runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Arne Toft (S), 2005-11-29:
Men det forslag, der ligger fra regeringens side, tilgodeser kun to museer, som begge ligger i København.
§ 16-museer ligger også andre steder end i København.
Det her er jo en start.
Det, vi gerne vil, er, at alle skal have lige ret til at komme på museum, og alle skal have lige mulighed for det.
Det er en start, og det bliver også tydeligt sagt i min ordførertale.
Per Clausen (EL), 2005-11-29:
Jamen jeg kan sagtens se, at en særlig formidlingsindsats kan hjælpe med til at sikre, at der kommer børn og unge fra miljøer, hvor man ikke så ofte går på museum.
Det kan jeg godt forstå.
Jeg kan sådan set også godt forstå, at man godt kunne have et ønske om at belønne de museer, som har mange gæster.
Det er jo et traditionelt borgerligt synspunkt, som ofte fremføres i den kulturpolitiske debat.
Men jeg kan bare ikke forstå, hvordan vi ved at belønne, at man får mange gæster, kan have nogen som helst sikkerhed for, at det har en positiv effekt på en større social balance.
Jeg gentager mit synspunkt: Man kunne da lige så godt satse på at få dem til at komme, som er nemme at få til at komme, og så sige, at alt det besværlige med at få de andre til at komme lader vi andre om.
Ellen Trane Nørby (V), 2005-11-29:
Når den socialdemokratiske ordfører siger, at Socialdemokraterne ønsker at udvide forslaget til at rumme alle § 16-museer i Danmark, fordi de har en bred geografisk forankring i Danmark, vil jeg bare spørge den socialdemokratiske ordfører: Hvad er det for et museum i Ribe Amt, der er et § 16-museum?
Hvad er det for et museum i Ringkøbing Amt, der er et § 16-museum?
Hvad er det for et museum i Viborg Amt, der er et § 16-museum?
Hvad er det for et museum i Vestsjællands Amt, der er et § 16-museum?
Hvad er det for et museum i Storstrøms Amt, der et § 16-museum?
Hvad er det for et museum i Bornholms Amt, der er et § 16-museum?
Hvad er det for et museum i Fyns Amt, der er et § 16museum?
Hvad er det for et museum i Sønderjyllands Amt, der er et § 16-museum?
Det forslag, som Socialdemokraterne fremlagde, er og bliver københavneri, medmindre hr. Arne Toft kan forklare mig, hvor § 16-museerne i de nævnte amter ligger.
Louise Frevert (DF), 2005-11-29:
Jeg tror ikke, at man kommer til at miste noget, for sådan har jeg slet ikke forstået hele museumssituationen i Danmark.
Tværtimod er der nu mulighed for, at der er flere børn og unge, som kan komme ind gratis, end der har været mulighed for hidtil.
Som loven er skruet sammen på nuværende tidspunkt, har museerne, der har gratis adgang og forpligtelse over for skoletjenester og andet, jo ikke nogen kompensationsmuligheder.
Vi har et formidlingsudvalg, som er blevet nedsat til at komme med forslag, og pr. automatik er jeg helt overbevist om, at det udvalg vil se på, hvordan situationen er for øjeblikket, og hvordan den vil kunne blive bedre i fremtiden, og at vi kan få en tilbagemelding om det.
Derfor tror jeg ikke, at der er nogen problemer i det her, vil jeg sige til hr. Arne Toft.
Arne Toft (S), 2005-11-29:
Det kan jeg klart svare ja til.
Og grunden til, vi stemmer for det her, er, at vi siger, at det er en start.
Men vi vil selvfølgelig gerne have så meget som overhovedet muligt med, og derfor er vi klar til at gå ind i arbejdet med det i udvalget.
Ole Sohn (SF), 2005-11-29:
Det er i forlængelse af de to foregående spørgere.
Jeg forstår ikke helt, hvordan fru Louise Frevert kan sige, at der ikke er nogen problemer i det.
Det er sådan set det, høringssvarene siger.
De, der har forstand på det og er ansat og uddannet til at drive museerne, siger, at der er et problem.
Så er der et simpelt spørgsmål fra Socialdemokratiet, De Radikale og nu også fulgt op af SF: Kunne man ikke i det mindste lave en revisionsparagraf, når de folk, som er blevet bedt om at give deres faglige ekspertise til kende, siger, at der er et problem?
Spørgsmålet er: Hvori ligger den politiske blokering for, at Dansk Folkeparti kan sige, at o.k., vi sætter noget i gang, som vi selv tror på er godt, men fagkundskaben er i tvivl, og de beder om at få en revisionsparagraf ind?
Hvordan skulle det ødelægge den politiske vinkel på det her lovforslag, at man tilkendegiver, at man sætter en revisionsparagraf ind?
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2005-11-29:
Det er vigtigt, at børn og unge får et solidt kendskab til deres rødder og til den danske kulturarv, en arv, der vel at mærke er under konstant forandring takket være de kulturelle skift, som Danmark og verden konstant undergår.
Dansk kultur er ikke en en gang for alle given størrelse.
Dansk kultur udvikles i samspillet mellem de mange forskellige fællesskaber og kulturer, som det danske samfund i dag er hjem for, og dansk kultur forandres i mødet med verden omkring os.
Netop derfor er museerne vigtige kulturinstitutioner, som minder os om grundlaget for os selv og for det moderne Danmark, og som minder os om, at Danmark er et demokratisk land, hvor meninger, værdier og traditioner brydes, og ud af den kamp vokser efterhånden kulturarven, sådan som den kan ses rundtom på de danske museer.
Museerne minder os om, at dansk kultur er svær at kanonisere.
Ja, hver enkelt dansker har i virkeligheden muligheden for at være dansk på hans eller hendes helt egen måde, men vil selvfølgelig hente næring til sin opfattelse af det danske i bl.a. sproget, i litteraturen og på museerne.
Det er denne fødekæde, som styrkes ved at gøre det nemmere for børn og unge at komme på museerne.
Det Radikale Venstre er således enig i regeringens intention med lovforslag nr. L 28.
Vi synes imidlertid, at forslaget kunne skrues smartere sammen.
Ved at gøre det gratis for børnene og de unge at komme på museerne mister museerne i virkeligheden den økonomiske interesse i at gøre det vedkommende at komme på museum for alle børn.
Man kan frygte, at dette forslag først og fremmest tilgodeser de børn, der under alle omstændigheder ville komme på museerne med deres forældre.
Museerne vil ikke have noget incitament til at forsøge at få fat i alle de mange børn, som ikke får museumsbesøg ind med modermælken.
De socialt udsatte børn vil ikke nødvendigvis komme på museerne, blot fordi det bliver gratis.
Der kræves særlige formidlingsinitiativer og opsøgende arbejde fra museernes side.
Vi er ligeledes modstandere af, at de penge, som sættes af til at kompensere museerne for tabte entreindtægter, fordeles en gang for alle, dvs. uden skelen til, hvor mange børn det enkelte museum i fremtiden får som gæster.
Museerne får altså ikke noget ud af, at de får flere børn ind for at opleve deres udstillinger.
Hvert klip, som et museum indkasserer, afregnes med et beløb fra den dertil afsatte pulje på finansloven.
En sådan model vil give museerne et incitament til at forsøge at få kontakt til alle børn, idet hvert barn også repræsenterer en økonomisk værdi.
En klippekortsmodel ville fremme museernes kreativitet og kunne bidrage til, at mange flere børn end de nuværende ca. 50 pct. jævnligt fik en museumsoplevelse.
Det Radikale Venstre ser frem til at diskutere forslaget med ministeren og med Folketingets partier i Kulturudvalget.
Per Clausen (EL), 2005-11-29:
Jeg synes jo, det er meget sympatisk, at Det Radikale Venstre vil forbedre dette forslag, men jeg er ikke sikker på, at det, der vil føre til, at der kommer flere forskellige børn på museer, er en model, hvor man ensidigt belønner de museer, som har mange besøgende blandt børn og unge.
Fttm.023.fm Page 1606
Thursday, February 9, 2006 4:52 PM
Hvis jeg nu var museumsinspektør, kunne jeg godt få den tanke, at hvis jeg blev belønnet efter, hvor mange børn og unge jeg fik ind, så var det kloge at satse på dem, der var nemme at få til at komme, nemlig de 50 pct., der i forvejen gør det.
Hvordan vil fru Elsebeth Gerner Nielsen sikre, at markedsmekanismerne på det her område kommer til at spille en fornuftig rolle i stedet for at få folk til at agere udelukkende ud fra nogle økonomiske interesser?
Jakob Axel Nielsen (KF), 2005-11-29:
Med hensyn til det der med incitamentet tror jeg faktisk, at langt de fleste museumsdirektører og medarbejdere ude på museerne anser det for et succeskriterium, at de laver en god udstilling, som folk kommer for at se, og at de ellers synes, det er kedeligt.
Så jeg er egentlig ikke så bange for, at man ikke vil gøre sit yderste for at lave nogle gode udstillinger.
De ved, at hvis de laver nogle gode udstillinger et par år, så får de det tredje år et virkeligt overskud til at lave noget helt exceptionelt.
Det kan de af ressourcemæssige hensyn ikke gøre hvert eneste år.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2005-11-29:
Det forstår jeg ikke.
Det vil sige, at der intet økonomisk incitament er for museerne til at gøre sig umage og forsøge at få fat i børnene.
Rent faktisk kan man få sit tilskud, uden at der kommer et eneste barn ind på museet.
Det vil sige, at hele regeringens politik falder sammen, for udgangspunktet er, at man nu vil have flere børn og unge på museum.
En anden problemstilling: De museer, der allerede har indført gratis adgang for børn og unge som f.eks. Falsters Minder bliver ikke kompenseret, fordi de har været så dumme at indføre det på forhånd.
Synes hr. Jakob Axel Nielsen, det er retfærdigt, at man på den måde forskelsbehandler de statsanerkendte museer?
Jakob Axel Nielsen (KF), 2005-11-29:
Jeg skal ikke skjule, at jeg sådan på den korte bane kan have en vis forståelse for fru Elsebeth Gerner Nielsens forslag og også en vis sympati for det.
Men jeg er alligevel ikke helt sikker på, at de her markedsprincipper, som jeg forstår fru Elsebeth Gerner Nielsen også henholder sig til, altid er fornuftige, for det må jo gælde begge veje.
Nu var det et eksempel med 5.000 det ene år og 1.000 besøgende det andet år.
Det kunne jo være, det kun var 2.500 besøgende.
Så må det jo pege den anden vej, og så falder tilskuddet ganske drastisk, hvilket betyder, at man ikke kan lave en god udstilling næste år, og så kan man ligesom ikke vriste sig fri af den dårlige økonomi, den dårlige cirkel, man er kommet ind i, fordi man har haft en enkelt dårlig udstilling.
Det er det ene.
Det andet er, at det, museer har brug for, er over lidt længere sigt også at kende deres økonomi og vide, hvad de har med at gøre, så de kan planlægge på lidt længere sigt.
Det kan tage lang tid at skulle ringe rundt til private ejere af billedkunst eller til andre museer og få det lånt, få det forsikret og få det hjembragt til Danmark fra andre lande.
Det kræver altså, at man har en lidt længere tidshorisont, hvor man kender sin økonomi.
Derfor mener jeg, at forslaget, om end det kan være sympatisk og i overensstemmelse med markedsprincipper, og hvad ved jeg, er lidt bureaukratisk og måske også lidt ubrugeligt for en kulturinstitution.
Det ville det muligvis være, når vi nu får kigget på, hvordan det virker på Kulturministeriets Fttm.023.fm Page 1604
Thursday, February 9, 2006 4:52 PM område.
Der er jo også en række museer, der henhører under andre ministerier.
Jeg synes, det fører for vidt i denne her debat at begynde at gå ind på at sige, hvad der skal ske på andre ministeriers område.
Det må være de ministerier, der drager erfaring af den lære, vi får på det her område.
Nu sagde jeg, at det ville være epokegørende, og jeg sagde, at det ville medvirke til at nedbryde den negative sociale arv.
Jeg er udmærket godt klar over, at der skal meget mere til, men det positive i det er, at der nu bliver mulighed for, at alle børn og unge uanset forældres indkomst eller deres egen indkomst kan komme på museer.
Jeg mener, det er positivt, at det er sådan, at vores kulturarv bliver åbnet for alle.
De erfaringer, vi får der, kan muligvis danne grundlag for, at der er flere museer, der vil være åbne om nogle år, men det synes jeg er for tidligt at komme ind på nu.
Arne Toft (S), 2005-11-29:
Det er ikke så meget for min skyld, men mere for de menneskers skyld, der arbejder med det her, og som har skrevet det til os.
Jeg vil godt spørge hr. Jakob Axel Nielsen om en anden ting.
Ordføreren slog det meget stort op, at det bliver epokegørende, at alle unge under 18 år kan komme gratis på de statslige museer, for det er virkelig noget, der giver noget, og det kan rykke den sociale arv.
Vil man så i næste omgang se på at gøre det gratis for alle under 18 år at komme på alle museer?
Jeg kan godt forestille mig, at der er andre museer end de statslige, og hvis det virkelig rykker sådan, hvad jeg også tror det gør, var det så ikke en idé at tage næste skridt og sige, at det her skal gælde alle museer?
På langt de fleste museer går skolebørn jo gratis ind.
Det er ikke noget med, at det koster et stort millionbeløb.
Var det ikke en idé at gøre det?
Jakob Axel Nielsen (KF), 2005-11-29:
Nej, sådan en garanti kan man ikke få fra mig.
Jeg bryder mig ikke så meget om garantier, det er sådan helt generelt, men det er en anden sag.
Det, hr. Arne Toft kan få en garanti for, er, at vi i Det Konservative Folkeparti altid har åbne øjne og altid vil være med til at kigge på ting, der ikke er hensigtsmæssige.
Det gælder, uanset om det er vedtaget lovgivning, eller om det er lovgivning, der ikke er vedtaget, eller om det er gammel lovgivning, eller hvad det er.
Arne Toft (S), 2005-11-29:
Det er netop det, som vi forsøger at få regeringen og dermed også ordføreren til at forstå.
Man stoler så meget på eksperter, og ordføreren siger, at det er eksperter, der har foreslået det her.
Det er eksperter, der har udformet det, således at vi gør det gratis for børn og unge under 18 år at komme på de statslige museer og på de to store museer.
Hvorfor vil hr. Jakob Axel Nielsen ikke lytte til eksperterne, der i høringssvarene peger på en revision?
Kan vi ikke få en evaluering af det, så vi kan se, om det her virkelig virker – om det er noget, der rykker?
Godt nok fik vi det først her til morgen kl. 9.36, men hvis ordføreren har læst det, så er det det, man peger på.
Kan vi ikke få en garanti for, at vi tager det op i løbet af f.eks. 2 år?
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2005-11-29:
Jeg er helt enig med hr. Jakob Axel Nielsen i, at regeringen ikke er stupid, men den kunne godt være klogere og især på det her område.
Jeg kan simpelt hen ikke forstå, hvordan Det Konservative Folkeparti kan være med til at sætte alle markedsprincipper ud af spil.
Der er intet incitament overhovedet til at forsøge at få fat i børnene, og jeg kan ikke forstå, hvorfor hr. Jakob Axel Nielsen og Det Konservative Folkeparti vil være med til at bruge så mange penge på det her område uden at have nogen som helst sikkerhed for, at det rent faktisk betyder, at museerne nu gør sig umage, og at der kommer flere børn på museum.
Det, vi kan risikere, er bare, at for dem, der i forvejen kommer der, og det er typisk de velstilledes børn, vil det blive gratis.
Det vil blive gratis for dem at komme på museerne.
Ole Sohn (SF), 2005-11-29:
Når man ser på den debat og de høringssvar, der er kommet, så har der rejst sig om ikke andet en række spørgsmål om, hvorvidt det nu er den mest geniale måde, man skruer lovforslaget sammen på.
Derfor er der flere, der har rejst et ønske om, at man får indsat en revisionsbestemmelse.
Jeg vil gerne spørge Det Konservative Folkeparti, om det ville være i strid med regeringsgrundlaget, hvis man evaluerede og reviderede lovforslaget inden for 2 år, hvis man nu var blevet klogere.
Men det er klart, at hvis det er i strid med regeringsgrundlaget, kan vi ikke komme videre med det forslag.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2005-11-29:
Det er da rigtigt nok, at det ikke er i overensstemmelse med markedsprincipper, at man ikke lader tingene regulere efter, om der laves gode eller dårlige løsninger.
Markedsprincipper sympatiserer jeg med i mangt og meget og går ind for i mangt og meget, men dermed ikke være sagt, at vi Konservative går ind for dem i alle sammenhænge.
Vi mener, at det her er med til at gøre, at børn og unge rundtomkring i det ganske land kommer ind på museerne.
I nogle ordførersammenhænge lige før blev der Fttm.023.fm Page 1603 Thursday, February 9, 2006 4:52 PM talt om, at det her forslag vender den tunge ende nedad.
Det kan jeg på ingen måde se eller forstå.
Rent faktisk mener jeg, at det giver mulighed for, at alle børn kan komme ind.
Jeg ved godt, at det ikke er det her forslag, der nedbryder den negative sociale arv, men det har en lille flig af at medvirke til det, fordi alle nu kan komme ind.
Det synes jeg er godt.
At det så ikke lige er i overensstemmelse med alle markedsmæssige principper, det behøver alting ikke at være – og slet ikke på kulturområdet.
Ole Sohn (SF), 2005-11-29:
Det er hr. Jakob Axel Nielsens bemærkning om kvantespringet, der får mig til at stille endnu et spørgsmål.
Det var altid sådan, at der på museerne sad kustoder, og klart, kom der nogle folk, blev de lukket ind, og var der ikke nogen, jamen så var det ligegyldigt.
Det er lidt det samme princip, der er her: Der er ikke noget incitament til at få folk inden for døren.
Man har fået en fast kompensation, og gør man det ekstra godt, får man ingenting ud af det, og gør man det dårligt, så får man ingen straf for det.
Er det ikke det, der kaldes en god konservativ politik?
Jakob Axel Nielsen (KF), 2005-11-29:
Jeg tror, at jeg vil starte med konklusionen fra Det Konservative Folkeparti: Ikke overraskende kan vi støtte det her lovforslag, og årsagen til, at vi kan støtte det, er formelt set, at det er en udmøntning af regeringsgrundlaget, men også fordi det rent faktisk er et meget godt forslag.
Jeg tror, at jeg vil bruge et udtryk her, jeg har brugt før, og jeg ved også, at hr. Ole Sohn vil være enig med mig, når jeg siger, at det er et kvantespring fremad for dansk kultur.
Det er det, fordi der nu bliver mulighed for virkelig at få lukket op for den danske kulturarv, så børn og unge kan få del i den.
Det er vigtigt i de tider, vi har.
Hvis vi skal klare os godt som videnssamfund, skal vi blive dygtige, og vi skal blive kreative.
Det er blevet sagt, at vi i nogle sammenhænge skal være verdens bedste.
Vi skal være kreative, og vi skal have udvidet vores horisont.
Det er det her forslag medvirkende til, fordi man lukker op for den danske kulturarv.
Forslaget skal ses i sammenhæng med det forslag, der tidligere er gennemført, om, at der gives gratis adgang til Nationalmuseet og Statens Museum for Kunst.
Nu vil jeg prøve at foregribe nogle af de spørgsmål, jeg forventer kan stilles, nemlig hvorfor vi ikke går videre.
Kulturministeren var jo i sin egenskab af politiker i valgkampen ude med noget, der gik videre.
Her bruger vi altså 70 mio. kr., som fordeles på den måde, eksperter har anbefalet at midlerne fordeles på.
Vi er blevet klogere.
Vi åbner for fri adgang for børn og unge på alle statsanerkendte museer og for alle mennesker generelt på Nationalmuseet og på Statens Museum for Kunst.
Forslaget giver fuld kompensation for entretab, så museerne har mulighed for at fortsætte deres virke og ikke mister penge ved det her.
Så alt i alt vil jeg gentage konklusionen om, at vi støtter det her forslag.
Vi støtter det endda varmt.
Louise Frevert (DF), 2005-11-29:
Jeg forstår godt hr. Ole Sohns synspunkt, men jeg er ikke enig, for det her er en kategori, som man nu har valgt at prioritere netop for at gøre noget for lige nøjagtig statsanerkendte museer.
Det er et prioriteringsspørgsmål i en finanslov, det ved hr. Ole Sohn jo.
Jeg tror altså, at det er meget vanskeligt at gøre alle tilfredse, hvilket hr. Ole Sohn også ved.
Så uanset hvordan man skruer et lovforslag sammen, vil der næsten altid være interessenter – jeg siger næsten, for andet ville jo være at generalisere – som vil være utilfredse.
Jeg tror altså ikke, at det er nødvendigt at have negative følelser over for det her lovforslag, tværtimod.
Det giver altså mulighed for, at børn og unge nu lige pludselig kan komme ind.
De skal tage deres forældre i hånden og gå ind på museerne.
Hvis det bliver promoveret på den rigtige måde, vil der være mulighed for virkelig at få gang i museerne for en gangs skyld, så vi kan få nogle flere besøgende på museerne.
Ole Sohn (SF), 2005-11-29:
Fru Louise Frevert kom langt omkring i besvarelserne: konkurrenceforvridning og snabelen nede i kassen.
Men det har jeg slet ikke spurgt til eller forholdt mig til.
Det skal jeg nok gøre, når jeg holder min ordførertale.
I høringssvarene gør de folk, som er uddannet til at have forstand på museumsdrift, og som er ledere af museerne, opmærksom på, at der er nogle problemer i den måde, lovforslaget er skruet sammen på.
De erkender, at det nok bliver vedtaget under alle omstændigheder.
Derfor spørger de: Kan man ikke sætte en revisionsparagraf ind, så vi i løbet af et par år ser på, hvordan det er gået?
Viser det sig, at deres bekymringer er gjort til skamme, kører vi bare videre uændret.
Viser det sig, at de har ret, og at vi i lovgivningsarbejdet har gjort noget forkert, har vi mulighed for at rette det ind.
Hvori består betænkelighederne for Dansk Folkeparti ved at sætte en sådan simpel revisionsparagraf ind?
Fttm.023.fm Page 1602
Thursday, February 9, 2006 4:52 PM
Jakob Axel Nielsen (KF), 2005-11-29:
Det, der er i overensstemmelse med regeringsgrundlaget,
er, at vi får gennemført det her forslag om, at der nu bliver gratis adgang for børn og unge.
Men det er på ingen måde nogen stupid regering.
Det er faktisk en meget god regering, det er en reflekterende regering, og det er en regering, som hr. Ole Sohn allerede på det foreliggende grundlag kan være helt tryg ved.
Nu gennemfører vi lovforslaget, efter min opfattelse som det allerede foreligger, og skulle noget vise sig ikke at virke, vil regeringen naturligvis altid kigge på det, for det er jo ikke nogen stupid regering.
Så der behøver slet ikke at ske nogen ændringer.
Louise Frevert (DF), 2005-11-29:
Om man kalder det en revisionsparagraf eller kalder det evaluering eller kalder det noget andet, så er det faktisk det samme, vi taler om.
Nu skal jeg ikke gentage mig selv, men det bliver jeg jo nødt til at gøre.
Jeg mener, at i det øjeblik man har nedsat det her formidlingsudvalg, som er det største tiltag i museumsverdenens historie i årtier, så kan jeg ikke se, at der skal være noget problem i det her, for vi er parate til at se på, om man måske kan gøre det bedre.
Men det er ikke ensbetydende med, at man behøver at evaluere lige nøjagtig de her punkter.
Som jeg også har sagt tidligere, er de én del af det.
Vi taler om forskellige kategorier, det ved hr. Ole Sohn jo også, og jeg kan ikke se, at de overhovedet kan være konkurrenceforvridende hinanden imellem.
Det har de ikke været hidtil, for de varetager forskellige opgaver og gør det ikke på tværs af hinanden.
Det er nogle forskellige ting, vi taler om.
Så det der med, at det er konkurrenceforvridende, kan jeg slet ikke sætte mig ind i, og det forstår jeg ikke.
Men jeg forstår godt, at der måske kan være en bekymring for, at man ikke selv kan have snabelen nede i kassen, men det er altså den prioritering, der er valgt på nuværende tidspunkt i en finanslovforhandling.
Hr. Ole Sohn ved jo også, at det foregår sådan.
Karen J. Klint (S), 2005-11-30:
Jeg har to spørgsmål, og jeg vil bruge lidt af den samme begrundelse til begge spørgsmål, så jeg vil tillade mig at komme med den nu.
Spørgsmål 1 går meget på det rent økonomiske og tekniske, altså hvordan man kan nedsætte støjen fra vejene, og spørgsmål 2 går mere på, hvordan man kan beskytte de mennesker, der bliver ramt af støj.
Vi har lagt vægt på, at der sker en prioriteret indsats, hvor de mest støjbelastede naboer hjælpes først.
Puljen er på 20 mio. kr. om året i 5 år, altså 100 mio. kr. i alt, og i forbindelse med aftalen om finansloven for 2006 er det netop besluttet at gennemføre projekter i Gug ved Aalborg og Vindeby syd for Svendborg og på Randersvej i Århus.
Tidligere har vi finansieret støjdæmpningsprojekter langs Ring 4 og Lyngbyvej i København og ved Solrød, Maribo og Nørresundby, alle steder med meget, meget gode resultater.
Hans Christian Schmidt (V), 2005-11-30:
Jeg hørte sådan set ikke et spørgsmål til mig, men mere en udtalelse om, hvordan man mente det her skulle forstås.
Karen J. Klint (S), 2005-11-30:
»Hvordan vil ministeren på kort sigt løse problemerne på de vejstrækninger, der støjmæssigt overstiger niveauet for belastninger i nærområdet?«