Anders Samuelsen (RV), 2001-05-17:
Da Det Radikale Venstres ordfører, fru Elisabeth Arnold, ikke kan være til stede, skal jeg på hendes vegne udtale følgende: Konflikten i Tjetjenien er dybt ulykkelig. Rapporter fra en række organisationer melder om fortsatte overgreb mod civilbefolkningen fra russisk side, om manglende vilje til at retsforfølge de skyldige i overgrebene og om uforholdsmæssig og vilkårlig magtanvendelse over for befolkningen.
På tjetjensk side er der også brud på internationale humanitære regler og principper.
Terrorbombninger og gidseltagninger, mord på russere og prorussiske myndighedspersoner hører til billedet i en konflikt, der ikke synes at ville finde sin løsning i en overskuelig fremtid.
Det Radikale Venstre støtter alle bestræbelser for at fremme en fredelig udvikling i dette urolige hjørne af Europa.
Vi bakker op om de bestræbelser, udenrigsministeren har beskrevet, nemlig at anvende alle de internationale fora, hvor en dialog med Rusland er mulig, til at presse de russiske myndigheder til at få en fredsproces til at bevæge sig.
Det gælder FN's Menneskerettighedskommission, og det gælder OSCE, men det gælder især de europæiske organisationer Europarådet og EU.
I Europarådet er der den situation, at Rusland faktisk er medlem og derfor skal følge de regler for demokrati og respekt for menneskerettigheder, som denne organisation har som sit formål.
Desværre har Europarådet ikke mange magtmidler at anvende, og de, der er til rådighed, kan ødelægge mulighederne for en fortsat dialog med de russiske politikere, der måske kunne gøre en forskel.
Jeg tænker her på udelukkelse af de russiske parlamentarikere fra møderne eller på ligefrem eksklusion af landet fra medlemskredsen.
Europarådets bestræbelser har derfor gået mere i retning af at få tilvejebragt pålidelige oplysninger om forholdene, at være til stede for at overvåge situationen og blive i stand til at påpege, hvor der kan og bør handles.
Jeg tænker her især på retsforfølgelsen af de skyldige i forbrydelser, på omsorgen for de internt fordrevne og på arbejdsbetingelserne for såvel nødhjælpsarbejdere som repræsentanter for medier og nyhedsformidlere.
For EU kan der blive tale om at anvende
samarbejdsaftalen mellem EU og Rusland som et middel til at få en dialog i gang.
Det Radikale Venstre bakker op om alle de initiativer, den danske regering og de danske aktører i de forskellige organisationer har taget, og konstaterer også, at viljen til stadig at fortsætte ad den vej er til stede.
Men vi skal heller ikke være naive.
Der er ikke megen forståelse for tjetjenernes menneskerettigheder i den russiske offentlighed.
Der har været konflikter i Kaukasus i århundreder, og det store flertal af russere betragter tjetjenerne som rendyrkede terrorister.
At man skulle indlade sig på at give indrømmelser til sådanne grupper, ligger mange russere fjernt.
Der er således ikke meget andet at gøre end at fortsætte det ydre pres på Rusland, som allerede er i gang.
Kun en lille håndfuld politikere i Dumaen støtter forhandlingslinjen, resten vil sætte hårdt imod hårdt.
De skridt, de russiske myndigheder har taget til at opbløde den fastlåste situation, er helt klart utilstrækkelige, men de er dog taget.
Og de ville næppe være foretaget, hvis ikke der havde været det ydre pres.
Derfor skal det pres naturligvis fortsætte.
Der er intet alternativ til denne linje.