Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2004-11-19:
I Enhedslisten respekterer vi retten til at vælge en anden folkeskole end den lokale, hvis der altså er plads.
Men faren for yderligere etnisk og social opdeling har været nævnt i denne her debat om det her lovforslag, og så vel lærere som pædagoger i de store byer osv. frygter, at man ved en udvidelse af det frie valg vil risikere yderligere etnisk og social opdeling, og det er en bekymring og en usikkerhed, vi deler omkring det her lovforslag.
Men bortset fra konkrete enkelte tilfælde, hvor Nørrebro og Frederiksberg nok kan give anledning til nogen bekymring, mener vi i Enhedslisten egentlig ikke, at den sociale og etniske opdeling vil blive meget værre af det her lovforslag.
Regeringen har talt meget om at sprede tosprogede elever gennem at lovliggøre den såkaldte Albertslundmodel, en model, hvor test udelukkende gives til tosprogede elever, en test, der er skruet sammen på en måde, så over 80 pct. dumper.
Derefter spredes de så ud på kommunens skoler.
Den model, som ministeriet selv har kaldt ulovlig, skal altså lovliggøres, kan vi forstå af pressen.
Jeg kan ikke forstå, at regeringen ikke kan se, at den Abertslundmodel fuldstændig underminerer det frie valg og derfor stritter i den komplet modsatte retning af det lovforslag, der ligger her.
Jeg kan ikke forstå, at ministeren ikke kan se, at det er diskriminerende at ville fratage tosprogede forældre de rettigheder, som nu skal cementeres for alle andre.
Og jeg kan ikke forstå, at ministeren ikke kan se, at det er komplet dobbeltmoralsk at fremsætte det her lovforslag på præcis samme tidspunkt, som Albertslundmodellen ønskes lovliggjort.
I Enhedslisten vil vi gerne en anden vej.
Vi vil gerne gøre den lokale folkeskole til den bedst mulige skole for alle i lokalområdet.
Vi vil ad frivillighedens vej forsøge at tiltrække forældre i lokalområdet til lokalområdets skole.
Men det er jo også klart for os, at integration sådan set forudsætter, at man har nogle at integrere sig med, og det er derfor, at vi bakker helhjertet op om de tanker, som f.eks. Københavns Kommune gør sig, hvor man ad frivillighedens vej forsøger at få de primært tosprogede skoler til at blive mere etsprogede og de primært etsprogede skoler til at blive mere tosprogede ved at få skolerne til at gøre en indsats for at tiltrække de typer af elever, som de har få af.
Vi tror på, at folkeskolen er en fantastisk vigtig del af samfundet og et vigtigt sted at møde folk fra alle samfundslag, fra alle sociale lag og med alle etniske baggrunde.
Folkeskolen skal prioriteres meget, meget højt og ikke løbende skæres ned, sådan som denne regering har gjort på trods af ministerens råben og skrigen om det modsatte.
Vi mener i virkeligheden grundlæggende set, at det her lovforslag er overflødigt, fordi det allerede i dag er muligt for forældre at søge om lov til at flytte på tværs af kommunegrænser.
Ikke desto mindre kunne vi sådan set godt tænke os at støtte det her forslag.
Ikke desto mindre har vi faktisk været positivt stemt over for at gå positivt ind i debatten om det her forslag, fordi vi sådan set mener, at det frie skolevalg er rigtigt.
Men der er altså nogle ting, vi er usikre på, og som vi gerne vil have afklaret, inden vi kan meddele vores endelige stillingtagen til det her forslag.
For det første er vi usikre på, hvad det er for en økonomimodel, ministeren har valgt.
For det andet er det væsentligt for os, at en kommune faktisk har mulighed for at motivere skolerne til at få flere af den slags elever, som de har få af, altså som København beder om at kunne få en såkaldt etsproget skole til aktivt at forsøge at få tosprogede elever, og vi er usikre på, om det her forslag forhindrer den model.
For det tredje er vi usikre på, om det her forhindrer muligheden for magnetskoler.