runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Rune Lund (EL), 2006-05-23:
Det er så ikke den opfattelse, ulandene har, og det er derfor, at forhandlingerne er gået i hårdknude.
Det er derfor, vi står i en situation, hvor vi enten får et resultat af den her såkaldte udviklingsrunde, som vil være til skade for ulandene og vil være en decideret afviklingsrunde, eller også får vi nogle forhandlinger, som simpelt hen bryder sammen.
Det er, fordi ulandene ikke mere vil finde sig i, at de rige lande vil diktere dem alle mulige markedsåbninger, som gør, at det vil gå ud over ulandenes økonomi.
Det er jo også det, vi ser i forhold til den måde, som EU kører forhandlingerne på, hvor EU, som også forhandler på Danmarks vegne, har krævet, at ulandene skal beskære deres told med 70 pct., mens EU kun tilbyder at skære med 28 pct.
Er det virkelig et udtryk for en udviklingsrunde?
Det er i øvrigt også i modstrid med den pind, som hr. Kurt Kirkegaard lige har læst op, og som siger, at ilandene skal påtage sig større reduktioner med hensyn til toldsatser end ulandene.
Steen Gade (SF), 2006-05-23:
Tak for det klare svar.
Jeg kunne jo fristes til at sige, at det ikke er hver dag, statsministeren på den måde bliver sat på plads i Folketinget, men jeg skal måske lade være at overdrive det på den måde.
Men tak i hvert fald for det klare svar.
Ole Stavad (S), 2006-05-24:
Jeg tager ordet, da jeg ikke så, at indenrigs- og sundhedsministeren var på vej på talerstolen for at besvare det spørgsmål, som fru Pia Gjellerup stillede til ændringsforslagene, der er stillet uden for betænkningen til L 190.
For det er her, vi har ændringsforslag nr. 4, hvor der, som vi læser det, er en uoverensstemmelse mellem bemærkningerne og lovteksten.
Det er det ene.
Det andet er, at jeg synes, det ville være nyttigt, hvis indenrigs- og sundhedsministeren lige ville forklare, hvad det her egentlig går ud på.
For det er jo lidt underligt, at man først laver en lovgivning, der utraditionelt ved lov fastsætter udskrivningsprocenterne både på indkomstskat og på grundskyldpromillen med to decimaler for hver enkelt kommune i 2007, og derefter i det her ændringsforslag, som er kommet, efter at vi har afgivet betænkning, siger, at i 2008 skal man så lave en afrunding og ifølge lovteksten efter sædvanlige principper, nemlig at hvis den anden decimal er fem eller derover, runder man op; er den fire eller derunder, runder man ned.
Fair nok – der står så noget andet i bemærkningerne.
Men hvorfor siger man så ikke til kommunalbestyrelserne, at de skal fastsætte en grundskyldpromille og en udskrivningsprocent med én decimal?
Altså, det er lidt underligt, som jeg læser den her tekst, at man forudsætter, at byrådene, kommunalbestyrelserne fastsætter med to decimaler, hvorefter vi laver en regel for at afrunde, i stedet for at man ved lov fastsætter, at man skal fastsætte grundskyld og udskrivningsprocent med en decimal.
Jeg prøver at snakke så længe, at indenrigsministeren får en chance for at få afklaret, hvad han vil svare, men jeg synes, indenrigsministeren skylder os et svar på, hvad det egentlig er, han vil have os til at vedtage om et øjeblik.
Og jeg er nødt til at gøre det på den her måde, fordi indenrigsministeren er kommet med ændringsforslag, efter at der er afgivet betænkning, og uden at det var bebudet over for Kommunaludvalget, og forslaget er stillet uden for betænkningen.
Derfor håber jeg, at indenrigsministeren snart vil være beredt til at give os et svar her fra Folketingets talerstol, og jeg vil sige til formanden, at jeg synes, vi bør have det, inden der stemmes om det.
Karen J. Klint (S), 2006-05-24:
Jubelen over afstemningen for lidt siden generer mig ikke synderligt, for det her er faktisk også lidt af en jubelsag.
Det er et lovforslag, der for en gangs skyld har været udsat for en rigtig konstruktiv udvalgsbehandling, hvor ordførerne virkelig har kunnet forhandle på tværs af de politiske partier både på udvalgsmøderne og mellem udvalgsmøderne, har kunnet forhandle med ministeren på den ene og den anden led.
Og derfor er vi nu nået frem til en fuldstændig ligestilling mellem de offentlige serviceudbydere og de private entreprenører på området.
Så en stor kvittering for, at vi faktisk har succes med vores udvalgsarbejde herinde en gang imellem, og at vi kan nå langt, når vi en gang imellem forholder os lidt frit til, hvad der ellers er sagt ved første behandling.
For det er jo noget, der er sket efter førstebehandlingen, hvor vi pludselig fik en idé til, hvordan det kunne løses.
Så rigtig mange tak til Venstre og De Konservative og til ministeren for, at vi nu har et fælles forslag, som vi alle sammen kan bakke op om.
Hermed sluttede forhandlingen.
Afstemning
Ændringsforslag nr. 1-4 vedtoges uden afstemning.
Lovforslaget overgik derefter til tredje behandling.
Birgitte Josefsen (V), 2006-05-24:
Jeg vil alene forholde mig til det ene af de stillede ændringsforslag.
Som loven om kunstig befrugtning er i dag, er det jo sådan, at både cykelsmed og bager kan tilbyde kvinder kunstig befrugtning, og det bryder jeg mig ganske enkelt ikke om.
I Venstre er vi af den opfattelse, at vi hele tiden skal have øje for at højne niveauet på sundhedsområdet; det er en sag, som vi om nogen er optaget af, også når det gælder kunstig befrugtning.
Vi er ligeledes en del i Venstre, der har den holdning, at der skal være muligheder for behandling for alle på et højt fagligt niveau, og sådan er det jo ikke i dag.
Lesbiske og enlige kan ikke tilbydes kunstig befrugtning på et højt fagligt niveau, og det vil vi gerne at man kan ændre på.
I dag er vi så af forskellige årsager i den situation, at der foreligger et ændringsforslag, der kan ændre på netop det forhold.
Det kan så hjælpe os i forhold til den holdning, vi har om at hæve niveauet for det faglige indhold.
Så langt vil vi ikke gå.
Vi synes, at det offentlige regi skal være forbeholdt dem, der af andre årsager end dem, jeg har påpeget her, har brug for en behandling.
Derfor ser vi gerne opgaven løst i det private sundhedsvæsen og med selvbetaling.
Derfor er vi i den situation, når vi kommer til afstemningen, at vi ikke kan trykke på hverken den røde eller den grønne knap, og derfor vil vi med fast hånd trykke på den gule knap.
Vi synes, at det skal være sådan i fremtiden, at alle skal have muligheder for behandling på et højt niveau.
Men vi vil gerne, som jeg siger, have det delt op, så vi bruger det offentlige sundhedsvæsen til dem, der har brug for behandling, fordi de ikke kan blive gravide.
De, der har truffet et bevidst valg af partner og ud fra en anden seksuel retning, må så ty til egne lommer.
Hermed sluttede forhandlingen.
Jens Rohde (V), 2006-05-24:
Jeg er ikke vant til sådan at blive rost af socialdemokrater og SF’ere, det er jo næsten bekymrende i sig selv.
Men i den her sag vil jeg da gerne kvittere for de pæne ord.
Jeg hører ikke til dem, der mener, at vi skal lave signallovgivning.
Jeg mener faktisk, at det er endnu mere forkert at lave signallovgivning, når denne signallovgivning er åbenlyst diskriminerende.
Det er en holdning, som jeg har, og den kan fru Birthe Skaarup så vælge at kalde kønsløs.
Altså, meget er jeg blevet kaldt, men kønsløs, det var en nyhed.
Det er kun nogle få uger siden, jeg blev kaldt sexistisk, og begge dele kan da i hvert fald ikke være rigtige.
Men under alle omstændigheder er vi altså nogle stykker i Venstre, der synes, at det forbud, vi har, er diskriminerende, og at det derfor bør ophæves.
Derfor stemmer vi ja til det ændringsforslag, som oppositionen har stillet, og det står vi selvfølgelig fuldstændig ved.
Ole Stavad (S), 2006-05-24:
Jeg vil sige til indenrigsministerens replik, at vi, hvis jeg må have lov at sige det lidt venligt, forsøger at finde ud af, hvad det egentlig er, indenrigsministeren ønsker, og at indenrigsministeren selv har valgt en metode, så vi lidt usædvanligt måske foretager udvalgsbehandlingen her under andenbehandlingen.
Men det har vi været nødt til, for på det tidspunkt, hvor vi afgav betænkning, havde indenrigsministeren ikke stillet sine ændringsforslag, også meget udsædvanligt i en sag af den her karakter, en stor sag.
Og der har vi valgt ikke at hidse os op.
Men hvis indenrigsministeren læser sine egne bemærkninger til ændringsforslag nr. 4, kan han se, at der står i bemærkningerne til ændringsforslag nr. 4, at anden decimal og eventuelle efterfølgende decimaler bortfalder, hvorimod det fremgår af lovteksten, at der foretages en – kan vi sige – sædvanlig afrunding, ikke at decimalen bortfalder, men at den enten forhøjes eller sænkes, alt efter om anden decimal efter kommaet er over 5 eller under.
Det er det ene.
Det andet er, at det er dybt mystisk – og det er ikke et spørgsmål om detaljer, eller at man pindehugger, det er et spørgsmål om at lave ting ordentligt – at indenrigsministeren først beslutter at fremsætte et lovforslag, der, som vi også diskuterede under førstebehandlingen, helt usædvanligt indeholder en anden decimal på både udskrivningsprocent og grundskyldpromille, noget, som også ordførere fra partier, der er en del af aftalen med indenrigsministeren, udtrykte egentlig forundring over.
Der sker ingenting i 2007, vi skal køre med 2 decimaler i 2007, og derefter laver man så en afrundingsregel i stedet for at sige, at byrådene, kommunalstyrelserne, når de fastsætter grundskyldpromille og udskrivningsprocent for 2008, ikke skal gøre det med to decimaler, men med en.
Det er en højst usædvanlig måde at lovgive på.
Det er et spørgsmål om, at vi har et fælles ansvar for en lovkvalitet, vi kan være bekendt, når vi har gjort det her færdigt, uanset om vi i sidste omgang stemmer for eller imod eller undlader at stemme til lovforslaget.
Det er i hvert fald et ansvar, vi føler, og derfor vil jeg godt sige, at den undertone, der var i indenrigsministerens svar, synes jeg ikke var fair.
Nu må vi jo se udskriften bagefter, men jeg tror ikke, man kan afkode nogen speciel undertone.
Sigtet med forslaget er meget klart, men nu har jeg jo haft lejlighed til at læse lidt på teksten, mens både toner og undertoner er flydt fra Folketingets talerstol.
Det kan meget vel være, at det måske kunne være nyttigt at få præciseret nogle ting, det skal jeg bestemt ikke udelukke, og den bedste måde at gøre det på vil jo være at foranledige, at der kommer en udvalgsbehandling, inden ændringsforslagene bliver fremmet til vedtagelse.
Det vil jeg i hvert fald være meget indstillet på.
Birthe Skaarup (DF), 2006-05-24:
Ros eller ej, det kan man gøre, som man vil.
Jeg synes, at mentaliteten efterhånden er blevet lidt kønsløs og lidt åndsforladt på en eller anden måde.
Det er måske det, der er kommet ud af den seksuelle frigørelse, og det kan man jo så også tage en diskussion om.
Folk har jo lov til at gøre, hvad de vil inden for lovens rammer, og det gør de så også allerede.
Men jeg synes blot, at lovgiverne ikke i udgangspunktet bør statsautorisere et fravær af faderen.
Det synes jeg er signalværdien, og det er konsekvensen i dag, hvis ændringsforslagene bliver vedtaget.
Jeg vil også godt sige, at en mand efterhånden er blevet reduceret til en skakbrik, der flyttes frem og tilbage på brættet alt efter den politiske dagsorden.
Niels Helveg Petersen (RV), 2006-05-24:
Der er i hvert fald to gode grunde til det.
For det første er det arabiske initiativ nu ude over pilotfasen, og der foreligger en evaluering fra Udenrigsministeriet af pilotfasen med en række anbefalinger af, hvorledes vi skal komme videre med det arabiske initiativ, og det er jo naturligt, at Folketinget får en mulighed for at drøfte det og udstikke nogle retningslinjer for det arabiske initiativs udfoldelse i de kommende år.
For det andet må vi sige, og det jo nærmest er en underdrivelse, at Danmarks forhold til den arabiske verden har undergået meget store forandringer efter tegningesagen, og forholdet til den arabiske verden har ændret sig og er jo stadig væk, hvad man må kalde prekært.
Derfor er der god mening i, at Folketinget nu drøfter, hvorledes det arabiske initiativ skal udfoldes, også på basis af de begivenheder, vi har været igennem med tegningesagen.
Derfor glæder Folketinget sig til at høre, hvad ministeren har at sige om det arabiske initiativs fremtid i de kommende år.
Besvarelse
Pia Gjellerup (S), 2006-05-24:
Først angående om det er en detalje eller ej: Det kunne det jo nok forekomme nogle at være, når der er tale om andendecimaler, men det er imidlertid noget, indenrigsministeren selv har lagt meget vægt på ved at lave lovgivning, der indeholder to decimaler i alle skattearter for alle kommuner.
Derudover erindrer vi, hvad der er sket for kommuner, der har et meget, meget vanskeligt arbejde med at få pengene til at passe til bare en lille smule af de forventninger, vi har til kommunerne om den velfærd, vi alle sammen meget ønsker de skal levere.
Når de har overskredet en aftale med indenrigsministeren med 0,02 pct., er de blevet straffet, og derfor er det jo overordentlig interessant, når man gør det op i kommunale kroner.
Så er det selvfølgelig ikke noget, der bare handler om den yderste decimal, så er det spørgsmålet om serviceydelser og omsorg i den enkelte kommune, og så er det ikke nogen detalje.
Men jeg vil så føje til, at af hensyn til lovgivningsarbejdet – vi skal jo ikke sige andet, end at der selvfølgelig kan ske nogle fejl, og nu har vi påpeget en fejl – vil det være mest hensigtsmæssigt og mest rimeligt over for Folketinget, at vi vedtager noget, hvor der er overensstemmelse mellem lovteksten og bemærkningerne.
Det vil være fornuftigt at trække ændringsforslag nr. 4, så vi kan vurdere det i udvalget, så jeg vil gerne for god ordens skyld bede om, at også dette forslag kommer tilbage mellem anden og tredje behandling.
Så mangler vi faktisk kun, at ændringsforslaget bliver trukket, men det gør det måske om et øjeblik.
I det lys vil jeg gerne trække ændringsforslag nr. 4, så vi undgår den situation, at vi vedtager et ændringsforslag, der eventuelt skal præciseres efterfølgende.
Kamal Qureshi (SF), 2006-05-24:
Som nogle siger, er dagen ikke omme, før den tykke dame har sunget, og dagen er jo ikke omme endnu, så lad os vente og se, om den bliver historisk.
Det håber jeg den gør.
Jeg vil også meget gerne rose dem, som bakker op om forslaget, og jeg håber også, det bliver en dag, hvor vi får lavet den ændring, som mange har kæmpet for i rigtig lang tid.
Ole Sohn (SF), 2006-05-24:
En gang imellem kan man godt undre sig over Det Radikale Venstre, for jeg formoder sådan set, at Det Radikale Venstre og SF ender med at stemme ens til regeringens forslag, fordi det er et elendigt forslag.
Det burde Det Radikale Venstre måske have brugt sin energi på at udtrykke, men det agter man ikke.
Sådan er virkeligheden.
Men det er lidt bekymrende, at man ikke fra Det Radikale Venstres side kan se eller vil anerkende, at den model, man har lavet i 15 andre EU-lande, er teknologineutral og dermed eliminerer grænsehandelsproblemerne.
Det er faktisk derfor, man har lavet og indført ordningen på en sådan måde, at det er brugerne, der kommer til at finansiere det på en teknologineutral måde, uden at det giver grænsehandelsproblemer.
Det var det, man skulle have adopteret, og det var det, vi foreslog.
Det bliver ikke til noget, så nu stemmer Socialdemokratiet, Det Radikale Venstre, Enhedslisten og SF imod det af regeringen fremsatte forslag, fordi vi er enige om, at det er en elendig model.
Jens Rohde (V), 2006-05-24:
Jeg kan forstå på min gode kollega hr. Jørgen Winther, at hvis man skal være et moderne menneske, skal man skifte holdning i den her sag over årene.
Det kan jeg ikke helt prale af.
Første gang, jeg stod på Folketingets talerstol, var den 19. juni 1998, og dengang holdt jeg følgende tale, som jeg gerne vil have lov til at læse op.
Selv om man altid skal være varsom med at gentage sine taler, vil jeg gøre en undtagelse denne gang: I Venstre er vi et mindretal, der stemmer for ophævelse af forbuddet mod kunstig befrugtning af enlige og lesbiske.
På det mindretals vegne tør jeg godt slå fast, at dette er et spørgsmål, der er meget vanskeligt at tage stilling til.
Vi ved jo godt, at når man driver politik, er man nødt til at se på, hvordan klaveret egentlig spiller i samfundet.
Hvor gerne vi end ville, er der ingen, der kan garantere børnene, at de kommer til at vokse op med en far og en mor.
Jeg tror, at vi alle kender en del enlige, som får børn, og selv om jeg personligt synes, at nogle af dem af forskellige grunde burde have tænkt sig lidt om, ville det være at gå temmelig vidt, hvis vi som politikere skulle til at forbyde det.
Vi kender vel også alle forældrepar, der er skilt, og i nogle tilfælde ser børnene heller aldrig deres far.
Endelig har vi i forvejen mange tilfælde, hvor børn ikke kender deres biologiske far.
Der er ikke nogen af disse tilfælde, der er optimale for barnet, men det centrale i det her er, at vi ikke kan lovgive os ud af de problematikker.
Den nuværende lovgivning kan ikke forhindre enlige og lesbiske i at få børn.
De kan vælge at gøre det på den naturlige måde – jeg tror såmænd, der er mange mænd, der gerne vil stille sig til rådighed – og barnet vil aldrig nogen sinde kende den biologiske far alligevel.
Man kan også vælge at rejse til Holland for at få foretaget det lægelige indgreb, eller man kan vælge at spille i det store lotteri og få foretaget indgrebet af en af de kvaksalvere, som sådan et forbud altid får frem på markedet.
Sidstnævnte er ikke alene uheldigt, det er også farligt, og det er faktisk også derfor, vi tillader abort i Danmark.
Vi mener også, at den nuværende lov, det nuværende forbud er diskriminerende, uanset om man kan lide det eller ej.
Hvert enkelt menneske må tage ansvaret for de børn, som det måtte sætte i verden.
Det er og bliver et forældreansvar, men skal der være konsekvens i forældreansvaret som begreb, må der også være tale om et forældrevalg.
Det sagde jeg i 1998 på vegne af et lille mindretal i Venstres gruppe, og det samme kan jeg sige i dag.
Vi er en lille gruppe i Venstre, som stemmer ja til det ændringsforslag, som er stillet af oppositionen, fordi vi mener, at det forbud, der er, er diskriminerende.
Charlotte Fischer (RV), 2006-05-24:
Vi synes jo, det helt overordnet er et rigtig godt lovforslag, der rummer forbedringer på flere punkter, men det er klart, at det spørgsmål, som vi taler om nu, der handler om de enliges og lesbiske kvinders muligheder for at få adgang til kunstig befrugtning, er os magtpåliggende, og det er, fordi det her handler om de meget grundlæggende principper.
Enhver anden model vil blive opfattet som diskrimination, og det vil være diskrimination.
Så ved jeg godt, at der er den her argumentation om, at de jo ikke er syge, og når nu også hr. Jørgen Winther er ude i bekendelser, så kan jeg sige, at der har jeg også selv været.
Det er jo rigtigt, at vi har et sygehusvæsen, som kun er for de syge, men sagen er, at kunstig befrugtning allerede i dag er et helt anderledes område.
Vi behandler massevis af heteroseksuelle par, som ikke er syge, de er uforklarligt barnløse.
Derfor synes jeg, at man skal sige, at konsekvensen er, at alle skal stilles lige, og det gør man ikke, hvis man lander på nogen som helst andre modeller end den, vi har lagt op til.
Kamal Qureshi (SF), 2006-05-24:
Jeg takker hr. Jørgen Winther for historielektionen og vil så gerne give nogle informationer til de mange Venstremedlemmer, der er til stede, og som jeg håber på mangler nogle argumenter for, hvordan de skal stemme.
Så lad mig prøve at give nogle informationer, som man måske ikke altid lige er klar over.
Hvis samtlige de lesbiske par, som i dag lever i registreret partnerskab, skulle vælge at benytte sig af tilbuddet om kunstig befrugtning, ville det koste mindre end 2 mio. kr. – det vil sige, hvis samtlige gjorde det.
Der er intet, der tyder på, at samtlige vil ønske en sådan behandling.
Så det er ikke noget, der vælter nogen sygehusbudgetter eller nogen budgetter i det offentlige.
Så det, som jeg egentlig synes valget står meget klart imellem, og det synes jeg også hr. Jørgen Winther tydeliggjorde, er: Hvis man stemmer imod oppositionens forslag, åbner man faktisk for et forbud, man fastholder altså det eksisterende forbud mod, at lesbiske skal kunne få adgang til kunstig befrugtning, hvorimod man, hvis man stemmer for vores forslag, åbner for en mulighed, som de lesbiske kan benytte sig af, og som ikke på nogen måde vælter de offentlige budgetter.
Jørgen Winther (V), 2006-05-24:
Jeg siger bestemt tak for den venlige forståelse hos fru Karen Klint.
Så vil jeg sige, at det med at stå samlet i etiske forslag bestræber vi os også på i Venstre, men hvis vi mærker, der er nogle, der sådan af hjertet virkelig ønsker at have en afvigende holdning i forhold til, hvad flertallet har, så har vi stor, fuld respekt for det, for der er altså nogle partiprogrammer, hvor etiske ting ikke kan skrives ind, så det passer ind i det hele.
Tænk bare på abortlovgivningen.
Det var i 1970’erne, vi fik fri abort her i Danmark.
Tænk på alle de partier, der indtil den dag havde den holdning, at en ung kvinde ikke selv kunne vælge abort.
Der er jo sket utrolig meget, tænk på K.K. Steincke og de holdninger, han havde.
Så vil jeg også lige minde hr. Kamal Qureshi om, at fru Margrete Auken fra SF, som jo altså er en fremsynet politiker – hun er ikke i Folketinget mere –
har sagt: Et barn har ret til en far, og det bør ikke kun gælde, når forældrene går fra hinanden, men også når barnet bliver til.
Så Margrete Auken havde den helt klare holdning, da vi debatterede det her i 1996, at der skulle være en mor og en far, for at man kunne blive hjulpet.
Så tingene ændrer sig, og det er vi også nogle politikere der gør.
Karen J. Klint (S), 2006-05-24:
Jeg vil da gerne kvittere for hr. Jørgen Winthers svar, også med hensyn til netop det, at man ikke sundhedstester alle.
Så det er helt o.k.
Jeg vil heller ikke i dag gå sådan specielt hårdt til hr. Jørgen Winther.
Jeg vil hellere se, hvordan afstemningen falder ud i det nye, moderne parti, som vi ser her, for det er jo helt legalt at skifte holdning.
Hr. Jørgen Winther har ret i, at Socialdemokraterne også har skiftet holdning til det, men det har vi netop ud fra, at det jo ikke er at sygeliggøre det at være lesbisk, for det er en ligestilling nu, fordi andre heller ikke bliver sundhedstestet.
Vi har ikke som gruppe behov for sådan at være specielt splittet i det her, for den proces, der har været i mit moderne parti, har netop været hen imod, at vi nu godt tør stå sammen vedrørende etiske forhold, der kan være svære.
Der kan være andre etiske forhold, vi endnu ikke er parat til at stå sammen om, og sådan er vi jo forskellige.
Jørgen Winther (V), 2006-05-24:
Til det første spørgsmål angående et heteroseksuelt ægtepar eller par: Hvis en kvinde ikke kan blive gravid på almindelig måde, mand og kvinde sammen, så er det sådan, at der ikke altid foretages de helt grundige undersøgelser.
Man kan så sige, at det er unaturligt, at en mand og en kvinde ikke kan få børn, og at der er tale om en eller anden form for defekt, men at begynde at undersøge ud i alle ekstremer er der ikke be hov for.
Så situationen er den, at der hjælper man også.
Angående det med privathospitaler, og om det er moderne holdninger, vil jeg sige, at det er nogle grundlæggende holdninger, Venstre har, at vi synes, at privathospitaler er et udmærket supplement, hvis man skal have rettet en næse, have noget væk fra øjnene, være mere moderne og alt muligt andet, og der synes vi, at de gør noget meget sundt og fornuftigt.
Hvis man så ønsker at få børn og man er enlig eller lesbisk, synes vi også, det er rimeligt, at man selv skal betale.
Det er så den grundlæggende politiske holdning, vi har.
Karen J. Klint (S), 2006-05-24:
Jeg har et par spørgsmål til Venstres ordfører, og det er sådan nogle lidt direkte spørgsmål: Kan Venstres ordfører bekræfte, at kvinder i dag, der lever i heteroseksuelle parforhold, ikke konsekvent bliver sundhedsmæssigt undersøgt, så det ikke kun er, hvis man har en sygdomslidelse, at man bliver behandlet i det offentlige?
Det er jo relativt nemt at sige ja og nej til.
Så har jeg et andet spørgsmål, og det går på: Er man kun et moderne parti, hvis man støtter privathospitalerne?
Er man kun et moderne parti i bevægelse, hvis man støtter privathospitalerne?