runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Svend Auken (S), 1999-02-24:
Det var en utrolig mængde af enkeltoplysninger og synspunkter, fru Aase D. Madsen var i stand til at pakke ind i begrundelsen for et spørgsmål.
Jeg må sige, at det beundrer
Jeg har lagt meget vægt på, at selv partier, der ikke er med i energireformforhandlingerne, løbende holdes orienteret, ligesom offentligheden får indblik i, hvad det er, der foregår.
Vi har offentliggjort samtlige spørgsmål og svar, og inden da er der lavet et utal af redegørelser, som også er blevet offentliggjort, ligesom der er foretaget uafhængige vurderinger af forskellige analysebureauer vedrørende virkningerne af energireformen.
Om det lykkes for de partier, der har sat sig den fælles opgave at nå til et resultat, der kan føre den gode danske elsektor helstøbt ind i det 21. århundrede, eller ej, det er det for tidligt at afgøre på nuværende tidspunkt.
Men jeg er personligt optimist med hensyn til, at vi kan nå et godt resultat.
Et godt resultat er ikke et resultat, som alle vil råbe hurra over.
Jeg tror, at fru Aase D. Madsen med hendes indgående kendskab til området vil give mig ret i, at det er svært at forene alle synspunkter i denne sag.
Men vi gør altså en behjertet indsats partierne imellem til trods for forskellige udgangspunkter for at finde et fornuftigt balancepunkt.
Aase D. Madsen (DF), 1999-02-24:
Det med hensyn til tilstandene i Venezuela og bananrepublik må ministeren så afklare med sin partifælle.
Men jeg vil gerne sige, at de røde advarselslamper med hensyn til kvaliteten af energireformen og de mange løse ender, der er, lyser stadig væk hos Dansk Folkeparti.
For jeg forstår altså, at man er ved at være fremme ved mållinjen nu.
Derfor kan jeg jo ikke rigtig forstå de mange forbehold.
Det er ikke alene regnegruppen, det er mange andre, det er selskabsdannelser osv., som ikke er på plads, hvor f.eks. elværkskredse siger, at det er en form for ekspropriation af elværkerne, der sker i øjeblikket, som man eventuelt vil gå til domstolene med.
Det kan jeg ikke rigtigt få til at passe med det, som jeg læser i aviserne om, at man er ved at være fremme ved målsnorene.
For det er jo rigtigt, som ministeren siger, at der skal være kvalitet, der skal være seriøse tilstande i det her energiforslag.
Jeg ved godt, at ministeren nu vil stå op og sige: Jamen altså, vi har fået alle de oplysninger, vi vil have; vi har 163 bilag.
Men disse bilag er jo ikke samordnet.
Når man kan læse, at der kommer protester fra vindmølleforeninger, der kommer protester fra energisektoren på alle områder, og det nærmer sig ekspropriation osv., så kan jeg ikke begribe, at vi er fremme ved målsnorene nu med hensyn til energireformen.
Dansk Folkeparti har jo ikke været med; vi sidder på sidelinjen.
Men altså, jeg synes, at vi lige bør få lidt at vide: Jeg vil gerne spørge ministeren: Er man fremme ved målsnorene på trods af de løse ender?
Svend Auken (S), 1999-02-24:
Den pågældende artikel hviler på et falsk grundlag.
Den pågældende journalist vidste, inden hun skrev artiklen, at den var forkert, valgte at trykke den, valgte at offentliggøre kommentarer til det udtalte.
Der var afgivet et skriftligt dementi, inden avisen gik i trykken, men man valgte altså at trykke det alligevel.
Og selvfølgelig, hvis man kan få folk til, om end det er på et falsk grundlag, at skælde hinanden ud, er det altså altid god avisskik.
Jeg må sige, at i forhold til et i øvrigt seriøst medie som Berlingske Tidende har jeg været utrolig skuffet over det, der er sket her.
Arbejdet i den pågældende regnegruppe sker med deltagelse af Danske Elværkers Forening, repræsentanter fra kraftværkerne, fra Eltra og fra Elkraft, fra de økonomiske ministerier og fra Energistyrelsen.
Der er tale om et uformelt forum, der blev startet omkring 1998, og som mødes løbende.
Jeg kan oplyse, at gruppen mødtes så sent som i mandags, altså efter artiklen i Berlingske Tidende.
Hovedspørgsmålene lød: Værdiansættelse af kraftværkerne, af indtjeningsevne, gældsbyrde, økonomiske konsekvenser af eventuelle CO2-kroner samt omkostningerne ved biomasseaftalen. Jeg har forstået, at regnegruppen i store træk er enig om måden at regne på, men der er udestående spørgsmål.
Med hensyn til biomasseudbygningen er der enighed om ekstraomkostningerne derved.
Ingen kan vel være uenig i, at forarbejdet op til elreformen skal være fyldestgørende, så beslutningerne træffes på et gennemarbejdet grundlag.
Men det er selvfølgelig klart, at der kan være uenighed om, hvilke forudsætninger man skal lægge ind, og det er det, vi prøver at rydde af vejen i den regnegruppe, der er i gang, og som vil fortsætte.
Aase D. Madsen (DF), 1999-02-24:
Det, der fik mig til at stille det her spørgsmål, var, at jeg som Dansk Folkepartis energipolitiske ordfører i Berlingske Tidende forleden læste noget, som bogstaveligt talt fik mig til at tabe underkæben, og det var i forbindelse med, at Energistyrelsen tilsyneladende har stoppet den regnegruppe, der er nedsat til at finde ud af, hvor meget kraftværkerne i virkeligheden er værd.
Det var en rigtig barsk kommentar, der var i Berlingske Tidende, hvor formanden for Elsam - ministerens partifælle i øvrigt - borgmester Jørgen Würtz udtaler: »Jeg har ikke navn for, hvad der foregår.
Men hvis det havde været i Venezuela i 1930'erne, så havde miljø- og energiminister Svend Auken været minister i en bananrepublik.«
Det siger formanden for det jysk-fynske elsamarbejde, og så siger han i øvrigt, at hvis det havde været noget, der var foregået i Silkeborg, så havde han altså ikke været borgmester én dag længere.
Derfor synes jeg, det er vigtigt på nuværende tidspunkt at få lidt at vide om: Hvad foregår der med hensyn til den regnegruppe?
»Vil ministeren be- eller afkræfte presseforlydender om, at Energistyrelsen agter at standse det arbejde, som elværkernes regnegruppe udfører for at værdiansætte kraftværkerne?«
Skriftlig begrundelse
Såfremt forlydenderne om en standsning af regnegruppens rapport er korrekte, finder spørgeren det stærkt betænkeligt.
Carsten Koch (S), 1999-02-24:
Altså det, jeg kan sige, er, at det er så hypotetiske spørgsmål, at dem vil jeg ikke svare på i dag.
Men det, jeg kan sige, er, at regeringspartierne ikke har tænkt sig blot at sidde med armene over kors i den periode, der går frem til en eventuel beslutning, uden overhovedet at foretage sig noget som helst.
Men Tom Behnke kan ikke få mig til at svare på et hypotetisk spørgsmål på nuværende tidspunkt.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Tom Behnke (FP), 1999-02-24:
Nu har ministeren nævnt både Holland og Schweiz i forhold til at få et godt grundlag at træffe beslutning på med hensyn til, om der skal være en forsøgsordning i Danmark.
Jeg er lidt ked at, at ministeren nåede at inddrage Holland, for Holland er jo lige startet på et forsøg; det vil køre ganske længe, og derfor kan man se, at der vil gå lang tid, før vi så kan komme i gang i Danmark.
Men ministeren nævnte også Schweiz, og derfor vil jeg høre, om ministerens holdning allerede i dag er, at hvis undersøgelsen fra WHO, der kommer i april om Schweiz-forsøget, er positiv, er ministeren så også positiv?
Carsten Koch (S), 1999-02-24:
Ministeren er heller ikke så afvisende, vil jeg sige til hr. Tom Behnke.
Ministeren har ved flere lejligheder sagt, at WHO's evaluering af de schweiziske forsøg, som i øjeblikket pågår, vil vi afvente, og evalueringen forventes at ville blive offentliggjort omkring april-maj måned efter de forlydender, jeg har, og som vistnok har en vis seriøs karakter.
Og der kan jeg altså sige, at min holdning har hele tiden været, at vi bliver nødt til at se WHO's evaluering af de schweiziske forsøg som en nødvendig forudsætning for at kunne tage stilling til det her.
Så jeg har kun været afvisende med hensyn til over hals og hoved at sætte forsøg i gang og på det informationsgrundlag, vi har nu.
Jeg kan sige, at i Holland har man jo også en række meget interessante og seriøse undersøgelser af problemstillingen.
De bliver først færdige i år 2001.
Jeg kunne godt tænke mig, at vi fik et godt beslutningsgrundlag.
snuptagsløsninger, som klarer problemerne.
Det, regeringen er optaget af, og som faktisk alle eksperter også er enige i,
er, at en gedigen, bred psykosocial, målrettet indsats er et væsentligt middel i det her, og det, regeringen er optaget af, er også, at man ikke kommer i en situation, hvor man foretrækker at ordinere heroin som et alternativ til en forsvarlig psykosocial indsats.
Sonja Mikkelsen (S), 1999-02-24:
Det er den station, der tidligere er blevet benævnt Sundby Station. Ørestadsselskabet har ikke indgået aftale med Ansaldo om at udskyde testkørslen på det særlige sporareal ved kontrol- og vedligeholdelsescenteret.
Denne testkørsel, som er kontraktligt aftalt, forventes påbegyndt i foråret 1999 som planlagt.
Ørestadsselskabet har derimod indgået aftale med Ansaldo
om en ekstra testkørsel af det færdige anlæg på strækningen mellem Vestamager Station og Amagerfælled Station.
Aftalen om den ekstra testkørsel indeholder også en justeret tidsplan for den overjordiske del af Metroen i Ørestaden.
Forsinkelsen på den overjordiske del af Metroen i Ørestaden, som Comet er årsag til, er begrænset til tre måneder.
Det er sket gennem integration af Comets og Ansaldos arbejdsprocesser.
Jeg er blevet orienteret om Ørestadsselskabets aftale om den justerede tidsplan for den overjordiske del af Metroen i Ørestaden i december 1998; endvidere er aftalen omtalt i et notat af 12. januar 1999 fra Ørestadsselskabet.
Det notat, hvis benævnelse er Orientering om Ørestadsprojektet, er sendt til Folketingets Trafikudvalg den 15. januar 1999, ligesom Finansudvalget har fået notatet.
Tom Behnke (FP), 1999-02-24:
Det er et spørgsmål, som relaterer sig til den debat, der har været i den forgangne uges tid omkring det alt for høje antal dødsfald blandt narkomaner i Danmark, hvor Danmark jo indtager en rigtig kedelig rekordplads.
Ministeren har tidligere og gentagne gange meget bastant afvist, at der overhovedet kan blive tale om så meget som at lave et forsøg med udlevering af heroin til de pågældende narkomaner.
Og det er jo noget beskæmmende, i og med at med det nuværende system, også selv om det bliver udbygget så meget, som man kunne tænke sig, så vil der være en gruppe af narkomaner, som ikke kan nås med de traditionelle behandlingsmetoder, men hvor man må se i øjnene, at det er nødvendigt, at man går ind og laver en alternativ løsning, nemlig udlevering af heroin, selvfølgelig lægeordineret og under streng kontrol, men at der sker en udlevering, så man kan nå de pågældende narkomaner, og så de pågældende narkomaner på den måde kan sluses over i behandlingssystemet.
Derfor er mit spørgsmål: Hvorfor er ministeren så afvisende?
Keld Albrechtsen (EL), 1999-02-24:
Jeg vil gerne sige ministeren tak for svaret.
Jeg kan oplyse, at dengang resultaterne kom i august i første omgang, bad jeg fødevareministeren om at gå ind og få direktoratet til at undersøge omstændighederne omkring de undersøgelser, der dengang var kommet frem i England.
Det ønskede man ikke.
Man tog forholdsvis let på det.
Så derfor vil jeg godt spørge ministeren, om det ikke vil være fornuftigt, at Sundhedsministeriet simpelt hen kommer med ind i bedømmelsen, når man f.eks. forbereder godkendelse af gensplejsede organismer i EU, så det videnskabelige grundlag bliver udbygget med en egentlig sundhedsmæssig vurdering.
For det er min fornemmelse i dag, at det har man i virkeligheden ikke tjek på i de ministerier, der beskæftiger sig med tingene.
Jeg vil gerne spørge ministeren, hvilke overvejelser man gør sig i Sundhedsministeriet om den sundhedsmæssige risiko ved at spise gensplejsede fødevarer.
Ministeren er jo formentlig opmærksom på, at de nye oplysninger om den forskning, som dr. Arpad Pusztai - jeg håber, jeg udtaler hans navn rigtigt - har offentliggjort i England, dér har skabt en debat, hvor en række partier både fra venstre til højre i det britiske parlament og en lang række forskere udtrykker deres bekymring med hensyn til, at vi jo ikke kender de langsigtede virkninger for sundheden med hensyn til gensplejsede organismer. Og jeg kunne godt ønske mig, at vi også får den danske sundhedsminister ind på banen i den diskussion.
Carsten Koch (S), 1999-02-24:
Umiddelbart hører behandlingen af hjertepatienter til kerneområdet inden for amternes sygehusforpligtelser, og det er det, som, hvad skal man sige, der er givet bevillinger til; det er aftalt, at det hører med ind under det, så det er altså en kerneopgave for amterne at sikre, at der foregår en betryggende behandling på hjerteområdet, at de lægeligt forsvarlige ventetider overholdes.
Men jeg vil da gerne, som jeg sagde før, tage et overblik over de forskellige ventetider, der er på de forskellige sygehuse, og også søge at få at vide, hvad forklaringen kan være på, at der er forskelle af en relativt stor størrelse, som fru Birthe Skaarup nævner.
Det vil jeg meget gerne tage op.
Men jeg vil ikke på forhånd sige, at det er et spørgsmål
om flere penge
I forbindelse med hjerteplanen blev der etableret et finansielt grundlag for en forøget produktion på området.
Den har fundet sted i stor udstrækning, så jeg tror, vi først lige skal tage en undersøgelse, før vi kan tage stilling til, om man ligefrem skal til at komme flere penge i det.
Det mener jeg vil være en for hurtig konklusion at drage. Hermed sluttede spørgsmålet.
Birthe Skaarup (DF), 1999-02-24:
Emnet er jo faktisk, at nogle steder her i landet handler det om 14-18 ugers ventetid, medens man andre steder har 4 ugers ventetid.
Jeg synes, det er lidt uacceptabelt, at forskellen er så stor, og jeg vil godt have, at sundhedsministeren også går ind og undersøger, hvorfor kapaciteten og strukturen er så anderledes de forskellige steder.
Men jeg vil også høre sundhedsministeren, om han ikke mener, at det handler om flere penge til det her område, eller er det strukturen, der skal laves om i al almindelighed?
Carsten Koch (S), 1999-02-24:
Jeg kan svare fru Birthe Skaarup på den måde, at det er rigtigt, at der er konstateret visse forskelle i ventetiderne på forundersøgelse, først og fremmest på forundersøgelse til hjertebehandling.
Nu er det sådan, at sådan som, hvad skal man sige, produktionsbetingelserne er, så er der forskellige sæsonbetonede og andre variationer i tilgangen af patienter, og det vil være vanskeligt hele tiden at være konstant på et bestemt niveau.
Men det skal ikke forhindre mig i at tage det op og undersøge det ved førstkommende lejlighed for at få et overblik over, hvordan ventetiderne rent faktisk er i øjeblikket på forundersøgelse på hjerteområdet.
Det er klart, at regeringen sammen med forligspartierne i forbindelse med finansloven har vedtaget en plan for livstruende sygdomme.
Den skal implementeres efterhånden i løbet af 1999, og den type af hjertesygdomme, der kan siges at være livstruende, kommer ind under denne særlige behandlingsordning.
Men jeg vil godt allerede nu tage kontakt til amterne og forhøre mig om, hvordan ventetiderne rent faktisk er på hjerteområdet.
Jeg vil sige generelt, at når vi går nogle år tilbage og ser på perioden i forbindelse med implementeringen af hjerteplanen, som jo blev indført for nogle år siden, kan vi se, at der er sket en radikal forbedring på området.
Ventetiderne er klart nedbragt, og jeg vil først og fremmest sige, at der er sket en fantastisk produktionsudvidelse på hjerteområdet; det skal vi ikke glemme.
Men jeg vil tage kontakt til amterne og søge at få øget information om, hvor lange ventetider der er på de forskellige områder.
Birthe Skaarup (DF), 1999-02-24:
Jeg vil gerne spørge sundhedsministeren om behandling af hjertepatienter.
Det har været fremme, at ventetiden nogle steder i Danmark er oppe på 18 uger alene for at komme til en forundersøgelse for en bypassoperation; det gælder ligeledes for en ballonudvidelse.
I Dansk Folkeparti synes vi, at det er uacceptablt lange ventetider, der er på at komme til en forundersøgelse.
Det er sådan, at der har været dødsfald på ventelisterne for disse forundersøgelser. Jeg vil gerne spørge sundhedsministeren, om han har en kommentar til dette, og hvilke initiativer sundhedsministeren i givet fald vil tage.
Frank Dahlgaard (KF), 1999-02-24:
Ja tak, det var et, synes jeg, meget positivt svar på et stort problem.
Så håber jeg, at der vil ske noget fra socialministerens side, og jeg vil da være en af dem her i Folketinget, der vil følge det dér, for det er et enormt problem, og det er som sagt ikke noget, man byder voksne mennesker ude i industrien.
Det byder vi vores børn, som er forsvarsløse.
Men tak for tilsagnet.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Carsten Koch (S), 1999-02-24:
Ja, jeg kan sige, at det er korrekt, som hr. Frank Dahlgaard fremstiller sagen, at der er tale om adskillige tilfælde af alt for højt og uacceptabelt støjniveau i vore daginstitutioner.
Jeg kan sige, at området henhører jo først og fremmest under socialministeren, men jeg vil tage kontakt med socialministeren for at sikre mig, at der bliver taget hånd om denne her problemstilling på rette vis.
Så jeg kan give hr. Frank Dahlgaard det tilsagn, at jeg vil kontakte socialministeren med henblik på at få bragt tingene i orden.
Frank Dahlgaard (KF), 1999-02-24:
Når det drejer sig om vuggestuer, er støjniveauet højere, i hvert fald er det i 56 pct. af vuggestuerne, at støjniveauet er over det niveau, hvor Arbejdstilsynet ville gribe ind.
Og når det er fritidshjem, er der endnu flere, der er oppe dér, hvor det er utåleligt med støjniveauet.
Dette er selvsagt et kæmpemæssigt sundhedsproblem.
Der er over ½ mio. børn og unge i vores institutioner, som lider under den støj.
Er det noget, ministeren har tænkt sig at gøre noget ved?
Ingrid Rasmussen (S), 1999-02-24:
Kvindekommissionen træder sammen her i begyndelsen af marts måned for at tage fat på arbejdet med at forberede den særlige FN-generalforsamling i år 2000, i daglig tale Beijing plus fem.
Kvinder verden over har kæmpet hårdt for at få gennemført denne særlige samling.
Med den hastige udvikling på snart sagt alle områder vil man ikke vente på en eventuel femte verdenskvindekonference i år 2005.
Det ville betyde et tiår, hvor der ikke ville være specielt fokus på velbegrundede kvindeproblemstillinger, og det ville man kunne se som en stagnation frem for en fortsat udvikling.
Derfor er vi tilfredse med, at FN besluttede at afholde denne særlige samling.
Der er fortsat meget arbejde at gøre både med hensyn til at fastholde allerede vedtagne tekster og med at rette blikket mod fremtidige initiativer.
Debatten i dag skal dreje sig om det internationale perspektiv.
Den nationale del med organiseringen af det fremtidige ligestillingsarbejde i Danmark får vi lejlighed
til at debattere
, når betænkningen om dette arbejde foreligger fra udvalget. I årene, der er gået siden konferencen i Beijing og vedtagelsen af konferencens slutdokument »Platform for Action«, er der gennemført et stort arbejde og sat mange initiativer i gang med henblik på at føre vedtagelsen ud i livet.
Også den danske regering er gået foran i opfølgningsarbejdet.
Ikke alle lande arbejder lige aktivt, og ikke alle initiativer er lige succesfyldte, men den 4. verdenskvindekonference har uden al tvivl været med til at sætte øget fokus på kvinders forhold overalt på kloden og på ligestillingen mellem kvinder og mænd.
På den særlige samling skal resultaterne af landenes opfølgningsarbejde diskuteres, og i lyset heraf skal den fremtidige strategi for det videre arbejde fastlægges.
, og partierne bag denne forespørgsel ser frem til at få en redegørelse fra regeringen for de planer, der er for samlingens afvikling og for det arbejde, der gennemføres som led i forberedelsen af den særlige samling i år 2000.
Besvarelse
Carsten Koch (S), 1999-02-24:
Jeg vil sige, at jeg ikke er sikker på, at det er rigtigt, som hr. Keld Albrechtsen siger, at fødevareministeren og Fødevareministeriet har taget let på sagen, men jeg kan kun sige, at Fødevareministeriet og Sundhedsministeriet arbejder udmærket sammen på sådanne områder som de her, og jeg vil gentage det tilsagn, som jeg kom med før, om, at jeg vil kontakte fødevareministeren, så vi kan få afklaret problemstillingen. Hermed sluttede spørgsmålet.
Margrete Auken (SF), 1999-02-24:
Det er nogle lidt indviklede sager, det her.
Jeg kan sige, at den testkørsel, som blev omtalt i JP København i fredags, er jo altså så gennem- - om man så må sige - testet, at Ansaldo selv havde sagt god for interviewet og for ordlyden ifølge Jyllands-Postens eget referat dagen efter af, hvordan det var foregået.
Når vi spørger til det, er det jo ikke bare for at finde ud af, om nogen har snydt nogen, altså det er jo ikke specielt interessant, men for at finde ud af, om der faktisk er basis for at lave den testkørsel.
Derfor vil jeg godt lige vide: Hvad er det for nogle testkørsler, vi snakker om?
Ministeren siger selv, at vi har blandet tingene sammen, og det vil jeg da ikke bestride kan være sket.
Det kan så ikke siges sådan lige på denne studs her. Men det, som er afgørende, er, at den testkørsel, man nu laver alligevel eller under alle omstændigheder, hvad det bliver, er det en testkørsel, der er i overensstemmelse med det, man hele tiden har planlagt, eller er det, sådan som Flemming Lund fra Jernbanetilsynet oplyser, en fabrikstest?
For hvis det er en fabrikstest, så har vi fra høringen herinde i juni Banestyrelsens Preben Olesens ord for, at sådan noget bør man altså ikke lave.
Og den mistanke, der selvfølgelig har ramt nogle af os, er: Gennemfører man nu - og nu er jeg sådan helt ude ved kanten, og det vil jeg meget gerne sige undskyld for lige om lidt, hvis det viser sig, at det er jamrende forkert - men gennemfører man nu af hensyn til verdenspressen en testkørsel, som i virkeligheden ikke er på det niveau, den bør være, før man flytter togene herop?
Jeg vil godt henvise til vores høring, hvor Preben Olesen siger i det forberedte svar på side 4, at det er meget, meget... altså at man ikke bør lave fabrikstest væk fra fabrikken, for så koster det jo penge at flytte dem
tilbage igen, hvis der er noget galt, og det kan vi jo komme til at skulle betale, hvis vi oven i købet har sagt, at det er os, der har bestilt den.
Og så er der Flemming Lund, der forleden dag har sagt til Ingeniøren, at det er en test, altså en fabrikstest, man laver.
Så hvad er det for en test?
Er det et færdigt tog, der kommer op, sådan som Banestyrelsen anbefalede ved vores høring?
Carsten Koch (S), 1999-02-24:
Men det vil ske i et samarbejde med ressortministeren, fødevareministeren, og jeg vil tage kontakt med fødevareministeren, så snart han kommer tilbage fra de hårde forhandlinger i Bruxelles, og tage problemstillingen op.
Jeg er enig med hr. Keld Albrechtsen i, at der er nogle meget væsentlige temaer, som er rejst ved offentliggørelsen af de her forskningsresultater, som man i høj grad bør tage alvorligt.
Og jeg er helt enig med hr. Keld Albrechtsen i, at der skal foretages nogle dybtgående undersøgelser af det her, og det kan jeg give mit tilsagn om at jeg vil gøre sammen med fødevareministeren.
Margrete Auken (SF), 1999-02-24:
Ministeren må altså undskylde, men når jeg får at vide, at jeg har blandet tingene sammen, så går jeg ud fra, at ministeren er klar over, hvad det er for nogle test, det drejer sig om.
Det er ikke tilfældige journalister - o.k., det er måske tilfældige journalister, der har skrevet det i avisen - men altså når det står i Ingeniøren, så er det altså Flemming Lund, som er chef for Jernbanetilsynet, der her siger, at det er en fabriksafprøvning; det står i Ingeniøren på side 14 fra i fredags.
Hvis man så går tilbage til høringsmaterialet, så er det heller ikke tilfældige journalister.
Det er faktisk Preben Olesen fra Banestyrelsen, og han siger her, at det vil være vigtigt for Ørestaden at sikre sig tilfredsstillende afprøvningsresultater, inden toget flyttes til København.
Hvis man laver dem i København, så står vi med - især hvis det er noget, som ministeren har godkendt eller Ørestadsselskabet, det kan i den her sammenhæng komme ud på ét - et meget stort problem i hvert fald økonomisk.
Så jeg vil godt have ministeren til at gå op og bekræfte, at det ikke er en fabrikstest, sådan
som Flemming Lund har sagt.
Det er den test, som man havde forberedt, og som Preben Olesen havde sagt skulle være den færdige, altså et tog, der er oppe på sådant et niveau, at det har været igennem alle de præliminære test, inden det skulle her op til os.