Anne Baastrup (SF), 2005-04-21:
Et tema, der slet ikke har været til diskussion her i dag, er, at der ikke er nogen, der undrer sig over, hvordan det kan være, at der stadig væk er medlemmer af Hizb-ut-Tahrir her i Danmark.
I december måned opfordrede foreningen rettroende muslimer til at rejse til Irak og kæmpe mod koalitionsstyrkerne.
Så må vi da alle i forsamlingen her undre os over, hvordan det kan være, at Hizb-ut-Tahrir tilsyneladende stadig væk har medlemmer, der er her i Danmark.
Det, jeg vil plædere for her, er, at man sådan lige træder et skridt tilbage og spørger: Hvad er det her for nogle folk?
De er jo tvetungede, de står jo ikke engang selv inde for, hvad det er, de går og argumenterer for.
Det, vi jo måske skal på et tidspunkt, er at begynde at gøre det, som er det danske samfunds bedste våben, nemlig gøre dem til grin, grine ad dem.
Hvordan kan de være her i Danmark?
Det synes jeg kunne være en interessant vinkel at få ind her i debatten om Hizb-ut-Tahrir.
Vi er jo nervøse for, hvad Hizb-ut-Tahrir står for.
Vi er nervøse for, hvad det er for nogle aktioner, de har i gang.
Men vi kan så også stille spørgsmålet: Hvor mange er de?
Hvad er det reelt, de gør?
De har en hjemmeside, og de uddeler løbesedler.
Det kan godt være, at det kunne ske ved, at man forlangte, at foreningen blev opløst.
Men hvad er det så, der sker, hvis foreningen bliver opløst?
Forsvinder disse mennesker så fra jordens overflade?
Kan de ikke danne en anden forening, der f.eks. hedder Tahrir-ut-Ibs?
De vil jo stadig væk kunne argumentere for deres synspunkter, de vil stadig væk kunne skrive løbesedler, og de vil stadig væk kunne lave en hjemmeside.
I stedet for skal vi, samtidig med at Rigsadvokaten skal holde kontrol med, om de kan opløses, bruge de demokratiske våben, der ligger i at argumentere mod dem og få fat i de rodløse unge, som de måske kan få overbevist til at gå den forkerte vej.
Det er nogle af de demokratiske virkemidler, vi har, og som vi skal bruge.
Men jeg synes også, at vi skal tænke på: Hvordan kan vi i virkeligheden få ændret på menneskers bevidsthed, på menneskers oplevelse af, hvad demokrati er, og på menneskers oplevelse, hvad et godt liv er?
Det kan vi kun ved samtalens magt, og der har vi jo et godt våben her i Danmark: humoren.
Vi har naturligvis i SF overvejet en hel del, hvad der er det rigtige at gøre, og derfor så vi en mulighed for at komme med et forslag til vedtagelse, som jeg håber, at de fleste støtter.
Vi siger, at mennesker, der bor i Danmark med anden etnisk baggrund, for 99,999 pct.s vedkommende er meget optagede af at deltage i demokratiet, opleve det humanistiske samfund og være en del af Danmark.
Så er der en minoritet – måske er det en håndfuld, måske er det 20 mænd, for det er jo mænd, det her drejer sig om – der har en anden vision for, hvordan det danske samfund skal udvikle sig, hvordan verdenssamfundet skal udvikle sig.
Derfor fandt vi det vigtigt for det første at understrege, at det er ganske få mennesker, det drejer sig om, og for det andet at holde Statsadvokaten og Rigsadvokaten fast på, at der, hver gang der er en løbeseddel, hver gang der er en hjemmeside, hver gang der er mennesker, der bliver bange, fordi de får trusler, kun er ét svar: nemlig når der kommer en anmeldelse at undersøge, om man kan få rejst en sag ved domstolene med henblik på at overholde grundlovens bestemmelser.