runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bjarne Laustsen (S), 2005-03-16:
Tak for svaret.
Jeg vil høre, om ikke ministeren kan bekræfte, at vi her har at gøre med politiske aftaler.
Altså, mindsteprisen på laks er politisk, og nordmændene jubler, for de har ellers ikke tidligere været konkurrencedygtige, når det drejer sig om forarbejdning af laks.
Det har danskerne til gengæld været, men når mindsteprisen er der, så gør det altså, at det kan svare sig at lave forarbejdningen i Norge i stedet for, så det er politisk bestemt.
Hvad vil ministeren helt præcist gøre for at få den mindstepris væk?
Det kan godt være, at man vil beskytte andre EU-lande, men det virker modsat, og i øvrigt er det nordmænd, der ejer store dele af både den skotske og irske laks, som man forsøger at beskytte.
Så vil jeg også gerne høre, om ministeren er enig i, at sildeboykotten også er politisk bestemt, og at den også skal løses politisk.
De to ting er det utrolig vigtigt at kigge på.
Så er der selvfølgelig hele fiskeriets generelle krise, og jeg synes, det er vigtigt, at regeringen erkender, at i stedet for at lave delaftaler, så skal der laves en samlet aftale med nordmændene, hvor vi kan få løst det hele, i stedet for at de enkeltvis kommer og splitter det hele ad.
Hans Christian Schmidt (V), 2005-03-16:
Danmark er en af EU's største fiskerinationer, og det er sandt, at vi har en betydelig forarbejdningsindustri, som jo i sagens natur er meget afhængig af at have adgang til råvarer til konkurrencedygtige priser.
Regeringen gør derfor en meget stor indsats for at sikre råvarer til den danske forarbejdningsindustri.
Vi er også i Danmark blandt de EU-medlemslande, som arbejder kraftigst på at nedbryde EU's toldmure for import af fiskevarer og for at øge toldkontingenterne for fiskevarer.
Vi står aktuelt med to problemer, som har uheldige konsekvenser for væsentlige dele af den danske forarbejdningsindustri: EU's indførelse i februar måned 2005 af en mindstepris på laks importeret fra Norge, Færøerne og Chile og Norges fiskeres fortsatte boykot af landinger af atlantoskandiske sild i EU-havne.
Vi har i Danmark en meget stor lakseforarbejdningsindustri, der er helt afhængig af import af laks til videre forarbejdning.
Regeringen er meget opmærksom på de gennemførte foranstaltninger, og at de allerede har skabt store problemer for den danske lakseindustri og beskæftigelsen inden for den.
Vi har som bekendt indbragt laksesagen for Rådet, fordi vi finder
, at der ikke er tilstrækkelig dokumentation for EU's indførelse af mindstepriser for laks, der kommer fra Norge, Færøerne og Chile.
I praksis vil det ske ved, at foranstaltninger automatisk bortfalder efter 3 måneder, da der hverken er kvalificeret flertal for en fortsættelse eller et ophør af de indførte foranstaltninger.
Hvad angår den atlantoskandiske sild er det meget beklageligt, at det endnu ikke er lykkedes at indgå en international aftale mellem Norge, Rusland, EU, Island og Færøerne, som kan sikre en bæredygtig flerårig forvaltning af fiskeriet.
Danmark og Norge har jo tætte relationer på fiskeriområdet, og det er dybt beklageligt, at den norske boykot af landinger i EU især skader den danske sildeforarbejdningsindustri, som er afhængig af tilførsler af norske sild og normaliserende markedsforhold.
Men det er altså Kommissionen, som har forhandlingskompetencen for EU.
Danmark har presset hårdt og kraftigt på for at få Kommissionen til at udfolde alle bestræbelser på at sikre en flerårig aftale, der kan løse konflikten om atlantoskandiske sild, og som et alternativ til en international aftale ja, der har Danmark også presset på for, at EU skulle indgå en bilateral aftale med Norge med et flerårigt perspektiv.
Bjarne Laustsen (S), 2005-03-16:
Jeg har stillet et spørgsmål her i dag, og egentlig var det oprindelig meningen, at jeg ville stille spørgsmålet til statsministeren, fordi det egentlig handler om at koordinere en opgave med flere ministerier, men jeg er meget tilfreds med, at fødevareministeren har indvilliget i at svare på spørgsmålet.
Det drejer sig om, at vi er under et hårdt pres især i lakseindustrien, fiskeindustrien.
Vi er ramt af sildeboykot, vi er ramt af den almindelige afmatning inden for fiskeriet og i de følgeerhverv, der er.
Der er allerede nedlagt flere hundrede arbejdspladser.
Virksomheder har simpelt hen mistet en hel årsproduktion på grund af sildeboykotten, og det betyder jo så, at deres produkter ikke er at finde på markedet, og så er der jo risiko for, at kunderne aldrig vender tilbage.
Det får store og uoprettelige skader, og derfor drejer det sig om, at regeringen tager sig sammen og får lagt pres på nordmændene.
De udnytter det bedste ved ikke at være medlem, og de udnytter også det bedste ved at have adgang til det europæiske marked.
»Vil ministeren, da spørgeren forventer, at regeringen vil tage de nødvendige initiativer over for Norge med henblik på en flerårig kvoteaftale og over for Kommissionen for at sikre danske arbejdspladser inden for fiskeindustrien, oplyse, hvilke initiativer ministeren vil tage for at sikre dansk fiskeri og fiskeindustri lige og fair konkurrencevilkår i EU i det perspektiv, at Norge har indført en sildeboykot mod Danmark, at EU har indført en mindstepris på laks, og at begge dele sammen med den generelle afmatning inden for fiskeriet allerede har ført til i hundredvis af afskedigelser inden for fiskeindustrien?«
Morten Messerschmidt (DF), 2005-03-16:
Det er noteret.
Det er, fordi jeg omtaler to ministre, at det kan skabe en vis forvirring.
Er industriministeren bekendt med den udtalelse, som udenrigsministeren på nævnte udvalgsmøde fremkom med, og er industriministeren enig med udenrigsministeren i den indstilling?
Hermed sluttede spørgsmålet.
Jeg føler ikke rigtig, jeg fik svar før på til min reference til det Europaudvalgsmøde, der blev holdt fredag den 28. januar 2005.
Men jeg kunne godt lide at vide, om hr. Bendt Bendtsen er bekendt med den indstilling til mulighederne ...
Morten Østergaard (RV), 2005-03-16:
Jeg tror, at det, der undrer den måbende it-offentlighed på det her område, er, at det jo sådan set i det omfang, hvor det er forsøgt at få det igennem som et A-punkt på fiskeriministerrådsmødet, er lykkedes for den polske fiskeriminister to gange at få punktet taget af som A-punkt.
Og derfor kan ministeren måske uddybe, hvordan det kan være, at den danske vicestatsminister altså ikke har samme gennemslagskraft over for det luxembourgske formandskab som den polske fiskeriminister.
Det kan alle gøre.
Så der er ikke noget med at have gennemslagskraft, det kan alle gøre.
Lene Espersen (KF), 2005-03-16:
Jeg kan forsikre hr. Per Clausen om, at den her sag bliver taget alvorligt, og det er netop derfor, jeg i den her sag har bedt om en redegørelse, ikke alene fra politimesteren i Hjørring, men også fra Rigspolitichefen.
Så vil jeg sige til hr. Per Clausen, at det, der er årsagen til, at jeg synes man skal tage det alvorligt, naturligvis er, at jeg ønsker, at samtlige politikredse koncentrerer sig om det, de nu er der for, nemlig at udføre politiopgaver.
Der skal det altså ikke være personlige uenighedsforhold og trakasserier, som trækker kræfterne væk fra det, der er det væsentlige, nemlig at sikre borgernes tryghed og retshåndhævelsen i vores samfund.
Derfor bliver den her sag taget meget alvorligt, og det er naturligvis også klart, at de redegørelser vil blive læst meget grundigt.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Per Clausen (EL), 2005-03-16:
Det er vigtigt, at den her sag bliver taget alvorligt og bliver undersøgt til bunds, for ellers kunne man få den idé, at når det her fortsætter hos Hjørring Politi, på trods af at man skifter ledelsen ud, uden at Rigspolitichefen åbenbart følger særlig effektfuldt op på det, er det, fordi det er udtryk for normaltilstanden i det danske politi.
Og jeg tror, at både justitsministeren og jeg er enige om, at det vil være meget vigtigt at få det indtryk fjernet.
Men det må vi vende tilbage til, når vi så har fået den redegørelse, og så håber jeg bare, at justitsministeren for tiden vil følge den måde, politimesteren behandler den chikanerede og mobbede part på, lidt nøje.
Lene Espersen (KF), 2005-03-16:
Jeg takker da hr. Per Clausen for den store tiltro, som hr. Per Clausen har til min handlekraft.
Jeg synes, at det sagligt er både mest rigtigt og mest fair, at det er de personer, som sidder med det daglige ansvar, der får lov at redegøre for, hvad der er tingenes tilstand, hvad der er blevet iværksat, og hvad der er blevet gjort.
Så vil jeg sige til hr. Per Clausen, at det ikke er sådan, at sagen bare har haft sit eget liv, og at der ikke er sket noget.
Da sagen rullede i første omgang for snart mange år siden, havde det jo konsekvenser, ikke kun for politimesteren i Hjørring, men også for vicepolitimesteren og for en række andre personer.
Men som sagt, synes jeg, at man skal tage de skriverier, der har været i medierne så alvorligt, at man siger, at der er behov for at få en afklaring af, hvad der er sket, og hvad der vil ske i Hjørring politikreds, og derfor har jeg bedt om en redegørelse fra politimesteren samt fra Rigspolitichefen.
Per Clausen (EL), 2005-03-16:
Når jeg sagde, at sagen var gammel, er det, fordi sagen også er gammel her i Folketingssalen.
Allerede den 6. februar 2001 fremgik det af et svar fra justitsministeren, som var en videresendelse af noget, som Rigspolitichefen havde skrevet, at nu skulle forholdet nok blive normaliseret i Hjørring Politi.
Så er der altså gået 4 år siden, og tingene er tilsyneladende ikke blevet normaliseret.
Det, ministeren så nu strammer sig op til – og jeg har ellers normalt meget respekt for ministerens handlekraft og beslutsomhed, vil jeg sige – er, at man spørger dem, der nok er ansvarlige for, at der ikke er sket noget, om de ikke vil redegøre for, hvordan tingene er.
Synes ministeren ikke, at meget tyder på, at den her sag trænger til, at der også er andre, der undersøger den end de, som direkte blev anklaget for fuldstændig at se igennem fingre med det her i årevis?
Lene Espersen (KF), 2005-03-16:
Jeg synes, at den korrekte fremgangsmåde må være, at man spørger de mennesker, som har et ledelsesmæssigt ansvar i det daglige, om med udgangspunkt i deres erfaringer at komme med en redegørelse for, hvad det faktiske hændelsesforløb har været.
Man kan sige, at netop fordi de historier, der har været i pressen, har været af en så alvorlig karakter, har jeg også fundet, at det ikke bare skulle kommenteres, at der sker mobning alle steder.
Tværtimod har jeg ment, at det var rigtigt, at der blev sat fokus på, hvad man så gør fra ledelsessiden, hvad man har gjort, og hvad der er opfattelsen af, hvad der skal til, for at situationen bliver normaliseret på politigården i Hjørring, sådan at også Hjørring politikreds er velfungerende fremover.
Den rigtige måde at tackle det på synes jeg er at bede den, der sidder med det daglige ansvar, og som har fingeren på pulsen, om at komme med en redegørelse, men naturligvis også at sørge for, at Rigspolitichefen, som også har været omfattet af i hvert fald en del af den avisomtale, der har været om sagen, kommer med sine kommentarer til, hvilket hændelsesforløb der har været.
Det er klart, at det, når jeg har de redegørelser, er min opgave som minister at tage stilling til, hvorvidt der skal ske mere i den sag.
Per Clausen (EL), 2005-03-16:
Jeg synes, at det er meget fornuftigt at spørge folk om, hvordan de opfatter situationen.
Men jeg synes på den anden side, at på baggrund af det, der er kommet frem i den her sag, hvor det tilsyneladende har været sådan, at politimesteren i 4 år ikke har været i stand til at løse de problemer, der er, skulle justitsministeren måske allerede nu overveje at beslutte sig til, at der er brug for, at også andre end de, som anklages for de her ting, kommer ind og ser på sagen.
Konkret adspurgt af pressen, hvad politimesteren mente, man kunne gøre, har han foreslået, at man måske skulle overveje at forflytte de mennesker, som i sin tid er gået ind for, at Hjørring Politi skulle overholde loven, og derfor er blevet udsat for chikaneri.
Man kan konstatere, at Rigspolitiets Rejsehold på en række områder har fortsat efterforskningen af, hvem der lækkede oplysningen, efter at de havde fået besked på at holde op med det.
Der altså en række konkrete eksempler på, at forskellige instanser i politiet tilsyneladende har handlet i strid med ordrer, i strid med løfter, der er givet i Folketinget, og i strid med lovgivningen.
Lene Espersen (KF), 2005-03-16:
Jeg vil sige til hr. Per Clausen, som jeg også har oplyst tidligere, bl.a. i mit svar af 9. marts 2005, hvor jeg svarede på spørgsmål nr. S 167 fra samme spørger, at jeg netop i lyset af den presseomtale, som har været bl.a. i Nordjyske Stiftstidende, har anmodet politimesteren i Hjørring om en redegørelse om samarbejdsforholdene ved Hjørring Politi, og jeg har samtidig bedt om, at redegørelsen fremsendes til Justitsministeriet gennem Rigspolitichefen, sådan at også Rigspolitichefen, som jo også har givet anledning til nogen debat, i hvert fald i de nordjyske medier, også kan få lejlighed til at komme med sine bemærkninger til redegørelsen.
Når jeg har modtaget den redegørelse, som jeg mener må være den sagligt rigtige måde at få et overblik over situationen på, vil jeg naturligvis tage stilling til, hvad sagen kan give anledning til.
Per Clausen (EL), 2005-03-16:
Det her er i virkeligheden en halvgammel sag, for det kom for 5-6 år siden frem, at Hjørring Politi anvendte ulovlige metoder, når det efterforskede forbrydelser.
Det kom offentligt frem, fordi der var nogle mennesker, som mente, at det var vigtigt for offentligheden at få det at vide.
Vi ved ikke, hvem det var, der gjorde det.
Vi ved, at man blandt betjentene hos Hjørring Politi besluttede sig til, hvem man troede det var, og i stedet for at belønne disse mennesker for deres hæderværdige arbejde startede man så et chikaneri og en mobning, der tilsyneladende har stået på siden.
Det er så kommet frem nu, og det her er ikke det første spørgsmål, jeg stiller til ministeren i den anledning.
»Hvilke konkrete initiativer vil ministeren tage for at stoppe chikaneri og mobning hos Hjørring Politi?«
Villy Søvndal (SF), 2005-03-16:
Jeg takker for svaret og forstår stadig væk ikke, hvorfor beskæftigelsesministeren anvendte ordet aktuelle.
For så er der jo ingen grund til at fortsætte den her diskussion, så er tænketankens forslag skudt ned.
Jeg vil godt spørge meget præcist: Var det her en garanti fra beskæftigelsesministeren om, at beskæftigelsesministeren er mand for at sige, at ethvert forslag om at sænke overførselsindkomsterne aldrig bliver til noget?
Så længe beskæftigelsesministeren sidder i stolen dér, er det en tanke, der aldrig nogen sinde kan blive virkeliggjort?
Var det det, beskæftigelsesministeren sagde?
Hermed sluttede spørgsmålet.
Morten Messerschmidt (DF), 2005-03-16:
Jeg er for så vidt enig med finansministeren i, at det ikke er så afgørende, hvad den valutaenhed, man nu render rundt med i lommen, hedder.
Det afgørende er den valutapolitik og lignende politik, der bliver ført.
Jeg har forståelse for, at den stabilitets- og vækstpagt, som i dag danner rammen om hele den økonomiske politik, man fører i Euroland, er skrevet ud fra en eller anden elitær opfattelse af, hvordan økonomi ser ud i en lærebog.
Men ude i den virkelige verden er det altså sådan, at det ikke altid kun er inflationen, der er det afgørende, at det ikke altid kun er de her økonomiske termer, der er afgørende, men også nogle gange et spørgsmål om, hvordan befolkningerne i de enkelte lande har det, f.eks. hvordan beskæftigelsen og den økonomiske vækst ser ud.
Her må finansministeren da erkende, at det er et problem, at man f.eks. i Tyskland ikke har samme muligheder for at overtrække sit statsbudget i en begrænset periode, som de f.eks. har gjort i USA, for at få hele vækstdynamoen til at fungere.
Er finansministeren ikke enig i det?
Thor Pedersen (V), 2005-03-16:
Det, der kendetegner Danmark og Finland og for så vidt også Luxembourg, er, at vi følger grundelementerne og reglerne i stabilitets- og vækstpagten til fulde, og derfor går det godt.
Så er der lande, der er i vanskeligheder.
De har lige præcis ikke gjort det, de skulle, nemlig som i idégrundlaget at konsolidere sig i gode tider for at have en fleksibilitet i mindre gode tider.
Det tyske problem er jo ikke, at man har brugt for få penge, men at man bruger for mange penge.
Det er sådan, at man altså ikke gør det lettere at nedbringe et underskud ved at øge underskuddet.
Det er et meget godt eksempel, at Finland og Danmark i dag står som de absolut stærkeste og mest sunde økonomier blandt de 25 lande, fordi vi har fulgt reglerne.
De, der har problemer, er dem, der ikke har fulgt reglerne.
Det må jo være sådan, at hvis reglerne medfører sundhed, er de gode, og når de, der bryder reglerne, om man så må sige, kommer galt af sted, er det jo altså ikke reglerne, der er noget galt med.
Morten Messerschmidt (DF), 2005-03-16:
Tak for svaret.
Det kunne jo godt være, at landene i en kortvarig periode havde behov for at føre en anden politik end den, man lige fra Frankfurts side har udtænkt som den rigtige, fordi man har læst nogle økonomiske lærebøger.
Men det har de ikke mulighed for, fordi man ud fra en eller anden elitær tankegang om, hvordan økonomien skal se ud i en drømmeverden, har sat nogle kriterier, som i øvrigt den tidligere kommissionsformand i EU har kaldt stupide, altså det, der vel bedst kan oversættes som dumme.
Er finansministeren ikke enig i ...
Jeg vil hellere sige på en anden måde: Jeg er enig med finansministeren i, at nogle lande overholder de her regler til punkt og prikke, og at det er sundt.
Men er finansministeren – så kan vi lave et kompromis her – så ikke også enig i, at der altså nogle gange kan være en situation, hvor de har behov for at få skubbet økonomien i gang og derfor ikke har noget positivt afsæt ud af at følge nogle regler og nogle principper, som altså ikke passer til det enkelte lands situation i det enkelte øjeblik?
Igen mangler jeg en reference til USA, som er den helt store vækstmotor for tiden.
Ville USA ikke blive dømt til bøder, hvis USA havde været med i stabilitets- og vækstpagten?
Anne Baastrup (SF), 2005-03-16:
Nu har der jo i de sidste par år været en hel del diskussion om de små sygehuse.
Jeg husker det, som om Dansk Folkeparti gik meget aktivt ind i det, i hvert fald fik man på de små sygehuse – ikke så meget herinde i Folketinget – klart opfattelsen af, at Dansk Folkeparti var imod nedlæggelsen af de små sygehuse.
Og nu kan vi jo så se med de her regioner, der kommer, at man allerede i Region Syd på embedsmandsniveau er gået i gang med at pege ud, hvad det er for nogle små sygehuse, der skal nedlægges.
Så vil jeg godt have Dansk Folkepartis opfattelse i dag.
Hvad er Dansk Folkepartis opfattelse af de små sygehuse?
Birthe Skaarup (DF), 2005-03-16:
Jeg synes, det er dårligt at fordreje ordene på den måde.
Hr. Frank Aaen ved udmærket, hvad det handler om.
Hr. Frank Aaen kan gå ind i de forskellige kapitler i den her lovgivning og se, at vi har vederlagsfri adgang til sygehussektoren.
Og jeg synes, det er helt hen i vejret, at man bringer det op her i dag endnu en gang.
Jeg troede, netop det punkt var manet i jorden i den valgkamp, vi netop har haft.
Yderligere har vi fra Sundhedsministeriet netop det notat, der fortæller lidt om, hvad det her handler om.
Med hensyn til udlicitering: Dansk Folkeparti ønsker ikke yderligere udlicitering i sundhedssektoren.
Det er retorik.
Frank Aaen (EL), 2005-03-16:
Det svar skal jeg da takke meget for: at Dansk Folkeparti åbenbart går ind for mere brugerbetaling i sundhedsvæsenet, og at det er vigtigt for Dansk Folkeparti, at loven er sådan, at der kan komme mere brugerbetaling.
Tak for det.
Det er selvfølgelig et lidt overraskende synspunkt, men sådan forstod jeg svaret.
Ellers må ordføreren jo vende tilbage.
Jeg stillede et andet spørgsmål, nemlig om det også er sådan, at Dansk Folkeparti synes, det er en god idé med mere privatisering og udlicitering inden for sundhedssektoren.
Birthe Skaarup (DF), 2005-03-16:
Med hensyn til det første havde jeg jo også lejlighed til at diskutere det med hr. Frank Aaen i valgkampen.
Det med adgangen til sundhedsvæsenet blev jo pludselig et valgkampstema, og vi ser ikke, at det er noget problem.
Der er jo redegjort for, hvorfor det står der, for der er nogle områder, hvor der er noget betaling til sundhedsvæsenet.
Det ved hr. Frank Aaen også udmærket.
Det kan være fysioterapi, det kan være noget medicin, og det kan være kiropraktorbehandling.
Frank Aaen (EL), 2005-03-16:
Nu havde vi før en debat om det problem, der, efter Enhedslistens opfattelse i hvert fald, er, at der ikke i loven klart og tydeligt står, at der er fri og gratis adgang til behandling på sygehus, hvis man har brug for det.
Derfor vil jeg gerne som det første spørgsmål spørge fru Birthe Skaarup, om ikke Dansk Folkeparti er enig i, at der bør stå i loven, at der er fri og gratis adgang til behandling f.eks. på sygehusene, når man bliver syg?
Det var det ene spørgsmål.
Det andet spørgsmål er om, at der i den lov, der blev behandlet i går om regionerne, som har stor betydning for sundhedsområdet, står, at regionerne skal vedtage en plan bl.a. omhandlende, hvad man vil have udliciteret og privatiseret.
Er det Dansk Folkepartis linje for udvikling af sundhedsvæsenet i Danmark, at der skal være mere privatisering og mere udlicitering?
Birthe Skaarup (DF), 2005-03-16:
Hvis fru Lone Møller tænker på de økonomiske beregninger, der har været fremme, så er det rigtig nok, at der har været tale om ca. 90 mia. kr.
Men jeg ved da også, at ca. to tredjedele af det beløb tilfalder sundhedsvæsenet, og jeg tror ikke på, at det overhovedet skal forandres.
Det, der gør, at man kunne tænke sig, at der kunne forandres noget, er, at vi tilbyder borgerne en bedre effektivitet i det behandlingsforløb, de skal have.
At de ikke skal vente på de forskellige behandlingsmetoder, et røntgenfotografi eller det videre forløb i hele sygehusvæsenet, gør, at vi nedsætter ventetiden, og at vi får mere effektivitet.
Vi bestemt indstillet på, at det er noget af det, der også vil ske med det her forslag.
Lone Møller (S), 2005-03-16:
I går, da man diskuterede strukturreformen sådan generelt, kom det frem, at det, man i de kommende år vil investere, er højst halvdelen af det, der har været investeret.
Hvordan får fru Birthe Skaarup det til at harmonere med et meget stort kvalitetsløft?
Birthe Skaarup (DF), 2005-03-16:
Det mener jeg helt klart den gør.
Vi får en helt klar deling af, hvor opgaverne ligger.
Det, at patienten oplever et patientbehandlingsforløb, der er målrettet den enkelte patient og stiller den enkelte patient i centrum, synes vi i Dansk Folkeparti er så vigtigt.
Lone Møller (S), 2005-03-16:
Det er til fru Birthe Skaarups bemærkning i ordførertalen om, at vi nu får et kvalitetsløft til hele sektoren.
Kan jeg få fru Birthe Skaarup til at garantere den danske befolkning, at kvaliteten virkelig bliver øget, ved at vi vedtager denne her lov?
Lone Møller (S), 2005-03-16:
Jeg har ikke på nuværende tidspunkt lavet ændringsforslagene.
Jeg regner med, at det måske på nogle områder vil være unødvendigt med ændringsforslag
, da vi måske kan få nogle præciseringer i udvalget, så det står lysende klart.
Det gør det nemlig ikke på en del områder i lovforslaget i dag.
Hvis fru Birthe Skaarup vil vide det helt nøjagtigt, så er det netop garantien for, at vi ikke skal opleve, at der igen bliver fortolkningsmuligheder om, hvem det er, der er ansvarlig, selv om vi har lavet et fint stykke papir og en aftale.
Jeg sagde ikke, at der ikke var nogen forbedringer for borgerne.
Jeg sagde, at jeg som borger havde svært ved at se på baggrund af lovforslaget, hvordan jeg, når lovforslaget er vedtaget, pludselig har fået et forbedret sundhedsvæsen.
Med hensyn til genoptræningen er jeg ikke i tvivl om, at vi ved fælles hjælp kan få lavet en formulering, sådan at der bliver klare forbedringer og også bliver en ret for borgerne til med en genoptræningsplan at få en bedre behandling.
Men det kræver, at vi går ind og laver nogle ændringer i selve formuleringen.