runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bjarne Laustsen (S), 2006-11-17:
Jeg vil gerne bevare den gode stemning og kvitterer også for ministerens positive tanker om de intentioner, der ligger bag det lovforslag her.
Nu ved jeg jo godt, at der foregår drøftelser af brugerbetaling og sådan noget i forskellige partier.
Men hvis ikke konstruktionen var på den måde, hvordan ser ministeren så for sig at det eventuelt skulle betales, altså hvis man ikke havde sådan en eller anden solidarisk ordning, som AER-ordningen jo er udtryk for?
Hvis ikke det skulle foregå på den måde, hvordan skulle det så finansieres?
Skulle arbejdsgiverne så betale det hele?
Eller var det skatteborgerne, der skulle betale for, at arbejdsmarkedet kunne få uddannet arbejdskraft?
Bertel Haarder (V), 2006-11-17:
Det kan man jo kalde et hypotetisk spørgsmål: Hvordan skulle lovforslaget se ud, hvis det ikke skulle se ud, som det ser ud?
Der er jo mange muligheder.
I teorien kunne især hr. Bjarne Laustsen og hans parti jo nok forestille sig, at man bare tog pengene fra skatteyderne generelt i stedet for at lade det være et system, der kører inden for arbejdsmarkedet.
Men det er regeringen altså imod, bl.a. fordi vi har et skattestop.
Vi har lagt meget vægt på, at denne ordning kører på en måde, så den ikke bryder skattestoppet.
Pengene bliver i systemet, der er hverken landevejsrøveri eller små rør, som suger penge ud af systemet til andre formål.
Pengene går til uddannelse, det bliver inden for det, der er AER's formål, så der er ikke nogen konflikt med skattestoppet.
Bjarne Laustsen (S), 2006-11-17:
Nu er regeringen jo ikke bleg for i andre sammenhænge at tage penge fra f.eks. lejerne, men lad det nu ligge.
Det var slet ikke det, jeg var inde på.
Jeg synes bare, at det er en vigtig forudsætning i vores samfund og noget, vi er enige om: at de unge mennesker skal have en uddannelse.
Så er spørgsmålet, hvem der har ansvaret for det, og der mener jeg, at det er dem, der beskæftiger den faguddannede arbejdskraft, der har hovedansvaret for, at folk får en uddannelse.
Jeg synes, det er i orden at sige til arbejdsgiverne: Her finder vi en solidarisk ordning, der tilgodeser dem mest, som gør en indsats på området.
Og det var sådan set bare det jeg gerne ville kvittere for, altså at jeg synes, det er klogt, at regeringen tænker i de baner, som vi også har været inde på tidligere.
Så det skal regeringen ikke have utak for.
Men hvis det ikke skulle se sådan ud, er det jo rart at vide, hvem det var regeringen så syntes skulle betale regningen.
Bertel Haarder (V), 2006-11-17:
Men sådan ser regeringen altså ikke på det.
Vi beklager for så vidt, at denne afgift skal sættes i vejret.
Anledningen er positiv, og vi bryder ikke skattestoppet; vi skal have flere i gang med en uddannelse, og så må der også flere penge ind i Arbejdsgivernes Elevrefusion.
Det er det, der er vores holdning.
Så vil jeg for en ordens skyld gøre opmærksom på, at vi heller ikke tager penge fra lejerne, hvis hr. Bjarne Laustsen skulle have undladt at bemærke det.
Hele den diskussion handler jo om, hvorvidt man skal bruge flere eller færre penge til henholdsvis renovering og forbedring og til nybyggeri.
Afstemning
Louise Frevert (DF), 2006-11-17:
Der er mange ting, der kan bekymre ordføreren, men lige nøjagtig det her kan ikke bekymre mig, idet der er taget højde for tingene bredt, rundt og velfunderet i det her forlig, også med hensyn til medielicensen, og er der et par enkelte husstande, et par enkelte personer, der bliver ramt af det, ja, så må man altså i solidaritetens hellige navn – og det må da vel være noget, som hr. Per Clausen kan forstå – være klar over, at hvis man skal bevare public service-funktionen, og hvis man skal bevare public service-kanalerne på den måde og i den udstrækning, som de har på nuværende tidspunkt, er man simpelt hen nødt til at have en licens af den ene eller den anden art.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-11-17:
Før hr. Henriksen går fuldstændig i selvsving over den positive udvikling, som jeg er fuldstændig klar over at der er i antallet af uddannelsesaftaler, kunne jeg godt tænke mig at vide, om hr. Martin Henriksen også mener, at det er positivt med det stadig stigende frafald, der sker allerede i grundforløbet, som jo alt andet lige kan siges at medvirke mindst lige så meget til, at der er alt for mange unge, som ikke får en uddannelse på erhvervsskolerne.
Martin Henriksen (DF), 2006-11-17:
Igen vil jeg sige, at jeg synes, det er en noget skråsikker påstand, at alle, der har været i skolepraktik, er kommet i arbejde.
Så nævnte hr. Bjarne Laustsen også mesterlæren.
Som jeg forstod det, mener Socialdemokraterne, at mesterlæren ikke virker, men de tal, jeg har set, viser jo netop, at mesterlæren virker.
Den har jo været en gammel tanke hos Dansk Folkeparti, måske ikke lige i denne form, men vi har selvfølgelig indgået et kompromis.
Der er selvfølgelig flere, der kommer i gang med en uddannelse, netop fordi vi også har indført mesterlæren.
Man må bare endnu engang konstatere, at når et bredt flertal i Folketinget støtter en udvidelse af AER-ordningen, er det en bekræftelse af en positiv udvikling i samfundet, hvor flere får en læreplads.
Bjarne Laustsen (S), 2006-11-17:
Jo, men sandheden er, at de der arbejdsgivere har meget svært ved at komme ud af fjerene,
havde jeg nær sagt.
Vi så f.eks. på Aalborg Tekniske Skole, at der var 51 unge mennesker, som gerne ville i lære som murer, men der var kun 4 af dem, der havde en praktikaftale efter en måned.
Og så kan man godt snakke om alt muligt, mesterlære og alle de der forskellige ting, men jeg tror ikke, det virker.
Jeg er helt sikker på, at også skolepraktikordningen virkede tidligere.
Så alt i alt var skolepraktikken en ganske udmærket ordning.
Det har hjulpet til, at vi ikke mangler så meget arbejdskraft i dag, som vi ellers ville have gjort.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2006-11-17:
En ny regering, der i 2001 havde frygtelig travlt med at nedlægge diverse råd og nævn, opretter nu endnu et nyt råd, Rådet for Evaluering og Kvalitetsudvikling af Folkeskolen, og har oprettet en ny styrelse, Styrelsen for Evaluering og Kvalitetsudvikling af Grundskolen.
Danmarks Evalueringsinstitut sættes uden for indflydelse, og ministerens centralistiske sindelag slår atter igennem, akkurat som det har været tilfældet med den nyeste lov om folkeskolen.
Selv om det er positivt, at EVA's virksomhed udvides med dagtilbudsområdet, kan SF ikke støtte dette forslag, som er et opgør med fri evaluering på folkeskoleområdet.
Jeg skal hilse fra Enhedslistens ordfører, fru Pernille Rosenkrantz-Theil, og sige, at Enhedslisten heller ikke kan støtte forslaget.
Bertel Haarder (V), 2006-11-17:
Jeg vil gerne sige tak til det flertal, som har støttet forslaget uden forbehold.
Så vil jeg godt korrigere et par ting, som fru Margrethe Vestager sagde.
Hun sagde, at vi her overfører penge fra Evalueringsinstituttet til »en af Undervisningsministeriets styrelser«, men det er jo ikke rigtigt.
Hvis man læser forslaget, er det folkeskolerådet, altså Rådet for Evaluering og Kvalitetsudvikling af Folkeskolen, som nu også skal bestemme over den del af EVA's bevillinger, der hidtil er brugt på folkeskoleområdet.
Det er jo en helt naturlig konsekvens af, at vi har fået et sådant kvalitets- og evalueringsråd, for det kan jo sammenlignes med et forskningsråd.
Jeg har godt set, at fru Margrethe Vestager har bedt om ordet, og jeg ved, hvad hun vil sige.
Hun vil sige: Jamen der står jo, at styrelsen får overført disse penge.
Ja, men lige forinden står der udtrykkeligt, at det er folkeskolerådet, der disponerer over pengene, og det var blot det, jeg ville understrege.
Så siger fru Margrethe Vestager også, at der ikke bliver flere evalueringer i EVA af folkeskolens område, og det er jo forkert.
EVA vil fortsat have ekspertise på folkeskoleområdet, fordi EVA fortsat af egen drift gennemfører evalueringer, hvori folkeskoleområdet indgår.
EVA skal blot ikke af egen drift gennemføre evalueringer, der kun omfatter folkeskolen.
Hvis evalueringerne kun omfatter folkeskolen, skal det råd, som vi nu har oprettet som led i folkeskoleforliget, og som har med evalueringer af folkeskolen at gøre, naturligvis ind over, som det hedder.
Efter beslutning af formandskabet for Rådet for Evaluering og Kvalitetsudvikling af Folkeskolen kan EVA også i fremtiden gennemføre folkeskoleevalueringer, og det er forventningen, at EVA vil blive bedt om noget sådant.
Det er derfor, det er vigtigt at slå fast, at EVA naturligvis fortsat vil have sagkundskab inden for området.
Dette blot for at klargøre, at det er noget særdeles normalt og naturligt, vi her foretager.
Vi ville gøre nøjagtig det samme, hvis vi havde oprettet et egentligt forskningsråd for folkeskolen.
Der er intet usædvanligt i, at man har et råd til at koordinere den forskning, der er på feltet, det ville være mærkeligt andet.
Margrethe Vestager (RV), 2006-11-17:
Jeg skal så bare sige, at bemærkningerne er særdeles svære at forstå.
Der står, som ministeren siger: »Beløbet udgør skønsmæssigt 5,6 mio. kr., som vil blive overført fra evalueringsinstituttet til Styrelsen for Evaluering og Kvalitetsudvikling af Grundskolen ... «.
Det vil sige, at uanset hvordan ministeren vil få de midler disponeret, er de overført til styrelsen; sådan må man læse bemærkningerne.
Men jeg skal nok også stille det som et skriftligt spørgsmål
Det andet er, at der jo absolut intet naturligt er ved et lovforslag.
Det er jo forhåbentlig politisk.
Som jeg husker mine egne ord, sagde jeg netop også, at det, der er problemet, er, at evalueringsinstituttet ikke længere kan lave evalueringer af egen drift.
At EVA fortsat kan lave evalueringer, er jo indlysende, det står i lovforslaget, men det vil så være efter et meget klart mandat fra ministeren eller fra det råd, som ministeren selv nedsætter.
Sidst, men ikke mindst synes jeg, det er meget bemærkelsesværdigt, at ministeren også undlader at nævne overførslen af de to årsværk fra evalueringsinstitut til styrelse.
Det vil sige, at evalueringsinstituttet samlet set mister muskler i forhold til at lave evalueringer på folkeskoleområdet.
At ministeren så er begyndt at kalde det for forskning og sammenligne med forskningsrådene, forekommer bare endnu mere besynderligt.
Bertel Haarder (V), 2006-11-17:
Jeg kan jo ikke forhindre fru Margrethe Vestager i at kalde alting for besynderligt og problematisere alt, og det er for så vidt også det, vi har den parlamentariske behandling til, så det er helt i orden.
Jeg synes også, det er i orden, at man er modstander både af styrelsen og af, at der er et råd til evaluering og kvalitetsudvikling, og at dette råd har et formandskab, det er også helt i orden.
Men når der nu er en sådan styrelse og et sådant råd med et sådant formandskab, er det vel naturligt, også fordi dette formandskab har en særdeles kraftig forskningsmæssig tyngde, at det er dette formandskab, der koordinerer og har afgørende indflydelse på, hvad det er for en forskning, vi skal have inden for folkeskoleområdet.
Når man har sagt a, må man også i den henseende sige b.
Margrethe Vestager (RV), 2006-11-17:
Jeg takker for ministerens generøsitet i forhold til en tilladelse til at udøve de parlamentariske rettigheder til at være kritisk over for regeringens forslag.
Det gør jeg meget ydmygt.
Det undrer mig stadig væk, at ministeren begynder at tale om forskning i den her forbindelse.
Hvad er det præcis for en forskning, som nu skal udføres, og hvorfor sammenligner ministeren nu det råd, som man har lavet til evaluering og kvalitet, med et forskningsråd?
Hvad er det, der gør det her til forskning?
Det synes jeg står helt uklart efter ministerens indlæg.
Bertel Haarder (V), 2006-11-17:
Jeg mente naturligvis i sidste omgang evaluering, for forslaget handler om evaluering.
Jeg tillod mig blot af pædagogiske grunde at sammenligne med en situation, hvor vi havde et forskningsråd på området.
Så tror jeg nok, man ville synes, det var naturligt, at det forskningsråd havde en finger med i al forskning, der er på feltet.
Når vi nu har et Råd for Evaluering og Kvalitetsudvikling af Folkeskolen med et formandskab, så er det også naturligt, at det formandskab har en finger med i spillet, når der skal evalueres på området.
Det var blot det, jeg mente.
Kim Mortensen (S), 2006-11-17:
Hvis det ikke kun er et spørgsmål om at flytte noget økonomi fra den ene institution til den anden, fra den ene kasse til den anden, må der også være sådan en indholdsmæssig begrundelse for det.
Mit spørgsmål går så på: Hvis det er sådan, at det nye råd, som ministeren anfører, skal have muligheden for at beslutte og igangsætte evaluering inden for folkeskoleområdet, vil der så være noget i vejen for, at rådet kunne beslutte at bede EVA om at foretage de undersøgelser, sådan som loven er i dag, dvs. uden at fjerne den selvstændighed, EVA har i øjeblikket til selv at igangsætte evalueringer?
Bertel Haarder (V), 2006-11-17:
Det er helt oplagt, at EVA, evalueringscentret, vil være en meget stærk partner, når der skal foretages evalueringer, og det er helt oplagt, at det nye formandskab i allerhøjeste grad vil gøre det muligt, at EVA, hvis de kommer med det bedste tilbud, kan komme til at stå for betydelige evalueringsopgaver på folkeskoleområdet.
Det nye er, at hvis EVA beslutter sig for en evaluering, der kun vedrører folkeskolen, kræver det formandskabets godkendelse.
Men EVA kan lave alt muligt, som er tværgående, og som også vedrører folkeskolen, og kan gøre det uden at spørge rådet.
I øvrigt tror jeg ikke, problemet er så stort, for EVA vil naturligvis gerne have del i de midler, som rådet har, og det får man jo ved at samarbejde med rådet.
Det er der da, så vidt jeg kan høre, ikke, medmindre der ligger et eller andet i spørgsmålet, som jeg ikke kan gennemskue.
Altså, hvis rådet har denne bevilling, som man kan købe folkeskoleevalueringer for og kan bruge hos EVA, er det rigtigt, at hvis EVA bevarer muligheden for helt efter egen beslutning at lave de evalueringer, man ønsker, uden hensyn til hvad rådet synes; hvis loven kommer til at se sådan ud, kan rådet selvfølgelig stadig væk bruge EVA.
Men så får vi altså den mærkelige tilstand, at et råd, som er sat til at koordinere evalueringerne i folkeskolen, ikke kan løse sin opgave, fordi der er andre spillere, som slet ikke behøver spørge rådet, og det synes jeg ville være en underlig tilstand.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling.
Afstemning
Tina Nedergaard (V), 2006-11-17:
Dette lovforslag lægger op til en forhøjelse af arbejdsgiverbidraget til Arbejdsgivernes Elevrefusion, AER.
Indtægterne i AER går først og fremmest til at dække den lønrefusion, som arbejdsgiverne modtager, når deres elever er på skole.
Vi finder i Venstre, at vekseluddannelsesprincippet er meget vigtigt for at give eleverne en så bred og velfunderet uddannelse som muligt.
Kombinationen af praktik i virksomheden og teori på skolen har bevist sin styrke, og derfor er det selvfølgelig også afgørende, at virksomhederne ikke skal løfte unødige udgifter i den periode, hvor eleven uddanner sig på skolen.
AER-ordningen, som omfordeler midler mellem virksomheder, som ikke har elever, til virksomheder, der har elever, er derfor fornuftig.
Heldigvis er der rigtig mange både offentlige og private virksomheder, som påtager sig det ansvar at uddanne unge og voksne, og de får så midler fra den fælles kasse, som vi alle sammen bidrager til.
Forhøjelsen af AER-bidraget er således udtryk for, at der er vækst i antallet af praktikelever, hvilket jo er positivt.
Gennem de seneste år har vi set en flot fremgang i antallet af uddannelsesaftaler, som indgås mellem elev og virksomhed.
Samtidig er det forhøjede bidrag fastsat ud fra, at vi forventer en kraftig vækst i antallet af voksenlærlinge, sådan som intentionen har været i den aftale, vi i de fem store partier har indgået.
Vi har således ved fordelingen af de mange penge i globaliseringspuljen afsat ressourcer til netop at uddanne flere voksenlærlinge.
Det samlede AER-bidrag bruges til uddannelse af voksne og unge i virksomhederne, hvorfor det skal understreges, at der ikke er tale om statslig afgift eller skat.
Venstre støtter forslaget.
Bjarne Laustsen (S), 2006-11-17:
Det er en rigtig god dag.
Man kan få helt lyst til rent undtagelsesvis at rose regeringen.
Venstres ordfører vil jeg også gerne rose for at støtte forslaget.
Jeg tror ikke, det lige er nogle tanker, der har groet i Venstres egen baghave, og at man har gødet forslaget rigtig fint, men man er blevet trukket hen til truget, og så har man alligevel syntes, at den gudedrik ikke var så ringe endda.
Man kunne bruge ord som solidaritet og fællesskab om det her lovforslag.
Men det, det handler om, er jo sådan set, at vi er enige om, at det er godt, at alle unge mennesker får en uddannelse.
95 pct. er vi enige om, og det mål skal vi nå ved fælles hjælp.
Det her forslag er med til at hjælpe på vej.
Det betyder så også, at det er en god solidarisk ordning, at de arbejdsgivere, der løfter deres uddannelsesansvar, også bliver honoreret for det via den præmieringsordning, som er blevet gennemført.
Det betyder selvfølgelig også, at der skal være økonomi i ordningen, og jeg synes, det er en god ting i den her tid, hvor man taler om, at man mangler faguddannet arbejdskraft, at man for blot et par tusinde kroner kan lave sådan en solidarisk ordning, som der ligger i AER-systemet.
Når man læser høringssvarene fra Dansk Arbejdsgiverforening og SALA og andre, overrasker det jo ikke, at de er imod det her.
Jeg vil gerne rose regeringen for, at de ikke har lyttet til deres normale samarbejdspartnere i den sag her, for de har meget lidt ret.
Det er godt, at regeringen har stået fast på den aftale, der blev lavet, om, at vi vil give nogle tilbud til nogle mennesker her.
Det er jo også tilbud, som arbejdsgiverne senere får glæde af, også med hensyn til antallet af voksenlærlinge.
Det er rigtig godt alt sammen, og der er kun godt at sige om det.
Det bygger selvfølgelig også på, at der skal findes løsninger, for når regeringen tidligere har afskaffet skolepraktikordningen, desværre med støtte fra Dansk Folkeparti og Det Radikale Venstre, betyder det jo, at vi skal prøve at finde på noget andet her.
Så med de tiltag, der ligger her, og med den forbedrede økonomi, der ligger i ordningen også i årene fremover, håber jeg, at det kan lykkes at nå et måltal på 95 pct.
Vi vil i Socialdemokratiet meget nøje følge regeringens tiltag i øvrigt på det her område, og vi vil meget nøje følge, om de arbejdsgivere, der siger, at de mangler faguddannet arbejdskraft, også som punkt 1 lever op til deres uddannelsesansvar.
Jeg håber, at regeringen og hele Folketinget er enige i, at punkt 1 altså er, at en virksomhed, der beskæftiger faguddannet arbejdskraft, også i forhold til den demografiske udvikling osv., lever op til at sørge for, at de unge mennesker får en uddannelse.
De skal have uddannelse, mens de er unge.
Hvis man først skal til det senere hen, bliver det som regel rasende dyrt.
Derfor har vi i Folketinget og i det danske samfund en forpligtelse til at sørge for, at vi har nogle systemer, der fungerer, og det her er et af de bedre.
Derfor takker jeg for, at regeringen har ladt sig overtale til at fremsætte sådan et forslag som det, vi ser her i dag.
Det siger jeg tak for, det er en opfyldelse af den aftale, som vi lavede tidligere på året.
Martin Henriksen (DF), 2006-11-17:
Vi står i den glædelige situation, at flere og flere får en læreplads, og dermed stiger udgifterne til AER-ordningen ganske naturligt.
Det er en stor del af forklaringen på forhøjelsen af arbejdsgiverbidraget.
Derudover bliver der med velfærdsaftalen oprettet flere voksenlærlingepladser.
Så kan jeg jo heller ikke lade være med, når nu hr. Bjarne Laustsen har været heroppe, også lige at sige følgende: Oppositionens evige kritik af VOK-flertallet og oppositionens kritik af den generelle udvikling i samfundet taget i betragtning er det egentlig forunderligt, at vi her behandler et lovforslag, som i al sin enkelhed bekræfter den positive udvikling og dermed indretter lovgivningen efter den gode virkelighed.
Når oppositionen ved tredjebehandlingen stemmer for lovforslaget, bekræfter den så at sige den positive udvikling på uddannelsesområdet, og det synes jeg er glædeligt og egentlig ganske sigende.
De har fået skabt et grundlag for uddannelse og en plads på det danske arbejdsmarked, og det gælder både danskerne, indvandrerne og deres efterkommere.
Vi har skabt fremgang på et område, hvor det måske har haltet lidt for tidligere flertal, og det hilser Dansk Folkeparti naturligvis velkommen.
Det giver jo et behov for at justere både de bidrag, som det private erhvervsliv yder, og det beløb, som stat, regioner og kommuner yder, så det er alt sammen godt.
Dansk Folkeparti kan støtte lovforslaget.
Bjarne Laustsen (S), 2006-11-17:
Men vi har kigget på, om det var klogt at afskaffe skolepraktikordningen, og jeg vil jeg bare gøre opmærksom på, at hvis vi ikke tidligere havde haft den skolepraktikordning, fordi arbejdsgiverne ikke levede op til deres uddannelsesansvar, så havde arbejdsgiverne manglet ufattelig meget arbejdskraft.
For sandheden er jo, at alle de, der fik deres uddannelse via skolepraktikken, er kommet i arbejde i dag.
Så arbejdsgiverne havde haft langt større problemer, hvis ikke vi havde haft skolepraktikordningen tidligere; det synes jeg bare man skal erkende i dag.
Men kan arbejdsgiveren selv løse det ved et forhøjet bidrag, er det jo fint.
Per Clausen (EL), 2006-11-17:
Nu skal man jo ikke fremlægge folks tilslutning til forliget mere positivt, end de selv gør –
da jeg kom til at kalde hr. Mogens Jensen begejstret og stolt lige før, passede det åbenbart ikke – men jeg opfattede i hvert fald, at fru Louise Frevert er tilfreds med, at man har indført medielicensen.
Jeg vil så spørge, om det slet ikke giver fru Louise Frevert anledning til nogen bekymring, at det her faktisk kan, eller rettere sagt vil ramme mennesker, som bevidst har fravalgt tv f.eks. på grund af økonomiske forhold, men som faktisk gerne vil have moderne it-grej i deres hjem og moderne opkobling til internettet.
De bliver ramt af det her.
Kan det overhovedet ikke bekymre fru Louise Frevert?
Kim Andersen (V), 2006-11-17:
Jeg har ikke på noget tidspunkt sagt, at der ikke var nogen fordele ved en udskydelse ved den her ordning.
Det er der naturligvis for brugere af virksomhedsordningen, og det ser vi ikke noget problem i.
Der er tale om, at man får en rentebesparelse, der er ikke tale om, at man får en skattebesparelse.
Morten Homann (SF), 2006-11-17:
Men den rentebesparelse skal jo også betales, og det, der er pointen, er, at det er en rentebesparelse for den person, som driver virksomhed i virksomhedsordningen, men det er så samtidig et rentetab for skattemyndighederne.
Det betyder altså, at hr. Kim Andersen og alle mulige andre skatteydere i det her land skal være med til at betale det rentetab, som staten oplever på grund af det her hul.
Så der er en udgift forbundet med det, og der er nogle andre mennesker, som skal til at betale, eller også skal man alternativt sige, at man – som det er så populært for tiden – finder pengene ved at spare på daginstitutioner, skoler og ældrepleje i stedet for.
Det ved jeg godt Venstre foretrækker, men der er i hvert fald en regning, der skal betales.
Kim Andersen (V), 2006-11-17:
At begynde at sammenligne det her med nogle besparelser, der skal foretages inden for vuggestuer, børnehaver og skoler, viser i virkeligheden kun, at SF fuldstændig mangler proportioner og ikke er klar over, hvad det drejer sig om.
Der er ikke tale om besparelser på skoler, børnehaver og vuggestuer, som hr. Homann hævder.
At bringe det ind i den her sammenhæng er uden for enhver rimelig proportion, og det er med til at anskueliggøre, hvor lidt seriøst SF's forslag er.