Kim Behnke (FRI), 2000-10-31:
Da skatteministeren var så uforsigtig at indgå en pinsepakkeaftale med SF og Enhedslisten tilbage i 1998, blev der fra stort set alle relevante sider advaret om, at konsekvenserne ville blive, at forsikringsselskaberne, der forvalter pensionsopsparinger, de forskellige pensionskasser osv. alle ville løbe ind i problemer. For den situation, man havde forud for pinsepakken, var, at den gamle realrenteafgift som følge af, at markedsrenten faldt, havde fået en kurs, som skatteministeren ikke brød sig om, nemlig en kurs i retning af et lavere provenu.
Det var så smart - altså o.k., realrenteafgiftsberegningen fyldte to sider i den årlige finanslov - men der var dog trods alt den sammenhæng, at når markedsrenten faldt, så fulgte afgiften også med. Det ødelagde man ved at indføre 26 pct.-beskatningen af afkast på obligationer.
Og meget hurtigt viste det sig jo, at i takt med at markedsrenten heldigvis faldt yderligere, begyndte de forskellige selskaber at få problemer med at overholde de afgivne løfter om minimum 4½ pct. forrentning.
Næh, samtidig har der jo været et forløb, hvor man fra Finansrådets side har strammet hårdere og hårdere op omkring den finansielle sektor.
Ja, lytter man til det, der kommer fra ministeren og fra regeringen, så er det hele tiden trusler om yderligere opstramninger, yderligere beskatninger.
Økonomiministeren lovede de forskellige, der entrerer på pensionsmarkedet, ikke mindst efter hårdt pres fra statens egne forpligtelser og ATP osv., at så ville man se på tingene med disse 4½ pct. Hen over sommeren 1999 skete der det heldige for Økonomiministeriet og for regeringen, at markedsrenten steg en lille smule, og derfor konkluderede man i efteråret 1999, at så var der jo ingen grund til at gøre noget, fordi man fra Skatteministeriet havde givet det bundne mandat til den udredning, at det måtte under ingen omstændigheder betyde så meget som halvanden krone i provenutab for staten.
Og så er vi, hvor vi er i dag: at man rundtomkring på bestyrelsesmøderne har spurgt sig selv: Hvad er det, vi skal gøre? Skal vi lukke virksomheden, fordi vi ikke længere kan leve op til de forpligtelser, vi har indgået? Skal vi tage en sag efter et søgsmål fra vores kunder, som føler sig taget ved næsen?
Nej, det skal vi heller ikke.
Skal vi bede vores aktionærer om at tilføre yderligere kapital, så vi overhovedet er solvente?
Ja, det er der en række selskaber der allerede har måttet gøre.
Og der er ingen tvivl om, at hele fusionsbølgen og sammenlægninger osv. skyldes jo også, at en række af de mindre selskaber, som ikke har så store formuer på kistebunden, har det meget svært i den markedssituation, vi er i, fordi markedsrenten heldigvis er lav.
Så kommer der minsandten i fredags et budskab fra regeringen om, at nu vil man sænke de 26 pct. til 15 pct.
Pyha, tænkte de alle sammen, nu er der en løsning.
Men nej, nej, skatteministeren har stadig væk nedlagt veto mod, at det må koste halvanden krone på provenuet, så i stedet for vil man så ødelægge aktiekulturen i Danmark ved at lægge en ekstra beskatning på afkast af aktier.
Resultatet af det betød med det samme kursfald for indeksobligationer, for de skal også yderligere beskattes, altså en dårligere økonomisk situation for selskaberne.
Det her forslag skyldes ene og alene, at regeringen med pinsepakken strammede grebet så hårdt, at selskaberne er nødt til at gøre et eller andet for at overleve, og det er så dér, hvor skatteministeren har, hvad skal man sige, forestillet sig, at hvis alle er lige onde i dette samfund, så kan det måske koste 3 mia. kr. i provenutab. Sådan går det naturligvis ikke.
Vi vil ikke støtte det her forslag, og det vil vi ikke, fordi hele det her område trænger til, at der sker en samlet behandling af det, så man igen tør tro på, at der er en fremtid, så man igen tør begynde at disponere, uden at man risikerer, at hver gang man i bestyrelseslokalet har truffet en eller anden beslutning, så kommer skatteministeren rendende med et forslag til ændring af lovgivningen.
Vi kan ikke støtte forslaget, og vi vil under udvalgsarbejdet gøre alt, hvad vi kan, for at anskueliggøre, at det her kommer til at betyde store, store problemer for den danske pensionssektor.