Søren Kolstrup (EL), 1999-02-02:
Vi har oplevet en debat, der så vidt jeg kan se deler Folketinget op i tre hovedgrupper.
Der er en gruppe, som er båret af en vældig teknologioptimisme.
Man mener, man kan læne sig tilbage og så håbe på, at en ny og mere fager teknologi kan bære os fremad.
Så er der en anden gruppe, som hele tiden siger: Tøv en kende, tøv en kende, der skal debatteres, og der skal debatteres rigtig grundigt, men som ikke har nogen, må vi mildt sagt sige, så klare udmeldinger.
Så er vi forpligtet til at gøre noget her og nu.
Hvad angår den første gruppe, der er præget af teknologioptimismen, synes jeg, at dens fremmeste talsfolk findes hos hr. Donner, hr. Heiselberg, hr. Ikast, der jo hver på sin måde har givet sit bidrag til at tro på, at vi ikke behøver at gøre ret meget politisk.
Man kan så at sige sige
, at hvad angår CO2-politikken, er den her debat overflødig, og det er den jo bl.a., fordi vi pludselig har fået et colombusæg, nemlig at broerne nu har reddet CO2-politikken.
Såfremt denne politik er korrekt, er der én løsning for det her land, og det er at bygge flere broer.
Jeg forventer, at det borgerlige Danmark kommer med en broplan, hvor der kommer langt mere gang i den: Byg bro, byg bro, og så kan man overflødiggøre de her debatter.
Hvis det er et korrekt synspunkt, må vi også sige, at så er verden virkelig blevet let, for så behøver vi i virkeligheden ikke f.eks. hr. Heiselbergs små biler.
Hr. Heiselberg havde en løsning, der hed fra store biler til små biler, men hvis broerne er så eminente, som de er, så behøver vi faktisk blot flere broer, og de skaber jo arbejdspladser.
Jeg må gøre opmærksom på, at et sådant synspunkt, som
jeg påpegede tidligere, jo hører til i en meget, meget lukket modelverden, der fjerner sig fra den her smudsige verden, og som ikke tager hul på det, der er det alvorligste i den her diskussion, nemlig at bropolitikken er med til at underminere trafikpolitikken ved at etablere flere og flere stangspring.
Jeg synes i den forbindelse, det er vigtigt at få en en undersøgelse, der meget, meget nøje dokumenterer, at lavere billetpris medfører flere biler og medfører et større merprovenu og så medvirker til at underminere DSB's politik.
Det synes jeg vi savner en analyse af, en analyse, der rækker ud over bro og bælt.
Derefter må jeg vende mig mod den gruppe her i Folketinget, og det er jo så koncentreret omkring Socialdemokratiet, der har valgt at udskyde debatten.
Hvis man nu for en stund lever sig ind i Socialdemokratiets univers, ifølge hvilket man gennem flere konferencer måske kan skabe nogle lyspunkter, så synes jeg, det er væsentligt at holde fast ved det, som trafikministeren omtalte - og det synes jeg er vigtigt at få en bekræftelse på - nemlig at nu skal der så analyseres virkemidler.
Jeg skal lige lade en bemærkning til falde omkring Det Radikale Venstres perspektiver.
Jeg synes, det var vigtigt for den her debat at konstatere, at Det Radikale Venstre ubetinget uden et eneste forbehold fastholdt 2005-målsætningen.
Jeg forstod Det Radikale Venstre sådan, at man også var indstillet på at finde de virksomme midler.
Det er en debat, som er vigtig, og jeg går ud fra, at Det Radikale Venstre er indstillet på at gå planken ud med det synspunkt, teknisk og politisk. Til sidst skylder jeg at sige
, at CD jo tilsyneladende ikke er gået fra borde i dansk politik.
Jeg havde måske troet en overgang, at man havde ændret kursen lidt omkring miljøpolitikken og bilpolitikken, men alt er ved det gamle, ja, så meget ved det gamle, at man måske er på vej til at forlade den parentes, som CD blev fedtet ind i i 1995-96.
CD er tilsyneladende ved at gå enegang igen på CO2-området og melde sig ud af den debat.
Jeg skal så i øvrigt gøre opmærksom på, at det fremsatte forslag til vedtagelse for denne debats vedkommende er trukket tilbage til gunst for en fællesnævner, der vil blive åbenbaret i den næste debatrunde.