runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ole M. Nielsen (KRF), 2001-03-02:
Det var ingen helt fuldkommen hensigtsmæssig stormfaldslov, vi fik lavet.
Det synes jeg ikke.
Det her er muligvis en nødvendig konsekvens af, at det ikke var så godt, som det skulle være. Første del om tinglysning af forpligtelsen til forsikringen er helt rimelig.
Anden del med at stormflodskassen nu skal indbetale det beløb, som staten ellers skulle indbetale, er jo interessant.
Jeg sad og prøvede at finde ud af, hvad det betød, at stormflodskassen, eller hvad den nu hedder, også skal have udlodning, når der sker stormfald.
Det må være sådan, det er.
Kassen eller det offentlige køber egentlig sådan en lotteriseddel, som kun giver, hvis der sker stormfald. Det må jo egentlig være det.
Præmien er vel sat til, hvis der ikke sker stormfald, og så må selskabet løbe med gevinsten, ikke sandt?
Så det vil da egentlig sige, at det offentlige får en interesse i, at der sker stormfald.
Det synes jeg er lidt interessant.
Nu tror jeg ikke, at regeringen har nogen indflydelse
på, om der kommer orkan, så derfor kan man jo ikke sådan spekulere i det.
Men jeg synes, det er en interessant detalje, eller også har jeg misforstået det.
Men jeg tror faktisk, det er sådan, det er.
Søren Kolstrup (EL), 2001-03-02:
Den lov, Folketinget vedtog om stormfald efter orkanen sidste år, var vi optaget af, fordi vi ønskede en robust og en alsidig skov med et væld af hjemmehørende arter.
Den del af forhandlingerne bag loven var der imødekommenhed over for fra regeringens side.
At man så senere gik ind for frivillighedsprincippet, var ikke vores idé, det må jeg stærkt understrege.
Hvad angår den lovændring, der nu lægges op til her i dag, kan vi tilslutte os den ny registreringsform - selvfølgelig er det at foretrække, at den ny ejer er klar over, at hun har forpligtelse til en basisforsikring.
Endelig kan vi også tilslutte os, at Stormrådet skal have betydning for at kunne garantere for eventuelt manglende midler ved præmieindbetaling.
Ole Sohn (SF), 2001-03-02:
Som den foregående ordfører skal jeg på SF's vegne sige, at vi også betragter det som en relativt lille og meget teknisk sag.
Vi kan støtte forslaget.
Henriette Kjær (KF), 2001-03-02:
I Det Konservative Folkeparti har vi kun ganske lidt at tilføje til dette forslag, som jo blot er en præcisering af den lov, vi vedtog sidste år.
Det er ganske fornuftigt, at det nu er Stormrådet, der stiller garanti for forsikringsselskabet, således at man er sikret en minimumspræmieindtægt.
Jeg kan forstå, at det var noget, som alle de forsikringsselskaber, der bød på opgaven, havde krævet, så det er vel fair nok.
I lovforslagsteksten står der også noget om nogle omkostninger i forbindelse med etableringen af basisforsikringen, og her vil jeg gerne vide, hvad der tænkes på.
Så er der ændringen, der præciserer, at udbetalingen af offentlige tilskud skal registreres i matriklen, og det er jo fornuftig nok, at det skal registreres, men kan ministeren bekræfte, at når noget registreres i matriklen kommer det automatisk i tingbogen, for det er jo meget vigtigt, at det står dér.
Det har jeg også brug for et svar på.
Men ministeren kan regne med støtte fra Det Konservative Folkeparti til denne lille sag.
Hans Christian Schmidt (V), 2001-03-02:
Jamen så nåede vi jo næsten at blive helt enige.
Det synes jeg jo er dejligt.
Nu blev vi da klar over, at staten ikke har lagt nogen penge ned.
Jeg synes, staten ved en passende lejlighed skulle sende en venlig tanke til sine skatteydere og sige: Tak fordi vi ikke skulle omkontere på vores egne budgetter, men også kunne udskrive vores udgift, vi fik ekstraordinært, til jer; vi tager nemlig også af den pulje.
Jeg synes bare, at man ærligt skal sige, at sådan ligger landet, hvad det angår.
Så ved jeg ikke rigtigt om det med tvangsforsikringsordning eller ej, men jeg hører sådan set fru Lis Greibe sige, at der er mange fordele ved sådan en tvangsordning, og at det kunne have været rigtig rart, men jeg forstår, at fru Lis Greibe går ind for det modsatte, nemlig at det er frivilligt, og det er jo sådan set godt nok.
Lis Greibe (S), 2001-03-02:
Først vil jeg gøre opmærksom på, at jeg fremhævede de fordele, der kunne have været, hvis man havde valgt forsikringspligt, idet man jo så havde haft rimeligt styr på, hvor mange der havde tilmeldt sig.
Med hensyn til spørgsmålet om staten eller ikke staten: Skatteyderne er vel også staten.
Hans Christian Schmidt (V), 2001-03-02:
Nu har jeg altid ment, det er i orden, at folk er udstyret med en sund skepsis.
Jeg synes sådan set, det er en af forudsætningerne for i det hele taget at have et godt liv, at man har sådan en sund skepsis over for tingene.
Jeg forstår på fru Lis Greibe, at Socialdemokratiet hellere havde ønsket sig en tvangsordning på forsikringsområdet, at det med, at det er blevet frivilligt, er sådan set lidt en belastning.
Hvis det er tilfældet, er det så i orden, det forholder jeg mig slet ikke til.
Nu forstår jeg, at det blev ændret lidt til, at der er lagt et ordentligt beløb ned til skovejerne.
Nu hørte jeg ikke staten længere.
Det hjalp selvfølgelig lidt på det.
Er vi enige om, at staten ikke har lagt én krone ned i den her ordning?
Der er hentet penge fra en ordning indbetalt ekstraordinært af skatteyderne.
Det er, hvad den ordning går ud på.
Man skal ikke glemme, at den her ordning bliver betalt af skatteyderne, og det, som det offentlige har behov for at få af midler, henter det også nede i den kasse. Jeg siger det kun, fordi det faktisk kunne fremstå, som om staten her har ydet et stort offer.
Det er i hvert fald ikke korrekt.
Det er skatteyderne, der har gjort det.
Lis Greibe (S), 2001-03-02:
Jeg tror ikke, hr. Hans Christian Schmidt kan nægte, at der blev lagt et mangecifret millionbeløb ud til skovejerne til hjælp i den meget betrængte situation, de kom i, og for at man nu ikke skal risikere sådan en ny situation, er staten altså gået ind.
Så nævner hr. Hans Christian Schmidt, at det ville blive en for bureaukratisk og for dyr ordning.
Ja, hvis vi havde valgt forsikringspligt, så tror jeg faktisk, det var blevet en utrolig nem ordning at køre, men den er ikke blevet nemmere af, at vi har fået frivilligheden.
Hans Christian Schmidt (V), 2001-03-02:
Jeg vil sådan set bare bede om, at det er det, jeg siger, man tager udgangspunkt i, og ikke det, man måske troede, jeg ville have sagt.
Jeg siger sådan set bare, hvad jeg har sagt hele tiden, at jeg er bange for, denne her ordning kan blive for bureaukratisk, og at det kan vise sig, den er for dyr.
Den bedste måde at mane sådan en tro i jorden på er selvfølgelig, at det faktuelle forhold bliver anderledes.
Det må vi så se.
Men jeg må bede fru Lis Greibe, når hun nu kommer herop og siger, at skovejerne ikke får del i statens millioner, fortælle, hvor mange millioner staten selv lægger ned i den her kasse.
Hvor mange millioner tager staten fra andre områder, eller hvor den har dem, af sit eget budget og lægger ned i den her kasse?
Jeg kan godt have misforstået det her, men jeg har hele tiden troet på, at det var en finansiering, som skatteyderne fik som en merudgift.
Hvis det er forkert, og det nu viser sig, at det i grunden er staten, der omkonterer, vil jeg tage det til efterretning, men jeg vil godt lige have det bekræftet.
Lis Greibe (S), 2001-03-02:
Det kommer ikke helt så meget bag på mig, at den almindelige solidariske holdning ikke gælder for hr. Hans Christian
Schmidt og i hvert fald ikke i forhold til skovejerne.
Det kom heller ikke bag på mig i den debat, vi havde
dengang, at der var stærk modstand imod, at skovejerne skulle forsikre sig, selv om de jo så faktisk får del i statens millioner.
I Socialdemokratiet har vi altså faktisk syntes, at det var meget fornuftigt og rimeligt at stille krav, sådan at det blev en form for hjælp til selvhjælp.
Nu er det jo altså ikke selve skovfaldsloven, vi skal diskutere i dag, men det var hr. Hans Christian Schmidt, der selv bragte den på bane, og jeg synes i hvert fald ikke, det bare skal hænge i luften, at vi laver en ordning, der er urimelig for skovejerne, for det gør vi i høj grad ikke.
Hans Christian Schmidt (V), 2001-03-02:
Jeg er godt klar over, at vi i dag ikke skal diskutere selve loven om stormflod og stormfald, og derfor vil bemærkningerne også mest gå på det forslag, der ligger her, men jeg vil da ikke undlade ved denne anledning at sige, at vi vil fastholde, at vi sådan set synes, det havde været bedre, at vi ikke havde skibet os ind i en forsikringsordning.
Vi tror, at denne her forsikringsordning kan gå hen og blive dyr, vi tror, den kan gå hen og blive meget bureaukratisk, og vi tror også, at vi måske kunne have fået en bedre ordning, hvis vi i langt højere grad havde haft en frivillig ordning.
Der var jo tanker fremme dengang, hvor det her lå på bordet, om, at vi skulle sige, at måske skulle man have indbetalt et eller andet kronebeløb pr. hektar i en pulje, som kunne komme til udbetaling, når der f.eks. var stormfald.
Men nu har vi altså forsikringsordningen, og det er så det, vi tager udgangspunkt i.
Vi håber, at det vil vise sig, at ordningen rent omkostningsmæssigt er i orden.
Det må vi jo se, når den træder i kraft.
Vi er bekymret for, om de beløb, der kan udbetales, også står helt i forhold til, hvad en forsikring koster.
Men vi vil gerne se på det, og så forholder vi os til det, når faktuelle ting ligger på bordet.
Til det forslag, der ligger her, vil vi sige, at vi går ud fra, at økonomiministeren er af den opfattelse, at hvis der er nogle skovejere, som kan få deres skove forsikrede i et forsikringsselskab på lige så gode eller dårlige vilkår, men i hvert fald på samme vilkår, som der er beskrevet her, ja, så vil man få mulighed for det, sådan at det alene er indholdet, der er det afgørende og ikke forsikringsselskabet.
Det andet forhold, som vi vil påpege, er selvfølgelig, at vi har oplevet hele sagsforløbet her på en sådan måde, at der ikke er tale om et monopol, men om, at det er et forsikringsselskab, der har budt ind med de bedste betingelser, og det har så været afgørende for, at det forsikringsselskab er blevet valgt.
Jeg håber, at vi får mulighed for, jeg ved ikke, om økonomiministeren åbner for det, at hvis der findes et par andre ting i selve loven, som vi måske skulle vende med hinanden nu, når der alligevel sker nogle ændringer her, kan vi gøre det under udvalgsarbejdet.
Jeg tænker f.eks. på det forhold, at så vidt jeg er orienteret, er det kommet frem, at det antal træer, man har sagt der er krav om skal plantes på 1 ha jord, har vist sig at være for mange til at sikre mest muligt mod stormfald.
Jeg er selvfølgelig ikke klar over, om det er faktuelt rigtigt, men jeg håber, at økonomiministeren vil tilkendegive i dag, at det er helt i orden, at vi prøver at se på, om der er et par småting hist og her, vi skal ændre, for så kunne vi lige så godt gøre det ved samme lejlighed.
Men på baggrund af hele sagsbehandlingen, forløbet, og af, at det er den model, man har valgt, er vi som udgangspunkt fra Venstres side positive.
Lis Greibe (S), 2001-03-02:
Folketinget vedtog for mindre end 1 år siden den nye stormfaldslov.
Den triste årsag var som bekendt orkanen, der i december 1999 raserede og lagde store skovarealer totalt ned.
Tusindvis af træer knækkede som tændstikker, og den danske befolkning blev i særlig berørte områder mødt af et meget sørgeligt syn den 4. december.
Regeringen var ikke i tvivl om, at plantningen af nye skove ikke blot var skovejernes problem, men også en samfundsopgave, og at en målrettet fælles indsats skulle sikre flere og bedre skove til fremtidens Danmark.
Dette resulterede i lov om stormflod og stormfald sidste år.
Vi skal i dag ikke diskutere selve stormfaldsloven, der har muliggjort, at skovrejsningen efter katastrofen overalt er i fuld gang, men vi kan blot konstatere, at vi takket være en god lov nu får sikret os langt bedre og mere robuste skove end de væltede.
Men et af de større diskussionsemner i forbindelse med fastlæggelse af stormfaldsloven var spørgsmålet om, hvorvidt forsikringstegning skulle være frivillig eller ej for skovejerne.
Forsikringspligt ville have givet et veldefineret grundlag for indgåelse af aftale med et forsikringsselskab, og præmieindtægten fra et stort antal skovejere kunne holde præmiestørrelsen nede.
Forhandling under lovbehandlingen og en markant modstand mod forsikringspligt medførte, at regeringen opgav dette punkt, vel vidende at frivilligheden fik den betydning for udbudet af den samlede forsikringsordning, at der ikke kunne opgives, hvor mange hektar der cirka ville blive tilmeldt ordningen.
Dette problem foreslås løst ved, at stormflods- og stormfaldspuljen overtager en garantiordning og dækker en eventuel manglende forsikringspræmie i forsikringsordningens løbetid.
Ved indgåelse af fremtidige forsikringsaftaler har man et helt andet konkret bud på, hvor meget forsikringsselskabet kan inddrage i forsikringspræmier, og man har dermed et bedre grundlag for udarbejdelse af forsikringsudbudsmateriale.
Lovforslagets anden ændrings vedrører en præcisering af, hvornår udbetaling af offentligt tilskud skal registreres i matriklen.
Det er godt, at vi hermed sikrer, at nye ejere af en ejendom er vidende om, hvilke tilbagebetalingspligter der påhviler ejendommen, ifald basisforsikringen ikke bliver opretholdt.
Fremover bliver matriklen påtegnet med første og sidste udbetaling af tilskud, og en ny ejer er dermed oplyst om, at der ydes stormfaldstilskud, og at dette medfører en forpligtelse til at have basisforsikring i 15 år efter udbetaling af sidste rate af tilskuddet.
Socialdemokratiet støtter disse nødvendige ændringsforslag til stormfaldsloven.
Frank Aaen (EL), 2001-03-02:
Jeg forstod, at Det Konservative Folkeparti er enig i, at midlertidig kontrol fra en lønmodtagerkasse kan accepteres i en kort periode, hvis det skal til for at forsvare ens investeringer, så man ikke lider unødige tab. Mit spørgsmål til den konservative ordfører
er så: Hvis så det her midlertidige strækker sig ud over 3 måneder eller 4 måneder, skal man så acceptere tabet?
Marianne Jelved (RV), 2001-03-02:
Der har været rejst spørgsmålet om et loft og størrelsen af højden på loftet.
Nogle har ønsket eller har lagt op til, at loftet kunne være et andet end det, der er foreslået, nemlig 300 euro, hvilket svarer til ca. 2.250 kr., og her vil jeg bare lige gøre opmærksom på, at det, der sker nu - det er også til beroligelse for Dansk Folkepartis ordfører, hr. Egil Møller - er jo, at vi laver mere end en fordobling. I dag er maksimum efter reglerne normalt 1.000 kr., når man udsteder et kort, og når man får det fyldt op, kan det maksimalt blive 1.200 kr.
Nu bliver der jo tale om en fordobling, så derfor er der en vis form for inflationssikring mange år frem i tiden, hvis vi skal bruge målestokken for det nuværende kendte niveau.
I øvrigt tak for omsorgen vedrørende inflationens udvikling.
Hr. Frank Aaen kom med en interessant betragtning om Nationalbankens muligheder på dette område.
For at afdramatisere sagen en smule synes jeg bare, jeg vil sige, at det elektroniske betalingskort jo svarer til, at vi veksler nogle fysiske mønter og sedler til et kort, andet er det jo ikke.
Det ville være en stor sag, hvis man skulle gøre det til et forretningsområde for Nationalbanken, så det vil jeg på forhånd tillade mig at forholde mig skeptisk til.
Men jeg vil selvfølgelig svare på alle de spørgsmål, hr. Frank Aaen vil stille.
Morten Helveg Petersen (RV), 2001-03-02:
Lovforslaget er et resultat af den øgede integration på de finansielle markeder.
Derfor er der også behov for en ny lovstruktur i de finansielle love i Danmark for at tilpasse vores lovgivning til de nye udfordringer.
Fra radikal side finder vi det fornuftigt, at lovforslaget nu samler de tilsynsmæssige bestemmelser og andre lovgivningsområder, der i dag i vidt omfang er ens, i de finansielle love.
Lovforslaget har til hensigt at sikre en ensartet behandling af ens finansielle produkter.
Således er det vigtigt, ikke hvilken finansiel virksomhed der udbyder produktet, men hvilket produkt der udbydes.
Det finder vi er et særdeles fornuftigt princip.
Vi lægger også vægt på, at lovforslaget medfører regelforenkling og modernisering af tilsynet med finansielle virksomheder.
Og at man dermed afskaffer godt 40 paragraffer, er et godt skridt i den rigtige retning.
Det mest omdiskuterede element i forslaget er beskyttelsen af kundeoplysninger.
Det er en diskussion, vi har haft mange gange før, og som har kørt over lang tid.
Vi finder det fornuftigt, at retten til at videregive sædvanlige kundeoplysninger inden for en koncern bortfalder, og at der indføres beskyttelse mod uønsket markedsføring.
Det har været nævnt af adskillige ordførere, at lovforslaget skærper kravene ved samtykke.
Det er også noget, vi lægger vægt på fra radikal side. Vi finder det fornuftigt, at samtykke fremover skal gives på skrift - som IT-ordfører
er jeg glad for, at det også kan ske digitalt - og ydermere, at man en gang årlig fra institutternes side skal give kunderne meddelelse om, hvad man har givet samtykke til.
Det synes vi er særdeles fornuftigt.
Det giver forbrugerne mulighed for indsigt i det her vigtige område.
Alt i alt et fornuftigt forslag, som vi kan støtte fra radikal side.
Sonja Albrink (CD), 2001-03-02:
Som tidligere ordførere allerede har tilkendegivet, sker der jo det med forslaget, at man samler de tilsynsmæssige bestemmelser og andre lovgivningsområder i én lov.
Jeg vil starte med at sige, at i CD er vi enige i de intentioner, der er i det her forslag, og ligesom også andre ordførere har tilkendegivet det - og det har vist sig i den debat, der har været om kundeoplysningerne - vil vi gerne gå konstruktivt ind i udvalgsarbejdet.
Vi havde måske også, som det tidligere er blevet sagt, kunnet ønske os, at det lovforslag, som vi nu behandler, afventede, at man blev færdig med den sidste del af de øvrige finansielle tilsynslove, men vi kan prøve at se på, hvor langt vi kommer med det under det udvalgsarbejde, som vi skal i gang med.
Vedrørende kundeoplysningerne skal jeg sige, at vi i CD er tilfredse med det, der er sket ved, at man skal give et skriftligt samtykke, det synes vi er godt.
Det dér med, at man en gang om året får en meddelelse om, hvad der står af oplysninger om én - som også er blevet nævnt - synes vi også er meget vigtigt.
Udvidelsen af Finanstilsynets kompetence er også noget af det, som vi i CD gerne vil have kigget på under udvalgsarbejdet.
Alt i alt skal jeg på CD's vegne tilkendegive, at vi er i arbejdstøjet, og vi går konstruktivt ind i udvalgsarbejdet.
Egil Møller (DF), 2001-03-02:
Lovforslaget skaber mulighed for at samle bestemmelserne fra de eksisterende finansielle love i én lov, når det berører virksomheder, der har mange fælles træk.
Den øgede integration inden for de finansielle markeder bevirker, at det eksisterende lovgrundlag hele tiden skal være overskueligt for selve aktørerne på markedet og naturligvis også for brugerne.
Når man som udgangspunkt har den målsætning, at ens ydelser skal reguleres efter samme regler, mener jeg, man har et godt udgangspunkt.
For at sikre, at kunderne kan have tillid til markedet og de mange forskellige finansielle virksomheder, er det vigtigt med gennemsigtige regler om bl.a. konkurrence og god skik og samtidig et effektivt tilsyn.
I udøvelsen af tilsynet er det vigtigt, at branchen får rimelige vilkår i udøvelsen af sit erhverv, samt at forbrugerne sikres overskuelighed og tryghed.
I bestræbelserne på at skabe tillid til den finansielle sektor er det af afgørende vigtighed, at kunderne i fortrolighed kan meddele oplysninger, der herefter ikke misbruges af den finansielle virksomhed.
At der sikres forbrugerne vished for, at følsomme oplysninger ikke videregives uden samtykke, er afgørende vigtigt.
et unødigt bureaukrati.
Det medfører, at kunderne ikke hurtigt vil kunne få en samlet, helhedsorieret oplysning og vejledning om ofte komplicerede forsikringsforhold.
Kunderne vil opleve, at det er slut med effektive og billige administrative ordninger.
Såfremt det er muligt, vil det være kunderne, der skal betale for dette ekstra bureaukrati.
Dansk Folkeparti finder, at de nugældende regler er tilstrækkelige.
Hvad angår ledelsesreglerne, har jeg bl.a. bemærket bestemmelserne om, at en finansiel virksomhed skal have skriftlige forretningsgange på alle væsentlige aktivitetsområder.
I forbindelse med aflæggelse af årsrapport vil den finansielle sektor fremover skulle anvende samme principper, som anvendes af andre virksomheder.
Selve Finanstilsynets virksomhed bør tilrettelægges efter retningslinjer, der sikrer forbrugernes sikkerhed, og som ligeledes sikrer branchen acceptable forretningsvilkår. Der forestår nu et omfattende udvalgsarbejde, som Dansk
Folkeparti vil gå konstruktivt ind i.
Ole Sohn (SF), 2001-03-02:
Jeg vil godt spørge den socialdemokratiske ordfører, om man er indstillet på under udvalgsbehandlingen at se på eller i hvert fald få afklaret de forskellige fortolkninger, der er.
Jeg er meget med på, at lovforslaget er væsentlig bedre end det, vi behandlede i sidste samling, hvad angår sikkerhed for kunderne, men så længe der stadig væk i § 4, stk. 1, står en formulering om, at man ikke må videregive uberettigede oplysninger, så er spørgsmålet, hvad »berettigede« er.
Vi må have skabt en klarhed over, hvad berettiget videregivelse af oplysninger er, sådan at vi som lovgivere laver en lov, der ligestiller den store koncern og den lille regionale bank eller sparekasse.
Vi skal være utrolig opmærksomme på, at vi ikke kommer til at lave en lovgivning, som favoriserer koncerndannelserne, for det giver en skæv udvikling af markedet. Derfor vil jeg gerne spørge den socialdemokratiske ordfører: Hvis der er problemstillinger i det, hr. Frank Aaen og hr. Ole M. Nielsen har rejst, er Socialdemokratiet så indstillet på at være med til at afdække og eventuelt at rette de skavanker, der måtte være i lovforslaget, under udvalgsbehandlingen?
Sonja Mikkelsen (S), 2001-03-02:
Til hr. Frank Aaens spørgsmål: Jeg vil blot understrege, at det her jo også drejer sig om, at man som kunde kan drage fordel af, at man kan få en total rådgivning fra sin bank, hvis man vurderer, at det er det, man er bedst tjent med.
Det er det ene.
Det andet er, at jeg faktisk mener, at det her lovforslag tager højde for den problemstilling, som hr. Ole M. Nielsen beskriver, ved at man netop ikke i en koncern internt kan lade informationerne cirkulere uden kundens samtykke.
Det er det ene, og det andet er, at hvis en kunde gerne vil have totalrådgivning hos en mindre bank, så vil kunden altså også med den her lov give adgang til, at banken kan dele sine informationer med andre virksomheder, som ikke er en del af den samme koncern, men altså kan være et andet realkreditinstitut, som er sit eget, hvis det er det, kunden ønsker, fordi man så får den bedre totalrådgivning, som man efterspørger.
Så den mulighed er faktisk ligestillet, kan man sige,
i det lovforslag, som ligger nu.
Men det er klart, at der er en lettere adgang til det praktiske, når det er en koncern, vi taler om, og det kan man ikke komme ud over på nogen måde.
Men den anden side af det, som har med den fair konkurrence at gøre, mener jeg faktisk bliver tilgodeset med det her lovforslag, og det lægger vi også meget vægt på i Socialdemokratiet.
Ole M. Nielsen (KRF), 2001-03-02:
Jamen jeg interesserer mig også for den vinkel, som hr. Frank Aaen fremfører, og jeg synes også godt, man kan have den situation, at kunden står i en rimelig svag situation og derfor enten ikke har givet tilsagn eller krævet samtykke tilbage.
Men der er jo den anden konkurrencemæssige situation, at den meget store koncern, som hr. Frank Aaen nævner og tænker på, har alle afskygninger af finansiel virksomhed inden for sin koncern, mens den lille regionale bank eller sparekasse ikke har muligheder for at bruge den samme fordel i sit samarbejde med en realkreditforening, et forsikringsselskab osv.
Det giver faktisk koncernen en konkurrencemæssig fordel.
Er det ikke et problem for Socialdemokratiet?