Ole Vagn Christensen (S), 2004-11-23:
Det er faktisk helt overflødigt, at jeg nu tager ordet, for hr. Mogens Nørgård Pedersen gjorde det jo så klart og tydeligt.
Jeg forstod hr. Mogens Nørgård Pedersens indlæg sådan, at han sagde, hvad det dog er for nogle forklaringer, regeringspartierne er nødt til at bringe til torvs for at komme ind i en dialog om, hvordan man undgår at tage stilling til det, som vi jo sådan set har behandlet hele dagen, nemlig spørgsmålet om den stigende ledighed, og hvad vi kan gøre ved den.
Men når det er sagt, vil jeg også gerne føje til, at når vi har lavet miljøtiltag – det drejer sig om de foranstaltninger, vi lavede i forbindelse med CO2 – så var det noget, der gav beskæftigelse.
Det var ikke noget, der stjal arbejdspladser.
Når vi ser på, hvordan det er gået med vindmøllerne, ja, så var det også noget, der gav beskæftigelse, at vi gik ind i de sager.
Ligeledes kunne man have taget det med høreapparaterne, og det ville selvfølgelig være gået på samme måde med vandmiljøplanen.
Det er der ingen tvivl om.
Hvad er det, vi oplever i dag?
Vi oplever et stort kaos med hensyn til, hvordan befolkningens holdning er til svin, hvordan befolkningens holdning er til det, der sker med udflytning af arbejdspladser, og sådan kunne vi blive ved.
Og vi synes i Socialdemokratiet, at det er en falliterklæring, at vi ikke prøver på at samle kræfterne.
Og det var jo faktisk det, vi foreslog i forbindelse med vandmiljøplanen.
Det er beklageligt for dem, det rammer, og for deres familier, og der er ingen, der skal løbe fra det ansvar, vi har for at hjælpe mennesker.
Vi har haft en stigning i arbejdsløsheden siden 2001.
Det er en kendsgerning.
Jeg tror også, vi må sige, at det er en kendsgerning, at internationale konjunkturer har en indflydelse på, hvordan dansk økonomi arter sig, og hvilke muligheder vi har for at eksportere.
Uanset hvordan man vender og drejer tallene, så er ledigheden faldet det sidste års tid med 10.600.
Og ser vi specifikt på udviklingen i lønmodtagerbeskæftigelsen fra første kvartal 2004 til andet kvartal 2004, så er beskæftigelsen steget med 8.700 personer.
Jeg vil gerne sige, at det er de seneste tal, vi kender – det er den stigning, der har været i beskæftigelsen fra første kvartal til andet kvartal – og vi kan se, at hver dag siden årsskiftet er der kommet 39 flere i arbejde.
Jeg siger det her i lyset af den lange diskussion, der har været omkring nogle udtalelser af nogle økonomer i Børsen.
De sidste tal, vi kender, er, at beskæftigelsen er steget fra første kvartal 2004 til andet kvartal 2004 med 8.700 personer, og alt tyder på, at den udvikling vil fortsætte.
Så har jeg lyst til at kommentere en debat, der har været omkring løntilskudsjob.
Der synes jeg, der har været en lidt mærkelig diskussion af det virkemiddel, det redskab i beskæftigelsespolitikken, som om der er noget suspekt ved at hjælpe mennesker ind i job via et løntilskud.
Det er faktisk et meget vigtigt beskæftigelsesredskab, vi har her, at vi kan hjælpe mennesker ind i et varigt job på en virksomhed ved at give dem et løntilskud.
Jeg opfatter min opgave som beskæftigelsesminister sådan, at det er at hjælpe flest mulige mennesker ind i varig beskæftigelse.
Og der må jeg sige, at vi jo har store grupper, som kan trænge til at få en håndsrækning for at komme ind i varig beskæftigelse.
Det gælder handicappede.
Det gælder flygtninge/indvandrere.
Det gælder mennesker, som er langt fra arbejdsmarkedet.
Det er et af de allervigtigste redskaber, som vi har.
Og jeg synes bare, at det skal siges her fra talerstolen, at det er et redskab, som vi meget nødig kan leve foruden.
For hvad er det, vores beskæftigelsesmæssige opgave er?
Det er jo altid at lede efter den korteste vej fra ledighed til et job.
Det er jo det, vores samlede bestræbelser skal gå ud på, og hvis man afskærer sig fra det eller bringer det i miskredit, at vi kan bringe folk med et løntilskud i arbejde, så tror jeg, vi at gør mange af de svagere grupper en bjørnetjeneste.
Den anden ting, vi skal gøre, er jo at prøve at hjælpe hinanden med at finde ud af, hvordan vi finder de mennesker, som, hvis vi ikke gør noget, risikerer at havne i langtidsledighed.
Det er den anden vigtige ting i beskæftigelsespolitikken.
Og hvis man har været langtidsledig, så vil jeg sige, at et løntilskud i en periode kan være et fortrinligt virkemiddel.
Derfor synes jeg, at debatten i dag om beskæftigelsen har taget en lidt uheldig drejning, fordi det er en meget polemisk debat, men vi skal hele tiden holde os for øje, hvad det er, vores opgave er i beskæftigelsespolitikken, og hvad det er for nogle virkemidler, som vi har til rådighed.