runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lars Løkke Rasmussen (V), 2004-02-03:
Som jeg har sagt det før, kan man næppe strukturere sig ud af et udligningsbehov, og man kan heller ikke udligne sig ud af et strukturbehov, og det fører jo direkte til, at de her ting må ses i en sammenhæng med hinanden.
er jo en opgaveflytning fra det regionale niveau til det primærkommunale niveau.
Derfor må det nødvendigvis være sådan, at vi oven på den høringfase, der nu udløber den 7. april, danner os et overblik og træffer politisk beslutning om, hvad det er for en fremtidig opgaveplacering, vi vil have som en forudsætning for at kunne indføre et nyt udligning- og finansieringssystem.
Med det vil jeg altså her sige, at jeg ser de to diskussioner som hinandens gensidige forudsætninger.
Derfor vil det også være naturligt, at på det tidspunkt, hvor vi skal indlede egentlige politiske forhandlinger om en strukturreform, og det ser jeg meget frem til, indtænker vi også hele spørgsmålet om, hvordan vi sikrer, at landets kommuner, landets regioner, hvad det nu ender med, får et fælles rimeligt udgangspunkt for at kunne håndtere de opgaver, som Folketinget beslutter skal løses decentralt.
Ole Stavad (S), 2004-02-03:
Tak for svaret.
Jeg vil godt supplerende spørge, om der ligger i den besvarelse, som indenrigsministeren her har givet, at når regeringen kommer med et udspil til en strukturreform, og det går jeg ud fra at den gør på et eller andet tidspunkt i løbet af april måned, efter at høringsfristen er udløbet, vil et sådant udspil fra regeringen så også indeholde et konkret udspil på udligningssiden.
Når ministeren siger, at det er hinandens forudsætninger, så forstår jeg det sådan, at regeringen ser, at den aftale, der skal indgås forhåbentlig meget, meget bredt her i Folketinget, også skal indeholde en udligningsreform.
Hvis det er regeringens ambition, så må det vel også være en forudsætning, at regeringen spiller konkret ud over for Folketinget og over for offentligheden, så at det, der optager så mange mennesker, foregår, kan vi sige, i åbenhed, så vi ikke sidder i et lukket rum og diskuterer noget, som ingen ved hvad handler om.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2004-02-03:
Nu både håber og tror jeg jo, at hr. Ole Stavad vil få stor indflydelse på, hvad der i givet fald skal håndteres i lukkede rum.
Jeg må sige, at det vil være forkert her i dag, hvor vi er midt i en offentlig høring om Strukturkommissionens betænkning, at binde sig meget præcist til, hvad der skal ske i kølvandet på den 7. april.
Hr. Ole Stavad ved jo lige så godt som jeg, at vi ikke her står med nogen meget enkel sag.
Lad mig bare nævne to problemstillinger.
Der er meget, meget stor forskel på, hvad det er for en udlignings- og finansieringsmæssig udfordring, man står over for, afhængigt af om kommunerne skal have en sådan opgave eller ej.
Fuldstændig parallelt til det kunne man nævne hele beskæftigelsesområdet.
Der vil være meget, meget stor forskel på den robusthed, man kan stille krav om til et udligningssystem, afhængigt af om kommunen skal have et medansvar her eller ej.
Derfor tror jeg ikke, det vil være realistisk at stå her og binde sig til, at der som en optakt til forhandling omkring strukturreformen skal ligge et fuldstændig konkret, gennemarbejdet, detaljeret bud på en udligningsreform.
Ole Stavad (S), 2004-02-03:
Jeg er enig i en række af de forudsætninger, som indenrigsministeren har nævnt her.
Derfor er jeg meget bevidst heller ikke begyndt at spørge ind til nogen former for detaljer om, hvordan noget konkret skal se ud, for det ved vi først, når vi ved mere præcist, hvad det er for en konkret problemstilling, vi skal kunne håndtere.
Og da jeg går ud fra, at regeringen har gjort sig nogle forholdsvis præcise tanker i sit udspil efter hele høringsfasen, må der vel også være en lige så præcis beskrivelse af, hvordan man kan sikre, at finansieringen hænger sammen, for det er jo noget af det fuldstændig grundlæggende, hvis det her land skal have mulighed for at udvikle sig over hele landet.
Derfor synes jeg egentlig, at indenrigsministeren tager lidt for mange forbehold, og at der ikke helt er sammenhæng mellem indenrigsministerens første besvarelse og den seneste besvarelse, han kom med.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2004-02-03:
Regeringen har jo gjort meget for at forbedre vilkårene
Vi har sammen med Kommunernes Landsforening aftalt en skæv deling af en hel milliard kroner i forbindelse med bloktilskuddet, der i særlig grad kommer de vanskeligt stillede kommuner til gode. Vi har fordoblet de særlige tilskud, der gives til de vanskeligt stillede kommuner.
Men begge de to tiltag har jo karakter af noget midlertidigt.
Det er klart, at vi i forbindelse med en stillingtagen til en ny struktur og en ny permanent opgaveplacering, som jeg har en ambition om alt andet lige fører til, at opgaverne rykker tættere på borgerne, ud til de politikere, der er folkevalgte i yderste led, nemlig den enkelte kommune, også får skabt et mere robust finansierings- og udligningssystem.
Derfor vil de her ting selvfølgelig hænge sammen.
Jeg kan bare ikke stå og binde mig til her midt i en høringsperiode, hvordan vi bedst understøtter en sådan stillingtagen, som jeg jo både håber og tror på vil basere sig på et bredt flertal i Folketinget.
Ole Stavad (S), 2004-02-03:
Må jeg på trods af alle de mange forbehold, som indenrigsministeren indføjer i sin besvarelse,
konkludere, at også for indenrigsministeren hænger en strukturreform og en udligningsreform sammen, og at regeringen som følge deraf vil præsentere, lad mig så være forsigtig og sige sine tanker om såvel udligningsdelen som udligningsreformen?
Jeg spørger også med baggrund i, at der blev skabt en usikkerhed, hos mig i hvert fald, efter regeringens regeringsseminar her i begyndelsen af januar, hvor statsministeren blev citeret for nogle udtalelser, der kunne tolkes derhen, at regeringen ikke havde et særlig højt ambitionsniveau i forhold til at sikre, at vi fik lavet en gennemgribende udligningsreform.
Der forstår jeg på indenrigsministeren, at det i hvert fald ikke var det, regeringen ønskede at signalere, og at vi derfor kan forvente, at der i april måned efter høringsfristen fra regeringens side vil komme et udspil i forhold til såvel en strukturreform som en udligningsreform som grundlag for de kommende forhandlinger.
Må jeg på trods af alle de mange forbehold, som indenrigsministeren indføjer i sin besvarelse,
Jeg spørger også med baggrund i, at der blev skabt en usikkerhed, hos mig i hvert fald, efter regeringens regeringsseminar her i begyndelsen af januar, hvor statsministeren blev citeret for nogle udtalelser, der kunne tolkes derhen, at regeringen ikke havde et særlig højt ambitionsniveau i forhold til at sikre, at vi fik lavet en gennemgribende udligningsreform.
Der forstår jeg på indenrigsministeren, at det i hvert fald ikke var det, som regeringen ønskede at signalere, og at vi derfor kan forvente, at der i april måned efter høringsfristen fra regeringens side vil komme et udspil i forhold til såvel en strukturreform som en udligningsreform som grundlag for de kommende forhandlinger.
Naser Khader (RV), 2004-02-03:
Har jeg forstået det rigtigt, at regeringen erkender, at der er et problem på området, at tolkemarkedet er et gråt område, at der for det første er behov for at teste dem, der tolker i øjeblikket, og for det andet at få en decideret uddannelse i fremtiden?
Ulla Tørnæs (V), 2004-02-03:
Det er korrekt forstået, at vi fra regeringens side anerkender, at der er et problem, og at vi også fra regeringens side er optaget af at se på de problemstillinger, der rejses i de to beslutningsforslag, hvorfor vi har et embedsmandsudvalg siddende i øjeblikket - et tværministerielt
embedsmandsudvalg, da det vedrører flere ministerier - som er ved at se på, hvad vi kan gøre for, som jeg sluttede af med, for så vidt angår B 8, at sikre, at vi har den nødvendige retssikkerhed for dem, som skal gøre brug af tolke, og også for at sikre, at vi har den nødvendige kvalitet i de tolkeuddannelser, der er mulighed for at få.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-02-03:
Det, vi vidste, var, at Saddam Hussein havde masseødelæggelsesvåben, det, vi vidste, var, at han havde brugt dem, og det, vi vidste, var, at han ikke ville fortælle FN, hvad han så havde gjort ved dem.
Helt ærligt, nu synes jeg faktisk, at hykleriet må have en grænse.
Vi står i den Folketingssal, hvor SF's politiske leder har sagt, at Saddam Hussein har masseødelæggelsesvåben; hvor Socialdemokratiets politiske leder har sagt, at Saddam Hussein har masseødelæggelsesvåben; hvor Socialdemokratiets politiske ordfører har sagt, at Saddam Hussein har masseødelæggelsesvåben.
Vi traf så en beslutning, ikke på basis af de udtalelser, som SF's politiske leder, som Socialdemokratiets politiske leder og Socialdemokratiets politiske ordfører kom med, men på basis af, at Saddam Hussein ikke ville samarbejde med FN's Sikkerhedsråd, og det måtte selvfølgelig have en konsekvens.
Helt ærligt, nu har jeg været ude at besøge fattige irakere i marsklandsbyer, som knap har til dagen og vejen.
De ønsker brændende, at det internationale samfund nu koncentrerer kræfterne om at give dem en fremtid.
Jeg synes faktisk, at det var noget vigtigere at bruge kræfterne på.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-02-03:
Som jeg sagde i et af mine tidligere svar, er jeg meget positiv over for at få det løst.
Jeg mener klart, at det er en relevant opgave at få løst.
Men jeg tror, den løses bedst ved, at det er arbejdsmarkedets parter, der gør det uden politisk indblanding.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Margrethe Vestager (RV), 2004-02-03:
Det, at regeringens linje er meget klar, og at den ønsker, at arbejdsmarkedets parter selv løfter opgaven, betyder det så også, at regeringen mener, at det er en opgave, der skal løses?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-02-03:
Regeringen agter ikke på nogen som helst måde at gå ind og blande sig i de overenskomstforhandlinger, der finder sted, og jeg tror, de er bedst tjent med, at vi nu lader dem forløbe i fred og ro på arbejdsmarkedet uden nogen form for politisk indblanding.
Så også af den grund har jeg ikke nogen intention om at kommentere de overenskomster, der er indgået eller vil blive indgået, og regeringens linje er meget klar: Regeringen ønsker, at arbejdsmarkedets parter selv løfter den her opgave.
Jeppe Kofod (S), 2004-02-03:
Det sidste bruger vi også kræfter på, og det ved statsministeren udmærket.
Socialdemokratiet er fuldt og helt bag den genopbygningsindsats og sikkerhedsindsats, som sker i Irak i øjeblikket.
Et meget stort mindretal i Folketinget blev tilsidesat.
Vi ønskede, at våbeninspektørerne skulle have lov til at færdiggøre deres arbejde, det ønskede de også selv, men alligevel valgte statsministeren og regeringen at sende Danmark i krig, oven i købet på et grundlag, der viser sig muligvis at være forkert, fordi der ikke er de her masseødelæggelsesvåben.
Så afviser man en undersøgelse, og det synes jeg altså er mærkværdigt.
Man skylder den danske offentlighed, Folketinget, det åbne demokrati, vi har, at man får den her undersøgelse, hvor man kommer til bunds.
Når statsministeren sagde, at Irak havde masseødelæggelsesvåben, og at det ikke var noget, man blot troede, man vidste det, hvor havde statsministeren så den viden fra?
Det kunne komme frem i sådan en undersøgelse, men man afviser kategorisk at se på det, på trods af at både Bush og Blair er kommet til en anden konklusion.
Søren Søndergaard (EL), 2004-02-03:
God eftermiddag, statsminister.
Jeg har bare et enkelt lille spørgsmål til statsministeren, som statsministeren utvivlsomt kan svare på, og det spørgsmål går på, om statsministeren virkelig vil benægte, at han selv direkte eller en af hans ledende embedsmænd blev informeret af folk i sit system om, at Irak muligvis ikke havde de masseødelæggelsesvåben, som man sagde de havde.
Vil statsministeren benægte, at det er tilfældet?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-02-03:
Som jeg nu har redegjort for nogle gange, så var der en vældig debat om, hvorvidt der nu var masseødelæggelsesvåben i Irak eller der ikke var det, men det var ikke det, som var det afgørende for regeringens afgørelse.
Den beslutning var lagt fuldstændig åbent frem i Folketinget.
Det har jeg ikke nogen som helst erindring om.
Det, vi ved, var, at Saddam Hussein havde haft masseødelæggelsesvåben, det, vi ved, var, at han havde brugt dem, oven i købet mod sit eget folk, og det, vi også ved, var, at han ikke ville redegøre for, hvad der var blevet af dem.
Det var det, vi vidste.
Da vi så skulle træffe en beslutning om, hvorvidt Danmark skulle deltage i den internationale koalition, ja, så var den begrundelse, vi brugte, at Saddam Hussein ikke havde villet samarbejde med FN's Sikkerhedsråd, og det kan man altså efter min mening i så alvorlig en situation ikke bare gøre, uden at det har en konsekvens.
Vi syntes, at tiden var kommet til den konsekvens, og det var grunden til, at vi foreslog Folketinget, at Danmark skulle deltage, og det var så det, flertallet tilsluttede sig.
Det er lagt fuldstændig åbent frem.
Søren Søndergaard (EL), 2004-02-03:
Jeg er da ked af, at lige præcis på et meget centralt punkt, nemlig om statsministeren eller ledende medarbejdere i Statsministeriet blev informeret om, at Saddam Hussein muligvis ikke havde de masseødelæggelsesvåben, man troede, er statsministerens hukommelse helt blank.
Det er jo ærgerligt, men så må vi jo give statsministeren lidt tid til at genopfriske sin hukommelse og stille det som et skriftligt spørgsmål, sådan at vi kan få denne her sag afklaret. Så kan vi gå over til et andet spørgsmål.
Det kan jeg simpelt hen ikke forestille mig er rigtigt, og derfor vil jeg bare have statsministeren til at bruge denne her lejlighed til at sige, at selvfølgelig er statsministeren villig til på den høring at svare på de spørgsmål, som folk, der deltager i høringen, måtte have.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-02-03:
Jeg har ikke på noget tidspunkt blandet mig i, hvordan Folketinget tilrettelægger sine høringer.
Det er ikke et regeringsanliggende, det er noget, Folketinget selv afgør.
Lad mig bare sige endnu en gang, at det grundlag, som regeringen har truffet sin beslutning på, og det grundlag, som dermed Folketinget har truffet sin beslutning på, er lagt fuldstændig åbent frem.
Det er den politiske vurdering, at det er helt urimeligt, at en militærdiktator gang på gang bare kan tilsidesætte det, FN's Sikkerhedsråd beslutter.
Det er lagt fuldstændig åbent frem, der er ikke noget at komme efter.
Søren Søndergaard (EL), 2004-02-03:
Det er jo utrolig interessant at høre statsministeren gentage sig og forklare, hvad der var grundlag for den ene beslutning eller for den anden beslutning.
Så lige tilbage til det spørgsmål, jeg stillede: Vil statsministeren benægte, at statsministeren selv eller andre ledende medarbejdere i Statsministeriet blev informeret om, at Saddam Hussein formentlig ikke havde de masseødelæggelsesvåben, der blev givet udtryk for?
Vil statsministeren benægte, at det har fundet sted?
Faktisk er jeg glad for statsministerens svar.
Derfor kunne jeg heller ikke forstå, at det virkelig kunne være rigtigt, at statsministeren havde stillet som betingelse for at komme til den høring, at der ikke måtte være nogen spørgsmål.
Derfor vil jeg bare bede statsministeren, om statsministeren så ikke herfra vil bekræfte, at hvis der er et ønske fra et flertal i Det Udenrigspolitiske Nævn om, at den høring skal indledes med en spørgerunde til statsministeren, så er statsministeren naturligvis fuldstændig villig til at svare på de spørgsmål, som høringen måtte stille.
Jeg ser frem til et positivt svar.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-02-03:
Jeg har ikke nogen kommentarer til de overenskomster, der er indgået eller vil blive indgået i den kommende tid.
Jeg synes, det er bedst tjent med, at arbejdsmarkedets parter selv håndterer den sag uden nogen som helst form for politisk indblanding.
Men jeg vil da gerne sige så meget, at jeg ikke opfatter det som nogen provokation over for os som politikere, at arbejdsmarkedets parter indsætter bestemmelser i deres overenskomster, der tager højde for, hvad politikerne måtte kunne finde på.
Det forhindrer jo ikke politikerne i at gøre, hvad de vil, men det giver parterne på arbejdsmarkedet en mulighed for at gøre, hvad de vil.
Det opfatter jeg bare som naturligt i et demokrati som det danske, hvor vi har en særlig udviklet dansk model på arbejdsmarkedet, som jeg sætter stor pris på.
Margrethe Vestager (RV), 2004-02-03:
Er det under indtryk af den genforhandlingsklausul, som er en del af overenskomsten mellem DI og CO-Industri, at statsministeren udtrykker sig sådan? Jeg synes i hvert fald, det er tankevækkende, da jeg går ud fra, at de er enige i det gamle Hørupcitat om ingen over og ingen ved siden af Folketinget, at man fra overenskomstparternes side føler sig nødsaget til at udtrykke sig på den måde, at man vil genoptage overenskomstforhandlingerne, hvis Folketinget skulle blande sig.
For nogle af os forekommer det at være en ret stor provokation af den stilling, Folketinget burde indtage i det danske samfund.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-02-03:
Jeg mener, at spørgsmålene om de økonomiske vilkår i forbindelse med barsel er bedst tjent med at blive løst af arbejdsmarkedets parter.
Jeg ser absolut positivt på, at arbejdsmarkedets parter tager det ansvar på sig og nu også er i gang med at lave overenskomster.
et eksempel, hvor man laver sådan en udligningsordning.
Men vi agter ikke at blande os i overenskomstforhandlingerne, og jeg mener, at den sag er bedst tjent med at blive løst af arbejdsmarkedets parter.
Hr. Jeppe Kofod kører i ring, og derfor bliver jeg nødt til at gentage, hvad jeg før har sagt, nemlig at det, vi ved, jo er, at Saddam Hussein havde masseødelæggelsesvåben, det, vi ved, er, at han havde brugt dem, og det, vi også ved, er, at han aldrig havde villet fortælle FN, hvad han havde gjort ved dem.
Det var jo derfor, der var mange, som var af den opfattelse, at Saddam Hussein var en sikkerhedsrisiko, og det fastslog FN's Sikkerhedsråd i øvrigt også enstemmigt.
Derfor er der ikke noget at komme efter, når det gælder det grundlag, som vi gik ind i krigen på, for det var nemlig, at Saddam Hussein nægtede at samarbejde med FN's Sikkerhedsråd, bl.a. om at fortælle, hvad han havde gjort ved sine masseødelæggelsesvåben, når han nu påstod, at han ikke havde dem.
Det grundlag er lagt fuldstændig åbent frem i Folketinget, det er baseret på fuldstændig åbne kilder, og derfor er der ikke noget at undersøge.
Jeg har ikke noget ønske om at holde noget som helst skjult; der er heller ikke noget skjult, for det er lagt fuldstændig åbent frem i Folketinget, og derfor er der ikke noget grundlag for at bruge store ressourcer på at lave undersøgelser.
Det hele er foregået her i Folketinget.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Margrethe Vestager (RV), 2004-02-03:
Jeg vil gerne vide, om statsministeren støtter en solidarisk barselfond, hvor mænd som kvinder, store som små virksomheder, frisører såvel som støberiarbejdere bidrager til de udgifter, der er forbundet med barselorlov for såvel mænd som kvinder.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-02-03:
Jamen reglerne er jo meget klart sådan, at når en høring finder sted i Folketingets regi, så er det Folketinget, der afgør, hvordan rammerne for høringen skal være.
Sådan er det jo.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2004-02-04:
Jeg skal blot spørge hr. Peter Christensen, om hr. Peter Christensen mener, at USA, Canada, Storbritannien, Tyskland og Finland er lande, der er kendetegnet ved et ønske om at ville skræmme de multinationale selskaber væk?
Den rapport, som Skatteministeriet har udarbejdet, er jo hårrejsende læsning.
Det er endnu en rapport, som er hårrejsende læsning - apropos vores tidligere debat. Det område, vi har med at gøre her, er jo de negative og ukontrollerede dele af globaliseringen, nemlig de multinationale selskaber.
Det er selskaber, som for de største af slagsens vedkommende har økonomier, der er større
end afrikanske staters.
Der er tale om en pengeophobning af en størrelse, som er fuldstændig ubegribelig.
Og på trods af de ufattelige summer, som de her firmaer skovler ind, forsøger alt for mange af dem at unddrage sig at bidrage til fællesskabet.
Unddrage sig at betale for de samfundsgoder, som de nyder godt af.
Den danske stat bruger milliarder af kroner på sundhed, på uddannelse, på veje og på anden infrastruktur.
Det er alt sammen ting, som selskaberne nyder godt af.
Ting, som den danske befolkning og de mindre virksomheder hver måned betaler til over skattebilletten, men ting, som de multinationale selskaber ansætter folk til at finde ud af, så de kan unddrage sig betalingen.
Det er en skævvridning, som jeg synes er komplet uacceptabel.
Jeg mener, at de bredeste skuldre skal bære det tungeste læs og ikke, som det er nu, hvor de med de bredeste skuldre undslår at give en hånd med overhovedet.
Det er den skævhed, som vi har sat på dagsordenen i dag.
I OECD-sammenhæng udarbejdede man de regler, der i dag
er gældende lov i Danmark
Der er behov for internationale regler, også for, at reglerne bliver håndhævet, sådan at det ikke bliver en lovgivning fuld af tomme ord, som vi ser det i dag.
Men reglerne håndhæves meget forskelligt, og det er sådan set det, rapporten slår fast.
Og en lang række værktøjer er ikke taget i anvendelse i Danmark. Jeg håber, at ministeren har givet sig rigtig god tid til at læse rapporten igennem og herunder rigtig god tid til at tænke over, hvilke nye værktøjer regeringen vil tage i anvendelse for at sørge for, at de multinationale bidrager til fællesskabet.
Hvis det ikke er tilfældet, håber jeg, at ministeren har en rigtig god forklaring til de danske skatteydere, der så må bide i det sure æble og fortsat betale for de ting, som de multinationale nyder godt af.
Besvarelse
Peter Christensen (V), 2004-02-04:
Det har jeg ingen viden om, men det har jeg da svært ved at forestille mig.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2004-02-04:
Jamen det synes jeg sådan set var fint at få slået fast, for hr. Peter Christensen sagde jo, at Enhedslisten var kendetegnet ved gerne at ville fjerne incitamentet til, at de multinationale selskaber var til stede i Danmark.
Så vil jeg blot bede hr. Peter Christensen bekræfte, at samtlige de forslag, som ligger i den vedtagelse, Enhedslisten har fremlagt, samtlige de forslag er indført i nogle af de her respektive lande. Det vil altså sige, at lande, som hr. Peter Christensen ikke mener er kendetegnet ved at ville fjerne incitamentet for multinationale selskaber til at være til stede, har indført de her tiltag, og det har de gjort i erkendelse af, at det var fuldstændig nødvendigt at få de her værktøjer til rådighed for at sikre, at de multinationale selskaber betaler skat.
De har ikke ment, at det har været nok med den her sødsuppepædagogik over for selskaberne, som Venstre og regeringen har indført.
De har ment, at det har været nødvendigt med nogle værktøjer, for at det ikke var den almindelige befolkning, der har skullet bære den fulde skattebyrde, men sådan at skattebyrden også er blevet båret af de multinationale selskaber.
Peter Christensen (V), 2004-02-04:
Jeg kan forsikre Enhedslisten om, at sødsuppepædagogik aldrig har været Venstres livret, og det er det bestemt heller ikke i den her sag.
Vi mener også, at der skal være nogle gode værktøjer til netop at følge op på den lovgivning, der allerede findes.
Det er også indgangsvinklen til de otte punkter, som skatteministeren har redegjort for.
Det er otte punkter, som har det sigte, at de regler, den lovgivning, vi har vedtaget, efterleves.
Det var netop også indgangsvinklen i min ordførertale, at vi skal have virksomhederne til i højere grad at leve op til den dokumentationspligt, de har.
Af flere årsager, også for at man nemmere kan udvælge de virksomheder, der skal udsættes for en grundigere kontrol.
Der synes jeg netop, at de otte punkter er gode værktøjer. Jeg synes ikke, at man, fordi man har en lovgivning, der ikke efterleves, så bare skal lave ny lovgivning.
Jeg synes, det er en forkert fremgangsmåde.