runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jytte Andersen (S), 1999-01-13:
Det, der afkræves en holdning til i det her spørgsmål, er jo, hvorvidt jeg er positiv eller negativ over for en pristalsregulering af en eller anden art af afkastet.
Og dertil vil jeg sige, at vi ikke har noget forslag på nuværende tidspunkt, og derfor synes jeg ikke, der er grundlag for at gå ind i en diskussion om mulige delelementer i et forslag.
Der er ikke noget forslag for nærværende.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-01-13:
Ja, nu er det her jo et spørgsmål, som også er affødt af den samme diskussion, så derfor skal jeg ikke gøre det meget langt, men jeg går selvfølgelig ud fra, at dermed er det element i diskussionen også på nuværende tidspunkt ude af billedet for denne her folketingssamlings vedkommende.
»Hvad er ministerens holdning til et forslag om at indføre pristalsregulering af udlejernes afkast?«
Skriftlig begrundelse
fremtidige huslejeforhøjelser.
Danmarks Lejerforeninger har oplyst, at hvis pristalsreguleringen havde været gældende siden 1975, så ville afkastet i dag have været 214 pct. højere, end det er.
Jytte Andersen (S), 1999-01-13:
Jeg vil godt sige, at i det øjeblik vi finder den endelige løsning på et vanskeligt problem, vil der selvfølgelig foregå en hel normal procedure, dels i forhold til høring af de organisationer, der nu er høringsberettigede, dels selvfølgelig også i forhold til de partier, som har båret.
Og der vil jeg godt sige, at vi får faktisk meget hurtigt brug for partierne, fordi vi jo i sidste folketingssamling lavede en forlængelse af nogle forsøgsordninger, og den udløber faktisk nu her.
Så vi skal allerede i denne folketingssamling, når det drejer sig om forlængelse af forsøgsbestemmelserne, drøfte det med partierne, og der skal jeg selvfølgelig gerne tage kontakt til både Enhedslisten og SF, som har, om jeg så må sige, lagt stemmer til dele af det.
Men jeg synes nu, sådan i demokratiets navn, at vi skal prøve at skabe en bredere konsensus omkring lejeloven.
Derfor vil der selvfølgelig også være tale om, at jeg indrager andre af Folketingets partier.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-01-13:
Jeg vil så spørge ministeren: Hvis der skulle ske det, at disse overvejelser fører frem til et endeligt udkast eller et decideret lovforslag i næste folketingssamling, vil det så være sådan - hvilket jeg da meget håber - at regeringen vil tage kontakt til de partier, som i sin tid, i 1996, lavede ændringen af genudlejningsreglerne, altså Enhedslisten og SF, med henblik på at drøfte eventuelle ændringer?
Det synes jeg vil være en rimelig ting at gøre, når vi nu lavede noget sammen i 1996.
Det håber jeg ministeren vil give tilsagn om.
Jytte Andersen (S), 1999-01-13:
Jeg vil for det første lige komme med en kommentar til det, der bliver formuleret af hr. Keld Albrechtsen som værende et færdigt udkast.
Jeg vil godt sige, at jeg har ikke noget færdigt udkast, der på nogen måde er politisk konfirmeret, og som har været sendt ud.
Så det vil jeg helt afvise.
Så vil jeg klart sige, at den beslutning, som regeringen har truffet om at lade lejelovsforslaget udgå af lovkataloget, er Det Radikale Venstre og Socialdemokratiet enige om.
Vi arbejder fortsat med at finde en metode, der kan gøre den § 5, stk. 2-ordning, vi har i dag, mere tidssvarende, men den har vi altså ikke fundet endnu, og vores begrundelse for at lægge lejelovsforslaget på hylden lige nu, er som sagt at undgå at skabe utryghed, en utryghed, som regeringen aldrig har ønsket at bidrage til.
Udgangspunktet vil for os at se stadig væk være den omkostningsbestemte husleje som noget helt grundlæggende og fundamentalt i lejeloven.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-01-13:
Jeg vil gerne sige tak for svaret, for det er jo, som ministeren var inde på, sådan, at den diskussion, som blev skabt på grund af det udkast, der har verseret, jo faktisk allerede var begyndt at skabe en betydelig utryghed.
Det er jeg glad for.
Hun var ikke tilhænger af den omkostningsbestemte husleje og holdt fast i, at der altså skulle komme et lejelovsforslag ud fra den tankegang, som lå i udkastet, så vidt jeg kunne forstå hendes meldinger.
Det tyder altså på, at der er en uenighed i regeringen om det.
Men jeg vil gerne spørge ministeren, om hun vil bekræfte det, hun sagde til Berlingske Tidende, at det er regeringens opfattelse, at vi skal fastholde den omkostningsbestemte husleje.
Jeg vil gerne sige tak for svaret og gøre opmærksom på den beregning, som Danmarks Lejerforeninger har lavet, som viser, at hvis man havde en pristalsregulering af udlejernes afkast, som havde været gældende siden 1975, ville afkastet i dag have været 214 pct. højere, end det er.
Det vil altså sige, at det er et forslag, som på sigt indebærer meget væsentlige huslejestigninger.
Derfor er vi selvfølgelig glade for, at situationen nu er sådan, at der ikke kommer et sådant forslag på bordet i denne folketingssamling
, og jeg vil da gerne give udtryk for forhåbningen om, at der heller ikke siden hen skulle komme et forslag med det indhold.
Jytte Andersen (S), 1999-01-13:
Jeg kan sige, at der ikke ligger et færdigt forslag; der er ikke sendt noget til høring, og som spørgeren også har konstateret her ved at være den opmærksomme avislæser, så er der ikke noget lejelovsforslag i lovkataloget i indeværende samling.
Det er baggrunden.
De vises sten har vi ikke fundet, og derfor lader vi det ligge indtil videre, indtil vi finder de vises sten.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-01-13:
»Hvad er ministerens holdning til et forslag om at indføre aftalt husleje for lejemål af såkaldt høj kvalitet?«
Skriftlig begrundelse
Hvis et sådant forslag gennemføres, vil det i løbet af en kort årrække medføre et voldsomt huslejeskred i hele det private udlejningsbyggeri.
Der vil være tale om huslejestigninger i strid med de løfter, som regeringen gav vælgerne forud for folketingsvalget den 11. marts 1998.
Karen Jespersen (V), 1999-01-13:
Ja, det er klart, at når vi skal lave en større omlægning af pensionssystemet, må målet være at få et meget bredt flertal i Folketinget bag en sådan omlægning.
Det er også rigtigt, at der i principperne er et stort sammenfald i de udspil, der lige er kommet fra de fem handicaporganisationer.
I det hele taget oplever jeg, at der meget langt er et sammenfald af synspunkter omkring principperne for, hvad der er brug for i pensionssystemet.
Men dér, hvor det så stadig væk, kan man sige, ikke er så nemt, som det lyder, er i den konkrete udformning.
Og det er så i hele spørgsmålet om overgangsordninger: Hvordan skal det se ud for eksisterende førtidspensionister i forhold til nye i systemet, osv. osv.?
Altså der er mange hårde nødder at knække undervejs, og der er den store nød, som hedder de samlede udgifter, fordi de udspil, der kom, var jo beregnet til en merudgift på mellem 6 og 10 mia. kr., og det har jeg simpelt hen ikke, og det vil jeg heller ikke få, heller ikke noget, der bare ligner.
Derfor vil jeg ligesom sige: Hvis man har nogle forestillinger om nogle forhøjede ydelser af en størrelsesorden, der betyder en samlet merudgift på de dér 6-10 mia. kr., jamen så har de trange vilkår.
Men jeg oplever også et sådant udspil som udtryk for, hvad man ideelt set gerne så, og så må man sige: Jamen så må vi så se, hvad vi kan blive enige om, og hvor langt vi kan nå. Men det er jo lykkedes et meget bredt flertal også at knække nogle hårde nødder: pensionsudbetaling på plejehjem og andre områder, hvor vi fandt et bredt flertal.
Og det håber jeg bestemt kan lade sig gøre også i denne her sag.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Nej, det forslag, der blev vedtaget af Folketinget her inden jul, er ikke ensbetydende med det, jeg lægger i begrebet en reform af førtidspensionssystemet.
Der er mange andre ting, som vi trænger til at se nærmere på.
Der er hele spørgsmålet om ydelserne, hvordan de er skruet sammen, altså det, at vi har så forskellige ydelser, som vi har i dag; vi har skattepligtige ydelser blandet sammen med skattefri ydelser, og vi har forskellige former for tillæg, altså noget, der gør systemet meget uigennemskueligt og også betyder, at vi har en række ankesager, man ellers ikke havde behøvet, hvis man havde et mere ensartet system.
Vi trænger til at få gennemført selve arbejdsevnebegrebet hele vejen i systemet og i det hele taget se på overgangen fra andre ydelser til pensionssystemet.
For det er jo ikke et problem af nyere dato; det er et spørgsmål, der har været vendt mange gange, og hvor man hele tiden må konstatere, at der er nogle problemer, der kan være ret svære
Men det er bestemt på regeringens dagsorden, også sådan som det står i regeringsgrundlaget.
Villy Søvndal (SF), 1999-01-13:
Det, der er sket på førtidspensionsområdet, er jo, at refusionsomlægningen blev vedtaget i forbindelse med finanslovforliget.
Jeg vil så spørge socialministeren: Er det det, førtidspensionsreformen bliver til, eller er der mere i vente? Er det regeringens vurdering, at man dermed har opfyldt intentionerne i regeringsgrundlaget?
Kirsten Jacobsen (FP), 1999-01-13:
Jeg vil gerne starte med at sige til erhvervsministeren, at vi i Fremskridtspartiet er optaget af, at forbrugerne har en ordentlig forbrugerbeskyttelse. Når det er sagt, har vi også ofte både været irriteret og bekymret over, at Forbrugerombudsmanden skulle drive retssager i årevis for eksempelvis at få finansielle institutioner til bare at opføre sig nogenlunde rimeligt over for kunderne.
Med den stribe af henvendelser, vi har fået fra erhvervslivet, er vi overbevist om, at det her lovforslag i hvert fald ikke kommer igennem i den form, det har nu.
De betænkeligheder, som vi har på det retssikkerhedspolitiske område i forhold til virksomhederne, vil vi jo så komme igennem i udvalget, og dem må vi så se på.
Skulle vi stemme om forslaget i dag, ville vi nok hælde mere til nej end til ja, men kan vi få en fornuftig afbalancering af forslaget, ja, så er vi parate til at se positivt på det. Så kan jeg ikke, når man fra regeringens side her gør så meget for at understrege regeringens bekymring for forbrugerne, lade være med at undre mig over, at erhvervsministeren på andre områder i erhvervsministerens lovgivning har forslag liggende, hvor der overhovedet ikke bliver taget hensyn til forbrugerne.
Det var bare et lille hip til den dér ejendomsformidlingslov, hvor man jo kan drive alverdens ulovlige virksomhed, uden at der skal gribes ind over for det.
Jeg mener ikke, at den skal ind under Forbrugerombudsmanden, men der er mange slags forbrugere, og det er det, jeg ligesom synes, at man skal have øjnene henledt på.
Det er ikke kun de forbrugere, som Forbrugerombudsmanden kan gribe ind over for; der er mange andre, og vores bekymring gælder dem alle sammen.
Vi vil godt se positivt på forslaget, men samtidig helt klart signalere, at vi har nogle store betænkeligheder, og vi er bekymrede over alle de henvendelser, vi har fået fra brancherne.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-01-13:
Så derfor ser jeg med god forventning frem til det svar, jeg forhåbentlig vil få nu fra ministeren.
Jytte Andersen (S), 1999-01-13:
Der lå jo sådan set ikke noget spørgsmål i det, kun en konstatering.
Men jeg vil godt sige igen, at jeg ser ikke noget grundlag for at gå ind i og kommentere nogle delelementer, men samlet set skal man jo se på det her område.
Der skal både være en tryghed - og det er helt afgørende for regeringen - en tryghed for lejerne med hensyn til, at de ikke pludselig får store huslejestigninger.
Modsat skal der jo også være et incitament for investorerne, hvad enten det er private investorer eller pensionskasser, der rent faktisk bygger udlejningsbyggeri; der skal selvfølgelig også være et økonomisk incitament.
Men hvor snitfladen skal være imellem, kan man sige, det økonomiske incitament og så en rimelig, fornuftig husleje, som er sikker for lejerne, det er jo så det, der er det politiske columbusæg, som altså ikke lige nu ligger på mit bord. Hermed sluttede spørgsmålet.
Villy Søvndal (SF), 1999-01-13:
Tak til ministeren for svaret.
Også tak for, at det ikke var den store reform.
I mellemtiden er der så også kommet et udspil fra handicaporganisationerne, som, så vidt jeg kan se, bygger på det samme princip som det, ministeren anfører, nemlig et ønske om mere ensartethed i ydelserne og anerkendelse af, at der er en gruppe, specielt førtidspensionisterne på de lave trin, der et helt liv igennem har et meget lavt leveniveau.
Vi har i øvrigt et lignende udspil.
Jeg vil bare afsluttende spørge: Forstod jeg ministeren rigtigt, var ministeren interesseret i også at forhandle med Folketingets partier om en reform, der bærer i retning af mere ensartede - og det betyder vel i virkelighedens verden også højere - ydelser på de laveste førtidspensionstrin?
Lene Espersen (KF), 1999-01-13:
Jeg synes også, det er på sin plads at rose fødevareministeren for at være den første minister, der, efter hvad jeg i hvert fald i min tid i Folketinget kan erindre, med det fremsatte lovforslag direkte afskaffer en række love uden at lade dem erstatte af andre. Selv om vi i Folketinget ofte betragter lovgivningsarbejdet som nødvendigt, er det jo ingen hemmelighed, at borgerne, virksomhederne og myndighederne, der skal leve med de administrative byrder, ofte finder Folketingets lovgivningsappetit lige lovlig stor.
Og en måde at signalere en forståelse over for befolkningen er naturligvis at afskaffe overflødig lovgivning.
Det Konservative Folkeparti stiller sig derfor positivt over for forslaget.
Margot Torp (S), 1999-01-13:
Socialdemokratiet støtter regeringens bestræbelser på at få bortsaneret love og administrative forskrifter, som ikke længere har nogen praktisk funktion.
Derfor støtter vi naturligvis også L 139, der drejer sig om, at man på Fødevareministeriets område har fundet 12 love, som ikke længere er aktuelle.
Det fremgår klart af høringssvarene.
Det drejer sig helt overvejende om, at der er givet forskellige økonomiske støttemuligheder til dansk landbrug, og som altid, når der ryddes op og gøres rent, hvirvles støvet op.
Jeg må sige, at gennemlæsningen af det her lovforslag gav mig virkelig nogle overvejelser med hensyn til, hvor synligt det bliver, at ganske mange midler på en ret diskret måde gennem den seneste snes år er tilflydt dansk landbrug.
Jeg synes altid, når man rydder op, at man skal reflektere over, hvad der kommer for dagen.
Morten Helveg Petersen (RV), 1999-01-13:
I Det Radikale Venstre sætter vi forbrugerbeskyttelse utrolig højt, og vi kan tilslutte os lovforslaget.
Med henblik på at styrke forbrugernes stilling må den eksisterende bestemmelse udbygges, så den erhvervsdrivende skal informere forbrugeren om den udstedte garantis indhold og om, hvordan den anvendes.
Det synes vi er fornuftigt.
Derudover kan forbrugeren så forlange at få garantien på skrift.
Der lægges op til åremålsansættelse med en periode på 6 år.
Det kan være en fornuftig måde at sikre en vis dynamik i embedet på, og på en måde så forbrugerombudsmandsinstitutionen i størst muligt omfang afspejler vilkårene i det omgivende samfund. For det tredje styrkes Forbrugerombudsmandens indgrebsbeføjelser, og det er jo så det, debatten har koncentreret sig om hidtil.
Vi er i Det Radikale Venstre af den overbevisning, at styrkede indgrebsbeføjelser til Forbrugerombudsmanden i princippet er fornuftigt.
Der kan dog ligge potentielle faldgruber i forslaget, som man bør være opmærksom på, og det er også det, debatten har kredset om hidtil.
Derfor er jeg glad for de formuleringer i lovforslaget, der siger, at det kun er i tilfælde, hvor retsstillingen er klar, at Forbrugerombudsmanden kan gribe ind.
Tillad mig i øvrigt at henlede opmærksomheden på fremsættelsen, hvor det klart fremgår, at man koncentrerer sig om en styrkelse af virksomhedernes retssikkerhed, således at den erhvervsdrivende kan fremsætte indsigelse mod påbudet, og sker dette, skal Forbrugerombudsmanden inden 1 uge indbringe sagen for domstolene.
Det er vigtige formuleringer for mig at se, og det er en af grundene til, at vi kan støtte forslaget i Det Radikale Venstre.
Sonja Albrink (CD), 1999-01-13:
I CD står vi fast ved de synspunkter, som vi havde, og som vi gav udtryk for, da vi tidligere behandlede det her forslag.
I CD medvirker vi gerne til en forbedring af markedsføringsloven, og vi medvirker også gerne til en styrkelse af forbrugerbeskyttelsen, men vi er ikke helt enige i den fremgangsmåde, som regeringen lægger op til.
I CD mener vi, at dette forslag går i den forkerte retning, og vi mener, at vi skal væk fra forbudstanken og hen imod mere selvregulering.
Det gælder i miljøspørgsmål, hvor virksomheden jo selv i høj grad har interesse i et godt miljø, og som EU's miljøsamarbejde jo også bygger på, men det gælder også i markedsføringsloven.
Regeringens forslag bygger på tanken om, at erhvervslivet ikke selv er interesseret i, at der skal være nogle fornuftige retningslinjer for god markedsføringsskik.
Den holdning til erhvervslivet kan vi i CD ikke tilslutte os, og jeg mener, at det er i strid med de gode resultater, der ellers er opnået i den gældende lovgivning, der bygger på gensidige aftaler.
Det er gode resultater, som risikerer at blive sat over styr, hvis man gennemfører dette.
Forbrugerombudsmanden bliver med dette forslag en oversmagsdommer, føler vi, der kan stoppe en virksomheds markedsføring uden at have rettens ord for, at loven er overtrådt.
I CD mener vi også stadig væk, at Forbrugerombudsmanden får alt for vide beføjelser til at nedlægge forbud over for en virksomhed, der ikke er repræsenteret i en erhvervsrepræsentation og dermed ikke har været med til at indgå retningslinjer.
I CD mener vi stadig væk, at en ændring af markedsføringsloven skal bruges til at mindske bøvlet, og når vi i CD ønsker at styrke Forbrugerombudsmanden, drejer det sig om at udvide hans arbejdsområde.
I CD mener vi, at Forbrugerombudsmanden sagtens kunne varetage andre virkeområder.
I CD er vi også villige til at tilføre flere ressourcer, hvis det er nødvendigt, men vi vil stadig væk ikke være med til at gøre Forbrugerombudsmanden til en ny enerådig dommer, som forslaget lægger op til.
Samlet mener vi i CD, at forslaget er for vidtgående i de restriktioner, som regeringen ønsker at pålægge erhvervslivet, og derfor kan vi ikke støtte forslaget, som det foreligger her.
Men vi går ud fra, at ministeren er opsat på at få sit forslag igennem, og så er vi da interesserede, hvis vi kan medvirke på en eller måde, men bare ikke på de her præmisser.
Pernille Sams (KF), 1999-01-13:
Det Konservative Folkeparti synes stadig væk, at der er tale om et rigtigt dårligt forslag.
Det sagde vi også sidste gang, da et stort set tilsvarende forslag var på Folketingets bord.
Der er ændret nogle småting i det her, men slet ikke afgørende ting, som kunne gøre, at vi skulle ændre holdning til det nuværende forslag.
Vi synes stadig væk, at det er meget, meget betænkeligt retssikkerhedsmæssigt.
Vi synes, at man går alt for langt i relation til at give Forbrugerombudsmanden både lovgivende, udøvende og dømmende magt på én gang.
Han får i virkeligheden en ren Vorherrestilling, som jeg også sagde det sidst.
Det er stadig væk tilfældet.
Jeg synes, det er dybt betænkeligt at gå så langt, og det bryder med alle de retssikkerhedsprincipper, vi ellers står for i det danske samfund.
Jeg vil altså henvise til det, jeg sagde sidst, for der er så få ændringer i dette lovforslag i forhold til det sidste.
Meget af det, vi sagde sidst, kan bruges fuldstændig tilsvarende i denne omgang, så jeg vil referere til det.
Og så vil jeg endnu en gang sige til regeringen, at det er et skråplan, man er ude på.
Selv forbrugerombudsmanden frabeder sig jo den voldsomme magt, der gives i forbindelse med at ophøje de bindende retningslinjer til en form for lov.
Jeg vil endnu en gang sige fra på vores vegne, og så vil jeg også advare regeringen mod at blive ved med at fremture med det her forslag.
Svend Erik Hovmand (V), 1999-01-13:
De virksomheder, der sætter en kampagne i værk, som bliver standset, er dømt på forhånd.
De er dømt til at tabe omsætning, de er dømt til at tabe muligheder.
Jeg synes ikke, det er et retssamfund værdigt.
Svend Erik Hovmand (V), 1999-01-13:
Det er nærmest mageløst at forestille sig, at vi i grundlovens 150-års-jubilæumsår skal opleve et forslag fremsat i vores eget parlament, som indebærer, at man nu ikke bare overlader det til en embedsmand at være den dømmende og den udøvende, men også den lovgivende magt.
Det er jo helt fantastisk. Det er i virkeligheden det, der er tale om her.
Man siger, at nu skal Forbrugerombudsmanden lave reglerne, han skal i virkeligheden lave lovgivningen, han skal lave retningslinjer for organisationerne, ikke bare for dem, der er medlem, men også for dem, der ikke er medlemmer af organisationen.
Derefter skal han kontrollere, han skal kunne gribe ind i en kampagne, som er sat i værk.
Når han har standset kampagnen, kan man føre en retssag, men den har i virkeligheden ikke større betydning, for hvis det er en julekampagne og domstolen afsiger sin dom engang i foråret, hvad hjælper det så?
I virkeligheden synes jeg, det er mageløst.
Jeg forstår også, at Forbrugerombudsmanden selv har betænkeligheder ved det her forslag, og jeg forstår ham godt.
Jeg forstår godt, at Forbrugerombudsmanden helt på linje med en stribe erhvervsorganisationer, en stribe andre organisationer, stort set alle, der har forstand på de dele her, siger klart nej til det i den nuværende udformning.
Man kan ikke engang få en bindende forhåndsbesked, som man kan i skattevæsenet.
Der er investeret millionbeløb måske i en stor kampagne, den starter op, og få dage efter siger Forbrugerombudsmanden stop, for det må man ikke; o.k., så stikker man piben ind, standser
kampagnen og kører en retssag.
Vinder man, er det selvfølgelig fint, men får man erstatning og i givet fald hvor meget?
Nu er det ikke første gang, vi har set det her lovforslag, eller i hvert fald intentionerne i det.
Jeg ved godt, at der er rettet lidt hist og her, men jeg må indrømme, at der er ikke rettet afgørende på princippet i den her lovgivning, og derfor forstår jeg godt, at Forbrugerombudsmanden plus en lang række organisationer vender tommelfingeren nedad på samme måde, som vi også gør det.
Ove Fich (S), 1999-01-13:
De foreslåede ændringer i markedsføringsloven sigter alle efter at gøre det nemmere som forbruger og efter at skabe en mere handlekraftig Forbrugerombudsmand, og det er hensigter, som Socialdemokratiet klart støtter.
Vi finder, det er vigtigt, at der stilles stærkere krav til de erhvervsdrivende om information om garantier, og at forbrugerne også kan anmode om at få garantien skriftligt.
Vi synes også, at det er vigtigt, at Forbrugerombudsmanden får styrket sin rolle bl.a. ved, at Forbrugerombudsmanden kan give påbud direkte dér, hvor retsstillingen er klar.
Hvorvidt det så skal gå til domstolene, afhænger naturligvis af, hvorvidt firmaerne følger henstillingen.
Så alt i alt kan Socialdemokratiet støtte det fremsatte lovforslag.
Klaus Kjær (DF), 1999-01-13:
Da Dansk Folkepartis ordfører på området, hr. Egil Møller, ikke kan være til stede, skal jeg på hans vegne fremføre følgende bemærkninger til lovforslaget:
Formålet med lovforslaget er at styrke forbrugerbeskyttelsen og give Forbrugerombudsmanden større beføjelser.
Der skal ikke herske tvivl om, at Dansk Folkeparti går ind for en fair og reel markedsføring af forbrugeroplysninger.
Sker der overtrædelser, skal forbrugerombudsmandsinstitutionen kunne gribe ind og nedlægge forbud.
Dette lovforslag lægger imidlertid op til øgede muligheder for kontrol og indgreb.
I Dansk Folkeparti er vi betænkelige ved de øgede indgrebsmuligheder, som vil svække retssikkerheden for de handlende. Dansk retssikkerhed hviler på uvildige og objektive domstole.
Her er vi i en situation, hvor en administrativ myndighed får dømmende beføjelser.
Vi har den opfattelse, at adgangen til at meddele påbud i størst muligt omfang bør ligge hos domstolene.
Lad derfor denne instans få tilført ekstra ressourcer, således at sager kan afgøres inden for relativ kort tid. Med disse bemærkninger vil vi følge udvalgsarbejdet og vil, såfremt der ikke foretages væsentlige ændringer i lovforslaget, stemme imod.
Henrik Dam Kristensen (S), 1999-01-13:
Jeg skal kun sige tak til samtlige ordførere og selvfølgelig tilsige Fødevareudvalget, at jeg også vil bidrage til, at der kan blive en hurtig og ordentlig sagsbehandling.