runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Søren Søndergaard (EL), 2004-01-13:
For det første forstod jeg ikke helt, hvordan nogle grupper socialister og franskmænd kan vedtage noget i Europarådet.
Mig bekendt er det altså sådan, at den gruppe, som hr. Dalgaard selv er medlem af, plus de to andre borgerlige grupper, altså den konservative, den kristelig-demokratiske og den liberale gruppe, har et kæmpemæssigt flertal i Europarådet - eller har jeg taget fejl?
- så hvis man skal bebrejde nogen, skal man vel bebrejde dem fra sin egen kreds, som efter hr. Dalgaards mening stemmer forkert, og ikke nogen andre.
Jeg går ud fra, at det var meget bevidst, at hr. Dalgaard sagde den kristne kultur og ikke inkluderede jøderne.
Jeg går altså ud fra, at det var helt bevidst, at hr. Dalgaard ikke nævnte jøderne, efter alt hvad vi har oplevet i Europa med udryddelse af 6 millioner jøder osv., mange af dem kommet fra Østeuropa som indvandrere, fremmede, over grænserne, fattige, samlende sig i ghettoer.
Det er helt i tråd med den opfattelse, som Dansk Folkeparti og hr. Søren Krarup fra Dansk Folkeparti i øvrigt har i spørgsmålet om jøderne.
Hanne Severinsen (V), 2004-01-13:
Når hr. Søren Søndergaard nævner Aserbajdsjan, vil jeg sige, at vi jo faktisk har lavet et udkast til en resolution, hvor man faktisk går det skridt, at man vil true med medlemsfratagelse eller stemmeretsfratagelse.
Jeg mener, at vi skal insistere, og selvfølgelig skal vi også bede Ministerkomiteen om, at der er lidt mere bid i.
Det er jo nok der, det i virkeligheden nogle gange er strandet, at der er kommet noget kritik fra den parlamentariske forsamling, men den er ikke rigtig blevet fulgt op af Ministerkomiteen. Så er der jo hele princippet med, at det helst skal være enstemmigt.
Det princip så jeg meget gerne at man fraveg, så man fik lidt mere bid i ministerkommiteen.
Margrete Auken (SF), 2004-01-13:
Jeg er da også spændt på at se, hvor det står henne, at der skal penge i, men jeg er da meget glad for, at der er en, der har opdaget det, så det ser vi bare frem til.
Det, jeg godt vil spørge om, er, at hr. Lars Kramer Mikkelsen undervejs nævnte, at det havde været godt med den sidste ECRI-rapport, der kom om Danmark, hvor der var kritik af Danmark.
Nu husker jeg jo debatten, og jeg skal love for, at fornærmelsen var nogenlunde olympisk over, at et så pænt land som Danmark kunne blive kritiseret.
På det tidspunkt havde vi en socialdemokratisk regering, så man havde stor opbakning til sin forargelse.
Jeg tror kun, der var et pip fra SF og Enhedslisten om, at det måske var berettiget, og at det ikke var så godt med tolerancen osv. i Danmark.
Det er ikke sådan for at vade i noget, men jeg kan bare huske det.
Og det, jeg så vil spørge om nu, og som jeg også godt ville have haft lejlighed til at spørge Venstres ordfører om før, er, hvordan man egentlig forestiller sig, at det vil blive, når den næste gang kommer i 2005, hvor det i hvert fald ikke er blevet bedre i Danmark med tolerance og antiracisme osv., om Socialdemokratiet dér har et bud på, om de på det tidspunkt virkelig vil sige: Vi tager det minsandten alvorligt, også når det er Danmark, det går ud over.
Per Dalgaard (DF), 2004-01-13:
Der skal ikke herske nogen tvivl om, at Dansk Folkeparti fortsat går ind for Europarådets arbejde.
Det, jeg beklager, er den ændring, der er sket i den politiske måde at fremføre tingene på og måske i øvrigt også i den manglende stillingtagen til de ændringer, der sker i Europas lande i disse år i forbindelse med, at der kommer kulturer ind i landene i store mængder, som egentlig ikke accepterer de demokratiske principper, og som ikke vil acceptere den kristne kultur.
Det anser jeg for et kæmpeproblem, det anser vi for et kæmpeproblem, og det er en problematik, der overhovedet ikke drøftes i Europarådet, i hvert fald ikke at
det er et problem.
Tværtimod fremføres det gang på gang fra talerstolen og også fra præsidenten i Europarådet, at der ikke er nogen grund til at bekymre sig om det, og at alle de mennesker, der kommer til Europa i dag, er nogle stakler, som vi skal tage os af, uanset hvilken holdning de egentlig har inderst inde.
Det anser jeg for et kæmpeproblem.
Hanne Severinsen (V), 2004-01-13:
Jeg er glad for, at fru Elisabeth Arnold gentog spørgsmålet, for det er en af de vigtige ting, og der skal vi ikke undervurdere Europarådets rolle. Jeg tror i virkeligheden, at i et Europaråd, der efterhånden består af de samme lande som EU, vil vi stadig væk have den rolle i Europarådet, at vi kan kritisere på områder, hvor EU egentlig ikke har nogen mekanismer til det. Vi mener i virkeligheden, at jo større sammenfald, der bliver mellem medlemskredsene, jo mere vil det blive en af Europarådets store opgaver i fremtiden.
Et godt eksempel er jo her i sommer, hvor de danske medlemmer af den parlamentariske forsamling var enige om at bede om at få en undersøgelse af pressefriheden i Italien.
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2004-01-13:
Jeg synes, at en ting, det måske en gang imellem kan være lidt svær at sælge i forhold til Europarådsarbejdet, når man er ude i forsamlinger og skal fortælle folk om, hvad det er, vi går og laver, er sådan noget som, at vi satser meget på, at de nye lande skal overholde demokratiske spilleregler osv.
Men netop det her med, at den danske delegation tog initiativ til at få sat Italien under observation for krænkelse af en række af det, vi kunne kalde for fundamentale borgerrettigheder, synes jeg måske at fru Hanne Severinsen skulle have nævnt i sin ordførertale.
Jeg tror i virkeligheden, at det måske nogle gange er det, der gør, at folk overraskes over, hvorfor vi lader sådan nogle ting ske, som vi ser ske i Italien.
Hanne Severinsen (V), 2004-01-13:
Så er det jo godt, jeg bliver mindet om det endnu en gang, for jeg er helt enig.
Det, jeg synes er vigtigt, er, at vi hermed ikke som måske andre steder bare stiller os op og fordømmer et eller andet.
Det, der er Europarådets måde at arbejde på, er jo, at man beder om at få en undersøgelse, og på grundlag af den undersøgelse laver man nogle konklusioner, som kan være fordømmelse, men som også kan være rekommandationer af, hvordan man kunne gøre tingene bedre.
Det synes jeg er en god arbejdsform, som vi burde gøre mere reklame for.
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2004-01-13:
Nu så jeg godt, at ministeren virrede med hovedet, da jeg før sagde noget omkring menneskerettigheder og Danmarks indsats uden for landets grænser.
Det hænger selvfølgelig lidt sammen med, at jeg har den oplevelse, at det er ting, vi er gode til at kæmpe for ude i verden, men indimellem er det på nogle felter nogle ting, som vi glemmer i Danmark.
Her er det da rart at se, at rapporten også fremhæver, at ECRI har lavet en vurdering af Danmark i 2001 og skal gøre det i 2005. Vi har selvfølgelig fra Socialdemokraterne nogle forventninger til, hvordan den rapport kommer til at se ud.
Det, jeg vil spørge fru Hanne Severinsen om, er: Er det ikke en del af arbejdet, som Venstre også lægger vægt på og synes er gode centrale elementer i Europarådets arbejde?
Hanne Severinsen (V), 2004-01-13:
Det er klart, at hvis man vil undersøge andre lande, og andre lande så ønsker at undersøge Danmark, er det naturligvis noget, de er i deres gode ret til.
før, er noget af det gode ved Europarådet, at man jo, før man laver eventuelle bedømmelser af ting, man vil kritisere, faktisk undersøger sagen, at man har rapportører, der ser nærmere på, hvad det er, der er foregået.
Søren Søndergaard (EL), 2004-01-13:
Jeg kunne egentlig godt tænke mig at spørge
Venstres ordfører, fru Hanne Severinsen - også fordi fru Hanne Severinsen er et af de medlemmer, der har været længst med i Europarådsdelegationen og også har været ansvarlig for monitoreringen af Ukraine - om fru Hanne Severinsen deler den opfattelse, at Europarådet i virkeligheden i øjeblikket står i en meget, meget alvorlig situation, forstået på den måde, at der i hele Østeuropa i forbindelse med ændringerne efter Murens fald blev opbygget en fantastisk forventning til Europarådet, og at Europarådet i høj grad er kommet igennem 1990'erne i kraft af denne enorme forventning til, hvad Europarådet skulle bidrage til de forskellige lande, men at den forventning er ved at kølne nu, og at vi i visse lande i Østeuropa tværtimod ser et lidt kynisk forhold til Europarådet.
Jeg kunne godt tænke mig at høre fru Hanne Severinsens holdning til den vurdering.
Hanne Severinsen (V), 2004-01-13:
Jamen det var faktisk også derfor, jeg talte om de dilemmaer, vi har i Europarådet, fordi vi på den ene side jo har accepteret en masse ting, som vi måske burde have kritiseret lidt nøjere, men på den anden side ikke har villet udelukke nogen og derfor har optaget flere og flere på betingelser, som vi godt nok holder fast i, men som vi jo godt ved ikke helt bliver efterlevet.
Der er jo selvfølgelig mange navnlig oppositionelle kræfter i Østeuropa, som godt kunne tænke sig, at vi holdt lidt voldsommere fast i kritikken.
Jeg synes også, at vi gør det så meget, som vi nu kan.
Både hr. Søndergaard og jeg selv, som sidder i the Monitor Committee, hører jo til dem, som prøver at holde fanen højt.
Men vi befinder os jo i det dilemma, hvor højt vi skal holde fanen, for i sidste ende er det jo udelukkelse, som er den eneste sanktion.
Søren Søndergaard (EL), 2004-01-13:
F.eks. Aserbajdsjan meget tydeligt her til sidst, hvor man fuldstændig kynisk spekulerer i disse forhold: O.k. vi myrder nogle stykker og sætter nogle hundrede stykker i fængsel, men kritikken går nok over på et tidspunkt.
Elisabeth Arnold (RV), 2004-01-13:
Jeg synes, at den socialdemokratiske ordfører var lige lovlig generøs i sin uddeling af ros til regeringen, for så vidt jeg kan se, er der da ikke nogen som helst handling sat bag de smukke ord om, at man vil styrke menneskerettighedsarbejdet. Jeg har ikke set nogen tegn i sol og måne på, at der bliver sat flere penge af til Europarådets arbejde, eller at der er en styrkelse af Menneskerettighedsdomstolens arbejde.
Så jeg synes, det måske mere er et håbefuldt udsagn end en egentlig tilslutning til en reelt ny politik.
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2004-01-13:
Jamen man skal jo være glad for de få formuleringer, man kan finde i sådan nogle sammenhænge, som man kan rose.
Men når jeg netop hiver fat i formuleringen »at skaffe den fornødne finansiering til arbejdet til den fortsatte styrkelse af menneskerettighederne«, så synes jeg, at det i hvert fald er en positiv formulering, som jeg klart vil give Socialdemokraternes tilslutning til her fra talerstolen, for
jeg er ikke helt sikker på, at det vil være en økonomisk vilje, der vil ligge hos det, der normalt er regeringens støtteparti, nemlig Dansk Folkeparti.
Elisabeth Arnold (RV), 2004-01-13:
Jeg vil gerne spørge hr. Kramer Mikkelsen, om han sammen med os andre, som repræsenterer de øvrige partier i Folketinget, vil huske regeringen på, når regnskabets time nærmer sig, at man altså har givet et løfte om at give øget finansiering til Europarådets arbejde.
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2004-01-13:
Vi har jo fra tid til anden debatter om økonomien, ikke mindst på det udenrigspolitiske område.
Derfor vil jeg selvfølgelig sige, at vi vil støtte op om det arbejde, det tilsagn har jeg givet i dag, også sammen med de andre oppositionspartier.
Jeg ved ikke helt, om jeg lidt skal opleve det som salt i såret eller hvad.
Det er jo rigtigt, og det var jeg også inde på i mit spørgsmål til fru Hanne Severinsen, at det jo aldrig er sjovt at blive udsat for en sådan kritik, det var det jo heller ikke for den siddende regering.
Men som jeg sagde i mit spørgsmål tidligere også her, skal vi, hvis vi mener noget med vores internationale indsats rundtomkring i verden,
selvfølgelig også kunne modtage den kritik, vi får.
Det er klart, at det aldrig er sjovt, men vi vil da selvfølgelig modtage den kritik, som kommer.
Ligesom vi er med til at kritisere udlandet, skal vi også modtage den kritik, der kommer, når den kommer, i 2005.
For det er jeg sådan set ikke i tvivl om at den gør.
Er sagen i virkeligheden ikke den, at Dansk Folkeparti grundlæggende er imod det, som opfattes som centrale kerneområder i Europarådets arbejde?
Er sandheden ikke den, at når Dansk Folkeparti hører ordet menneskerettigheder, så løber det dem koldt ned ad ryggen, fordi det sådan set ikke er noget, de i virkeligheden synes er særlig interessant at beskæftige sig med?
Man ser det jo i den måde, Dansk Folkeparti håndterer det politiske Danmark på, og hvis man har den samme holdning
i udenrigspolitik, som man har i dansk politik, så er det jo indlysende, at menneskerettigheder ikke er noget, som overhovedet er et centralt element i Dansk Folkepartis program.
Man hører tydeligt på hr. Per Dalgaard, at det er det, der er problemet.
Jeg stillede spørgsmålet: Hvad opfatter hr. Per Dalgaard som værende et centralt element i Europarådets arbejde?
Det fik jeg ikke noget svar på.
Lars Barfoed (KF), 2004-01-13:
Det tør jeg ikke sige på stående fod, men Det Konservative Folkeparti vil klart være positivt indstillet over for, at vi bidrager til at sikre de fornødne ressourcer.
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2004-01-13:
Vi har haft en smadderspændende debat, og i øvrigt kan man sige, at den nye debatform jo også gør, at det måske bliver endnu mere interessant, end det har været tidligere, så det kan man da kun rose.
Det gik jo lige så godt, men jeg synes, at ministeren forsøgte at åle sig lidt uden om det der med formuleringen om, at Danmark sammen med de øvrige nordiske lande vil søge at sikre Europarådets kerneområder, herunder især beskyttelse af, at menneskerettigheder får den fornødne finansiering.
Det er måske ikke pænt at sige, at ministeren forsøgte at åle sig udenom, men jeg vil i hvert fald gerne have, at ministeren kunne løfte sløret for, hvad ministeren mener med, at der herunder arbejdes for beskyttelse af, at menneskerettigheder får den fornødne finansiering.
Det læses, kunne jeg forstå på debatten tidligere, af mange spørgere som øgede midler til arbejdet, men det er måske ikke ministerens opfattelse?
Per Stig Møller (KF), 2004-01-13:
Så har jeg jo også sagt i det, jeg sagde her fra talerstolen, at man også skal koncentrere sig om sine kerneområder.
Dermed en appel til den parlamentariske forsamling, til administrationen og til Ministerkomitéen om, at vi begynder at se på, hvad kerneområderne er - det gjorde min forgænger også, da vi havde en debat om det - og at vi også må til at koncentrere os om kerneområderne, for Europarådet må også kunne omprioritere og effektivisere.
Det vil sige, at de fornødne ressourcer skal findes ved den ekstra bevilling, som er givet på de 8 mio. euro, men også ved, at man koncentrerer sig mere om spørgsmål som, hvor mange møder skal man holde, hvor mange sessioner skal man holde, hvor ofte skal man holde ministermøderne, hvor store skal papirgangene være?
Der må være en masse ting, man selv kan lave.
Det mener jeg at man skal, før man får yderligere penge ud over de 8 mio. euro, som er omtalt her.
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2004-01-13:
Må jeg ikke skynde mig at sige, at jeg er fuldstændig enig med ministeren i, at der, hvor bureaukratiet kan begrænses, også i Europarådet, skal man bestemt gøre det.
Der er nok ingen tvivl om, at der hist og pist godt kan ryddes lidt op i arbejdet i Europarådet, og det skal bestemt ske.
Jeg ville jo også gerne her på falderebet have den der lille opmuntring i forfold til den danske delegations ønske om at få sat Italien under observation.
Det synes jeg ikke rigtig ministeren nåede at få med i sin besvarelse.
Jeg vil godt have ministerens kommentarer til ønsket om det, som den danske delegation har ønsket, nemlig at få sat en observation i gang af de demokratiske forhold, sikringen af retssikkerhed og ytringsfriheden i Italien, for det er noget, som vi synes har været væsentligt.
Jeg er ikke helt sikker på, at der var fuld opbakning i den danske delegation, men der var i hvert fald stor opbakning i resten af Europarådet.
Jeg skal bare lige høre, om vi kan rejse derned med den sikkerhed, at der har vi også en støtte fra ministeren.
Per Stig Møller (KF), 2004-01-13:
Nu vil jeg være lidt varsom med at overdrive kritikken af Italien for manglende retssikkerhed, for domstolene i Italien har præcis i dag ophævet loven om immunitet for ministerpræsidenten. Så det viser jo da i hvert fald, at domstolene er uafhængige og gør, hvad de synes er det rigtige.
Det synes jeg lige skal med ind, når hr. Kramer Mikkelsen begynder sådan helt at forkaste det italienske retssystem.
Retssystemet virkede altså.
Med hensyn til pressen så ligger det jo i Kulturudvaget, Undervisningsudvalget og Videnskabsudvalget i Europarådet.
Lad os nu se, hvad de udvalg kommer tilbage og siger til den parlamentariske forsamling, det synes jeg kunne være interessant, før jeg konkluderer her fra min side.
Søren Søndergaard (EL), 2004-01-13:
Først om Tjetjenien.
Jeg er enig i, at den parlamentariske forsamling bestemt ikke spillede nogen glorværdig rolle, og at der var en tendens til det der med at springe op som en løve og falde ned som et lam.
Men det ændrer jo ikke ved, at den nuværende danske regering og udenrigsministeren ligesom den forhenværende danske regering med den nuværende udenrigsminister i opposition kunne have indklaget Rusland for Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol for krænkelse og brud på menneskerettighederne i Tjetjenien. Det havde været muligt, og hvis jeg skal være helt ærlig, så tror jeg, at grunden til, at det ikke er sket, er EU.
Det ville være alt for kompliceret i EU, hvis et land som Danmark tog et sådant skridt.
Det kan ministeren så dementere og sige, at det ikke var derfor.
Det var bare, fordi ministeren skiftede mening osv.; det må ministeren jo gøre, men det er nu alligevel min opfattelse.
Det var der, den store mulighed lå, som ikke blev brugt, og det er det, forskellige har kritiseret, og det forstår jeg godt.
Det kan ministeren så forholde sig til i sit svar, og så har jeg en anden ting i min anden bemærkning.
Per Stig Møller (KF), 2004-01-13:
Så vidt jeg erindrer fra forhistorien, var det meningen, at vi pålagde den daværende udenrigsminister at undersøge, om der var støtte til den danske tanke.
Den daværende udenrigsminister kom tilbage og sagde, at han ikke havde fundet nogen støtte til det. Så det var det, vi sagde i sin tid. Danmark skulle altså ikke gå alene, vi skulle se, om vi kunne finde støtte til det, og vi kunne ikke finde støtte til det. Så kommer det næste omkring EU.
Jeg tror faktisk, at Danmark i kraft af at have fået Tjetjenien tilbage på dagsordenen, hvorfra det var gledet ud, som vi gjorde under vores formandskab, måske har gjort mere, end hvis vi havde gjort det som individuelt land uden for EU. Så selv om man kan sige, at man selvfølgelig ikke, når man går ind i et fællesskab og ønsker en fælles udenrigspolitik, kan få alting, som man gerne vil have det, og ikke altid kan bruge den tone, man gerne ville have brugt, så slår det dog stærkere igennem, når det er et samlet EU, der sætter Tjetjenien på dagsordenen.
Og igen: Det er altså for at sikre menneskerettighederne, for at sikre den demokratiske proces.
Der har været de valg, der har været, og nu er det så opgaven for den tjetjenske regering og for præsidenten, uanset
kritikken, der måtte være af valghandlingen, at sørge for, at tjetjenerne også får opfyldt de løfter, der er givet af Putin, om, at de får autonomi, at de altså får det selvstyre, som er blevet dem lovet
Det er så den tjetjenske autonomregerings opgave at få de forhandlinger hjem.
Men jeg vil stadig væk gerne fastholde retten til terrorbekæmpelse.
Der har tjetjenerne altså ødelagt en hel del for sig selv ved ikke at kunne holde styr på terroristerne.
Søren Søndergaard (EL), 2004-01-13:
Det her er jo ikke en EU-diskussion.
Enhedslistens holdning til EU er kendt.
Vi er imod EU.
Vi går ind for dansk udmeldelse.
Vi går sådan ind for nedlæggelse af EU.
Det har vi ikke villet blande ind i den her diskussion omkring Europarådet, for uanset hvilken holdning man har til EU, så er der nogle opgaver i forhold til Europarådet.
Den anden bemærkning, jeg godt vil gøre til ministeren, er at sige, at jeg mener, det er farligt at lave en rangorden, hvor man lægger op til, at det, der skal foregå i EU, skal være mere forpligtende end Europarådet.
Vores holdning er sådan set, og vi håber også, at det er ministerens, at det, der foregår i Europarådet, skal være så forpligtende som overhovedet muligt - jo mere forpligtende jo bedre.
Det, der bare er forskellen, er, at i Europarådet træffer man aftaler om det igennem enstemmighed, ved at landene frivilligt tilslutter sig, og jo mere, man dér frivilligt kan tilslutte sig, jo bedre.
Det er der, det er så afgørende, at man får mulighed for at præge de enkelte lande.
Jeg tror, der er muligheder for at sætte annoncer i aviser i de fleste lande; det tror jeg faktisk at der er.
Men o.k., lad os komme tilbage til den diskussion på et senere tidspunkt.
Hvis vi kan finde nogle konkrete skridt, som kan være med til at øge Europarådets indflydelse på lande, der overtræder demokrati og menneskerettigheder, vil det være fint.
Per Stig Møller (KF), 2004-01-13:
Det kan vi jo slet ikke snakke os til uenighed om.
Når man kommer med en indstilling om menneskerettigheder, om krænkelse af menneskerettigheder, overtrædelse af torturkonventionen osv., kan vi ikke blive uenige om, at det vigtigste sted at få den oplysning frem er i det land, der er blevet indklaget eller kritiseret. Det kan være interessant for os andre at føre debatter om menneskerettighedskrænkelser i Tjetjenien og menneskerettighedskrænkelser her og der, men det flytter jo ikke ret meget i det land, hvor brøden er blevet begået.
Derfor er jeg helt enig i, at vi kan prøve at finde en model, som gør det forpligtende at sørge for det.
Ligesom når man bliver kritiseret af Pressenævnet, så bliver det kritiserede blad jo også forpligtet til at bringe Pressenævnets kritik.
Så misforstå ikke mine bemærkninger i retning af, at jeg ikke tænker i den retning.
Jeg skal bare også tænke i en retning, som gør det foreneligt med pressefriheden.
Elisabeth Arnold (RV), 2004-01-13:
Det vil ikke gøre nogen forskel for det land, der bliver kritiseret, at kritikken oversendes til et sted, hvor der kan lægges økonomiske sanktioner bag.
Vi husker de gange, hvor Danmark har været kritiseret af nogle af Europarådets organer, og der har det jo alene været et spørgsmål om, at vi ikke overholdt de regler, vi selv havde tilsluttet os. Der var ingen økonomi blandet i det, det var alene et spørgsmål om at overholde regler, vi selv var gået ind på.
Elisabeth Arnold (RV), 2004-01-13:
Kan vi komme lidt længere med løfterne og måske få at vide, om Det Konservative Folkeparti vil arbejde for, at Danmark yder et bidrag, også selv om de øvrige nordiske lande ikke skulle yde lige så meget?
Lars Barfoed (KF), 2004-01-13:
Jeg sigter i min udtalelse her netop til den passus på side 9, som fru Elisabeth Arnold citerer, og på de generelle bemærkninger på side 2, hvor man jo klart konstaterer, at der mangler ressourcer til at klare de mange sager.
Jeg mener, at der med den passus i redegørelsen jo ikke er givet nogen garanti, for Danmark kan jo ikke selv finansiere det, der skal til, men der er givet en tilslutning til, at vi sammen med de andre nordiske lande vil arbejde for at sikre de fornødne ressourcers tilstedeværelse.
Per Dalgaard (DF), 2004-01-13:
Retten til forskellighed er ganske udmærket, og den accepterer vi.
Så er det ikke en ret til forskellighed, de pågældende grupper udøver, så er det simpelt hen retten til at lave det hele om, og det vil vi ikke acceptere.
Elisabeth Arnold (RV), 2004-01-13:
Nu ved jeg godt, at Dansk Folkeparti ikke er meget for at lave tingene om, men alle vi, der er valgt i det danske demokrati, er jo valgt, fordi der er ting ved det danske samfund, vi gerne vil have lavet om.
Jeg går da ud fra, at hr. Per Dalgaard i sit politiske arbejde også arbejder på ændringer af samfundet.
Det, at man siger, at ingen må deltage i det politiske arbejde i landet med det formål at lave landet om, vil da være det samme som at sige, at alt skal forblive, som det er, og at intet må forandres.