Tina Nedergaard (V), 2003-12-02:
Tak til formanden for den let forlængede taletid.
Erhvervsuddannelserne fungerer som helhed meget fornuftigt i Danmark.
Vekseluddannelsesprincippet er et reelt valg for langt de fleste elever, og de drager nytte af de forskellige kompetencer, som kan opnås dels på skolen, dels i virksomheden.
Der er for Venstre ingen tvivl om, at vekseluddannelsesprincippet skal være bærende for så mange elever som muligt i erhvervsuddannelserne.
Det har derfor været Venstres intention med flerårsaftalen at sikre, at strukturelle barrierer for indgåelse af uddannelsesaftaler og incitamenter, som har modvirket aftaleindgåelsen, skulle fjernes.
Initiativerne, som er gennemført, siden den nuværende regering tiltrådte, samt nærværende lovforslag udgør samlet en pakke, som skal medvirke til at sikre de flest mulige elever en så god uddannelse som muligt, hvor praktisk erfaring kombineres med de teoretiske færdigheder, som skolerne bibringer eleverne.
Gennem de seneste år er antallet af skolepraktikelever steget år for år, og frafaldet fra uddannelserne er fortsat for højt.
Ændringerne er således påkrævet.
Lovforslaget lægger op til indførelsen af en ny uddannelse, EUD+, som giver eleven mulighed for at vende tilbage til skolen, uanset om vedkommende har en uddannelsesaftale eller ej.
Uddannelsen er således et reelt ekstra tilbud til de unge elever, således som GVU, altså grundlæggende voksenuddannelse, er til de voksne elever.
Der etableres endvidere nye korte uddannelser.
Disse er ikke halve uddannelser, sådan som nogle har påstået, men ganske enkelt uddannelser, der enkeltstående eller suppleret med yderligere kurser retter sig mod konkrete funktioner på arbejdsmarkedet.
Ideen om nye korte uddannelser er opstået i det udvalg, bestående af repræsentanter for arbejdsmarkedets parter, som ministeren nedsatte i forlængelse af flerårsaftalen om erhvervsuddannelserne.
Det er Venstres opfattelse, at flere korte uddannelser vil kunne tilgodese elever, der ellers er i risikozonen for at falde fra uddannelserne.
Således indeholder lovforslaget en præmiering til skolerne
for hver uddannelsesaftale, der indgås, og muligheden for at skabe fleksible uddannelsesaftaler øges, så mange af de såkaldte hvilende praktikpladser kan bringes i anvendelse. Den stigende volumen i skolepraktikken har været koncentreret på et forholdsvis lille antal uddannelser, hvilket har medvirket til, at det har været besværligt at sikre et match mellem eleverne med de uddannelsesønsker, de har, og de relevante virksomheder, som har haft et praktikpladspotentiale.
Samtidig har der været en utilfredsstillende beskæftigelsesgrad for visse uddannelsers vedkommende, når eleven er uddannet i skolepraktik.
Endelig kan man frygte, at der har været reel spekulation i at tage elever i midlertidigt arbejde gennem virksomhedsforlagt undervisning frem for at påtage sig det egentlige uddannelsesansvar for eleverne, som jo følger af at have en uddannelsesaftale.
Venstre finder det ikke hensigtsmæssigt, at virksomhederne kan shoppe mellem eleverne og ganske gratis afprøve elever, der i den situation står forholdsvis svagt i retmæssig henseende.
Tværtimod bør afprøvning af eleven finde sted inden for rammerne af en uddannelsesaftale i prøveperioden, som jo er obligatorisk i forbindelse med kontraktindgåelse.
Det er således et selvstændigt mål at reducere tilgangen
af skolepraktikelever gennem adgangsbegrænsning på udvalgte uddannelser, og samtidig lægger lovforslaget op til en reduktion af elevernes godtgørelse under skolepraktik.
Hidtil har det været således, at skolepraktikelever har oppebåret samme løn som elever, der arbejdede i virksomhederne.
Det har endog været sådan, at da skolepraktikeleverne ikke skal betale arbejdsmarkedsbidrag, har de i visse tilfælde faktisk tjent mere end de elever, som har påtaget sig en uddannelsesaftale.
Det er ikke hensigtsmæssigt, at elever eller andre direkte skal tabe penge på at påtage sig et arbejde, men med lovforslaget fastholdes imidlertid et fortsat højt og rimeligt forsørgelsesniveau for eleverne.
Lovforslaget sikrer de bedst mulige rammer for at øge antallet af praktikpladser, og det indeholder incitamenter for alle aktører på praktikpladsmarkedet til at medvirke til forbedring af situationen.
Det giver sig selv, at Venstre vil følge området meget tæt.
Målet er et bedre match mellem eleverne og virksomhederne, så ikke blot 90 pct., men endnu flere opnår muligheden for at erhverve sig såvel praktiske som teoretiske færdigheder og vel at mærke under rimelige og velordnede forhold i form af indgåelse af uddannelsesaftaler.
Med vedtagelsen af lovforslaget vil der ske en større finansieringsomlægning, som betyder, at staten overtager det finansielle ansvar for skolepraktikordingen og for arbejdsgiverens elevrefusion, AER, mens arbejdsgiverne fremover skal bidrage til finansiering af VEU-godtgørelsen.
Lovforslaget fastslår samtidig, at produktionsskoleydelsen fastholdes på det nuværende niveau, mens der skabes incitament til, at skolerne kan bruge reduktion i ydelsen som sanktion i tilfælde af ulovlig udebliven fra undervisningen.
Også denne ændring er vi i Venstre godt tilfredse med.
I Venstre finder vi, at lovforslaget i sin helhed sikrer de bedst mulige betingelser for eleverne, for de virksomheder, der ønsker at gøre en uddannelsesindsats, og
for de skoler, som sætter praktikpladsformidlingen og kvalitet i højsædet
Samtidig sikrer forslaget en mere hensigtsmæssig ressourceanvendelse, og Venstre kan derfor varmt støtte forslaget.