Pia Kristensen (DF), 2005-03-18:
I Dansk Folkeparti har vi altid været modstandere af, at et lille land som Danmark har tre forvaltningsniveauer.
Derfor er vi selvfølgelig glade for og ser frem til, at amterne langt om længe skal nedlægges.
Kommunalreformen er forhandlet på plads mellem regeringen og Dansk Folkeparti, og kommuner og amter arbejder ihærdigt med omstillingen til den nye struktur.
Dansk Folkeparti lægger ikke skjul på, at det er en stor opgave, for aftalen indebærer, at der gennemføres en kommunalreform, som grundlæggende ændrer rammerne for varetagelsen af de offentlige opgaver og den offentlige service i Danmark.
Staten skal fastlægge de overordnede rammer.
Fem nye regioner får ansvaret for sundhedsvæsenet, regionale udviklingsopgaver og skal løse visse driftsopgaver for kommunerne.
Kommunerne skal varetage de direkte borgerrettede opgaver og bliver dermed for borgerne hovedindgangen til den offentlige sektor.
For borgerne vil det betyde, at kontakten med det offentlige vil blive præget af større gennemskuelighed og mindre bureaukrati.
Borgerne vil få en langt bedre betjening og service fra den offentlige sektor, og færre vil opleve at havne i de såkaldte gråzoner.
De to lovforslag, vi behandler her, er led i udmøntningen af regeringens aftale fra juni 2004 med Dansk Folkeparti om en strukturreform og den efterfølgende aftalte udmøntningsplan fra september 2004.
Formålet med lovforslaget er at sikre en udvikling, hvor der er kvalificerede tilbud til udsatte børn og unge, udviklingshæmmede, handicappede, sindslidende, stofmisbrugere og andre grupper med behov for en socialfaglig indsats.
Der vil kun være én myndighed, nemlig kommunalbestyrelsen, der har et samlet og sammenhængende ansvar for indsatsen for den enkelte borger.
Det, at borgeren kun skal henvende sig ét sted for at få hjælp, vil indebære en styrkelse af borgerens retssikkerhed, fordi ansvaret for alle afgørelser og tilbud til borgerne samles ét sted.
Den dobbelte myndighedsstruktur, vi har i dag, betyder, at mange, især handicappede, føler sig som kastebolde i systemet.
Vi kan godt forstå, at mange handicappede ringer og skriver til os og klager over besværlige procedurer og lange sagsbehandlingstider, og det er simpelt hen ikke rimeligt, at de skal rende spidsrod mellem to instanser.
Forslaget til den nye servicelov ændrer reglerne og myndighedsstrukturen på det sociale område, men medfører ikke ændringer af tilbuddenes indhold, borgernes ret til ydelser og deres ret til at klage over afgørelser.
Lovforslaget indebærer, at myndigheds-, forsynings- og finansieringsansvar samles i kommunen.
Kommunerne overtager de amtslige institutioner for børn og unge, som på grund af sociale eller adfærdsvanskelige problemer har behov for at blive anbragt uden for hjemmet.
Regionerne får efter aftale med kommunerne i regionen ansvaret for at etablere pladser i de boformer, institutioner og tilbud, der hidtil har været omfattet af amtskommunernes opgavevaretagelse.
Regionernes pligt til at levere tilbud til kommunerne og pligt til at sikre en faglig udvikling af regionens tilbud og institutioner sker på baggrund af årlige redegørelser fra hver af regionens kommuner.
Kommunerne skal beskrive behovene og kommunernes forventede brug af pladser i regionerne, og det er så de redegørelser, der skal danne grundlaget for en årlig rammeaftale.
Lovforslaget indebærer også, at der indføres en refusionsordning, der skal sikre kommunerne mod meget store udgifter i de dyreste enkeltsager, og det er en ordning, der omfatter alle tilbud på socialområdet, både ikkespecialiserede og meget specialiserede tilbud.
Endelig er der nogle helt nye tiltag i forslaget, som vi er meget positive over for, først og fremmest at der skal oprettes en national videns- og specialrådgivningsorganisation kaldet VISO, som skal bistå kommuner, regionale institutioner og borgere med gratis vejledende specialrådgivning i de mest specialiserede og komplicerede enkeltsager og i visse tilfælde med vejledende udredninger.
VISO skal også opbygge viden ved metodeudvikling, og den skal pege på indsatsområder for forskning og omsætte forskningsresultater til anvendelig viden.
Vi mener, at det er en meget vigtig funktion, som vi forventer os meget af, og vi har aldrig haft noget lignende i Danmark før.
Vi forventer os også meget af tilbudsportalen.
Når den er oprettet, får alle mulighed for at få en oversigt over samtlige regionale og godkendte private tilbud.
Sidst, men ikke mindst, skal der oprettes handicapråd i alle landets kommuner, som kan rådgive kommunalbestyrelsen i generelle spørgsmål på serviceområdet.
Vi er meget glade for, at handicaprådene nu bliver obligatoriske.
Strukturreformen er en vigtig og omfattende reform, og som jeg sagde tidligere, er det en stor opgave.
Derfor er det selvfølgelig også bydende nødvendigt, at området følges, og det er godt, at der etableres en 4-årig overgangsordning med et udviklingsråd i hver region bestående af repræsentanter for kommuner, regioner og brugerorganisationer.
Udviklingsrådene forpligtes til at afgive en årlig redegørelse på det sociale område og specialundervisningsområdet, sådan at man løbende kan vurdere udviklingen på området.
Nu har vi jo et tilsyn, og vi skal stille kvalitetskrav.
Det er bare lidt ærgerligt, at kommunerne, når man laver en lovgivning og indfører den, så ikke overholder den.
Men selvfølgelig kan man altid se på, om der er nogle ting, der skal strammes op.
Jeg vil ikke her og nu stå og sige, om vi vil være med til at ændre noget.
Som jeg sagde, vil vi gå ind i det her udvalgsarbejde med åbent sind.
Så vil vi forholde os til, hvad der kommer af spørgsmål under udvalgsarbejdet, og så vil vi selvfølgelig meget gerne diskutere det med Socialdemokraterne.