Kim Behnke (FP), 1997-11-13:
Folketingets
Skatte-
og Afgiftsudvalg
, samt læsere af dagspressen
vil vide, at vi har problemer i Danmark med det såkaldte generationsskifte.
Det er et problem, der opstår, når man har en familieejet virksomhed eller en personlig ejet virksomhed, og når den, der ejer virksomheden, ikke længere har lyst til at drive virksomheden videre eller måske ikke længere har mulighed for det som følge af pensionering eller sygdom eller andet, hvor man i dag står i den situation, at man ofte er nødsaget til at likvidere virksomheden, betale det, der skal betales i skat osv., og så kan man i den samme bygning eller ved siden af starte en tilsvarende virksomhed måske oven i købet med statstilskud.
Det er et absurd teater, der foregår i den forbindelse, og derfor er det Fremskridtspartiets opfattelse, at vi skal have ændret i vores lovgivning. For et lille års tid siden var der en del omtale af de ordninger, der eksisterer i England, hvor man for længst har løst problemet ved at lade ledende medarbejdere overtage virksomheden, uden at hele virksomhedens kapital skal afleveres i skat.
På daværende tidspunkt spurgte jeg skatteministeren, om det ikke var muligt at indføre tilsvarende regler i Danmark, og svaret var minsandten, at man vurderede, at de engelske regler ikke fungerede.
Det synes jeg var et lidt usædvanligt svar, eftersom jeg ikke kan forestille mig, at englænderne har indført en lovgivning, som ikke er kommet til at virke.
Derfor er det vores opfattelse, at der skal gøres endnu et forsøg på at få løst generationsskifteproblemet, og man får det i hvert fald ikke løst ved at afvise CD's forslag i dag.
Snarere tværtimod burde der hos regeringen være en vilje
til, at man får afdækket de muligheder, der er.
Andre ordførere har været inde på det forhold, at vi jo har en skattereform, der udløber og dermed åbner op for, at der kan ændres på mange væsentlige paragraffer i vores skattelovgivning.
Og man efterlades jo faktisk med det indtryk i dag, at regeringen er bange for at nedsætte et sådant udvalg.
En sådan løsning vil vi godt advare imod, præcis som Det Konservative Folkeparti gjorde.
Det vil ikke være hensigtsmæssigt.
Hvis sådan et udvalg skal have nogen som helst mission, så skal det være sådan, at de, der deltager i udvalget, uanset om de deltager som repræsentanter for erhvervslivet eller for offentlige myndigheder, skal deltage med et åbent sind og med en vilje til at løse de problemer, vi rent faktisk har.
Og dér er det jo lidt underligt, at skatteministeren faktisk brugte hovedparten af sit indlæg til en lang teknisk udredning omkring de overvejelser, regeringen har gjort sig og vil gøre sig omkring skattemæssig succession.
Der er langt flere og bedre forslag, som bør diskuteres i et sådant udvalg, men når ministeren ikke har de forslag med her i dag, kan jeg kun tage det som udtryk for, at regeringen ingen vilje har til for alvor at gøre noget ved det her problem.
Med hensyn til de betragtninger, som CD så gør i bemærkningerne, dér er det helt naturligt, at et parti, en ordfører gør sig nogle lyriske betragtninger, når et forslag skal fremsættes, men det skal jo ikke binde os til noget som helst i forhold til, hvad det udvalg skal beskæftige sig med.
Det bør - for at gentage mig selv - være sådan, at udvalget arbejder med et åbent sind.
Hvad er alternativet til at nedsætte det udvalg?
Det er, at vi bliver ved med at opleve, at der er problemer med at få generationsskiftet, og det er jo, fordi mange elementer af vores lovgivning og særlig vores skattelovgivning stadig væk tager det udgangspunkt, at man har
sådan en familievirksomhed, og så er det helt naturligt, at det er sønnen eller datteren, der arver virksomheden, og så driver man generation efter generation landbruget eller købmandsvirksomheden videre.
Sådan er det bare ikke i et moderne samfund.
Derfor er vi nødt til at finde nye metoder, uden at det nødvendigvis skal være sådan, at det er skattevæsenet, der bliver den eneste vinder hver gang.