runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Peter Skaarup (DF), 2002-05-23:
Fru Sophie Hæstorp Andersen nævner, at vi skal tage stilling til, om vi vil trække de her to ændringer tilbage.
Selvfølgelig vil vi ikke det.
Det er noget af det, vi har siddet og forhandlet om. Den aftale er på plads, og den står vi sammen om.
Men det, der er interessant, er, at Socialdemokratiet siger ét, når der holdes tale heroppefra, men de siger noget andet, når der laves betænkningsbidrag i Folketinget, altså at man vil støtte forslaget, hvis man får opfyldt de to krav.
Men når man så bagefter bliver konfronteret med det, vil man ikke støtte det.
Men hvad skal befolkningen og borgerne tro?
Har Socialdemokratiet slet ikke fattet, at valget i november sidste år bl.a. var borgernes reaktion over for det her?
Har Socialdemokratiet ikke fattet, at hele Socialdemokratiets bagland er i oprør, og at store dele af folketingsgruppen ville støtte det her, hvis de kunne, og hvis de måtte, og at Anker Boye, Odenses borgmester, har sagt, at det er en fornuftig aftale?
Har man ikke fattet det?
Elisabeth Arnold (RV), 2002-05-23:
Til hr. Peter Skaarup kan jeg blot sige, at efter at jeg nu har prøvet flere gange at få svar på mit spørgsmål om, hvordan man vil måle, om det her flygtningeforlig virker, har jeg ikke fået andet svar, end at det bestemmer Dansk Folkeparti.
Dansk Folkeparti bestemmer suverænt, hvornår det har virket, og hvornår det ikke har virket, og derfor ligger udspillet til at få det genforhandlet hos Dansk Folkeparti.
Det er nu her krystalklart for alle, og det der eklatante nederlag synes jeg regeringen skulle indkassere.
Der er ikke noget kriterium; det er Dansk Folkeparti, der bestemmer det hele.
Blot lige den antydning, at som hr. Peter Skaarup også sagde, har det jo allerede virket, selv inden det overhovedet er vedtaget.
For det har jo allerede virket, selv inden det er blevet vedtaget.
Til sidst vil jeg blot sige, at jeg heller ikke har hørt nogen kommentarer til det citat, jeg bragte før af fru Birthe Rønn Hornbech, nemlig at danske statsborgere vil komme til at lide.
Den udtalelse vil jeg gerne have en kommentar til fra hr. Peter Skaarup: Er Dansk Folkeparti enig i den udtalelse - ja eller nej?
Kamal Qureshi (SF), 2002-05-23:
Der er lige en lille ting, jeg meget gerne lige vil have hr. Peter Skaarup til at forklare.
Når man laver en lovgivning, hvor man vil fjerne familiesammenføringskravet for danske statsborgere på at få ægtefæller til Danmark, er det vel ikke en utilsigtet virkning, at de så bliver ramt.
Altså det forstår jeg ikke.
Hvis man amputerer en patients arm, er det ikke en utilsigtet virkning, at vedkommende så ikke kan bruge den arm, man har amputeret.
Sådan har jeg i hvert fald lært det.
Altså det er bare lige for at forstå, hvad det var, hr. Skaarup mente, når han sagde, at det er en utilsigtet virkning, at der er nogle danske statsborgere, der bliver ramt af det her.
Som jeg kan se det, er det vel en tilsigtet virkning, at man siger, at danske statsborgere ikke skal have mulighed for at kunne få deres udenlandske ægtefæller til Danmark.
Elisabeth Arnold (RV), 2002-05-23:
Det fremgår af den aftale, som er blevet indgået mellem regeringen og Dansk Folkeparti mellem første- og andenbehandlingen, at på et hvilket som helst givet tidspunkt vil Dansk Folkeparti kunne forlange aftalen genforhandlet. Jeg vil derfor gerne spørge Det Konservative Folkeparti, om der findes noget succeskriterium eller en eller anden grænse, hvor Det Konservative Folkeparti vil sige: Nej, det er for tidligt at revurdere denne aftale, eller: Vi mener ikke, at konsekvenserne af loven er tilstrækkeligt belyst på nuværende tidspunkt.
Eller har man deponeret hele sin handlefrihed i Dansk Folkepartis inderlomme?
Marianne Jelved (RV), 2002-05-23:
Jeg tillader mig at blive ved det spørgsmål, jeg nu har bevæget mig omkring over for ordfører efter ordfører, indtil jeg får et svar.
Det Konservative Folkeparti er med dette lovforslag med til at skabe en usikker situation for danske statsborgere, der får en ægtefælle fra et andet land end Danmark, altså med et andet statsborgerskab end dansk, og så spørger jeg igen: Hvordan harmonerer det med Det Konservative Folkepartis udmærkede borgerlige tilgang til lighed for loven og retsstatens principper?
En dansk pige, der har boet i USA nogle år, taler amerikansk og gifter sig med en amerikaner, kan ikke uden videre regne med at kunne flytte til Danmark med sin ægtefælle.
Det vil jeg gerne bede Det Konservative Folkeparti forklare, så jeg kan forklare vælgerne det.
Else Theill Sørensen (KF), 2002-05-23:
Jeg vil sige til hr. Søren Søndergaard, at jeg var på det tidspunkt ikke fuldt oplyst om, hvad det var for nogle ansøgere, der kom ind på ambassaderne.
Man kunne nogle gange umiddelbart få den opfattelse, at det var folk, der flygtede fra forfølgere, som kom efter dem med al landsens ulykker, og derfor flygtede ind på en dansk ambassade og søgte om asyl.
Men jeg har fået oplyst, at det er ikke det, der er tilfældet.
Man er et sted, hvor man i forvejen er i sikkerhed, og så går man ind på ambassaden og søger om asyl i Danmark.
Til fru Elisabeth Arnold vil jeg sige, at det, at der kan begæres en genforhandling, er jo ikke det samme, som at der ændres noget.
Det afhænger naturligvis af, om parterne kan blive enige, og især hvad de kan blive enige om, og jeg tror, jeg er vældig enig med Dansk Folkeparti i, at sådan er betingelserne.
Der er jo ikke noget med, at man bare kan kræve nogle bestemte ting.
Til fru Marianne Jelved: Jamen meningen er jo netop at lave en ligestilling mellem mennesker i Danmark ved også at udvide reglerne til at gælde for danske statsborgere.
Det er ikke bare sådan, at det er udenlandske statsborgere, der skal stilles nogle særlige krav til, de bliver stillet til alle.
Jesper Langballe (DF), 2002-05-23:
Det er egentlig for at hjælpe fru Elisabeth Arnold og fru Marianne Jelved til at få det svar, som efterlyses.
Tilknytningskravet er jo det samme for alle disse statsborgere.
Så vil jeg også gerne stille et spørgsmål til, og det er vedrørende, hvad en besættelse egentlig er.
Jeg vil spørge fru Else Theill Sørensen, om fru Else Theill Sørensen er enig med mig i, at Danmark rent faktisk var besat fra 1940 til 1945.
Der var nogle, bl.a. her i Folketinget, som samarbejdede med besættelsesmagten og bød den velkommen, ligesom domprovsten i Københavns Domkirke har gjort med irakerne, men Danmark var dog vel stadig besat?
Søren Søndergaard (EL), 2002-05-23:
Jeg tror, vi har et behov for at få lovforslaget tilbage i udvalget mellem anden og tredje behandling, for hvis fru Else Theill Sørensen er blevet bibragt det indtryk, at nogle folk kan gå ind på en ambassade i et land, hvor de er i sikkerhed, søge asyl i Danmark og få asyl, må jeg sige, at så er fru Else Theill Sørensen altså blevet bibragt nogle forkerte oplysninger.
Jeg tror, ministeren kan komme herop og bekræfte, at det ikke er korrekt.
Der er helt klart ikke mulighed for at få asyl i Danmark på baggrund af en ansøgning til en ambassade, hvis man er i sikkerhed i det pågældende land.
Udgangspunktet er netop, at man ikke er i sikkerhed i det pågældende land, så for at få det afklaret tror jeg, vi bliver nødt til at have lovforslaget tilbage i udvalget mellem anden og tredje behandling.
Jeg forstår på den konservative ordfører, at den konservative ordfører - det har jeg også tidligere forstået på hr. Helge Adam Møller - er oprigtigt optaget af, at folk, der har et beskyttelsesbehov, og som vi kommer i kontakt med, hjælper vi også fra dansk side.
Det kan være, vi også kan få en løsning på det inden tredje behandling.
Så vidt jeg husker, sagde den konservative ordfører under førstebehandlingen, da vi diskuterede spørgsmålet om muligheden for at give asyl fra en ambassade, at det var en sag, der måtte overvejes under udvalgsbehandlingen, fordi det netop er et eksempel på, at det, som man hævder er udgangspunktet - nemlig at gøre noget ved sagen dér, hvorfra folk, som egentlig ikke har et asylkrav, kommer til Danmark - gælder absolut ikke her.
Det er kun folk, der har et reelt asylkrav, der får mulighed for at komme hertil. Derfor vil jeg bare spørge den konservative ordfører: Hvilke overvejelser har Det Konservative Folkeparti gjort mellem første og anden behandling, og hvilke konklusioner er man kommet frem til på grundlag af hvad?
Marianne Jelved (RV), 2002-05-23:
Jeg vil holde mig til fru Else Theill Sørensen, for desværre kan jeg jo efter regelsættet ikke gå ind i en debat med hr. Langballe.
Jeg er fuldstændig klar over, at alle danske statsborgere bliver underlagt samme regler i tilfælde af, at de gerne vil have en ægtefælle med et andet statsborgerskab med sig til Danmark. Der indføres et skønsprincip, en retstilstand ændres til et skønsprincip, og der står på side 33 i svaret på det optrykte spørgsmål 7, at en tilladelse: »... vil således afhænge af de samlede, konkrete omstændigheder og af en individuel vurdering heraf i hver enkelt sag.«
Det var det, hr. Peter Skaarup kaldte et skønsprincip, og det er jeg enig med ham i at kalde det.
Det vil sige, at danske statsborgeres forhold nu skal afgøres via et skønsprincip, og jeg vil gerne bede Det Konservative Folkeparti komme med en principiel tilkendegivelse af, om det er et nyt retsprincip eller mangel på retsprincip.
Else Theill Sørensen (KF), 2002-05-23:
Til hr. Jesper Langballe: Angående spørgsmålet om lighed mellem danske statsborgere vil jeg give hr. Langballe ret og om lidt kommentere fru Marianne Jelveds uddybning af spørgsmålet. Med hensyn til spørgsmålet om irakerne i Vor Frue Kirke har jeg ikke lyst til at indgå i en diskussion om, hvorvidt det er en besættelse eller ej.
Til hr. Søren Søndergaard: Jeg er ikke blevet bibragt den opfattelse, at man kan gå ind på en ambassade og få asyl.
Jeg tror, der er mellem 2.000 og 3.000 ansøgninger af den slags hvert år, og kun et ret lille antal, under 50 så vidt jeg ved, får rent faktisk asyl efter den regel.
Jeg har bestemt ikke den opfattelse, at man bare kan gå ind og få asyl.
Med hensyn til det, som åbenbart er et kardinalpunkt lige nu, nemlig tilknytningskravets formulering, står der i lovforslaget: »... såfremt ægtefællernes eller samlevernes samlede tilknytning til Danmark er større end ægtefællernes eller samlevernes samlede tilknytning til et andet land.«
Spørgsmålet er så: Hvordan afgør man nu det?
Jeg vil spørge modsat: Jamen hvordan har man afgjort det efter den nugældende lov?
Her står der, at når den herboende person ikke har dansk indfødsret, kan denne opholdstilladelse kun gives, såfremt ægtefællernes eller samlevernes samlede tilknytning til Danmark mindst svarer til ægtefællernes eller samlevernes samlede tilknytning til et andet land.
Der er altså næsten ordret den samme formulering i den nugældende lov, og jeg kan da ikke se, at det blevet vanskeligere at afgøre en sådan tilknytning, siden den nugældende lov blev formuleret.
Kamal Qureshi (SF), 2002-05-23:
Den største forskel i vores opfattelse af tilknytningskravet er noget af det, som vi diskuterede på et møde i Integrationsministeriet allerede i startfasen, dvs. på det tidspunkt, udlændingepakken blev lanceret.
Det må da alt andet lige betyde, at man som dansk statsborger skal rende rundt med en liste over slyngelstater, som man ikke må finde ægtefæller i, fordi man tilfældigvis kan det sprog, der tales i de pågældende lande.
Det vil sige, at jo mere international man er, jo flere sprog man taler, desto sværere er det at finde ægtefæller uden for landets grænser.
Det er da en så snæver nationalistisk tankegang, at man må undre sig.
Jeg vil også spørge: Hvad skal vi gøre med Rebild, som jo plejer at være De Konservatives helt store fest, hvor efterkommere af danske udvandrere til USA med rødder i Danmark flere generationer tilbage, kommer og fester for deres historiske tilknytning til Danmark?
Det må vel være et problem nu, for deres historiske tilknytning til Danmark skal vel cuttes over, på samme måde som man ønsker at cutte andre danske statsborgeres historiske tilknytning til andre lande.
Else Theill Sørensen (KF), 2002-05-23:
Jeg blev så forvirret over det sidste, at jeg var lige ved at glemme det første.
Til fru Elisabeth Arnold: Vi kommer ikke tilknytningskravet nærmere end at sige, at formuleringen er altså ikke væsentligt ændret.
nej, jeg må have det skåret ud i pap én gang til.
Jeg synes, hr. Kamal Qureshi kommer for langt ud med sin fantaseren om, hvad der ikke må være tilfældet: at man ikke engang må have været på ferie i Tyrkiet for at kunne gifte sig med en tyrkisk statsborger.
Og så begynder man at inddrage Rebild Bakker og den tilknytning, som efterkommere af danske udvandrere stadig har til deres forfædres hjemland.
Der er heller ikke nogen, der har noget imod, at indvandrere til Danmark har en nær tilknytning til deres forfædres hjemland, det er bare et spørgsmål om, at man også skal have en stor tilknytning til Danmark.
Peter Skaarup (DF), 2002-05-23:
Til sidst blev der spurgt fra fru Elisabeth Arnold, om danske statsborgere vil komme til at lide.
Jeg tror ikke, der er nogen danske statsborgere, der kommer til at lide, men det kan godt medføre i en lovgivning som den, man laver her, og i øvrigt i anden lovgivning i det hele taget, at der kan være utilsigtede konsekvenser, som man er nødt til at overveje om der skal ændres på senere.
Men grundlæggende er vi af den opfattelse, at det er fornuftigt at fjerne retskravet på familiesammenføring.
Det er jo et af hovedproblemerne ved den danske udlændingepolitik.
Så spørger hr. Søren Søndergaard med hensyn til besættelse: Er der tale om besættelse eller ej? Jeg kan læse op fra Ritzaus telegram her i dag, hvor der står som overskrift: »26 irakere har besat Vor Fru Kirke« - det er domkirken i København - »Torsdag formiddag ankom 26 irakere til Vor Frue Kirke, Københavns Domkirke, og slog sig ned i kirkerummet ...«.
Det vil jeg godt kalde en besættelse.
Det var det, der skete under den gamle palæstinenserdebat, der var for nogle år siden, hvor det viste sig, at en besættelse af en kirke, først den ene kirke, så den anden kirke, medførte en særlov i Folketinget, der gav opholdstilladelse til dem, der nøjagtig havde besat det pågældende område.
Vil det sige i dagens debat, at vi skulle lave en særlov, fordi 26 irakere tilfældigvis slår sig ned i en kirke?
Hvad med alle dem, der tilfældigvis ikke slår sig ned i en kirke, skal de så også være omfattet, eller skal de
Altså det er jo lidt det, som Enhedslisten dengang argumenterede for.
Jeg håber ikke, de gør det i dag.
Til sidst til fru Marianne Jelved
- det er egentlig lidt samme svar som til fru Elisabeth Arnold - at man kan ikke udelukke, at der kan være utilsigtede virkninger af det her, men det er et skønsprincip, og det er myndighederne, der løbende må vurdere, hvem der skal have familiesammenføring, og hvem der ikke skal have familiesammenføring.
Men stramninger bliver det, og det burde Det Radikale Venstre også være med på.
Der er behov for stramninger i udlændingepolitikken.
Else Theill Sørensen (KF), 2002-05-23:
Det vil nok ikke komme bag på nogen, at jeg nu meddeler, at Det Konservative Folkeparti vil stemme imod Socialdemokratiets ændringsforslag og for ministerens.
Jeg vil godt udtrykke glæde over forslaget og sige, at vi er godt tilfredse med både ændringsforslaget og det samlede forslag og også glade for aftalen med Dansk Folkeparti.
Så vil jeg gentage fra førstebehandlingen, at det, vi nu vedtager, er et længe næret ønske fra Det Konservative Folkeparti.
Det er fuldstændig i overensstemmelse med det, der var indeholdt i vores udlændingeoplæg fra 1990, så det er ikke noget, vi lige har fundet på i forgårs.
Der har bare ikke været noget flertal for at gennemføre ændringerne før nu, men nu glæder vi os over, at de bliver gennemført.
Elisabeth Arnold (RV), 2002-05-23:
Fru Else Theill Sørensen redegjorde for de nugældende regler, og det er jo fuldstændig rigtigt, at der gælder et tilknytningskrav for herboende udenlandske statsborgere, som ønsker familiesammenføring med en person af et andet statsborgerskab end dansk.
Men det, der undrer mig, er, at Det Konservative Folkeparti er gået ind for en ordning, hvor man som dansk statsborger - med dansk pas, med indfødsret i Danmark, med stemmeret i Danmark - alligevel kan få at vide: Du er ikke god nok til at bo her, for du har giftet dig med en forkert person.
Det kan kun skyldes, at man undersøger vedkommendes forhistorie, barndom, forældre og bedsteforældre for at kunne sige: Din tilknytning til Danmark er ikke god nok.
Er Det Konservative Folkeparti klar over, at en sådan regel kan være på kollisionskurs med grundloven?
Peter Skaarup (DF), 2002-05-23:
Det var vist meget godt med en præcisering.
Der er et mønster her, Socialdemokratiets tidligere minister, fru Karen Jespersen, har nævnt det mange gange, og der er skrevet bøger om det.
Jeg tror, alle er bekendt med, at det er et kæmpeproblem for integrationen, at folk bliver ved med at hente deres ægtefæller i det land, de oprindelig kom fra.
Med det antal personer fra de lande, jeg tænker på, der har fået dansk indfødsret,
er det også blevet et problem med danske statsborgere, der henter deres ægtefælle i deres oprindelige hjemland.
Jeg tror ikke, vi kommer det meget nærmere.
Jeg vil sige til hr. Søren Søndergaard, at hvis hr. Søren Søndergaard læser, hvordan det beskrives på Ritzaus Bureau, hvad der er sket med de 26 irakere, siger domprovsten i telegrammet her fra i dag, at de pågældende nu agter at blive i kirkerummet og intet indtage, før de danske myndigheder tager sagen op.
Starten på det her er altså nøjagtig lig med starten på besættelsen af Blågårds Kirke i sin tid, hvor palæstinensere besatte den pågældende kirke i lang tid, og det endte med, at et blødsødent flertal her i Folketinget vedtog en særlov, der betød, at de pågældende fik lov til at blive i Danmark, selv om nogle af dem eventuelt stod til udvisning eller udsendelse. Som led i den debat, Folketinget i dag har om udlændingelovgivningen, føler vi en forpligtelse til at sige, at sådanne situationer skal vi ikke ud i igen.
Jeg tror faktisk, at mange folketingsmedlemmer fra alle partier, der normalt argumenterer mod særlove, er enige i, at det var et problem, og at det vil blive et problem igen, hvis vi giver los.
Søren Søndergaard (EL), 2002-05-23:
Til hr. Skaarup vil jeg sige, at jeg også er i besiddelse af det telegram fra Ritzaus Bureau, og det eneste sted, der står noget om besættelse, er jo i overskriften; der stod ikke det, hr. Skaarup læste op.
Det er rigtigt, at der er sat en overskrift på, hvor der står »kirkebesættelse«.
Måske har Dansk Folkeparti ikke nået at læse mere end det, for havde man nået at læse mere end det, kunne man f.eks. se, at en repræsentant for kirken udtaler: »Kirken er åben hele dagen frem til kl. 00.30.«
Nu er det jo svært at besætte noget, der er åbent, når man godt må være der.
Må man så være der?
Ja, der udtaler den repræsentant for kirken: »Fra kirkens side har vi taget godt imod dem og i første omgang givet dem lov til at opholde sig i kirkerummet.«
De har altså fået lov til at opholde sig i kirkerummet.
Er det normalt, at man giver folk lov og så kalder det en besættelse?
Det er meget mystisk, men det afspejler jo lidt den måde, Dansk Folkeparti kører den her diskussion på, det var sådan set bare det, der var min pointe, at man river tingene ud af deres sammenhæng og præsenterer dem som et eller andet stort i stedet for at afvente tingene.
Jeg synes måske nok, man skulle overveje at gøre det på et lidt mere sagligt grundlag.
Peter Skaarup (DF), 2002-05-23:
Hr. Kamal Qureshi og fru Marianne Jelved kredser om retskravet.
Altså situationen er jo den, og det er den, vi tager udgangspunkt i, at vi ser, at man i 1., 2., 3. generation hos visse indvandrergrupper i Danmark næsten altid henter sin ægtefælle i det land, man oprindelig kom fra, og det er specielt galt i de lande med en vidt forskellig kulturkreds, de, som kommer fra en helt anden oprindelse, end vi kender til her i Danmark.
Det er det, man foretager et indgreb over for med denne lovgivning.
Jeg tror ikke, at der er nogen hverken i regeringen, eller for så vidt i Folketinget, der har interesse i at ramme fru Marianne Jelved eller andre borgere her i landet, der ønsker at hente en ægtefælle - nu er det nok ikke aktuelt, men altså hvis det var - der kan forsørge sig selv og i øvrigt fungerer udmærket i det danske samfund.
Men vi ser problemer med integration, vi ser problemer med at få tingene til at fungere, fordi man bliver ved med at hente sin ægtefælle f.eks. i Pakistan, Tyrkiet, eller hvor det kan være henne - Libanon.
Det er det problem, man sætter ind over for, og det er egentlig meget velbegrundet.
Det har jo ikke ret meget med forslaget at gøre, at det nu pludselig er en kritik af Dansk Folkeparti, fordi vi har udtalt, at der er tale om en besættelse af domkirken i København.
Men jeg kan godt lige læse lidt mere op, så tror jeg, det vil være klart for de fleste, at der er tale om en slags besættelse.
På brystet af de folk, der er i domkirken, står der står nemlig meget klart skrevet: »Sultestrejker på grund af langvarig sagsbehandling.«
Der er altså noget, der tyder på, at det ikke er nogle helt almindelige gæster i kirken, men at det er nogle, der har tænkt sig at blive der, medmindre myndighederne foretager sig et eller andet.
Og det er det, jeg mener vi ikke kan leve med.
Marianne Jelved (RV), 2002-05-23:
Jeg synes ikke, det er tilfredsstillende at få at vide, at det, der foregår i debatten her imellem hr. Peter Skaarup og undertegnede, er ordkløveri.
Det er ikke ment sådan.
Det Radikale Venstre er meget optaget af og har i meget, meget lang tid været optaget af problemerne omkring tvangsægteskaber og det, at anden, tredje generation stadig gifter sig med personer fra deres tidligere hjemland.
Det mener jeg også vi skal finde et svar på.
Jeg spørger igen, fordi hr. Peter Skaarup ikke svarer på mit spørgsmål: Hvordan vil Dansk Folkeparti forklare sine vælgere og danske statsborgere - lad os holde os til dem - hvorfor danske statsborgere ikke kan blive behandlet med lighed for loven, at danske statsborgere skal have en individuel, konkret vurdering, hvor alle foreliggende omstændigheder er oplyst for myndighederne?
Det er det, jeg spørger om.
Efter det svar, jeg fik - eller mangel på samme - vil jeg godt prøve at uddybe spørgsmålet.
Jeg anerkender helt, at man kan opfatte det signal, at der skal stramninger til, og Det Radikale Venstre har ingen principper om, at man ikke kan lave stramninger også på det her område, bestemt ikke.
Jeg har haft den opfattelse hele tiden, og jeg mener endda, at jeg er opdraget med det i den bedste danske kultur og folkestyretradition, at danske statsborgere har samme rettigheder, uanset om de kommer fra Jylland, Fyn eller Sjælland.
Jeg forestiller mig også, at mine børn og børnebørn kan gifte sig med hvem som helst; så kan de bo i Danmark, når de er danske statsborgere, og man kan tage sin ægtefælle med til sit hjemland.
Det kan man ikke længere uden videre.
Så kunne det jo være rart at vide, hvordan Dansk Folkeparti opfatter det, når Dansk Folkeparti i øvrigt går ind for ligebehandling af danske statsborgere - lighed for loven.
Og der henviser jeg til spørgsmål 7, som er et meget enkelt spørgsmål, og selv det enkle spørgsmål er man ikke i stand til at få et klart svar på fra ministeren.
Det kræver en individuel vurdering fra sag til sag.
Kan Dansk Folkeparti leve med den usikkerhed?