runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Søren Kolstrup (EL), 2000-05-22:
Nu er undertegnede jo ikke ambassadør for det danske Socialdemokrati, men jeg ville egentlig gerne påtage mig rollen for en stund, for der var en ting, der undrede mig i den socialdemokratiske ordførers tale, nemlig at han talte så meget om EU.
Den miljøminister, der taler om og understreger, hvor vigtigt det er at være initiativtager; den miljøminister, der taler om danske mærkesager og hele tiden prøver at gøre noget på den internationale arena.
Det er der da grund til at være stolt over, hvis man er dansk socialdemokrat, og jeg synes, jeg vil anbefale den socialdemokratiske ordfører at understrege det en lille smule mere end alt det med EU.
Men mit spørgsmål går konkret på: Den danske miljøminister har jo været meget aktiv med hensyn til Biosafety-protokollen, og det synes jeg er godt. Vil den socialdemokratiske ordfører og Socialdemokratiet generelt medvirke til, at internationale aftaler altid har forrang frem for WTO?
Det synes jeg er meget vigtigt at få understreget så tydeligt som vel muligt.
Og i samme forbindelse: Når den danske regering erklærer, at diskussionen mellem Biosafety og WTO er aldeles uafklaret, vil man så slås for, at det er WTO, der kommer ned med nakken, og at det er Biosafety og de rene og ranke internationale aftaler, der vinder frem?
Jørn Jespersen (SF), 2000-05-22:
Jamen hr. Kolstrup har forstået det fuldstændig rigtigt.
Det er da oplagt, at hvis man deltager i et internationalt samarbejde, hvis man melder sig ind i en forening og siger, at man godt vil være medlem og lover at overholde reglerne, skal man da gøre det. Ellers skal man lade være med at melde sig ind.
Derfor er der en risiko for, at Danmark eller EU eller et helt andet land kan komme i en situation, hvor man har indført nogle regler, som angiveligt er indført af hensyn til miljø, sundhed og forbrugerbeskyttelse, men som man kan blive nødt til at lave om, fordi man ikke har kunnet løfte bevisbyrden, og fordi det ikke har været muligt at dokumentere, at der var et reelt behov for disse regler.
Derfor er der i virkeligheden sikkerhed for, at når man får internationale miljøregler, er de miljømæssigt begrundede, og det tror jeg gavner miljøet meget mere end hr. Søren Kolstrups model, hvor hvert enkelt land skal kunne påberåbe sig strengere regler, bare ved at vifte med et skift, hvor der står »Miljø«.
Det vil nemlig føre til titusindvis af protektionistiske tiltag rundtomkring, som intet har med miljø at gøre bortset fra deres angivelige begrundelse, og det vil være dybt skadeligt for miljøet.
Søren Kolstrup (EL), 2000-05-22:
Jeg forstod hr. Jørn Jespersens svar således, at SF's holdning i sidste instans kunne betyde - ikke fordi hr. Jørn Jespersen ønsker det, for det vil jeg ikke beskylde hr. Jørn Jespersen for - at et land faktisk, hvis det indgår en aftale, kunne blive nødt til i allerallersidste instans at fjerne en miljøforbedring på grund af en international aftale.
Hvis det er en korrekt forståelse af hr. Jørn Jespersen, vil jeg opfordre hr. Jørn Jespersen til at overveje sin holdning meget nøje og også overveje meget nøje, hvornår man skal tilslutte sig en international aftale.
Jeg ved ikke, om de overvejelser indgår i hr. Jørn Jespersens beslutningtagen, men jeg går da ikke ud fra, at hr. Jørn Jespersen i den grad ønsker at skyde sig selv eller Danmark i foden.
Det vil jeg i hvert fald aldrig beskylde hr. Jørn Jespersen for, men sådan kunne man godt forstå hr. Jørn Jespersen.
Niels Bloch Jespersen (S), 2000-05-22:
Jeg kan da svare på det første spørgsmål, altså om Socialdemokratiet er stolt af vores miljøminister og vores miljøpolitik, at det er vi.
Jeg synes, at miljø- og energiministerens besvarelse af forespørgslen meget klart understregede det vigtige princip, som jo også er Socialdemokratiets, at en forbedring af miljøet skal ske i en international sammenhæng.
Det kan godt være, hr. Søren Kolstrup har brug for en opdatering, men det er faktisk sådan, at vi i en årrække via vort samarbejde i EU har fået en helt anden gennemslagskraft.
Jeg har f.eks. lige set et grundnotat om noget, der hedder azo-farvestoffer.
De findes i hr. Søren Kolstrups meget fine blå klæder, og de er kræftfremkaldende.
Der er ikke nogen grænseværdi for de stoffer i Danmark, men det vil der komme, når grundnotatet i et fælles samarbejde bliver ændret til et direktiv.
Men hvis Danmark alene går ud og siger, at hr. Søren Kolstrup skal have noget andet tøj, er jeg bange for, at det kniber.
Til det sidste spørgsmål om de internationale aftaler: Det er helt klart dansk politik, at miljø og sundhed skal prioriteres højest.
Søren Kolstrup (EL), 2000-05-22:
Lige til fortsat afklaring: Indebærer hr. Jørn Jespersens synspunkt, at hr. Jørn Jespersen fuldt ud accepterer, at det enkelte land kan risikere ikke at kunne føre sin egen linje på miljøområdet igennem, fordi man må vente og vente og vente på internationale organers beslutninger med alle de risici, det indebærer?
Sådan forstod jeg hr. Jørn Jespersen, og det vil jeg gerne have en bekræftelse på.
Der er noget andet, jeg er lidt usikker på i hr. Jørn Jespersens betragtninger.
Hr. Jørn Jespersen startede med at tale om, at det er vigtigt, at tingene er dokumenterede, og at der er fagligt belæg, men så sluttede hr. Jørn Jespersen af med at sige, at det er vigtigt at have en risikovurdering, der ikke er alt for tyngende.
Hvis vi ser bort fra hr. Jørn Jespersens bemærkninger om EU, der forudsætter en EU-optimisme, for at de kan have rimelighed, så var jeg på mange stræk enig i en lang række af de meldinger, som SF's ordfører kom med. Jeg bemærkede også, at SF's ordfører brugte to vigtige begreber, for det første et stærkt forsigtighedsprincip. Jeg synes, det er meget vigtigt for at vide, hvor vi har hinanden henne, at hr. Jørn Jespersen får lejlighed til nærmere at definere, hvad man forstår ved stærkt forsigtighedsprincip, og i denne forbindelse også, at vi finder ud af: Hvem skal afgøre det her forsigtighedsprincip?
For der er jo nogle bureaukrater i WTO-sammenhænge, og der er folk, der sidder i de nationale lande og gerne vil spørge om det.
Det ene i den diskussion er: Hvem?
Det andet er spørgsmålet om bevisbyrdens dybde og karakter, og jeg tror, det er godt for alle parter, at vi får en lidt tæt diskussion om disse to spørgsmål.
Jørn Jespersen (SF), 2000-05-22:
Verden står over for en lang række udfordringer på miljøområdet, en række udfordringer, som hænger snævert sammen med en række andre store temaer: befolkningseksplosion, at sikre mod fortsat våbenkapløb og oprustning, sikre social vækst, udvikling i sundhedssektor og i uddannelsessektor i de fattige lande osv., alt sammen problemer, som hænger snævert sammen med miljøproblemerne forstået på den måde, at det ene problem ikke kan løses, uden at der også sker fremskridt på de andre områder.
Danmark spiller en væsentlig rolle på alle disse områder, som jeg har nævnt her, og har været aktiv på mange felter, ikke mindst inden for miljøområdet.
Vi har i SF følt, at der var behov for yderligere at få bekræftet denne danske strategi i form af en forespørgselsdebat her i Folketinget i dag.
Det har vi bl.a., fordi det internationale miljøsamarbejde ikke bare må være en sag for den til enhver tid siddende regering, men også er noget, som Folketinget aktivt offensivt bør deltage i og bidrage til.
Vi har valgt at sende medlemmer af udvalget til en lang række af disse sager i det forgangne folketingsår og vil gøre det fremover, og derfor syntes vi også, det var naturligt at afslutte folketingsåret med en debat om det internationale miljøsamarbejde.
Vi står over for en lang række meget væsentlige forhandlinger og begivenheder i den kommende tid.
Jeg skal bare nævne nogle af de allervigtigste: Opsamlingen på hele Rioprocessen, det såkaldte Rio + 10, er meget vigtig, og det er meget væsentligt, at vi fra dansk side prioriterer begivenheden meget højt i vores forberedelse og deltagelse.
Vi har fået sat gang i en meget spændende proces med hensyn til offentlighedens inddragelse og deltagelse i miljøspørgsmål i forlængelse af Århuskonventionen, og der er en lang række opgaver, vi skal have løst, med hensyn til biodiversitet.
Så vi glæder os til at høre ministerens planer og tanker på det her område med henblik på i endnu større omfang, end det hidtil har været tilfældet, at få en aktiv dansk indsats for at løse de globale miljøproblemer, i hvert fald at deltage aktivt i det fra dansk side.
Hans Christian Schmidt (V), 2000-05-22:
Vi er overhovedet ikke fornærmede, vi konstaterer bare, at når vi nævner de forhold, der har betydning for os, så har det pludselig ikke samme vægt, som når de andre partier nævner, hvad der har betydning for dem selv.
Det må jeg konstatere, for ellers synes jeg da, at jeg gerne vil bede hr. Jørn Jespersen, når han nu får ordet senere i sin egen ordførertale, tilkendegive noget om, hvorvidt han går ind for CO2-kvoter, om han går ind for joint implementation, om han går ind for, at vi får en bæredygtighedsvurdering i de projekter, vi selv gennemfører.
Man kan jo undre sig over, at man kan rage uklar med tre partier her i Folketinget, men så kan man selvfølgelig være glad for, at man har både OECD, FN og Brundtlandrapporten i ryggen.
Jørn Jespersen (SF), 2000-05-22:
Det er formentlig en diskussion, der er så kompliceret og omfattende, at vi ikke kan nå til bunds i den i dag, men lad os prøve i hvert fald at tage noget af det for at skabe lidt større klarhed.
For os at se
Man skal kunne komme med et fagligt belæg for, at her er der grund til at tage en større forsigtighed i anvendelse og dermed for en mere håndfast regulering.
Men hvem skal afgøre det?
Ja, det må på en eller anden måde være internationale organer, der gør det.
Hvis hr. Søren Kolstrup tænker sig, at man nationalt selv skulle kunne begrunde en skærpet lovgivning over for sine samhandelspartnere, giver det efter min opfattelse ingen mening, men til gengæld vil jeg meget gerne medgive, at den måde, man gør det på i dag i WTO, langtfra er særlig ønskelig eller acceptabel.
Der burde efter vores opfattelse være en form for domstol, som havde en langt højere grad af miljøindsigt, og som i langt højere grad var forpligtet til, at de miljømæssige og sundhedsmæssige overvejelser skulle indgå i afgørelserne i de konkrete sager.
Så er der endelig spørgsmålet om, med hvilken vægt man skal kunne dokumentere, og her er det efter vores opfattelse væsentligt, at hvis der er bare rimelig baggrund for at sige, at her er der en risiko, skal man kunne få sine regler accepteret efter forsigtighedsprincippet - altså en relativt let bevisbyrde på miljøets og sundhedens vegne.
Søren Kolstrup (EL), 2000-05-22:
Den socialdemokratiske ordførers svar var en kende upræcist, synes jeg.
Det var afgørende for mig at få at vide, om man fortsat vil slås for, at de internationale aftaler, som vi kender - Montreal, Basel osv. og nu sidst Biosafety - altid har forret frem for WTO, og at man, i det omfang der måtte være uafklarethed mellem WTO og det internationale, fortsat giver den en skalle for at sikre, at de internationale aftaler har forret frem for WTO.
Jørn Jespersen (SF), 2000-05-22:
Hr. Søren Kolstrup spørger om to ting.
Det skal man ikke efter vores opfattelse.
Det må være sådan, at når man i Danmark eller i EU eller andre steder har vedtaget nogle regler af miljømæssige, dyrevelfærdsmæssige, forbrugerpolitiske hensyn, er de gældende. Men det er klart, at hvis der senere kommer en afgørelse, som går imod de regler, må man selvfølgelig tage den til efterretning.
Man har på frivillig basis meldt sig ind i et internationalt samarbejde og lovet at overholde reglerne, og hvis det så viser sig, at her har man altså ikke kunnet løfte sin bevisbyrde, må man jo tage det til efterretning og ændre sine regler efterfølgende.
Så kan man diskutere, om reglerne er gode nok, og den diskussion deltager jeg meget gerne i, for det er de efter vores opfattelse langtfra på nuværende tidspunkt.
Det andet spørgsmål gik på det nationale, på dybden i argumentationen.
Det er jo en meget stor diskussion, kan man sige, men efter vores opfattelse er det sådan, at hvis en rimelig mængde fagfolk inden for et bestemt område siger, at her er der en reel risiko for miljø og sundhed, bør det i sig selv være nok til, at man kan håndhæve strengere regler.
Det er en meget lang diskussion, og der er kommet et oplæg fra Europa-Kommissionen for nylig, som på nogle punkter er rimelig godt, men på andre punkter er meget svagt.
Efter vores opfattelse
bør et sådant spørgsmål som alternativer også indgå i overvejelserne.
Hvis man kan påvise, at en given produktion kan udføres på en anden måde, og at der er et alternativt stof, bør det i sig selv være nok til også her at anvende forsigtighedsprincippet.
Svend Auken (S), 2000-05-22:
Da det er et teknisk spørgsmål, som kan have betydning for Folketingets overvejelser, skal jeg nok afstå fra politiske kommentarer, men kun sige, at det ikke bare er regeringens, men også Folketingets opfattelse - for det har vi vedtaget - at multilaterale miljøaftaler skal have forrang frem for WTO.
Andre lande har en anden opfattelse.
Andre lande har kæmpet for det, der hedder en såkaldt »saving clause«, hvor det indføjes i de enkelte miljøaftaler, at man ikke med vedtagelsen af miljøaftalen gør indgreb i rettigheder og pligter i henhold til andre internationale konventioner, og dermed sikrer man i realiteten, at WTO får en forrang.
I praksis tror jeg, at det, at man ikke siger, at miljøkonventioner får forrang over for WTO, men omvendt altså heller ikke indrømmer, at WTO's regler har forrang frem for miljøkonventioner - denne formelle ligestilling, som selvfølgelig rent intellektuelt er utilfredsstillende - i realiteten vil betyde, at når paneler under WTO i fremtiden skal afgøre konflikter, vil de falde tilbage på de regler, som det globale verdenssamfund har fastsat i miljøkonventionerne, så miljøkonventionerne i den form, der nu er valgt, i praksis vil få forrang.
Men det kan man ikke vide med sikkerhed, så det er et relevant spørgsmål, hr. Kolstrup stiller.
Danmark og EU's holdning er, at de multilaterale miljøaftaler skal have en klar retsstilling, og Danmarks og Folketingets holdning er, at de skal have forrang frem for WTO.
Men kompromiset i Biosafety-protokollen blev altså, som jeg har beskrevet.
Jeg skal nok vende tilbage til de politiske kommentarer senere hen, men jeg synes, det er vigtigt at få denne præcisering af hensyn til Folketingets videre overvejelser.
Niels Bloch Jespersen (S), 2000-05-22:
Jeg skal undlade at læse min indledende tale op igen, men man kan altid være sikker på, hvor Socialdemokratiet findes i de spørgsmål, nemlig som en aktiv medkæmper for miljø og sundhed.
Det skal der ikke være tvivl om.
Jørn Jespersen (SF), 2000-05-22:
Det skal ikke lykkes for Venstres ordfører at sige, at der er nogen, der har påstået, at der ikke er reelt indhold og fremdrift i dette forslag til vedtagelse.
Der er masser af substans i det, og hvis det bliver vedtaget, vil det med garanti betyde, at man fra dansk side er nødt til at opprioritere en lang række ting med henblik på at yde en bedre og stærkere indsats, end man allerede har gjort -
det er ikke en kritik; tværtimod er det en erkendelse af, at det virker, og at det derfor er godt, at vi gør det - en meget kraftigt prioriteret og understøttet indsats på en lang række internationale miljøområder.
Jeg forstår nu, at Venstre i virkeligheden er fornærmet over, at et temmelig ubehjælpsomt beslutningsforslag, der har være til behandling her i salen, ikke fik flertal, og at Venstre så har fundet en undskyldning for at være imod samtlige miljøforslag med henvisning til, at de ikke er blevet bæredygtighedsvurderet.
Det var miljøforslag, som Venstre ønskede skulle vurderes økonomisk og socialt, og der var ikke en afvisning fra andre partier af, at den tankegang var relevant, men der var en kritik af, at Venstre satsede fuldstændig skævt og satte økonomi i centrum i stedet for miljø i centrum.
Og det er altså nu blevet til, at uanset om det er nationale tiltag eller internationale tiltag på miljøområdet, så bliver de afvist af Venstre, fordi Venstre ikke fik sit beslutningsforslag vedtaget.
Det er en tynd begrundelse, men det er en klar linje.
Hans Christian Schmidt (V), 2000-05-22:
Jeg er meget enig i, at det ikke bliver nemt at føre international miljøpolitik, hvis Venstre står af, men det gør vi jo heller ikke, for vi er nok klar over, at vi er et af de bærende led her. Men jeg er nødt til at komme tilbage igen og sige, at nu hører jeg næsten en fornærmelse hos dem, der fremsætter forslaget, over, at når der næsten ingenting er i forslaget, hvorfor vi så ikke kan støtte det. Jeg synes da, vi skal blive enige om, at det jo ikke bare gælder om, at nu skal vi have den her dag til at gå, og så skal vi vedtage et eller andet til sidst, og hvis bare det ikke generer nogen, så er det godt nok.
Det, det drejer sig om, har jeg nævnt flere gange.
Vi har endda fremsat et beslutningsforslag om, at der er nogle helt bærende elementer, vi gerne vil have skal med: Vi vil gerne have, at man går ind i alle sine projekter og laver en bæredygtighedsvurdering.
Det redegjorde jeg for i min tale, men jeg forstår, at man ikke vil høre det.
Vi har fremsat forslag om, at man går i front, når det gælder joint implementation.
Vi vil gerne have, man går i front, når vi taler om CO2-kvoter, og igen har vi ikke kunnet høre noget om det.
Det er jeg da bare nødt til at sige, og det er da i orden, det er da en konstatering.
Men man kan da ikke sige bagefter, at hvis der står noget, som overhovedet ikke rigtig har nogen betydning for nogen, så burde alle kunne stemme for det. Man kan da godt have den anden holdning, at man mener, der skal være noget mere fremdrift i det.
Det er den, vi har.
Vibeke Peschardt (RV), 2000-05-22:
Nu skal jeg jo ikke gentage, hvad hr. Jørn Jespersen stod og sagde heroppe, men jeg må indrømme, at jeg er noget forundret over at høre det svar, hr. Hans Christian Schmidt kom med, for hvad er det egentlig, Venstre er imod i dette forslag til vedtagelse?
Så vidt jeg kan se, er der henvist til to andre vedtagelser, der handler om nogle tilgrænsende områder, hvor Venstre har været med hele vejen.
Jeg vil gerne bede om at få uddybet endnu en gang, hvad det er, Venstre har imod forslaget til vedtagelse, og så vil jeg i øvrigt også godt spørge hr. Hans Christian Schmidt, hvordan Venstre har tænkt sig, at der kan føres international miljøpolitik i Danmark, hvis Venstre i den grad står af på noget så enkelt som det her.
Hans Christian Schmidt (V), 2000-05-22:
Nu tillader tiden jo ikke, at jeg læser min tale op en gang til, men jeg skal så prøve at sige det i korte uddrag.
Når en forespørgsel drejer sig om, hvilke initiativer en regering vil tage, så er det, jeg spørger, om vi ikke må bede om at få lidt at vide: Er det CO2-kvoter, man vil anvende?
Er det joint implementation, man vil anvende
Vil man gå ind og foretage nogle bæredygtighedsvurderinger af alle de projekter, man sætter i gang inden for den miljø-, freds- og stabilitetsramme?
Det ved jeg ikke.
Vi må jo høre, hvad ministeren om et øjeblik siger om, hvorvidt man er indstillet på det eller ej,
men vi mener helt klart, at der er en række forhold, som er meget afgørende for, om vi vil gå med ind i det eller ikke vil.
Vi har jo foreslået det her flere gange og er igen og igen blevet mødt med, at det vil man ikke.
Så må vi sige, at hvis ikke man vil tage noget af det, der er det allermest afgørende i den her miljødebat, med, så må man også forvente, at man får svært ved at få os med på en vedtagelse af et forslag.
Niels Bloch Jespersen (S), 2000-05-22:
Jeg er da glad for, at hr. Hans Christian Schmidt vil arbejde for en fortsat styrkelse af miljøarbejdet, og skal bare henvise til OECD's meget positive vurdering af miljøindsatsen i Danmark, hvor vi rent faktisk er førende i forhold til en række andre lande.
Jørn Jespersen (SF), 2000-05-22:
Jeg synes ikke, jeg fik nogen særlige svar på mine spørgsmål.
Nu prøver jeg nogle andre for at se, om det går bedre med dem.
Hr. Hans Christian Schmidt har ikke nævnt, hvordan Venstre vil stille sig til det forslag til vedtagelse, der er fremsat.
Jeg fik indtryk af, at han nærmest er imod det.
Kunne vi ikke få præciseret, hvad det er i forslaget, som
Venstre er imod?
Er Venstre imod, at EU skal være en drivende kraft for at få lavet nye, bedre aftaler om miljø på globalt plan?
Er Venstre imod, at vi skal have miljøhensyn ind i internationale handelsaftaler?
Er Venstre imod, at vi styrker indsatsen for, at internationale miljøaftaler bliver efterlevet, og at der er sikret finansiering af dem?
Er Venstre imod, at vi får en ny global aftale om miljø og udvikling på Rio + 10?
Hvad er det, Venstre er imod?
Niels Bloch Jespersen (S), 2000-05-22:
Hr. Hans Christian Schmidt er ikke tilfreds med indsatsen på miljøområdet, som jeg hører det, men samtidig er det jo i virkeligheden den modsatte melodi, der prædikes: Man sætter spørgsmålstegn ved det internationale samarbejde, selv om jeg troede, Venstre var en forkæmper for, at resultaterne skal opnås ved fælles fodslag i bl.a. EU.
Så blev der nævnt en række soloforslag fra den borgerlige side af salen om bæredygtighed, og dem vil jeg af tidsmæssige grunde undlade at kommentere.
Men mit hovedspørgsmål til hr. Hans Christian Schmidt skal gå på, om det ikke er rigtigt, at Danmark internationalt gennem EU gør en stor indsats for netop at fremme udviklingen - så kan man diskutere, hvor hurtigt det går - og om vi kan regne med, at Venstre fortsat vil arbejde for i fællesskab gennem EU at styrke det internationale miljøarbejde.
Søren Kolstrup (EL), 2000-05-22:
Jeg er enig med ministeren i det vigtige i at gøre det, og det glæder mig, hvis ministeren netop erkender de faktiske forhold, for det synes jeg er vigtigt at sige.
Danmark vandt jo ikke absolut i Biosafetysagen.
Vi må erkende, at det kom til at stå uafgjort, og det er jo så, hvad det er.
Ministeren er så måske kommet for skade at tale lidt tvetydigt tidligere, men lad det ligge.
Vi er enige om både erkendelsen og enige i det vigtige i, at Danmark også skal gøre det.
Jeg kunne i øvrigt godt lide, at ministeren netop sagde, at Danmark også skal gøre det, så tak for svaret.
Svend Auken (S), 2000-05-22:
Ikke alene vil jeg gøre det, jeg har gjort det.
I årevis har jeg kæmpet for, at multilaterale miljøaftaler får forrang frem for WTO, og et stigende antal lande har den samme opfattelse, som vi har.
Det er en opfattelse, der i øvrigt har været bred tilslutning til her i Folketinget.
Så sagde jeg, at over for det synspunkt står der et andet, nemlig det nordamerikanske, australske og japanske synspunkt, og at disse to synspunkter brydes i international sammenhæng.
Jeg sagde, at man i Montreal nåede frem til et rent intellektuelt utilfredsstillende, men måske politisk acceptabelt kompromis mellem de to synspunkter, hvor man siger, at situationen juridisk set faktisk er uafgjort, og så tilføjede jeg, at jeg rent politisk tror, at det i praksis vil betyde - men det har vi ingen sikkerhed for -
at skulle der komme en konflikt, der involverer modsætninger mellem WTO-regelsættet og en konkret formuleret multilateral, dvs. global miljøaftale, vil det være den globale miljøaftale, der bliver lagt til grund for panelets afgørelse. Jeg føler mig overbevist om, at det er sådan, det vil gå, og jeg tror også, de fleste eksperter, der har sat sig ind i tingene, føler, at det vil gå sådan.
Men det kan man ikke give nogen garanti for, og derfor vil Danmark fortsætte kampen for at sikre, at miljøkonventioner har forrang, for det er jo efter vores mening meningsløst, hvis de ikke har det i forhold til WTO.
Søren Kolstrup (EL), 2000-05-22:
Nu, da vi er inde i en afklaring af det her, forstår jeg, at ministeren siger, at der er en uafklaret situation.
Ministeren tror på de gode viljer, men indebærer den holdning så - her var jeg en smule usikker på ministerens svar - at ministeren selv og den danske regering vil slås aktivt for, at det netop bliver de internationale aftaler, som også får fortrin?