Eva Kjer Hansen (V), 2000-01-12:
Jeg vil gerne takke de forskellige ordførere for kommentarerne til vores lovforslag om et friere valg af børnepasning, og jeg vil selvfølgelig specielt sige tak til ordførerne fra De Konservative, Dansk Folkeparti, Kristeligt Folkeparti og delvis CD
for de meget positive tilkendegivelser.
Jeg tror, det var hr. Frank Dahlgaard, der stillede spørgsmålet, om børnepasning er en offentlig opgave.
Jeg synes ikke, at børnepasning som sådan er en offentlig opgave, men jeg synes, det er en offentlig opgave at bidrage økonomisk til, at børnefamilierne kan få den børnepasning, de har brug for.
Vi synes i Venstre, at det er forkert, at vi via de økonomiske tilskud, der gives i dag, også skal bestemme, hvordan børnepasningen skal indrettes, hvordan den skal foregå.
Med dette forslag ønsker vi at sikre, at familierne får mere reel valgfrihed mellem forskellige børnepasningsformer.
Det kan godt være, man gerne vil gøre brug af de eksisterende tilbud, som vi kender i dag, men der er også nogle, som gerne vil have mulighed for at vælge på kryds og tværs af kommunegrænser, der er nogle, der gerne vil vælge en anden, privat, ordning, og der kan være pædagoger, der gerne vil etablere deres egen børnepasningsform.
Ved at familierne får en fri valgmulighed, fordi vi økonomisk sidestiller familierne, vil der åbnes op for en større mangfoldighed.
Vores forslag går konkret ud på at sikre familierne denne ret til at få økonomisk tilskud, også til en privat pasningsordning, hvis de ønsker det i stedet for at benytte det kommunale dagtilbud.
Samtidig vil vi gerne åbne mulighed
for, at kommunerne også får mulighed for at tilbyde forældre økonomisk tilskud til at passe deres egne børn.
Sagen er jo, at undersøgelser viser, at det er det, børnefamilierne synes, der skal være mulighed for i dag, og jeg undrer mig over, at det slet ikke gør indtryk på socialministeren, at en undersøgelse foretaget af Mandag Morgen her i efteråret viser, at to tredjedele af danskerne er tilhængere af, at der skal være frit valg mellem offentlig og privat pasning, og at familierne skal have mulighed for at få støtte til selv at passe deres børn.
Det undrer mig, når regeringen skal finde argumenter for at afvise vores forslag, at man bl.a. griber til at tale om stramme rammer for kommunernes handlemåder, for hvis der er nogen, der har lagt kommunerne i stramme tøjler, er det regeringen.
Vi har senest set det på netop dette område med en meget omstændelig lov vedrørende børnepasningsgaranti med meget omstændelige regler for, hvordan pasningsgarantien skal udformes som betingelse for, hvilken forældrebetaling man må opkræve.
Vi ved, at der er kommuner, der gerne vil gøre forsøg på det her område, bl.a. er Søllerød Kommune meget interesseret i at iværksætte en sådan pasningsordning, fordi man mener, den er hensigtsmæssig og et godt tilbud til kommunens borgere.
Jeg håber, at vi under udvalgsarbejdet kan diskutere spørgsmålet videre, og at vi om ikke andet - hvis der er så megen skepsis, at man ikke kan bakke den del af vores forslag op - i det mindste kan komme igennem med at give forsøgsmuligheder på området.
Jeg håber, ministeren vil tage sine egne ord om at give kommunerne nogle muligheder alvorligt og vil støtte, at man får gennemført forsøg på området og får nogen erfaring med hensyn til, hvordan det vil virke i praksis.
Det ville også være gavnligt for debatten, hvis vi fik iværksat et forsøg i én eller flere kommuner og dermed fik nogen erfaring at arbejde ud fra.
Der er flere, der har været inde på økonomien i forslaget, og lad mig endnu en gang understrege, at med dette forslag bevarer kommunerne den økonomiske styring.
Det er kommunerne, der bestemmer de tilbud, der gives, og begrænsningen ligger jo kun i, at folk skal være ude af ventelisten for at få de rettigheder.
Sagen er, at frit valg-ordningen giver en meget større fleksibilitet for familierne, fordi de får andre muligheder, og også for kommunerne.
Her vil jeg gerne gøre ordførerne opmærksom på, at f.eks. Københavns Kommune nu har fået lov til at gennemføre forsøg, hvor man netop ikke skal lade børnefamilier stå på venteliste, hvis de ønsker at få et tilskud til en privat pasningsordning.
Det sker ud fra den argumentation, at børnetallet stiger i en periode for så igen at falde, og det sker ud fra den argumentation, at det er vanskeligt at etablere nye institutioner.
Københavns Kommune har altså ønsket at få nogle flere muligheder for at skabe fleksibilitet i pasningsordningen, og jeg synes, det bør gøre indtryk, at kommunerne altså efterlyser forskellige, fleksible muligheder.
Jeg må sige til den socialdemokratiske ordfører, fru Inger Bierbaum, at jeg er meget forundret over de holdninger, der kom til udtryk vedrørende børns pasning i hjemmet: at det eneste hensigtsmæssige for børn er at komme i et kommunalt pasningstilbud, fordi det er det eneste sted, hvor der er en pædagogisk udfordring og samvær med andre, og at det ikke vil være hensigtsmæssigt for børn, hvis de ikke deltager i et sådant tilbud.
Jeg synes, det er helt utroligt at skulle høre sådanne tilkendegivelser fra den socialdemokratiske ordfører.
Jeg synes, det er en hån mod de familier, der i dag selv tager vare på børnepasningen og gør en stor indsats, og jeg tror faktisk, at familierne, far og mor fuldt ud er i stand til give deres barn eller børn den udvikling, de påvirkninger og den motivation, børnene har brug for.
Jeg skal sige til bl.a. hr. Jens Heimburger, at der ligger jo i lovforslaget - det er også et svar til hr. Anders Samuelsen - en meget konkret anvisning af, at der skal være en begrænsning ved antallet af tilskud på maksimalt tre, og at man naturligvis aldrig skal kunne få en højere indkomst end det, der svarer til dagpengesatsen.
Men jeg vil meget gerne diskutere andre tekniske detaljer med kollegerne.
Jeg har hermed kommenteret nogle af de væsentligste bemærkninger, der har været til lovforslaget, og jeg vil slutte af med at sige, at jeg har været glad for de meldinger, der er kommet, og jeg har været glad for de positive ønsker om, at vi fortsætter med at diskutere, hvad der er de rigtige muligheder at give kommunerne og børnefamilierne.
Men det afgørende for os i Venstre er, at det er altså familiernes, borgernes valgfrihed, der skal gå forud for de kommunale rammer, og med dette forslag ønsker vi jo netop at give mulighed for en bred vifte af tilbud på området - at der bliver flere valgmuligheder, at der bliver et større udbud.
Med de bemærkninger siger jeg tak for tilkendegivelserne
fra ordførernes side.