runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jann Sjursen (KRF), 2001-05-17:
Jeg takker for tilliden fra hr. Kristian Thulesen Dahl - det får vi jo så ikke lejlighed til at få afprøvet i praksis.
Jeg vil godt sige til hr. Keld Albrechtsen med hensyn til demokratidiskussionen, der så kommer op, og grundlovsdiskussionen - nu var det ikke lige mig, der foranledigede den diskussion - som afrunding på mit indlæg her i ordførerdebatten, at selvfølgelig er vi meget optaget af demokratiaspektet i hele EU-diskussionen, ikke bare i forhold til, hvordan EU's institutioner fungerer, men at vi rent faktisk også herhjemme sørger for, at det demokratiske underskud, der er i debatten og mellem folkevalgte og befolkning, bliver elimineret, for det er et vigtigt ærinde.
Og det er jo i den sammenhæng, jeg tidligere har bragt folkeafstemningen ind i debatten som én måde i hvert fald at kunne gøre det underskud mindre på, som jeg ser det lige her
i øjeblikket.
I Europaudvalget har man jo arbejdet med - og det er der en bred enighed om - at den debat skal intensiveres.
Oplysningsindsatsen skal også forstærkes, og der synes jeg trods alt, det er vigtigt, som også formanden for udvalget gjorde rede for tidligere i debatten, at det er alle Folketingets partier enige om, og derfor synes jeg, uanset at jeg stadig væk går ind for en folkeafstemning om Nicetraktaten, at de elementer er det vigtigt at have med i det samlede billede.
Der er i diskussionen omkring EU ikke kun dem, der er demokrater, og så dem, der er diktatorer i dansk politik.
Faktisk oplever jeg også, at de partier, som måske ikke mindst i forbindelse med euroafstemningen advokerede stærkt for et ja til euroen, er optaget af og også godt kan se, at det er vigtigt, at befolkningen kommer med i projektet.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2001-05-17:
Der er én udtalelse, udenrigsministeren kommer med her i sin tale, som jeg specielt synes er værd at notere sig, nemlig udtalelsen om, at vi kun skal have folkeafstemninger i Danmark om EU-forhold, når det er påkrævet, som udenrigsministeren formulerede det.
Det betyder jo faktisk, at vi her står ved et vendepunkt i forhold til den årelange tradition, vi har i Danmark for at holde folkeafstemninger, når det ud fra en politisk vurdering er betydningsfulde ændringer, der sker i EU-samarbejdet og netop ikke alene ud fra en vurdering af, om det er påkrævet efter grundloven.
Det er meget, meget beklageligt, at vi er nået dertil, at et flertal i Folketinget, selvfølgelig ansporet af nejet den 28. september sidste år, har bestemt sig for i alle de
situationer, hvor man kan komme af sted med det, at sætte befolkningen ud på et sidespor og sikre, at befolkningen under ingen omstændigheder skal spørges om noget som helst EU-politisk, når det overhovedet er muligt at undgå.
Det er helt fatalt for den demokratiske EU-debat, som vi ellers burde have, og som burde have været en følge af nejet
den 28. september sidste år
Charlotte Antonsen (V), 2001-05-17:
Jeg bliver altså nødt til igen at tage ordet om mandatgivningen i Europaudvalget.
Det er udmærket, at ministeren står her og siger, at man er glad for praksis, men det nytter jo ikke noget, når man fra Folketingssalen og fra skriftlige spørgsmål den 10. maj i regeringen må være klar over, at det hele sejler i øjeblikket.
Der er tale om en i den grad løsagtig håndtering af Europaudvalgets mandater, og miljøministeren har stået og fortalt usandheder i Folketingssalen den 8. maj
ministeren kan ikke bare sige, at det er nogle diskussioner, der foregår i Europaudvalget.
Det kan simpelt hen ikke være rigtigt, at ministeren ikke er klar over, hvad der foregår, når vi taler om Europaudvalgets mandatgivning. Derfor vil jeg gerne bede om et meget klart svar på, om ministeren agter at bistå Europaudvalget i at få rettet op på denne her situation og få sagt til de to ministre, at Europaudvalgets mandatgivning det er alvor.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-05-17:
Med udenrigsministerens bemærkninger om grundloven så må det konstateres, at det, der sker i dag, er en principiel og grundlæggende ændring af forholdet mellem Folketinget og befolkningen.
Man kan sige, at den demokratiske praksis, som blev grundlagt i 1986, som gik ud på, at væsentlige ændringer af forholdet mellem Danmark og EU afgøres af befolkningen, den er nu afmonteret og erstattet af et synspunkt, der går ud på, at hvis et flertal i Folketinget selv mener, at de kan slippe uden om grundlovens krav, så skal der ikke være folkeafstemning.
Det betyder helt konkret, som jo ministeren også klart åbnede for det i sin besvarelse, at vi risikerer, at der heller ikke bliver folkeafstemning om den store forfatningstraktat, der kommer i 2004, for regeringen har tømt grundlovens suverænitetsbegreb i den grad for indhold, at man efter regeringens egen fortolkning faktisk vil kunne indføre et tokammersystem og en europæisk regering i en forbundsstat uden at spørge befolkningen.
Det er et nederlag for demokratiet, desværre, må vi konstatere, der sker her i Folketinget i dag.
Eva Kjer Hansen (V), 2001-05-17:
Jeg vil også gerne følge op på ministerens kommentar vedrørende mandatgivning.
Jeg vil gerne spørge udenrigsministeren helt konkret, om udenrigsministeren vil tage initiativ, vil tage kontakt til miljøministeren og arbejdsministeren for at få afklaret, hvordan det her skal fungere fremover, for som situationen er nu, er vi faktisk i Europaudvalget i tvivl om, hvorvidt vi kan risikere at give flere mandater.
Der er altså ikke tale om, som udenrigsministeren var inde på, at der var eventuelle misforståelser, der måske skal rettes.
Der er tale om, at ministre fusker med mandaterne og misbruger situationen, fordi man ikke vil stå ved, hvad der er blevet sagt i forbindelse med mandatgivningen i Folketingets Europaudvalg.
Et af de konkrete eksempler er implementeringen af deltidsdirektivet, hvor der kom nogle meget klare udsagn i forbindelse med behandlingen i Europaudvalget, og hvor det var helt tydeligt, at regeringen ikke så nogen grund til at ændre på funktionærloven.
Alligevel forsøger arbejdsministeren nu at presse den lovgivning igennem i forbindelse med implementering af deltidsdirektivet.
Sådan kan vi ikke arbejde i Europaudvalget, og derfor er det vigtigt at få et svar fra udenrigsministeren, om udenrigsministeren vil tage det her alvorligt og vil tage kontakt til de andre ministre for at få afklaret, hvordan det her samarbejde kan fungere fremover.
Lene Espersen (KF), 2001-05-17:
Jeg vil gerne takke udenrigsministeren for den besvarelse, jeg fik af mit spørgsmål.
Der kan jo sådan være en nuance i, hvordan man har opfattet udenrigsministerens besvarelse, men som jeg forstod udenrigsministeren, så har regeringen en fuldstændig klar linje, hvad det her angår, at selvfølgelig skal den arbejdsgang, som vi har vedtaget i Europaudvalget, overholdes, og det vil man gøre sit yderste for.
Det er jo dejligt at få den del af det bekræftet. Jeg forstod så også på udenrigsministerens besvarelse, at de to konkrete sager, som er særdeles alvorlige, ikke er to sager, som udenrigsministeren er blevet orienteret tilstrækkeligt om af sine embedsmænd, og det må vi så respektere i dag.
Jeg vil så gerne som opfølgning på fru Eva Kjer Hansens spørgsmål spørge udenrigsministeren, om det er sådan, at udenrigsministeren selv vil tage initiativ til, at vi får en afklaring af de to sager, eller om det er Folketingets opgave at forfølge denne her sag til dørs, så vi får sikkerhed for, at den måde, vi giver mandater på, og den måde, ministrene varetager mandaterne på, også når der er debatter her i Folketinget, er noget, der sker med respekt for den måde, Europaudvalget arbejder på.
Knud Erik Hansen (SF), 2001-05-17:
Jeg synes, at den praksis er bekymrende, som regeringen lægger op til omkring folkeafstemninger med en meget konservativ tolkning af, hvornår der skal være folkeafstemninger om EU.
EU er ikke en lille ubetydelig størrelse, EU har ganske stor indflydelse på forholdene i Danmark, og når vi ændrer en traktat, så er det nogle ganske alvorlige ændringer i Danmarks relation til EU.
Derfor er det ikke ligegyldigt, om der er folkeafstemning.
Det er heller ikke ligegyldigt, om der er folkeafstemning, når vi har en politisk situation, hvor et stort flertal her i Folketinget støtter markante ændringer, men hvor der er en dyb skepsis i befolkningen.
Jeg synes også, det forpligter til, at man går ud og spørger befolkningen, om man nu vil være med til det her, således at EU og vores tilslutning til EU også har en politisk legitimitet og ikke kun er en beslutning herinde.
Det er ikke kun et spørgsmål om suverænitet, det er i sidste ende et spørgsmål om, hvorledes traktaten ændrer Danmarks forhold til EU og ikke kun et § 20-spørgsmål.
Mogens Lykketoft (S), 2001-05-17:
Jeg vil godt sige med hensyn til folkeafstemninger, at jeg tror faktisk, at det store flertal i befolkningen synes, det er mest fornuftigt, at vi tager stilling til EU i overensstemmelse med grundlovens bestemmelser.
Men det fritager jo ingen af os fra en forpligtelse til at engagere så mange som muligt i befolkningen i debatten om EU's hele udvikling: Hvordan vi placerer Danmark, så vores interesser bliver varetaget, og så vi har mulighed for at udøve den uforholdsmæssigt store indflydelse, vi som lille land har i kraft af den måde, det her samarbejde er organiseret på.
Men så vil jeg godt sige til hr. Keld Albrechtsen i al stilfærdighed, at nu gjorde han det én gang til, det der med at lægge en udvikling frem, som ikke har nogen som helst udsigter til at blive en realitet, og prøve at skyde os andre i skoene, at vi nok vil snige Danmark ind i en europæisk forbundsstat uden en folkeafstemning.
Det kan jeg overhovedet ikke se for mig.
For det andet er det ikke det, der kommer på dagsordenen.
EU bliver aldrig en forbundsstat i amerikansk forstand.
Dertil er efter min inderlige overbevisning de kulturelle, sproglige, historiske forudsætninger alt for forskellige.
Det, vi er i færd med i EU, og det, som er spændende ved EU, og det, som hr. Keld Albrechtsen ikke vil synes er spændende, er at udvikle en model, som ikke har været set noget sted før i historien, som hverken er den lille nationalstat alene hver for sig eller en føderation af den art, vi har kendt andre steder på andre kontinenter nutidigt og fortidigt
Det synes jeg er en god diskussion.
Vi deltager meget gerne i den, men det er ikke det samme, som at hr. Keld Albrechtsen kan tillade sig at stå heroppe og sige, at nu kommer de nok og sniger en forbundsstat igennem uden folkeafstemning.
Det kommer ikke på dagsordenen, og hvis det kom på dagsordenen, så skulle det til folkeafstemning.
O.k. Så har vi en diskussion om mandatgivningen i Europaudvalget.
Det er rigtigt, som fru Lene Espersen udlægger mig.
Jeg har ikke været nede i de der konkrete diskussioner.
Jeg er overbevist om, der er mere end én udlægning af sagen.
Jeg vil meget gerne tage kontakt
med miljøministeren og arbejdsministeren.
Europaudvalget skal tages alvorligt.
Kun en tåbe frygter ikke Europaudvalget.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-05-17:
Jeg synes, at ministeren skulle være en lille smule forsigtig med at stå heroppe på talerstolen og påstå, at et flertal i befolkningen nok er enig med regeringens fortolkning af grundloven.
Vi så jo, hvordan det gik regeringen, da den gik til befolkningen med spørgsmålet om euroen.
Her havde befolkningen mildt sagt ikke samme opfattelse som regeringen.
Så det synes jeg ministeren skulle omgås med varsomhed og i hvert fald ikke forsøge på at skabe det billede, at der er folkelig opbakning til regeringens EU-politik, for det er der jo helt åbenlyst ikke.
Og så må jeg desværre sige, hr. minister, at jeg gennem nogle spørgsmål har undersøgt, om regeringens grundlovsfortolkning rent faktisk åbner for, at man kan indføre vidtgående ændringer af institutionerne, f.eks. tokammersystem, omdannelse af Europa-Kommissionen til en regering og den slags ting.
Og desværre må man konstatere, at med den fortolkning af grundloven, som ligger i bemærkningerne til Nicetraktaten, så er det lige præcis, hvad der kan ske, uden at grundlovens bestemmelser kræver folkeafstemning efter regeringens fortolkning.
Det er desværre det, der ligger i bemærkningerne, hr. minister. Så når ministeren nu står og forsøger at berolige, så må man bare sige: Det passer ikke med det, der står i bemærkningerne til regeringens eget lovforslag.
Knud Erik Hansen (SF), 2001-05-17:
Jeg synes, det er meget løsagtigt at sige, at befolkningen forventer, at vi tager beslutningen herinde.
Jeg synes, det vil være meget mere alvorligt og rigtigt at tage fat på den dybe skepsis, der ligger i den danske befolkning. For nogen tid siden var der en opinionsundersøgelse, som sagde, at ca. halvdelen af den danske befolkning ville stemme imod, at Danmark indtrådte i EU.
Jeg synes, det berører et meget grundlæggende problem i Danmarks forhold til EU, at en stor del af befolkningen faktisk ikke accepterer, at EU tager beslutninger.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2001-05-17:
Man kan da i hvert fald sige sådan i det stille, at der i udenrigsministerens svartale her ikke var meget brobygning
mellem EU-tilhængere og -modstandere.
Det er fuldstændig glemt, selv om det var på dagsordenen efter nejet den 28. september sidste år.
Det andet, jeg vil sige, er, at nu er det meget svært at finde ud af lige præcis, hvad det er, udenrigsministeren mener, der skal være folkeafstemning om, for det, vi har fået at vide indtil nu, er, at regeringen er af den opfattelse, at man kan ændre beslutningsstrukturerne internt i EU fuldstændig radikalt uden folkeafstemning, fordi den kompetence på de områder, det drejer sig om, er overgivet til EU.
På den anden side siger udenrigsministeren: Hvis der bliver tale om en forbundsstat, bliver der folkeafstemning.
Hvorfor det?
Ud fra den første definition er det da ikke nødvendigt, der kan man lave helt gennemgribende om på beslutningsstrukturerne internt i EU, uden at der skal afholdes ny folkeafstemning.
Det er den måde, regeringen indtil nu har valgt at fortolke grundloven på.
Derfor bliver jeg altså nødt til at spørge udenrigsministeren, om det seneste svar, der kom heroppefra, det med forbundsstaten og folkeafstemningen, er udtryk for en ny fortolkning.
Hvis ikke må jeg bede udenrigsministeren forklare, hvordan der ellers er sammenhæng mellem det og så den fortolkning, vi har modtaget i Europaudvalget.
Der er ingen sammenhæng på nuværende tidspunkt.
Søren Søndergaard (EL), 2001-05-17:
I går kom der en ny rapport fra Human Rights Watch, og jeg vil starte med at læse nogle brudstykker op fra den rapport.
Der står bl.a.: »Den 24. februar blev en aflæsningsplads for lig fundet i landsbyen Dachny mindre end 1 km fra det russiske militærs hovedbase i Tjetjenien.
I det område blev der lidt efter lidt fundet 51 lig.
19 lig blev identificeret, hvoraf de 16 var mennesker, der sidst var set i de føderale russiske styrkers varetægt.
De fleste var i civilt tøj, nogle havde bind for øjnene, og mange var bundet på hænder og fødder.
Aflæsningspladsen - ligene var over et længere tidsrum smidt langs gaderne i byen og i efterladte hytter - efterlader os med et slående bevis på forsvindingerne, tortur og henrettelser af civile uden dom begået af russiske føderale styrker i Tjetjenien.« Denne beretning er desværre ikke enestående.
Den siger noget om tragedien i Tjetjenien.
Måske op mod 10.000 mennesker er i dag forsvundet.
Op mod 100.000 mennesker er blevet dræbt, selv om ingen kender det præcise tal, og flere hundredetusinde er blevet drevet på flugt.
Ritzaus Bureau oplyste i går med henvisning til Interfax, at 3.096 russiske soldater blev dræbt siden 1. oktober 1999 i Tjetjenien, 9.000 såret.
Komiteen for soldatermødre sagde, at de reelle tal var mindst det dobbelte af de officielle.
Så det, vi står med, er et russisk overgreb på Tjetjenien, der har medført en tragedie, der langt overgår, hvad vi så i Kosova.
Derfor er der selvfølgelig al mulig grund til, at vi løbende diskuterer denne situation i det danske Folketing.
Vi gjorde det sidst i januar 2000.
Nu får vi lejligheden igen, og jeg ser frem til ministerens redegørelse.
Besvarelse
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2001-05-17:
Når det lyder som en gentagelse for hr. Jann Sjursen, er det måske, fordi mange af de argumenter, vi hører som forudsætning for, at vi nu skal stemme ja til Nicetraktaten, hørte vi også i forbindelse med Amsterdamtraktaten.
Det var nøjagtig de samme argumenter, der blev bragt på banen dér.
Så fandt man efterfølgende ud af, at nå nej, forudsætningerne for den dér udvidelse var ikke på plads alligevel, så nu skulle vi lige have Nicetraktaten. Og nu, når Nicetraktaten er ratificeret, finder man lige pludselig ud af, at der er noget med overgangsordninger og nogle knaster på vejen, som vi ikke har kunnet få nogen til at redegøre nærmere for her i dag - de sydeuropæiske lande i forhold til økonomien osv., nogle folkeafstemninger, der måske ikke ender med et ja til tiltrædelse af EU, men det modsatte - og så falder det hele på gulvet.
Derfor kan jeg godt forstå, at hr. Jann Sjursen synes, at noget af det her er gentagelser.
Men jeg vil spørge om et par konkrete ting.
For det først: Hvorfor har Kristeligt Folkeparti og for den sags skyld også SF ikke gjort det til en betingelse for ratifikation, at befolkningen godkendte den ved en folkeafstemning?
Hvis det virkelig ligger de partier så meget på sinde, som man udadtil gerne vil give indtryk af, jamen så kunne man da have sagt, at det var forudsætningen for et ja.
Det ville have lagt et helt anderledes pres på flertallet herinde, hvis de to partier havde sagt det sammen med Enhedslisten og Dansk Folkeparti.
Jeg når ikke det andet spørgsmål, det må jeg komme med i anden omgang.
Jann Sjursen (KRF), 2001-05-17:
vil jeg gerne her ved andenbehandlingen tilkendegive vores stillingtagen til de stillede ændringsforslag.
Jeg kan sige, at vi ikke kan støtte de af Enhedslisten stillede ændringsforslag.
Vi støtter den danske ratifikation
af Nicetraktaten både med de fordele og de ulemper, der er i den, og vi ønsker ikke at gøre den til et tagselvbord.
I forhold til det af udvalget stillede ændringsforslag, så kan vi naturligvis støtte det.
For os er det helt afgørende, at Danmark ratificerer Nicetraktaten, og vi synes sådan set også, det er udmærket, at vi kan blive det første land, der måske gør det, for Nicetraktaten er et symbol på, at vi ikke bare fra dansk side, men altså også fra EU's side siger ja til udvidelsen.
Jeg vil godt sige ikke mindst i forhold til hr. Keld Albrechtsen, som for lidt siden og indtil flere gange også i denne debat har talt om, at nu bliver denne her traktat tromlet igennem, og at vi ikke har haft nogen debat, og at ordførerne heller ikke gider at debattere med hr. Keld Albrechtsen: Det holder jo simpelt hen ikke vand.
Jeg er enig i, at det kunne være en god idé, at Nicetraktaten var blevet sendt til folkeafstemning, for det havde været en måde at få helet nogle sår på, som ikke mindst blev brudt op i forbindelse med euroafstemningen sidste år
Men når det er sagt, vil jeg også sige, at jeg synes, at alt det andet, som hr. Keld Albrechtsen, ja, undskyld udtrykket, har brokket sig over her i dag, simpelt hen ikke holder vand.
Der har været masser af debatter, også her i Folketingssalen, om Nicetraktaten, og når jeg selv efterhånden ikke orker mere at gå i clinch også på det grundlag, som hr. Keld Albrechtsen tilvejebringer i debatten, så er det, fordi der ikke er noget nyt under solen i forhold til de synspunkter og argumenter, som hr. Keld Albrechtsen også fremfører her i dag.
Det alene er grunden, vil jeg sige til hr. Keld Albrechtsen.
Så vil jeg sige, at uanset at vi fra Kristeligt Folkepartis side ønskede Nicetraktaten sendt til folkeafstemning, så accepterer vi den fremgangsmåde, som et stort flertal har truffet om, at man skulle gøre det her i Folketingssalen, nemlig at den skulle ratificeres, uden at befolkningen var blevet spurgt i mellemtiden.
Vi synes ikke, det var klogt, i forhold til det behov der har været for at bygge bro.
Men det er på fuldstændig legalt grundlag, og den bliver ikke af den grund mere tromlet igennem, end hvis man havde gjort det på en anden måde.
Det synes jeg dog trods alt også hører med i den store sammenhæng.
Så jeg synes ærlig talt, at hr. Keld Albrechtsen må bide sig selv i tungen i forhold til, hvad han sagde tidligere om, hvorfor vi andre ikke vil mere osv.
Vi orker simpelt hen ikke mere, for de argumenter, de synspunkter, hr. Keld Albrechtsen fremfører igen og igen, er de samme.
Og selv politikere kan jo blive trætte af genudsendelser.
Knud Erik Hansen (SF), 2001-05-17:
Næh, det gør vi såmænd heller ikke.
Men det, vi vil bygge vores holdning på, er en vurdering af, hvad der står i teksten, og hvorledes man kan tolke teksten.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-05-17:
Det har været en påstand hos flertallet her i Folketingssalen, at Nicetraktaten skulle være nødvendig af hensyn til udvidelsen.
Nu viser forhandlingerne, som er i gang med ansøgerlandene, at EU overhovedet ikke har forberedt sig på udvidelsen.
Pengene er der ikke, og de betingelser, som stilles til de østeuropæiske lande, opleves med rette i befolkningerne i de lande som stadig mere urimelige.
Derfor kan man udmærket forestille sig den situation, at
når der skal være folkeafstemning, f.eks. i Polen og Estland, så stemmer befolkningerne nej, fordi de betingelser, der bliver dikteret fra Bruxelles, er fuldstændig uantagelige.
Så kommer man nu og siger, at vi skal godkende en Nicetraktat med det påskud, at det handler om udvidelsen, en udvidelse, som man selv er ved at spolere fuldstændig, og som man har ikke har forberedt sig på.
Vi skal aflevere magt til de store lande.
Vi skal aflevere magt til Europa-Kommissionen, og vi får formentlig slet ikke det til gengæld, som man påstår at det hele går ud på.
Vi skal give vores del, men det, vi skulle have til gengæld, er der mildt sagt ingen sikkerhed for.
Derfor har vi stillet et ændringsforslag om, at Nicetraktaten først kan træde i kraft, når mindst fem lande er optaget, og jeg fatter ikke, at Socialdemokratiet ikke kan støtte det ændringsforslag.
Det er da fuldstændig urimeligt, at vi skal levere varen, mens EU ikke skal. Jeg vil godt spørge hr. Claus Larsen-Jensen, hvorfor Socialdemokratiet ikke kan støtte vores ændringsforslag om, at Nicetraktaten først træder i kraft, hvis og når der er optaget mindst fem medlemslande.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2001-05-17:
Hvis man går tilbage i Folketingets referater, vil man kunne se, at da Folketinget blev bedt om af den daværende regering at ratificere Amsterdamtraktaten, hørte vi stort set en enslydende tale som den, vi netop nu har hørt fra hr. Claus Larsen-Jensen i forhold til Nicetraktaten, nemlig at det var en helt afgørende forudsætning for den udvidelse, som hr. Claus Larsen-Jensen taler så varmt for.
I virkelighedens verden handler det vel om, at man bare på helt traditionel vis dækker sig ind under udvidelsesdiskussionen for at få tilført EU mere magt, hvor det handler om at overføre kompetence fra de nationale lande til Europa-Kommissionen, EU's Ministerråd og Europa-Parlamentet.
Det er den almindelige magtkamp, der foregår, hvor et flertal her i Folketinget desværre gang på gang lægger sig fladt ned i forhold til at være et blåt stempel for at give den her øgede magt.
Jeg synes, at hr. Claus Larsen-Jensen, når nu han behandlede det her med udvidelsen, burde have forholdt sig til den seneste konflikt om pengene, der er med de sydeuropæiske lande. Jeg synes, at han burde have forholdt sig til de overgangsordninger, der er diskussion om.