runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Line Barfod (EL), 2006-01-17:
Jeg spurgte Venstres ordfører, om Venstres ordfører mener, at det er lige muligheder for børn, når børnene i en familie, der er ramt af kontanthjælpsloftet, f.eks. fordi forældrene er syge eller ramt af arbejdsskader eller andet og derfor ikke kan arbejde, vokser op med 200 kr. om dagen til mad, tøj, fødselsdage, jul og alt andet til to voksne og fire teenagere.
Venstres ordfører svarede ikke på mit spørgsmål, men mener Venstre, der er de samme muligheder for de børn, der vokser op i en sådan familie, som de børn, der vokser op i en familie, hvor man har lidt flere penge til at holde fødselsdag for og har råd til at købe tøj og sko osv., har?
Hans Andersen (V), 2006-01-17:
Netop kontanthjælpsloftet er jo det, der skal gøre, at det skal kunne betale sig at arbejde.
Det er helt centralt, hvis vi skal bringe mennesker fra passiv forsørgelse til aktiv deltagelse på arbejdsmarkedet med de muligheder, det giver for at forbedre sin situation, og derfor er det afgørende, at vi holder fast i kontanthjælpsloftet, for det skal kunne betale sig at arbejde i Danmark.
Line Barfod (EL), 2006-01-17:
På hjemmesiden LoftramteEksperter kan man læse udtalelser fra nogle af de mennesker, der er blevet udsat for det.
En af dem skriver, og jeg citerer:
Vi har sat en smertegrænse, der hedder et gennemsnit på 200 kr. pr. døgn.
Det er absolut minimum for, hvad vi kan leve for, to voksne og fire teenagere.
Mange måneder kan det dog ikke hænge sammen, hvis der er et af børnene, der har fødselsdag, skal vi have vredet 100 kr. til gave plus 100 kr. til at holde fødselsdag for til boller, kage, saftevand ud af månedens budget.
Citat slut.
Mener Venstres ordfører, at der er lige muligheder for børn, når nogle familier kun har 200 kr. i døgnet til to voksne og fire børn at klare sig for?
Villy Søvndal (SF), 2006-01-17:
Det er jo lidt nytteløst at svare, hvis folk ikke hører efter, hvad man siger – ja, undskyld mig, men det er ret fundamentalt, og en af grundene til, at Vorherre har skabt os med kun én mund og to ører, er, at man skal lytte næsten dobbelt så meget, som man skal snakke.
Nu har jeg sagt to gange – men jeg vil gerne sige det for tredje gang – at hensigten med SF’s skatteændring er at sikre, at når personlig skat på arbejde, boligskatter og grønne afgifter er lagt sammen, har lavindkomstgrupperne mere til rådighed, end de har i dag, mens velhavende familier har mindre til rådighed, end de har i dag, når de tre skatteformer er lagt sammen.
Derfor kan man ikke konkludere det, som Venstres medlem gjorde lige før, for det er helt i modstrid med det, jeg lige har sagt.
Hans Andersen (V), 2006-01-17:
Jeg kan forholde mig til de tal, der viser, at uligheden ikke er øget fra 2001 til 2003.
Det kan jeg forholde mig til.
Så har vi jo sammen – også sammen med Det Radikale Venstre – sat en lang række initiativer i gang via vores forhandlinger om satspuljen.
Det er netop med henblik på målrettet at hjælpe mennesker, der har det svært.
Og så har vi jo også sammen håndteret det og sagt: Det skal altid kunne betale sig at arbejde.
Derfor har vi indført et loft over kontanthjælpen, således at vi skal sørge for, at folk kommer i arbejde og ikke er på passiv forsørgelse.
Det er det bedste middel, det bedste værktøj til at hjælpe folk til en bedre tilværelse.
Ellen Trane Nørby (V), 2006-01-17:
Ud fra det, SF’s ordfører siger, kan jeg ikke konkludere andet, end at de grønne afgifter bliver sat op, at kommuneskatterne bliver sat op, at boligskatterne bliver sat op, og at marginalbeskatningen dermed bliver sat op, måske differentieret på en eller anden måde.
Jeg er glad for, at SF’s ordfører hermed har bekræftet, at det kommer til at ske.
Morten Østergaard (RV), 2006-01-17:
Men det er jo sådan set et meget interessant spørgsmål og tema, fru Lotte Bundsgaard rejser, for kontanthjælpsloftet er jo netop noget, som er blevet betragtet som sådan en ulighedskanon, hvor man netop får placeret nogle mennesker på et niveau, hvor der er tale om en ganske betydelig ulighed i forhold til resten af samfundet.
Der taler hr. Hans Andersen jo varmt for, at det skulle kunne betale sig at arbejde, men det, der må være det afgørende, er, om den målgruppe, man rammer, også har en chance for at arbejde.
Der vil jeg gerne spørge, når nu hr. Hans Andersen nægter at forholde sig til, at der er to ministre fra regeringen, der mener noget forskelligt, om hr. Hans Andersen så er enig med hr. Helge Adam Møller fra Det Konservative Folkeparti, som i Børsen den 13. december har sagt, at den konservative holdning er: Vi straffer ikke syge mennesker, uanset om de er murerarbejdsmænd og har brækket et ben eller er psykisk syge.
Er hr. Hans Andersen enig i, at hvis det med, at det skal kunne betale sig at arbejde, ikke det bare skal være en undskyldning for ulighed, så skal det rettes mod folk, der rent faktisk kan arbejde?
Jamen det var jo udmærket, hvis kontanthjælpsloftet kun skulle gælde dem, som havde fået tilbud om et job.
Det ville være udmærket.
Jeg tror ikke, det var det, hr. Hans Andersen mente.
Det, der er det relevante her, er, at med den matchgruppekategorisering, som er indført af beskæftigelsesministeren, er det sådan, at hvis man er matchgruppe 4 eller matchgruppe 5, så ligger det i definitionen, at man er ude af stand til arbejde på ordinære vilkår.
Det er derfor, det er interessant at få at vide: Det her med, at det skal kunne betale sig at arbejde, skal det også gælde for de psykisk syge?
Skal det gælde for murerarbejdsmanden, som har brækket et ben og derfor ikke kan arbejde?
Skal de også rammes af kontanthjælpsloftet?
Eller er det sådan, at vi skal arbejde på at mindske uligheden i samfundet og derfor også må indrette kontanthjælpsloftet, så det i hvert fald ikke rammer folk, som ikke har en chance for at gøre noget ved deres situation?
Karen Hækkerup (S), 2006-01-17:
Det er jo næsten forstemmende at høre ordføreren stå og berette om, hvordan man med Venstres øjne oplever uligheden i Danmark.
Den findes nærmest ikke.
Det går rigtig godt, og det gør det for alle.
Ordføreren har nægtet at svare på en hel masse spørgsmål om kontanthjælpsloftet, så jeg vil prøve ad mere pædagogisk vej at stille et andet spørgsmål.
Da den sidste socialdemokratisk ledede regering overtog efter Poul Schlüter, var der en ungdomsarbejdsløshed, der var ekstremt høj, og næsten hver tredje unge fik slet ikke nogen uddannelse efter folkeskolen.
Se, det tal fik den sidste socialdemokratiske regering høvlet ned fra 30 til 20 pct., men nu er tallet steget igen.
Bekymrer det ikke ordføreren, at uddannelsesniveuaet på den måde er dalende?
Hans Andersen (V), 2006-01-17:
Kommunernes indsats for personer på sygedagpenge er jo blevet strammet op.
Det er den vej, vi skal, de skal gøre en større indsats.
Kommunen skal gøre en større indsats her.
Vi svigter de her mennesker, hvis der ikke fra første dag bliver taget hånd om at få dem behandlet, således at de kan komme tilbage på arbejdsmarkedet.
Vi gør mennesker mere syge, når de går lang tid på sygedagpenge uden overhovedet at blive kontaktet.
Men det er den enkelte kommune, der her skal gøre det langt bedre.
Thomas Krog (SF), 2006-01-17:
Så skal det selvfølgelig ændres.
Eksempelvis for at tage sygedagpengene var der i Nordjylland en stigning af folk, der klagede.
Fra 2002 steg antallet af dem, der fik medhold, fra 32 pct. over 42 pct. til 52 pct. i 2004.
Det vil sige, at så er det et problem, der skal gøres noget ved.
Der skal selvfølgelig skabes nogle andre rammer udeomkring i kommunerne, for de rammer, der er, går ud over nogle folk, der har problemer, og er altså ad den vej med til at øge den ulighed, som vi ikke ønsker.
Hans Andersen (V), 2006-01-17:
Svaret er kort, at sociallovgivningen skal overholdes.
Hvis man uberettiget er frataget ydelser eller hjælp, jamen så er der muligheder for at anke, og det synes jeg de pågældende personer skal gøre.
Det er jo lokalt, at man prioriterer og håndterer tilbuddene til de udsatte, og det synes jeg er rigtig godt.
Det er jo lokalt, den prioritering skal foregå, men hvis lovgivningen ikke overholdes, så skal det selvfølgelig ændres.
Thomas Krog (SF), 2006-01-17:
Regeringens politik at prioritere skattelettelser frem for service i den offentlige sektor har nogle konsekvenser ude i virkeligheden.
Virkeligheden for mine naboer oppe i Nordjylland er bl.a. øget brugerbetaling på handicappedes mad, på den kollektive trafik, på en række forskellige uddannelser, gymnasiale, VUC m.m. Der er skåret ned på institutioner for de handicappede, der er skåret ned på institutioner for socialt udstødte, for familier i krise.
Statistikkerne viser klart, at der er et stigende antal personer, som uberettiget får frataget sygedagpenge, som uberettiget bliver nægtet ydelser efter serviceloven.
Hans Andersen (V), 2006-01-17:
Jeg glæder mig over, at regeringen og Dansk Folkeparti har gennemført et skattestop, der gør, at pensionister ikke skal opleve, at det at bruge vand, det at bruge el i hverdagen er forbundet med stigende udgifter.
Jeg glæder mig over, at det er med til at hjælpe pensionisten, der skal have hverdagen til at fungere.
Frank Aaen (EL), 2006-01-17:
Nu har Enhedslisten altså ikke fremsat noget forslag om at beskatte folk fra hus og hjem.
Det, jeg spurgte om, og det må man kunne forholde sig til, også selv om man måske ikke lige er ekspert i skattepolitik, er, at når vi ifølge skatteministeren har en ordning, hvor de fattigste i samfundet får et bidrag til deres private pensionsopsparing på noget nær nul, 400 kr. om året, mens den rigeste del af befolkningen ifølge samme svar i gennemsnit hvert år får et skattetilskud til deres private opsparing på 112.000 kr., er det så ikke evident, er det så ikke indlysende, at den forskel i tilskud via skatten vil skabe nogle afsindige forskelle i indkomster mellem fremtidens pensionister?
Og bør en socialordfører ikke interessere sig for det og forholde sig til, om det er klogt at opretholde sådan et skattesystem?
Hans Andersen (V), 2006-01-17:
Med hensyn til pensionister må jeg sige, at hvis man er pensionist og sidder i en ejerbolig, så kan man i hvert fald glæde sig over, at det ikke er Enhedslisten, der vedtager lovforslag her i Folketinget, for så måtte man jo flytte fra hus og hjem.
Man måtte simpelt hen begynde at spise sine mursten for at kunne overleve.
Regeringen og Dansk Folkeparti har målrettet hjulpet de økonomisk svagest stillede pensionister med en ældrecheck.
Det synes jeg er en fornuftig måde, og derfor anerkender jeg ikke, at vi gennemfører politik, der fører til øget ulighed over for de ældre.
Frank Aaen (EL), 2006-01-17:
De her mange spørgsmål, og skal vi kalde dem svar på spørgsmål om kontanthjælpsloftets effekt, viser, at det er en god idé at gentage tilbuddet fra Enhedslisten om, at Venstres ordfører, hr. Hans Andersen, kan få lov til at komme med os ud, så vil vi vise virkeligheden, og hvordan nogle af de kontanthjælpsmodtagere, som er ramt af regeringens og Dansk Folkepartis politik, faktisk har det.
Jeg synes, det ville være en god idé at tage imod tilbuddet.
Lad os så tage en helt anden gruppe: pensionisterne.
Det er en gruppe, hvor ulighederne i øjeblikket vokser dramatisk, fordi de pensionister, der ikke haft råd til at spare op selv, bliver meget, meget fattigere end dem, der har haft råd til at spare op selv.
Det skyldes jo, at dem, der sparer op selv, giver vi via skattefradragsretten et enormt statstilskud til deres pensionsopsparing.
Vi fik forleden dag fra skatteministeren et svar, der viser, at den fattigste del af befolkningen får et tilskud fra staten til deres opsparing til pension på 400 kr. om året, hvorimod folk i den rigeste del af befolkningen årligt hver får et tilskud fra staten på 112.000 kr. til deres private pensionsopsparing.
400 kr. til de fattige om året, 112.000 kr. til de rige.
Tror hr. Hans Andersen ikke, at det vil skabe øget ulighed blandt pensionisterne?
Hans Andersen (V), 2006-01-17:
Det skal være således, at hvis man er syg og ude af stand til i fremtiden på noget tidspunkt at komme til at arbejde, så skal man da indstilles til en førtidspension.
Sådan er reglerne.
Men hvis man kan være syg i en midlertidig periode, og alligevel måske besidder nogle enkelte ressourcer, så skal man da arbejde for det.
Det er da et svigt af dimensioner at sige: Vi parkerer lige det enkelte menneske på førtidspension, for så er vedkommende ikke omfattet af reglerne, men så er der heller ikke udsigt til at få et job og få forbedret sin tilværelse.
Næ, vi skal give dem behandling, og vi skal tilbyde dem et job.
Det mener jeg er løsningen.
Jeg tror, vi bliver nødt til at holde fast i, at det skal kunne betale sig at arbejde.
Når hr. Ole Sohn skitserer, at når man rammer loftet, så er der ingen hjælp mere at hente nogen steder, er det jo ikke korrekt.
Der er jo stadig væk en forpligtelse fra kommunernes side til at hjælpe disse mennesker.
De har ramt loftet, det er rigtigt, men når man rammer loftet, så kan selv 5 timers arbejde være med til, at man får ekstra.
Og det kan jo betale sig at arbejde.
Så det, det handler om, er at finde de job og koble dem med de kontanthjælpsmodtagere.
Venstres politik er netop at tage fat i mennesker på kontanthjælp og give dem det job, de har brug for.
Netop i dag og i dagens Danmark er der jo en voldsom vækst, og jeg synes, at alle muligheder for, at vi netop kan få de udsatte grupper i arbejde, ligger foran os.
Det er da her, vi kan bidrage positivt til, at de udsatte grupper kommer ind på arbejdsmarkedet.
Her handler det om, at vi hver især påtager os et ansvar, og specielt at kommunerne her påtager sig et ansvar for at hjælpe de udsatte grupper.
Ole Sohn (SF), 2006-01-17:
Hvad er egentlig grunden til, at det er så magtpåliggende for Venstre, at det offentlige forbrug kun må stige med 0,5 pct., mens det private forbrug stiger med 3,5 pct.?
Kunne man ikke sige, at det private forbrug skulle stige med måske bare 3 eller 2,5 eller 2 pct., sådan at der kunne blive lidt mere luft til det offentlige forbrug, så vi kunne tage hånd om de udstødte, hånd om de marginaliserede grupper?
Det er jo lidt grotesk, at man er i en situation, hvor en person kan gå arbejdsløs og få hjælp af arbejdsformidlingen til at komme ud.
Lykkes det ikke, går vedkommende på bistandshjælp.
Lykkes det heller ikke der kommunen eller formidlingen at få folk i job, jamen så bliver de pågældende ramt af kontanthjælpsloftet, medmindre man af sig selv som marginaliseret med andre problemer end ledighed kan finde sig et arbejde.
Og kan man ikke det, så ryger man yderligere ned i økonomi.
Der er faktisk over 20.000 danskere, der er blevet marginaliseret, efter at de er blevet ramt af kontanthjælpsloftet.
Er det Venstres politik?
Hans Andersen (V), 2006-01-17:
Det, jeg har noteret mig flere steder i kommunerne, er jo, at man må udskyde etableringen af en svømmehal, det er jo, at etableringen af forskellige ting må udskydes.
Jeg har stor tillid til kommunalpolitikerne.
Det første sted, man vil reducere, er da ikke for de udsatte.
Det er da et udtryk for mistillid fra vores side, hvis vi tror, at det er det første sted, kommunalpolitikerne vil reducere deres budgetter.
Den opfattelse deler jeg ikke.
Lise von Seelen (S), 2006-01-17:
Jeg må altså konstatere, at ordføreren hellere vil kigge på gamle data fra 2003 end at forholde sig til aktuelle ting, som vi faktisk bliver præsenteret for nu som politikere.
I ordførertalen sagde hr. Hans Andersen, at det er vigtigt, at børn får tidlig hjælp, og at de får den rigtige hjælp.
Og så er det, jeg spørger mig selv om, hvordan hr. Hans Andersen tror det vil gå, når nu regeringen har bedt kommunerne åbne deres budgetter igen.
Vi har jo fået en lind strøm af udsagn fra kommunerne, der fortæller os, at hvis de skal kunne imødekomme regeringens ønske om at reducere i budgetterne, så vil det komme til at gå ud over de programmer, der bl.a. vedrører de mest udsatte børn og unge, og det vil også komme til at vedrøre de programmer, som angår ældreområdet.
Det er jo ikke bare en enkelt kommune, der fortæller os det, det kommer faktisk i en lind strøm til os.
Så hvis man ikke kan opfatte de signaler, er det, fordi man går med skyklapper på.
Hvordan har ordføreren det med det, når nu kommunerne skal ud at file i de her kerneområder?
Hans Andersen (V), 2006-01-17:
Den rapport, som de frivillige organisationer har bidraget til, mener jeg ikke kan ses som udtryk for en stigende ulighed.
Den peger på, at der er nogle af de mennesker, som de frivillige organisationer kommer i kontakt med, der har det svært, men når man så spørger amterne, som har ansvaret for de mennesker, der midlertidigt ikke har noget sted at bo, svarer de jo, at de hjælper folk, de hjælper dem på en mere kvalificeret måde.
Bare et enkelt eksempel: I Frederiksborg Amt er der faktisk etableret et natherberg, som man nu måske overvejer at lukke, fordi der ikke kommer nogen.
Så jeg mener, at vi bliver nødt til at have afdækket det her område.
Og derfor glæder det mig, at socialministeren har taget initiativ til at mødes med de frivillige organisationer, således at vi kan få afdækket, hvad det er for nogle problemstillinger, de er optaget af.
Lise von Seelen (S), 2006-01-17:
Til vurderingen af, at der er mere ulighed i samfundet nu end for år tilbage, siger hr. Hans Andersen, at han ikke er enig i det udsagn, fordi der henvises til en undersøgelse, en statistik, som er fra 2000 og 2003.
Samtidig har vi jo lige inden jul fået en rapport, som Socialforskningsinstituttet har lavet på opfordring fra regeringen
og ministeren, og vi har i sidste uge også fået udmeldinger fra Socialforskningsinstituttet om, at arbejdet med de mest udsatte er stagneret.
Hvad er det, der gør, at ordføreren hellere vil forholde sig til statistikker, der er 2-3 år gamle, i stedet for at forholde sig til aktuelle udsagn, som er fremsat af kompetente folk, som er meget tæt på netop de mest udsatte her?
Hans Andersen (V), 2006-01-17:
Det er jo også en hovedopgave for kommunerne at hjælpe de udsatte mennesker med at komme ind på arbejdsmarkedet.
Det er en hovedopgave, kommunerne har, at tage fat i de her mennesker, og det kan godt være, at de i perioder af deres liv også har et problem med alkohol, men så må man arbejde på to felter og behandle de mennesker, der har alkoholproblemer, samtidig med at man hjælper dem ind på arbejdsmarkedet.
Man skal jo ikke vente på, at folk nødvendigvis kommer ud af deres alkoholproblemer, hvorefter man så skal skabe nogle job til dem.
Man skal kombinere de her ting.
Det er faktisk gjort med stor succes i flere kommuner.
Anne Baastrup (SF), 2006-01-17:
Så er det, jeg ikke helt forstår, hvorfor hr. Hans Andersen med de her spørgsmål gang på gang forsvarer, at mennesker løber ind i et kontanthjælpsloft.
Svaret har hver gang været: Jamen vi vil sørge for, at de får et arbejde.
Hvorfor er hr. Hans Andersen så ikke indstillet på at sørge for at fjerne forudsætningen for, at man kan ryge ind under loftet?
Det er, at man rent faktisk får tilbudt et konkret arbejde på de her 300 timer, det er nødvendigt at få, af kommunen.
Hvorfor vil hr. Hans Andersen ikke være med til det?
Hvorfor overlades det til den enkelte psykisk syge, folk med misbrug og andre at gå ned i fattigdom og løbe ind i det der loft i stedet for at få det, som hr. Hans Andersen jo hele tiden snakker om, nemlig arbejde?
Hvorfor vil regeringspartierne ikke være med til at sikre forudsætningen for, at man undgår at løbe ind i kontanthjælpsloftet, nemlig at man konkret får et stykke arbejde?
Hans Andersen (V), 2006-01-17:
Målet er ikke øget ulighed, målet er vækst og velstand, således at vi kan hjælpe de udsatte mennesker, vi har i vores samfund, dem, der har et misbrug, dem, der er sindslidende
Det er vigtigt at holde fast i.
Vi ønsker fortsat vækst, fortsat velstand, så vi netop kan give de mennesker, der har brug for hjælp, en ordentlig hjælp.
Anne Baastrup (SF), 2006-01-17:
Jeg vil godt spørge hr. Hans Andersen, om han er enig med socialministeren i, at ulighed skaber vækst og er forudsætningen for et dynamisk samfund.
Hans Andersen (V), 2006-01-17:
Nu synes jeg, det er vigtigt at sige med hensyn til murerarbejdsmanden, som har brækket benet, at hvis det er forholdsvis simpelt, så er der i hvert fald mig bekendt en god chance for, at han kan komme meget hurtigt tilbage i arbejde.
Det er det ene svar.
Svaret på det andet om personen med en sindslidelse er, at der handler det jo om en målrettet behandling, og det handler om at tilbyde nogle job, som er så fleksible og også tager hensyn til det menneske, der kan have problemer med mandag eller fredag at overskue tilværelsen.
Det er det, jeg mener med, at vi skal indrette arbejdsmarkedet så fleksibelt, at det også giver mulighed for, at de sindslidende kan være med.
Ole Sohn (SF), 2006-01-17:
Jo, kommunerne, men jeg taler om regeringens ansvar.
Ordføreren var inde på lidt tidligere, at der ikke er kommet flere på kontanthjælp over år.
Det er sådan set korrekt, antallet af kontanthjælpsmodtagere har igennem de sidste 3-4 år været nogenlunde konstant.
Det, ordføreren om ikke glemmer, men så fornægter, er, at af den pulje af kontanthjælpsmodtagere er der faktisk 22.000, som er ramt af kontanthjælpsloftet, det vil sige, at de ikke er blevet hjulpet.
De er blevet skubbet ud.
De er blevet marginaliseret.
De er hældt ud over kanten.
Så er spørgsmålet: Når det nu er virkeligheden, at de ikke er kommet i arbejde på trods af opsvinget, er det så en selvstændig politik hos Venstre, at grupper i samfundet partout skal have lavere ydelser og dermed skubbes ud i decideret fattigdom?
Er det det, der er Venstres vision som regeringsmagt i et af verdens allerallerrigeste lande?
Er det virkelig en vision fra Venstre?
Det er ikke sikkert, det er en vision.
Det er en konsekvens af Venstres og Dansk Folkepartis politik.
Villy Søvndal (SF), 2006-01-17:
Jeg tror ikke, fru Ellen Trane Nørby hørte mit seneste svar, og det synes jeg er lidt ærgerligt, for jeg synes, det var et meget klogt svar.
Det, vi er optaget af, er at sikre, at skatten for lavindkomstgrupperne bliver lettet.
Når summen af boligskat, personlig skat på arbejde og grønne afgifter er lagt sammen, skal lavindkomstgrupperne have flere penge tilbage, end de har i dag, for det synes vi der er brug for.
Til gengæld vil vi sikre, at de store indkomster kommer til at betale mere i skat, end de gør i dag, for det synes vi også der er brug for, fordi vi er tilhængere af lighed.
Men jeg kan godt forstå, at tankegangen kan være lidt svær at følge for et ungt medlem af Venstres folketingsgruppe, som aldrig har været optaget af lighedstanken.
Ellen Trane Nørby (V), 2006-01-17:
Når jeg hører SF’s ordfører stå på talerstolen og tale om alle de skatter og afgifter, der skal sættes op, synes jeg næsten ikke, man kan konstatere andet, end at der vil blive færre penge til rådighed for de danske familier.
Men for ligesom at få rundet debatten af og nå frem til en konklusion, kan SF’s ordfører så bekræfte, at de grønne afgifter kommer til at stige, at kommuneskatterne kommer til at stige, og at boligskatterne kommer til at stige, hvis SF får mere indflydelse, end de har i dag?
Villy Søvndal (SF), 2006-01-17:
Man er jo nødt til at være meget mere præcis i sin præmis, end hr. Per Ørum Jørgensen er.
Det er ikke rigtigt, at oppositionen altid brandskatter folk, men det er rigtigt, at den ikke er låst fast i et rigidt skattestop, hvor ingenting overhovedet må bevæge sig.
Nu vil jeg slet ikke drille med, at den ifølge Børsen fra i går eller forgårs faktisk er blevet højere under den nuværende regering, for det er der mange tekniske grunde til; aktierne er steget, og der kommer store indtægter fra Nordsøen og sådan noget, så det ville blive en lidt rigid debat.
Hvis vi endelig skal tage debatten, er skattetrykket altså steget under den nuværende regering, men det er en underlig måde at diskutere på.
Det, den enkelte familie er optaget af, er: Når jeg har betalt det, jeg skal betale i skat, hvad er der så tilbage?
Mit bud er, at SF vil tilrettelægge en skattepolitik, der vil give lavindkomstgrupperne en klar fordel, mens de højeste indkomster vil komme til at betale mere i skat.
Det er ikke nogen fejl, det er det, vi gerne vil.