runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Colette L. Brix (DF), 2005-04-21:
Dansk Folkeparti ønsker et mere fleksibelt, mobilt og konkurrencepræget forsikringsmarked i Danmark.
Et af disse ønsker går ud på, at danske forsikringstagere som udgangspunkt kan opsige forsikringerne med 1 måneds varsel.
Det er en sag, som Dansk Folkeparti længe har haft meget højt på dagsordenen, og det er positivt, at Socialdemokraterne med deres beslutningsforslag støtter os i den hensigt.
Langt de fleste forsikringstagere er netop nu bundet af, at deres forsikringer er tegnet inden ikrafttrædelsen den 1. juli 2004 af L 169 fra 200203, og helt generelt er der noget, der tyder på, at forsikringsselskaberne ikke har overholdt deres del af aftalen om at udbyde forsikringer med 1 måneds opsigelse på rimelige vilkår.
Det er Dansk Folkepartis opfattelse, at prisen på ydelsen, den ene måneds opsigelse, forekommer meget høj i forhold til de omkostninger, selskaberne har ved at udbyde produktet.
Når det er sagt, mener Dansk Folkeparti, at Forsikring & Pension skal fremlægge deres redegørelse, inden vi lovgivningsmæssigt her fra Folketinget foretager os yderligere.
Vi støttede i sin tid L 169 for at få taget hul på processen.
Justitsministeren lyttede til Dansk Folkeparti og ville gerne være med til at pålægge forsikringsselskaberne at udbyde forsikringer med kort opsigelse samtidig med de klassiske forsikringsprodukter.
Rimeligvis bør vi vente og se
Forsikring & Pensions redegørelse
, men jeg har som erhvervsordfører meget store forbehold over for forsikringsselskabernes måde at håndtere L 169 på.
Men det ligger fast, at vi i Dansk Folkeparti i sidste ende ønsker og har lagt pres på regeringen for at få den korte opsigelsesperiode.
Konkurrencen vil blive forbedret til gavn for det danske samfund generelt, mobiliteten vil øges, og næsten vigtigst af alt: Det hele vil blive nemmere for forbrugerne at finde rundt i.
Med disse kommentarer vil vi i Dansk Folkeparti gerne støtte beslutningsforslaget med den krølle, at vi fra Folketingets side venter og ser, hvad Forsikring & Pension kan bidrage med i deres redegørelse.
Christian Mejdahl (V), 2005-04-21:
Jeg vil godt sige tak for bemærkningerne til lovforslaget om ændring af lov om Folketingets Ombudsmand.
Forslaget er fremsat af Præsidiets medlemmer efter indstilling fra Ombudsmanden, og jeg har lyttet til de enkelte ordføreres indlæg med interesse.
Lovforslaget forventes henvist til behandling i Retsudvalget, og Præsidiet vil naturligvis stå til rådighed under udvalgsbehandlingen i det omfang, som det måtte ønskes.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling.
Ole Sohn (SF), 2005-04-21:
Vi er glade for, at Præsidiet har fremsat et forslag til fri behandling.
Det er jo helt uvant, at man får forslag forelagt i Folketinget, som kan gøres til genstand for sådan en rundbordssamtale, så vi kan udvikle det bedst mulige forslag.
Jeg vil sige det på den måde, at SF går ind i udvalgsarbejdet med en konstruktiv ånd for at sikre, at vi nu får alle hjørner dækket ind under Ombudsmanden, set i relation til den ny struktur.
Elisabeth Arnold (RV), 2005-04-21:
Formålet er at tilpasse ombudsmandsloven til kommunalreformen.
Endvidere er der visse tekniske ændringer som følge af vedtagelsen af lov om retssikkerhed ved tvangsindgreb.
Det Radikale Venstre er for det fremsatte lovforslag.
Vi synes, det er fint, at Ombudsmandens tilsynspligt med regionerne beskrives, det ville også være mærkeligt andet.
Det Radikale Venstre støtter forslaget.
Tom Behnke (KF), 2005-04-21:
Jeg vil godt indlede med at sige, at jeg synes, det var en yderst interessant lille, kort debat, der udspandt sig mellem ordførerne fra Venstre og Socialdemokratiet.
Jeg kan sige, at vi fra konservativ side på tilsvarende vis er meget opmærksomme på den problemstilling, og vi vil også meget gerne være med til at diskutere videre ad den vej, så lad os se på det.
Så vi støtter lovforslaget.
Poul Nødgaard (DF), 2005-04-21:
Jeg skal gøre det ganske kort, for det lovforslag, der her er til behandling, er efter vores opfattelse af ren teknisk art, hvor den kompetence, som Ombudsmanden har haft over amtskommunerne indtil nu, jo reelt efter den 1. januar 2007 skal overføres til regionerne, således at Ombudsmanden får den samme indsigt med regionerne, som han har haft med de nuværende amter.
Jeg synes også, det er værd at notere, når man læser forslaget, at regionerne ikke er omfattet af den såkaldte kommunalfuldmagt.
Det synes jeg er en væsentlig ting, bl.a. fordi regionernes opgave er nøje præciseret.
Jeg synes også, det er værd at lægge mærke til, at Ombudsmanden, selv om han får vide muligheder for at se på regionernes økonomi, ikke kan blande sig i budgetlægning på nogen måde eller i den måde, man opstiller sine budgetter på på grundlag af de midler, man har fået tildelt dels fra staten, dels fra kommunerne.
Dansk Folkeparti kan naturligvis i kraft af, at vi er en af arkitekterne bag kommunalreformen, helhjertet tilslutte sig det foreliggende lovforslag.
Morten Bødskov (S), 2005-04-21:
Det er helt sikkert, at hvis Venstres synspunkter ligger inden for rammerne af det, jeg her har kundgjort, så kan vi sagtens finde ud af at lave et samarbejde om det, for det er vigtigt.
Der er folk, der kommer i klemme, og hvor de klagemuligheder, der er inden for offentligt regi i dag, altså ikke er til stede.
Derfor synes vi, det er vigtigt, at man får set på det.
Frode Sørensen (S), 2005-04-21:
Det vil sige, at hr. Søren Pind er enig i, at det er ved udgangsdøren, det skal klares, og ikke den dag, man tegner forsikringen?
Tom Behnke (KF), 2005-04-21:
Enhedslisten bygger argumentationen i sit forslag op på, at det vil styrke retssikkerheden.
Det er vi fra konservativ side ikke så sikre på, og vi er ikke så enige med Enhedslisten, som Enhedslisten måske havde håbet på.
Vi har faktisk den opfattelse, at forslaget her mere vil have karakter af at være et plaster på såret end egentlig at være et spørgsmål om retssikkerhed.
Vi er ret sikre på, at når vi taler og retssikkerhed, så er der nogle andre faktorer, der gør sig gældende, end at man har en eventuel bod på 5.000 kr.
Vi er meget enige med forslagsstillerne i et ønske om en høj retssikkerhed her i landet.
Vi er meget enige i, at man skal kunne forvente at få en korrekt behandling i det offentlige system, at offentlige myndigheder skal optræde korrekt og handle korrekt.
Det tror jeg faktisk at vi alle sammen er meget optaget af at offentlige myndigheder skal.
Men derfra og så til at sige, at man tror på, at de offentlige myndigheder i højere grad opfører sig korrekt, hvis der er udsigt til – måske en trussel om – at de skal af med en bod på 5.000 kr., er der en forskel; der er vi ikke enige.
Vi tror faktisk mere, at retssikkerhed handler om, at vi har klage- og ankemuligheder, og det har vi jo stort set alle steder i vores samfund.
Ligegyldigt hvilken afgørelse der bliver truffet rundtomkring i det offentlige system, har man en mulighed for at klage over afgørelsen, eller anke den afgørelse, der kommer.
Der er også mulighed for, at man kan få en domstolsprøvelse, i hvert fald i en lang række tilfælde.
Så er der endelig Ombudsmanden, som også har mulighed for at prøve de her sager.
Der er det jo ikke bare sådan, at det kun er de borgere, som retter henvendelse til Ombudsmanden, som Ombudsmanden tager sig af.
Vi har skrevet ind i ombudsmandsloven, at Ombudsmanden faktisk af egen drift kan tage sager op.
Så man behøver ikke engang på den måde – om jeg så må sige – at være en ressourcestærk borger, der selv løfter sagen op i ombudsmandsinstitutionen, det kan Ombudsmanden faktisk selv gøre.
Derudover er det jo så også sådan, at hvis der er truffet en beslutning, som har haft en økonomisk konsekvens for borgeren, så ligger der i det øjeblik, hvor den afgørelse bliver omstødt, allerede en mulighed for, at der bliver udbetalt erstatning til borgeren.
Det er jo noget helt andet end en bod.
Erstatning er jo noget meget mere konkret og har noget at gøre med det økonomiske tab, man i givet fald har lidt.
Så er det også sådan, at man kan få genoptaget sagen, og at en sag kan omgøres, hvis det er sådan, at der er begået fejl.
Her taler vi jo virkelig om retssikkerhed.
Som borger her i landet vil jeg være langt mere interesseret i, hvis der er truffet en forkert afgørelse og afgørelsen så bliver omstødt, at jeg får oprejsning, og at jeg får ret, end at jeg får 5.000 kr. på en check.
Jeg ville være meget mere interesseret i, at jeg fik ret og fik medhold i min sag.
Så man kan sige, at vi fra konservativ side er enige i målet om, at vi skal have en høj retssikkerhed i det offentlige system, men vi er altså ikke enige i det middel, som Enhedslisten her foreslår.
Kim Christiansen (DF), 2005-04-21:
Men det er ikke, fordi vi ikke er kritiske over for myndighederne.
Vi vil til stadighed også medvirke til, at borgernes retssikkerhed ikke krænkes.
I forslaget lader Enhedslisten sig inspirere af reglerne om ansættelsesbeviser, som jo i øvrigt er en udløber af et diktat fra EU, som er trukket ned over hovedet på de erhvervsdrivende.
Det er ellers ikke mit indtryk, at det er Enhedslistens politik.
Dansk Folkeparti mener heller ikke, at man kan sammenligne forholdet mellem ansatte og arbejdsgivere med forholdet mellem borgere og offentlig myndighed.
Vi skal have fokus på retssikkerheden, men vi må heller ikke fratage de offentligt ansatte hverken lysten eller modet til at træffe beslutninger.
Det er som sagt dem, der vasker op, der slår noget i stykker.
Hvem skal så i Enhedslistens forslag vurdere, hvornår der er begået en fejl?
Er den forsætlig?
For man ønsker vel ikke at idømme bod for uforsætlige småfejl.
Det næste ville så blive, at man skulle have endnu en klageinstans og endnu en ankeinstans, og så ser vi det lidt som skruen uden ende.
Endelig er der i lovforslaget overhovedet ikke taget højde for de økonomiske konsekvenser af, hvad sådan en ordning vil koste.
Det kan så selvfølgelig skyldes, at man anser antallet af sager for at være så begrænset, at det ikke vil have nogen økonomiske konsekvenser, men så er der jo på den anden side heller ingen grund til at vedtage forslaget.
Dansk Folkeparti kan som sagt ikke støtte forslaget.
Vi mener, at den nuværende lovgivning er dækkende for borgernes retssikkerhed.
Men vi er altid parate til, ligesom de øvrige ordførere har givet udtryk for, at indgå i en diskussion om, hvorvidt man kan gøre tingene bedre, end de er i dag.
Men det er efter vores opfattelse ikke i form af at idømme bod.
Morten Bødskov (S), 2005-04-21:
Nu behandler vi jo ikke borgerservicecenterlovforslaget her i dag, men det her specifikke forslag om 5.000 kr.
Men jeg tror da, at jeg kan sige med ret stor sikkerhed, at hvis der er grundlag for den form for bekymring i det pågældende forslag, så er vi også klar til at se på det.
Line Barfod (EL), 2005-04-21:
Jeg er fuldstændig enig med hr. Morten Bødskov i de overordnede betragtninger om, at vi ikke skal have et nulfejlssamfund eller andet.
Man kan så bare sige, at for virksomhederne har vi jo altså lavet en lov om retssikkerhed, som stiller en række krav til, hvad der skal være opfyldt fra myndighedernes side osv.
Det kunne være, at vi også skulle se på at få lavet noget mere retssikkerhed for de borgere, der som regel ikke selv har muligheden for at gå hele vejen igennem klagesystemet og domstolssystemet osv.
Jeg ville gerne høre Socialdemokraterne med hensyn til kommunalreformen og de nye borgerservicecentre, vi skal have: Kunne Socialdemokraterne ikke dele Enhedslistens bekymring for, at vi risikerer, at de mest udsatte borgere kan få en dårligere sagsbehandling, og at vi risikerer, at der bliver begået flere fejl, hvis det er én kommunal embedsmand, der skal kunne stå og klare alle mulige forskellige sager ved en kvikskranke, frem for nogle, der kun sidder med sociale sager, og hvor vi allerede i dag ser, at de kan være så overbebyrdede, at de laver masser af fejl?
Morten Bødskov (S), 2005-04-21:
Som det allerede har været fremført, er beslutningsforslaget her fra Enhedslisten jo en genfremsættelse.
Sidst vi havde forslaget til debat, foregik det i slipstrømmen af regeringens dengang stort anlagte projekt, »Noget for noget«, så det prægede jo selvfølgelig en hel del af debatten dengang.
Nu er det væk, og derfor fortjener det selvfølgelig at få en omgang mere.
I Socialdemokratiet mener vi, at en vis del af forholdet mellem borgere og myndigheder, som for nogles vedkommende er sat til at administrere vores samfunds udvikling, selvfølgelig må basere sig på en vis form for tillid.
Vi må acceptere, at der kan ske fejl.
De sagsbehandlere, der eksempelvis sidder i den sociale forvaltning rundtomkring i kommunerne, er jo ikke robotter; de er mennesker, og er der mistanke om fejl, så er det vigtigt, at fejlen bliver rettet, og det gør sådan set heller ikke noget set fra Socialdemokratiets side, at det oftere sker med en undskyldning, der er til at forstå.
Vi synes i Socialdemokratiet ikke rigtig, at den gensidige respekt, som der må og skal være mellem borgere og myndigheder, lyser ud af forslaget fra Enhedslisten.
Tværtimod kan forslaget betyde en higen og søgen efter fejl eller efter et nulfejlssamfund, som vi jo alle sammen godt ved ikke eksisterer.
Resultatet kan meget vel blive et samfund, hvor vi konstant vogter på hinanden i forsøget på at finde fejl og få udbetalt de her 5.000 kr., som er kernen i forslaget.
Som justitsministeren også var inde på, er der allerede i dag en række muligheder for borgerne for at kunne klage over myndighedsfejl og få dem rettet.
Endelig er der også mulighed for at benytte sig af ombudsmandsinstitutionen, og vigtigst af alt er, at hvis man mener, at man har en sag, så kan man få den prøvet ved domstolene.
Jeg tror, det er vigtigt, at man understreger, at man ikke opnår retssikkerhed ved at få 5.000 kr., men det gør man ved at have adgang til at klage over fejl og ved, at der ikke mindst også er vilje til hurtigst muligt at få dem rettet.
Der er – indrømmet – alt for mange borgere, som kommer i klemme i systemet.
Det er også rigtigt, som der argumenteres for i bemærkningerne til forslaget, at der er problemer på socialområdet.
Helt grundlæggende mener vi i Socialdemokratiet, at i det samfund, som vi alle sammen skal være en del af, skal vi ikke være forbrugere.
Vi ønsker et samfund, hvor vi giver muligheder, men også forlanger en vis form for ansvar – med andre ord et samfund, der bygger på rettigheder og pligter og et fælles ansvar over for det, som vi i fællesskab har opbygget, og ikke et samfund byggende på mistro, skyld og straf.
Når det handler om den afvejning, så mener vi faktisk, at forslaget fra Enhedslisten falder i den forkerte grøft, og derfor kan Socialdemokratiet ikke støtte forslaget.
Søren Pind (V), 2005-04-21:
Jeg kan jo sige, at i en række kommuner kører der forskellige forsøg, f.eks. er der i Københavns Kommune, som jeg selv kommer fra, et forsøg i gang med en borgerrådgiver, som hjælper borgeren temmelig meget over for den offentlige forvaltning.
Jeg vil også sige, at generelt set i Danmark har vi altså temmelig megen retssikkerhed, f.eks. i skikkelse af Folketingets Ombudsmand, som jo her inden for de sidste år har fået adgang til at varetage sager også i den kommunale forvaltning.
Men jeg vil godt sige til fru Line Barfod, at vi er meget åbne over for at drøfte retssikkerhed helt generelt, også i en helhed, hvis det er muligt, men jeg synes sådan set, at justitsministeren har svaret meget godt på, hvorfor det ikke kan ske i lige præcis den ramme, som fru Line Barfod forestiller sig.
Line Barfod (EL), 2005-04-21:
Det skal ikke være nogen hemmelighed, at det her forsøg på at gøre et eller andet og råbe op på det her område er et desperat forsøg, fordi det har været utrolig svært at komme igennem med budskabet om, hvordan situationen er for de mennesker, der er dybt afhængige af det offentlige, og som den ene gang efter den anden oplever at få deres retssikkerhed knægtet.
Derfor synes jeg, det ville være rart, hvis der var noget imødekommenhed fra Venstre med hensyn til, hvad det så er, vi kan gøre.
Hvis ikke det er en bod, som jo har vist sig at være effektiv i hvert fald i nogle kommuner i forbindelse med ansættelsesbeviser, hvad er det så, vi skal gøre for at sikre, at den udmærkede lovgivning, vi har omkring partshøring osv., rent faktisk bliver overholdt?
Hvad er det, der skal til, for at kommunerne får mulighed for at tilrettelægge en sagsbehandling, der gør, at man sikrer, at alle de lovbestemmelser, der skal sikre borgernes retssikkerhed, faktisk bliver overholdt?
Søren Pind (V), 2005-04-21:
Nu vil jeg stille mig en lille smule tvivlende over for, om 5.000 kr. skulle gøre en forskel af den karakter, som fru Line Barfod her opsummerer.
Men jeg vil da personligt sige, at vi altid er villige til at drøfte retssikkerhed.
Jeg vil godt hæfte mig ved den side af forslaget, der handler om den økonomiske kompensation.
Det synes jeg man er nødt til at se i en samfundsmæssig helhed, og hvis Enhedslisten er åben over for at drøfte det her i alle afskygninger inden for det offentlige, så vil vi som sagt meget gerne deltage i de drøftelser.
Line Barfod (EL), 2005-04-21:
Venstre plejer at sige, at man er et parti, der er optaget af retssikkerhed, og vi fik jo sidste år vedtaget en lov, der skulle sikre virksomhedernes retssikkerhed.
Kunne man ikke overveje også at være optaget af retssikkerheden for dem, der kommer i klemme i det sociale system?
Kunne man ikke sikre, at de også oplever, at når myndighederne begår fejl, så har det nogle konsekvenser?
I stedet er det borgerne, der oplever, at hver gang, de begår fejl, kan det have de voldsomste konsekvenser, f.eks. at de fuldstændig mister deres indkomst eller skal betale meget store beløb tilbage til kommunen, mens det aldrig sker den anden vej.
Søren Pind (V), 2005-04-21:
Det er faktisk på mange måder et ganske sympatisk forslag, Enhedslisten her fremsætter.
Forslaget handler jo i virkeligheden i sit udgangspunkt om, at der må være grænser for, hvad man som borger skal finde sig i fra det offentliges side, når der begås fejl.
Det er, hvis forslaget nu var stillet i sin fulde konsekvens, et forslag, hvis menneskesyn Venstre og jeg på mange måder deler.
Tag DSB: Hvis toget kommer for sent, bør man naturligvis yde passageren en given sum i erstatning.
Bliver man fejlbehandlet på hospitalet, så bør man i langt højere grad end i dag sørge for at sikre en erstatning i overensstemmelse med det faktiske tab, den enkelte patient har lidt.
Kan kommunen ikke finde ud af at indføre en rimelig tid og rydde sneen i kommunens gader, så kunne man passende også tænke i de baner dér.
Kan energiforsyningen ikke sikre energi, så må man naturligvis også yde en sum i erstatning til den enkelte kunde for tab.
Og sådan kunne jeg i det hele taget blive ved.
Jeg må så på den anden side også sige, at det imidlertid er meget, meget sjældent, jeg hører sådanne synspunkter fremsat fra Enhedslistens side.
Vi vil ikke være med til en fragmentarisk lovgivning på det her område.
Hvis noget parti ønsker en helhedsdrøftelse af de her ting under et for den offentlige sektors vedkommende, så er vi åbne, men dagens beslutningsforslag stemmer vi nej til.
Line Barfod (EL), 2005-04-21:
Ja, nu er det jo ikke, fordi man kan sige, at der i de store kommuner, vi har i landet i dag, altid sker en korrekt sagsbehandling.
Derfor vil jeg gerne høre, om ministeren ikke mener, at der er et retssikkerhedsproblem set fra borgerens side, når borgeren, der begår fejl, bliver mødt med voldsomme sanktioner, hvorimod når myndighederne begår fejl, så sker der ikke noget, fordi det system, vi har, gør, at man kun omgør sagerne, hvis fejlen har haft betydning.
Jeg er sådan set enig i, at vi ikke skal lave det system om.
Jeg mener ikke, at vi skal kende alle afgørelser ugyldige, hvis man ikke har overholdt alle lovkravene, og det er derfor, jeg i stedet har foreslået muligheden for en bod for så at komme med et økonomisk incitament.
Lene Espersen (KF), 2005-04-21:
Jeg vil til fru Line Barfod sige, som jeg også sagde i mit første indlæg, at det, der er væsentligt for borgeren, er, at man får en korrekt og en ordentlig sagsbehandling.
Det mener jeg altså fortsat er det, som vi må være fokuserede på, så der er klare regler, og man overholder det regelsæt, der f.eks. er forvaltningsmæssigt, men at der i de sager, hvor der bliver begået fejl, eller hvor der sker forglemmelser, er mulighed for at klage eller på anden måde få sagen genoptaget, så sagen finder sin korrekte afgørelse.
Der har jeg meget svært ved at se, at – kan man sige – et økonomisk plaster på såret i form af 5.000 kr., som alle skatteydere så for øvrigt skal være med til at finansiere, skulle med være til ligesom at styrke retssikkerheden.
Man kan sige, at der er nogle, der siger: Jamen så fik jeg da det ud af det.
Men jeg er sådan set meget mere optaget af, at alle borgere i det her land har krav på en ligeværdig og en ordentlig behandling, og der tror jeg da på, at de nye store, mere effektive kommuner også vil sikre, at der bliver en mere ensartet og dermed også mere ligelig behandling af sagerne.
Line Barfod (EL), 2005-04-21:
Grunden til, at jeg har genfremsat det her forslag netop nu, er, at vi i denne tid behandler kommunalreformen, som jo er et stort lovkompleks fra regeringens side.
Det undrer mig lidt, at ministeren mener, at en bod på 5.000 kr. ikke skulle have nogen virkning på kommunernes opførsel, når regeringen samtidig i kommunalreformen mener, at det, at kommunerne skal betale 4.000 kr., hver gang en borger bliver indlagt på sygehuset, vil have en stor virkning for den måde, kommunerne agerer på, når det gælder sundhedsvæsenet.
Hvorfor skulle det samme incitament så ikke kunne virke på det sociale område, så man der sikrer en god sagsbehandling?
Søren Pind (V), 2005-04-21:
Jeg tror ikke, at vi kommer det nærmere, men jeg tror, at hr. Frode Sørensen har hørt, hvad jeg har sagt.
Line Barfod (EL), 2005-04-21:
Jeg er fuldstændig enig i, at der skal være klagemuligheder osv.
Det er der i dag.
Det, der undrer mig, er, at Konservative jo med den konservative justitsminister har fået indført straf for uagtsomt socialt bedrageri.
Hvis en borger, en enlig mor med mange børn, som har det svært, ikke sørger for med det samme at få meddelt det offentlige, at hun har en kæreste, som hun ser nogle gange om ugen, så kan hun risikere at miste hele sin indkomst.
Men hvis det er den anden vej rundt, altså at kommunen ikke sørger for at foretage partshøring, ikke sørger for i rette tid at give aktindsigt, ikke overholder notatpligt osv., alle de ting, vi har sat ind for at få en god sagsbehandling, så har det ingen konsekvens overhovedet.
Selvfølgelig kan borgeren en gang imellem i klagesystemet få medhold, men det er kun, hvis de fejl, der er begået, betyder, at man kan være ret sikker på, at der var kommet en anden afgørelse, altså at afgørelsen egentlig er forkert, og der kan man jo ikke altid vide, hvad der ville være kommet frem under en partshøring, og hvis man i øvrigt havde behandlet sagen korrekt.
Mener hr. Tom Behnke ikke, at vi her har et retssikkerhedsproblem, når der er så alvorlige konsekvenser for borgeren og ikke nogen for myndighederne?
Tom Behnke (KF), 2005-04-21:
Jeg er absolut uenig i, at det ikke har nogen konsekvenser for den offentlige myndighed.
Tværtimod mener jeg helt klart, at der er konsekvenser.
Der er konsekvenser i form af, at sagerne kan blive omgjort; der kan blive tale om, at der skal udbetales erstatning; sager kan f.eks. også gå i tilsynsrådet, hvor tilsynsrådet kan pålægge f.eks. en kommunal myndighed, at de skal opføre sig på en anden måde eller gøre det på en anden måde osv.
Så det har konsekvenser.
Der er jeg altså ikke enig med spørgeren i, at det ikke har nogen konsekvenser for det offentlige.
Det har det.
Det kan godt være, at det ikke har den konsekvens, at man skal ned i kommunekassen og hente 5.000 kr. og aflevere til borgeren, sådan som Enhedslisten her foreslår – i øvrigt 5.000 kr., som man har hentet ude hos skatteyderne.
Man kan spørge: Hvorfor skal skatteyderne bøde for, at kommunen har opført sig forkert over for en borger?
Men det er forkert, når spørgeren siger, at det ikke har nogen konsekvenser for det offentlige, når det offentlige begår fejl.