Kristian Jensen (V), 2004-12-17:
Man skulle tro, at efter godt 3 år havde selv oppositionen fundet ud af, hvorledes skattestoppet er indrettet, og hvad det går ud på.
Men jeg kan høre på de kommentarer, der kommer primært fra hr. Morten Homann, men også fra andre ordførere, at der er behov for en pædagogisk opgave i at forklare skattestoppet, også hvorledes skattestoppet og respekten for kommunernes selvstyre hænger sammen.
Se, det er jo sådan, at når vi laver aftaler med kommunerne om deres kommende økonomi, så sikrer vi i kommuneaftalen, at kommunerne set under et får en økonomi, der gør, at de kan løse både deres nuværende opgaver og det udgiftsløft, som vi aftaler år efter år med kommunerne, der betyder, at de kan ansætte flere folk, at de kan håndtere den ændrede alderssammensætning i befolkningen og give en serviceforbedring, samtidig med at de holder skatten i ro.
Derfor er økonomien lagt an på, at kommunerne set under et kan holde skatten i ro.
Så er der i skattestoppet fleksibilitet til, at der kan være kommuner, der er i en situation, hvor de har behov for at sætte skatten op, og kommuner, der kan være i en situation, hvor de har mulighed for at sætte skatten ned.
Det giver skattestoppet plads til og fleksibilitet til.
Sådan er det sket i 2003, sådan er det sket i 2004, og det, der er sket for 2005, er så, at kommunerne ikke samlet set har levet op til den aftale, der blev indgået, da der er flere kommuner, der har sat skatten op, end der er kommuner, der tilsvarende har sat skatten ned.
Derfor er der en stigning i den kommunale skat på 150 mio. kr.
Det betyder ikke, at der for hver enkelt borger i hver enkelt kommune ikke har været mulighed for, at der kunne ske ændringer i skattesammensætningen.
Det har vi set før, i 2003; tilsyneladende er det ikke gået op for oppositionen.
Det har vi set før, i 2004; det var heller ikke gået op for oppositionen, at der kan være denne slags justeringer i det kommunale skatteniveau.
Men så er de faldet over det i dag, og det glæder mig, for så er der trods alt flere, der har fået øjnene op for, hvorledes skattestoppet rent faktisk er indrettet, nemlig at der er respekt for det kommunale selvstyre og mulighed for, at man kan justere, hvis der er behov for det lokalt, hvis bare kommunerne samlet set respekterer den aftale, der er indgået.
Det er ikke sket, og derfor står vi i dag med det her lille lovforslag, som har givet denne festlige debat om alt fra selskabsskatten, sambeskatningen til den sociale indsats fra henholdsvis denne og tidligere regeringer.
Det, det går ud på, er ganske enkelt, at når kommunerne har sat skatten op, så sikrer vi, og så sikrer skattestoppet, at vi sænker bundskatten, sådan at det samlede skatteniveau er uændret, som om kommunerne set under et havde holdt skatten i ro.
Hvem er det, der bliver berørt af en gennemsnitlig stigning i kommuneskatten?
Ja, det er alle, afhængigt af hvor meget de tjener.
Hvem er det, der får gavn af en sænkning af bundskatten?
Ja, det er igen den samme gruppe, afhængigt af hvor meget de tjener.
Derfor går de to beløb op med hinanden ud fra en helhedsbetragtning, og derfor er det, at vi har valgt denne her løsning.
Det er nemlig det, vi kan se her, at det gør ikke noget, at skatten stiger med 150 mio. kr.; det er vi sådan set ligeglade med, det er for lidt at give tilbage.
Sådan er regeringens indstilling ikke, og derfor gennemfører vi det her lovforslag for at sikre, at skattestoppet overholdes.
Det synes jeg er glædeligt.
Afstemning