Jens Peter Vernersen (S), 2005-05-20:
Det var jo ganske vanskeligt at få et helt endegyldigt svar fra hr. Leif Mikkelsen i den sag om hjemtagelse af EU-midler, men det er jo sådan, at ministeren senere skal besvare spørgsmål på det her område, og jeg er helt sikker på, at ministeren så også vil give et helt bindende tilsagn om, at man vil sikre, at disse EU-midler på fiskeriområder bliver hjemtaget.
Det må man forvente, alt andet er jo sådan set det glade vanvid.
I politik kan man vente på, at det sker, eller også kan man påvirke udviklingen.
Jeg sad og tænkte på under den forrige talers indlæg, at i Venstre venter man på, at det sker, og så mener man, at så går det hele nok.
Jeg synes, det er langt vigtigere, at man forsøger at påvirke udviklingen.
Som aftalt har regeringen udarbejdet den årlige regionalpolitiske redegørelse, som skal give et overblik over den regionale udvikling.
Spørgsmålet er så, om den redegørelse gør det, eller det mest er fine ord.
Det, som er afgørende, er, om vi med de beslutninger, der træffes her i Folketinget, sikrer, at hele landet udvikler sig med lige muligheder for borgerne, uanset om man bor i en storby eller i et udkantsområde.
Eller sker der det, at vi rent faktisk ser en skævvridning af landet?
Læser man ukritisk regeringens redegørelse – og det synes jeg måske nok jeg havde på fornemmelsen at hr. Leif Mikkelsen havde gjort – tegnes der et billede, som er langt mere positivt end virkeligheden.
I redegørelsen nævner man bl.a., at man satser på fødevareforskningen, og jeg tror, det må undre de folk, der arbejder på det område, idet de lige præcis nu står i den situation, at omkring 120 medarbejdere skal opsiges inden for fødevareforskningen, som jo er noget, der har helt afgørende betydning.
Men her lægger man det frem som et eller andet, regeringen har gjort et stort nummer ud af.
Hen over foråret har den statslige beskæftigelse jo været meget diskuteret.
I redegørelsen for 2004 havde man et ganske stort afsnit, hvor Personalestyrelsen opgjorde beskæftigelsen helt up to date.
Det har man udeladt her, og det kan man godt undre sig over.
Jeg synes, at ministeren burde svare på, hvorfor man har taget disse oplysninger ud af den regionalpolitiske redegørelse her fra 2005.
Det betyder jo netop, at vi ikke får et retvisende billede af, hvordan den statslige beskæftigelse er faldet.
For det, man skriver i den regionalpolitiske redegørelse, er jo, at faldet er sket jævnt over hele landet, og at det største fald er sket i København.
Men går man ned og ser på, hvordan virkeligheden er, og spørger, om de oplysninger nu kan være korrekte, så ser det jo ikke ud til at være tilfældet.
Finansministeren har været så venlig at oversende Personalestyrelsens tal her til Folketinget, og der kan man se, at reduktionen af statsansatte rammer ufattelig skævt og netop hårdest i de svageste regioner: Ærø 51 personer eller 58 pct., Skagen 100 personer, Tønder, Rudkøbing, Læsø, Lemvig osv. osv.
Faldet sker altså først og fremmest i disse udkantsregioner, hvor man har store problemer.
Det skjuler man totalt i den redegørelse, der er fremlagt her fra Folketinget.
Det synes jeg ikke klæder ministeren, at man på den måde holder oplysninger væk.
Det fremgår også af redegørelsen – jeg ved ikke, om det skulle være en hilsen til Holstebro – at der var sket en stigning i den statslige beskæftigelse.
Ser man på Personalestyrelsens tal, er der rent faktisk sket et fald.
Altså heller ingen sammenhæng her mellem redegørelsens og Personalestyrelsens oplysninger.
Det kunne måske være derfor, at regeringen har valgt netop at fjerne disse oplysninger fra den regionalpolitiske redegørelse.
Det ser bestemt ikke ordentligt ud, at man på den måde uden videre fjerner oplysninger, som kunne være vigtige i forbindelse med at se den ganske sammenhæng i, hvordan det er gået med den statslige beskæftigelse.
Jeg synes, det er vigtigt, når vi får en ny redegørelse, at vi får en nøje oversigt over, hvor det præcist er, faldet sker i beskæftigelsen.
Jeg synes med det, der er sket i forbindelse med den her redegørelse, at ministeren skulle sende nye tal over, sådan at der blev tale om en komplet redegørelse og ikke sådan en redegørelse, som der er taget tre sider ud af i forhold til den fra sidste år.
Uanset regeringens mange fine ord i redegørelsen er der fortsat mange regioner, der kæmper for at sikre udviklingen.
Den kamp bliver altså ikke mindre under det nye vilkår, der hedder kommunalreformen.
Her er det udkantsregioner, der skal kæmpe for overlevelse og udvikling, men det kommer vi nærmere ind på i den næste forespørgsel.
Mellemregionerne bør i en fremtid med centralisering have nye og forbedrede muligheder for at forme uddannelsesinstitutioner.
Man bør også have mulighed for at tage nogle uddannelser fra universiteter og ingeniørskoler osv., så man simpelt hen får lagt undervisning ud til disse mellemregioners tekniske skoler og erhvervsskoler osv.
Det vil der være behov for, sådan at hvis man har brug for et uddannelsesforløb i Sønderjylland, i Nordjylland, eller hvor det nu er, så skal man kunne flytte uddannelsen over på lokale uddannelsesinstitutioner fra ingeniørskoler og fra universiteter osv.
Jeg tror også, når man skal se på det her, at det er langt vigtigere at påvirke udviklingen.
Det, vi så, var netop, at vi påvirkede udviklingen inden for vindmølleindustrien.
Den voksede og voksede og voksede, og der er kommet flere tusind i beskæftigelse på det område.
Men det kom ikke kun til gavn i det område, hvor vindmølleindustrien oprindeligt lå.
Det betød også, at arbejdspladser flyttede til Lolland, og at man fik mange nye job der.
Derfor var det en katastrofe og en skandale, at regeringen som noget af det første ændrede disse regler for tilskud til vindmølleindustrien, sådan at de vindmølleparker, der var planlagt opført på Horns Rev, blev sat i stå.
Hele området for den vedvarende energi fik et slip på 2 år, hvor der ikke skete noget som helst og man så et fald i beskæftigelsen.
Det ville have været noget helt andet, hvis man i den her regionalpolitiske redegørelse kunne have skrevet: Vi har udviklet nye arbejdspladser inden for vedvarende energi-området, som også kommer regionerne til gavn.
Men det kan man ikke skrive i en redegørelse, for sådan har man ikke gjort.
Det er det, der virkelig er problematisk.
Som sagt synes jeg, at der er ufattelig meget løst krudt i den her redegørelse, og jeg synes, man kunne gøre meget mere end det, man gør.
Jeg synes som sagt også, at det er dybt problematisk, at man tager afsnit ud og skaber et fejlagtigt billede af, hvordan afviklingen af de statslige arbejdspladser er sket, fordi det viser sig – når man går i dybden med det og analyserer tallene – at det netop er regionerne, der har tabt de statslige arbejdspladser.
Det synes jeg altså at ministeren skulle have fortalt Folketinget.
Jeg synes ikke, det er rimeligt, at vi skal bruge vores tid på at finde disse oplysninger frem via finansministeren osv.
Det ville have været en fair måde, ministeren havde arbejdet på, hvis ministeren havde sagt det.