Kristian Jensen (V), 1998-11-12:
Da partiets ordfører, hr. Peter Brixtofte, ikke er til stede, skal jeg redegøre for Venstres holdning: Venstre kan dårligt tillade sig at være negativ over for fremsættelsen af dette lovforslag, idet lovforslaget er en udløber af den forespørgselsdebat, som Venstre rejste i 1996, og den retssikkerhedsdebat, som vi har været bannerfører for
lige siden
I landets vigtigste lov, som vi jo alle sammen herinde har skrevet under på at vi vil overholde, nemlig grundloven, sikrer § 72, der omhandler boligens ukrænkelighed, at borgerne har en garanti for, at der før myndighedernes adgang skal være en retskendelse dér, »hvor ingen lov hjemler en særegen undtagelse«. Derfor er det glædeligt, at Skatteministeriet nu tager fat på opfordringen fra Justitsministeriet om at tage stilling til, om der er behov for at opretholde de enkelte bestemmelser herom, og, hvis dette findes nødvendigt, ved først givne lejlighed at søge disse affattet efter Justitsministeriets retningslinjer herom, således som Justitsministeriet engang skrev.
Allerhelst så Venstre, at disse muligheder begrænses
yderligere, enten ved at nødvendigheden af besøgene revurderes, eller ved at domstolenes godkendelse af kontrolbesøgene sikres gennem en retskendelse. Jeg finder ministeriets argumenter mod retskendelser temmelig tynde, især betragtningen om dommernes afvejning af behovet for kontrol mod virksomhedernes protest.
Mig bekendt er ideen med retskendelser netop, at de skal sikre myndighedernes kontrol eller undersøgelser, uden at den undersøgte får mulighed for protest, men da Skatteministeriets varme tiltro til dommerstanden på dette punkt er velkendt, skal jeg ikke komme nærmere ind på det her.
Venstre ønsker, at både privatpersoner og erhvervslivet betaler skat, og at de betaler den rigtige skat.
Venstre ønsker ikke at holde hånden over skatteunddragere, og Venstre erkender, at der er tilfælde, hvor told- og skattevæsen m.v. har brug for at kontrollere virksomheder.
Men der skal heller ikke herske tvivl om, at Venstre er modstander af en yderligere omgåelse af ånden i grundlovens § 72 ved overdreven brug af en såkaldt særegen undtagelse.
Derfor finder vi det beklageligt, at ministeriet tilsyneladende har fundet behov for at opretholde myndighedernes adgang mod legitimation i så mange tilfælde og endog udvide bestemmelserne med yderligere seks, og vi vil gerne under udvalgsarbejdet have begrundelser for hver af de seks nye adgange til privatboliger. Som sagt er det positivt, at Skatteministeriet nu følger opfordringen til at sikre lovhjemmel for sin hidtidige praksis, men retssikkerhedsmæssigt er det ikke tilfredsstillende blot gennem lovgivningen at give hjemmel til adgang, idet retssikkerhedsdebatten stikker langt dybere.
Der er stadig et stort uafklaret problem i de situationer, hvor almindelige kontrolbesøg fører til mistanke om uregelmæssigheder, der ikke bare kan rettes ind af vejledning, men som resulterer i en anklage efter straffeloven.
Enhver ved, at hvis politiet ønsker adgang til en ejendom, skal der altså fremskaffes en retskendelse fra en dommer, der må bedømme, om der foreligger en begrundet mistanke.
Formålet med den procedure er at sikre den enkelte borger retssikkerhed, så politiet ikke kan undersøge privatboliger efter forgodtbefindende.
Men hvordan står borgerne, når det er en skattemyndighed, der aflægger besøg?
Her behøver man ikke engang at forelægge en mistanke om ulovlighed.
Derfor er det et fremskridt, at Skatteministeriet nu fremsætter sit lovforslag.
Det er bare ikke nok at vedtage en lov for at sikre borgernes retssikkerhed.