runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Martin Lidegaard (RV), 2005-03-02:
Jeg er helt enig.
Hvis jeg skal komme med et eksempel, så kan jeg sige, at hvis jeg skal tage bussen hjemme fra mit hus til Christiansborg, så står jeg op af min seng, børster tænder, går ned i entreen, går ud og tager den kollektive bus, kører ind på Christiansborg og går op på mit kontor.
Lovforslaget her lægger op til, at de handicappede skal kravle ned ad trapperne, skal møve sig ud til busstoppestedet, og der er ikke nogen, der skal hjælpe dem med at komme op i bussen.
Når de så kommer ind på Christiansborg, kan pensionisterne kravle videre op ad Christiansborgs trapper, fordi man ikke vil ofre de få millioner kroner, det koster på landsplan, at de kan komme helt op på kontoret.
Det er ikke, hvad jeg forstår ved ligestilling.
Pernille Frahm (SF), 2005-03-02:
Det var også til bemærkningen om, at der ingen mening var i, at danske skatteydere skulle betale for alle verdens studerende.
Der vil jeg godt spørge helt klart: Det er så heller ikke fru Hanne Severinsens opfattelse, at danske skatteydere gør det i dag?
Jeg anser det der nik som en bekræftelse af, at det ikke er situationen i dag.
Så det er altså ikke dér, den store skelsættende begivenhed er.
Hvorfor skal vi have den her brugerbetaling indført?
Med hensyn til argumentet om, at alle mulige andre lande opkræver betaling, er det så ikke også sådan, at alle mulige andre lande også opkræver betaling af deres egne studerende, altså studerende fra deres eget land?
Gitte Lillelund Bech (V), 2005-03-02:
Jeg vil sådan set bare spørge hr. Lidegaard, om hr. Lidegaard kan være enig i, at formålet med individuel handicapkørsel er at ligestille de svært bevægelseshæmmede borgere i samfundet med borgere uden fysiske handicap, for så vidt angår transportmuligheder med kollektiv trafik.
Kan hr. Lidegaard være enig i, at det er formålet med individuel handicapkørsel?
Margrethe Vestager (RV), 2005-03-02:
Jeg synes ikke, jeg fik svar på, hvorfor de studerende, der kommer på stipendier i fremtiden, vil være bedre end de studerende, der kommer gratis i dag.
Den økonomiske situation, for så vidt angår selve studiet, er jo den samme for de to typer af studerende, og derfor har jeg svært ved at se det.
Det andet er, hvorvidt ordføreren som liberal synes, at det bureaukrati og den beregning af omkostninger osv. osv. osv., der indføres med forslaget, er rimelig, når den størrelsesorden, vi taler om, er en bestand på knap 500 potentielle studerende.
Torsten Schack Pedersen (V), 2005-03-02:
I forhold til den model, der er beskrevet, virker det på mig, som om det er en model, som er overskuelig, og som er nem at administrere, således at det ikke bliver et stort bureaukratisk system.
Derfor er modellen, så vidt jeg er orienteret, også forskellig fra det, der kommer til at ligge på undervisningsministerens område, fordi der er lidt forskellige forhold.
I og med at det er universiteterne selv, der beslutter, inden for hvilke områder det er, man vil give stipendier og fripladsordninger, er jeg sikker på, at man får sat fokus på præcis, hvad det er for nogle steder, man vil sætte ind og give de her muligheder, og dermed tiltrække studerende inden for områder, hvor der er en mulighed for noget, man kan sige fælles bedre gennem denne model.
Pernille Blach Hansen (S), 2005-03-02:
Da Socialdemokratiets ordfører, fru Lene Jensen, ikke kan være til stede, skal jeg på hendes vegne fremføre følgende: Det er jo en identisk genfremsættelse af et tidligere lovforslag, og derfor vil jeg nøjes med nogle få hovedpunkter.
Socialdemokratiet går selvfølgelig som alle andre partier i Folketinget ind for internationalisering.
Vi mener, at der er brug for mere internationalisering også af de danske uddannelser, og vi mener, at vi har brug for et aktivt samspil også med andre universiteter og udenlandske studerende.
Derfor ligger der så et lovforslag her, som vi kan tilslutte os.
Undervejs i forhandlingerne har vi fået nogle forbedringer af det oprindelige lovforslag, som vi er særlig glade for, og jeg kan i hvert fald sige, at det, der har været afgørende for Socialdemokratiet, er, at det er universiteterne selv, der tilrettelægger og bestemmer indsatsen omkring fripladser og stipendier til studerende.
Det har også været meget afgørende for os, at der ikke er tale om et spareforslag, som der var i det oprindelige forslag.
Så er det rigtigt, som det blev nævnt her før, at som noget nyt må universiteterne også opkræve betaling for udenlandske studerende, der selv betaler for deres uddannelse – faktisk også mere, end hvad det reelt koster.
De penge skal i givet fald så bruges til fripladser til andre.
Her er det Socialdemokratiets holdning, at vi godt kan diskutere, om vi kan lide det eller ej, men der er jo allerede i dag et meget veletableret marked for universitetsuddannelser, som langt, langt de fleste andre OECD-lande faktisk deltager i, og det er så det, danske universiteter også får adgang til.
Vi mener så ikke, at det her lovforslag er det endelige svar på internationaliseringen, det er en del af en løbende proces.
Vi har også nogle punkter, vi meget gerne vil have at man arbejder videre med, f.eks. at vi kommer et skridt længere, når det drejer sig om at etablere danske uddannelser i udlandet, og at man også giver bedre mulighed for, at universiteterne i udlandet kan fortælle, hvad de egentlig har at tilbyde.
Vi støtter forslaget i sin helhed, men mener også, at der er plads til nogle forbedringer siden hen på nogle af de punkter, som jeg har nævnt her.
Hanne Severinsen (V), 2005-03-02:
Nu har jeg lige sagt, at man ikke skal være for paranoid, men på den anden side kan man også nok sige, at man ved, hvad man har nu, men man ved jo ikke, hvad man vil få senere.
Eftersom alle mulige andre lande opkræver deltagerbetaling, kan jeg ikke se, at det ikke kunne være en god idé, at vi også gjorde det, når der er tale om lande, vi ikke har nogen aftaler med.
Jeg forestiller mig heller ikke, at vi i den nuværende situation skal til at uddanne hele verden.
Men jeg blev spurgt om rettigheder, og om det her skulle ses som udtryk for vores opfattelse af unge danskeres rettigheder, og det har det jo ingenting at gøre med.
Det har noget at gøre med, hvilke rettigheder eller ikkerettigheder man har, hvis man er uden for EØS- og EU-området.
Margrethe Vestager (RV), 2005-03-02:
Det står stadig væk ikke særlig klart for mig, hvad det er, man ønsker at opnå, men jeg vil gerne have Venstres ordfører til at beskrive, hvilket syn man har på universiteters og uddannelsesinstitutioners optagelsesprocesser med hensyn til den gruppe af studerende, der nu bliver omfattet af en betalingspligt.
For det lyder en gang imellem, som om man har en forestilling om, at universiteter, seminarier og andre har åbnet dørene og ladet folk strømme ind for at tjene så mange taxameterpenge som overhovedet muligt.
Er det her en slags værnslov mod det?
Er det på baggrund af en undersøgt hypotese om, at man optager hvem som helst, uanset om de er kvalificerede eller ej?
Hvad er det for en praksis på universiteter og undervisningsinstitutioner, som det her kan læses som en kritik af?
For det er meget svært at gøre sig fri af det indtryk, at uddannelsesinstitutionerne gør et eller andet i øjeblikket, der er helt, helt forkert og meget usolidarisk over for de danske skatteydere?
Jeg vil godt gentage det spørgsmål, jeg stillede til Venstres ordfører vedrørende det foregående lovforslag, nemlig om det er et retvisende billede, at danske skatteydere ligesom er potentielle ofre for at skulle uddanne hele verdens unge.
Jeg tror, at det var ordførerens formulering.
Så vidt jeg kan se på de besvarelser, der er til nogle af de ting, vi har førstebehandlet, omfatter forslaget, for så vidt angår MVU og KVU, i alt ca. 300 mennesker, og på LVU-området fik vi at vide, at det drejede sig om 478 mennesker.
Jeg tror ikke, det er det, der er lige ved at slå bunden ud af statskassen.
Så kan vi ikke diskutere, hvad det egentlig er, det handler om, nemlig at introducere betaling for danske uddannelser, i stedet for at sige, at det her er for at beskytte skatteyderne mod udbytning, for jeg tror ikke, at man med nogen ret kan hævde, at det er det, de er i fare for.
Hanne Severinsen (V), 2005-03-02:
Det er rigtigt forstået.
Det her har intet at gøre med brugerbetaling for danske studerende eller for studerende fra EØS-lande.
I øvrigt er en stor del af den udveksling, der foregår, jo i virkeligheden også gratis, fordi der er tale om udveksling fra universitet til universitet.
Så selvfølgelig kan man altid være paranoid, og det har man lov til at være, men det er der ingen grund til.
Rune Lund (EL), 2005-03-02:
Jeg beklager, hvis det kan virke, som om jeg er en smule paranoid, men jeg kunne måske godt forestille mig, at det, når man nu begynder at opkræve penge fra udlændinge, som ikke lige kommer fra EU- og EØS-området, og som kommer her til Danmark og studerer, så i hvert fald ville være tænkeligt for Venstre, at man i fremtiden også begyndte at opkræve penge fra f.eks. danske studerende.
Eller man kunne finde på andre måder, som kunne betyde, at brugerbetaling i øvrigt i højere grad blev introduceret i uddannelsessystemet.
Men jeg kan altså forstå på Venstres ordfører, at Venstres ordfører klart kan benægte, at det her på nogen måde skal bruges som en murbrækker med henblik på at indføre brugerbetaling i det danske uddannelsessystem.
Er det rigtigt forstået?
Tak for sammenligningen med det lovforslag, som lige har været diskuteret, nemlig lovforslag nr. L 114.
Ordføreren fra Venstre sagde, at det var det samme tankegods, der lå bag det her forslag, som det, der lå bag det forrige.
Derfor kunne jeg godt tænke mig, at Venstres ordfører ville bekræfte, at det her forslag betyder, at man opfatter uddannelse som en vare.
Noget, som kan købes og sælges, ligesom hvis det var pærer eller æbler eller en radio, frem for at være en rettighed eller noget, som burde være en grundlæggende rettighed i samfundet.
Jeg kunne godt tænke mig, at ordføreren kunne bekræfte, at det er sådan, det forholder sig.
Hanne Severinsen (V), 2005-03-02:
De pågældende lovforslag relaterer sig til det samme som det tidligere om universitetsområdet.
Der er tale om, at vi skal prøve at forbedre vores deltagelse i den globale uddannelsesverden, og der er tale om, at vi skal sørge for, at vores unge får en så international uddannelse som muligt, og med de her lovforslag giver vi mulighed for, at man kan udbyde stipendier.
Samtidig afskæres altså muligheden for, at man uden videre fra områder, der ligger uden for EU og EØS, kan få en gratis uddannelse her.
Vi åbner kort sagt for brugerbetaling.
Men der er ingen grund til at have den samme diskussion en gang til.
Det er de samme principper, som de to lovforslag her bygger på.
Der er tale om en genfremsættelse.
Det bliver nu ændret, sådan at der bliver parallelitet, men derudover er der tale om genfremsættelse, så vi støtter de to lovforslag.
Helge Sander (V), 2005-03-02:
Først og fremmest vil jeg gerne sige tak for den overvejende positive tilslutning til lovforslaget, og jeg vil også gerne sige tak for, at ordførerne ikke i den grad blandede tingene sammen, som det lykkedes i pressen i weekenden, hvor der var tale om en blanding af det lovforslag, vi behandler her, og så de mange ting, som har præget valgkampen, ikke mindst selvfølgelig det, der står i regeringsgrundlaget.
Det var vi fri for i dag, og det synes jeg også er vigtigt, for jeg må give fru Pernille Blach Hansen ret i, at det her selvfølgelig ikke rækker til de mange nødvendige tiltag, der skal tages, når vi ser på uddannelse og internationalisering.
Derfor er vi parat til at håndtere det her forslag, og det glæder mig, at man, kan jeg forstå, på det udvalgsmøde, der har været lige før behandlingen her, har vedtaget en stram tidsplan.
Jeg kan sige, at vi i Videnskabsministeriet er parat til at svare både på de 20 spørgsmål, der blev stillet inden valget, og som jeg går ud fra bliver fremsendt igen, og dem, der yderligere måtte komme til.
Men som sagt er jeg fuldstændig opmærksom på, at det her er helt utilstrækkeligt i relation til den dagsorden, der i øvrigt vil være for det her område i de kommende måneder, ja, sågar i de kommende år.
Afstemning
Hanne Severinsen (V), 2005-03-02:
De videregående uddannelser er for danskere noget, som de har adgang til, uden at de skal betale.
Vi har ikke noget betalingssystem, men dermed er vi jo ikke forpligtet til at skulle betale for hele verdens unge studerende.
Det er meget almindeligt, at man opkræver deltagerbetaling alle mulige andre steder i verden.
Her bliver der altså også åbnet mulighed for, at vi kan udbyde uddannelser, og hvis hr. Rune Lund ikke kan lide ordet udbyde og synes, det lyder meget af varer, så vil jeg sige: Varer eller ikke varer, der er tale om udbud, der er tale om en mulighed for, at unge studerende kan komme til Danmark, og at de altså skal betale noget for at få den uddannelse, men at de så selvfølgelig kan få stipendier.
Pernille Frahm (SF), 2005-03-02:
Da vores ordfører på området, fru Anne Baastrup, ikke er til stede, skal jeg prøve at redegøre for SF's syn på det her, som jo er en genfremsættelse.
Vi synes også i SF, at der er mange gode intentioner i forslaget, for vi synes, det er godt, hvis man giver flere muligheder for, at udenlandske studerende kan komme til Danmark, og at danske studerende kan komme til udlandet.
Vi håber jo så selvfølgelig, at der bliver en god vejledning for de her studerende, nemlig at de husker at lade hjertet blive hjemme, når de rejser ud.
Det er jo vigtigt i disse tider, at man ikke tror, man skal finde sig en ægtefælle derude.
Det var et lille sidespring.
Jeg undrer mig også over denne del med stipendierne og betalingen og økonomien, for det, som vi har interesse i, er jo at få de bedste hoveder herop.
Jeg forstår ligesom de andre ordførere ikke, hvordan man fremmer det gennem de økonomiske tiltag, der er i forslaget.
Jeg kan ikke se, hvordan man forbedrer udvælgelsen, og hvordan man sikrer, at de, der kommer her, måske oven i købet har lyst til at blive her og anvende deres uddannelse i Danmark.
Vi får jo brug for nogle flere kloge hoveder i fremtiden.
Det er der ikke nogen tvivl om, og derfor er det nødvendigt, at vi gør miljøet bedre for denne udveksling af folk på tværs af grænser.
Margrethe Vestager (RV), 2005-03-02:
Det Radikale Venstre har ikke ændret holdning, siden lovforslaget blev førstebehandlet første gang, og derfor skal jeg ikke gentage min ordførertale.
Vi synes, det er nedslående, at regeringen ikke har brugt lejligheden til i højere grad at have en dialog med universiteterne om, på hvilken måde man kunne tilrettelægge en langt mere offensiv internationalisering.
Vi har med interesse læst de ting, der har været udtrykt i pressen, bl.a. af Rektorkollegiets formand og næstformand, om, hvordan man forventer det her kan komme til at foregå.
Og vi synes, den måde, som man har gjort sig forestillinger om, hvordan betalingsuddannelse overhovedet vil forløbe på, er utilstrækkelig.
Vi forventer at få afdækket en lang række af de her ting i forbindelse med udvalgsbehandlingen.
Der er stillet en lang række spørgsmål allerede.
Men vi kan faktisk ikke se, at det her foreslåede, især ikke for så vidt angår det med betalingsuddannelser, opfylder formålet om øget internationalisering.
Jesper Langballe (DF), 2005-03-02:
Vi går ind for det foreliggende lovforslag.
Jeg vil godt sige en lille smule om, hvad der ikke er grunden til, at vi gør det.
Det er ikke, fordi vi har ladet os overbevise af den i bemærkningerne ofte benyttede politiske fraseologi, der siger, at vi lever i et mere og mere globaliseret samfund.
Jeg har aldrig rigtig forstået, hvad det betyder.
Vi mener sådan set, at vores verden hele tiden har haft form af en globus, og at det ikke har ændret sig nævneværdigt, hverken faconen eller størrelsen.
Anderledes sagt: For os er det ikke noget mål, at universiteter sådan skal samarbejde formaliseret tværs over landegrænser, for at man kan skabe et internationalt miljø og understrege, hvor globaliseret verden er blevet.
Et universitet har jo pr. definition to formål: at forske og at undervise danske studenter.
Da undervisningen er forskningsbaseret, og da forskning er international, jamen så må og skal et universitetsforløb have et internationalt udsyn for studentens skyld.
Det her drejer sig om de studerende, det er dem, der skal have muligheden for at få det internationale perspektiv ind i deres faglige univers.
Det er ikke universiteterne, der skal internationaliseres, i hvert fald ikke som noget mål i sig selv.
Og jeg vil sige, at sådan har det jo sådan set været hele tiden.
Hvis jeg må tage et eksempel fra mit eget fag, teologien, har det været sådan i en del år nu, at dygtige, begavede teologistuderende skulle ned til Tübingen Universitet for at følge professor Eberhard Jüngel af den simple grund, at han er det mest fremragende inden for protestantisk teologi i Europa i dag.
De studenter forventede ikke at komme ned og finde et internationalt forskningsmiljø.
Tværtimod, de ville gerne ned til et rigtigt tysk universitet, hvor Eberhard Jüngel forelæste.
Det, der så er det nye og positive i lovforslaget, er jo, at nu kan det hele ske anderledes systematisk og uden, at den studerende holder sig nervøst tilbage af frygt for meritoverførsel, af frygt for, at systemet vil lægge sten i vejen for den, der har haft det gåpåmod at ville uden for landets grænser.
Det vil sige, at vi altså lægger hovedvægten på det individuelle tilbud.
Men jeg vil så samtidig sige, at vi også synes godt om, at man har opbygget parallelforløb, og vi synes også fint om, at det nu er muligt at lave et uddannelsesforløb, sådan at der indgår et eller to semestre, hvor uddannelsen skal indhentes i det fremmede, og hvor der altså ikke er noget alternativt dansk undervisningstilbud.
Per Clausen (EL), 2005-03-02:
Nu skal man jo ikke altid tro det, man læser i aviserne, og slet ikke, når det står i en norsk avis, der udkommer på dansk som Berlingske Tidende.
Det havde forskningsministeren dog ikke bedt sine embedsmænd om at undersøge, og hvorfor skulle han også det?
Undersøgelsen kunne have ført til den ret naturlige konklusion, at der intet var om det.
Forslaget er blevet fastholdt.
RUC's rektor har i den sammenhæng sagt, at det måske kan være tvivlsomt, om det her vil sikre, at vi får de klogeste studerende til Danmark.
Men det kan selvfølgelig forbedre mulighederne for, at vi får de rigeste, og det kan vel give nogenlunde samme omsætning som en turismesatsning på de rigeste i verden, og så er det måske ikke så dumt endda.
Men at det skulle bidrage særlig meget til kvaliteten på universiteterne og til internationaliseringen på universiteterne, har jeg måske en anelse svært ved at se.
Som vi ser det, handler det her om, at man ønsker at medvirke til at skabe et internationalt marked for uddannelse.
Sådan passer det også meget godt sammen med EU-forfatningens intentioner om at skabe et større marked på tjenesteydelsesområdet og også uddannelsesområdet.
Det passer ganske godt sammen med den indsats, der ydes på verdensplan, for at sikre en større udveksling af tjenesteydelser, herunder undervisning, på et marked.
Der er altså tale om et nyliberalt projekt, som man så åbenbart ikke rigtig vil være ved, for vi mangler og savner ligesom nogle, der vil gå ind og sige: Vi synes, at marked er godt på uddannelsesområdet, det er derfor, vi vil have det her.
Det ville nemlig være rigtig og reel snak.
I stedet for snakker man udenom og blander i øvrigt det her forslag sammen med en række andre elementer, som er ret fornuftige.
Det har også en række andre negative konsekvenser.
Når man læser nogle af høringssvarene, f.eks. fra Københavns Universitet, kan man se, at indføring af den her betaling ikke mindst vil ramme de studerende, der kommer fra de fattigste dele af verden.
Afrika nævnes, og der nævnes Sydamerika.
Selvfølgelig vil der stadig væk være nogle aftaler, der gør, at de mennesker kan blive udvekslet, men generelt set vil det gøre det vanskeligere for de mennesker at komme hertil og få en uddannelse.
Det kunne have været Dansk Folkepartis gode begrundelse for at gå ind for det, men det var det så ikke.
De havde fundet nogle andre begrundelser.
Vi er altså generelt set imod hele det her projekt og kan derfor ikke støtte forslaget.
Vi skal dog ikke undlade at sige, at der er et enkelt element, som har sneget sig ind, som vi faktisk godt kan støtte, og det er muligheden for at tilbyde studerende at gennemføre deres uddannelse ved et udenlandsk universitet som et alternativ til en uddannelse i Danmark eller som en integreret del af uddannelsen.
Det er et lille, men fornuftigt skridt.
Så meget desto mere trist er det, at det forslag skal indplaceres i et forslag, hvis hele hovedsigte i overensstemmelse med Venstres valgløfter i valgkampen er at sikre, at uddannelse fremover kan blive noget, der købes og sælges på et marked, og i det lange løb, at det såmænd også er slut med gratis uddannelse i Danmark, selv for danskere.
Frode Sørensen (S), 2005-03-03:
Ja, det er jo ikke det mest ukomplicerede, som ministeren har fremlagt, men alligevel.
Enhver lov skal jo matche den virkelighed, som omgiver den, og når det finansielle marked åbner for nye investeringsmuligheder, er det selvfølgelig også vigtigt, at man rent lovgivningsmæssigt reagerer hurtigt og sørger for at regulere området og måske, som Venstres ordfører sagde, går ind for at sikre, at uerfarne investorer ikke kommer ud i noget snavs.
Det gælder den nye investeringstype, i hvert fald her i Danmark, som betegnes hedgeforeninger.
Det særlige ved de her foreninger er tilsyneladende, at de kan gå uden for lovens krav til almindelige investeringsregler, og at de kan investere inden for nogle risikorammer, de selv afstikker, i forhold til almindelige investeringsforeninger.
Derudover kan foreningerne også investere for lånte midler.
De øvrige karakteristika for hedgeforeninger fremgår af kommentarerne til lovforslaget.
Jeg skal ikke komme nærmere ind på dem her, men dog sige, at vi sandsynligvis får lejlighed til grundigt at diskutere det her under udvalgsarbejdet.
Det finansielle marked har jo sikkert behov for at kunne etablere hedgeforeninger også i Danmark for at kunne konkurrere med de udbud, som kommer fra udlandet, og lovforslaget give jo så et lovgrundlag for at føre det juridiske og tilsynsmæssige opsyn med de danske hedgeforeninger, der sandsynligvis kommer i tiden fremover.
Det er jo både en god og en rimelig foranstaltning.
I forbindelse med min gennemgang af lovforslaget er jeg faldet over, at hedgeforeninger ikke kan opdeles i afdelinger, og når jeg bringer det frem her, er det måske, for at ministeren enten kan svare på det i dag eller på et senere tidspunkt, for jeg vil egentlig gerne høre ministerens kommentarer til, hvorfor man ikke kan opdele det i afdelinger, for det virker ikke helt logisk på mig.
Da hedgeforeninger jo sikkert bliver en del af de risikovillige danskeres hverdag, måske ikke enhver hr. Jensen og fru Christensen, men mange andre, føler jeg, at det er nødvendigt, at vi under udvalgsbehandlingen bl.a. får afdækket, om der skal være en minimumsinvestering pr. deltager.
Eksempelvis peger Forbrugerrådet på 1 mio. kr.
Så vil jeg egentlig også lidt tilslutte mig det, som Venstres ordfører var inde på, nemlig den nødvendige rådgivning, der skal til for at sikre, at der ikke er nogen, der kommer til at putte penge i noget, de egentlig regner med
måske er en investeringsforening på ganske almindelige vilkår, men som viser sig at være en højrisikoforening.
Så rimelig kompliceret stof, som må give anledning til en grundig udvalgsbehandling, og så vil jeg faktisk allerede nu kvittere for de notater, som vi allerede i dag har fået med meget kort varsel, til belysning af nogle af de her problemstillinger, der er inden for hedgeforeningsområdet.