runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Erik Mortensen (S), 1998-01-20:
Jeg går ud fra, at fru Mariann Fischer Boel er enig med mig i, at vi ikke ensidigt kan forbyde vækstfremmere i Danmark uden at skulle igennem hele EU-møllen.
Men hvis det endelig skulle ske på den måde, er der ikke noget i vejen for, at den dag, det sker, fjerner vi også afgiften, og så er den væk helt af sig selv.
Frank Aaen (EL), 1998-01-20:
Vi er lodret imod dette forslag.
Vi synes, det er utroligt, som der sløses med pengene.
Vi forstår det ikke.
Det er utroligt, at man igen og igen giver skattelettelserne til toppen af samfundet, mens almindelige mennesker skal blive ved med at betale en alt for høj skat.
Vi kan overhovedet heller ikke se logikken i, at de mennesker, som ejer deres bolig, får en formuetilvækst uden at røre en finger.
Formuetilvæksten i boligerne er højere end den almindelige lønudvikling i samfundet, og det vil sige, at de mennesker sådan set får en samfundsskabt forbrugsmulighed via værdistigningen i deres bolig og oven i købet belønnes.
Det er effekten af dette forslag, og det er der ikke megen logik i.
Så vil jeg også gøre opmærksom på, at de eneste, der reelt får gavn af forslaget, oven i købet er dem, der ejer en bolig, som i dag er mere end 2,2 mio. kr. værd.
Det er dem, der har fordelen, for vi ved jo alle sammen, at den fordel, som skabes med denne skattelettelse, lige med det samme kapitaliserer sig i form af, at de huse bliver mere værd.
Det vil sige, at de, der køber de huse, vil komme til at betale en højere pris for dem, og derfor vil de ikke få nogen begunstigelse.
Det er igen de velbjærgede - dem, vi nogle gange lidt hånligt kalder 68-generationen i denne forbindelse - dem, der har de dyre boliger og har købt dem for længe siden, der får gavn af skattelettelsen, både så længe de bor i huset, fordi de skal betale mindre i lejeværdibeskatning, og den dag, de sælger ejendommen, fordi den simpelt hen er blevet mere værd på grund af dette lovforslag.
Det er uforståeligt, at man vil gennemføre noget sådant fra regeringens side. Jeg har derfor i dag stillet et spørgsmål til skatteministeren: Hvor meget vil den foreslåede lettelse af lejeværdien betyde for huspriserne, når det forudsættes, at den samlede lettelse på 130 mio. kr. kapitaliseres fuldt ud,
hvor stor en formueforøgelse får de nuværende husejere som følge af lovforslaget, og hvor meget vil ydelsen stige for nye købere af boliger som følge af denne lettelse?
Elisabeth Arnold (RV), 1998-01-20:
Jeg vil gerne stille hr. Frank Aaen, som harcelerede meget
over alle disse meget, meget rige 68'ere, som sidder i deres kæmpestore villaer, to spørgsmål.
For det første: Skal der overhovedet være to satser?
Skal der være et knæk på lejeværdiberegningen, altså en 2 pct.-sats og en 6 pct.-sats?
Skal der overhovedet være en forskel, skal der være to forskellige satser?
Og for det andet: Hvor skal knækket ligge?
Hvor skal grænsen gå for, om man har et almindeligt hus - hr. Frank Aaen vil vel ikke benægte, at det kan almindelige mennesker også have - eller en såkaldt luksusvilla?
Hvor skal grænsen være?
Frank Aaen (EL), 1998-01-20:
Jeg har ved tidligere debatter her i Folketinget haft mulighed for at give udtryk for, at jeg slet ikke synes, det er en smuk skat, og hvis Det Radikale Venstre vil være med til at lave skatten fuldstændig om, så vi i stedet for at beskatte lejeværdien beskatter værdistigningen, når den realiseres, får vi en retfærdig skat og får oven i købet modvirket værdistigninger på jord og fast ejendom.
Jeg har på fornemmelsen, at det er meget vanskeligt at komme igennem med det forslag i Folketinget, men alligevel vil vi stille det på et tidspunkt, når vi er færdige med at lave det.
Men så længe vi ikke griber ind over for værdistigningen på den måde, er vi sådan set nødt til at have en lejeværdibeskatning, og så synes jeg, det er yderst retfærdigt, at de rigeste husejere kommer til at betale mere i skat, både i kroner og i procenter.
Elisabeth Arnold (RV), 1998-01-20:
Det er jo meget godt, at hr. Frank Aaen prøver at stille et andet spørgsmål uden at svare på det, der blev spurgt om.
Frank Aaen (EL), 1998-01-20:
Så længe vi ikke kan komme igennem med den ændring af hele systemet, som jeg foreslår, så vi netop ikke beskatter murstenene, før man har pengene i hånden, foreslår jeg bare, at man fortsætter med den ordning, vi har øjeblikket.
Lempelser er i hvert fald et skridt i den forkerte retning.
Sonja Albrink (CD), 1998-01-20:
Med dette forslag kunne man have det ligesom et medlem af Jehovas Vidner, som får tilbudt en bestemt behandling: på den ene side kan behandlingen jo lindre smerten, men på den anden side er man grundlæggende imod den behandling.
På samme måde føler jeg, at jeg grundlæggende er imod beskatningen af lejeværdien, selv om forslaget her gør smerten lidt mindre.
Det er jo ikke nogen hemmelighed, at i CD er vi grundlæggende modstandere af lejeværdibeskatning, og derfor var vi også glade, da der blev vedtaget et dagsordensforslag fra CD om, at lejeværdien skulle aftrappes og fjernes, når den nuværende skattereform er udløbet.
Men når vi må konstatere, at vi fortsat skal slæbe rundt med denne underlige misundelsesbeskatning af boligejerne, er CD da glad for, at regeringen har fremsat dette forslag, som jo letter pinen for nogle af de hårdest ramte, fordi progressionsknækket bliver hævet, og fordi det i fremtiden bliver indekseret i forhold til udviklingen i ejendomspriserne og ikke i forhold til den almindelige prisudvikling.
Så kommer der jo også større ro med hensyn til, hvem der er omfattet af reglerne, og hvem der ikke er det, og det er CD som sagt godt tilfreds med.
Med skattereformen i 1993 var vi med til at sætte lejeværdien ned med en femtedel, og denne gang vil vi også gerne støtte skatteministerens forslag om at gøre lejeværdibeskatningen mindre belastende.
Elisabeth Arnold (RV), 1998-01-20:
Jeg vil gerne henlede hr. Kristen Touborgs opmærksomhed på, at der jo ikke er tale om en lempelse af lejeværdibeskatningen; der er tale om en neutralisering af en skærpelse af lejeværdibeskatningen.
Hvis SF tænker på at bruge forslaget her i valgkampen,
vil jeg blot bede hr. Kristen Touborg være opmærksom på, at i det område, hvor hr. Kristen Touborg er valgt, er det måske ikke det store problem; men i nogle områder af landet er der mange meget, meget store villaer med den høje lejeværdibeskatning, som er beboet af kollektiver, hvis beboere alle sammen stemmer på SF.
Der er sikkert nogle af hr. Kristen Touborg og hans partis kernevælgere, som vil være meget godt tilfredse med, at progressionsgrænsen skubbes opad i takt med ejendomsvurderingen i stedet for i takt med lønudviklingen, så god fornøjelse med valgkampen, hr. Kristen Touborg.
Lovforslaget er ikke, som det er hævdet fra flere ordføreres side, et skridt på vejen til total afskaffelse af lejeværdibeskatningen, og det er heller ikke Det Radikale Venstres ønske.
Vi synes, det er i orden, at man hæver progressionsgrænsen, så den følger udviklingen i ejendomsvurderingen i stedet for lønudviklingen, men vi ønsker ikke lejeværdibeskatningen afskaffet.
Vi ønsker fortsat at opretholde denne form for beskatning, fordi vi mener, den er retfærdig og rimelig, og den opfattelse støttes jo også af al den økonomiske ekspertise uden for dette Folketing, som overhovedet kan samles.
Vi støtter det foreliggende lovforslag.
Vi opfatter det som en justering og en fastholdelse af den balance, der har været mellem almindelige huse og luksusvillaer, og som vi stadig mener skal være til stede, dvs. nogenlunde samme antal ejendomme omfattet af den høje lejeværdisats og nogenlunde samme antal ejendomme omfattet af den lave lejeværdisats.
Ole Donner (DF), 1998-01-20:
Dansk Folkeparti er positivt indstillet over for lovforslag nr. L 157, som i al sin enkelhed går ud på at ændre lejeværdiberegningen, så det ikke længere er lønudviklingen, der skal være beregningsgrundlag for yderligere ændringer i niveauet for knækket.
Det kan vi støtte.
Men vi må selvfølgelig samtidig fastslå, at forslaget ikke ændrer vores principielle holdning til lejeværdien, som vi mener er en urimelig skat.
Den skal fjernes, når der er flertal for det, som det også er sagt heroppefra tidligere, og her henholder vi os til den dagsorden, der blev vedtaget i maj sidste år, hvor 89 mandater stod bag et ønske om at fjerne lejeværdibeskatningen helt i løbet af en kort overgangsperiode, som selvfølgelig er nødvendig.
Vi kan altså støtte forslaget.
Carsten Koch (S), 1998-01-20:
Jeg har med interesse gennemlæst forslaget til lov om afgift
af antimikrobielle vækstfremmere til dyrefoder, og på flere punkter er det identisk med det lovforslag, jeg selv har fremsat.
Jeg har bare ikke været så fantasifuld, at jeg kunne bruge det flotte ord antimikrobiel, men tak for det.
Der er dog især ét punkt, hvor de to forslag adskiller sig betragteligt fra hinanden, og det er selve indretningen af afgiften.
Ifølge hr. Bent Hindrup Andersens og hr. Frank Aaens lovforslag skal der betales en afgift af antimikrobielle vækstfremmere på 1,4 kr. pr. g aktivstof, uanset hvilken vækstfremmer der er tale om.
Dette vil alt andet lige betyde, at afgiften vil diskriminere vækstfremmere med et stort tilladt maksimumindhold i fuldfoder, uden at der egentlig kan siges at være noget belæg for det.
Hertil kommer, at anvendelsen af provenuet er fastlagt til bestemte formål, hvilket indebærer, at lovforslaget skal notificeres for Kommissionen - jeg beklager, men sådan er det.
Det vil kunne trække tidspunktet for lovforslagets ikrafttrædelse i langdrag, og det er der efter min opfattelse ikke nogen grund til.
Jeg må derfor, selv om jeg er 100 pct. enig i sigtet med lovforslaget, afvise det på grund af dets uhensigtsmæssige indretning; men jeg vil også sige, at jeg tror ikke, det vil være vanskeligt at få forenet parterne med hensyn til indretningen af afgiften, når vi tager de to forslag og sammenligner dem.
Jeg er altså optimistisk på området - bortset fra at vi jo nok ikke kan blive helt enige om, at hver gang der indføres en afgift, skal man bruge pengene igen med det samme.
Jeg mener, der her er et godt grundlag for at sige, at vi kan bruge pengene til nedbringelse af gælden til gavn og glæde for de fremtidige generationer - ikke bare af griseejere, men af alle.
Erik Mortensen (S), 1998-01-20:
Man kan somme tider opleve, at virkeligheden overhaler de intentioner, en regering måtte have, når den fremsætter lovforslag.
I regeringslovforslagets trykte del er der rent faktisk opregnet ikke mindre end 10 forskellige vækstfremmere.
Heraf er den ene allerede på nuværende tidspunkt forbudt, og et forbud mod en anden er under kraftig overvejelse, og det er selvfølgelig kun glædeligt, fordi begge lovforslag - både det fra Enhedslisten og det fra regeringen - selvfølgelig har det sigte at nedbringe og helst helt fjerne vækstfremmere i forbindelse med produktion af primært grise, men også af andre husdyr.
Jeg kan kun erklære mig enig med ministeren i, at der rent teknisk er et par ting, der ikke harmonerer; det er selvfølgelig vedrørende forholdet til EU, det er en form for diskriminering mellem de kendte produkter, og det er spørgsmålet om, hvordan man skal pålægge afgiften.
Jeg kan også kun erklære mig enig med ministeren i, at det indkomne provenu ved afgiften ikke skal bruges til fremme af bestemte ting, og det er jo ikke det, der er sigtet med regeringens forslag, som jeg tilfældigvis støtter.
Sigtet er at sørge for en bedre kvalitet i fødevarerne, og samtidig bør det vel også siges, at økologien i høj grad blev tilgodeset i forbindelse med vedtagelsen af den seneste finanslov.
Men ingen tvivl om, at der ligger det samme bag fremsættelsen af de to lovforslag: frygten for resistens over for visse typer antibiotika.
Det er helt oplagt et emne, som vi ikke kan komme uden om.
For mig at se
drejer det sig også om spørgsmålet om dyrevelfærd i almindelighed.
Der er jo ikke nogen, der bestrider, at de vækstfordele, man opnår ved at bruge vækstfremmere, i stort omfang også kan opnås ved ændring af fodersammensætningen og ved at ændre produktionsrammerne, hvad enten det drejer sig om staldsystemer eller frilandsprincipper, og jeg synes nok, det er glædeligt at konstatere, som jeg også startede med at sige, at tingene rent faktisk går hurtigt.
Så sent som i går erfarede jeg i hvert fald, at kyllingeavlerne om ganske få uger - faktisk mindre end 1 måned - er indstillet på helt at fjerne vækstfremmere i deres produktion, og samtidig erfarede vi, at der rent faktisk findes et naturprodukt som erstatning for disse vækstfremmere, og at det bliver brugt - ganske vist i beskedent omfang, men åbenbart med stor succes - inden for landbruget.
Jeg betragter regeringsforslaget som en hjælpende hånd
Når regeringen ikke tager skridtet fuldt ud, er der selvfølgelig nogle lovmæssige grunde til det, og jeg er temmelig overbevist om, at forbrugerne i den sidste ende nok skal hjælpe til med også at få fjernet de sidste.
På den baggrund må jeg anbefale regeringens lovforslag.
Jeg anerkender selvfølgelig, at Enhedslistens intentioner er de samme, men jeg må nok opfordre til og anbefale Enhedslisten at stemme for regeringens lovforslag.
Kristen Touborg (SF), 1998-01-20:
Det er muligt, jeg har misforstået, hvad fru Mariann Fischer Boel sagde om et bestemt område, men for en sikkerheds skyld vil jeg gerne lige spørge om det.
Det lød, som om fru Mariann Fischer Boel sagde, at forslaget om afgifter vil modvirke den frivillige aftale med slagterierne, og derfor vil jeg godt spørge fru Mariann Fischer Boel, om det så ikke også er Venstres holdning, at forslaget her og den frivillige aftale supplerer hinanden og gør det uinteressant for landmanden at bruge vækstfremmere.
Mariann Fischer Boel (V), 1998-01-20:
Jeg håber bestemt ikke, der er noget, der kan modvirke frivillige aftaler.
Det ville dog være meget uheldigt, for det er den model, der for nærværende er den eneste reelle fornuftige løsning på spørgsmålet, indtil vi kan få en afklaring i EU om et totalt forbud.
Carsten Koch (S), 1998-01-20:
Med vedtagelsen af dette lovforslag bortfalder den sidste halvseriøse indvending imod lejeværdibegrebet, så jeg går ud fra, at når vi nu har fået vedtaget det, forstummer al kritik af lejeværdien.
Lejeværdien er, som mange, mange seriøse økonomer gang på gang har påvist, et meget, meget fornuftigt element i den danske skattelovgivning, der bidrager til, at der er neutralitet mellem de forskellige former for kapitalafkast.
Det vil enhver, der sætter sig lidt ind i problemstillingen, erkende.
Jeg har også noteret mig, at fremtrædende folk fra partiet Venstre på et tidligere tidspunkt har været eminente tilhængere af lejeværdibegrebet.
De er ikke her i salen i dag, men jeg håber, at man nu besinder sig og stopper den særdeles usaglige kritik af lejeværdibegrebet, så jeg synes, der er grund til at være glad i dag.
Flemming Hansen (KF), 1998-01-20:
Det forstår jeg også godt, men jeg bliver nødt til det, for jeg forstår ikke det her.
I det eksempel, jeg nævnte, kan virksomheden altså godt trække 160.000 kr. fra i stedet for 100.000 kr.
, hvis den betaler skatten.
Så siger skatteministeren, at den altså også skal betale skat af skatten, dvs. 60 pct. af de 60.000 kr.; det er så 36.000 kr. oveni.
Jeg forstår godt, formanden siger, at det nok er for kompliceret til Folketingets talerstol, så vi vil stille spørgsmålet skriftligt.
Elisabeth Arnold (RV), 1998-01-20:
Vi synes, at det er udmærket, at der bliver samlet op, og at der bliver skabt klarhed om ting, som der i forvejen har været tradition for og praksis for at gøre i Danmark, så forslaget vil få en positiv behandling af Det Radikale Venstre.
Jes Lunde (SF), 1998-01-20:
Jeg vil da gerne bidrage til studiekredsvirksomheden.
Det må jo være sådan, at hvis virksomheden skal betale det hele og medarbejderen skal holdes helt skadesløs, skal virksomheden yde en betaling til medarbejderen, der gør, at medarbejderen for det, vedkommende netto har tilbage efter skat, kan betale hele hospitalsregningen.
Det er sådan, det er, så enkelt er det sådant set.
Og så synes jeg i øvrigt, vi er ved at komme et godt stykke væk fra lovforslaget her, men det er jo formandens anliggende.
Kim Behnke (FP), 1998-01-20:
Det vil jeg være dum hvis jeg bestred, for jeg kender udmærket formularerne, hvor der nederst er angivet, hvor mange dage der maksimalt må gå, inden man klager, hvor det er angivet, hvor man skal klage med adresser og hele molevitten.
Det er heller ikke selve det at klage, der kræver, at man har revisor- og advokatbistand.
Det er i det øjeblik, hvor man skal have sin sag fremlagt f.eks. for Landsskatteretten, hvis man når så langt.
Dér er det jo altså ikke nok, at man stiller med nogle håndskrevne notater på bagsiden af en bagerpose.
Dér er det nødvendigt, at sagen bliver fremlagt professionelt, og i den forbindelse vil langt de fleste mennesker være nødsaget til at søge bistand hos en revisor eller advokat for at være sikre på at vinde sagen.
Ser man på det antal sager, der fremlægges i Landsskatteretten, så er langt hovedparten af dem, der bliver vundet af borgerne, sager, hvor borgerne har søgt professionel bistand.
Det er også derfor, Fremskridtspartiet flere gange har fremsat forslag gående ud på, at folk skal have skattefradrag for den professionelle bistand, de er nødt til at søge i forbindelse med skattesager. Men det er jo en helt anden historie.
Elisabeth Arnold (RV), 1998-01-20:
Jeg synes da, at forhandlingen her har vist, at alle partierne har fået øje på, at der er et problem.
Vi har jo alle sammen fået henvendelser fra nogle af de folk, der synes, de er kommet i klemme.
Når hr. Kim Behnke siger, at det er umuligt at klage uden at have revisorbistand, at det koster penge og alt muligt, så er det lodret forkert.
Det koster ikke noget at klage, og det er ganske enkelt.
Der er masser af mennesker, som klager.
De skal bare læse brugsanvisningen, hvor der står, at klager skal rettes til den og den myndighed, sendes til den og den adresse og skal ske inden den og den dato.
Det kan man så gøre, og det er der masser af mennesker der gør.
Bent Hindrup Andersen (EL), 1998-01-20:
Der er ingen tvivl om, at netop vurderingen af de små landbrugsejendomme har givet store problemer og efter vores opfattelse også mange urimeligheder, hvorfor vi egentlig er glade for, at der bliver sat fokus på spørgsmålet.
Problemstillingen er jo den, at hvis man nu vurderer en lille landbrugsejendom i forhold til en stor landbrugsejendom, synes jeg, det er urimeligt, at det er den lille landbrugsejendom, der pludselig via en høj vurdering skal betale en stor grundskyld.
Vi vil gerne have grundskylden forhøjet på landbruget i al almindelighed
, men vi synes ikke, at man set i det lys skal starte med de små landbrug.
Når det så drejer sig om at vurdere dem i forhold til, at de har den samme funktion som et parcelhus, synes vi egentlig heller ikke, det kan være rigtigt, at et parcelhus med en meget stor grund skal kunne slippe meget billigere end et, der måske ligger lige ved siden af.
Det, vi godt kunne tænke os, var, at man fik trævlet området igennem og fik nærmere beskrevet, hvordan praksis har været de forskellige steder.
Vi kunne forestille os, at man gik efter landbrugspligten.
Vi har forstået det sådan, at den har man i dag, hvis ejendommen er på 2 ha eller mere, indtil man selv afstår fra den, men man kan godt få sådan en landbrugspligt igen.
Vi synes, det er rimeligt nok, at man fastholder en landbrugspligt, hvis man har en mindre gård, men man skal selvfølgelig ikke som en mindre jordbruger betale en højere grundskyld pr. ha, end en meget stor jordbruger betaler pr. ha.
Derfor synes vi, at loven muligvis er for upræcis og muligvis uretfærdig, og vi kunne godt forestille os, at man i hvert fald i visse tilfælde fik fastlagt nogle regler, sådan at man vurderede efter bondegårdsreglen indtil et salg.
Det var måske en mulighed at lægge grænsen dér, for det sker jo også, at nogle gårde udstykker og sælger fra, og så stiger jordpriserne også for dem, der har en lavere grundskyld.
Det kunne man bremse ved at sige
, at bondegårdsreglen kun gjaldt, indtil der skete et salg.
Så kunne man i hvert fald sikre, at de mindre husmandssteder, som der på længere sigt ikke er mulighed for at drive som egentlige jordbrug, i hvert tilfælde kan beholdes af dem, der har drevet landbrug på dem i mange år.
Vi er meget åbne over for, at der skal findes en løsning på de åbenlyse urimeligheder, vi synes der i nogle tilfælde er i loven.
Vi tror, det bliver svært at lave en generel løsning, men vi er meget indstillet på at finde en løsning måske i den retning, som jeg antydede her, at det kunne gælde indtil salg af ejendommen.
Ole Donner (DF), 1998-01-20:
Til hr. Vernersen vil jeg gerne sige, at jeg vendte ikke tilbage til noget.
Jeg sagde bare, at når de kørte rundt, havde de mulighed for at se, om huse var revet ned.
Men jeg sagde rent faktisk også, at hvis man vurderede via et edb-system og fik vurderet et hus, der var revet ned, kunne der klages over det. Skatteministeren siger, at man forbedrer systemet, og det har altså også været tiltrængt.
Jeg ved da godt, at det er politisk udpegede personer, der kører rundt og vurderer, men jeg ved altså godt, hvordan det foregår.
Jeg ved da også godt, at der er folk fra Dansk Folkeparti, og der er såmænd også socialdemokratiske vurderingsformænd - dem er der i øvrigt temmelig mange af - som accepterer det her system, og som, når de rykker for de skemaer, der ikke er afleveret om fredagen, og de så alle sammen kommer søndag formiddag, selv kan regne det ud, medmindre vurderingsmændene har været ude og vurdere om natten, for så kan de selvfølgelig nå nogle stykker ekstra.
Jens Peter Vernersen (S), 1998-01-20:
Det var interessant at høre, at hr. Ole Donner i hvert tilfælde i starten af sit andet indlæg rent faktisk var på vild flugt fra sit første indlæg.
Men da hr. Ole Donner kom til afslutningen af sin korte bemærkning til mit svar, vendte hr. Ole Donner tilbage og tilkendegav, at vurderingsmændene vurderer nedrevne huse, og at man så kan klage over det efterfølgende.
Så er man virkelig tilbage, hvor man har sat disse vurderingsmænd i hus, og det synes jeg er meget tankevækkende.
Carsten Koch (S), 1998-01-20:
Jeg føler mig kaldet til at sige til hr. Ole Donner, at det er en stærk fortegnet beskrivelse af, hvordan vurderingssystemet fungerer i dag.
Der bruges ganske megen energi på at forbedre vurderingssystemet.
Vi har i forbindelse med sidste vurdering fået etableret et meget fyldigt begrundelsesskema, som sendes ud med vurderingerne.
Hr. Ole Donner lader det ligesom skinne igennem, at den eneste måde, hvorpå man foretager vurderinger, er ved blot at køre rundt og se på huse.
Der foreligger faktisk i dag ganske mange informationer, som danner grundlag for værdiansættelsen, og jeg synes, hr. Ole Donner skulle sætte sig lidt ind i, hvordan vurderingen rent faktisk foregår i dag.
Der er mange seriøse folk, som bruger ganske megen tid på at vurdere husene.
Man kan ikke sige, at de har økonomisk udbytte af at være vurderingsfolk, men det er lægfolk, der har en gedigen interesse i det her.
Jeg kan også godt fortælle hr. Ole Donner, at der sikkert er flere af vurderingsmændene, som er medlemmer af Dansk Folkeparti eller andre udmærkede partier her i Folketinget, der gør et godt arbejde, og jeg synes ikke, der er nogen grund til at drage deres dygtighed i tvivl.
Ole Donner (DF), 1998-01-20:
Det var jo stort set den samme kritik af min nedvurdering af vurderingsmændene.
Men det er da rigtigt, som hr. Vernersen siger, at vurderingsmændene har da et grundlag, og de har da også behørigt skemaer med, BBR-meddelelserne, og hvad ejendommene tidligere har været vurderet til.
Derfor er det en forholdsvis smal sag lige at kigge det igennem, når man kommer hjem, men som jeg sagde i mit første indlæg, er det vigtigste at se efter, at der ikke er blevet revet nogle huse ned i mellemtiden, som man så kommer til at vurdere til fuld pris.
Jeg synes ikke, det er et berømmeligt system, fordi man kan klage.
Derfor har jeg også været medforslagsstiller til et forslag om, at man i stedet for lavede en automatisk vurdering via edb-systemer, for når man har en BBR-meddelelse, der går på, hvad de forskellige ting er værd, kan man jo bare automatisk skrive den ud.
Så er det jo rigtigt, som fru Elisabeth Arnold siger, at man har et klagesystem.
Hvis man så har revet sit hus ned, ved man det jo, og så kan man bare klage.