Tom Behnke (KF), 2006-03-14:
Det er jo fristende at skulle stå her og tordne imod hr. Peter Skaarups retorik, hvad angår døgnbemanding af stationerne og døgnbetjening af borgerne, men det vil jeg undlade, for selv om vi har fået
udvidet taletid til 10 minutter, er det ikke meget, når vi taler om et lovforslag på over 600 sider.
Lovforslaget indeholder både en reform af politiet og en reform af domstolene.
Det er to store områder, som jeg kun kan nå at kommentere helt overordnet og generelt.
Når vi for første gang i 70 år reformerer politiet og for første gang i 90 år reformerer domstolene, så er der naturligvis tale om meget omfattende ændringer.
Igennem de mange år har samfundet udviklet sig helt enormt.
Danmark ser anderledes ud i dag, infrastrukturen er helt anderledes, vi er blevet langt mere mobile og kan hurtigt komme omkring.
Husk på, at ved sidste reform af domstolene var automobilet jo kun lige opfundet.
Kriminaliteten har desuden tilpasset sig den nye globaliserede verden.
Vi ser en kriminalitet, som i dag også omfatter store bander eller grupper, der begår omfattende organiseret kriminalitet og grænseoverskridende kriminalitet.
Vi må og skal reformere både politiet og domstolene for at hamle op med de opgaver, vi har i dag, og som vi står over for i fremtiden.
Begge reformer skal ses i sin helhed.
Størrelsen af så vel politikredse som retskredse er helt afgørende for den succes, vi ønsker at opnå, og for den fleksibilitet, der er nødvendig.
Det er samtidig vigtigt og helt afgørende at bevare den lokale tilknytning og nærheden i politiets arbejde over for borgerne, som skal opleve en reel tryghed i dagligdagen.
Så mens politikredsene bliver større og mere slagkraftige og i stand til at klare alle opgaver selv, ja, så sikres nærheden samtidig med dette lovforslag.
Dels decentraliseres opgaver for Rigspolitichefen ude i kredsene, dels forpligtes politidirektøren til i sin kreds at decentralisere til understationerne, og desuden styrkes og beskrives lokalpolitiet direkte i lovforslaget.
Lokalpolitiet kommer til at bestå af de elementer, vi allerede kender i dag med nærpoliti, distriktspoliti og landpoliti og så det, der bliver nyt for nogle politikredse, nemlig at man fremover ikke skal placere en opgave enten hos ordenspolitiet eller hos kriminalpolitiet, for den sondring findes slet ikke i fremtiden.
Det betyder, at man fremover i lokalpolitiet f.eks. vil nedsætte en ungdomsgruppe, hvis man har særlige problemer med kriminalitet blandt unge, og man vil samle en styrke, der både i antal og med hensyn til kompetencer kan løse opgaven, vel at mærke hele opgaven.
Man headhunter simpelt hen de politifolk, som synes, at det vil være spændende at arbejde med netop den type opgave.
Og det vil jo alt andet lige betyde, at de betjente, der påtager sig opgaven, kommer til at brænde for den og arbejde målrettet på at løse den.
Og samtidig opnår man, at arbejdsgruppen får et indgående kendskab til lokale forhold.
For at fastholde og styrke den lokale forankring vil det være sådan, at betjentene også i fremtiden skal møde der, hvor de møder i dag.
Betjentene skal således møde lokalt og primært patruljere i de lokale miljøer og dermed have det lokale kendskab.
Det gælder også de steder, hvor stationen måske er lukket om natten, fordi der er for få personlige henvendelser, til at det kan betale sig at holde døgnåbent, altså at der ikke altid er behov for at holde døgnåbent.
For at sikre, at der altid er en patruljevogn i nærheden, vil der blive installeret GPS i alle patruljevogne, så vagtcentralen kan se, hvor patruljevognene er, og om de er optaget eller ledige.
Og skulle der i et område blive lidt langt mellem de grønne prikker, altså de ledige vogne, ja, så kan man altså bede andre vogne om at trække hen i det område, og på den måde bliver der en enorm fleksibilitet, som vi ikke har i dag, en fleksibilitet, hvor alle kan hjælpe hinanden hurtigt og enkelt, og hvor det er muligt at bevare overblikket.
Det betyder, at det fremover ikke gør noget, hvis stationens ene eller to patruljevogne bliver optaget, som vi har hørt andre ordførere være inde på, for så vil der være andre vogne, der trækker ned i området.
Og skulle der være behov for flere patruljevogne, ja, så vil borgerne altså fortsat få den nødvendige hjælp hurtigt.
I dag er det jo sådan i langt de fleste politikredse, at der er så lidt personale, at blot en eller to opgaver betyder, at de næste borgere pænt må vente, uanset hvor alvorligt det er.
Alternativt skal vagthavende til at ringe rundt til nabokredsene og høre, om de har nogle ledige vogne.
Derfra skal man så spørge vognene, hvor de er henne, om de er ledige, om de kan blive det, om de eventuelt kan assistere nabokredsen.
Så skal man tilbage til den første vagthavende, der ringede.
Alt det her tager simpelt hen alt for lang tid, og det er spild af ressourcer, og det vil blive løst fremover.
Samtidig kan der komme mere personale på gader og stræder, når der ikke altid på alle understationer skal sidde en vagthavende og passe på, at lyset er tændt, og betjene den ene borger, der måske kommer i løbet af en tre, fire nattevagter.
Faktisk er det sådan i dag, at der i mange politikredse om natten kun møder personale til en enkelt patrulje og så en vagthavende.
Patruljen kører ud, og vagthavende sidder tilbage og sørger for, at lyset på stationen er tændt.
Og i mange politikredse kan vagthavende sidde
stort set hele natten, uden at der kommer et øje.
Telefonen ringer måske tre eller fire gange i løbet af natten, men de anmeldelser om stjålet vasketøj kunne nu nok nemt klares et andet sted.
Med reformen får vi større og mere slagkraftige politikredse, der kan løse alle opgaver uden at skulle spørge om hjælp hver og hver anden dag.
Der skabes en fleksibilitet, så indsatsen kan rettes mod de områder, hvor der er problemer.
Der investeres desuden massivt i ny teknologi, så hver enkelt patruljevogn bliver en rullende politistation, der kører frem til stedet og løser opgaven på stedet for så at køre videre til den næste opgave.
For med de bærbare computere kan sagen skrives færdig ude på stedet, og så kan man blot printe eller sende videre, når arbejdsdagen er ved at være slut.
Hvad angår domstolene, har en reform også længe været tiltrængt.
Med reformen får vi færre og større byretter, der typisk vil have seks-otte dommere.
Alle sager starter fremover i byretten, også nævningesager.
Det betyder, at der bliver mulighed for en reel toinstansprøvelse af både skyldspørgsmålet og strafudmålingen.
Mere principielle sager kan jo så fortsat starte i landsretten, men hovedreglen bliver altså, at alle sager starter i byretten.
Det betyder, at byretten skal have dommere nok til at køre både en nævningesag, hvilket jo kræver tre dommere, og en større civilsag med kollegial behandling, hvilket også kræver tre dommere.
Og skal der så være en dommer eller to til de øvrige opgaver, ja, så skal byretterne altså have en størrelse, hvor der er en seks-otte dommere.
Der bliver lidt længere til byretten for borgerne, men til gengæld får vi en større faglig bredde og kvalitet i byretterne, idet dommerne kan tale sammen om sagerne og har mulighed for at specialisere sig mere, end de har i dag.
Borgerne skal således bevæge sig lidt længere end i dag, men de får til gengæld mere for pengene.
I øvrigt vil det for borgere, som skal møde i nævningesager, være sådan, at de altså fremover ikke skal køre helt til landsretten, men kan nøjes med at møde i byretten.
Så for nogle vil der blive kortere, og for nogle vil der blive lidt længere, men for langt de fleste vil det være præcis det samme som i dag, for byretterne bliver jo placeret i de større byer.
Vi har lagt vægt på i arbejdet, at der placeres dommerkontorer i henholdsvis Tønder og Thisted, idet der i disse områder ville blive uforholdsmæssigt langt til byretten.
Vi har samtidig fastholdt, at byretspræsidenten kan vælge at sætte retten andre steder end lige i byrettens lokaler.
Retspræsidenten kan i øvrigt vælge at afvikle f.eks. fogedsager og skiftesager i de større byer i retskredsen, hvis det er nødvendigt og hensigtsmæssigt.
Han kan således f.eks. beslutte, at der hver eller hver anden tirsdag er åbent for fogedsager og skiftesager på det lokale rådhus.
Jeg vil i forbindelse med domstolsreformen gerne understrege, at vi Konservative ikke ser nogen problemer i, at der fremover bliver fællesvotering i nævningesager, altså at de juridiske dommere voterer sammen med nævningene.
Nogle har hævdet, at det er i strid med grundloven, men det er vi nu sikre på at det ikke er, og vi finder det både hensigtsmæssigt og retssikkerhedsmæssigt langt bedre, at nævningene ikke skal igennem hele det forældede spørgsmålssystem, men kan diskutere og votere under kyndig retlig vejledning.
Samtidig er det helt afgørende med fælles votering, når vi med den her reform sikrer, at dommene fremover skal være begrundede.
Tiden tillader ikke meget mere fra min side.
Jeg synes, det har været utrolig spændende at arbejde med de to reformer igennem de sidst 9-10 måneder, og jeg synes faktisk, det er et rigtig godt resultat, der er kommet ud af de forskellige betænkninger, specielt Visionsudvalgets rapport om fremtidens politi gav blod på tanden til en tiltrængt reform.
Jeg føler også et behov for her afslutningsvis at ønske alle medarbejdere i både politiet og ved domstolene god fornøjelse med reformerne.
Det vil alt andet lige blive en lidt stressende periode i overgangsfasen, men der er med garanti udsigt til en langt bedre organisering og ledelse af både politiet og domstolene, og der vil med reformerne blive store muligheder for de ansatte for udvikling, specialisering og dygtiggørelse.
Så både medarbejdere og borgere kan ikke undgå at blive tilfredse med de to reformer, som vi støtter fra konservativ side.