runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Simon Pihl Sørensen (S), 2006-11-24:
Jeg vil gerne spørge Venstres ordfører, om Venstres ordfører ikke synes, det er barokt, at beboerne på de almene plejehjem nu er med til at betale for statens bidrag til de almene plejehjem.
Det vil sige, at de, der bor alment – de, der har en gennemsnitsindkomst, der er lavere end den, befolkningen som helhed har – skal være med til at betale for, at f.eks. fru Jensen ude på Strandvejen, som sælger sit hus, kommer på det almene plejehjem.
Men her på de almene plejehjem giver man ikke den mulighed for tillægsydelser.
Det vil sige, at den fru Jensen, der ikke er medlem af Rotary eller Lions og kan vælge et privat plejehjem, og som kommer på et almindeligt kommunalt plejehjem, ikke kan få tillægsydelser og få den omsorg, som Venstres ordfører sætter højt.
Synes Venstres ordfører ikke, at det er en skævvridning af socialpolitikken i Danmark?
Thomas Adelskov (S), 2006-11-24:
Nu har tallet 900 floreret et par gange her i Folketingssalen.
Jeg skal lige bede ordføreren om at bekræfte, at det ikke er 900, men 400, der står i lovforslaget på side 6.
Det er de 400, som vil blive hjulpet, ud af de næsten 5.000 mennesker, der årligt ryger ud af sygedagpengesystemet.
Jeg forstod på ordføreren fra Venstre, at det lå Venstre meget på sinde at sikre, at mennesker, der var syge, fik ro under deres sygdomsbehandling, så de kunne blive raske.
Jeg vil godt spørge: Hvordan kan det så være, at det her lovforslag kun tager sigte på at forlænge sygedagpengeperioden for dem, man med overvejende sandsynlighed kan sige er raske nok til at vende hundrede procent tilbage til arbejdsmarkedet?
Det hjælper ikke de mennesker, der har været ude for en ulykke, så de i hvert fald ikke ville kunne klare sig hundrede procent, men som måske ville være berettiget til et fleksjob; de kan ikke blive forlænget.
Eller dem, som man ved har været ude for et sygdomstilfælde eller en ulykke, der betyder, at de senere hen i tilværelsen skal have en pension; de vil heller ikke kunne blive forlænget.
Eller dem, som ikke har fået stillet en diagnose endnu; de vil heller ikke kunne blive forlænget med de her regler.
Det svarer da ikke til ønsket om at hjælpe syge mennesker og sikre, at de har ro i deres behandlingsperiode.
M023S15441643KAJE.FM Page 1548
Line Barfod (EL), 2006-11-24:
Jeg synes jo også, det er fint, at man vil gøre noget for de pensionister, der har mindst.
Jeg synes bare, det er en mærkelig politik, at man tager med den ene hånd og giver med den anden.
Før Dansk Folkeparti kom med i magten i 2001, var man gået til valg
på og havde været ude at love masser af steder, at man var imod satspuljen, og at man var imod tyveriet fra Den Sociale Pensionsfond
Da man så kom med i magten, begyndte man lige pludselig at være M023S15441643KAJE.FM Page 1571 Wednesday, February 7, 2007
med både i tyveriet fra satspuljen og i tyveriet fra Den Sociale Pensionsfond. Ville det ikke have været mere ærligt at holde fast i de løfter, man havde givet vælgerne, og være imod satspuljen og sige, at pengene fra Den Sociale Pensionsfond skulle gå til pensionisterne, frem for at man fortsat er med i de to tyverier, og at man så deler den her anden check ud i stedet?
Bent Bøgsted (DF), 2006-11-24:
Hvis hr. Jørgen Arbo-Bæhr havde læst tallene og fulgt lidt med i det, så er der mange ud af de 5.000, der har andre muligheder for forsørgelse.
Så er der en restgruppe, ja.
Der er nogle, der skal have fleksjob, og der er nogle, der skal have førtidspension.
Der siger jeg, at så må kommunerne leve op til loven og give et fleksjob eller førtidspension.
Ellers må partierne bag aftalen om førtidspension/fleksjob se på, hvorfor der skal gå så lang tid, inden de kan få et fleksjob.
Hvis hr. Jørgen Arbo-Bæhr havde hørt efter, så sagde jeg i min ordførertale, at det her var det optimale, Dansk Folkeparti kunne få igennem.
Jeg beklager, at vi ikke kunne få mere igennem.
Elisabeth Geday (RV), 2006-11-24:
Jeg synes, det er langt ude, at en repræsentant fra Dansk Folkeparti ikke vil vedstå, at Dansk Folkeparti udgør en del af flertallet bag regeringen.
Det er jo det, der er virkeligheden.
Og derfor ville hr. Bent Bøgsted – muligvis ikke ham selv som person, jeg skal ikke kunne udtale mig om hr. Bent Bøgsteds position i hans gruppe – i hvert fald kunne henvende sig til sin partileder eller sin gruppeformand og meddele, at han har afgivet et løfte om, at der skulle laves forhandlinger, og at man derfor må insistere på i al anstændighed, at de forhandlinger også bliver gennemført.
Jeg tror, at alle, der er til stede her, har iagttaget Dansk Folkepartis indflydelse på regeringen f.eks. på flygtninge/indvandrerområdet og kunnet konstatere, at hvis Dansk Folkeparti står fast på, at der er noget, der skal gennemføres, så bliver det sådan.
Præcis det samme kunne hr. Bent Bøgsted have gjort i den her sag.
Jeg kan bare konstatere, at den form for ihærdighed eller sande vilje til virkelig at få ændret tingene altså ikke har været til stede.
Bent Bøgsted (DF), 2006-11-24:
Jeg synes, at det er sådan lidt overraskende – men det er da også for mig selv en sådan lidt glædelig overraskelse – hvis det, som fru Elisabeth Geday giver udtryk for på talerstolen, at jeg skulle have mere magt, end beskæftigelsesministeren har, til at samle og indkalde partierne og begynde at starte forhandlinger op om sygedagpengene, er rigtigt.
Det synes jeg er en meget positiv tilkendegivelse og erklæring fra De Radikale: at De Radikale erkender, at jeg som arbejdsmarkedsordfører skulle have så stor en magt.
Det er jeg lidt overrasket over, men jeg ser da frem til de kommende forhandlinger, hvis jeg hver gang skal indkalde beskæftigelsesministeren til forhandlinger om, hvad der skal opnås.
Jeg er lidt overrasket over, at fru Elisabeth Geday står og taler så hårdt imod det og siger: Vi ender nok med at stemme ja.
Hvis De Radikale er så utilfredse med det, så erklær det dog og sig: Vi vil slet ikke være med til det.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2006-11-24:
Jeg er helt med på, at det her handler om mennesker, som er i job, som bliver syge, og som efter 52 uger efter de gamle regler vil falde for varighedsbegrænsningen, men hvor læger siger, at det ikke kan udelukkes, at vedkommende ville kunne komme tilbage på arbejdsmarkedet i ordinær beskæftigelse.
Det er også netop derfor, at der med vedtagelsen af det her lovforslag bliver mulighed for 1 års ekstra sygedagpenge plus de to gange 26 ugers forlængelse, det vil sige, altså yderligere 2 år i forhold til de 52 uger.
Det er jo netop også inden for den ekstra 2-års-periode, som lovforslaget omfatter, at de her mennesker, som hr. Jørgen Arbo-Bæhr omtaler, skal gribes.
Det er vi enige om.
Jeg mener, uenigheden går på, om 3 år er nok til at se på, om folk kan vende tilbage, eller om man bare skal have en fuldstændig tidsubegrænsning.
Der er derom uenigheden er.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-11-24:
Jeg tror ikke rigtig, hr. Jakob Axel Nielsen så har forstået, hvad problemet i det her lovforslag er.
Det er meget forståeligt: Man har et job, man kommer ud for en ulykke, eller man bliver alvorligt syg.
Man er nødt til at få sygedagpenge længere end 52 uger for at få afklaret, hvad man kan.
Hvis man står i den situation, at man med videre behandling osv. på et tidspunkt har muligheden for at vende tilbage i et fleksjob, er den person ikke omfattet af det her lovforslag.
Ud fra hr. Jakob Axel Nielsens helt egen forståelsesverden så er det forkert, fordi et fleksjob lige så meget er et ordinært arbejde, bare på nedsat tid osv., som et fuldtidsarbejde er.
De mennesker falder fortsat for varighedsbegrænsningen.
Var det ikke værd at gøre noget ved det?
Jakob Axel Nielsen (KF), 2006-11-24:
Fleksjob er en del af det ordinære arbejdsmarked, og hvis en fleksjobber bliver syg, kan vedkommende også få sygedagpenge; jeg ved ikke, om ydelsen har en anden benævnelse.
Men hvis man er en del af det ordinære arbejdsmarked, man har et job, og man bliver syg, så kan man få sygedagpenge.
Det er en del af min opfattelse.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-11-24:
Jeg tror, at vi så må tage udgangspunkt i Det Konservative Folkepartis ordførers lidt begrænsede forståelsesverden.
Men jeg vil godt sige: Det, som hr. Jakob Axel Nielsen sagde i sin ordførertale, var, at sygedagpenge er beregnet til folk, som er syge, og som på et eller andet tidspunkt har udsigt til at kunne vende tilbage til arbejdsmarkedet.
Så spørger jeg mig selv: Hvis det er sådan, at man er syg og på et eller andet tidspunkt har udsigt til at vende tilbage til arbejdsmarkedet i et fleksjob, er man så omfattet af hr. Jakob Axel Nielsens betragtninger af, hvad sygedagpenge er beregnet til?
Jakob Axel Nielsen (KF), 2006-11-24:
Hr. Thomas Adelskov rejser to problemstillinger.
Med hensyn til fleksjob og hvornår de begynder at blive visiteret, kan jeg jo ikke blande mig her fra talerstolen i kommunernes måde at gribe tingene an på, men jeg er fuldstændig enig med hr. Bent Bøgsted i, at vi skal kigge på, om kommunerne visiterer i overensstemmelse med Folketingets intentioner bag lov om fleksjob.
Det kan godt være, at der kommer for sen visitation – det har jeg ikke overblik over på nuværende tidspunkt – men jeg vil godt være med til, at man ser på, om folk bliver visiteret hurtigt nok til det.
For det er en god ordning, som vi skal bevare, og som vi skal sikre.
Med hensyn til folk, der er syge og på sygedagpenge, mener jeg, det er rimeligt, at man udvider fristen for at gribe nogle mennesker, hvorom lægerne siger, at der er en rimelig god chance for, at de kan vende tilbage til arbejdsmarkedet.
Men hvis vi ikke kan få den garanti, at de kan vende tilbage til arbejdsmarkedet, så er det, jeg har den grundholdning, at så skal de væk fra Beskæftigelsesministeriet regi og over i Socialministeriets regi, for det er et socialt problem at få hjulpet de mennesker.
Det her ligger i Beskæftigelsesministeriets regi, fordi det handler om at få folk ud på arbejdsmarkedet, men hvis vi ikke engang kan få den garanti, så er det et socialt problem, og så skal det løses et andet sted.
Thomas Adelskov (S), 2006-11-24:
Men før citerede fru Elisabeth Geday jo ganske udmærket fra Gigtforeningen, som siger: Jamen man er nogle gange i gang med så lange behandlingsforløb, at det simpelt hen ikke vides, om der på et tidspunkt findes en medicin, der gør, at man kan vende hundrede procent tilbage til arbejdsmarkedet, eller om der findes en medicin, så man måske kan få et fleksjob, eller om problemerne overhovedet ikke kan løses, sådan at man ender med at må blive visiteret til en førtidspension.
Alligevel står hr. Jakob Axel Nielsen her og siger: Nå, det er bare too bad.
Det kan godt være, det tager lang tid at behandle, men hvis man ikke, når man giver forlængelsesmuligheder, med sikkerhed kan sige, at man inden for forlængelsesmulighedens frist kan nå at vende hundrede procent tilbage til arbejdsmarkedet, så skal man miste sit forsørgelsesgrundlag.
Jeg synes ikke, det er acceptabelt, og jeg synes ikke, det er rimeligt.
Jeg synes i øvrigt ikke, at hr. Jakob Axel Nielsen svarede på det spørgsmål, jeg stillede.
For det, der er hovedproblemet, er jo, at nogle mennesker først får påbegyndt visitation til fleksjob eller til førtidspension 2-3 år efter, at de er blevet syge og lang tid efter, de er røget ud af sygedagpengesystemet, og i den tid har nogle simpelt hen måttet gå fra hus og hjem, fordi man mister forsørgelsesgrundlaget, og nogle lader sig skille, fordi man er i en sårbar situation, når man er syg og under behandling.
Det er ikke en fair måde at behandle borgere i det her land på.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-11-24:
Nu bliver jeg mere og mere rundtosset af det her, for før fremgik det af hr. Bent Bøgsteds svar til fru Elisabeth Geday, at det her egentlig ikke var godt nok i forhold til hr. Bent Bøgsteds visioner.
Nu virker det, som om hr. Bent Bøgsted mener, at det er godt nok, at man redder de her 400 mennesker.
Kan jeg ikke bare få et svar: Mener hr. Bent Bøgsted, at det her forslag er godt nok i forhold til de mange mennesker – de ca. 5.000 – som mister deres forsørgelsesgrundlag eller kommer på kontanthjælp på grund af varighedsbegrænsningen?
Mener hr. Bent Bøgsted, at det her forslag er godt nok, ja eller nej?
Jakob Axel Nielsen (KF), 2006-11-24:
Jeg vil gerne i den forbindelse have lov til at tilføje, at det, vi Konservative er meget optagede af, er at få en fair diskussion om, hvordan vi virkelig hjælper samfundets allersvageste mennesker.
Jeg kan i øvrigt godt have nogle holdninger til, at de ikke altid bliver grebet, og det er uanset, om det er os, der har været i regering, eller om det er Socialdemokratiet delvis støttet af R.
Det er en diskussion, som vi kan tage, og som går mange, mange år tilbage, hvor jeg nok mener, at vi kan tage en diskussion om, hvad der er det personlige ansvar for hver enkelt, hvilken form for solidaritet vi skal have med hinanden.
Jeg mener ikke, at der er nogle mennesker, der skal overlades til ingen form for forsørgelse.
M023S15441643KAJE.FM Page 1555
Wednesday, February 7, 2007 12:50 PM
Men det bør være sådan, når vi taler om sygedagpenge, at der skal ske noget.
Det var også derfor, jeg startede med at sige: Hvad er dagpenge?
Dagpenge er for folk, der står til rådighed for arbejdsmarkedet.
Det vil sige, at sygedagpenge er for de syge, som formodes at stå til rådighed for arbejdsmarkedet eller i hvert fald kan komme til det igen, og hvis de ikke kan komme til det, så skal de ud af beskæftigelsesministerens regi og over i socialministerens regi, for så er det en anden form for hjælp, de svage borgere, der ikke kan passe et arbejde, skal have.
Fleksjob er en rigtig god løsning for folk, der ikke kan arbejde på fuld tid, men stadig væk kan være på det ordinære arbejdsmarked.
De mennesker har vi brug for, særlig i den her tid, hvor der er så mange flaskehalse, og i fremtiden vil vi få endnu mere brug for dem.
Men fleksjob har bare ikke noget med det her at gøre.
Det er en proces, kommunen skal sætte i gang for folk, der ikke har fuld arbejdsevne.
Og der er jeg da enig med hr. Bent Bøgsted; jeg vil da også håbe, at ministeren er opmærksom på at sørge for, at kommunerne lever op til lovgivers intention på det her område.
Vi skal have alle de mennesker, der kan og gerne vil arbejde i et fleksjob, fordi de ikke kan arbejde på fuld tid.
Det har bare ikke noget at gøre med den her sygedagpengeændring, der handler om, at folk kan komme ud i ordinær beskæftigelse, hvis de formodes at have en rimelig chance for at komme over deres sygdom.
Det er jo det, det handler om.
Elisabeth Geday (RV), 2006-11-24:
Det, der jo er problemet, er, at hr. Jakob Axel Nielsen påstår fra talerstolen, at vi nu har løst problemet for gigtpatienterne.
Altså, jeg sidder her med et høringssvar fra Gigtforeningen, som jo om nogen burde vide, om gigtpatienterne rent faktisk opnåede den lempelse, som hr. Jakob Axel Nielsen påstår de opnåede, og de siger, at M023S15441643KAJE.FM Page 1554 Wednesday, February 7, 2007 12:50 PM
der er problemer med de udiagnosticerede, altså det her med, at det kan være svært at diagnosticere inden for 1 år, om en patient lider af gigt eller måske af en helt anden sygdom; han eller hun kan ikke få forlænget sine dagpenge, heller ikke efter det, vi har lavet her, selv om vedkommende er syg.
Den anden situation er, hvis du har en gigtpatient, som ser ud til at kunne blive så rask, at vedkommende kan få et fleksjob.
Jamen hvis du har udsigt til et fleksjob, som vi jo i øvrigt i arbejdsmarkedssammenhæng behandler på lige fod med almindelig ordinær beskæftigelse, kan du heller ikke få forlænget dine sygedagpenge.
Så bottom line er: Vi hjælper en lillebitte gruppe på 400 mennesker; alle de andre bliver efterladt i samme situation, som de var i før.
Nogle mister deres forsørgelse helt, andre kan slet ikke få forlænget sygedagpengene og ender på kontanthjælp.
Man må altså meget undskylde, men jeg kan ikke engang se, hvor den konservative anstændighed er henne i det her.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2006-11-24:
Jeg kan bekræfte, at jeg selv har skrevet den ordførertale, som fru Charlotte Dyremose holdt.
Jeg er ikke enig i den udlægning, som fru Elisabeth Geday kommer med, om, at vi ikke hjælper de gigtramte, de polioramte, de trafikuheldsramte.
Det er jo lige nøjagtig det, vi gør.
Vi hjælper dem, som har brug for yderligere behandling, og hvor læger vurderer, at der er flere behandlingsmetoder, der skal afprøves.
For hver afprøvning, går der tid, og det har vist sig, at 2 år – 1 år plus forlængelse – ikke har været nok, så derfor er det nu 2 år plus forlængelsesmuligheden.
Fru Elisabeth Geday kan også kun her i salen, hvor der i virkeligheden tales til seerne, sige, at Det Konservative Folkeparti ikke hele tiden har talt for en tidsbegrænsning af det her, for det bør være velkendt, at i de diskussioner, vi har haft, også i Arbejdsmarkedsudvalget og på gangene her på Christiansborg, når vi har drøftet det her forslag, har vi været enige om, at der var nogle problemer, men det bør også være velkendt, at jeg som arbejdsmarkedsordfører for Det Konservative Folkeparti hele tiden har holdt fast i, at der skal være en tidsbegrænsning.
Elisabeth Geday (RV), 2006-11-24:
Det her
har jo været en ret atypisk førstebehandling af et lovforslag, for først har vi haft en ordfører fra Venstre, som tydeligvis ikke var tilfreds med det lovforslag, som hun var ordfører på, derefter har vi haft en ordfører fra Dansk Folkeparti, som tydeligvis heller ikke var tilfreds med det lovforslag, som han var ordfører på, og så har vi haft den konservative ordfører, som efter min bedste opfattelse nu har tilbragt de sidste 5 minutter med at forsøge at cykle udenom.
Det sidste er sådan frit fortalt, men pointen er jo lige præcis, at på det tidspunkt havde vi jo liggende på bordet udkastet til præcis den samme aftale, som regeringen nu har indgået med Dansk Folkeparti, altså den her meget beskedne lempelse, som ikke kommer trafikofrene, og som ikke kommer de gigtramte til gavn, sådan som hr. Jakob Axel Nielsen har påstået.
Hvad er det så lige præcis, der gør, at hr. Jakob Axel Nielsen nu stiller sig tilfreds, når vi kun får hjulpet 400 ud af 5.000?
Thomas Adelskov (S), 2006-11-24:
I Socialdemokratiet er vi enige om, på hvilket grundlag vi går til forhandlinger, og vi er også enige om det, vi står og siger nede i Folketingssalen.
Jeg ved godt, at politik foregår på en helt anden måde i Dansk Folkeparti, for hvis man er kritisk, bliver man ekskluderet.
Det er fair nok, at de har det på den måde.
Men lad mig nu lige understrege for hr. Bent Bøgsted, for jeg har papirerne fra forhandlingerne i foråret: I 2005 faldt 4.745 personer ud af sygedagpengesystemet på grund af varighedsbegrænsningen.
Når man læser lovforslaget, er det kun 400 af dem, der vil blive hjulpet.
Jeg kan forstå, at hr. Bent Bøgsted har troet, at det drejede sig om mange flere, og at det var nogle af dem, der helt mistede forsørgelsesgrundlaget og sådan noget.
Så mit spørgsmål til hr. Bent Bøgsted er: Hvis nu den opfattelse, hr. Bent Bøgsted har fået, viser sig ikke at være korrekt, altså at man hjælper 400 af de 900, der helt ryger udenfor og mister forsørgelsesgrundlaget – det er dem, der bliver ramt af ægtefælleafhængigheden i kontanthjælpssystemet –
hvis nu man ikke hjælper næsten 50 pct., vil hr. Bent Bøgsted så være med til at stille ændringsforslag i Arbejdsmarkedsudvalget, der sikrer, at vi får hjulpet den gruppe?
Bent Bøgsted (DF), 2006-11-24:
Hr. Thomas Adelskov prøver at køre på, at Dansk Folkeparti ikke er tilfreds med det her.
Selvfølgelig er vi tilfredse med den finanslov, vi har lavet, ellers ville vi ikke have indgået aftale om den.
Det er da klart.
Selvfølgelig er vi også tilfredse med, at vi kan hjælpe nogle af dem, der mister sygedagpengene.
Det er også klart.
Hr. Thomas Adelskov kan læse alle de papirer igennem, som vi fik i foråret.
Der var den pulje på 5.000, og der stod, hvordan fordelingen var, hvad de kunne få, og hvad de ikke kunne få, og hvem der mistede hvad.
Så er det et antal ud af de 900 mennesker, der mister sygedagpengene på grund af varighedsbegrænsningen, og som ikke kommer i beskæftigelse eller skal have en anden offentlig ydelse, der vil forlænge deres sygedagpenge.
Det er det, vi har hjulpet med her.
M023S15441643KAJE.FM Page 1552
Thomas Adelskov (S), 2006-11-24:
Ved førstebehandlingen gælder det jo partiernes principielle tilkendegivelser af, hvad de mener om et forslag.
Jeg kan forstå, at hr. Bent Bøgsted ikke har siddet med ved forhandlingsbordet om finansloven – det er vi flere, der ikke har gjort, for vi var ikke inviteret – og at hr. Bent Bøgsted i øvrigt er lidt ked af, at han ikke fik mere igennem i forhandlingerne osv.
Kunne hr. Bent Bøgsted ikke have sendt sin hovedforhandler ned i salen, så vi i stedet for kunne diskutere med ham om, hvorfor han har lavet det her forslag?
Hr. Bent Bøgsted stod den 30. maj i Folketingssalen og lovede mig, at resultatet af efterårets forhandlinger skulle føre til markante forbedringer i forhold til det oplæg, regeringen havde lagt foran os.
Det lovede Dansk Folkeparti ved den lejlighed, og så ligger der nu et forslag, som kun hjælper knap 400 ud af de 5.000, og det er i øvrigt et meget usikkert tal.
Så noterer jeg mig, at hr. Bent Bøgsted mener, at det drejer sig om 400 ud af de 900, der helt mister forsørgelsesgrundlaget, altså dem, der bliver ramt af ægtefælleafhængighed.
Så har hr. Bent Bøgsted læst lovforslaget forkert.
De, der bliver hjulpet, er 400 mennesker ud af de knap 5.000, der hvert eneste år mister sygedagpengene.
Hvis hr. Bent Bøgsted tror noget andet, vil jeg godt spørge: Kan vi ikke enes om, at hvis det kun er 400 ud af de 5.000, så afviser vi forslaget, og så skriver vi et ændringsforslag i Arbejdsmarkedsudvalget, og så sikrer vi, at det bliver langt flere, der bliver hjulpet?
Jeg vil starte med at rose ordføreren.
Det er ikke ligesom Venstre, der prøver at begrave, at man er liberalistisk, og knægter sin folketingsgruppe, når den har andre meninger.
Nu kan vi forstå, at Det Konservative Folkeparti vil gøre op med det socialdemokratiske velfærdssamfund og det sikkerhedsnet, der er deri.
Vi kan også forstå, at det ligger Det Konservative Folkeparti meget på sinde, at det kun er mennesker, der kan vende tilbage på fuld styrke på arbejdsmarkedet, som man vil hjælpe.
Det er fair nok.
Må jeg ikke lige stille et spørgsmål til hr. Jakob Axel Nielsen, som sagde, at det der med fleksjob er kommunernes opgave: Er det ikke korrekt, at der jo er nogle mennesker, der godt kan være i gang med et behandlingsforløb, hvor kommunerne simpelt hen ikke har lov til at starte en fleksjobvisitation, før behandlingsforløbet er afsluttet, altså hvor der kan gå 1, 2, 3 år, hvor man er i gang med behandling, genoptræning osv., før man så kan starte en fleksjobvisitation?
Og i al den tid synes hr. Jakob Axel Nielsen, det er i orden, at man mister forsørgelsesgrundlaget, at man ikke har noget at leve af, og at man må flytte fra hus og hjem.
Pia Kristensen (DF), 2006-11-24:
Fru Line Barfod har ret i, at vi op til folketingsvalget i 2001 lovede bedre forhold for de ældre.
Vi lovede at se på folkepensionisternes økonomiske vilkår.
Det lykkedes os at få gennemført en ældrecheck, som blev permanentgjort, og som jeg sagde i min ordførertale, har vi tilført flere og flere penge år for år.
Vi har også sørget for, at der blev sat ekstra penge af til bedre hjemmehjælp.
Vi fik gennemført efterlevelsespensionen, som den tidligere regering desværre fik nedlagt, fordi man manglede penge til et politiforlig, og så indførte man den såkaldte dødepakke.
Fru Line Barfod har ret i, at vi op til valget var meget modstandere af satspuljen og gerne så den nedlagt, fordi det bl.a. er folkepensionister, der betaler en vis procent af deres årlige indkomst til den satspulje, men fru Line Barfod må ligesom Dansk Folkeparti se i øjnene, at på nuværende tidspunkt er der ikke flertal for at nedlægge satspuljen.
Det ved vi i Dansk Folkeparti, og så har vi altså den holdning, at i stedet for at bevæge os ud ad et sidespor og sige, at vi ikke vil være med, at det bryder vi os ikke om, så går vi med til forhandlingsbordet og er med til at uddele pengene, hvilket jo bl.a. også sikrer, at de ældre får del i satspuljemidlerne.