runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2005-06-02:
Jeg vil håbe, at ministeren for det første så lige i sit andet svar får mulighed for at svare på, om det ikke også er rigtigt, at det her ligger i direkte forlængelse af reglerne for det indre marked.
Så vil jeg bare til det andet lige tilføje, at ja, man skal arbejde på danske betingelser.
Men det nytter jo ikke noget, hvis man får vedtaget et direktiv, der modarbejder det.
Forslaget går vel i al sin enkelhed ud på, ikke at vi skal være imod et direktiv, men at Danmark ikke vil kunne medvirke til gennemførelse af et EU-servicedirektiv, der bygger på oprindelseslandsprincippet.
Og oprindelseslandsprincippet går jo netop ud på, at det ikke er danske regler, der skal være gældende.
Det er det, der er hele humlen i den diskussion, der har været.
Derfor forstår jeg simpelt hen ikke, at regeringen ikke kan tilslutte sig det med de bemærkninger, ministeren har givet.
Jeg har klart tilkendegivet her fra talerstolen i dag, at vi mener, at de virksomheder, der arbejder i Danmark, skal holde de regler, der er her hos os.
Vi mener, når vi taler arbejdsmarked, at der skal være muligheder for at beholde konfliktretten.
Der skal være muligheder for at kontrollere dem, der kommer ind.
Vi har en klar melding på det her område i dag, og så kan man gå op i principper til højre og til venstre.
Det, der er afgørende for os, er politikken, der ligger bag.
Politikken bag er fair konkurrence.
Vi vil ikke have nogen social dumping.
Vi siger, at de virksomheder, der kommer ind, skal holde sig til danske regler, ellers får vi ikke en ligeværdig konkurrence med danske firmaer.
Jeg har to spørgsmål til ministeren.
Det ene spørgsmål går egentlig på kernen i selve forslaget, for det handler jo udelukkende om én ting, og det er oprindelseslandsprincippet i servicedirektivet.
Der synes jeg, det var fuldstændig uklart, hvad ministeren mente, for på den ene side sagde ministeren, at der er nogle ting, der skal ændres, og at det vigtigste er oprindelseslandsprincippet, og senere sagde ministeren: Jamen det er lige meget, hvad vi kalder det, om det hedder oprindelsesland eller gensidig anerkendelse eller osv. osv.
Jeg vil bare gerne vide, hvad ministerens holdning er til et direktiv, hvor oprindelsesprincippet er med?
Er det noget, vi skal være imod eller ikke imod?
Det andet, jeg gerne vil høre, er, om ministeren bekræfter, at servicedirektivet, som det ligger med oprindelseslandsprincippet, egentlig bare er i direkte forlængelse af reglerne for det indre marked, og at der således er tale om en udmøntning af indre markedsregler.
Det er vi faktisk enige i fra regeringens side.
Jeg har klart markeret i min tale, at det er afgørende, at arbejde, der udføres i Danmark, skal udføres under overholdelse af danske regler i samme omfang som i dag.
Jeg tror, der er mange andre regeringer, der har den samme skepsis, som den danske regering har udtrykt over for Kommissionen.
Det, jeg beder til i dag, er, at vi ikke melder os ud af forhandlingerne.
Det er vores udgangspunkt for de forhandlinger, vi skal have, når Kommissionen præsenterer et nyt forslag.
Ole Sohn (SF), 2005-06-02:
Jeg tror, at vi taler lidt forbi hinanden, ikke af ond vilje, men det tror jeg faktisk.
Der, hvor jeg tænker på at vi kunne skabe et større fagligt miljø, er hos den del af personalet, som har opgaverne om bord på skibene.
Det kan være styrmænd, det kan være matroser osv., altså grundpersonalet.
Det er klart, at det faglige miljø, der er blandt toldere eller miljøfolk, er deres eget, som selvfølgelig også skal hænge sammen med det, de laver i de ministerier, de arbejder under, men de søfolk, som betjener skibene, ville have gavn af det.
Det er ikke noget, jeg siger, det er sådan set noget, jeg har fået at vide af dem, så det tror jeg også hr. Kim Andersen vil kunne se, når vi nu får det snakket lidt mere igennem under udvalgsarbejdet.
Afstemning
Kim Andersen (V), 2005-06-02:
Men er hr. Ole Sohn sikker på, at det er helt velgennemtænkt i netop dette tilfælde?
For er det ikke sådan, at de forskellige enheder under de forskellige ressortministerier og respektive styrelser, som indgår i opgaven med at sikre sikkerheden til søs, overvågning, inspektion osv., netop også inden for disse organisationer indgår i nogle faglige netværk, som er med til at uddanne og med til at opkvalificere, så de stadig væk er en del af en større helhed, og så de selv kan opretholde fokus på det, som er deres egne kompetencer?
Er der netop ikke ved at rive disse velfungerende elementer ud af en organisatorisk helhed risiko for, at man gør organisationen så relativt lille og så smal, at den mister den faglige synergieffekt?
Ole Sohn (SF), 2005-06-02:
Jeg vil give to svar.
Nogle områder, f.eks. Fiskeriinspektoratet, lever deres eget liv med relativt få ansatte i forhold til helheden.
Hvis man samlede det, ville det give et bedre fagligt miljø med hensyn til både efteruddannelse og koordinering af søfolk, der kunne sendes rundt mellem skibene.
Så ud over det rent lønningsmæssige er der altså også en fordel og en styrke rent fagligt set for det personale, som vi har ansat om bord.
Kim Andersen (V), 2005-06-02:
Allerførst vil jeg gerne kvittere for hr. Ole Sohns afrunding af debatten.
Men jeg vil gerne have lov til trods alt at spørge hr. Ole Sohn, om hr. Ole Sohn ikke er enig med mig i, at Søværnets Operative Kommando rent faktisk stiller sine skibe, sine faciliteter, til rådighed, hvis andre myndigheder spørger efter dem.
Er der f.eks. behov inden for Told og Skats område, eller er der særlige miljøopgaver eller redningsfunktioner, der skal løses, kan SOK stille sine faciliteter til rådighed og gør det også.
Vil hr. Ole Sohn ikke erkende det forhold?
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2005-06-02:
Da vores ordfører på området desværre ikke kan være til stede, skal jeg oplæse følgende: Det lyder umiddelbart, som om der er meget fornuft i det forslag fra SF om at samle alle offentlige maritime opgaver inden for en operativ driftsenhed, hvor de samme enheder udfører fiskeriinspektion den ene dag, toldkontrol den næste, og miljøopgaver den tredje dag.
Men vi har også nogle store betænkeligheder ved at blande myndighedsopgaver, på den måde det er lagt op, hvor den samme enhed stort set samtidig kan optræde som militær, politi eller civil enhed.
Hvem siger, at denne regering kun vil inddrage landet i ørkenkrig.
Hvis noget i den retning skulle komme på tale, skulle den være 100 pct. under civil kontrol, hvor søværnet kunne udlåne sine fartøjer, og hvor der var en større klarhed om problemerne ved at blande vidt forskellige myndighedsopgaver.
Så stemme for kan vi altså ikke.
Poul Erik Christensen (RV), 2005-06-02:
Det fremsatte beslutningsforslag skal pålægge regeringen at sikre en mere koordineret indsats vedrørende sikkerheden og kontrollen med de danske farvande.
Forslagsstillerne nævner mulighed for rationalisering af kystredningen og kontrolressourcerne i de danske farvande, ved at de bliver samlet i en særlig kystvagtenhed under en ny maritim styrelse.
Det Radikale Venstre vil under udvalgsarbejdet søge sikkerhed for, at forslaget lever op til målsætningen, inden der tages stilling til vores stemmeafgivelse.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2005-06-02:
Vi Konservative er meget optagede af at sikre den bedst mulige sikkerhed og kontrol med de danske farvande.
For det første mener vi, at der faktisk er en effektiv koordination og udnyttelse af mulige synergier på området i øjeblikket.
Med undtagelse af fire fiskeriinspektionsskibe er de skibe, der er omfattet af forslaget, allerede i dag samlet under Forsvarsministeriet; det skulle måske lige være kongeskibet Danmark, der ligger under Erhvervsministeriet.
Så vidt jeg er blevet oplyst, er skibene stort set samlet under Forsvarsministeriet.
For det andet kan forslaget medføre problemer eksempelvis i forbindelse med etablering af fælles EU-grænse og fiskeriinspektionsagenturer.
For det tredje vil en samling af politiets kontrolressourcer på området komme i konflikt med den organisation af politiarbejdet, der følger af retsplejeloven.
Så som sagt kan vi i Det Konservative Folkeparti ikke støtte dette forslag.
Colette L. Brix (DF), 2005-06-02:
Som vi har opfattet det her, har det sådan set fungeret ret optimalt også samfundsøkonomisk.
Den måde, man har gjort det på i dag, har fungeret.
Vi står da ikke og siger, at det her er det optimale, og at det er den måde, det skal løses på, men vi vil også sige: Der er altså ikke skibe i syv ministerier.
Der altså nogle ting, man lige skal runde en gang og tænke over, når man laver netop sådan et forslag her.
Så kan SF jo komme og svare på dem, for vi er da åbne over for, om der eventuelt er noget, man kan gøre bedre.
Som også Socialdemokraterne sagde før, kan der da være en eller anden ende, man måske kan binde sammen.
Men alt i alt har det, sådan som det fungerer og har fungeret, ikke været så ringe endda.
Ole Sohn (SF), 2005-06-02:
Når vi diskuterer struktur mellem tre instanser – kommune, amt og stat – er det regeringens og Dansk Folkepartis opfattelse, at en forenkling af strukturerne vil give nogle rationaliseringsgevinster, som gør det billigere.
Her er der et forslag om at rationalisere det arbejde, der udføres i syv ministerier af et tilsvarende antal styrelser, ned til ét sted, altså en væsentlig større rationalisering end den, der ligger i strukturreformen, og så skulle det pludselig blive dyrere.
Det kan jeg simpelt hen ikke forstå.
Colette L. Brix (DF), 2005-06-02:
Umiddelbart har vi i Dansk Folkeparti sympati for den hensigt, der ligger til grund for beslutningsforslaget.
Hovedparten af de skibe, som beslutningsforslaget omfatter, er, så vidt Dansk Folkeparti er orienteret, samlet under Forsvarsministeriet.
Derfor er formålet om koordination og synergi i indsatsen efter Dansk Folkepartis opfattelse allerede i vidt omfang eksisterende i dag.
Der er en fornuftig synergieffekt i det til dato eksisterende system, hvor beredskabet også bruges i militær henseende.
Dermed løser hovedparten af skibene både en militær og en beredskabsmæssig opgave.
Det forekommer mig ganske omkostningseffektivt.
Selvfølgelig skal indsatsen hele tiden justeres på baggrund af de erfaringer, der gøres på det her område.
Justeringen skal ske løbende.
Den opgave mener Dansk Folkeparti er løst tilfredsstillende indtil nu.
Disse faktorer peger efter Dansk Folkepartis opfattelse i retning af, at den nuværende model er noget nær optimal i samfundsøkonomisk henseende.
Omkostningerne ved etablering af en sådan maritim styrelse vil være høje, specielt når man tager i betragtning, at langt hovedparten af skibene i dag er samlet under Forsvarsministeriet, og at en stor del af resten er fleksible og dermed hurtigt kan anvendes i forbindelse med en eventuel indsats.
Vi vil i udvalget spørge om fordele og ulemper ved SF's forslag.
Der er mange gode ting, og det vil vi komme tilbage til.
Vi er også blevet klar over, at der er vedtaget, at der kommer et nyt radarudstyr, og der synes jeg også, at vi skal se på, hvordan det kommer til at virke.
Hvor meget vil det klare af de opgaver, som vi er i tvivl om bliver klaret rigtigt i dag?
På den baggrund vil vi vende tilbage til udvalget med spørgsmål.
Kim Andersen (V), 2005-06-02:
Jeg anerkender i og for sig spørgerens vilje til at ville prøve at være driftsøkonomisk rationel; det anerkender jeg.
Men jeg er ikke sikker på, at man kan være det i den her sammenhæng.
Jeg er ikke sikker på, at det lader sig gøre.
Jeg tror, at der vil skulle være så meget specialudstyr, så mange forskellige teknologier og kapaciteter i hvert enkelt af disse fartøjer, som hr. Ole Sohn nævner, at det ikke vil kunne lade sig gøre at forene dem på ét skib.
Jeg tror ikke, at det er praktisk muligt.
Men vi skal arbejde med at rationalisere, effektivisere og opnå synergieffekter, og i det omfang hr. Ole Sohn har nogle helt præcise forslag, synes jeg, vi skal tage dem op i kredsen af søfartsordførere og få undersøgt, om og hvor det er muligt.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2005-06-02:
For det første ved vi jo godt, at der har været en kamp mellem amtsrådspolitikere og kommunalpolitikere, altså forstået på den måde, at amtsrådspolitikere i høj grad har gjort sig til talsmænd for, at tingene bør ligge i regionen, og kommunalpolitikere for, at tingene skal ligge i kommunerne.
Den kamp bør man måske lige have i baghovedet, når man hører fru Anne Baastrup nævne – så vidt jeg hørte det – at en amtsrådspolitiker havde sagt noget om kommunens mulighed for at involvere sig i en institution, som i givet fald efterfølgende skulle være kommunal.
For det andet vil jeg sige til fru Anne Baastrup, at nu skal vi også passe på, at vi her i Folketinget ikke er meget længere fremme, end man rent faktisk er med processen.
Det er først nu, vi er ved at få det kommunale landkort på plads, så kommunerne ved, hvem de bliver lagt sammen med, og de sidste folkeafstemninger falder på plads, så vi ved, hvordan det ser ud.
Så har man jo hele resten af 2005 og hele 2006 til at finde sig til rette med de nye rammer og de nye opgaver, før det hele skal falde på plads 1. januar 2007.
På den debat, vi har her, lyder det somme tider, som om vi tror, at opgaverne er flyttet, men det er de altså ikke.
Jeg tror på, og jeg synes, jeg kan se det på det engagement, der er rundtomkring i kommunerne, at de enkelte kommunalpolitikere i den grad gør sig klar til at modtage de nye opgaver.
Anne Baastrup (SF), 2005-06-02:
Godt, så hænger tingene lidt sammen.
Jeg vil så godt vende tilbage til den kritik, som jeg oplever, og den nervøsitet, der er hos mange brugergrupper, når det drejer sig om de institutioner, som kommunerne agter at overtage.
Det, vi jo har kunnet se, er, at kommunerne har været ude at se på institutionerne, og der er sågar amtsråd, der i beskrivelsen af, hvad kommunerne har sagt, i den forbindelse har pointeret, at de beboere, der var der, og de behandlingsopgaver, der var forbundet med at overtage institutionen, var man i og for sig ikke interesseret i at høre så meget om.
Vi havde en deputation her forleden dag, hvor lederen fortalte, at Ny Skanderborg Kommune aldrig nogen sinde havde kontaktet den pågældende institution med henblik på at finde ud af, hvad det var for behandlingstilbud, den pågældende institution gav.
Et af hovedproblemerne med hele det sociale område er, at kommunerne ikke har udvist interesse for det her område, samtidig med at de har et klart ønske om at blive større, et ønske om at overtage institutionerne uden klart at tilkendegive, at de ønsker indholdet.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2005-06-02:
Jeg synes, det er lidt mageløst at tage som udgangspunkt for sit spørgsmål, at en kommunalbestyrelse vil hjemtage en institution, fordi der er pæne og bygninger og lignende.
Jeg tror på, at kommunalpolitikere, som jo bl.a. er fra vores egne partier, faktisk tænker på de mennesker, som behandles på de institutioner, faktisk tænker på de mennesker, der er udsat, der har hjælp behov.
Det er en dyb, dyb foragt, der kommer til udtryk i det, fru Anne Baastrup gør sig til talsmand for i dag, at hvis det er sådan, at man taler om kommunalpolitikere, så er de overhovedet ikke interesseret i, at nogle af vores mest udsatte gruppe har ordentlige vilkår.
Jeg tror anderledes.
Så må jeg sige til fru Anne Baastrup, at det jo er ganske velkendt, at vores oprindelige standpunkt ikke var, at der skulle regioner, men når man laver et forlig om en ny struktur, så foregår det selvfølgelig på den måde, at man forhandler – det var S og R i hvert fald meget dybt involveret i sidste år – og så finder man en løsning, som man kan tage ansvar for i fællesskab.
Det var også vores udgangspunkt, at det i højere grad skulle være kommunerne, der stod for socialområdet, end det, det nu ender med, for en del af den kritik, der er kommet, er blevet imødekommet.
Det er jo et af de områder, hvor man rent faktisk har flyttet sig i processen og sagt, at hvis der kan være en risiko for de grupper, hvis det virkelig er rigtigt, jamen så gør man noget for i endnu højere grad at skabe trygge rammer, selv om vi ikke følte, det var nødvendigt.
Anne Baastrup (SF), 2005-06-02:
Nu har lige præcis narkoområdet rent faktisk været en kommunal opgave, som vi netop flyttede tilbage til amterne, fordi det overhovedet ikke gik i kommunerne.
Jeg kunne godt tænke mig at få at vide, hvad Dansk Folkepartis begrundelse er for, at regionerne skal være der til at drive sygehusene.
Hvad er begrundelsen for, at de sociale institutioner for handicappede børn og unge og voksne skal ligge i regionerne?
Hvad er begrundelsen for, at den kommune, som godt kunne tænke sig den institution – pæne bygninger kan bruges til noget andet – har ret til bare at snuppe den institution?
Hvad er det for en ideologisk tankegang, der ligger bag de her tre beslutninger, som Dansk Folkeparti har været involveret i?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2005-06-02:
Et af de måske bedste valgmøder, jeg deltog i under valgkampen i forbindelse med februarvalget, var et valgmøde på en institution tæt ved Odense, hvor tidligere misbrugere og hjemløse blev samlet til et politisk møde.
De forklarede, hvordan de var gået fra behandlingstilbud til behandlingstilbud, fordi de ikke følte, at der blev taget hånd om dem efter endt behandling.
Det var der flere af dem der udtalte.
De blev behandlet, og så stod de på Odense Banegård med en sort sæk over skulderen og var overladt til sig selv.
Det er da oplagt, at det ikke er godt nok.
Det er da oplagt, at det skal vi gøre bedre.
Det er da oplagt, at hvis det er sådan, at der også ligger en interesse fra kommunens side i at sikre imod, at vedkommende kommer tilbage i fornyet behandling, så er der større chance for, at der er nogen, der tager hånd om vedkommende efter endt behandling.
Line Barfod (EL), 2005-06-02:
Nu kan ekspertudvalg være mange ting.
Jeg synes sådan set, det ville være væsentligt, hvis man tog fat i de borgere, der oplever at være kastebold, som oplever at blive sendt fra den ene sagsbehandler til den anden uden at kunne få ordentligt svar nogen steder, og snakkede med dem om, hvor det er, de synes det går galt, for så at kunne analysere det og finde ud af, hvad løsningen kunne være, så de oplevede, at der blev taget bedre hånd om dem, og at de ikke blev kastebold, ikke oplevede så meget kassetænkning.
Jeg fik ikke noget svar fra hr. Kristian Thulesen Dahl på det.
Når vi kan se i Københavns Kommune, at det ikke hjælper, at man dér hele tiden kun har været én myndighed og ikke har haft både kommune og amt, hvorfor tror man så, hvis det bliver sådan i hele landet, at det så bliver bedre, end det har været i Københavns Kommune?
Hr. Kristian Thulesen Dahl sagde, at politikere skal have noget at have det i, når de tror, men det gik stadig ikke op for mig: Hvad er det, Dansk Folkeparti har deres tro i?
Hvad er det, man bygger den tro på, at det vil blive bedre end det, der fungerer i dag?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2005-06-02:
En stor del af den debat, der har været i dag, og også det, fru Line Barfod nu spørger til, bygger på, at hvis ikke man har sådan et ekspertudvalg, der ligesom har sagt, at sådan skal det være, og vi så kopierer det, så er der noget grundlæggende forkert ved det, vi gør.
Jeg må sige, at jeg synes, det er overraskende at skulle diskutere med politikere i Folketingssalen på den måde.
Og det ansvar skal vi ikke fralægge os og sige, at det skal vi have nogle eksperter til at tage stilling til.
Jeg har en tro på, og Dansk Folkeparti har en tro på – og vi tror også, vi har noget at have den tro i – at hvis man får mere nærhed, hvis man kommer tættere på den enkelte borger i mange af de kommuner, der nu bliver sammenlagt, får tingene derud, så kan det skabe bedre vilkår for folk, og det er sådan set det, der driver os, og det er det, vi vil være optaget af i den udmøntning, der efterfølgende kommer til at ske.
Line Barfod (EL), 2005-06-02:
Jeg lyttede nøje til det svar, der lige kom, og jeg kunne høre, at man tror, at hvis der kun er ét led, så giver det større sammenhæng for borgerne.
Men hvis vi nu ser på Københavns Kommune, der hele tiden har været ét led, haft både amtsopgaver og kommunalopgaver, så er det jo ikke sådan, at der har været sammenhæng for borgerne.
Så vidt jeg har kunnet se, men det kan jo være, jeg ikke har sat mig nok ind det, men sådan som jeg har kunnet sætte mig ind i det – jeg har spurgt andre – så ligger der ikke forud for beslutningen om denne her kommunalreform nogen undersøgelser af, hvor det er, det går galt, og hvad det er, der gør, at borgerne bliver kastebold, sådan at man ud fra det kunne prøve at finde løsningerne på, hvad det var, man så skulle gøre.
På den store høring, som Folketingets Socialudvalg holdt sidste forår, fik vi også at vide af eksperterne, at der ikke var nogen analyser af, hvad det egentlig var, problemerne bestod i, for at man så kunne finde løsningerne.
Så hvor er det, man i Dansk Folkeparti har hentet sin viden fra?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2005-06-02:
Det er utroligt!
Det er jo lige præcis for at kunne løse tingene bedre, det er jo lige præcis for at kunne sikre en bedre sammenhæng i det, vi gør, at vi mener, at man skal have færre led.
Det fremgik også krystalklart af mit ordførerindlæg, at når vi mener, amterne skal nedlægges, når vi mener, flere opgaver skal betros kommunerne, så er det for at prøve at sikre en bedre sammenhæng i det, vi foretager os, så der er bedre sammenhæng mellem forebyggelse, behandling og genoptræning, at der ikke er så mange steder, hvor borgeren bliver kastebold, at der ikke er så mange steder, hvor man henvender sig ét sted, men får at vide, at man skal gå et andet sted hen.
Derfor er det jo nært forbundet at tale om antal niveauer og så om, hvordan indsatsen er over for den enkelte borger.
Margrethe Vestager (RV), 2005-06-02:
Når jeg synes, det er mærkeligt, og når jeg synes, det er vigtigt at få en begrundelse for det her meget afgørende omdrejningspunkt for reformen, er det, fordi jeg har oplevet Dansk Folkeparti og partiets ordfører som værende meget optaget af, hvordan opgaver løses, hvordan vi sørger for, at vores hjemmehjælp bliver bedre, hvordan vi sørger for, at socialt udsatte mennesker får en bedre service, hvordan unge handicappede kan komme til at bo bedre steder, end de gør i forvejen osv. osv.
Og det oplever jeg indholdsmæssigt er en substantiel diskussion af, hvordan vi kan gøre det bedre.
At det så bliver til, at amterne skal nedlægges, er det spring, jeg simpelt hen ikke kan følge med i, for ret beset kan det jo være fuldstændig ligegyldigt, om vi har et eller to eller tre eller fire niveauer for den sags skyld eller får et helt nyt niveau af nye lokale bestyrelser rundtomkring.
Det, der må være afgørende, må vel være, hvordan opgaverne løses, og derfor interesserer jeg mig for: Hvad er begrundelserne for, at amterne skal nedlægges?
Jeg er fuldstændig klar over, at det er Dansk Folkepartis politik og har været det i mange år, og at man gør en dyd ud af det og synes, det er et fint synspunkt, men hvorfor?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2005-06-02:
Det kan det jo eksempelvis blive ved, at de, der melder sig ind i et parti, har indflydelse på, hvordan partiprogrammet ser ud, og sådan er det vel også i Det Radikale Venstre.
Det er jo ikke noget nyt, at Dansk Folkeparti har ønsket, at vi skulle gå fra tre til to niveauer i den måde, vi byggede vores offentlige sektor op på, at vi skulle afskaffe det mellemled, der hedder amterne.
Det har vi ment i al vores levetid.
Vi gik til valg på det sidste gang, og også forrige gang, skal jeg så hilse og sige, og sidste gang havde vi jo sådan set et resultat i forbindelse med kommunalreformen.
Så det er slet ikke noget nyt.
Derfor har vi jo hele tiden været drevet af det ønske, som fru Margrethe Vestager åbenbart lige pludselig bliver overrasket over at jeg kan bekræfte her i dag, at amterne skulle nedlægges, og at det, vi i givet fald skulle bygge op, fordi der har været nogle, der har ønsket, at vi stadig væk skulle have et regionalt niveau, så ikke skulle være nye amter.
Det skulle baseres på noget andet, altså på en positiv lovafgrænsning af opgaverne i forhold til amterne, der er bygget på kommunalfuldmagten, hvor de jo kan beskæftige sig med det, det ikke udtrykkeligt er forbudt for dem at beskæftige sig med.