runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Egil Møller (DF), 1998-11-06:
Har regeringen en erhvervspolitik?
Det mener den vel selv den har.
Den udarbejder oplæg og redegørelser på stribe med en ordflom, som de indforståede socialdemokrater tror er de vises sten.
Hvis regeringen vil lytte til erhvervslivets anbefalinger og reagere positivt på disse meldinger, så tror jeg, Danmark vil opnå de bedste resultater.
Men jeg tvivler på, at troen og viljen peger i den retning.
Regeringen kunne starte med at forenkle de administrative byrder, den vælter ud over alle selvstændige.
Hvorfor skal virksomhederne bruge så megen administrativ tid på at udfylde skemaer til forskellige statslige kontorer?
Hvorfor ikke lade oplysningerne gå til få offentlige kontorer, som herefter kunne lade de relevante oplysninger tilflyde andre offentlige kontorer?
Hvorfor handler regeringen ikke i den retning?
Hvorfor nøler regeringen, når teknologien gør det muligt?
Og hvorfor betaler det offentlige ikke for det indberetningsarbejde, man overlader til virksomhederne?
Hvorfor skal det hoveri ikke ophøre?
Skal danske virksomheder kunne overleve i den skarpe internationale konkurrence, så skal de have konkurrencevilkår, der er mindre besværlige end dem, der gælder for vore konkurrenter på verdensmarkedet.
Når vore virksomheder går godt - det gælder både de store og de mange små - så vil arbejdsløsheden få det meget svært.
Skatteindbetalingerne som følge af overskud vil medføre, at velfærdssamfundet vil kunne overleve og tilføre ældresektoren, de syge og de svage grupper en livskvalitet af større dimensioner.
Har regeringen den rette holdning til privat erhvervsvirksomhed?
Det mener jeg ikke den har.
Der bør skabes en positiv holdning til at tage initiativer til skabelsen af privat virksomhed.
Der skal lægges gulerødder ud for at skabe tro på, at det nytter at starte sin egen virksomhed.
Det skal ikke være noget negativt at skabe overskud og udbytte.
Jeg er overbevist om, at vi i Dansk Folkeparti har de rette opskrifter til at skabe et erhvervsliv, som danskerne kan være stolte af, og som flittige danske lønmodtagere fortjener.
Vil regeringen lytte og samarbejde med Dansk Folkeparti, er vi ikke dem, der lægger snubletråd ud.
Morten Helveg Petersen (RV), 1998-11-06:
Hr. Svend Erik Hovmand indledte sin forrige korte bemærkning med - hvilket jeg opfatter meget positivt - at give udtryk for, at mine og hr. Svend Erik Hovmands tanker var beslægtede.
Jeg ved ikke, om det er Det Radikale Venstres historiske udgangspunkt, hr. Svend Erik Hovmand refererer til.
Vi er i hvert fald et socialliberalt parti, men vi er samtidig så liberale, at subsidiering ikke er et godt udgangspunkt for et sundt og driftigt erhvervsliv.
Så det at tage subsidier væk og i øvrigt stimulere konkurrencen ser vi sådan set meget positivt på.
Vi finder ikke, at subsidiering som udgangspunkt er særlig sundt og særlig fornuftigt. Så når man tager en godtgørelse væk fra nogle, ja så er det selvfølgelig ubehageligt, men så forsøger man til gengæld at etablere et erhvervsservicekoncept, som kan have mange gode og fornuftige sider i sig.
Det synes jeg også man skal kvittere for fra oppositionens side.
Men som udgangspunkt er det at tage subsidier væk og i øvrigt få en ordentlig økonomi til at hænge sammen da nogle af de rammevilkår, som danske virksomheder har behov for for at klare sig i den internationale konkurrence.
Så lad os kigge lidt på subsidieringsgraden også.
Det tror jeg også at oppositionen burde gøre.
Pia Larsen (V), 1998-11-06:
Da Venstres ordfører, hr. Erik Larsen, ikke kan være til stede, skal jeg på Venstres vegne fremføre følgende: Venstre mener, at lovforslaget har flere gode intentioner, ved at der tages udgangspunkt i, at købere af fast ejendom skal have bedre muligheder for at gennemskue de faser, en bolighandel indeholder, herunder bedre muligheder for at sammenligne forskellige ejendomme, finansiering m.v. »No cure-no pay«-princippet har vist sig ikke at være optimalt, og vi kan derfor tilslutte os, at bestemmelsen ophæves, så der bliver mulighed for frit at aftale vilkårene ved formidlingen mellem parterne.
Jeg vil dog på Venstres vegne udtrykke en vis betænkelighed ved de meget stramme normkrav til annoncering, herunder anvendelse af moderne informationsteknologi.
Der er efter Venstres opfattelse en lang række detaljer, som kræver en grundig udvalgsbehandling.
Formidling og salg af fast ejendom skulle gerne også i fremtiden være et frit erhverv uden for voldsom statsstyring, men som sagt vil vi gå positivt ind i udvalgsarbejdet.
Tom Behnke (FP), 1998-11-06:
Fremskridtspartiets ordfører, fru Kirsten Jacobsen, er forhindret i at være til stede, og derfor skal jeg på vegne af Fremskridtspartiet fremføre følgende: Det fremgår af lovforslaget, at det bygger på anbefalinger fra den såkaldte idégruppe, og netop i idégruppen havde Fremskridtspartiet æren af at have fru Kirsten Jacobsen siddende som medlem, og derfor er vi naturligvis også som udgangspunkt positive over for lovforslaget her.
Vi støtter de forskellige tiltag, der skal give et mere gennemskueligt marked for ejendomshandel, ligesom vi håber, at udgifterne til ejendomsmæglerne kan komme ned.
Vi har også den opfattelse, at det er hensigtsmæssigt at få en Internetdatabase over ejendomme, der udbydes til salg.
Vi havde egentlig også den opfattelse, at vi ønskede at støtte forslaget, som det ligger i sin nuværende form, indtil jeg hørte fru Pernille Sams oplyse, at en sådan database allerede i dag eksisterer i privat regi.
Det må jeg nok sige var forbigået min opmærksomhed, men hvis det er tilfældet - og det stoler jeg selvfølgelig på at det er - er der jo ingen grund til, at man opretter en på statsligt niveau.
Man kan sige, at grunden til, at det ville være hensigtsmæssigt at have sådan en Internetdatabase, er, at den er langt lettere at søge i, søge på tværs og finde lige præcis det, man gerne vil have.
Det lidt sørgelige ved det er jo så, at man måske med tiden undgår at få disse ejendomsaviser, som jo kommer en gang om ugen, og hvor man kan bruge det meste af en formiddag på at sidde og drømme om, hvilke boliger man godt kunne tænke sig at flytte ind i.
For det er klart, at lige så snart det laves elektronisk, lægges der bare de kriterier ind, der skal være for den bolig, man leder efter, og så er det jo i virkeligheden kun dem, der aktivt søger efter en bolig, som vil benytte sig af det.
Så det dér med at drømme, det bliver så måske en saga blot, men lad det nu ligge.
Vi vil i hvert fald følge udvalgsarbejdet meget nøje, og vi vil lytte til, hvad der måtte komme af bemærkninger til forslaget, men medmindre der peges på egentlige problemer med forslaget, så vil vi være indstillet på at stemme ja.
Egil Møller (DF), 1998-11-06:
Jeg ved ikke, om hr. Frank Aaen er i stand til at fremkomme med dokumentation for disse påstande.
Men det er måske sådan et system, hr. Frank Aaen og hans vælgere ønsker?
Frank Aaen (EL), 1998-11-06:
Men det var altså en anden sang i dag.
Jeg skal love, at jeg aldrig glemmer den anden om statsborgerskabet.
Men til spørgsmålet: Ja, selvfølgelig foregår der plat i dag, bl.a. når vi ser regninger for salg af boliger på sekscifrede beløb, og når vi ser, at man glemmer at give de relevante oplysninger, der skal til, bare fordi man gerne vil have solgt boligen.
Jamen det foregår selvfølgelig stadig væk, men det bliver værre, hvis vi opgiver »no cure-no pay«-princippet.
Egil Møller (DF), 1998-11-06:
Det, der kalder mig op, er hr. Frank Aaens omtale af det meget plat, som hr. Frank Aaen mener der har fundet sted inden for formidling af fast ejendom.
Og jeg vil godt for tydelighedens skyld spørge hr. Frank
Aaen, om hr. Frank Aaen mener, at der blandt de professionelle ejendomsformidlere stadig væk forekommer plat i ejendomshandler.
Frank Aaen (EL), 1998-11-06:
Vi er ikke så positive over for forslaget.
Vi tror faktisk, at der er brug for endnu strammere regler.
Jeg synes hele tiden, at vi får nye eksempler på, hvordan oplysninger forholdes købere, og at de eksisterende systemer ikke fungerer.
Derudover er vi faktisk enige i meget af det, som Forbrugerrådet har fremsendt til os. Vi tror, det er en god idé at fastholde »no cure-no pay«-princippet.
Det er, tror vi, den største sikkerhed mod plat, som vi så det tidligere i denne her branche.
Vi er også enige i det, som Forbrugerrådet foreslår: at man opdeler købsaftaler i et handels- og et finansieringsdokument.
Dette vil automatisk medføre større fokus på finansieringsdelen, hvor køberen i højere grad tænker den side igennem og måske ikke bare lige lader sig lokke af det finansieringstilbud, som selvfølgelig altid er indeholdt fra mæglers side - nemlig et tilbud med en meget lav nettoydelse det første år - men måske overvejer, om der var en anden finansieringsordning, som var mere fordelagtig.
Jeg vil også sige, at med udviklingen af store mastodonter i de finansielle supermarkeder, hvor der faktisk reelt bliver færre og færre muligheder for at få sin bolig belånt, så er der sådan set brug for at tænke meget over denne her side.
Og i den forbindelse - det vil vi ikke komme ind på i dag, vi vil finde en anden anledning - mener vi
faktisk, at der er brug for at etablere alternative finansieringsmuligheder, der er løsrevet fra de spekulative markeder, der er løsrevet fra de finansielle supermarkeder. Det, der jo i virkeligheden er det vigtigste for boligejerne, er jo, at huslejen ikke i den grad, som det er tilfældet i dag, er bestemt af tilfældige udsving på verdens børser, hvor huslejen fastsættes efter et lotteriprincip.
Derved kan vi undgå de her helt urimelige udsving, som man faktisk kan se time for time, på grund af den måde, som boligfinansieringen i dag er indrettet på.
Vi vil altså fremsætte nogle af Forbrugerrådets forslag som vores ændringsforslag.
Vi vil også på andre områder stille forslag, der sikrer større gennemsigtighed, større sikkerhed for, at den rådgivning, køberne får, også er til at stole på, at den også har konsekvenser og ikke bare er noget, som man kan komme til at glemme, og som ikke tillægges den værdi, som den bør.
Morten Helveg Petersen (RV), 1998-11-06:
Lovforslaget er som nævnt af adskillige andre ordførere baseret på boligrapporten, der bl.a. påviste, at vi i Danmark har højere omkostninger ved handel med boliger end i mange andre lande.
Det har samtidig været et meget omdiskuteret lovforslag, men det er jo naturligt nok at sætte fokus på den slags sager, eftersom en bolighandel formentlig er den største eller i hvert fald én af de største enkeltstående økonomiske dispositioner, vi foretager os i vores liv. Formålet med lovforslaget er at øge konkurrencen i forbindelse med formidling af boliger og dermed opnåelse af lavere omkostninger.
Principperne er forbrugerbeskyttelse, tryghed, gennemskuelighed i form af standardkontrakter, ensartede økonomiske oplysninger og etablering af et søgesystem på Internettet.
Det skulle alt sammen bevirke
øget konkurrence og dermed lavere priser på formidlingen af ejendomme
Blandt de konkrete tiltag er der specifikation af honorar, »no cure-no pay«-princippet ophæves, det gøres valgfrit for forbrugeren, hvordan man vil specificere honoraret, og det synes vi i Det Radikale Venstre er ganske fornuftigt.
Der er fremlæggelse af alternative finansieringsforslag, gennemskuelighed via standardkøbsaftaler og så det her centrale søgesystem på nettet.
Jeg forstår her forslaget sådan, at der gives en bemyndigelse til Erhvervs- og Selskabsstyrelsen, som kan oprette sådan et søgesystem, hvis der ikke udvikles et søgesystem i privat regi.
Det er selvfølgelig en løbende diskussion, om sådan noget skal ske frivilligt eller via lovgivning.
Det er da min forhåbning og forventning, at branchen selv opretter et søgesystem, og i øvrigt synes jeg, at der er god fornuft i, at der er én central side som indfaldsvinkel.
Så alt i alt er vi positive over for forslaget i Det Radikale Venstre.
Sonja Albrink (CD), 1998-11-06:
CD er positiv over for forslaget om at gøre det lettere at handle fast ejendom i Danmark.
Det er positivt, at der nu kommer nogle klare regler for flere af de elementer, honorarer, finansiering m.v., der er i forbindelse med en såkaldt handel med fast ejendom.
Høringssvarene er jo først modtaget her i formiddag, og jeg vil gerne sige til ministeren, at dem vil vi meget gerne kigge igennem og kigge nærmere på under udvalgsbehandlingen.
Ole Sohn (SF), 1998-11-06:
At forenkle og standardisere ejendomshandelsprocesserne så det bliver billigere at handle bolig i Danmark, er i sig selv positivt, for herved øges samtidig forbrugerens mulighed for at forstå og gennemskue de faser, som en bolighandel indeholder. Med lovforslaget styrkes forbrugerens stilling i forhold til krav om specifikation om formidlerens honorar, antallet af obligatoriske oplysninger i forbindelse med annoncering og anden markedsføring, og der indføres et standardvilkår i købsaftaler, så det bliver mere overskueligt for forbrugeren.
Det er alt sammen positive elementer, og SF kan derfor støtte forslagene, da der bestemt er brug for mere gennemsigtighed i forbindelse med ejendomshandler.
I denne forbindelse vil jeg gerne spørge ministeren, om ministeren vil tage initiativ til at sikre, at konsekvenser af ny lovgivning også indregnes i boligtilbud.
Pia Larsen (V), 1998-11-06:
Jeg vil dog på Venstres vegne udtrykke en vis betænkelighed ved de meget stramme normkrav til annoncering, herunder anvendelse af moderne informationsteknologi.
Der er efter Venstres opfattelse en lang række detaljer, som kræver en grundig udvalgsbehandling.
Formidling og salg af fast ejendom skulle gerne også i fremtiden være et frit erhverv uden for voldsom statsstyring, men som sagt vil vi gå positivt ind i udvalgsarbejdet.
Frank Aaen (EL), 1998-11-06:
Ja, man kan forsikre sig mod kursudsving, når der ikke er stor risiko for kursudsving, og så er det ikke ret dyrt, men i perioder, hvor der er fare for store kursudsving, er det faktisk enormt dyrt.
Derfor synes jeg, man er nødt til at tænke over det, og det er ikke så svært at tænke sig en boligfinansiering, der ikke er afhængig af tilfældige udsving på verdensmarkedet.
Socialdemokratiet har i sit program i årevis haft stående, at det gik ind for statslånemuligheden, så man var frigjort fra bare at skulle følge tilfældige svingninger ude på verdensmarkedet.
I dag vil jeg foreslå, at man tog fat i det og sagde, at man mellem en boligkøber og så den pensionskasse, som det jo typisk er der køber obligationerne, lavede en prisaftale, som ikke var afhængig af, hvad der sker på den amerikanske børs, men var afhængig af den danske økonomi og af, hvordan forholdene er her i landet.
Man kunne bare aftale renten til 1 pct. plus inflation, så ville der være en sammenhæng mellem lønudviklingen og huslejeudviklingen i Danmark og ikke en afhængighed af den amerikanske børs.
Egil Møller (DF), 1998-11-06:
Dette lovforslag har bl.a. sine rødder i boligrapporten fra februar 1997, og formålet skulle jo være at forenkle og billiggøre bolighandelen.
Et ædelt formål må man vist konstatere.
Erhvervsministeren anfører som et overordnet mål, at lovforslaget har til formål at øge forbrugerens mulighed for at gennemskue de forskellige faser, der er i en bolighandel.
Jamen hvem kan være uenig i det?
En bolighandel er for de fleste mennesker den største investering, de kommer ud for i deres liv.
Derfor skal der ikke forekomme fejl i denne vigtige økonomiske disposition.
De fleste er vel enige i, at når professionelle ejendomsformidlere forestår ejendomshandelen, så er alle sten vendt, således at en køber nøjagtig ved, hvad ejendomskøbet indebærer af konsekvenser for både sælger og køber.
Når det så er sagt, er det naturligt i en verden i stadig udvikling, at forbrugerne sikres oplysninger, der gør det overskueligt at sammenligne markedets udbud af relevante salgsejendomme, og her kan man så udnytte den moderne informationsteknologi.
I lovforslaget er her tiltænkt et offentligt tilgængeligt medie, hvor køberne kan få et samlet overblik over de udbudte ejendomme, og samtidig en bemyndigelse til Erhvervs- og Selskabsstyrelsen til at oprette et sådant, såfremt der ikke udvikles et privat søgesystem.
Med gensyn til det sidste vil jeg give ministeren det råd, at et sådant søgesystem bør oprettes i samarbejde med Dansk Ejendomsmæglerforening.
Til sidst vil jeg knytte nogle kommentarer til bemærkningerne om, at bolighandelen skal forenkles og billiggøres:
Som ministeren ved, er der fri konkurrence med hensyn til salærberegningen ved salg af fast ejendom, når det sker med professionelle ejendomsformidlere som mellemmænd.
Derved sikres forbrugerne, at salæret for arbejdsindsatsen i øvrigt ikke bliver højere, end hvad det fri marked tillader.
Det er den ene side af omkostningssiden.
Den anden, som har en væsentlig indflydelse på forbrugerne, er statens økonomiske krav i forbindelse med en ejendomshandel.
Her er der ikke fri konkurrence, men et diktat fra den til enhver tid siddende regering om afgifter og gebyrer ved en ejendomshandel.
Hvis vi skal sikre forbrugerne en større mobilitet ved at skifte eller stifte bolig, så må staten nedsætte de mange og de for høje gebyrer ved en ejendomshandel.
Kan jeg få ministerens tilsagn om at medvirke til det?
Ole Sohn (SF), 1998-11-06:
At forenkle og standardisere ejendomshandelsprocesserne, så det bliver billigere at handle bolig i Danmark, er i sig selv positivt, for herved øges samtidig forbugerens mulighed for at forstå og gennemskue de faser, som en bolighandel indeholder. Med lovforslaget styrkes forbrugerens stilling i forhold til krav om specifikation om formidlerens honorar, antallet af obligatoriske oplysninger i forbindelse med annoncering og anden markedsføring, og der indføres et standardvilkår i købsaftaler, så det bliver mere overskueligt for forbrugeren.
Det er alt sammen positive elementer, og SF kan derfor støtte forslagene, da der bestemt er brug for mere gennemsigtighed i forbindelse med ejendomshandler.
I denne forbindelse vil jeg gerne spørge ministeren, om ministeren vil tage initiativ til at sikre, at konsekvenser af ny lovgivning også indregnes i boligtilbud.
Der har været en lang række eksempler her hen over sommeren, eller umiddelbart efter pinse, med ejendomsmæglere, der bevidst eller ubevidst slet ikke har indregnet konsekvenserne af pinsepakken og heller ikke konsekvenserne over den årrække, hvor økonomien vil blive forandret for de nye boligejere. Spørgsmålet er altså, om ministeren vil tage initiativ til at sikre, at konsekvens af ny lovgivning også indregnes i boligtilbudene.
Pia Gjellerup (S), 1998-11-06:
Først vedrørende søgesystemet
: Jeg vil gerne kvittere for de oplysninger, fru Pernille Sams har givet.
Jeg er ikke vidende om, at man har henvendt sig, men det kan man sagtens have gjort.
Det er ikke alt, der når til mit bord, og i hvert fald så er der jo ikke noget forgjort ved, at vi her behandler forslaget og også ser, hvad der i løbet af behandlingen i udvalget kommer frem, sådan at vi kan se, om vi skal bruge den hjemmel, eller om der allerede er nogle gode bud, som kan gøre, at bestemmelsen faktisk er overflødig, og
så ville det jo være ganske udmærket.
Jeg går ud fra, som hr. Egil Møller spørger til, at man i forbindelse med sådan nogle søgesystemer faktisk har brug for at have nogle kontakter til Dansk Ejendomsmæglerforening, men det kræver jo nok lidt mere indsigt i, hvordan Nettet faktisk fungerer, for jeg er ikke sikker på, at man nødvendigvis kan konstruere sig frem til de steder, hvor ejendomsmæglere sætter ejendomme til salg på Nettet. Lad os se mere specifikt på det, og jeg håber, at der vil være nogle, der melder sig, og for den sags skyld også, når jeg får melding om det, at vi tager kontakt tilbage.
Så til hr. Frank Aaen om lotteriet: Jeg er enig i, at det er i den lidt humoristiske ende
, men desværre, kan man sige, har det, der lige umiddelbart skulle tages for en spøg, vel strengt taget vist sig også at være en begivenhed, som var i stand til at ryste verden i adskillige uger.
Jeg synes, at er der nogen, der fortjener en pris for årets positive overraskelse, så er det den amerikanske befolkning.
Den er dog bedre end de amerikanske medier, de politiske kommentatorer osv.
Men for nu at komme tilbage på sporet vil jeg sige, at vi kan næppe udtænke nogle meget, meget, meget præcise systemer, som vil gøre, at verdensmarkedet overhovedet ikke ville kunne komme til at influere på, hvordan priserne vil være på ejendomshandler.
Men netop for ikke at have den slags pludselige reaktioner, som jo er forholdsvis uforudsigelige, vil der være mulighed for, som man har udviklet systemet i dag, at lave kurssikringsforsikringer, som det er relativt nemt at komme til, og som er relativt billige, sådan så man på enkel vis kan komme ud af det system, hvor man jo så indimellem også kan få en lidt lavere betaling, for det er der jo også mulighed for.
Men man kan forsikre sig mod de der pludselige svingninger.
Egil Møller (DF), 1998-11-06:
Dette lovforslag har bl.a. sine rødder i boligrapporten fra februar 1997, og formålet skulle jo være at forenkle og billiggøre bolighandlen.
Et ædelt formål må man vist konstatere.
Erhvervsministeren anfører som et overordnet mål, at lovforslaget har til formål at øge forbrugerens mulighed for at gennemskue de forskellige faser, der er i en bolighandel.
Jamen hvem kan være uenig i det?
En bolighandel er for de fleste mennesker den største investering, de kommer ud for i deres liv.
Derfor skal der ikke forekomme fejl i denne vigtige økonomiske disposition.
De fleste er vel enige i, at når professionelle ejendomsformidlere forestår ejendomshandlen, så er alle sten vendt, således at en køber nøjagtig ved, hvad ejendomskøbet indebærer af konsekvenser for både sælger og køber.
I lovforslaget er her tiltænkt et offentligt tilgængeligt medie, hvor køberne kan få et samlet overblik over de udbudte ejendomme, og samtidig en bemyndigelse til Erhvervs- og Selskabsstyrelsen til, at man opretter et sådant, såfremt der ikke udvikles et privat søgesystem.
Til det sidste vil jeg give ministeren det råd, at et sådant søgesystem bør oprettes i samarbejde med Dansk Ejendomsmæglerforening.
Til sidst vil jeg knytte nogle kommentarer til bemærkningerne om, at bolighandelen skal forenkles og billiggøres.
Som ministeren ved, så er der fri konkurrence med hensyn til salærberegningen ved salg af fast ejendom, når det sker med professionelle ejendomsformidlere som mellemmænd.
Derved sikres forbrugerne, at salæret og arbejdsindsatsen i øvrigt ikke bliver højere, end hvad det fri marked tillader.
Det er den ene side af omkostningssiden.
Den anden, som har en væsentlig indflydelse på forbrugerne, er statens økonomiske krav i forbindelse med en ejendomshandel.
Her er der ikke fri konkurrence, men et diktat fra den til enhver tid siddende regering om afgifter og gebyrer ved en ejendomshandel.
Hvis vi skal sikre forbrugerne en større mobilitet ved at skifte eller stifte bolig, så må staten nedsætte de mange og de for høje gebyrer ved en ejendomshandel.
Kan jeg få ministerens tilsagn om at medvirke til det?
Sonja Albrink (CD), 1998-11-06:
Det er positivt, at der nu kommer nogle klare regler for flere af de elementer, honorarer, finansiering m.v., der er i forbindelse med en såkaldt handel af fast ejendom.
Men vi er positive, og vi vil arbejde positivt for, at vi får så godt et forslag, som overhovedet muligt.