runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Pihl Lorentzen (V), 2005-05-12:
Jeg må sige til hr. Arbo-Bæhr, at det harmonerer fint.
Den ene form handler om, at nogle mennesker bruger tid og kræfter på at hjælpe andre medmennesker.
Det skal komme fra hjertet bogstaveligt talt, også i den enkelte kommunalbestyrelse, så får vi nogle velfungerende ordninger Med hensyn til den anden form for frivillighed, som hr. Arbo-Bæhr taler om, er vi naturligvis nødt til at lave en ret konkret lovgivning for at igangsætte de andre tiltag, som der sigtes til her, nemlig det at få flygtninge og indvandrere i arbejde og aktiveret frem for på passiv forsørgelse.
Så man blander altså de to ting sammen.
Det harmonerer fint.
I Venstre holder vi meget af frivillige ordninger, hvor enkeltpersoner eller grupper af borgere gør en uegennyttig indsats for at hjælpe deres medmennesker.
Der hersker ingen tvivl om, at en frivillig venneordning i forhold til flygtninge og indvandrere kan medvirke positivt til integrationen i det danske samfund.
Råd og vink direkte fra menneske til menneske er langt bedre end skatteyderbetalte offentlige ordninger.
Forståelsen for danske værdier og normer, introduktion til foreningslivet og den danske hverdag kan givetvis lettes, hvis en dansk familie etablerer kontakt, dialog og venskab med en integrationsfamilie.
Men det er en dårlig idé at tvinge kommuner til at oprette frivillige ordninger.
Begrebet tvang i kombination med frivillighed skurrer fælt i ørerne.
Frivillige ordninger er og bliver mest effektive, hvis de vokser op nedefra.
Venstre vil derimod gerne være med til at opfordre kommunerne kraftigt til at bruge frivillige kræfter som led i den lokale integrationsindsats.
I øvrigt vil jeg henvise til regeringens dugfriske integrationsoffensiv »En ny chance til alle«.
Et af en lang række konkrete integrationsfremmende tiltag er netop, at regeringen vil forbedre rammerne for inddragelse af frivillige netværk.
Disse netværk retter sig nemlig ofte mod områder af samfundet, hvor det offentlige hverken kan eller skal blande sig.
Mange mennesker får et arbejde eller bliver aktive i foreningslivet gennem deres netværk og sociale kontakter i dagligdagen.
Kommunerne opfordres derfor i dette oplæg til at medtænke frivillige aktører i deres samlede integrationsindsats.
For at sætte handling bag disse mål ønsker regeringen, som nævnt af ministeren, allerede i 2006 at afsætte midler til forbedring af rammerne for familier, foreninger og andre, der frivilligt deltager i integrationen af flygtninge og indvandrere i det nære samfund.
Venstre støtter naturligvis disse konkrete planer.
Sammenfattende må jeg konstatere, at der er gode intentioner bag det fremsatte forslag, men Venstre er imod at tvinge kommuner til at igangsætte frivillige ordninger, og i øvrigt er forslaget overflødiggjort af de konkrete initiativer, som regeringen nu har lagt frem.
Venstre kan derfor ikke støtte forslaget.
Karen J. Klint (S), 2005-05-12:
Jeg kan med glæde konstatere, at debatten i år blev noget smukkere end den var den 14. april sidste år, ikke fordi der sådan set har været flere positive tilsagn, men tonen og slagordene har været kønnere i dag, end de var sidste gang.
Men jeg kan også konstatere, at når der har været valg og andet, er der også en vis form for glemsel med hensyn til, hvad der egentlig var afsættet i det.
Det var jo et konkret lovforslag, der blev vedtaget i Folketinget, der satte nogle arbejdsbetingelser op for de mennesker, men uden at give dem nogen værktøjer til at efterleve de arbejdsbetingelser, som de blev pålagt ved lov.
Der er også opholdsbetingelser, for der står klart i loven, at hvis de ikke opfylder de og de krav, risikerer de at få inddraget deres opholdstilladelse.
Derfor siger vi logisk, ligesom tænketanken siger: Når man stiller krav til folk, der kun er her kort tid, hvorfor må man så ikke servicere dem med noget viden om, hvordan de skal opfylde de betingelser, eller få oversat de betingelser til dem, så de har en fair chance for at agere inden for det regelsæt, som vi gerne vil have at de agerer inden for?
Så jeg vil kvittere for den positive ånd, der er i det, og så må vi jo finde ud af, hvem vi kan forhandle med for at få udformet et lidt mere konkret forslag, for havde vi været helt skråsikre på, hvordan det skulle skrues sammen, var vi jo ikke kommet med et beslutningsforslag, så var vi jo kommet med et lovforslag.
Tak for debatten, og så håber jeg på, at der er nogle, der vil være med til at arbejde videre ad den rette vej til målet.
Afstemning
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2005-05-12:
Umiddelbart når man læser det her forslag, kan man jo kun være positiv over for de intentioner, der ligger i forslaget.
Alligevel vil jeg nok sige, at for mig at se er det på visse punkter forholdsvis uklart, hvad det er for et forslag, vi har med at gøre.
Det er uklart for mig at se, hvad det er for forkyndere, man har med at gøre, hvad det er for religioner, vi snakker om, og det er uklart for mig at se, om det her forslag rent faktisk skulle løse nogle problemer, i den udstrækning der er problemer.
Vi har været vidne til problemer i form af, at religiøse forkyndere ved forskellige lejligheder i nogle tilfælde – ikke så tit, men i nogle tilfælde – har luftet reaktionære synspunkter, når det handler om kvindesyn eller syn på homoseksuelle.
Nogle gange hører vi det fra imamer, nogle gange hører vi det fra andre religiøse forkyndere, paver og lignende.
I alle tilfælde må man sige, at den slags udsagn må bekæmpes med de midler, man kan bekæmpe dem med, nemlig først og fremmest ved at gå imod de synspunkter, der bliver luftet, for vi har jo samtidig i det her land en vidtstrakt ytringsfrihed, som alle gør brug af, og som vi har fået mange eksempler på i løbet af dagens debatter.
For mig at se er det oplagt, at vi skal gøre, hvad vi kan for at bevare vores ytringsfrihed, vi skal bevare religionsfriheden, vi skal bevare trosfriheden, og samtidig skal vi selvfølgelig også gå imod det, når der er nogle, der kommer med reaktionære synspunkter som dem, jeg omtalte før.
Det er også uklart for mig, hvad det egentlig er, man skal lære i de her særlige introduktionsprogrammer.
Hvad er det, man skal lære om det danske samfund, om den danske kultur?
Og hvilken betydning har det for, hvad det er for nogle holdninger, de mennesker, som bliver udsat for de her introduktionsprogrammer, har, og hvad det er for nogle holdninger, de så vil formidle i deres religiøse forkyndelse?
Så for mig at se er det et meget åbent spørgsmål, hvad det er, det her forslag vil føre til, og derfor vil jeg sige, at vi selvfølgelig fra Enhedslistens side vil gå positivt ind i behandlingen af det her forslag, men der er mange ting, der skal afklares, før vi kan sige, om vi kan støtte det, eller om vi ikke kan støtte det.
Kamal Qureshi (SF), 2005-05-12:
Jeg vil ikke pege på nogle specifikke præster, for så har jeg ikke nævnt nogen.
I SF ønsker vi et samfund, der bygges på værdier som frihed, tolerance, ligestilling, international solidaritet og respekt for menneskerettigheder.
Da jeg så dette forslag, gik jeg faktisk ind og så på vores integrationsforslag fra 2003, og der står direkte, at vi ønsker et integrationsprogram for de religiøse forkyndere, så derfor kan vi ikke være uenige i det socialdemokratiske oplæg her.
Som hr. Naser Khader også sagde, ville vi jo nok ønske, at et sådant introduktionsprogram kom til at gælde alle, men at der selvfølgelig tages højde for, at religiøse forkyndere skal have nogle særlige redskaber – men på fuldstændig samme måde som andre udlændinge, der også kommer hertil, burde have det.
På det felt er vi sådan set enige med hr. Søren Krarup i, at hvis man fjernede undtagelsen fra lovgivningen, sådan at alle udlændinge blev omfattet af et introduktionsforløb, når de kom til Danmark, ville vi ikke behøve lave det for særlige grupper, men det ville omfatte alle.
Vi er selvfølgelig også opmærksomme på, som hr. Naser Khader også sagde, at det her ikke kommer til at løse det hele.
Vi har jo også danske præster, som man også godt en gang imellem kunne ønske kom på sådan et integrationsprogram for at blive integreret og forstå de danske værdier.
Så vi kan ikke løse alle problemer i Danmark med personer, som har fundamentalistiske holdninger, eller som har antidemokratiske tilbøjeligheder, men det er et meget godt udgangspunkt for de udlændinge, der kommer til Danmark, og vi støtter forslaget.
Naser Khader (RV), 2005-05-12:
For 14 dage siden havde vi en debat om imamuddannelserne, og vi erkendte, at der er problemer med en del imamer, men en akademisk uddannelse løser nok ikke de problemer.
Vi problematiserede Socialdemokraternes forslag.
Nu foreslår Socialdemokraterne et introduktionsprogram for religiøse vejledere.
Og selv om der kun står etniske minoriteter, så er det sådan rettet imod imamerne.
Vi er som udgangspunkt sympatisk indstillet over for forslaget og positive, men vi synes, der er nogle uklarheder, bl.a. afgrænsningen af etniske minoriteter.
Gælder det også egyptiske koptere, kristne fra Irak?
Der er nemlig et stort kristent mindretal i Mellemøsten, og er de også omfattet af det?
Hvad med de tyrkiske imamer, der kun fungerer her i 3 år, er de også omfattet?
Men man skal passe på, man ikke tror, at det løser problemet med imamerne, for imamerne påvirker kun en lille gruppe af de næsten 200.000 muslimer i Danmark.
Der er også en del muslimer, som tager udgangspunkt i hjemlandenes tv-kanaler, hvor der er en del religiøse programmer, og der har imamerne ikke noget med de holdninger at gøre.
Så vi er positivt indstillede.
Det er et sympatisk forslag, og vi vil gerne arbejde videre med forslaget, så det ender med noget fornuftigt.
Henriette Kjær (KF), 2005-05-12:
Jeg er ikke helt enig i, at det altid er menighederne, der er noget galt med.
Når man på skolerne i husgerning skulle lave mad, var det klart, at muslimerne ikke spiste svinekød, så de fik oksekød.
Da imamerne kom, pålagde de menighederne, at de skulle kræve halalslagtet kød.
Det var det vi hørte man gik og snakkede om i tyrkiske kredse og andre steder, at det var lidt træls, for de var faktisk irriterede over at få det her pålagt, men de følte, de ikke kunne bryde ud, for så blev de ilde stedt og sådan nogle ting.
Derfor ville jeg faktisk ønske, at menighederne nogle gange også havde overskud og kræfter til at gå lidt om imod nogle af de ting, forkynderne kommer med.
Rikke Hvilshøj (V), 2005-05-12:
Jeg har sagt, at i regeringen føler vi et behov for, og jeg føler som minister et behov for, måske også som ny minister, at få kigget nærmere på, hvordan vi kan indrette det hensigtsmæssigt, og hvad det er for en gruppe, vi rammer.
For spørgsmålet er også, om mål og middel er i balance med hinanden, og det er nogle af de ting, som vi skal have afklaret.
Det er vel ikke nogen hemmelighed, at når den her debat opstår, er det i høj grad på grund af imamer.
Det kan vi vel godt være ærlige og sige.
Vi føler måske, at der er nogle imamer i Danmark, som er noget fjerne fra det danske samfund.
Men hvis vi ser på de seneste år og ser på, hvor mange der er kommet, og hvem det er der er kommet til Danmark som religiøse forkyndere, er det 46, og 2 af dem er imamer.
Det kan så godt være, at der er andre grupper, som vi mener har det samme behov, men det synes jeg kræver en grundigere diskussion.
Det er også derfor, at jeg siger, at jeg gerne vil gå ind i overvejelserne, at jeg gerne vil undersøge det her nærmere, men at jeg synes, at vi skal have afklaret en række spørgsmål, før regeringen endelig vil gøre op, om vi vil fremsætte et lovforslag på området.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2005-05-12:
Når integrationsministeren kunne sige det om Enhedslistens holdning, som hun sagde, må det vel skyldes, at hun har siddet på ørerne.
Hvis hun havde hørt efter det forslag til vedtagelse, som vi er kommet med, ligger der en lang række job i det.
For os at se
handler det om, at så mange som overhovedet muligt kommer ud og får et arbejde, et rigtigt arbejde, i stedet for at blive holdt hen i udsigtsløs aktivering eller passiv forsørgelse på nedsatte ydelser.
Det er vores politik, det er det, vi står for.
Vi går ikke ind for en pacificering.
Jeg vil så bare lige rette en misforståelse hos ministeren eller bede ministeren om at rette en misforståelse: Når ministeren siger, at kontanthjælpsmodtagere i dag ikke har økonomiske incitamenter til at tage et arbejde, vil jeg spørge ministeren, om det ikke er rigtigt, at man, hvis man som kontanthjælpsmodtager eller dagpengemodtager siger nej til et arbejde, får 0 kr. og 0 øre.
Man bliver frataget det.
Sådan er det i dag.
Problemet er, at folk ikke bliver tilbudt de job.
Derfor er det en skrøne, at det ikke kan betale sig at arbejde.
Det beder jeg bare ministeren om at bekræfte.
Morten Østergaard (RV), 2005-05-12:
Som det selvfølgelig er skik og brug ved den her slags debatter, er der en række forslag til vedtagelser, som man kan forholde sig til.
Jeg forstår jo, at det ikke er ministeren, der fremsætter forslaget, men derfor kan det godt være, at ministeren vil forholde sig til det.
Jeg er optaget af, at der i det forslag, der ligger fra fru Irene Simonsen, hr. Jesper Langballe og fru Henriette Kjær, ikke står et ord om samarbejde, om en invitation til samarbejde af nogen art.
Der står intet om økonomi eller tilstrækkelige ressourcer.
Derfor vil jeg gerne spørge ministeren, om ikke ministerens konklusion på den debat, vi har i dag, er, at det her er et spørgsmål om, at der skal investeres massive ressourcer i integration, hvilket også fremgår af regeringens udspil, altså anselige, store summer i integration.
Derudover vil jeg også spørge ministeren, om det ikke er korrekt forstået, at vi her har en invitation til et bredt samarbejde om integrationsudspillet og et eventuelt nationalt kompromis om det.
Steen Gade (SF), 2005-05-12:
Folk, der kender mig bare lidt, ved, at jeg ikke undertrykker nogen som helst diskussion eller nogen som helst sandhed, så det udsagn kan jeg ikke tage alvorligt fra hr. Søren Krarup.
Derimod synes jeg, at det er en vigtig diskussion om, hvordan Danmark ser ud i en global verden.
Der er jeg meget enig i det, hr. Johs. Poulsen i dag har illustreret, nemlig at der i et samfund, der skal fungere i en åben verden, også vil være flere fremmede.
De er her, de skal integreres, og de skal blive danske, ligegyldigt hvilken farve og religion de har.
Men det er da klart, at det skal ske i en globaliseret verden, hvor alle lande orienterer sig i en retning, der ikke ligner den, som hr. Søren Krarup har i baghovedet.
Søren Krarup (DF), 2005-05-12:
Nu taler hr. Steen Gade om en analyse.
Det er en analyse, der består i, at man simpelt hen lukker øjnene for virkeligheden, så det er jo ikke nogen analyse.
Vil man forholde sig til det problem, der hedder indvandrerproblemet, må man naturligvis også beskæftige sig med de foregående årtier.
Der blev problemet grundlagt.
Det blev grundlagt med en katastrofal udlændingelov af 1983, som SF var en af de ledende i forsøget på at få indført.
SF bidrog siden op gennem 1980'erne og 1990'erne med at søge at kriminalisere den befolkning, der i stigende grad bad politikerne om at tage vare på sin velfærd.
Så var der nogle, der turde sige den ubehagelige sandhed.
Fordi vi sagde sandheden, fordi vi holdt os til den virkelighed, som netop var folkets, altså var den reelle, kom der et gennembrud, og derfor skete der et systemskifte i 2001.
Så det er dog grotesk, at man skal høre hr. Steen Gade, der forsøgte at undertrykke sandheden, komme og fortælle, at vi, der sagde sandheden, er en trussel imod en ordentlig debat.
Steen Gade (SF), 2005-05-12:
Når jeg kommer med sådan nogle udsagn, som jeg kommer med, er jeg jo fuldstændig sikker på, at jeg ikke bliver enig med Dansk Folkeparti i analysen.
Til hr. Søren Krarup vil jeg sige, at det jo i dag er politisk korrekt at sige måske ikke helt det, som hr. Søren Krarup siger, men noget, der ligner.
Jeg tror bare, at hr. Søren Krarup ikke har fulgt med.
På en måde kan man sige tillykke til Dansk Folkeparti.
Venstre og Konservative er jo faldet om, og somme tider ligner Socialdemokraterne også nogle, der er faldet om i den her diskussion og ikke tør tage den åndelige konfrontation.
Jeg er om ikke af grundtvigsk æt så i hvert fald tillært grundtvigianer, og derfor tror jeg også på den kamp, vi nu har her.
Den er nødvendig, og den er en nødvendig del af demokratiet, også når det går hårdt til.
Søren Krarup (DF), 2005-05-12:
Jeg kan ikke lade være med at begynde med at sige, at jeg bliver dybt rørt, hver gang jeg hører hr. Kamal Qureshi fortælle, hvad der er dansk, og så møder han op med alle sine abstrakte fraser, som er uden noget som helst forhold til dansk historie og kultur.
Jeg vil godt sige til hr. Steen Gade, at når Danmark i dag er et foregangsland i Europa, altså et land, hvor der hersker frihed, et land, hvor man tør sige en ubehagelig sandhed og handle efter den, er det, fordi der i de år, hvor ulykken blev grundlagt – først og fremmest i 1980'erne – faktisk var nogen, der turde sige en sandhed, som af hr. Steen Gade og den øvrige politiske korrekthed systematisk blev undertrykt.
Vi, der sagde sandheden, blev kaldt for racister og fremmedhadere.
Fordi vi holdt ud, og fordi vi turde sige sandheden, er der nu i dag en åndsfrihed i Danmark, som bl.a. slet ikke findes i det totalitære, socialdemokratiske Sverige.
Derfor kan jeg ikke lade være med at ryste på hovedet, når hr. Steen Gade kommer og siger, at disse værdier er truet af det parti, der faktisk har sørget for, at friheden er blevet genindført.
Steen Gade (SF), 2005-05-12:
Jeg vil sige til hr. Kamal Qureshi, at det har jeg svært ved at være uenig i.
Jeg er oven i købet helt enig og vil kun tilføje, at det, vi efter min opfattelse har brug for, er at få noget af den grundlæggende mistænksomhed over for alle væk fra debatten, altså over for alle flygtninge og alle indvandrere, og få den afgrænset til dem, det handler om.
Jeg kan se, at hr. Jesper Langballe ryster på hovedet; jeg siger ikke, at jeg kan høre det, som man somme tider siger her i salen.
Det er jo der, vi har problemet: at vi ikke særlig tit går til kernen i den her diskussion.
Kamal Qureshi (SF), 2005-05-12:
Så det er jo lige præcis, som hr. Steen Gade siger, et parti, der på den måde går hånd i hånd med ekstreme kræfter i indvandrermiljøerne.
Steen Gade (SF), 2005-05-12:
Jeg er enig i, at der skal være en hård konfrontation med de elementer i indvandrer- og flygtningemiljøet, som er kriminelle, som er fundamentalistiske, og som ikke vil gå ind for ligestilling.
Det er sådan åndens, hvad skal vi sige, dialog og hårde kamp, hvilket jeg også kan høre at hr. Jesper Langballe værdsætter.
Vores uenighed opstår klart der, hvor, sådan som jeg oplever verden – jeg påstår ikke andet end: sådan som jeg oplever verden –
Dansk Folkeparti puster til den ild, som hr. Jesper Langballe advarer mod.
Morten Østergaard (RV), 2005-05-12:
Når jeg spørger, er det, fordi man kan blive forbløffet over det forløb, der har været.
Vi har sådan set fra flere partiers side været meget imødekommende over for udspillet.
Vi har fremlagt vores kritikpunkter i debatten her i dag og er kommet med et forslag til vedtagelse, som man i virkeligheden skulle tro at alle partier kunne slutte op om, idet den netop lægger op til, at der skal inviteres til brede forhandlinger, at der afsættes nødvendige ressourcer, og at alle offentlige initiativer rettes ind på at opfylde planens mål, der evalueres ved årlige afrapporteringer, og der sikres en stærkere resultatorientering af den kommunale indsats.
Det er vel sådan set den største imødekommelse, man kan få på det her område i forhold til det.
Jesper Langballe (DF), 2005-05-12:
At flygtninge og indvandrere eller udlændinge ikke skal hensættes i passivitet, kan vi sikkert sagtens blive enige om, vi to – sådan i hvert fald i princippet.
Men det er ikke det, jeg taler om.
Det er jo sådan set også det, den her forespørgselsdebat handler om, nemlig hvad vi kan gøre fra Folketingets og regeringens side for at undgå det.
Men der er en hindring for integration, som i virkeligheden, tror jeg, er langt farligere og meget mere prekær.
Det er den, der kommer fra befolkningen selv.
Når befolkningen når til en eller anden irritationstærskel, dels fordi man af politisk korrekthed holder debatten nede, lægger dyne på den, og dels fordi der simpelt hen bliver så mange, at man ikke kan håndtere det, så slår man alle over en kam, og så er det bare de der forbistrede indvandrere.
Vi kender begge to de der befolkningsreaktioner.
Det er farligt, og det eneste middel mod dem er, at debatten er fri, og det er, at der er et Folketing og folketingsflertal og en regering, som kan holde antallet inden for, hvad vi kan magte.
At Dansk Folkeparti er en hindring for integration er et utroligt udsagn, selv om jeg da må indrømme, at jeg har hørt det før.
Er hr. Steen Gade bekendt med, at Sverige nu med stormskridt er ved at udvikle sig til et samfund, hvor en latent borgerkrig hele tiden ulmer?
Og det er ikke bare danske udsagn, det er engelske og amerikanske forfattere og journalister, der har besøgt Sverige og været rystede.
Og hvad skyldes det?
Hvad skyldes det, at udlændinge er hadet i Sverige på en betændt og giftig måde, som vi ikke kender herhjemme?
Det skyldes, at man ikke har måttet diskutere problemet offentligt.
Det må vi herhjemme.
Derfor kan vi forholde os frit til det, derfor får vi ikke disse her hadefulde fortrængninger, som er ubehagelige.
Og hvem kan vi takke for det?
Det kan vi takke Dansk Folkeparti for, som oprindeligt stod fuldstændig alene om at diskutere problemet.
Nu er der et flertal i Folketinget, som tør.
Men hvis hr. Steen Gade havde skullet råde, ja, så havde integrationen været fuldkommen umulig, for så havde vi haft det samme had i Danmark.
Henriette Kjær (KF), 2005-05-12:
Det er jo en løbende diskussion, hvor man må gå ind og vurdere.
Vi kan se, at af chilenerne, der kom herop i sin tid, er mange her endnu.
Mange er så også, skal det siges, utrolig velintegrerede.
Men det er jo noget, vi må tage en debat om løbende, og det gør vi jo også.
Der kan være svære diskussioner, men det ender jo altså med, at vi bliver enige.
Man kan ikke lave en skabelon for, hvordan det skal se ud.
Der må man så, når man kan se, at uroen bliver ved i de pågældende lande, eller hvad det kan være, diskutere, om man skal påbegynde en integration
Karen J. Klint (S), 2005-05-12:
Jo, jeg har såmænd også set de danske programmer om, hvordan der kommer en eller anden frelsende engel ind og på 3 uger lærer nogle ressourcestærke danske forældre at reprogrammere sig selv, så børnene opfører sig ordentligt.
Men det er måske ikke den metode, vi kan kopiere over på mennesker, som har en forældreevne, der har været udsat for noget under en eller anden periode.
Det var derfor, jeg bad om netop nuancerne i forbindelse med, at vi har med mennesker at gøre, der har en livshistorie, der er ekstremt forskellig.
Det kan være flygtninge, som har en helt anden traumatiseret livshistorie, som gør, at de måske ikke kan nøjes med en god specialist og et tv-program.
Så det er derfor, jeg ligesom spørger: Hvornår skal sanktion og forældreevne hænge sammen?
Jeg vil lige se, om jeg ikke også kan nå at stille et andet spørgsmål, for der var det der med, hvornår man er flygtning.
Jeg har lyst til at spørge fru Henriette Kjær: Hvor længe er man så flygtning?
Er man det livslangt, også selv om man har vurderet på et tidspunkt, at det er umuligt at vende hjem, og man måske er blevet dansk statsborger?
Tror fru Henriette Kjær, at regeringen og Dansk Folkeparti er enige om, hvor lang tid man er flygtning?
Er man det for ever, eller er man det kun, til man får fast opholdstilladelse i Danmark?