for.
Det kan heller ikke være den danske arbejdskraft, som, hvis det går, som Dansk Folkeparti kunne ønske sig, nemlig at man holdt folk ude, på et tidspunkt måske vil opleve, at det vil være udenlandske virksomheder, der opererer med udenlandske ansatte.
Det er naturligvis områder, hvor man ikke kan få den arbejdskraft, der er til rådighed, fordi alle skal arbejde på de samme lønoverenskomstvilkår.
Så hvis kamp er det, hr. Bent Bøgsted mener at han kæmper?
Bent Bøgsted (DF), 2006-05-04:
Jeg undres lidt, for når jeg husker tilbage til dengang, hvor østaftalen blev lavet, så var Dansk Folkeparti imod den, og så vidt jeg husker, var Enhedslisten imod aftalen, fordi Enhedslisten overhovedet ikke ønskede en østaftale.
Jeg husker, at det dengang blev sagt af Enhedslisten, at de egentlig ønskede, at der bare skulle være fri adgang og så dermed færdig.
Der skulle ikke være nogen østaftale.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-05-04:
Det afhænger vel i vid udstrækning af, om det er noget, forligskredsen kan være enig om.
Jeg er af den formening, at de overgangsbestemmelser skal eksistere i overgangsperioden, og hvis det er sådan, at vi kan få det ud af den lovbehandling, vi har i dag, at man faktisk går ind for, at de bestemmelser, man har indført, også skal gælde i overgangsperioden, så kan jeg da ikke se, at vi kan have noget imod det.
Ole Sohn (SF), 2006-05-04:
Det er sådan set meget præcist refereret, altså husket.
Men pointen er jo, at når transportministeren trak den aftale tilbage, som liberaliserede cabotagekørslen, er det jo netop, fordi der ligger en politisk aftale om, hvordan man regulerer det danske arbejdsmarked i relation til de nye medlemslande i EU.
Jeg vil da mene, at der også set ud fra Dansk Folkepartis synspunkt skulle gives ros til forligskredsen for at sikre, at der sker en vis form for regulering af det danske arbejdsmarked, som også er til gavn for de danske chauffører.
Bent Bøgsted (DF), 2006-05-04:
Vi skal altså ikke komme ind på, hvor mange der er.
Der er forskellige opfattelser af, hvor mange der er kommet ind for at arbejde.
Vi må også erkende, at det har vist sig, at håndværkere og den slags brugte udstationeringsdirektivet, for det var noget nemmere at komme ind og arbejde til en underbetaling gennem udstationeringsdirektivet.
Det var der nemlig ikke lavet regler om, så derfor brugte de selvfølgelig det i stedet for at bruge østaftalen til at komme ind og arbejde.
Der er kommet en hel del ind, som arbejder i forskellige brancher.
Det ligger klart.
Men der, hvor det virkelig er galt, sker der jo ingenting, for der er man bundet op af EU-lovgivning og kan ikke gøre noget som helst.
Det er så et spørgsmål, som man kan tage, som man vil.
Så når jeg ikke mere lige nu.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-05-04:
Jeg har meget, meget svært ved af forstå logikken i hr. Bent Bøgsteds argumentation.
Jeg er fuldstændig enig i, at udstationeringsdirektivet er et problem, men det her lovforslag handler jo ikke om det.
Det handler om folk, der skal have permanent arbejde i Danmark.
Det gælder så kun for østeuropæiske arbejdere, men det er i hvert fald betingelserne i overgangsbestemmelserne.
Er der ikke godt, at vi sikrer de mennesker, at de får overenskomstmæssige vilkår, når de skal arbejde i Danmark?
Det kunne jeg egentlig godt tænke mig at vide.
Bent Bøgsted (DF), 2006-05-04:
Jamen det ligger altså i østaftalen.
Det er også blevet sagt af ministeren flere gange, at det er fagbevægelsen, der skal kontrollere, at forholdene er i orden, at arbejdsreglerne bliver overholdt og overenskomsterne bliver overholdt.
Det er det, fagbevægelsen skal.
Det er ikke politiet, der skal ud og kontrollere.
Det, der ligger i østaftalen, som hr. Thomas Adelskov har været med til at vedtage, er, at det er fagbevægelsen, der skal ud og kontrollere det.
Så det der hænger ikke sammen.
Som jeg sagde før: Det er noget snavs, hr. Thomas Adelskov er blevet lokket ud i.
Thomas Adelskov (S), 2006-05-04:
Det er bare det, at jeg simpelt hen forstår Dansk Folkeparti på den måde, at det for et par år siden var sådan noget med, at vi ville blive fuldstændig oversvømmet af østeuropæisk arbejdskraft.
De ville stjæle alle de danske arbejdspladser, og det var lige før, at de også ville stjæle vores piger.
Sådan er det jo ikke gået, det er gået helt anderledes.
Det er rigtigt, at der er nogle problemer på nogle særlige områder, og jeg synes, at Dansk Folkeparti skulle deltage i vores ros af fagbevægelsen for rent faktisk at håndtere dem.
Jeg synes, at Dansk Folkeparti skulle lytte til den fagbevægelse, der siger, at de her overgangsordninger rent faktisk er gode nok.
Og så synes jeg, at Dansk Folkeparti skulle bidrage til og være med til at lægge pres på regeringen, når det gælder de områder, hvor det ikke er godt nok.
Det er f.eks., når det drejer sig om Arbejdstilsynets indsats, og når det drejer sig om politiets og anklagemyndighedens indsats.
Her kunne vi jo i fællesskab være med til at finde nogle penge og nogle redskaber, der gjorde, at de havde lettere adgang til at arbejde på det her område.
Men lad mig lige sige, at jeg ikke har stået heroppe og talt om de der uorganiserede arbejdsgivere og muligheden for, at de kunne blive forhåndsgodkendt – det var hr. Jens Vibjerg, der talte om det – og det er jo, fordi vi i østaftalen og i forligskredsen har tilkendegivet, at vi synes, det er relevant at tage diskussionen i forligskredsen om: Kan man gøre det?
Men det er jo ikke dermed sagt, at vi i forligskredsen ender i en situation, hvor det vil være muligt for ikkeorganiserede arbejdsgivere at kunne blive forhåndsgodkendt.
Det er bare en diskussion, der vil blive rejst, og vi har tilkendegivet, at det har vi ingen problemer med.
Den tager vi gerne, og den tager vi gerne her i løbet af efteråret.
Jeg skal ikke være den, der står her og påstår, at Dansk Folkeparti har misforstået det hele.
Jeg tror sådan set, at det er meget bevidst, at man udlægger det på den måde.
Det minder mig om de første behandlinger, der var om østlandene og overgangsordningerne i Folketingssalen.
Vi ville stort set ikke have nogen danske arbejdspladser tilbage, og hele det danske arbejdsmarked ville blive undermineret.
Jeg skal sådan set bare bede Dansk Folkepartis ordfører om at bekræfte, at det ikke er gået sådan, som Dansk Folkeparti forudså, dengang østaftalen blev lavet.
Så skal jeg også bede Dansk Folkepartis ordfører om at bekræfte, at det, der ligger i lovforslaget her, ikke er en afvikling af alle overgangsordningerne, men en bemyndigelse til ministeren om at kunne gøre det.
Der er meget stor forskel.
Thomas Adelskov (S), 2006-05-04:
Det betyder, at hvis der skal ske ændringer i de her regler, som vi nu i dag behandler, hvis den ministerbemyndigelse skal bruges, så er det noget, der er godkendt og aftalt i forligskredsen, og det var sådan set det, jeg i min ordførertale bad beskæftigelsesministeren om at bekræfte heroppe, nemlig at det er det, der er aftalen, således at det står meget klart.
Altså, hvis der skal ske ændringer, så er det noget, der er aftalt og besluttet i forligskredsen.
Man kan jo sige oven på de problemer, der har været de sidste dage imellem forskellige ministre, at jeg tror, at det er det klogeste sted, man træffer den slags beslutninger.
Det skal ikke bare overlades til ministrene og regeringen selv, men forligskredsen er dem, som ordner det.
Bent Bøgsted (DF), 2006-05-04:
Jeg vil da gerne rose hr. Ole Sohn for at være gået til angreb på cabotagekørslen, det kunne næsten blive sabotagekørsel, kan man sige.
Som jeg ser det, er det rigtigt, at når man tager østaftalen, regulerer den det for chauffører ne, men udenlandske transportvirksomheder, der driver erhverv i Danmark, er at sidestille med udstationeringsdirektivet.
Det var noget andet, hvis det var en chauffør, der blev ansat af danske virksomheder og så kørte i Danmark.
Det regulerer østaftalen, fuldstændig korrekt.
Men jeg mener ikke, at cabotagekørsel, hvor det er udenlandske virksomheder, der kører transport til Danmark og så tager en transport indenlands, hører ind under østaftalen.
Jamen altså, kort og godt: Betyder det så, at det er forligskredsens ordførere, der sætter sig sammen og fastsætter reglerne for, hvilke krav man stiller til virksomheder, der vil forhåndsgodkendes, hvorefter man så sender det over til ministeren og siger: Det er det, vi blev enige om, det er det, ministeren kan godkende?
Jeg er fuldstændig enig med hr. Jørgen ArboBæhr.
Selvfølgelig skal det være under overenskomstdækkede vilkår, og selvfølgelig skal de arbejde under ordentlige forhold.
Jeg siger bare om det her lovforslag, at med de tiltag, de forhåndsgodkendelser og de bemyndigelser, der er kommet, kunne man lige så godt forholde sig til virkeligheden og sige, at der sådan set ikke er noget tilbage af østaftalen.
Forligskredsen kunne ligeså godt sige det, som det er, nemlig at de egentlig helst vil afskaffe dem, når det er det, de vil gøre.
Thomas Adelskov (S), 2006-05-04:
Tak for besvarelsen fra ministeren.
Nu har vi oplevet den her situation med cabotagekørsel, en situation, hvor transportministeren lige pludselig gav mulighed for, at østeuropæiske chauffører kunne køre rundt i Danmark med indenlandske transporter i helt op til 2 måneder.
Hvad har regeringen tænkt sig at gøre, for at vi i fremtiden undgår den slags problemer?
Jeg ved godt, at det hører under et andet ministerium, men i realiteten hører det lovforslag, vi behandler her i dag, heller ikke under beskæftigelsesministerens ministerium, og beskæftigelsesministeren er jo den, der har sat sig for bordenden i de her østforhandlinger.
Hvad har regeringen tænkt sig at gøre, for at vi fremover ikke ender i den slags pinlige situationer i forbindelse med aftaler med andre lande, og for at der fremover er en proces i regeringen, der i hvert fald sikrer, at man overholder den politiske aftale, som man har indgået med forligene bag østaftalen?
Bertel Haarder (V), 2006-05-04:
Nu er trossamfund jo altså ikke supermarkeder.
Trossamfund er ifølge deres egen opfattelse menighedsfællesskaber, hvor man har gamle traditioner for, hvad man gør i dette menighedsfællesskab, og hvad man ikke gør i dette menighedsfællesskab.
Man kan sige, at det er ret konservative fællesskaber, og det skal de også have lov at være.
Det er derfor, vi fra Folketingets side ikke skal presse en frihed ned over dem, som de ikke ønsker.
Bent Bøgsted (DF), 2006-05-04:
For ikke at forvirre Socialdemokratiets ordfører, hr. Thomas Adelskov, har Dansk Folkeparti ingen ønsker om at tilslutte sig.
Det var sådan lige, for at vi undgår den forvirring, som der var med Enhedslisten ifølge ordføreren.
Jeg vil først sige vedrørende det her med cabotage, at jeg synes, det er helt fint, at Socialdemokratiet er kørt frem på den måde, for her er vi fuldstændig enige om, at det var noget juks, der var kommet godt i gang der, og det er godt, det er trukket ud.
Det er bare det, at jeg ikke rigtig kan se, hvordan det har med en del af østaftalen at gøre, men lad det nu ligge.
Med hensyn til spørgsmålet om ikkeoverenskomstdækkede arbejdsgiveres forhåndsgodkendelse kunne jeg forstå på hr. Thomas Adelskov, at forligskredsen skulle samles og fastsætte regler for, hvordan man kunne forhåndsgodkende, og hvilke krav man stillede til en forhåndsgodkendelse.
Alligevel står der, at det er integrationsministeren, der bemyndiges til at kunne fastsætte reglerne, men jeg forstår det sådan på hr. Thomas Adelskov, at det er forligskredsen, der fastsætter reglerne, og at integrationsministeren bare skal føre dem ud i praksis.
Kamal Qureshi (SF), 2006-05-04:
Jeg har fuld respekt for trossamfundene og menighederne og deres ønsker om at fastholde tingenes tilstand på den måde, de gerne vil.
Så kan hovedparten af de trossamfund, der har lyst til at bevare status quo, jo sådan set bevare tingenes tilstand, sådan som den er.
De kan sådan set bare fortsætte med at gøre det, de vil.
Det vil det her forslag jo ikke på nogen måde ændre på.
Det eneste, det her forslag ændrer på, er, at de trossamfund, som gerne vil ændre praksis, som gerne vil benytte nogle muligheder, som de i dag har et forbud mod at benytte, kan gøre det.
Kan ministeren ikke bekræfte, at alle de andre, der ønsker at bevare tingene, sådan som de er, rent faktisk bare kan fortsætte med bare at gøre dét?
Det er der ikke noget i det forslag som ændrer på.
Jeg synes, det var en interessant formulering, ministeren kom med, nemlig at ministeren ikke ville presse frihed ned over hovedet på andre trossamfund.
Det synes jeg faktisk er en interessant formulering, ikke at vil presse frihed ned over andre trossamfund.
Pointen er jo lige præcis, at tilbage i 1989 gik Folketinget netop ind og begrænsede den frihed for trossamfundene, ved at man lavede et forbud mod, at de kunne vie homoseksuelle.
Det, vi rent faktisk gør, er jo på en eller anden måde, kan man måske sige, at reparere på en indblanding, der skete med lovgivningen dengang.
Så det her er reelt set ikke på nogen måde et forsøg på at tvinge kirken i den ene eller den anden retning, men faktisk et forsøg på at fjerne den barriere, som en del præster har henvendt sig til flere af os vedrørende, måske også til ministeren selv, tror jeg, hvor de har sagt: Vi vil gerne have mulighed for at kunne vie homoseksuelle, vi har medlemmer af menigheden, som er homoseksuelle, og som gerne vil vies; vi kan ikke, fordi der er et forbud mod det med lovgivningen i dag, og vi vil gerne bede jer om at fjerne det forbud, så vi selv kan bestemme det.
Jeg er helt med på, at det ikke er noget, der vil blive brugt af alle.
Bertel Haarder (V), 2006-05-04:
Som jeg forstår det, handler forslaget om, at en kirkelig handling skal kunne få borgerlig kraft, det handler altså om, hvad der skal kunne gøres i et trossamfund.
Jeg er helt med på, at forslagsstillerne ikke vil tvinge nogen til noget som helst, men det er og bliver en frihed, som de ikke har bedt om, og som – vil jeg tilføje – jo altså er temmelig kontroversiel, og som mange vil modsætte sig.
Men det kan jo være, at det ændrer sig over tid.
Det var ikke et evighedsnej, jeg her gav, jeg sagde blot: Der er ikke bredde og tyngde i de sporadiske ønsker, der har været fra forskellige trossamfund.
Hvis der bliver bredde og tyngde, kan situationen jo ændre sig.
Lissa Mathiasen (S), 2006-05-04:
Så kunne jeg jo godt fristes til – og gør det også – at stille ministeren det spørgsmål, om det forud for lovgivningen i 1989, da vi lavede den første lovgivning omkring registreret partnerskab, var fra folkekirken eller andre trossamfund, ønsket kom om, at vi skulle lægge den her begrænsning ind.
Når jeg spørger, er det selvfølgelig ud fra, at jeg mener, at en lovgivning af den karakter, altså spørgsmålet om registreret partnerskab, er en lovgivning, som vi bør tage stilling til herinde.
Hvad der så måtte komme ud af, at vi fjerner de forhindringer, de sten, der med lovgivningen er lagt på vejen i dag, er op til folkekirken og de andre trossamfund.
Men var det i 1989 forud for lovgivningen om registreret partnerskab et ønske fra folkekirken eller fra andre trossamfund?
Bertel Haarder (V), 2006-05-04:
Hvis det var sådan, at folkekirken eller andre trossamfund bad om at få denne frihed, ville regeringen lytte, men som jeg sagde, har der hverken været tyngde eller bredde i de ønsker, der har været fremsat.
Lissa Mathiasen (S), 2006-05-04:
Det er jo interessant at høre ministerens tale her i dag, for igen hører vi ministeren tillægge forslaget her andre motiver, end der er tænkt fra forslagsstillernes side.
Derfor vil jeg godt høre, om ministeren egentlig ikke kan være enig i, at der, hvor vi rent faktisk har været inde at lave begrænsninger, man kan sige, egentlig blandet sig i kirkens indre anliggender, var, da vi i 1989 lavede lovgivningen om registreret partnerskab, hvor vi sagde: Det vil vi ikke acceptere kan foregå i kirkelig sammenhæng eller i andre trossamfund.
Der lagde vi en begrænsning.
Det, vi ønsker her, er en lov om registreret partnerskab, hvor vi går ind og fjerner den forhindring, dvs. giver en frihed til dem, der måtte ønske at bruge en sådan frihed bagefter.
Jeg forstår simpelt hen ikke, at ministeren kan mene, at det lægger et pres på eller en tvang ned over nogle.
Bertel Haarder (V), 2006-05-04:
Forslaget er en uændret genfremsættelse af et forslag, der var til behandling her i salen for cirka et år siden.
Året før var der to debatter om samme sag med udgangspunkt i et forslag til folketingsbeslutning.
Så nu er det altså fjerde gang, og derfor beder jeg om forståelse for, at det, jeg siger, også vil være en gentagelse af, hvad der tidligere er sagt.
Det kom markant til udtryk, da seks ud af folkekirkens ti biskopper i Danmark samt Grønlands biskop i januar 2005 udsendte en vejledende ordning for gudstjenestelig velsignelse af par, som har indgået registreret partnerskab.
De nævnte syv biskopper samt de fire biskopper i Danmark, som ikke ville udsende den vejledende ordning, var samtidig i januar 2005 enige om en udtalelse om, at de tager afstand fra en kristelig eller menneskelig fordømmelse af homoseksualitet og homofilt samliv.
Vi betragter fortsat det registrerede partnerskab som en god ramme om et sådant liv, tilføjede de.
Det er højst sandsynligt, at udviklingen vil fortsætte, sådan at der på et tidspunkt kommer et ønske fra folkekirken og måske andre trossamfund om, at det skal være muligt at indgå partnerskab ved en kirkelig handling.
Men selv om spørgsmålet flere gange er blevet drøftet her i Tinget, må man konstatere, at det er meget begrænset, hvor meget drøftelsen af emnet indtil nu har vundet ved at blive gentaget.
Jeg er fuldt ud klar over, at der med forslaget ikke er lagt op til, at noget trossamfund endsige de enkelte præster skal tvinges til at medvirke til, at der stiftes partnerskab ved en kirkelig handling, men at der alene er lagt op til, at et trossamfund, som gerne vil, skal kunne gøre det.
Alligevel er det fortsat regeringens holdning, at det vil være forkert, hvis man fra statsmagtens side gennem en lovændring presser en frihed ned over trossamfundene, som meget store flertal i både folkekirken og de andre trossamfund ikke har bedt om og sandsynligvis heller ikke ønsker at få.
Charlotte Dyremose (KF), 2006-05-04:
Da den konservative ordfører, hr. Jakob Axel Nielsen, ikke kan være til stede her i salen, har jeg lovet på hans vegne at sige følgende: Vi Konservative er meget glade for den EUudvidelse, det danske formandskab fik gennemført på EU-topmødet i København i 2002.
I forbindelse med EU-udvidelsen af de ti nye østeuropæiske lande var der dengang en ubegrundet frygt, skulle det vise sig, for, at udvidelsen ville medføre social dumping i Danmark.
Undersøgelser viser, at denne frygt heldigvis er gjort helt til skamme.
Tværtimod har udvidelsen med de nye lande medført yderligere økonomisk fremgang i Danmark.
Problemet med aftalen har været alt for restriktive og bøvlede regler med at få opholds- og arbejdstilladelse i Danmark for mennesker fra de nye lande.
Egentlig så Vi Konservative helst hele aftalen væk, da vi ikke mener, at Danmark er tjent med begrænsninger i arbejdskraftens helt frie bevægelighed.
Det bliver nu meget lettere at ansætte mennesker fra de nye lande.
For det overenskomstdækkede arbejdsmarked indføres en forhåndsgodkendelsesprocedure, hvilket betyder, at virksomhederne meget hurtigt efter, at de har fundet en ny medarbejder fra et af de nye EU-lande, kan ansætte vedkommende.
Det er godt og fremadrettet i en tid, hvor vores arbejdsmarked døjer med flere og flere flaskehalse, som kan true den økonomiske fremgang.
Vi Konservative havde gerne set, at forhåndsgodkendelsesproceduren var kommet til at gælde for hele arbejdsmarkedet, men er glade for, at der er en bemyndigelse til ministeren til at ændre dette efter aftale med forligspartierne.
Vi håber derfor, at forligspartierne vil være parate til at indgå i positiv dialog om dette, når kredsen skal mødes igen om cirka et halvt års tid.
De mere lempelige krav til deltidsarbejde er også positive og kan yderligere medvirke til at få mere arbejdskraft til Danmark, som der jo i disse tider er så hårdt brug for.
Ligestillingen af studerende fra de nye EUlande med studerende fra alle de andre EU-lande synes vi kun er perfekt.
Med den erfaring, vi har haft de første år af aftalens levetid, er det helt utænkeligt, så aftalen vil under alle omstændigheder udløbe den 1. maj 2009.
Vi Konservative kan med disse ord støtte forslaget.
Thomas Adelskov (S), 2006-05-04:
Det ville jeg sådan set også gøre, hvis jeg var i hans sted.
Jeg har et andet spørgsmål.
Det var sådan, at vi tidligere hørte fra Dansk Folkepartis ordfører, at det var fagforeningerne, som havde til opgave at kontrollere, at østaftalen blev overholdt.
Jeg vil gerne lige bede ministeren om at bekræfte, at det sådan set er politiet, der tager ud og kontrollerer, om der er illegal arbejdskraft, og at det er Arbejdstilsynet, der tager ud og kontrollerer, om nu arbejdsmiljøet er i orden de steder, hvor der er østeuropæisk arbejdskraft, hvad enten de arbejder her under østaftalen eller de arbejder her som udstationerede.
Det er altså ikke fagforeningernes opgave, de har til gengæld den opgave, at de tegner overenskomster på medlemmernes vegne.
De tager rundt og tegner medlemmer og tegner overenskomster, og det er det, der er deres opgave.
Det er politiet, der skal undersøge, om folk har lovlig arbejds- og opholdstilladelse.
Men så er der jo i øvrigt i alle politikredse etableret netværk mellem fagforeninger, myndigheder, politiet og andre, for at man kan få et godt samarbejde, og for at man kan informere, hvis der foregår arbejde, som ikke lever op til de her regler, og hvor folk altså ikke har arbejds- og opholdstilladelse.
Så man kan sige, at der er etableret de netværk, der gør, at vi har en nogenlunde dækkende viden i de forskellige regioner.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling.
Afstemning