runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bodil Kornbek (KRF), 2003-03-27:
Hr. Lars Barfoed svarede fru Anne Baastrup, at man under førstebehandlingen faktisk godt var klar over, at der ville være brug for ekstra ydelser i forhold til starthjælpen.
Jamen er det ikke nøjagtig det samme som at sige, at man klientgør disse borgere?
For de kan ikke klare sig på starthjælpen.
De er nødt til hele tiden at gå op og søge om ekstra midler til mange forskellige områder.
Dér, hvor man ønsker de ikke skal være klientgjort, dér, hvor man ønsker de virkelig skal være selvforsørgende og tage ansvar, der fastholder man dem altså helt bevidst ud fra det hr. Lars Barfoed svarede, i en klientrolle, for de kan ikke få det til at hænge sammen på starthjælpen.
Man havde altså regnet med, at de skulle have ekstra ydelser, og dermed er de blevet klientgjort. Hvis vi er enige om det, synes jeg trods alt, vi er nået langt.
Villy Søvndal (SF), 2003-03-27:
Hr. Lars Barfoed argumenterer for, at det er regeringens målsætning, at beskæftigelsen skal stige.
Jeg er ikke i tvivl om, at det er helt korrekt, at det er regeringens målsætning.
Jeg synes, det interessante i denne diskussion er virkeligheden over for målsætningen, og jeg vil sådan set bare bede hr. Lars Barfoed om at bekræfte følgende tal: at arbejdsløsheden fra februar 2002 til 2003 er steget med 22.000; at den fra januar til februar er steget med godt 5.000 arbejdsløse; at antallet af færre job - det her var arbejdsløshedstallene, nu taler vi om jobtallene - er, hvis jeg husker rigtigt, faldet med godt 35.000 job.
Altså beskæftigelsesministeren vil jo overgå i historien som den beskæftigelsesminister, der var i stand til at skabe arbejdsløshed hurtigere end nogen tidligere arbejdsminister, hvis det her fortsætter. Så er det bare, jeg spørger: Hvis nu virkeligheden og målsætningen er så langt fra hinanden, giver det så ikke anledning til at justere overvejelserne?
Lars Barfoed (KF), 2003-03-27:
Både fru Anne-Marie Meldgaard og fru Bodil Kornbek fokuserer fortsat noget på det her med, at man klientgør borgerne, eller i hvert fald dem, som får starthjælp, ved, at de skal gå til kommunen og bede om at få ekstra ydelser i nogle forskellige former for trangssituationer.
Der vil jeg sige, som jeg også sagde tidligere, at vi allerede dengang påpegede, at i sådan nogle særlige situationer var der altså de muligheder til rådighed.
Det er jo ikke det samme som at sige, at vi forventede, at man i stor målestok skulle bevilge sådanne ekstra tilskud.
Men vi påpegede, at var folk i en nødsituation, var der den mulighed.
Derfor mener jeg egentlig, at de vurderinger, der var med hensyn til udgiftsudviklingen for kommunerne i forbindelse med lovgivning om starthjælp, holder stik, men vi kan jo få belyst, om de gør det eller ej.
Vi kan jo få belyst, om de gør det.
Jeg mener ikke, at man klientgør borgerne, hvis de i nogle særlige situationer har mulighed for at få en ekstra bevilling til et udgiftsbehov, der pludselig opstår.
Så det synes jeg ikke man kan tale om.
Men også det kan vi jo få belyst: I hvilken udstrækning bevilger man disse særlige tilskud til den gruppe kontanthjælpsmodtagere eller starthjælpsmodtagere?
Til hr. Villy Søvndal vil jeg sige, at det er rigtigt, at der er en negativ tendens i beskæftigelsesudviklingen.
Det tror jeg ikke vi kan blive uenige om.
Vi kan måske snarere blive uenige - det ved jeg ikke - om årsagerne til det, og særlig om, hvad vi kan gøre ved det.
Men det er da klart, at vi skal følge beskæftigelsesudviklingen meget nøje for at se, hvilke initiativer der kan tages.
Jeg tror så egentlig ikke så meget, det er arbejdsmarkedspolitikken og dermed beskæftigelsesministerens område, der er afgørende.
Det er nogle andre tiltag, der skal til for at skabe job i det private erhvervsliv.
Det kan være, at det er skattelettelser, der skal til, det kan være, det er yderligere tiltag i retning af vækstorienteret og iværksætterorienteret erhvervspolitik, der skal til for at skabe mere beskæftigelse i den private sektor.
Anne-Marie Meldgaard (S), 2003-03-27:
Jeg vil gerne kvittere for den konservative ordførers imødekommenhed med hensyn til at være med til at belyse problemets størrelse i forhold til de særlige ydelser.
Som hr. Lars Barfoed sagde her, havde man i loven netop føjet det her ind, fordi der skulle være mulighed for, at man i særlige tilfælde kunne supplere. Hvis det nu viser sig, når vi får belyst problemet her, at »i særlige tilfælde« faktisk viser sig at være hverdagen, det mest almindelige, vil De Konservative og hr. Lars Barfoed så være med til at se på startydelsen en gang til, se, om vi kan afbureaukratisere hele den klientgørelse og sagsbehandling, der foregår i kommunerne i dag, og så sandsynliggøre, at det var en fejltagelse, og at man selvfølgelig vil op på det niveau, alle andre får her, og på den måde være med til at afbureaukratisere?
Lars Barfoed (KF), 2003-03-27:
Jeg synes ikke, det er fornuftigt at tage stilling til, hvilke konsekvenser man vil drage af nogle effekter, som man overhovedet ikke kender endnu.
Så jeg kan kun sige, at vi i denne sammenhæng som i alle mulige andre sammenhænge naturligvis er interesseret i at få kendsgerningerne på bordet, og hvis kendsgerningerne viser, at der er behov for justeringer af den ene eller den anden form for lovgivning, bør vi da se fordomsfrit på det, naturligvis.
Men hvilke konsekvenser vi lige vil drage på det her område, hvis en masse forudsætninger er til stede, synes jeg ikke jeg vil tage stilling til på nuværende tidspunkt.
Flemming Oppfeldt (V), 2003-03-27:
Jeg tror egentlig, at fru Elsebeth Gerner var vidne for mig over for Enhedslisten med hensyn til, at det ikke er alle de andre områder, der er ramt.
Det er starthjælpen for dem, der kommer til Danmark, der er lavere end vores normale kontanthjælp.
Så kommer spørgsmålet fra fru Elsebeth Gerner, som også er blevet stillet tidligere, som jeg måske ikke har svaret helt tydeligt på: Hvis det her er godt, hvorfor skal det så ikke virke for alle?
Her er det så bare det, at vi ikke ændrer på ydelserne for alle de andre, for de er her jo.
De bor her jo, og de kan ikke ændre, havde jeg nær sagt, indflytningsadfærd.
Naturligvis kan de ikke det.
Vi har måske sat en meget tyk streg under pligterne med starthjælpen.
Det kan godt være, at Det Radikale Venstre ikke er enige med os i argumentet, men det er i hvert fald et af vores argumenter for at have to forskellige sæt ydelser.
Så var der et andet spørgsmål, som fru Elsebeth Gerner også har stillet, som jeg ikke fik svaret på, nemlig om
undersøgelserne.
Det er klart, at når vi får flere i arbejde, når flere kommer igennem beskæftigelsesprogrammet, og når vi får integrationspolitikken igennem sammen med starthjælpen, bør der jo laves undersøgelser af, hvilken effekt vi får ud af det.
Det er da klart.
Men vi kan ikke lave troværdige undersøgelser om noget, når vi ikke har alle værktøjer i gang.
Den siger, at der ikke er nogen sammenhæng; der er ikke nogen sammenhæng til det lokale arbejdsmarked; det er ikke nogen sammenhæng til den lokale beskæftigelsespolitik; det er en vidt forskellig aktiveringspolitik, der foretages i Danmark, og det er en systemfejl, at folk ikke er i beskæftigelse.
Bjarne Laustsen (S), 2003-03-27:
Jeg har to spørgsmål til hr. Flemming Oppfeldt.
Det første drejer sig om det rimelige i, at folk - uanset at de regnestykker måske er meget lidt valide - der ikke har bedt om at få en anden ordning end at få ATP til at administrere pengene, bliver pålagt en yderligere omkostning på grund af Venstres forslag.
Er det rimeligt, at man påfører mennesker, der ikke har ønsket en puljeordning eller noget som helst andet af Venstres projekt, at de skal være med til at betale for nogle andre?
Og så vil jeg godt spørge, om hr. Flemming Oppfeldt er bekendt med, at udarbejdelse af sådanne systemer kan løbe op i mange penge, og om det ikke er korrekt, at man eksempelvis i Sverige har forsøgt at lave et sådant system, der endte med at koste 1 mia. kr.
Så de tal, hr. Flemming Oppfeldt nævner, er meget tvivlsomme, for det er meget, meget vanskeligt at fastslå, hvad det konkret kommer til at koste at gennemføre en sådan ordning.
Anne Baastrup (SF), 2003-03-27:
Men hr. Lars Barfoed ved eller burde vide, at grunden til, at den tidligere regering valgte at fjerne starthjælpen, var jo, at kommunerne samstemmende fortalte, at det, folk begyndte at koncentrere sig om, var, hvordan serviceloven så ud. Kan vi få tilskud til busser?
Kan vi få tilskud til fritidsklubber?
Kan vi få tilskud til fodboldklubber?
Hvordan kan vi få nogle penge fra kommunen, således at vores børn kan få sig et ordentligt liv?
Det var en af grundene til, at den tidligere regering valgte at lade være med at fastholde starthjælpen.
Så de helt store erfaringer behøver hr. Barfoed ikke at få.
Samtidig med at hr. Barfoed jo i sit ordførerindlæg, som jeg kvitterer for, viser - ingen tvivl om det - en høj grad af respekt over for det her meget alvorlige problem, så ved hr. Barfoed jo, at de ikke kan få arbejde.
Så incitamentstrukturen betyder ikke, at de kommer i arbejde.
Nej, den betyder, at de går ned på socialforvaltningen og spørger: Hvordan kan vi i øvrigt få hjælp?
De bruger så megen energi på at finde ud af, hvordan de kan få hjælp til de forskellige problemer, de har, at de ikke kan koncentrere sig om at lære dansk og ikke kan koncentrere sig om at lære det danske samfund at kende.
Og det er jo integrationsmålet.
Ole Sohn (SF), 2003-03-27:
Jeg må indrømme, at jeg blev en smule overrasket, da jeg hørte hr. Jens Vibjerg argumentere for, at den stigende arbejdsløshed, som vi er vidner til, skyldes misvisende ledighedsstatistikker.
Er det regeringens officielle svar på, at vi har en stærkt stigende arbejdsløshed netop nu?
Det er det ene spørgsmål.
Det andet er, at når vi nu har en stærkt stigende arbejdsløshed, som i øvrigt langt overstiger de 10.000, som ifølge hr. Vibjerg skulle være en del af en misvisende ledighedsstatistik, er det så ikke netop nu, at der er behov for, at man sætter ind med en meget tidlig indsats omkring efter- og videreuddannelse, sådan at man opkvalificerer arbejdskraften, sådan at regeringen også kan leve op til sine forpligtelser i forhold til 2010-målsætningen: at skaffe den kvalificerede arbejdskraft, der bliver behov for i tiden, der kommer?
Bjarne Laustsen (S), 2003-03-27:
Jeg vil gerne spørge Venstres ordfører, hr. Jens Vibjerg, fordi man nu har givet arbejdsmarkedsreformen titlen »Flere i arbejde«, om det er tilfredsstillende, at det så i den periode, hvor man har talt om det her, er gået den stik modsatte vej. Der er kommet 17.000 flere arbejdsløse.
200 arbejdspladser er forsvundet hver eneste dag det sidste halve år.
Er det tilfredsstillende for Venstre som et regeringsbærende parti, at vi har en udvikling i Danmark, der gør, at regeringen med sin politik ikke selv kan leve op til de målsætninger, den har stillet? Så er jeg meget forundret over, at Venstre siger, at ledighedstallene nu bliver mere reelle.
Hvori består den ændring i det lovkompleks?
Den mindes jeg ikke at have set.
Jeg mener, at opgørelsen af ledighed i Danmark foregår på samme måde, som den gjorde under den forrige og den forrige regering, dvs. at det er OECD-reglerne, man bruger, og derfor kan der ikke være tale om nogen ændringer her. Jeg vil også gerne spørge med henblik på andre aktører, om det er sådan, at man, hvis ISS byder ind på opgaven som anden aktør, så dér kan ansætte folk i sit eget job som anden aktør?
Jens Vibjerg (V), 2003-03-27:
Ja, jeg synes nok, at den røde knap begyndte at lyse lidt tidligt i forhold til den tid, vi var tildelt, men nå!
Hr. Ole Sohn siger, at vi i øjeblikket har et stigende arbejdsløshedstal, og det var lidt det, hr. Bjarne Laustsen også var inde på, og det er jeg jo helt enig i.
Det har jo ikke noget med lovgivningen her at gøre.
Det er ikke bare et dansk fænomen, det er jo overalt, vi ser, at der er en afmatning i øjeblikket.
Men min og Venstres opfattelse er, at det, vi nu gennemfører her, er et godt værktøj til at imødegå de problemer, der er på arbejdsmarkedet, og at den enkelte ledige nu kan få en mere individuel tilgang til at komme tilbage på arbejdsmarkedet.
Og jeg mener, at pakken, vi får vedtaget nu her, gør, at man kan tage de nødvendige skridt, der er behov for i forhold til den enkelte.
Selvfølgelig er det ikke tilfredsstillende, at ledighedstallet stiger, men som sagt er det jo ikke noget, vi kan gøre noget ved med den her lovpakke.
Det er jo andre ting, der skal til, og der har regeringen lagt en lang række forslag frem og taget initiativer, der sikrer, at vi i hvert fald i Danmark kommer så let over den internationale afmatning som overhovedet muligt.
Det viser sig jo altså også, at det virker, og at vi gør det.
Med hensyn til statistikken er det jo klart, at med det gamle regelsæt aktiverede vi 75 pct. af tiden.
Det var det, der lå i det gamle regelsæt.
Folk, der er i aktivering, er jo altså ude af den officielle ledighedsstatistik.
Når vi nu aktiverer mindre - det må selv hr. Bjarne Laustsen kunne forstå - så flytter vi altså folk fra statistikken over aktiverede til den statistik, hvor de står som ledige.
Så der er jo ikke noget hokus pokus.
Det er bare, kan vi sige, en konsekvens af det, vi gør.
Det har vi vidst.
Det er vi gået ind i med åbne øjne.
Vi laver heller ikke arbejdsmarkedspolitik for at skabe nogle flottere statistikker.
Vi laver arbejdsmarkedspolitik for at få erhvervslivet forsynet med den arbejdskraft, det har brug for, og for at få de ledige i beskæftigelse.
Bjarne Laustsen (S), 2003-03-27:
Jo, men det, jeg er ude efter, er, om den måde, man gør ledigheden op på, er ændret.
Jeg mindes ikke, at der står noget om det hverken i aftalen eller i nogen af de lovforslag her.
Det er klart, at hvis der er flere eller færre i aktivering, så har det betydning for ledighedstallet.
Men det var, fordi hr. Jens Vibjerg var inde i en diskussion og en argumentation om, at den stigende ledighed skyldtes, at man aktiverede mindre, og det vil da være rart at få bekræftet her, om det er det forhold.
For vi har jo tallene for, hvor mange der er i aktivering p.t. Så det ville da være rart at få det at vide.
Selv om hr. Jens Vibjerg fik mere taletid, svarede han ikke på det spørgsmål, som jeg stillede om andre aktører.
Hvis man tager et firma, som kunne være interesseret i at gå ind som anden aktør - jeg er helt enig i, at både fagbevægelsen og a-kassen ville være fremragende andre aktører - men hvis f.eks. ISS går ind og varetager opgaven som anden aktør, kan de så ansætte de aktiverede i deres eget firma efterfølgende?
Ole Sohn (SF), 2003-03-27:
Det var hr. Vibjergs bemærkninger om, at reformen »Flere i arbejde« er et godt værktøj til at bringe flere arbejdsløse i job.
Det tror jeg alle vil være enige i er det ideelle.
Det er også det, der har været kritiseret i den tidligere arbejdsmarkedsreform, som Venstre jo også er en del af.
Det der med, at den bevidstløse aktivering ikke er et mål i sig selv, er jeg fuldstændig enig i.
Men arbejdsmarkedsreformen er jo skruet sådan sammen, at den har taget udgangspunkt i en fortsat opgangsperiode.
Nu er vi altså i en situation, hvor det går
Det går endda temmelig hurtigt ned ad bakke igen.
Og så er der jo ikke behov for, at arbejdsløse skal gå et helt år, før de kommer i aktivering, eller før de kan komme i gang med en efter/videreuddannelse.
Mit spørgsmål gik derfor på, om det ikke netop er i en nedgangstid som den, den borgerlige regering er ved at bringe landet ind i, at der er behov for, at man siger: Nu skal folk have mulighed for, når de bliver arbejdsløse, at kunne få den efter/videreuddannelse, der gør, at de, når der på ny kommer opgangsperioder, har de kvalifikationer, der skal til for at bestride fremtidens job.
Jens Vibjerg (V), 2003-03-27:
KL. 11.20 Så skal jeg ærligt tilstå, at det andet spørgsmål kan jeg ikke lige svare på på stående fod, men det skal hr. Bjarne Laustsen få et svar på i udvalget.
Med hensyn til hr. Ole Sohn og at reformen er skruet sammen til en fortsat opgangsperiode, så er jeg ikke enig i det.
Jeg mener, at reformen er skruet sammen til at klare både opgangs- og nedgangsperioder.
Vi får jo nogle muligheder
på en lang række felter, som vi ikke har haft med de tidligere ordninger.
Og der bliver også mulighed nu for at satse endnu mere på uddannelse i det første ledighedsår.
Det, vi bare skal være opmærksomme på, er, at vi jo meget, meget let kan komme til at spilde en masse ressourcer.
Forsøgene fra Ringkjøbing og Århus Amter og specielt Århus viste jo helt klart, at man kommer til at bruge en masse krudt, man ikke får noget ud af, hvis man laver for stor en indsats for de nyledige.
Derfor er det vigtigt, at vi har en fornuftig balance i det her.
Men med det projekt, der ligger nu, giver vi jo øgede muligheder i det første år sammenlignet med det, vi har haft indtil nu.
Lene Jensen (S), 2003-03-27:
Jeg vil gerne have lov at gentage det spørgsmål, jeg ikke fik
Har man den mulighed ifølge det her forslag, eller har man ikke?
Og hvis svaret er nej, at det har man ikke - sådan har jeg læst forslaget - er det så i virkeligheden ikke nærmest en voldtægt af folks frihedsrettigheder, at de bliver påført omkostninger, som de ikke har bedt om?
Bjarne Laustsen (S), 2003-03-27:
Jeg var da glad for, at hr. Jens Vibjerg kunne bekræfte, at statistik er statistik, og at vi i den tidligere regering ikke har manipuleret med tallene, lige så vel som vi ikke har udtrykt et sådant postulat om den forrige regering igen.
De ledighedstal og den opgørelse dér er reel nok.
Men når hr. Jens Vibjerg siger, at den her reform ikke ændrer på tingenes tilstand, så er det jo en forudsætning - det står i aftalen - at af de 87.000 flere, der skal komme i arbejde, skal de 20.000 komme fra ledighed.
Så må det være reelt, at vi som et stort parti spørger Venstre, hvad man vil gøre ved det, når man i den samme situation, hvor man har siddet og snakket om det her, har fået 17.000 flere arbejdsløse.
Spørgsmålet om andre aktører vil jeg selvsagt komme ind på i min ordførertale, men det er vigtigt, synes jeg
, at Venstre her siger, at man skal passe på med ikke at slå plat, for det er der virkelig mulighed for.
Vi skal kun have de reelle aktører ind, der vil gøre noget for at bringe folk i arbejde, og som ikke bare vil tjene penge på folks elendighed.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-03-27:
Ministeren har ret i, at jeg skrev til ministeren i går, for ministeren bad om at få en tilbagemelding inden i går kl. 14.00, og det gav jeg så.
Og da skrev jeg til ministeren, at Enhedslisten ikke kan støtte den ordning, ministeren har foreslået, med 40 pct, vi må have en højere procent.
Det er rigtigt nok opfattet af ministeren, at det er forudsætningen
for Enhedslistens eventuelle deltagelse
Vi har jo stået i den situation, at ministeren har kunnet vælge imellem at få Enhedslisten med på den ene side, hvor vi har fastholdt kravet om, at forbrugerne ikke må blive forskelsbehandlet, og det kræver en meget høj procent, eller Dansk Folkepartis linje, som gik ud på, at procenten skulle være så lav som muligt, og som altså medfører en meget stor forskelsbehandling af forbrugerne, nemlig sådan at de, der bor i Gentofte, får alle pengene, og de andre, der har været med til at skabe formuen, ingenting får.
Sådan er det.
Det har været Dansk Folkepartis holdning.
Man begyndte med at sige, at der ikke skulle være forskelsbehandling, og man sluttede med at acceptere et resultat med massiv forskelsbehandling.
Jens Vibjerg (V), 2003-03-27:
I modsætning til hr. Bjarne Laustsen har jeg den opfattelse, at jeg har ikke noget imod, at der er nogle, der tjener penge på at få folk i arbejde.
hellere have, at de tjener penge på at få folk i arbejde, end at de tjener penge på at køre folk rundt i et system, der ikke fører til noget som helst.
Det må være mere tilfredsstillende for de ledige først og fremmest.
Det her kan jo så være et af dem, hvor Socialdemokraterne hellere vil have, at man tjener penge på, at de ledige kører rundt i et system væk fra arbejdsmarkedet.
Til hr. Ole Sohn: Jamen nu er det her jo set i et langt perspektiv.
Det er frem til 2010.
Vi vil jo se nogle bølger i beskæftigelsesgraden over tid.
Sådan har det jo altid været, og sådan vil det fortsat være fremover.
Så det kan da godt være, at vi i en periode vil opleve, at det kun er 67 pct., der hurtigt selv kommer i arbejde, men vi har jo også øget mulighederne for at gøre en tidlig indsats, og det synes jeg, hr. Ole Sohn negligerer. Men nu er hr. Ole Sohn jo også nødt til at prøve at problematisere nogle ting, når hr. Ole Sohn ikke er med i en aftale, som SF vel grundlæggende mener er meget god.
Ole Sohn (SF), 2003-03-27:
Jeg kunne tidligere under debatten forstå, at Socialdemokratiet har en opfattelse af, at Venstre ikke helt har forstået forligsteksten omkring andre aktører.
Derfor kunne det selvfølgelig være interessant at høre Socialdemokratiets fortolkning af den forligsaftale, der er indgået om andre aktører.
Ville det efter Socialdemokratiets opfattelse være sådan, at aftalen forhindrer, at ISS, hvis de som eksempel skulle gå ind som andre aktører, ville kunne bruge deres egne virksomheder til at sætte folk i arbejde, eller hvad er Socialdemokratiets opfattelse af, hvordan aftalen er skruet sammen?
Jens Vibjerg (V), 2003-03-27:
Jeg vil lige følge op på hr. Ole Sohns spørgsmål.
Hvis en a-kasse, der kører et sådant forløb, mangler en medarbejder, må den så ikke ansætte en af de medarbejdere, der har været igennem et sådant forløb?
Bjarne Laustsen (S), 2003-03-27:
Nu var det jo sådan, vil jeg sige til hr. Jens Vibjerg, at jeg i min ordførertale efterlyste klarere regler fra ministeren på det område, for det kan jeg ikke læse noget om i lovforslaget.
Jeg synes, der skal være klare linjer, og der skal være et skel imellem, for vi vil ikke have, at der kan rejses tvivl om grundlaget for den reelle betaling, som man får, som man skal have, og som er helt o.k.
Derfor er det selvfølgelig et spørgsmål om habilitet, inhabilitet i forhold til, om ISS, som er en stor virksomhed og måske ansætter 30.000-40.000 om året, hvoraf mange af dem rejser igen efter kort tid, kan bruges og tjene penge på det, hvis de er inde som anden aktør og der er en direkte forbindelse dér.
Det synes jeg er interessant, det skal vi selvfølgelig have afklaret under udvalgsarbejdet.
Jeg fik et direkte spørgsmål om, hvorvidt man kunne ansættes i en a-kasse.
Nu kender jeg lidt til reglerne dér.
Det er bestyrelsens ansvar at ansætte folk, og det ville selvfølgelig kunne lade sig gøre.
Men jeg betragter det ikke som det store problem, hvis der skulle være en enkelt, der kvalificerer sig til at kunne bestride et job i en fagforening eller i en a-kasse eksempelvis igennem det system.
Dermed også være sagt til hr. Ole Sohn, at det er et område, som jeg synes at vi skal kigge nøje på.
Det er ganske udmærket, at der kommer andre aktører ind, hvis de har en reel hensigt med at hjælpe folk.
Jeg kunne sikkert i løbet af meget, meget kort tid skaffe 100 sygeplejersker i arbejde, fordi der er mangel på dem, mens der er stor ledighed inden for HK og andre områder, hvor det ville være langt sværere.
Derfor er det vigtigt med klare regler på området.
Ole Sohn (SF), 2003-03-27:
Det er et meget interessant emne at få afklaret, og jeg har meget forståelse for, at det selvfølgelig ikke skal ske her fra talerstolen.
Hvis man nu forestiller sig, at ISS eller f.eks. Horesta siger, at de synes, det ville være en god ordning at gå ind i, giver den ny reform mulighed for, at man kan sætte folk i virksomhedspraktik, ikke i de her 3-4 uger, som det har været gældende hidtil, men i helt op til 26 uger og i nogle tilfælde endnu længere.
Ville man så ikke være i en situation, hvor en privat aktør kunne få en dobbeltrolle?
Hvis ISS eller Horesta siger, at de gerne vil gå ind som andre aktører, vil de have en særlig interesse, en eksplicit interesse i at sørge for så lange virksomhedspraktikperioder
som muligt, netop fordi det er ulønnet og undtaget fra overenskomstbestemmelser og alt muligt andet, hvilket jo også ligger i denne reform. Ser Socialdemokratiet ikke, at der er en ret stor fare for et muligt misbrug, hvis andre aktører samtidig har en hovedinteresse i at kunne få ansat arbejdskraft uden om det overenskomstmæssige system og uden at betale løn for det?