runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2005-04-26:
Nu håber jeg ikke, at ligestillingsministeren bliver alt for ked af det, når jeg er nødt til at rette en fortalelse.
Det var sådan, at ministeren sagde, at ligestilling skulle være et argument for at stemme ja til forfatningen, hvor det rigtige skulle have været, at ligestilling er et argument for at stemme nej til forfatningen, for det er jo sådan, at forfatningen bl.a. medfører en øget grad af liberaliseringer, privatiseringer, undergravelse af den kollektive offentlige service.
Og hvem er det, det går ud over?
Det er kvindernes tryghed i ansættelsen, kvindernes tilknytning til arbejdsmarkedet og kvindernes mulighed for at have et fuldtidsjob.
På den måde vil det være et klart tilbageskridt for ligestillingen, og det kan man jo så tage en diskussion om.
Jeg vil så bare lige spørge ministeren, om ikke det er meget illustrativt at se på kvinderepræsentationen i de ledende organer i EU.
Det kan måske give et vist billede af, at ligestilling ikke er det, der står øverst på dagsordenen, når vi snakker om topposter i EU.
Eva Kjer Hansen (V), 2005-04-26:
Jamen det, der ligger bag, tror jeg er en helt grundlæggende forskel i den måde, SF anskuer tingene på, og den måde regeringen anskuer tingene på.
Jeg tror på, at familien er det bedste forum og de bedste parter til at vurdere, hvordan tilrettelæggelsen af barselorloven er mest hensigtsmæssig.
Det vil variere meget fra familie til familie, og det har jeg ingen problemer med at overlade til den enkelte familie at tage stilling til, netop fordi jeg tror, det er dem, der bedst ved det.
Derfor vil jeg ikke lovgive om det.
Så må jeg sige, at jeg ikke kender til den undersøgelse fra Sverige, men den vil jeg da gerne studere og gerne se, hvilke sammenhænge der er i det resultat.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2005-04-26:
Hvordan vurderer ligestillingsministeren de opgørelser fra Sverige, der viser, at antallet af skilsmisser rent faktisk falder i de familier, hvor fa ren tager 3 måneders barsel og dermed sparer samfundet for en masse penge?
Er det udelukkende ud fra det princip om, at der skal være frit valg, eller ligger der andet bag?
Eva Kjer Hansen (V), 2005-04-26:
Så jeg vil kun opfordre mændene til at tage mere del i barselorloven.
Det er jo lige præcis derfor, at jeg har lavet denne her lidt spøjse cd med information om alt, hvad man egentlig kan inden for de nye rammer med den fleksible barselorlov.
Jeg vil bare ikke være den, der skal være bedrevidende og bestemme, at nu skal manden i så og så lang tid tage barselorlov, for ellers falder den væk, eller gribe til, som man gjorde under den forrige regering med SF's opbakning, og bestemme, at de 14 dage, mænd kunne få ud over 14 dage ved fødslen, var lige præcis uge 25 og uge 26.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2005-04-26:
Hvorfor vil ligestillingsministeren på den ene side lade det være op til familierne selv, hvem der skal have barselorloven, med den konsekvens at kvinder, der tager 1 års barsel, i mange tilfælde mister deres job og mister relationen til arbejdsmarkedet, når ministeren på den anden side vil bruge en masse midler på at udgive pjecer og cd'er om, hvor vigtigt det er, at faderen tager barselorlov, men slet ikke lovgivningsmæssigt vil være med til at animere mændene til det?
Eva Kjer Hansen (V), 2005-04-26:
For ikke at gentage mig selv vil jeg nøjes med at kommentere det sidste, nemlig løn under barsel, som jeg er enig i er meget vigtigt.
Både løn og optjening af pension spiller jo en meget væsentlig rolle, når man er på barsel, og der ser jeg jo med glæde, at visse sektorer faktisk går foran og netop giver løn og mulighed for at optjene pension, mens man er på barsel.
Så det er jeg enig i, ligesom barselsfondene er et vigtigt skridt i den rigtige retning.
Det er jo sådan nogle ting, som jeg synes vi skal arbejde med, men hvor der ikke skal herske nogen tvivl om, at det er en beslutning, som arbejdsmarkedets parter må finde ud af og må forhandle sig frem til.
Derfor er det nok så vigtigt at få sat fokus på det.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2005-04-26:
En ting er, at man skriver på et stykke papir, at ligestilling er noget positivt, det tror jeg egentlig at alle kan skrive under på, men lad os se på det konkret.
Altså nu spurgte jeg, hvordan situationen ser ud i de ledende organer i EU.
Hvordan er det med kvinderepræsentationen de forskellige steder i EU-systemet?
Jeg vil bare have bekræftet, at det ser sådan ud, hvis man kigger på kvinderepræsentationen i EU.
Lone Dybkjær (RV), 2005-04-26:
Altså, jeg synes, ligestillingsministeren skulle tage en snak med socialministeren, for det er jo ikke kun et spørgsmål om de mennesker, der er ansat på institutionerne – det er klart, de bliver liggende, indtil de flytter, om jeg så må sige – men det har været et spørgsmål om de ansatte, og der er og har været god grund til ligestillingsvurderinger.
Det er punkt 1.
Punkt 2: Jeg synes godt, at ministeren, som elsker pjecer, oplysninger og alt muligt, kunne oplyse kommunalbestyrelserne om, at det altså ikke ligestillingsmæssigt er ligegyldigt, hvordan man tilrettelægger sit kommunalbestyrelsesarbejde, og måske finde nogle eksempler, hvis de eksisterer, på steder, hvor det er gået godt.
Altså i oplysningens hellige navn kunne vi da sætte ind her inden kommunalvalget.
Punkt 3: Jeg er sådan set enig i, at familien ved bedst, familien kan bare ikke agere bedst, forstået på den måde, at der er en lang række barrierer i forbindelse med familiernes valg af barselorlov.
Der er ikke ligestilling, og noget af det, som vi også selvfølgelig bliver nødt til at diskutere, er løn under barsel.
Eva Kjer Hansen (V), 2005-04-26:
Jeg synes, at argumenterne taler for sig selv.
Der er rigtig gode argumenter, som vi bl.a. fik dokumenteret i Nina Smiths undersøgelse, og jeg tror, at det er sådan noget, man kan forholde sig til.
Så det er helt oplagt, at der gøres noget for at bruge de mange talenter, der er i den kvindelige medarbejderdel.
Men som jeg nu har understreget flere gange, mener jeg ikke, at man kan lave sådan et ensartet gældende måltal for alle, fordi det nogle steder vil være for lavt, og andre steder vil det måske umiddelbart være for højt.
Det, det drejer sig om, er at få virksomhederne til at gå ind målrettet og arbejde med den her udfordring.
Det er der rent faktisk en række virksomheder, der gør, og andre følger efter, fordi de kan se, at der er gevinster at hente.
Jeg synes, at det i samarbejdet med virksomhederne er vigtigt, at det er dem selv, der forholder sig til, hvad det måltal er, de skal nå hos dem.
Det kan så enten være for den enkelte virksomhed, eller det kan være brancherne, der går ind
og siger: Det er det, der er vores ambition, og det er det, vi vil nå på et givet tidspunkt
Men det kan variere fra område til område og fra virksomhed til virksomhed.
Nu nævnte jeg en række eksempler på større virksomheder, som har arbejdet meget målrettet med det her.
Jeg kan ikke på stående fod nævne de tal, de har sat sig som mål, men jeg kan i hvert fald konstatere, at det er gået rigtig godt, og at det faktisk gennem den indsats er lykkedes at få den kvindelige andel eksempelvis på lederposter til at stige væsentligt.
Som jeg var inde på, har vi jo over den sidste 10-årige periode kunnet se, at der faktisk også er sket noget på området.
Men det at sætte nogle måltal må bero på drøftelser og udspil fra den enkelte virksomhed eller fra brancherne selv.
Louise Frevert (DF), 2005-04-26:
Dog må jeg indrømme, at det kan blive lidt trivielt år efter år at skulle have det samme tema op til debat uden fornyelse fra forslagsstillernes side.
Man kan trods alt vende emnet om og sige, at det da er underligt, at vi nu i denne periode igen skal trækkes rundt af SF med forslag om flere kvinder på topposter, når SF har haft mulighed for at præge tingenes tilstand igennem mange år, før den nuværende regering kom til magten med Dansk Folkeparti som parlamentarisk støtte og grundlag i denne sammenhæng.
Jeg må indrømme, at jeg synes, at det er skudt over målet at begynde at give kvinderne en form for positiv særbehandling.
SF foreslår nu, at man begynder at foretage kønskvotering, hvilket vil sige, at kvinderne uanset hvad bare skal sættes ind eller ansættes, selv om de ikke har de fornødne kvalifikationer.
Man kan ikke lovgive om det her.
Dette er, som jeg tidligere har pointeret fra denne talerstol, et spørgsmål om holdninger.
Vi ved også, at den danske befolkning ikke bryder sig om at skulle have befolkningen delt op i kvoter på nogen som helst måde, så derfor må det at kunne rekruttere kompetente kvinder til topposter være et spørgsmål om uddannelse og om, at virksomhederne selv er opmærksomme på, at der kan være et efterslæb.
Sagt på en anden måde kunne det være, at alle virksomheder ikke er opmærksomme på problemet og tilbyder de samme udviklingsmuligheder for både mænd og kvinder, som kan være nødvendige, nemlig et skub i den rigtige retning.
Mange kvinder er nemlig mange gange tilbageholdende i forhold til mænd, der har været vant til at bruse af sted, tage deres efteruddannelse, koste hvad det ville, på kvindernes bekostning, da disse jo alligevel skulle gå hjemme og passe børnene.
Disse tider er gudskelov forbi, og nogle firmaer, eksempelvis Nykredit, har da også indført en testordning, som jeg synes er strålende.
Det er den vej jeg mener at man skal gå, sådan at man kan teste kvindelige ansøgere til lederstillinger for at klarlægge, om de egentlig besidder den nødvendige kompetence, inden de søger den aktuelle stilling, så de kan få sig en efteruddannelse, sådan at man er sikker på, at en kvindelig ansøger også besidder de nødvendige kvalifikationer.
Det er en strålende idé til en måde at gribe sagen an på.
Lad mig derfor endnu en gang pointere: Det er helt unødvendigt med forslaget fra SF set i lyset af de tiltag, som ministeren har gjort i de senere år, og som Dansk Folkeparti i øvrigt finder ganske strålende, fordi man nu engang ikke kan lovgive om dette spørgsmål.
Vi kan ikke støtte det her forslag.
Kirsten Brosbøl (S), 2005-04-26:
Venstres ordfører brugte også meget tid på den norske model.
Jeg synes i virkeligheden, at det i forhold til den norske model er meget interessant, at man her faktisk har brugt en form for pisk i forhold til virksomhederne.
Man har sagt, at man vil gå ind og lovgive på et tidspunkt, hvis virksomhederne ikke lever op til de her målsætninger.
Vi må i første omgang sige, at vi nu sætter os nogle mål.
Bliver der så ikke levet op til dem, må vi på et senere tidspunkt tage debatten om, hvorvidt vi så er villige til at gå ind og lovgive i forhold til det her.
Troels Lund Poulsen (V), 2005-04-26:
Jeg bliver en smule forvirret, når fru Kirsten Brosbøl nu siger, at det er vigtigt, at man sætter sig nogle mål.
Fru Kirsten Brosbøl sagde jo netop i den tidligere debat, at det ikke var nok at sætte sig mål, at det ikke var nok at sende brochurer ud, hvilket jeg tror at fru Kirsten Brosbøl brugte meget af tiden på at sige.
Nu er det netop det samme, man gør her.
Er det den norske model, som Socialdemokratiet ønsker, hvor det skal have en klar konsekvens, så man vil lukke virksomheder, hvis der ikke er en bestemt kvindelig andel af lederne, eller hvad er det?
Det her er sådan set en meget fin hensigtserklæring, som vi selvfølgelig kan være helt enige om er vigtig.
Hvad er Socialdemokratiets holdning?
Kirsten Brosbøl (S), 2005-04-26:
Vi diskuterer et konkret forslag fra SF, som jeg siger at vi kan bakke op om.
Der må man så gå ind i en dialog med SF om, hvad der skal ske i tilfælde af, at der ikke bliver levet op til det her.
Vi synes, at det er en god idé, at vi sætter os nogle mål.
Vi synes også, at det er vigtigt, at vi prioriterer det her område, at vi ikke bare producerer mere oplysningsmateriale og flere dialoger.
Vi synes, at det er vigtigt, at man sætter sig nogle mål, og vi vil gerne bakke op om det her forslag.
Det her går ud på at sætte sig nogle mål.
Det synes vi er det mindste, man kan forlange i forhold til denne her meget vigtige debat om, hvordan vi får flere kvinder ind på poster i ledelser og bestyrelser.
Det er et demokratisk problem, vi står over for.
Vi synes, at det er vigtigt at have nogle målsætninger.
Det her handler ikke om at lukke virksomheder, for som vi har hørt, er det her også i virksomhedernes egen interesse, så det går jeg da ikke ud fra bliver konsekvensen i nogen som helst tilfælde.
Jeg ville blot lige have ministerens vurdering af, hvad der så er et realistisk måltal.
Nu siger ministeren, at der ikke er noget ensartet måltal, men hvad er det så f.eks. for nogle brancher, hvor det er o.k., at vi bliver på det her meget, meget, meget lave niveau?
Og hvordan vil man så lave en eller anden form for målsætning for forskellige brancher?
For jeg synes, det er meget vigtigt, at vi har en målsætning på det her område, at vi ikke bare siger, at det er op til virksomhederne selv, og at vi indser, at det her er meget vigtigt.
Vi kan da godt sende nogle pjecer ud, det er bare ikke godt nok.
Her har vi et konkret forslag, som netop ikke går på kvoter, det rummer en målsætning.
Hvorfor kan regeringen så ikke bakke op om, at man sætter sig et ambitiøst mål?
Helle Sjelle (KF), 2005-04-26:
Jeg kunne godt lide at vide, om der er tale om, at man simpelt hen vil gå ind og lukke virksomhederne, i det øjeblik de ikke lever op til det.
Hvad er det for sanktioner, vi taler om?
Jeg kunne godt tænke mig at spørge fru Kirsten Brosbøl om, hvad der så skal ske med de virksomheder, som ikke lever op til målsætningen.
Hvad er planen med dem?
Kirsten Brosbøl (S), 2005-04-26:
Det er jo et emne, som vi har drøftet meget her i eftermiddag, og på den måde er det en god ting at tage op i forlængelse af debatten om ministerens redegørelse.
Socialdemokraterne synes faktisk, at SF's forslag her er et konkret bud på, hvordan man kan sætte sig nogle mål i forhold til at få flere kvinder ind på topposter.
Man opfordrer ministeren til at indgå aftaler med erhvervslivet om en forpligtende indsats for at få flere kvinder i ledelser og sætte et mål på 25 pct. for andelen af kvinder i bestyrelser.
Vi synes, at det er en god idé at have nogle ambitiøse mål.
Vi synes ikke, at det er godt nok, hvilket jeg også tidligere har nævnt, bare at lade stå til i forhold til den meget, meget lave andel, der er af kvinder i ledelser og bestyrelser.
Dialog er fint nok, men lad os sætte os nogle ambitiøse mål.
Vi synes, at SF's forslag er et skridt på vejen.
Vi må så se, hvad det kan medføre,
Vi kan bakke op om SF's forslag.
Troels Lund Poulsen (V), 2005-04-26:
Beslutningsforslag nr. B 22, som er fremsat af SF, har jeg også tidligere været inde på i den sidste debat, vi havde, om perspektiver og redegørelsesdebatten om flere kvinder på topposter.
Når Venstre og jeg selv læser forslaget, er der selvfølgelig en lang række anbefalinger heri, og når man så læser bemærkningerne til beslutningsforslaget, kan man også konstatere, at man til at starte med ikke ønsker at gennemføre lovgivning om det, men ønsker at gå frivillighedens vej.
Venstre må sådan set konstatere, at ligestillingsministeren allerede har redegjort for mange af de udmærkede tiltag, som er sat i gang.
Derudover er Venstre også af den klare opfattelse, at der ikke skal være nogen bindende mål for virksomhederne, men at virksomhederne skal opfordres til at indgå i en positiv dialog om, hvordan man kan sikre, at flere kvinder får topposter.
Det er nogle af dem, som gør en forskel.
Det er også vigtigt, at vi styrker motivationen og styrker spredningen af de meget gode tal, som de to virksomheder har, og på den måde udbreder den holdning, som er vigtig: at man har kvinder på topposter i dansk erhvervsliv.
Venstre har den klare opfattelse, at det ikke nytter noget at tro, at det er vejen frem at indgå en bindende kontrakt.
Ligestillingsministeren har også ganske rigtigt været inde på, at der på en lang række punkter kan opstå problemer, hvor målene ikke er ambitiøse nok, eller hvor man kan sige, at der her er nogle helt klare udfordringer, som gør, at man der ikke kan nå det her niveau.
Det, Venstre lægger til grund for vores afvisning af forslaget, er – og det er ikke, fordi man ikke skal arbejde for det her, for det skal man bestemt, og det fremgår også af perspektiv- og handlingsplanen for 2005 – at de instrumenter, som vi ser heri, ikke kommer til at give den mening eller den effekt, som forslagsstillerne lægger op til.
Eva Kjer Hansen (V), 2005-04-26:
Jeg er fuldstændig enig i, at en del af den målrettede indsats er at sætte sig nogle mål for, hvad man skal nå, og hvor man vil hen i forhold til den enkelte virksomhed.
Som jeg nu har understreget efterhånden mange gange, er der et rigtig godt konstruktivt samarbejde i gang med virksomhederne, og der bliver kvitteret meget positivt fra virksomhedernes side.
De er nemlig fuldt ud opmærksomme på, at de kan hente en række gevinster ved i langt højere grad at få inddraget de kvindelige talenter og få brugt de kvalifikationer, der er hos den kvindelige del af medarbejderstaben.
Kirsten Brosbøl (S), 2005-04-26:
Når ministeren nu ikke vil sætte et fast måltal, vil ministeren så være med til at gå ind og sige, at der skal være forpligtende aftaler med erhvervslivet, men ud fra en dialog af, hvad de inden for de bestemte brancher synes er realistisk?
Jeg vil igen understrege, at det er meget vigtigt og os magtpåliggende, at man får sat sig nogle målsætninger, som gør, at der er noget at arbejde hen imod, for det dur simpelt hen ikke det her med at sige, at vi bare skal videre.
Det her er en dialog, som ministeren må indgå med virksomhederne.
Når man forpligter sig til noget, må det også tages op, hvad der skal gøres, hvis man ikke overholder det.
Det synes jeg må være noget, som ministeren må tage op med virksomhederne, altså hvad der skal ske, hvis de ikke lever op til det her.
Man må gå ud fra, at man, hvis man indgår en aftale med en minister, også vil gøre alt, hvad man overhovedet kan for at holde den her aftale.
Eva Kjer Hansen (V), 2005-04-26:
Jeg skal konstatere, at vi er uenige i tilgangen til det, og som sagt er det op til den enkelte minister på vedkommendes område at tage stilling til, om det er relevant med en ligestillingsmæssig vurdering.
Det er jo rigtigt nok, at der er mange flere kvindelige medarbejdere, men det er jo så mere et spørgsmål om, hvad skal man sige, at der er denne her opdeling, at der er flere kvindelige medarbejdere på nogle bestemte områder, og at det er det, der gør sig gældende, frem for at det f.eks. er det, at vi flytter en kompetence fra det ene niveau til det andet.
Så vil jeg gerne kvittere over for fru Lone Dybkjær for hele diskussionen i virkeligheden både om køb af sex og også om salg af sex, for da vi fik undersøgelsen af, hvem det er, der går ud og køber sex, var der jo i samme periode nogle tal på unge, der sælger sex, og det syntes jeg var nok så chokerende.
Så jeg er meget enig i, at vi bliver nødt til at have sat fokus på både køb og salg af sex hos de unge og især få dem til at forholde sig til, hvad konsekvenserne af det er, og hvad det betyder for en person at komme ud i prostitutionsmiljøet.
Så jeg er meget enig i, at der har vi et fokusområde, som er vigtigt.
Troels Lund Poulsen (V), 2005-04-26:
Under den forrige debat sagde Socialdemokratiets ordfører, at det var meget vigtigt at have nogle meget klare mål og også leve op til de mål.
Nu kan jeg så forstå, at Socialdemokratiet ikke synes, at det er vigtigt at slå hårdt ned, hvis de mål ikke bliver til noget.
Hvad er der sket siden den forrige debat og frem til den nuværende debat, hvor fru Kirsten Brosbøl jo den gang var meget kontant i sin mening om, at det skulle have konsekvenser, hvis virksomhederne ikke levede op til målene?
Nu skal der ikke være nogen konsekvenser, hvis man ikke lever op til de mål, der er sat.
Helle Sjelle (KF), 2005-04-26:
Når vi tager hele denne her diskussion omkring barselforholdene, vælger jeg stadig væk at tage udgangspunkt i den enkelte familie og den enkelte families muligheder.
Og jeg synes stadig væk, det er væsentligt, at det er i familien, man ligesom planlægger de her ting.
Jeg håber da også, at fædrene i højere grad vil være med til at tage mere barselorlov, end de gør på nuværende tidspunkt.
Men vi må jo følge meget nøje, hvad der sker, når vi nu har udvidet barselorloven.
Jeg synes stadig væk ikke, at det, uanset om man så kalder det tvang eller rettighed, er det rigtige, at man går ind og laver 3 måneder særskilt til fædrene.
Lone Dybkjær (RV), 2005-04-26:
Mener fru Helle Sjelle ikke, at lovgivning kan hjælpe her?
Og tror fru Helle Sjelle f.eks., at dengang, man indførte 6 måneders barselorlov, kunne kvinderne tage 6 måneders barselorlov tidligere end den lovgivning, der så blev gennemført?
Helle Sjelle (KF), 2005-04-26:
Det kommer jo an på, hvordan man ser på det, om det er tvang eller rettigheder eller hvordan og hvorledes.
Jeg håber da, at de fleste forældre gerne vil være sammen med deres børn, uanset om de er mænd eller kvinder.
Og jeg har også den opfattelse, at fædrene såmænd også skal være en væsentlig del af børns opvækst, lige så vel som mødrene skal.
Lone Dybkjær (RV), 2005-04-26:
Mener ordføreren, at der er tale om tvang over for mændene, hvis f.eks. 3 måneder af barselorloven er en rettighed for mænd, som kun kan tages af mænd?
Helle Sjelle (KF), 2005-04-26:
Som jeg sagde allerede i min ordførertale, ligger det os meget på sinde, at vi får lavet de kønsopdelte lønstatistikker.
Det skal ikke være muligt, at man går ned til den enkelte medarbejder og spørger, hvad han eller hun får i løn, men vi er omvendt også meget indstillet på, at de lønstatistikker – og det blev også sagt, da forslaget i sin tid kom fra beskæftigelsesministeren – kan bruges til noget.
Dermed er vi altså ikke bare med til at sætte en eller anden grænse, som det så viser sig, at vi faktisk ikke bruger til noget, når det kommer til stykket.
Så vi glæder os til diskussionen omkring lønstatistikkerne.
Louise Frevert (DF), 2005-04-26:
Jeg kan forstå, at Det Radikale Venstre ønsker at lovgive på nær sagt alle områder inden for ligestillingen, og så vidt jeg erindrer, udtalte fru Lone Dybkjær sig også på et tidspunkt om, at kunder, der opsøger prostituerede, skal straffes.
Mener fru Lone Dybkjær, at kunder, der opsøger prostituerede, skal kriminaliseres?
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2005-04-26:
Vil fru Helle Sjelle være med til at bakke op om, at alle virksomheder, ikke kun virksomheder over en vis størrelse, skal udarbejde kønsopdelte lønstatistikker?
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2005-04-26:
Nu taler jeg ikke om millimeterdemokrati, men jeg vil godt lige tage den med frit valg.
Er det sådan, at fru Helle Sjelle virkelig tror, at den mand, der går i et byggesjak, har et frit valg i forbindelse med, om han vil tage 12-13-14 ugers barselorlov, eller om han måske kun har det frie valg i forbindelse med lige præcis den del af barselorloven, som er hans egen, som er en forældreorlov?
Er det ikke sådan, at det frie valg måske ikke er så frit endda for de her mænd?