Anfinn Kallsberg (FF), 2006-10-05:
Jeg mener, det går meget godt imellem Færøerne og Danmark.
Og når jeg tænker lidt tilbage, må man nok sige, at vi er inde i en meget gunstig udvikling med en god dialog mellem Færøerne og Danmark, og jeg vil sige, at der er mange ting, som har ændret sig, også holdningsmæssigt, specielt i det danske politiske miljø de sidste 10 år.
Jeg synes, at man skal have i erindring, før man begynder at diskutere dette med den nye overtagelseslov og den nye udenrigspolitiske bemyndigelseslov, hvad der juridisk set var gældende ret imellem Færøerne og Danmark på det område.
Hvad var udgangspunktet i den gældende hjemmestyreordning fra 1948?
Da var det sådan, at på udenrigs- og forsvarspolitiske områder var det den danske regering, som havde hele kompetencen.
Selvfølgelig kom der sådan hen ad vejen en vis fleksibilitet i de praktiske løsninger, særlig på fiskeriaftaleområdet og andre områder.
Det, som vi så har fået i den nye lovgivning, som nu er trådt i kraft her for et år siden, er, at man nu har fået kompetencen – også den lovmæssige kompetence på det udenrigspolitiske område – i alle overtagelsessager.
Det er jo i hvert fald noget, som ikke kan kaldes et tilbageskridt, men en positiv udvikling i dette samarbejde.
Vi har så brugt denne lov nu i et år.
Jeg vil sige, at om det, som var utænkeligt for bare 5 år siden, f.eks. for Færøerne at søge om selvstændigt medlemskab i EFTA, siger statsministeren i dag i sin åbningstale, at dette ønske fra Færøerne støtter den danske regering.
Bare her er der en væsentlig holdningsændring og en væsentlig mulighed for os færinger for at komme ud i verden og lave nogle fornuftige aftaler.
Når det kommer til overtagelsesloven, som gør, at Færøerne nu kan overtage en stor del af de områder, som nu er fælles områder, så kan det ske ved en vedtagelse i Lagtinget, i nogle tilfælde efter indgående forhandlinger mellem regeringen og den danske regering.
Men her i Folketinget er disse sager ekspederet.
F.eks. skal vi ikke tilbage og have det behandlet i Folketinget for nu at kunne overtage en stor del af disse områder.
Så jeg vil sige, at vi er inde i en meget, meget positiv udvikling i forholdet mellem Færøerne og Danmark.
Og jeg kan ikke lade være med også at fremhæve de tilsagn, som er givet her både af den forhenværende statsminister, den nuværende statsminister, det forhenværende Folketing og det nuværende Folketing om, at selvbestemmelsesretten ligger hos den færøske befolkning.
Det er kun den færøske befolkning, som kan afgøre, hvilken fremtid den vælger – inden for eller uden for rigsfællesskabet.
Så det er altså ikke her i Folketinget, vi skal stå og diskutere det færøske selvstyrespørgsmål, men hjemme på Færøerne.
Og det er i sidste ende den færøske befolkning, som har den afgørende stemme.
Nu er det sådan, at der er blevet talt lidt om en vælgerundersøgelse, en gallupundersøgelse, som hr. Høgni Hoydals parti har stået for.
Konklusionen var, at det var et stort flertal på Færøerne, som ville afvikle Færøernes afhængighedsforhold til Danmark.
Og så konkluderede hr. Høgni Hoydal, at der ikke var sammenfald mellem befolkningens vilje og politikernes vilje.
Man har ligesom glemt at sige, at der også i forbindelse med den afstemning var en afstemning om, hvilket parti de samme mennesker, som var med i undersøgelsen, ville stemme på, hvis der var et lagtingsvalgs i dag.
Og godt nok var hr. Høgni Hoydals parti det største med 27 pct. af stemmerne, men regeringspartierne fik 65 pct. tilsammen.
Så hvis man udleder, at de var uenige i den politik, som bliver ført, så har de i hvert fald enten ikke forstået spørgsmålene fra Gallup, eller også har de ikke forstået, hvad de forskellige partier står for.
I den skriftlige redegørelse er der, så vidt som jeg kan se, kun fire lovforslag, som bliver fremsat i dette folketingsår.
Det er jeg faktisk meget glad for, fordi det jo viser, at den væsentligste del af lovgivningsarbejdet for Færøernes vedkommende ikke foregår her i Folketinget, men hjemme på Færøerne.
Men på side 39 har vi dog et lovforslag, som jeg er meget glad for at se i dette lovregister.
Og det er forslag til lov om ændring af lov om Investeringsfonden for Færøerne.
Dette er startskuddet på afslutningen af en meget lang historie om, at vi på Færøerne selv overtager vores flyveplads.
Så vidt jeg ved, ejer den danske stat kun to flyvepladser: Det er den på Bornholm og den på Færøerne.
Man må nok sige, at denne kamp imellem Færøerne og Danmark har gjort, at denne flyveplads ikke er blevet opgraderet og udbygget og moderniseret i mange år.
Der er ikke brugt penge på at lave de nødvendige udbygninger der.
Den flyveplads, vi har på Færøerne,
er beregnet til ca. 70.000 passagerer om året.
I dag er der nok lidt over 200.000.
Så det er klart, at det, der blev projekteret efter dengang, ligesom er vokset ud af de rammer, som er deroppe, og derfor er det meget vigtigt at få denne proces i gang så hurtigt som muligt.
Det første skridt er jo, at vi skal skaffe finansiering til det.
Det, som indgår i aftalen mellem statsministeren og lagmanden, er, at man skal bruge denne investeringsfond, ved at man nedkapitaliserer en del af den og bruger det til at finansiere den udbygning – 350 mio. kr. tror jeg, det er.
Det, som siden hen er sket, er, at man af færøske og danske embedsmænd har fået lavet en redegørelse om behovet for en udbygning, og den forelå vistnok i april måned i år.
Landsstyret har så givet sit tilsagn til at få dette forslag igennem i Lagtinget.
Men det, som jeg var lidt bekymret over, var, at dette forslag først skal fremsættes i slutningen af januar måned.
Det synes jeg er lidt for langsomt, nu da alle brikkerne er faldet på plads og dette ligesom er startskuddet til at komme i gang.
Derfor har jeg taget kontakt til regeringen for at få dette her forceret så meget som overhovedet muligt, sådan at vi kan få dette forslag til behandling her i Folketinget, så vi kan komme i gang med den nødvendige udbygning, og så Færøernes Landsstyre kan overtage denne flyplads.
Jeg har fået tilsagn fra regeringen om, at man vil se meget positivt på det, og man vil prøve at få dette forslag til behandling i Folketinget så hurtigt som muligt, så vi kan komme i gang med processen.
Det er endnu et eksempel på, at der er en positiv udvikling imellem Færøerne og Danmark.
Her får vi løst et meget, meget betydningsfuldt problem for Færøerne inden for en overskuelig tid.