runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Frank Aaen (EL), 2006-01-12:
Hovedpointen i det, vi har hørt hele tiden, er, at en aftale skal holdes, og det lyder også fint.
Og aftalen bliver jo holdt.
Staten kommer ikke af med en eneste krone mere, end der er aftalt.
Kommunerne har så bare fundet lidt flere penge i kassen, som de gerne vil bruge til at gøre det lidt bedre for de ældre, til at gøre det lidt bedre i folkeskolen.
Det er det, der er komplet uforståeligt, nemlig hvorfor regeringen kommer med det her formalistiske argument om, at en aftale skal holdes, selv om der ikke fragår staten noget som helst.
Hvorfor er det så vigtigt for samfundsøkonomien, at man ikke har så mange hjemmehjælpere ansat i kommunerne næste år, som man havde budgetteret med, at man ikke har så stor en indsats i folkeskolen, som man havde budgetteret med?
Hvorfor er det vigtigt for samfundsøkonomien?
Det er der ikke nogen der forstår, kan vi få en forklaring?
Thor Pedersen (V), 2006-01-12:
Det er ikke et spørgsmål om, hvad man har, det er et spørgsmål om, hvad der er plads til totalt set i den samlede økonomi.
Ud fra det har vi i enighed indgået en aftale med KL.
Det er en frivillig aftale, der er indgået med KL, om, hvor meget man kan løfte udgifterne i 2006, om, hvor meget der er plads til under et, når man har finansloven, de statslige udgifter, ved siden af de kommunale udgifter.
Hvor meget er der plads til i alt?
Der er et samlet udgiftsløft fra aftalen for 2005 til aftalen for 2006 på 2 mia. kr.
Der er altså råd til at bruge flere penge på ældreområdet, end man gjorde i aftalen for 2005.
Det er da klart, at man ikke bare kan sige, at det, man har i kassen, kan man bruge.
For det er jo præcis det, man skal undgå, nemlig at kommunerne tømmer deres kassebeholdninger, før de bliver lagt sammen i det nye kommunale fællesskab i 2007, for det er der, man har brug for midlerne.
Det handler altså om, hvordan man Fttmo036.fm Page 2602
Friday, March 10, 2006 4:42 PM
overhovedet håndterer den udfordring, at man ser det med fællesskabets øjne fra den 1. januar 2007, hvad det er, man bringer med sig både af gældsposter og af positiv kassebeholdning.
Line Barfod (EL), 2006-01-12:
Vi er i hvert fald enige så langt, at kommunerne har pengene.
Derfor har kommunerne lavet nogle budgetter, og de har handlet ud fra de budgetter om, at der skulle være så og så mange ansat til f.eks. at levere hjemmehjælp til de ældre.
Nu kommer finansministeren så og siger: I må ikke levere så meget hjemmehjælp, som I har besluttet i budgetterne, men agere ud fra, at der skal leveres mindre hjemmehjælp, for I må ikke bruge så mange penge, som I havde tænkt jer at bruge, selv om kommunerne har pengene.
Det er det, jeg simpelt hen ikke forstår.
Jeg forstår ikke, hvor faren for samfundsøkonomien er, ved at de ældre i dette land får hjemmehjælp, ved at forholdene i folkeskolen bliver forbedret.
Line Barfod (EL), 2006-01-12:
Jeg skal ikke trække debatten i langdrag.
I Enhedslisten har vi forstået, at man vil sikre sig, at den kommune, der har det sidste lån, ikke kommer i klemme, og det er selvfølgelig væsentligt.
Derfor kan vi også støtte forslaget.
Og mon ikke vi kan gøre det i en form, så vi ender med relativt hurtigt og med et stort flertal, måske tenderende hen imod en enig Folketingssal, at få dette meget vigtige lovforslag vedtaget?
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling.
Afstemning
Kristen Touborg (SF), 2006-01-12:
Der er flere ordførere, som har været inde på, at det her faktisk er noget af en historisk dag, idet man går ud og ophæver en så gammel lov.
Og det er da også ret interessant sådan historisk set at læse i bemærkningerne, hvad det egentlig er, der har været baggrunden for, at man har lavet loven her.
Nu beder Danske Bank så om at få den afviklet, og det finder vi i SF ikke er nogen stor sag, det er jo fremhævet, at der ikke er de store obligationsbeholdninger ude i fri cirkulation.
Men jeg har alligevel tænkt på, om det her problem i rimelig grad er søgt løst af Danske Bank.
De plejer jo at gå ind for markedsøkonomi, og det kunne så også indebære, at man sikrede, at de har forsøgt at opkøbe de her cirkulerende obligationer i tilstrækkelig grad, sådan at banken ikke kommer løbende til lovgiverne for at få os til at lovgive om et problem, som banken måske i virkeligheden selv burde have løst.
Det er noget af det, jeg vil prøve at spørge lidt til under udvalgsbehandlingen eller eventuelt prøve at spørge ministeren om, nemlig hvorvidt han skulle kende løsningen på det.
Ole Glahn (RV), 2006-01-12:
Jeg kan gøre det meget kort.
Da Danske Banks hypotekafdeling ikke længere er nogen reel aktør på realkreditmarkedet, så ville det være noget besynderligt, hvis ikke vi fulgte det her lovforslag, og da det yderligere er sådan, at det er meget begrænsede økonomiske og administrative konsekvenser, lovens gennemførelse giver, og Indenrigsministeriet, som det er sagt, overvåger, at det her kommer til at foregå på en korrekt måde, så kan jeg til indenrigsministerens glæde, men måske ikke overraskelse, tilkendegive, at Det Radikale Venstre også støtter lovforslaget.
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2006-01-12:
Det Konservative Folkeparti kan også støtte dette forslag.
Man kan sige, at vi nærmest skal have fat i en pincet her, for normalt har vi jo store millionbeløb og milliarder på kontoen, men her er sagens substans en obligationsbeholdning på 3.265.726 kr.
Disse obligationer skal opkøbes og derefter indfries, og det kan vi naturligvis støtte.
Det sidste lån blev optaget i 1989 med løbetid til 2022, men da der ikke er yderligere aktiviteter omkring udstedelsen af hypotekbanklån, ja, så har Danske Bank altså ønsket en ophævelse, og ophævelsen sker på en måde, så kreditorer og debitorer ikke stilles ringere.
Det er altid meget vanskeligt, når man har disse små obligationsserier, at lave retfærdige handler, men der kan jeg forstå, at Indenrigsministeriet vil overvåge, at det sker på en ordentlig og retfærdig måde.
Vi støtter forslaget.
Fttmo036.fm Page 2599 Friday, March 10, 2006 4:42 PM
Per Clausen (EL), 2006-01-12:
Det, der er kernen i det her, er jo, at regeringen og et flertal i det her Folketing ikke ønsker at overlade det til byrådene og borgerne i kommunerne at bestemme, hvilket niveau der skal være for den offentlige service, heller ikke selv om man er i stand til at forbedre den offentlige service uden at sætte skatterne op.
Og det er jo kun, fordi man har besluttet sig til, at det er vigtigere, at forbruget af mobiltelefoner får mulighed for at stige, end det er, at der bruges flere penge på hjemmehjælp, på folkeskole og på børnepasning.
Det er jo det bagvedliggende, og det er derfor, man bruger de metoder, der er nødvendige i det spil, også metoder, som sætter spørgsmålstegn ved, hvordan forholdet er mellem regering og Folketing, selv om jeg erkender, at hr. Peter Christensen sikkert har ret i, at man stadig holder sig inden for lovens rammer.
Thor Pedersen (V), 2006-01-12:
Det, hr. Frank Aaen argumenterer for, er jo, at man ikke har et aftalesystem, for hr. Frank Aaen mener blot, at det, der skal styre, er, hvor mange penge der er i kassen, og at de skal bruges.
Men hele grunden til, at det går godt i Danmark, er lige præcis, at man styrer den samlede offentlige økonomi.
Det, vi har aftalt med kommunerne, er, hvor mange penge de råder over, og at de fik det, de manglede, i balancetilskud af staten; ca. 10 mia. kr. leverede statskassen ekstra ud over bloktilskuddet i almindelighed.
Det var de 10 mia. kr., man skulle bruge for at opretholde det niveau, der var aftalt for 2005, plus 1 mia. kr. yderligere i løft plus yderligere 2 mia. kr.
Dette er altså betalt af statskassen.
Hvis man havde haft de penge, da vi lavede aftalen, eller havde sandsynliggjort, at man havde pengene, ja, så var det staten, der havde bidraget med 4 mia. kr. mindre til det kommunale system.
Derfor hænger aftalen altså sammen omkring, hvad man skal bruge af penge, og hvad staten afleverer.
For at en aftale skal virke, er det begge aftaleparter, der skal overholde den, ellers giver det ingen mening.
Frank Aaen (EL), 2006-01-12:
Så fik vi en ny stribe detaljer og teknik, og hvad ved jeg, som ingen forstår, og ingen bør forstå, for det er udenomssnak.
Jeg spurgte: Hvorfor er det skadeligt for samfundsøkonomien, at kommunerne ansætter lidt flere hjemmehjælpere, end de havde regnet med, fordi de har fundet lidt flere penge, end de havde regnet med?
Hvorfor er det skadeligt for samfundsøkonomien, at der er lidt flere til at passe børn?
Hvorfor er det skadeligt for samfundsøkonomien, at man måske kan passe parkerne lidt bedre, end man ellers havde regnet med at man kunne osv. osv.?
Hvorfor er det bedre, at en hjemmehjælper går arbejdsløs, end at vedkommende er i arbejde?
Hvorfor er det bedre, at en pædagogmedhjælper går ledig i stedet for at passe børn?
Det er jo det, der er essensen i den her diskussion, og det må finansministeren da forholde sig til i stedet for at komme med tekniske udenomsforklaringer.
Thor Pedersen (V), 2006-01-12:
Det er jo en samlet vurdering, der gør sig gældende for, hvad det er, man aftaler, f.eks. at vi har den laveste ledighed i mere end 30 år; en ledighed lavere, end hvad Enhedslisten nogen sinde har støttet nogen tidligere regering i at man skulle nå.
Der har ikke været en tilsvarende lav ledighed, med det er ikke det samme, som at der er rådighed over frie ressourcer i samfundet.
I øvrigt er det sådan, at hvis man bruger for mange penge i 2006, så mangler man dem i 2007, for det er jo en ressource til rådighed for de fremtidige kommuner, man rent faktisk fjerner i de kommunale kasser.
Det burde ingen have interesse i, og jeg har meget svært ved at se, at det skulle være et formål, at man ansætter flere i Fttmo036.fm Page 2603
Friday, March 10, 2006 4:42 PM 2006 for at afskedige dem i 2007 og så reducere niveauet, når det, vi lægger op til, er, at man til stadighed kan forbedre de offentlige servicetilbud hvert eneste år.
Ole Glahn (RV), 2006-01-12:
Men her, hvor man eventuelt skulle inddrage et beløb på små 3 mia. kr. også fra Amtsrådsforeningen, så er det noget, der skal klares uden om Folketingssalen, og som ikke kan bringes op til debat her.
Jeg vil gerne spørge finansministeren: Hvad er den konkrete årsag til, at man anvender den specielle metode, som sætter hele dette cirkus i gang?
Thor Pedersen (V), 2006-01-12:
Må jeg lige sige om det usædvanlige, at der ikke er noget mærkeligt i det.
For 35 år siden fik de kommunale enheder, dengang sognekommunerne, en udfordring i form af kommunesammenlægningerne til det nuværende antal, og det er læren fra dengang, der gør, at vi har undersøgt, hvordan vi kunne forhindre, at det gik galt.
Vi brugte megen tid sammen med KL på at sikre, at det, vi aftalte, rummede alt det, der skulle til i forbindelse med det forberedende arbejde her i 2006 op til kommunesammenlægningerne.
Vi nåede til enighed om den ramme, der ligger nu, og det, vi ønskede at sikre, var jo bare, at økonomidelen af aftalen blev overholdt.
Der er ikke tale om, at vi vil straffe kommunerne eller gøre noget andet, fordi de ikke overholder en aftale.
Det eneste, vi ønsker, er at få mulighed for at rette op dér, hvor noget måtte være skredet, og det synes jeg egentlig er meget fair.
Jeg forstår ikke den aversion mod at sikre det bærende for det kommunale samarbejde med den til enhver tid siddende regering, nemlig at aftaler overholdes.
Henrik Sass Larsen (S), 2006-01-12:
Diskussionen er jo opstået, fordi vi synes, det er usædvanligt, at man bruger den fremgangsmåde.
Hvis regeringen ønskede at gribe ind, hvis det var det, den havde intentioner om, kunne sagen jo have været ordnet ved at sende et ganske almindeligt aktstykke på nøjagtig samme måde, som man fremlægger et aktstykke i forbindelse med bloktilskuddene, og så havde vi ikke haft nogen problemer.
Men nu får regeringen vide beføjelser, og lad mig spørge helt konkret: I øjeblikket er kommunerne i gang med at åbne budgetterne på finansministerens pålæg, og hvad nu, hvis man ude i kommunerne konverterer en masse gode driftsudgifter til f.eks. anlægsudgifter?
På den måde kan kommunerne lige pludselig holde sig inden for den ramme, som ministeren har befalet, og vil ministeren være særlig opmærksom på det og gribe ind over for det?
Thor Pedersen (V), 2006-01-12:
Det er sådan, at de almindelige aktstykker om kommunaløkonomien vedtages i Finansudvalget i juni måned, og regeringen ønskede at få en tilkendegivelse af, at der var flertal for, at aftaler skal overholdes, og at man i givet fald ville give regeringen mulighed for at rette op på tingene, hvis aftalerne ikke blev overholdt.
Det er det, sagen drejer sig om.
Friday, March 10, 2006 4:42 PM
ønsker, at en aftale bliver overholdt.
Det burde være en hjælp for alle parter, og Socialdemokratiet burde under alle omstændigheder støtte, at regeringen sikrer, at det ikke får nogen virkning for den samlede økonomi, hvis tingene skrider.
Ole Stavad (S), 2006-01-12:
Jeg er ret overbevist om, at finansministeren med sin fortid er rimelig godt kendt med reglerne i Folketinget og Folketingets Finansudvalg.
Et orienterende aktstykke er ikke et aktstykke, hvorom Finansudvalget træffer beslutning, og som efter sædvanlig praksis kan bringes til debat, så vi kan få tingene lagt frem i åbenhed her i Folketinget.
Den procedure, finansministeren har tilrettelagt i denne sag med et snævert flertal, der også omfatter Dansk Folkeparti, forhindrer, at Folketinget kan træffe beslutning, og forhindrer, at tingene kan foregå i åbenhed – på trods af, at det er en sag, der kan få vidtrækkende betydning for den kommunale økonomi og dermed betjeningen af borgerne, hvad enten det gælder ældreomsorg, børnepasning eller folkeskole.
Hvorfor skal det foregå i nattens mulm og mørke?
Hvorfor må det ikke foregå i det offentlige, åbne rum her i Folketingssalen?
Thor Pedersen (V), 2006-01-12:
For det første tror jeg, det er rigtigt, når hr. Ole Stavad siger, han er enig med fru Pia Gjellerup, og det gør mig lidt tryg, for så er der en vis enighed i Socialdemokratiet.
De foregår i fuldt dagslys, det forventer jeg også vil ske her, og det er jeg meget tryg ved.
Ole Stavad (S), 2006-01-12:
Jeg er helt enig i det, som fru Pia Gjellerup sagde, om, at det her forslag, vi her behandler, jo intet som helst har at gøre med aftaler eller ikke aftaler, overholdelse eller ikke overholdelse.
Det har alene noget at gøre med, at såfremt der skal ske ændringer i det, der allerede er vedtaget i Folketingets Finansudvalg og dermed Folketinget, så skal Folketinget tilslutte sig den konkrete løsning.
Der vil jeg godt spørge finansministeren: Hvorfor har det været afgørende for regeringen at handle imod alt, hvad der i Folketinget er af praksis, måder, vi i øvrigt behandler på, og gældende lovgivning?
Hvad har argumentet været for at sætte gældende lovgivning ud af kraft med det ene præcise formål, at regeringen i nattens mulm og mørke kunne beslutte, hvordan man ville tage pengene, og hvem man ville tage pengene fra i kommunerne med vidtrækkende betydning for borgerne uden indblanding fra Folketingets side?
Thor Pedersen (V), 2006-01-12:
Jo, men det ville også hjælpe, hvis spørgerne hørte på, hvilket svar der er givet til andre spørgere, for jeg har jo sagt, at det, regeringen ønskede, var en tydeliggørelse af, at der er et flertal i Folketinget, der ønsker, at aftaler skal overholdes
Det ønskede vi at få, således at det er synligt for kommunerne, at der ligger en bunden opgave, og at vi tager det alvorligt.
Det er nøjagtig det, man fjerner i det her forslag, for der siger man, at det er først, hvis det er gået galt, at man så kan beslutte, hvad man kan gøre.
Det har vi ikke ønsket, og det er jo sagt meget klart.
Det er også sagt meget tydeligt, at selv om der er en hjemmel i den form, det blev oversendt i, så har vi selv medvirket til, at den hjemmel ikke udnyttes, uden at der er et orienterende aktstykke til Finansudvalget og et flertal dér, som i givet fald kan stoppe anvendelsen af hjemmelen.
Det er da så fair – det er da så fair – det er da en drøftelse, det er da en debat.
Det var det punkt, der vel optog den største del af debatten om finansloven, så man kan ikke sige, det ikke er debatteret.
Nu er min forventning jo, at man konterer og budgetter korrekt, og jeg synes altså, det er mærkeligt, at ordføreren for et stort oppositionsparti kan have en idé om, at kommunerne bryder alle regler om budgetter og regnskaber og konterer tilfældigt.
Jeg går ud fra, at man bestræber sig på at kontere ganske korrekt, og i aftalen er det jo også fastlagt, hvor meget der må bruges til anlæg, og hvor meget der må bruges til drift.
Jeg er sådan set helt enig i, at hvis regeringen agter at straffe, bør sagen behandles i Folketinget, men jeg ved ikke, hvem det er, der taler om at straffe.
Hvor står der noget om at straffe?
Hr. Henrik Sass Larsen taler som ordfører for det store oppositionsparti om at straffe, men jeg har intet ønske om at straffe kommunerne.
Jeg har udtrykkeligt sagt, at det er ingen straf, men en hjælpende hånd til at overholde en aftale, og hvordan kan en hjælpende hånd være en straf?
Jeg vil med det samme give det tilsagn, at hvis vi ønsker at straffe kommunerne, vil der blive lagt et forslag om det frem her i Folketingssalen.
Men det, vi ønsker, er at forhindre skred Fttmo036.fm Page 2608 Friday, March 10, 2006 4:42 PM og sikre, at aftaler overholdes, og det at hjælpe må aldrig opfattes som en straf.
Pia Gjellerup (S), 2006-01-12:
Jeg tror, at noget må stå klart for alle, der lytter til den her debat.
Finansministeren siger, at han sandelig forholder sig til indholdet, og så siger han: For det har jeg afvist, jeg har afvist forslaget.
Ja, det har han, men ikke med nogen som helst forholden sig til indholdet.
Jeg vil gerne vide: Hvad er det for nogle elementer, finansministeren har noget imod i det, der er hovedbeslutningsforslaget?
Det er alene spørgsmålet om at forelægge en sag af meget vidtgående betydning både for aftalesystemet, for borgernes forhold i kommunerne og for samarbejdet mellem regeringen og Folketinget.
Det forholder finansministeren sig ikke til på anden måde, end at han siger: Det vil jeg godt nok ikke.
Men kunne vi få en kvalificering?
Hvad er det for nogen elementer i hovedforslaget, som finansministeren har noget imod, for det handler hele muligheden for et samarbejde mellem Folketing og regering jo faktisk om?
Det er ikke et spørgsmål om, at man kun skal holde sig inden for at gøre noget, der ikke er ulovligt.
Nej, det er et spørgsmål om samarbejde, og det vil jeg gerne have kommentarer til, præcis punkt for punkt.
Det ville være rimeligt, at en finansminister, der havde god taletid, også kunne komme med det svar.
Sådan som jeg hørte finansministerens besvarelse, forholdt han sig overhovedet kun til forslagets tilstedeværelse og forslagsstillerne, og dem har han begge dele noget imod.
Men han forholdt sig overhovedet ikke til indholdet af forslaget, og det handler jo nok om det, som finansministeren gerne vil gøre det til, at det er et spørgsmål om, at man indgår aftaler og holder dem, og hvis de skrider, så retter man dem op.
Det er jo glimrende både at indgå aftaler og sikre, at de overholdes.
Og så ved vi jo godt, at når man sidder og gætter på noget, der skal ske efter halvandet år, og man lige knap har regnskaberne fra det foregående år, så vil der være nogle ting, der kan overraske selv den bedste, og så vender man tilbage og diskuterer.
Så det, vi i virkeligheden gerne ville med dette beslutningsforslag, er jo faktisk at sørge for, at aftalerne bliver aftaler, der stadig overholdes som de aftaler, de er, og at man ikke kommer med et indgreb, som man i øvrigt overhovedet ikke er i stand til at redegøre for i den mellemliggende periode – der er gået mere end en måned, og man har jo ikke kunnet svare på, hvad tekstanmærkningerne ville kunne bruges til efter deres tekst.
Her er et forslag, som gør det helt klart, hvordan Folketinget inddrages i den udmøntning, og det kan finansministeren ikke lide.
Det er ikke det, han siger, men det er det, han gør.
Thor Pedersen (V), 2006-01-12:
Nu går jeg ud fra, at hr. Ole Sohn spørger til et aktstykke, der så var afleveret i december, for det, jeg siger vi har brug for, er også, at det er tydeliggjort, at der er et flertal i Folketinget, der ønsker, at man har styr på økonomien.
Der vil jeg sige, at det da er mere fair over for Folketinget, at det er en tekstanmærkning til finansloven, der diskuteres i hele Folketinget.
I flere timer diskuterede vi jo finanslovforslaget og tekstanmærkningen.
Nu siger hr. Ole Sohn, at det ville være bedre, hvis det var et aktstykke, der bare lå i Finansudvalget, så man der havde godkendt det.
Jeg siger igen: Det, der var interessant for os og det hjælpsomme, var jo, at det var på plads inden jul, at vi var i stand til at skrive ud til kommunerne, at vi ønsker, at de tager det her alvorligt, og at det også var klart for KL, at hvis det hele skrider, så er vi i stand til at rette op.
Så er det bare en anden debat, vi skal have.
Fttmo036.fm Page 2605 Friday, March 10, 2006 4:42 PM
Ole Sohn (SF), 2006-01-12:
Jeg prøver en gang til.
Jeg vil gerne bede finansministeren svare på: Hvad er begrundelsen?
Hvad skulle forsinke sagen?
Hvad skulle hæmme regeringens muligheder for at kunne agere hvis man havde fremlagt et almindeligt aktstykke?
Ville det have forsinket sagen?
Så hvad er begrundelsen?
Der må jo være en eller anden særlig begrundelse for, at man ikke ønsker at fremlægge det.
Et flertal vil altid kunne vedtage sin politik.
Sådan er det jo.
Det ville man også kunne gøre i Folketinget, og man ville kunne bruge sit flertal i Finansudvalget.
Men der må være en særlig begrundelse for, at regeringen ikke ønsker at fremlægge et aktstykke.
Jeg formoder, at regeringen har en eller anden tro på, at den så ikke vil kunne få sin politik igennem – eller hvad?
For endnu mangler vi at få svaret fra finansministeren.
Hvad er begrundelsen for, at man ikke ønsker at fremlægge et fuldstændig ordinært aktstykke, sådan som man altid plejer at gøre?
Det ville kunne give nøjagtig de samme muligheder for, at finansministeren kunne have brandbilen klar, hvis beredskabet skulle rykke ud.
Thor Pedersen (V), 2006-01-12:
Det er klart, at vi har en interesse i, at der er et meget klart billede for kommunerne af, at det her menes alvorligt, at der er et flertal i Folketinget, der bakker op om den linje, der er lagt i økonomien, og at det er det, der tidsmæssigt også kunne lade sig gøre i forbindelse med finansloven i øvrigt, for at det kunne komme med.
Så meget mere som at det ikke er i strid med noget som helst.
Vi vælger noget, der ikke er i strid med noget som helst.
Det er endvidere sådan, at med hensyn til det, som Justitsministeriet egentlig svarer, og det, som ligger i Finansudvalgets egen arbejdsform, er det jo aftalt, at der fremsættes et orienterende aktstykke.
Men det er blevet yderligere sagt, at der er et orienterende aktstykke, hvor man fortæller, hvordan man konkret ønsker at gribe ind, hvis det er gået galt, når man kender resultatet; at der er et sådant aktstykke til Finansudvalget, og at der ikke iværksættes nogen anvendelse af hjemmelen, hvis ikke der er et flertal i Finansudvalget.
Det er lagt oven i det, som man i forvejen har sagt ikke er i strid med noget som helst.
Ole Sohn (SF), 2006-01-12:
Jeg vil gerne spørge finansministeren om årsagen til, at man ikke bruger sine muligheder for at få sin politik igennem, nøjagtig som finansministeren her har redegjort for, med hensyn til et ønske for at have et beredskab og alle de der ting, som finansministeren nu har givet udtryk for, ved at fremlægge et almindeligt aktstykke?
Det er ikke et spørgsmål om, at regeringen skal have en anden form for politik eller en anden form for styring af kommunernes økonomi, men hvad er årsagen til, at man ikke som under normale omstændigheder vil skaffe sig det beredskab med den brandbilsmulighed med et almindeligt aktstykke?