runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Morten Messerschmidt (DF), 2006-01-27:
Nu ved jeg ikke, om fru Gjerskov har været til stede under den 3 timer lange debat, hun omtaler, men så vil hun i hvert fald kende svaret, for jeg er fuldstændig enig med den tidligere ordfører, hr. Søren Espersen, om, at det her ønske om en tostatsmodel simpelt hen handler om, at det er det, som parterne ønsker.
Og når jeg siger, at der er helte på den palæstinensiske side, så er det naturligvis en direkte henvisning til de folk, der ønsker en fredelig sameksistens, som ønsker en fredelig oprettelse af en palæstinensisk stat, som kan leve i fred med naboerne i Israel.
Det er desværre nok ikke – ja, man skal selvfølgelig passe på med at tage munden for fuld, men lad os sige, at det i hvert fald ikke er et overvældende flertal af palæstinenserne, der ønsker en fredelig sameksistens med jøderne i Israel.
Det er fuldstændig evident.
Nu ved jeg ikke, om det er hr. Kiel bekendt, at den juridiske beskyttelse, som Israel giver palæstinensere, er langt, langt større end den, der er på den modsatte side.
Eksempelvis er det velkendt, at der faktisk er en meget, meget stor minoritetsgruppe i Israel, der er palæstinensere og bor dér.
Det er faktisk velkendt, at de folk, der bliver taget til fange – det vil sige, inden de når at springe sig i luften for at slå jøder ihjel – bliver stillet for en dommer.
De har præcis de samme rettigheder, som alle andre borgere har i ordnede samfund.
Det er meget mere, end man kan sige om de tusinder, der er døde for den palæstinensiske terror.
Jeg synes, det er beskæmmende, eller for at bruge hr. Kiels eget udtryk rystende, at man så ensidigt fra Enhedslistens side fokuserer på den sikkerhedskamp, som foregår fra israelsk side.
Mig bekendt, og som jeg ser den her konflikt, bygger det ensidigt på, at man har at gøre med en islamisk befolkningsgruppe, som ønsker Israel fordrevet, og det søger israelerne selvfølgelig at beskytte sig imod.
Og så til det om, hvorvidt det her er en kamp mod islam: Hvad ellers?
Havde hr. Kiel forestillet sig, at en kristen bevægelse ville sige, at Allah er målet?
Nej, selvfølgelig ville de ikke det.
Jesper Kiel (EL), 2006-01-27:
Jeg mener, det forholder sig sådan, at Israel rent faktisk har dræbt mange flere uskyldige civile palæstinensere end omvendt.
Kan jeg få bekræftet, at det slet ikke er hr. Morten Messerschmidts opfattelse, for han har en helt anden form for optælling?
Kan jeg få bekræftet, at hr. Morten Messerschmidt mener, at det er helt fejlagtigt, når Folkekirkens Nødhjælp opgiver, at der sidder 741 palæstinensere, som er administrativt fængslet, som ikke er anklaget for noget, og som ikke ved, hvornår de bliver løsladt?
De sidder i israelske fængsler og rådner op uden nogen som helst form for en domstol.
Er det et retssamfund?
Morten Messerschmidt (DF), 2006-01-27:
Jeg kan fortælle hr. Kiel, at IDF, efterretningsvæsenet i Israel, i hele 2005 hver måned optrevlede planer fra hele 40 selvmordsaspiranter.
Jeg ved ikke, om det er et tal, som betyder ret meget for hr. Kiel i hans meget kyniske fremstilling af, hvad ret og retfærdighed er, det gør det givetvis ikke.
Det betyder utrolig meget for mig.
Det betyder utrolig meget, at jeg ikke har nogen anelse om, hvorvidt mine venner i Israel skal slås ihjel af en selvmordsbomber.
Derfor har jeg også stor forståelse for, at IDF naturligvis har et behov for at optrævle de netværk, herunder Hamas, Hizbollah, Islamic Jihad osv., som står bag de her terroraktioner, som står bag finansieringen af dem, og som rekrutterer blandt de palæstinensiske befolkningsgrupper.
Det gør meget stort indtryk på mig, og jeg synes, det er rystende, at man i Enhedslisten kan have en sådan kynisme, at man ikke kan se, at Israel da naturligvis har en helt legitim interesse i at holde disse mennesker ude af Israel.
Det siger sig selv.
Mette Gjerskov (S), 2006-01-27:
Jeg vil gerne starte med at komplimentere ordføreren, hr. Morten Messerschmidt, for hans brændende ildhu i ordførertalen, efter at vi nu i mere end 3 timer har diskuteret det her emne i salen.
Hr. Morten Messerschmidt citerede mig og sagde, at der er helte og skurke, og han mente, at der var helte og skurke på begge sider.
Mit ene spørgsmål er: Hvem er det på den palæstinensiske side, der er heltene?
For det synes jeg ikke fremgik af resten af talen.
Mit andet spørgsmål lyder: Hvordan kan Dansk Folkeparti så støtte den udtalelse, der kom tidligere på dagen, og som netop handler om, at der jo skal laves en tostatsløsning med en uafhængig stat også til palæstinenserne?
At ordføreren mener, at der er had i islam, berettiger vel ikke til at være lige så hadsk fra Folketingets talerstol.
Det her er vel et tidspunkt, hvor vi måske har brug for lidt dialog i stedet for.
Det var en kommentar.
Jeg har faktisk lyttet til debatten i de sidste 3 timer.
Men jeg undrer mig altså stadig væk over, hvordan Dansk Folkeparti på den ene side kan sige, at det her aldrig bliver til noget, at der aldrig nogen sinde bliver en tostatsløsning, at der aldrig nogen sinde bliver nogen fred i Mellemøsten, og på den anden side samtidig glad og fro kan stemme for alverdens ting og sager, som handler om, at det netop er den løsning, vi arbejder hen imod.
Hvordan hænger det sammen?
Har man én holdning ude i verden, og så en anden, når man sidder og trykker på afstemningsknapperne herinde i Folketingssalen?
Morten Messerschmidt (DF), 2006-01-27:
Jeg tror, der er en klog mand eller kvinde, der engang har sagt, at menneskets største dumhed er, at historien gentager sig, og man begår de samme fejl igen og igen.
Når jeg hører fru Gjerskov sige, at det nu er tid til dialog, at det ikke nu er tid til at pege på hadet, så er det jo fuldstændig det samme som at høre Chamberlain efter mødet med Hitler tale om »peace in our time«, for selvfølgelig skal vi pege på det had, der er i de palæstinensiske grupper.
Hvis vi vælger fru Gjerskovs vej og siger, at nej, det had taler vi ikke om, det had, som helt klart bliver udtrykt i medierne, i skolebøgerne, og alle mulige andre steder i det palæstinensiske samfund, vil vi slet ikke tale om eller tage seriøst, hvordan kan vi så løse konflikten?
Vi må tage parterne, som de er.
Det er helt åbenbart, at palæstinenserne har et problem med at acceptere den israelske stat.
Hvordan kan man så overhovedet drage i tvivl, at det had eksisterer?
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-01-27:
Nu forstår jeg på hr. Morten Messerschmidts flammetaler, at islam skulle være roden til alt ondt baseret på nogle citater fra islamistiske grupper, en retorik, som jeg godt er klar over, at hr. Morten Messerschmidt anvender, den holdning er jeg godt klar over, han har, selv om det giver mindelser om retorik mod andre religioner, som også er blevet brugt i tidens løb.
Jeg vil godt lige spørge hr. Morten Messerschmidt, om den holdning så er det, der bliver afspejlet, når han omtaler Israels legitime interesse i at forsvare sig selv, og om det efter hr. Morten Messerschmidts mening omfatter, at Israel skal have mulighed for overtrædelse af menneskerettigheder.
Det er notoriske overtrædelser af menneskerettigheder, hvad israelerne rent faktisk gør mod det palæstinensiske folk.
Er det det, han mener med deres legitime ret til at forsvare sig selv?
Det er sådan en form for relativisme med hensyn til, hvem der må gøre hvad, når det gælder menneskerettigheder.
Jeg ved jo godt, at Dansk Folkeparti har et meget afslappet forhold til menneskerettigheder.
Morten Messerschmidt (DF), 2006-01-27:
Nu er jeg ikke borger i Palæstina, så jeg kan sådan trække mig lidt tilbage og observere.
Jeg ved ikke, om det er sådan en Enhedslistendogmatik, som selvfølgelig stadig væk nok er forstærket og bygger på nogle andre kriterier end normale menneskers, at man bare kan se bort fra den åbenlyse hadretorik, der altid udgår fra islam imod jøder.
Nu fik jeg at vide tidligere fra hr. Jørgen Kiel, at han ikke hører fredagsbønner.
Det har jeg nu altid haft en stor interesse i, fordi det giver sådan en god forståelse for, hvad det er, de religiøse ledere inden for islam prædiker, og jeg synes faktisk, at hr. Jørgen Arbo-Bæhr skulle prøve at læse nogle af de fredagsbønner, som bliver holdt her i Danmark, i Frankrig, ja, hele Europa, og i særdeleshed i Mellemøsten, så tror jeg, hr. Jørgen Arbo-Bæhr vil revidere sit syn på, hvordan muslimer – mange muslimer – ser på jøder.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-01-27:
Nu har jeg ikke nogen trang til at skulle vurdere menneskegrupper fordelt på religioner i denne verden.
Jeg synes, at det som regel kun fører til noget ondt, når det sker.
Jeg synes, man skal lade være med det.
Det kunne aldrig falde mig ind, at fordi der er en, som er tilhænger af islam, der siger noget, så at tage sidekammeraten og sige, at så mener vedkommende nok det samme.
Jeg tror, hr. Morten Messerschmidt ville lære lidt af virkeligheden, hvis han prøvede at tænke lidt i samme retning.
Det er meget vigtigt for os i Enhedslisten, at man vurderer forholdet til menneskerettigheder ens, uanset hvem det er, der overtræder menneskerettighederne.
Vi vil kritisere Hamas og alle mulige andre for deres overtrædelser af menneskerettighederne, vi vil kritisere Israel for deres overtrædelse af menneskerettighederne.
Charlotte Antonsen (V), 2006-01-27:
Som udenrigsministeren netop har nævnt, er det jo ikke første gang, vi ser det her forslag fra Enhedslisten, det er fjerde gang, og vi kan stadig ikke støtte forslaget.
Vi mener, at det er en fordel, at man holder en tæt kontakt til landene i Mellemøsten, at EU gør det.
Og den aftale her sikrer faktisk, at man har denne tætte kontakt.
Det er den måde, hvorpå vi lettest kan løse internationale konflikter.
Man kan så sige, at lige i øjeblikket er det jo endnu mere uklart, end det har været et stykke tid i hvert fald, hvordan det politiske landskab ser ud både i det palæstinensiske selvstyre og i Israel.
Så det ville være helt malplaceret i vores øjne, hvis man så fra dansk side forsøgte at presse de andre EU-lande til at opsige det her politisk-økonomiske samarbejde.
Morten Messerschmidt (DF), 2006-01-27:
Det viser jo den grundlæggende naive verdensanskuelse, som hr. Jørgen Arbo-Bæhr tilsyneladende er indehaver af, når han siger, at man altså ikke skal vurdere verden ud fra religiøse dogmer.
Det kan hr. Jørgen Arbo-Bæhr og jeg blive meget enige om er ukonstruktivt og irrationelt.
De mennesker har jo også en vis form for interaktion med hinanden, og vi kan da ikke bare sætte kikkerten for det blinde øje.
For det gør man altså i Palæstina, og man føler altså, at man har en eller anden form for koransanktioneret mulighed for eller retfærdighed til at fjerne Israel.
Det kan man ikke bare lukke øjnene for, det er da et hamrende stort problem.
Jesper Kiel (EL), 2006-01-27:
Det er jo rystende, må jeg sige.
Skal jeg forstå det sådan, at Israel på grund af hr. Morten Messerschmidts voldsomme angreb på alle muslimer på baggrund af nogle citater fra nogle yderligtgående islamister skal have lov til at gøre, som det passer dem?
Sådan var det tidligere på dagen.
Bare det, at Hamas havde udtalt diverse ting og sager, skulle få meget alvorlige konsekvenser for palæstinenserne: Så skulle de søreme lære det, og så blev der stoppet for al støtte til dem.
På trods af at der foregår kamphandlinger på begge sider – i 2005 er 197 palæstinensere blevet dræbt mod 50 israelere, og hovedparten på begge sider har været civile – så forstår jeg ikke, hvorfor hr. Morten Messerschmidt synes, at israelske liv og palæstinensiske liv ikke er lige meget værd.
Det gør ikke noget, at Israel dræber en masse uskyldige børn og uskyldige palæstinensere.
Det synes jeg er meget spændende.
Det lyder, som om det er nogle rimelig yderligtgående typer i Israel, der er hr. Morten Messerschmidts helte.
Søren Espersen (DF), 2006-01-27:
Ja, det er sådan, at min lille, usle mening om, hvordan Mellemøstkonflikten skal løses, er fuldstændig irrelevant.
Jeg er pragmatiker forstået på den måde, at når israelerne siger, at det er en god idé; når palæstinenserne siger, at det er en god idé; og når hele det, vi kalder verdenssamfundet siger, at det er en brugbar løsning, at det er den vej, man vil gå, skulle jeg så stemme nej til det?
Det kunne jeg ikke drømme om.
Jeg kunne forestille mig, at hr. Villy Søvndal kunne gøre noget lignende, altså simpelt hen bilde sig ind, at han kan løse hele verdens problemer ved at trykke på en forskelligfarvet knap her i Folketinget.
Jeg håber, at det her falder ud til både det palæstinensiske folks og det israelske folks lykke og velsignelse.
Og det vil jeg gerne medvirke til.
Jesper Kiel (EL), 2006-01-27:
Men når nu en EU-rapport om Østjerusalem slår fast, at der sker omfattende krænkelser af menneskerettighederne, at Israel de facto er i gang med at annektere dele af de besatte områder, hvorfor skal det så ikke have konsekvenser?
Når man skriver det i en associeringsaftale, som giver nogle store fordele til Israel, hvorfor skal det så ikke have konsekvenser?
Det er jo meningsløst at skrive, at man skal overholde menneskerettighederne, hvis aftalen fortsætter som hidtil, selv om man så ikke gør det.
Søren Espersen (DF), 2006-01-27:
Jeg synes bare, at det var så specielt at høre udenrigsministeren sådan stå og analysere valgresultatet og sige: De mente det vist ikke, altså at palæstinenserne vist ikke mente det her, når 75 pct., eller hvor meget det nu var, stemte for.
Det synes jeg så til gengæld er despekt for valgresultatet.
Det var bare lige en kort lille kommentar til det.
Det andet, jeg vil sige, er til den del af ministerens tale, hvor han fortæller om, at militserne skal afvæbnes hurtigst muligt.
Jeg har egentlig indtrykket af, at den del af talen måske er skrevet inden valgresultatet, for hvordan skal det egentlig foregå, at militserne skal afvæbnes, når ledelsen selv er militserne?
Det svarer til, at dronningen afskaffer livgarden.
Hvordan har ministeren tænkt sig det?
Helle Sjelle (KF), 2006-01-27:
Vi har behandlet dette forslag adskillige gange før.
Lad mig derfor starte med at slå fast, at vi i Det Konservative Folkeparti ikke har ændret mening siden sidste gang, vi behandlede det her forslag.
Jeg vil gerne endnu en gang henlede opmærksomheden på, at aftalen ikke blot er en handelsaftale, men altså også er en aftale, der forpligter Israel til at indgå i en politisk dialog med EU.
Hvis vi suspenderer denne aftale, forringer vi efter vores opfattelse EU’s muligheder for at føre en kritisk dialog med landet, og det synes vi ikke er hensigtsmæssigt.
Hvis vi ønsker at have indflydelse på menneskerettighedssituationen i Israel og mulighed for at påvirke situationen i en positiv retning, er det efter vores opfattelse en forudsætning, at vi bevarer forbindelserne til landet.
Som jeg tidligere har sagt, handler det om, at vi bl.a. bør bevare denne associeringsaftale med Israel, fordi det giver EU muligheden for at føre en kritisk dialog med landet.
Samtidig er det værd at bemærke, at det er den udbredte holdning i EU, at en suspension af associeringsaftalen vil være et tilbageskridt.
Vi står altså ikke alene med det her synspunkt.
Vi skal stille krav til landet og arbejde for, at Israel ikke krænker folkeretten i de besatte områder, men det arbejde kan ikke gøres, hvis vi vender ryggen til.
Derfor er det vores holdning, at et samarbejde med Israel er nødvendigt.
Og derfor støtter vi altså ikke forslaget.
Per Stig Møller (KF), 2006-01-27:
Det er klart, at valgresultatet jo ikke er et, som nogen af os havde forudset.
Hverken i Hamas eller i området var der nogen, der forestillede sig et valg, som skaffede Hamas det absolutte flertal.
Det har givet dem store problemer.
Bl.a. har det givet dem et meget stort problem med præcis det spørgsmål, som hr. Søren Espersen rejser.
Men det, der er pointen, og det står jeg stadig væk ved, det sagde jeg allerede nede i Ramallah i november på et pressemøde, jeg gentog det her, og jeg gentager det igen,
er: En demokratisk retsstat er karakteriseret ved én præsident, én hær og flere partier.
Det vil sige, at pointen i det slogan, som jeg lavede dernede, altså er, at det er under politisk-demokratisk kontrol.
Har en fra Hamas regeringsledelsen, så har vedkommende også ansvar for, at de militser er under demokratisk kontrol, og det vil sige, at de aftaler, der indgås med omverdenen af palæstinenserne, skal implementeres over for disse militser, og de kan ikke underløbes af militserne.
Det vil sige, at de ikke er under privat kommando, de er under demokratisk kommando.
Derover står jo også præsidenten, som har ansvaret for at varetage dem og reagere, hvis de ikke respekteres.
Det er pointen i det.
Og det er også det, de må efterleve.
Søren Espersen (DF), 2006-01-27:
Kunne man så ikke også forestille sig netop, at man fra det internationale samfund så skulle prøve at sige: Om igen, om igen, hvis det er, som ministeren siger, at palæstinenserne slet ikke mente det her?
Ministerens regering har jo været god til at lave om igen-afstemninger, dem har vi haft bunker af herhjemme.
Var det ikke også en idé at prøve at opfordre til en om igen-afstemning, så man kan se, hvordan palæstinensernes sande hjerte er?
Per Stig Møller (KF), 2006-01-27:
Nu skal jeg minde om, at hr. Søren Espersen og Dansk Folkeparti har været imod om igen-afstemninger i Danmark, så vidt jeg erindrer.
Nej, det kan man selvfølgelig ikke.
Der sidder en præsident, som Hamas har erklæret tillid til, og lad os nu lige se, hvad det betyder, for hvis Hamas siger, at de har tillid til præsidenten, og præsidenten går ind for en tostatsløsning, der forhandles frem, og går ind for, at militserne skal afvæbnes, altså under demokratisk kontrol med præsidenten som den øverste, så er der altså nogle ting, der skal løses imellem dem i de her dage.
Jeg er meget spændt på, hvad det bliver.
Vi vil holde øje med det, og vi må jo lægge kursen efter det både i EU og også her i det danske Folketing.
Morten Messerschmidt (DF), 2006-01-27:
Jeg vil godt spørge hr. Søvndal, hvilken en af de fire sikkerhedsresolutioner det er, han mener, at Dansk Folkeparti har forbrudt sig imod.
Jeg kan i hvert fald for mit eget vedkommende sige, at min argumentation har koncentreret sig særlig om fire områder: den antisemitiske retorik i de palæstinensiske medier, Syriens besættelse af en del af Nordpalæstina, de historiske erfaringer fra Gaza og Hamas’ fortid.
Jeg vil gerne høre, når nu hr. Villy Søvndal så kategorisk kan sige, at Dansk Folkeparti ønsker, at Israel ikke skal overholde de her resolutioner, hvad det så er for en eller flere af de fire resolutioner, jeg har forbrudt mig mod ved at fokusere på de her fire ting.
Den oplysning synes jeg ville være befordrende for hr. Søvndals argumentation.
Villy Søvndal (SF), 2006-01-27:
Jeg bliver altid lidt forstemt, når jeg møder et politisk parti, der slet ikke er i stand til eller ikke vil eller ikke tør, eller hvad det nu er, at se virkeligheden så nuanceret, som den nu engang er, og som forestiller sig, at man ved at lægge hele ansvaret på den ene part, oven i købet den svage part, den palæstinensiske befolkning, tror, man er i stand til at bidrage til noget som helst konstruktivt med hensyn til at løse en konflikt, hvis kerne er, at nogle tog nogle andres jord og huse og fordrev dem til flygtningelejre.
Det er jo kernen i den her konflikt.
Morten Messerschmidt (DF), 2006-01-27:
Når hr. Villy Søvndal siger, at kernen her er fordrivelse af palæstinenserne, ved jeg ikke, om det faktisk skal forstås sådan, at hr. Villy Søvndal nu er helt imod staten Israels eksistens.
Som jeg forstod det, vil det også være imod en hel del resolutioner siden 1922.
Men lad nu det ligge.
Det, jeg egentlig gerne vil have et svar på, er: Hr. Søvndal siger klart, at jeg har forbrudt mig imod i hvert fald en af fire sikkerhedsresolutioner.
Det, jeg har forholdt mig til, er den stærkt antisemitiske retorik i medierne.
Er det et brud på en FN-resolution?
Er det et brud på en FN-resolution?
Det, jeg har forholdt mig til, er den terror, der er udgået, efter at israelske tropper har trukket sig tilbage fra Gaza.
Det er helt klart, at terror er et brud på FN’s principper, men det er altså palæstinensernes terror, jeg har peget på, og ikke Morten Messerschmidts terror, og så har jeg peget på Hamas’ fortid.
Hvilken en af disse FN-resolutioner er det, jeg dermed har forbrudt mig imod?
Det må hr. Villy Søvndal med sine retoriske eskapader da kunne komme ind på.
Han har næsten et helt minut til det.
Villy Søvndal (SF), 2006-01-27:
Jeg har sådan set ikke sagt, at Dansk Folkeparti har forbrudt sig mod nogen resolution.
Det er rigtigt, at jeg var lidt optaget af retorikken, og det er, fordi jeg synes, man skal lade være med at anvende ord som cancer og kræftknuder om nogle, man ikke bryder sig om, og det gælder, hvad enten Dansk Folkeparti anvender de udtryk, eller ekstreme kredse andre steder i verden anvender de udtryk.
Det synes jeg man skal lade være med.
Det synes jeg er med til at forpeste enhver politisk debat.
Jeg forstår godt Dansk Folkepartis særlige interesse for de ord, fordi man jo selv har svælget i dem, men hvis vi kunne komme så langt i dag, at hr. Messerschmidt ville sige: Jeg kan godt se, når andre siger det, hvor grimt det ser ud, og jeg lover derfor, at Dansk Folkeparti aldrig nogen sinde igen vil bevæge sig ned på det niveau og anvende den type udtryk om andre mennesker, så er det mit indtryk, at debatten trods alt har bragt os et stykke videre i dag.
Per Stig Møller (KF), 2006-01-27:
Hvis nu hr. Kiel fik det, som han gerne ville have det, så ville vi ikke have nogen aftale, så ville vi ikke have nogen adkomst til overhovedet at sige til israelerne: I må ikke gøre det i Østjerusalem, som hr. Kiel påpeger.
Så det ville da være fuldstændig tåbeligt at følge hr. Kiels forslag, for det ville betyde, at man overhovedet ikke havde nogen adkomst til at rejse det over for Israel, hvilket vi gør.
Søren Espersen (DF), 2006-01-27:
Det er jo altså hr. Villy Søvndals indlæg, der bringer mig herop igen.
Jeg vil gentage, at vi er fuldstændig enige i vedtagelsen fra ord til andet, vi kunne sagtens selv have lavet den.
Der står præcis, at det er med udgangspunkt – med udgangspunkt – i FN’s resolutioner.
Det var et ord, vi lagde meget vægt på kom med.
Det er det, der er begyndelsen til forhandling.
Hvis ikke man kan kalde Hamas for ildelugtende, hvem kan man så?
Jeg er da sikker på, at hr. Villy Søvndal oven i købet indimellem kunne finde på at beskrive Dansk Folkeparti sådan.
Det mener jeg måske ikke han har gjort, men flere af hans lystige svende i SF’s gruppe har.
Selvfølgelig er Hamas da ildelugtende.
Hvad er de ellers?
At vi har et enøjet syn på Israel og konflikten er ikke noget, der er fremgået af min ordførertale.
Vi har accepteret, at det israelske folk og det palæstinensiske folk stort set nu er blevet enige om, at der skal være en tostatsløsning.
Det er ikke mit eget synspunkt, men det kommer heller ikke sagen ved, hvad jeg mener.
Det har jeg altid ment.
Jeg tror ikke personligt, det bliver en særlig god idé.
Det er så noget andet.
Emnet her var jo oprettelsen af en palæstinensisk stat, og hvad man kunne gøre for at støtte.
Vi skal stadig væk støtte.
Det er et spørgsmål om, hvordan man støtter.
Der mener vi, at det måske er en bjørnetjeneste, man gør det palæstinensiske folk, hvis man støtter en regering, som består af Hamasfolk.
Jeg må indrømme, at jeg havde to taler.
Jeg tror, at det har været et chok for mange, at det er endt, som det er.
Jeg synes selv, at jeg så muligheder for udvikling, at jeg så lidt håb i Mellemøstsituationen.