Line Barfod (EL), 2005-12-09:
Jeg vil gerne takke for debatten.
Det viste sig undervejs, at der er sådan nogenlunde bred enighed om, at ingen ønsker overvågningssamfundet.
Der er så til gengæld ret stor uenighed om: Hvad er så overvågningssamfundet?
Hvad er det, vi lægger i det?
Hvornår synes vi, at overvågningen er gået for vidt, og at vi har fået for lidt frihed?
Især er jeg altså bekymret over ministerens reaktion her til sidst.
Jeg synes, ministeren gør lidt grin med os, når hun spørger, om det, vi ønsker, er, at hun skal indsamle oplysninger om hvert eneste kamera ude i hver eneste forretning i landet.
Det er der ingen, der har efterlyst.
Når ministeren så umiddelbart bagefter bekræfter over for hr. Morten Bødskov, at ministeren vil gå i gang med en redegørelse for, hvad gældende lovgivning er, og hvordan den bliver anvendt i praksis, så har jeg lidt svært ved at se, hvorfor man ikke skulle kunne gøre det ud over på Justitsministeriets område.
Problemet er jo, at hver minister indfører disse tiltag på sit område, og hver især er de gode og fornuftige på grund af mange af dem.
Det kan være fint, hvis miljøministeren eller trafikministeren, eller hvem det nu bliver, indfører roadpricing på et tidspunkt, ligesom mange bakker op om, at der indføres de her trafikkontrolkameraer, som ministeren selv talte om.
Det kan være fornuftig nok, at kulturministeren indfører regler omkring registrering af, hvilke bøger man låner på biblioteket.
Det kan være fornuftigt nok, at der er registrering af, hvordan vi bruger vores dankort, at der er registrering af, hvilke telefonsamtaler vi fører osv.
Hvert enkelt af de områder sætter man sig jo og kigger på, men ud fra en nyttevirkning i den konkrete sag, nøjagtig som når Folketinget om kort tid skal behandle et forslag fra skatteministeren om, at der fremover skal ske indberetning hver eneste måned for hver eneste lønmodtager i dette land, ikke bare af, hvad vedkommende har fået i løn, men også af, hvor mange arbejdstimer vedkommende har haft.
Men det er altså en meget voldsom registrering, der så ligger hos de offentlige myndigheder af, hvor meget vi hver især har arbejdet i den sidste måned.
Det er den samlede mængde af registrering af os, som bliver ved med at vokse, fordi det med den nye teknologi er så nemt.
Ligesom det med tv-overvågningskameraer bliver nemmere og nemmere med den nye teknologi, så gør den nye teknologi på registreringsområdet også, at det bliver nemmere og nemmere at samle oplysninger om os.
Jeg synes, det er bekymrende, hvis man i Justitsministeriet og hos regeringen overhovedet ikke har nogen overvejelser om den samlede mængde af overvågning, og om, at den samlede mængde af overvågning gør, at privatlivets rum, friheden, hele tiden bliver mindre og mindre – ikke fordi nogen vil det onde, men netop fordi så mange forskellige vil noget godt.
Derfor er det her da helt klart en debat, som vi vil holde fast i og rejse igen og igen, for vi er bange for, at man ellers risikerer, at det går galt.
Det kunne jo også være, at vi så kom til at fokusere på nogle andre muligheder, vi kunne bruge i stedet for overvågning, også når det gælder registrering.
Det kunne være, man i stedet for på cprnummeret kunne registrere oplysningerne på nogle andre former for nøgler, så man ikke nemt kunne samle så mange oplysninger om den enkelte borger.
Det kunne også være, at der var nogle steder, hvor vi kunne se, at her var det måske ikke nødvendigt med så detaljerede registre.
Og det kunne være, at vi også nogle steder kunne se på, om den megen overvågning i kriminalitetsforebyggende øjemed måske heller ikke var så nødvendig, og at der måske var nogle helt andre tiltag, der ville have meget større virkning.
Det er der så heldigvis også kommet nogle forslag til under debatten.
Hr. Morten Bødskov var inde på at sikre velfærden, når vi indretter vores boligområder osv., og andre også.
Det tror jeg er vigtigt at se på.
Vi var i Paris i mandags for at tale med nogle af de unge, fordi vi gerne ville høre om, hvad baggrunden var for de optøjer, der har været dernede.
Jeg synes, det er utrolig vigtigt, at vi får en diskussion i Danmark af, hvad vi gør for at forhindre, at vi om få år står i den samme situation.
Der tror jeg altså ikke, at øget overvågning og kameraer osv. er vejen frem.
Der tror jeg, det er et spørgsmål om at kigge på, hvordan vi sikrer, at velfærdssamfundet også omfatter de mennesker, der i dag er udstødte, og hvordan vi sikrer, at alle mennesker i samfundet føler sig som en del af samfundet i stedet for at være udstødte.
En af de ting, de var så vrede over, var faktisk, at de bliver kontrolleret i det omfang, de bliver.
Mange af dem oplever at blive stoppet af politiet flere gange om dagen og kontrolleret for, om de nu har deres papirer på sig.
Så langt er der endnu ingen, der har foreslået at gå i Danmark, og jeg håber heller ikke, det kommer dertil.
Men vi indfører mere og mere kontrol, og jeg tror, vi i stedet skal se på, hvordan vi får flere mennesker til at føle sig som en del af samfundet.
Hermed sluttede forhandlingen.