runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Frank Jensen (S), 1999-11-24:
Svaret på spørgsmålet, om der er uenighed i regeringen om regeringens udspil til de partier, som regeringen forhandler politiaftalen med, er: Nej, det er der ikke.
Men det er klart, at kommer man med ufinansierede regninger fra en stor ny politiaftale, ja, så vil den ikke forsvinde af, at det kommer over og skal forhandles i Finansministeriet.
Det stod
også lysende klart for de pågældende partier under forhandlingerne i aftes.
Og som det ikke kan være forbigået
spørgerens opmærksomhed
, førte det heller ikke til et resultat i aftes, det beklager jeg.
Jeg ser meget gerne en ny flerårig politiaftale.
Det giver stabilitet, det giver et godt grundlag for at planlægge investeringer i dansk politi, både på det materielle område og i forhold til bemandingsmæssigt at sikre, at vi kan udbygge styrken over en flerårig periode, sådan at vi også kan uddanne betjente på Politiskolen til den opgave.
Derfor arbejder jeg fortsat for at finde løsninger på en flerårig aftale for dansk politi, og det gør jeg både i samspil med finansministeren og øvrige kolleger i regeringen.
Peter Skaarup (DF), 1999-11-24:
Jeg kan sige, at jeg godt er klar over, at Kriminalforsorgen har fået flere penge i forbindelse med forhandlingerne sidste år, men det er Dansk Fængselsforbund jo også klar over, og alligevel siger næstformanden for Dansk Fængselsforbund: »Hvis man tilfører et milliardbeløb til politiet og ansætter 300-400 nye politifolk, må vi gå ud fra, at det også vil føre til, at der bliver fanget nogle flere kriminelle.«
Men det har man overhovedet ikke taget højde for i politiforliget, tværtimod er man i gang med at nedlægge fængselspladser.
Og da der i øjeblikket er kø for at kunne komme ind og afsone, så virker det meget mystisk. Må jeg lige sige til sidst: Det er sådan, at justitsministeren siger her i dag, at politiforliget ser ud til at give flere penge til politiet, og derfor vil jeg godt spørge, om ikke ministeren ser et problem i, at man vil finansiere det ved f.eks. at hæve tinglysningsafgifterne, hæve bødesatserne og lign.
Der var ikke ret mange, der havde forventet, at det var det, regeringen ville.
Frank Jensen (S), 1999-11-24:
Jeg har til fulde forstået, at der ikke er det helt store rationale bag Dansk Folkepartis økonomiske/politiske forståelse, blot at der er tale om, at man kan gå ud og fortælle vælgerne, at man kan bruge nationalproduktet måske endda mere end 2-3 gange
Fra regeringens side lægger vi afgørende vægt på at have styr på de offentlige finanser.
Derfor har jeg også som ressortminister, der har forhandlet politiaftale, sagt, at hvis vi vil bruge flere penge på politiet, og det har regeringen vist vilje til - jeg skal ikke her gå nærmere ind
i detaljerne om på hvilken måde, for det har indtil nu været fortrolige forhandlinger - ja, så må man også være med til at finansiere det.
Vi kan ikke aflevere et stort underskud i statens kasse, fordi vi nu gerne vil indgå et politiforlig.
Derfor har vi anbefalet en række finansieringsforslag over for en række partier, og der er heldigvis en række partier, der har den samme ansvarlighed, og som siger: Det vil vi gerne være med til at indgå en aftale om.
Vi vil også gerne forhandle yderligere på det grundlag, og jeg forventer, at det muligvis kan betyde, at forhandlingerne kan genoptages.
Jeg forhandler med målsætningen om at få en ny flerårig aftale for politiet, fordi det giver den stabilitet.
Til det andet hovedspørgsmål om Kriminalforsorgen vil jeg sige: Det, at vi får en ny politiaftale, der styrker politiets muligheder for at være retshåndhævende, er ikke ensbetydende med, at der kommer flere kriminelle.
Næ, det er ensbetydende med politiets muligheder for at have en mere forebyggende indsats med mere nærpoliti, mere patruljering ude blandt borgerne, som vil betyde, at politiet kan bidrage til at dæmme op mod flere kriminelle forhold.
Det kan tværtimod betyde det modsatte, nemlig at vi kan få en større forebyggende indsats mod kriminalitet i vores samfund.
Peter Skaarup (DF), 1999-11-24:
Jo, men er justitsministeren ikke enig i, at når man får flere politifolk, så må man formode, at en af de ting, man også får gjort lidt ved er opklaringsprocenterne.
Altså, i forhold til, hvor mange forbrydelser der bliver begået, er det i dag sådan, at det kun er hver femte forbrydelse, der bliver opklaret. Der må man formode, at hvis man for alvor vil sætte ind mod det her og man får fundet nogle flere af de her kriminelle, der rent faktisk begår forbrydelserne - når nu Dansk Fængselsforbund så klart siger, at der er behov for, at man skaber et helt ny fængsel f.eks. allerede nu, at man får flere fængselspladser - er det så ikke normal tænkning, at følger der noget med til Kriminalforsorgen, så bør der følge noget med til fængslerne? Vi vil selvfølgelig ikke i Dansk Folkeparti bruge pengene flere gange, men jeg må sige, at der er et problem i, som jeg ser det, at regeringen går ud og siger: Nu sætter vi så mange flere penge af til politiet, til Justitsministeriets område, og så vil man altså hente pengene hos borgerne selv, altså f.eks. via tinglysningsafgifter, hvor vi alle sammen godt ved, at der er stor ventetid på tinglysning i øjeblikket.
Altså, der er nogle problemer dér.
Kan justitsministeren ikke se, at det er noget, vi skal have grebet fat i?
Christian H. Hansen (DF), 1999-11-24:
Når ministeren nu nævner, at Dansk Folkepartis politik eller økonomi ikke hænger sammen i det her, så vil jeg gerne spørge ministeren om - når nu forhandlingerne er brudt sammen derovre: Vil ministeren så være villig til at invitere Dansk
Folkeparti
over til videre forhandlinger med ministeren
, sådan at vi også havde mulighed for at fremlægge vores økonomiske politik på det her område over for regeringen?
Frank Jensen (S), 1999-11-24:
På det sidste spørgsmål tror jeg, at svaret giver sig selv: Jeg ser ikke noget grundlag for at forhandle med Dansk Folkeparti og slet ikke med den mangel på økonomisk logik, som der med tydelighed afspejler sig i hr. Skaarups spørgsmål.
: Har ministeren virkelig tænkt sig at hente pengene hos borgerne?
Jeg havde nær sagt: Hvor ellers?
Jeg har ikke tænkt mig at begå kriminalitet for at få pengene.
Der er kun ét sted til at finansiere dansk politi, og det er ved, at vi får nogle penge til at finansiere driften af dansk politi.
Vil vi bruge flere penge på driften af dansk politi, jamen så må vi ud og hente dem hos borgerne.
Det kan man gøre ved at hæve indkomstskatterne, eller det kan man gøre ved at have nogle afgifter, som betales af borgerne for nogle serviceydelser, som også udøves af dansk politi.
Jeg havde nær sagt: Hvor har hr. Skaarup tænkt sig at tage pengene, hvis det ikke er hos borgerne?
Jeg går ikke ud fra, at hr. Skaarup havde tænkt sig, at man bare skulle sætte seddelpressen i gang og så skabe inflation.
Så det er nødvendigt, hvis vi vil bruge flere penge på politiet, at hente dem hos borgerne. Så skal jeg igen vende tilbage til besvarelsen af spørgsmålet: Jeg så gerne højere opklaringsprocenter af kriminalitet.
Men en klar styrkelse af dansk politi giver mulighed for også at styrke den forebyggende, den kriminalpræventive indsats.
Jeg lægger afgørende vægt på, at vi har et nærpoliti, der er tæt på borgerne, og som er med til at sikre, at politiet meget hurtigt kan reagere, når man oplever, at der er problemer i familier, der kan udvikle sig til, at der er børn og unge, som også springer ud som kriminelle, altså at man kan være meget hurtigere til at reagere sammen med de sociale myndigheder, når noget sådant konstateres.
Her er regeringen virkelig på forkant, og her ser vi også gerne, at politiet har ressourcer til at styrke den side.
Det er den forebyggende, den kriminalpræventive indsats, der gør, at vi ikke skal ud og hente flere penge - også i det her tilfælde, hr. Skaarup - hos borgerne til at opføre flere fængselspladser for.
Jeg tror, at borgerne gerne ser, at regeringen sikrer en større forebyggelsesindsats netop for at undgå, at man skal bruge flere penge til at bygge yderligere nye fængsler.
Igen, når det drejer sig om kriminalforsorgen, så vil vi tage hul på allerede i det kommende år at opføre et nyt fængsel med en kapacitet på omkring 180 pladser til erstatning for et af de gamle store lukkede fængsler.
Det er mit håb, at det kan stå færdigt inden for den nærmeste årrække.
Peter Skaarup (DF), 1999-11-24:
Altså, justitsministeren slår ligesom fast, at der ikke er andre muligheder end at hæve skatterne eller hæve afgifterne for at få penge til politiet og Kriminalforsorgen, som vi også gerne ønsker i Dansk Folkeparti.
Må jeg så ikke bare sige, at bl.a. V og K - det er jo kommet frem i pressen - er kommet med forskellige initiativer, hvor det bestemt ikke er højere skatter eller afgifter.
Og Dansk Folkeparti kan da også sagtens komme med en masse forslag til, hvor man kan hente penge, altså f.eks. ulandsområdet, udlændingeområdet.
Det er jo ikke noget, der rammer hver enkelt borger på samme måde, som det ville, hvis man hæver tinglysningsafgiften, som alle har brug for, eller hæver afgifterne generelt.
Så derfor synes jeg, at justitsministeren bruger noget meget løst krudt i sin argumentation.
Jeg kunne godt tænke mig at tage fat i spørgsmålet om, hvem man så forhandler med.
For kan justitsministeren give en begrundelse for, hvorfor han ikke vil have
Vi er jo i den situation nu, at det er brudt sammen.
Både Venstre og De Konservative er gået fra forhandlingerne.
Så er der jo brug for et flertal, som kan bære det her igennem, og vi stiller os meget positive over for at være medvirkende til det.
Henrik Dam Kristensen (S), 1999-11-24:
Disse forbrugere har jo så det alternativ, der hedder økologisk produceret kød.
Det er sådan, at når vi taler kød, så har man ikke nogen mulighed for at måle det, og jeg ville være meget betænkelig ved for det første at oprette et meget, meget, meget stort og omfattende kontrolsystem, som man så efterfølgende ikke har mulighed for at måle i forhold til.
Det tror jeg faktisk kan komme til at virke meget modsat det, jeg oplever er hr. Frank Aaens intentioner.
Så jeg mener rent faktisk, at det, vi taler om med bagatelgrænsen, måske er den bedste garanti, vi har, for at der kommer så mange produkter på markedet som overhovedet muligt, som ikke er gensplejsede.
Det er måske den bedste garanti, vi overhovedet kan få.
Frank Dahlgaard (UP), 1999-11-24:
Det var jo egentlig ikke meget svar, jeg fik på selve spørgsmålet om, hvordan en fælles pengepolitik, der tilrettelægges ud fra et gennemsnit, passer til de 11 forskellige lande, hvor nogle har højt vækst som f.eks. Spanien, Portugal og Irland, mens andre har stagnation og problemer, f.eks. Tyskland og Italien og også andre eurolande.
Man har en eller anden rentepolitik, hvor man kører efter gennemsnittet, og det er jo ikke særlig hensigtsmæssigt.
Det svarer vel lidt til, minister, hvis man har hovedet i ovnen og fødderne i køleskabet.
Så er gennemsnitstemperaturen egentlig meget god, men man har det ad hekkenfeldt til, og det er vel det samme, der gælder for eurolandene.
Men ud over en kommentar til dette her vil jeg så spørge ministeren, om det ikke er rigtigt, at det ikke bare er et inflationsmål, at prisstigningerne skal holde sig under 2 pct.
De er faktisk nede på omkring 1 pct., og alligevel hævede man renten, og det kan undre nogle.
Man har også en målsætning i Den Europæiske Centralbank om, at pengemængden højst må stige med, jeg tror det er 4,5 pct. om året., men den er oppe på 6 pct. i det, økonomiministeren kalder for en fantastisk succes, så her er målet altså også overskredet.
Man har altså en målsætning med hensyn til prisstigninger og en målsætning med hensyn til pengemængdens vækst.
Men de to ting hænger ikke altid sammen, og det er jo bl.a. det, der har fået den finske premierminister, som er formand for EU's Ministerråd, til åbent at kritisere Den Europæiske Centralbanks pengepolitik.
Det er da ikke billedet af en fantastisk succes.
Marianne Jelved (RV), 1999-11-24:
Nej, jeg udtalte ikke, at hr. Frank Dahlgaard var en fantastisk succes, men jeg mener stadig, at euroen er en fantastisk succes.
ECB's rentepolitik styres under hensyntagen til det, vi kalder prisudviklingen i hele euro-området, og der er en meget klar arbejdsdeling, således at Den Europæiske Centralbank lægger pengepolitikken og fører den ud fra inflationsmålsætningen, mens den anden del af arbejdet foregår i medlemslandene, i deres parlamenter og hos deres regeringer.
Det er nemlig dér, man arbejder med finansloven, for at bruge den som eksempel.
Uanset den fælles valuta er alle medlemslandene i færd med at lave deres egen finanspolitik i deres eget parlament.
Det er et nationalt anliggende, og de skal ikke bekymre sig om valutakurser og prispolitik.
Det ligger fast.
Så er det jo rigtigt, at nogle lande i EU er på et eller andet stadium i et konjunkturforløb.
Danmark har haft en vækst, der har været relativt høj siden 1994, og Danmark har nu dæmpet væksten med pinsepakken og nogle strukturforbedringer og nogle stramninger i øvrigt.
Det er klart, at hvert land må ud fra hver sin udfordring tilrettelægge sin finanspolitik.
Det er netop det, der er det centrale, at finanspolitikkerne er forskellige, men valutaen ligger fast, og det gør det meget mere enkelt.
Frank Dahlgaard (UP), 1999-11-24:
Jeg er lidt chokeret over den slutbemærkning, der kom fra ministeren, men det var dog ikke noget med en fantastisk succes.
Spørgsmålet her drejer sig om den fælles rentepolitik og pengepolitik, man nu har i de 11 euro-lande, hvor der i realiteten er en fælles valuta.
Kan ministeren ikke bekræfte, at det er rigtigt, at det faktisk giver problemer i en række af landene, fordi de har en situation, der ikke passer til gennemsnittet?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-11-24:
Jamen jeg vil også takke for ministerens endelige tilsagn her
til sidst og sige, at Dansk Folkeparti naturligvis er rede til at deltage i et arbejde, der på saglig vis prøver at imødegå nogle af de eksempler, der har været fremme i dagspressen, og som medfører, at eksempelvis en 6-millioner-kroners-villa giver en reel betaling i slutfasen på 7.000-8.000 kr., tror jeg det var man nåede ned på, altså et beløb, der er helt ude af trit med, hvad almindelige boligejere, der bor i en meget, meget almindelig mindre bolig, må betale.
Det er sådan noget arbejde, Dansk Folkeparti gerne deltager i.
Peter Skaarup (DF), 1999-11-24:
»Finder statsministeren, at optøjerne på Nørrebro den 7. november er et resultat af indvandringen og det multietniske samfund?«
Poul Nyrup Rasmussen (S), 1999-11-24:
Spørgeren er inde på urolighederne og optøjerne på Nørrebro den 7. november og spørger, om resultatet af indvandringen og det multietniske samfund - sådan lyder spørgsmålet - er årsagen til optøjerne.
fra det hærværk, de optøjer, tyveri og vold, der var på Nørrebro den aften, den nat.
Det er fuldstændig uacceptabelt, det hører ingen steder hjemme.
Vi vil ikke tolerere den adfærd fra nogen i det danske samfund, det skal der ikke være tvivl om, det skal standses.
Må jeg dernæst sige om de skyldige: Vi ved det ikke med sikkerhed i dag.
Vi har nogle enkelte holdepunkter.
Politidirektørens foreløbige redegørelse til justitsministeren peger på, at det formentlig både er personer med dansk baggrund og personer med udenlandsk baggrund, som er involveret i optøjerne.
Politiet har ikke færdiggjort sine undersøgelser endnu, og derfor tror jeg, det er klogt at afvente den endelige opklaring.
Men det, jeg kan sige til spørgeren i dag, er politidirektørens foreløbige vurdering, sådan som justitsministeren har orienteret mig om den.
Peter Skaarup (DF), 1999-11-24:
Jamen jeg takker for svaret, og jeg vil da godt lige som opfølgning på svaret fra statsministeren spørge, om statsministeren ikke mener, at det giver nogle problemer med det her multietniske eller multikulturelle samfund, og om ikke de problemer kan være en medvirkende årsag til, at f.eks. kriminaliteten blandt udenlandske statsborgere i Danmark, andengenerationsindvandrere, er højere, end den er blandt danske statsborgere. I den forbindelse vil jeg godt spørge statsministeren, om statsministeren finder det ønskeligt, at Danmark fortsat udvikler sig hen i retning af et multietnisk samfund.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 1999-11-24:
jeg vil gå ind i i dag.
For vi bruger jo nogle begreber her, der let kan føre os på vildveje.
Jeg vil meget hellere sige til spørgeren: I eftermiddag har indenrigsministeren sammen med socialministeren og justitsministeren et pressemøde, hvor man præsenterer regeringens næste initiativer, som jeg lagde op til i min åbningstale i oktober i år, med hensyn til, hvordan vi kan få de mennesker i arbejde, hvordan vi kan løse nogle af de problemer, som vi også ved en lille gruppe af unge andengenerationsindvandrere har.
Det skal stoppes, det skal hindres, men det skal gøres på en effektiv og en ordentlig måde.
Og det er det, man nu lægger op til i eftermiddag.
Der er vel tre hovedoverskrifter: Man skal lære sproget; vi skal hjælpe med, at man får arbejde, selv om det kan være svært, og der skal parterne altså også hjælpe os på virksomhederne; og så skal man i det hele taget opføre sig ordentligt ligesom alle andre i det danske samfund.
Regeringen fremlægger nu en lang, lang række initiativer, herunder også det udrykningshold, som jeg varslede i min åbningstale, og herunder også som eksempel for de unge, der ikke kan tage vare på sig selv og er til fare for andre mennesker, en mandsopdækning i de perioder, hvor der simpelt hen er brug for, at det sker, så befolkningen kan føle sig tryg.
Kort sagt til spørgeren: Det er en lang række initiativer, der skal tages og bliver taget i disse år; det er et arbejde, der vil tage tid, men målet og retningen skal der ikke være tvivl om: De mennesker skal også ind i det danske samfund; de kan gøre en indsats, ligesom mange andre med en anden etnisk baggrund i øvrigt gør.
Peter Skaarup (DF), 1999-11-24:
Men jeg vil da godt spørge statsministeren: Jeg føler til en vis grad en erkendelse fra statsministeren her af, at der er nogle problemer, som vi skal have gjort noget ved, faktisk meget store problemer, og regeringen har siden åbningstalen sagt en masse ting, sådan i hvert fald på det retoriske plan, hvor man siger, man vil gøre noget, og nu skal der også ske noget, men man mangler ligesom nogle konkrete ting at holde fast i og sige: Det er så det, man rent faktisk gør.
Og i den forbindelse synes jeg jo stadig væk, at det så er relevant at spørge: Jamen når vi nu er enige om, at vi har alle de her problemer, og at vi har en høj grad af kriminalitet blandt udenlandske statsborgere, hvad kan man så egentlig gøre ved det sådan set på det lidt længere sigt?
Og der vil jeg godt spørge statsministeren, om det så ikke var en idé at prøve at stoppe op nu og sige: Nu prøver vi at løse de problemer, der er for indvandrere og flygtninge lige nu, og så siger vi til de her 15.000-17.000 nye udenlandske statsborgere, der kommer til landet hvert år,
at dem må vi så lige vente med at tage, indtil vi kan klare de problemer, der er. Altså den erkendelse synes jeg ligesom mangler hos statsministeren, og der vil jeg godt spørge statsministeren, om ikke der er grund til også at se på antallet af flygtninge, vi får hertil, også set i lyset af, at regeringen jo lige netop har besluttet, at der med de lempelser, der kommer til at ske, faktisk vil komme flere udenlandske statsborgere til landet.
Så for det første: Giver det anledning til at stoppe op i forhold til antallet af udenlandske statsborgere, der kommer til landet?
Og for det andet: Hvad vil regeringen rent faktisk gøre i forhold til kriminaliteten?
Poul Nyrup Rasmussen (S), 1999-11-24:
Jeg synes, hr. Peter Skaarup skulle deltage i pressemødet i eftermiddag, hvor indenrigsministeren, socialministeren og justitsministeren fremlægger en lang række forslag.
Det vil ikke være rigtigt af mig at gå ind i detaljer lige nu, men: Kom til mødet, kom til mødet og lyt, og lad os se at få taget fat om de reelle problemer; det er præcis det, vi lægger op til og i øvrigt har arbejdet meget hårdt for. Jeg tror, det er vigtigt at se for sig, at det, at vi har fået arbejdsløsheden så langt ned nu, som vi har fået i de sidste 7 år - da vi startede, var det omkring 350.000, og nu er vi nede omkring de 150.000, på vej endnu længere ned - gør selvfølgelig, at vi i endnu højere grad kan få fat i de mennesker, der har et fremmedklingende navn, få dem i arbejde, få ændret holdningerne, og også få stillet krav til de mennesker om rettigheder og pligter, så vi derigennem får en bedre udvikling. Må jeg sige om kriminalitetshyppigheden: Det er ikke noget helt enkelt billede, der tegner sig dér.
Det er ikke sådan, at man kan udpege den ene gruppe og sige: De er langt, langt mere kriminelle end den anden. Men det er rigtigt, at der er problemer visse steder i vore bysamfund med indpasning af visse grupper af unge, yngre andengenerationsindvandrere, og det er rigtigt, at der er en meget høj arbejdsløshed blandt dele af vore indvandrere og flygtninge i Danmark, og det er det, vi arbejder så hårdt i disse år på at få løst og fundet nogle langsigtede løsninger på.
Jeg tror ikke, jeg har mere at bidrage med på nuværende tidspunkt i det spørgsmål.
Peter Skaarup (DF), 1999-11-24:
Må jeg lige sige til statsministeren, at statsministeren siger, at det er ikke noget entydigt billede omkring kriminaliteten.
Altså f.eks. kunne jeg i dagbladet B.T. forleden dag se en opgørelse, som Hanne Bech Hansen gav
videre, der sagde, at 42 pct. af volden i de københavnske politikredse er begået af etniske grupper her i 1999.
Altså der kan jo ikke være ret meget tvivl om det tal, der kommer fra politiet selv.
Må jeg spørge statsministeren ud fra de svar, der kommer i dag, om det er sådan, at statsministeren med de store problemer, som statsministeren vurderer der er omkring flygtninge og indvandrere i samfundet, fortsat mener, som han sagde i forbindelse med Dansk Flygtningehjælps indsamling i begyndelsen af 1999: Vores kultur bliver beriget af flygtninge og indvandrere, ikke fattiggjort. Mener statsministeren stadig væk, at vi bliver beriget, når vi ser de meget voldsomme problemer, der kommer, og altså de meget problemer, der fortsat vil komme, hvis ikke statsministeren får sat et stop for de mange flygtninge og indvandrere, der kommer til landet hvert eneste år? Hermed sluttede spørgsmålet.
»Vil statsministeren på baggrund af Nørrebrourolighederne den 7. november oprette et antiterrorkorps, der kan forebygge og skride ind over for terroragtig kriminalitet, som vi så det på Nørrebro forleden, og hvad vil statsministeren gøre for at stoppe kriminaliteten blandt andengenerationsindvandrere og udlændinge?«
Poul Nyrup Rasmussen (S), 1999-11-24:
Jeg er blevet spurgt, om jeg på baggrund af Nørrebrourolighederne den 7. november vil tage initiativ til at oprette et antiterrorkorps i Danmark.
Og vi skal jo lige huske, vi er i Danmark, vi er ikke i Indonesien; vi er i et ordentligt land.
Og justitsministeren har klogt sagt til mig, som jeg i øvrigt godt var bekendt med, at der under Rigspolitichefen er etableret en særlig enhed.
Enheden kalder man i daglig tale for »aktionsstyrken«.
Det synes jeg jo også lyder bedre end et antiterrorkorps.
Aktionsstyrken i Danmark kan efter anmodning assistere ved kriminelle handlinger, også ved gidselsituationer og specialopgaver, der kan sammenlignes dermed, som efter omstændighederne må kræve anvendelse af viden, erfaring og materiel af særlig karakter.
Det kan også være
terrorhandlinger.
Justitsministeren har også oplyst mig om, at det er Rigspolitichefens og justitsministerens fælles opfattelse, at der ikke, heller ikke i lyset af urolighederne på Nørrebro den 7. november, er behov for at oprette et antiterrorkorps ved siden af den politistyrke, vi allerede har, den aktionsstyrke, jeg lige omtalte.