Thomas Adelskov (S), 2002-04-16:
Uanset om man forholder sig til dele af telebranchen med telefoni, bredbånd, mobiltelefoni, UMTS eller til andre teknologier, så er telebranchen leverandør af en stor del af den infrastruktur, som vil være motor i udviklingen af både erhvervsliv og den offentlige sektor i de kommende år.
Det ville derfor være meget uklogt, hvis linjerne ikke var klare, og hvis regeringen også på dette felt følte, at man kunne vælge det snævre flertal, som regeringen er i besiddelse af. Det har ministeren valgt ikke at gøre, og det tror jeg er sundt.
I forhold til selve lovforslaget, og her tænker jeg på lovforslag nr. L 193, er der jo tale om en række regelforenklinger og smidiggørelser i forbindelse med tildeling og udnyttelse af licenser.
Der har dog været en del opmærksomhed og en del kritik fra branchen med hensyn til lovforslagets generelle åbning for auktionsformen i forbindelse med tildeling af licenser.
Efter vores opfattelse er auktionsformen en både anvendelig og succesfuld metode, hvor man kan sikre åbning, få nye aktører på markedet og, for at sige det ligeud, penge i kassen til gode formål og initiativer.
Jeg håber også, at branchen har lagt mærke til, at forligspartierne har aftalt, at dele af provenuet fra UMTS-aktionen tilbageføres til forsknings- og it-området.
Socialdemokratiet havde jo meget gerne set, at vi havde afsat flere UMTS-midler i år
specielt til forskning
Her var regeringen ikke til at stikke i, og vi endte derfor med beskedne 400 mio. kr. Men det lykkedes dog i forhandlingerne at enes om, at vi næste år igen vil forhandle nye udmøntninger af UMTS-pengene.
Så der er fortsat gode muligheder for, at vi kan komme den betrængte forskning til undsætning.
Vi deltager i hvert fald gerne.
Når det drejer sig om hovedsigtet med lovforslag nr. L 192, synes det her jo i særdeleshed at handle om tilpasning af lovgivningen, således at ministeren kan gennemføre en sammenlægning af Telestyrelsen og Statens Informationstjeneste til den nye IT- og Telestyrelsen.
Hvordan ministeren sådan helt konkret har tænkt sig at organisere sine medarbejdere, synes vi ikke er så voldsomt interessant.
Derimod er vi mere optaget af at sikre ordentlig konkurrence, ordentlig kontrol med teleselskaberne og konkurrenceforholdene, samt at der fortsat er politiske styringsredskaber.
Vi har derfor konstateret, at ministeren i såvel lovforslagets bemærkninger som bemærkningerne til høringssvarene har givet udtryk for at fastholde den linje, som også den tidligere regering havde lagt, nemlig ønsket om at måtte regulere markedet, indtil der er etableret egentlige og reelle konkurrenceforhold mellem teleudbyderne.
Dele af telebranchen har været fremme med krav om, at vi samtidig med denne lovrevision skulle deregulere, altså fjerne særlovgivning for telemarkedet eller i hvert fald dele af særlovgivningen.
Nu har Socialdemokratiet ikke sådan et særlig religiøst forhold til, om givne markeder skal reguleres ved særlovgivning, eller om de kan reguleres gennem den ganske almindelige konkurrencelov.
Socialdemokratiet vil derfor gerne give branchen håndslag på, at hvis branchen kan dokumentere, at forbrugerne vil få bedre forhold, få bedre priser eller mere konkurrence, ved at vi fjerner nogle af de reguleringer, som vi i dag har mulighed for at foretage, vil vi gerne medvirke.
Men indtil da vil jeg gerne opfordre branchen til at igangsætte et arbejde for at sikre sig selv et bedre ry
blandt forbrugerne, for bedre og hurtigere at efterleve den lovgivning, som vi herindefra lægger op til og vedtager, for at sikre bedre konkurrence imellem udbyderne og for at sikre forbrugerne lave priser.
Indtil denne dokumentation foreligger, så mener vi fortsat, det er fornuftigt, at lovgiverne, dvs. Folketinget, har en finger på pulsen.
Socialdemokratiet kan støtte forslagene.