runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Morten Homann (SF), 2004-12-07:
Jeg synes, det var et udmærket ordførerindlæg, og jeg kan tilslutte mig mange af betragtningerne.
Jeg vil spørge helt konkret, om hr. Mikkel Dencker og Dansk Folkeparti er indstillet på, når vi skal i gang med udvalgsbehandlingen af det her forslag, at se på nogle af de områder, hvor vi kan gøre det her forslag lidt mere tilstrækkeligt med hensyn til at løse det her problem.
Jeg tænker f.eks. på muligheden for at lave en ordning, hvor der, hvis man som erhvervsdrivende f.eks. tredje gang bliver taget i at lave de samme former for omgåelse af reglerne, så er mulighed for at frakende muligheden for at drive forretning eller i det mindste lukke forretningen.
Mikkel Dencker (DF), 2004-12-07:
Lovforslaget her er en del af regeringens fair play-kampagne, som Dansk Folkeparti bakker op om.
Forslaget indeholder en række elementer, der hver især har til formål at dæmme op for svindel og sort arbejde.
Eksempelvis gives der med lovens gennemførelse hjemmel til, at Told og Skat kan gennemføre kontrolbesøg på fysiske arbejdssteder.
Samtidig indføres også muligheden for, at virksomheder kan pålægges at føre en såkaldt logbog fra dag til dag over de ansatte.
På den måde skal det imødegås, at mange medarbejdere pudsigt nok har deres første arbejdsdag lige netop den dag, hvor Told og Skat har razzia på arbejdspladsen.
Mange af de tilfælde er sandsynligvis sort arbejde kombineret med socialt bedrageri, og det kan der ikke gøres nok for at bekæmpe.
Med lovforslaget lægges der også op til, at Told og Skat kan foretage beslaglæggelse af forretningers beholdninger af drikkevarer med en uregelmæssig pantmærkning.
Alle tiltagene i lovforslaget, også dem, som jeg ikke har listet op, kan Dansk Folkeparti ikke have noget imod, og vi støtter derfor lovforslagets vedtagelse.
Men vi sætter spørgsmålstegn ved, om lovforslagets elementer er tilstrækkelige.
Stramningerne i det lovforslag, vi behandler nu, har nemlig ingen værdi, hvis de ikke bliver håndhævet effektivt og konsekvent.
SR-regeringen gjorde ikke nok ved problemet, og svindelen fik lov til at vokse i omfang.
Den nuværende regering har arvet problemerne, men har heller ikke evnet eller haft vilje til i tilstrækkeligt omfang at afsætte nok ressourcer til at bekæmpe lovløsheden, selv om der er kommet en række forslag, som da har hjulpet på problemet.
Om det skyldes berøringsangst, fordi det er indvandrerbrancher, der er tale om, skal jeg ikke kunne sige, men et faktum er, at det især er blandt kiosker, grønthandlere og pizzeriaer, at svindelen florerer.
I Dansk Folkeparti tror vi på, at vi kun kommer problemerne helt til livs, hvis der sker en hyppig, effektiv og konsekvent kontrol af de betændte brancher.
Derfor tror vi også, at løsningen er, at der nedsættes særlige kontrol- og razziagrupper, hvis eneste opgave er at foretage razziaer på de steder, hvor man ved eller har mistanke om, at svindel og misbrug florerer.
Det skal ikke kunne betale sig at omgå landets love.
Det er tilfældet i dag, for ellers havde man ikke alle de gentagelsestilfælde, som kan konstateres, når Told og Skat har opfølgende razziaer.
Vi mener, det er en hån mod alle lovlydige forretningsdrivende, at de får undergravet deres forretning af svindlere og bedragere.
Dansk Folkeparti vil gøre sit til, at det sker hurtigt.
Charlotte Dyremose (KF), 2004-12-07:
Der er nogle ordførere, der har været inde på, at det ikke skulle være nok, at det ikke skulle være tilstrækkeligt, at der skal meget mere til.
Vi er derfor også glade for, at det her er en del af et udspil med 44 konkrete tiltag, hvoraf de 27, så vidt jeg lige umiddelbart kan regne i hovedet, er lovinitiativer.
Der skal nemlig meget til for at få bugt med det sorte arbejde i alle dets afskygninger.
Det er vigtigt ikke bare at lave de her lovinitiativer, det er vigtigt at sikre en fælles kampagne, sikre skærpede sanktioner og sikre bedre kontrolmuligheder.
Der er elementer af det hele i det, som regeringen har kaldt fair play-kampagnen.
I Det Konservative Folkeparti er vi af den overbevisning, at alle skal betale deres skat – hverken mere eller mindre.
Derfor er det også vigtigt, at vi har mulighed for at slå hårdt ned på dem, der undlader at bidrage til fællesskabet.
Kun sådan får vi råd til generelle skattenedsættelser.
Vi kan kun være enige i Det Konservative Folkeparti i, at vi danskere betaler alt for meget i skat, særlig oven på næsten 10 år med en socialdemokratisk regering.
Vi kan så kun glæde os over, at dette også kommer i forlængelse af, at denne regering har lettet skatten på arbejde og derfor også bidrager til at gøre det mindre attraktivt at snyde.
Lavere skat vil give flere en fornemmelse af, at skatteniveauet er rimeligt, men hverken høj eller lav skat berettiger til, at man unddrager sig at bidrage til fællesskabet.
Vi er også glade for muligheden for, at man nu kan lave kontrol ikke bare i selve virksomheden, men f.eks. også ude på en byggeplads, hvor vi jo desværre har kendt til, at der er nogle, der ikke ønsker at være ærlige og redelige ligesom deres kolleger.
Man får nu mulighed for at sørge for at pålægge de virksomheder, som unddrager sig at oplyse om, at deres ansatte skulle være ansat, og derfor giver de ansatte mulighed for også at modtage sociale ydelser, at føre en logbog, noget, som ikke bare hindrer muligheden for, at de ansatte kan modtage de sociale ydelser, men som også vil være en administrativ byrde, som forhåbentlig et antal virksomheder vil søge at undgå at blive pålagt.
Og det samme gælder helt sikkert muligheden for, at man kan pålægge den enkelte virksomhed at betale for den revisor, der skal rydde op i regnskaberne, hvis ikke man selv ønsker at sørge for, at de er i orden.
Alt i alt støtter vi op om dette lovforslag, men ikke mindst om både kampagnerne, de skærpede sanktioner og de bedre kontrolmuligheder, som regeringen generelt lægger op til.
Henrik Sass Larsen (S), 2004-12-07:
Jeg kan ikke gå med til beskrivelsen af, at det skulle være en kollektiv afstraffelse eller noget lignende.
Det, som vi prøver her, er at komme med konstruktive forslag til, hvordan i alverden vi kommer den her svindel til livs.
Der er det, vi er skeptiske over for, om det nu er helt nok at indføre den påtænkte logbog.
Der er selvfølgelig også en række spørgsmål om, hvordan den kommer til at virke.
Men det at lave et ansættelsesbevis, som man underskriver som arbejdsgiver og udleverer til den ansatte, så stor en administrativ belastning er det heller ikke.
Tro mig, jeg har siddet i virksomheder og udstedt ansættelsesbeviser.
Man får mange steder et standardansættelsesbevis, hvor der er mulighed for at indføre en speciel løn.
Så er det faktisk overstået, hvad angår administrative procedurer i den forbindelse.
Men det er jo bindende på en anderledes måde, hvilket netop gør, at man vil kunne forhindre arbejdsgiverne i at misbruge sort arbejde.
Men vi belyser det gerne under udvalgsarbejdet, og hvis fru Charlotte Dyremose eller andre kan komme og give os en overbevisende forklaring på, at logbogen er bedre, så tager vi gerne imod den.
Jeg forestiller mig, at der, hvor det fungerer godt i dag, og hvor tingene fungerer problemfrit, er der jo allerede mange steder, hvor man har ansættelsesbeviser og har hele, om man så må sige, apparatet i orden.
Der er nogle grænseområder, hvor vi selvfølgelig gerne vil have indført nogle administrative procedurer, som gør, at de vitterlig får orden i det.
Situationen i dag er jo, at når man møder op derude på inspektion, er det første arbejdsdag for en urimelig stor mængde ansatte.
Derfor ville jeg faktisk godt gøre livet lidt besværligt og så grundigt som muligt tage fat i de virksomheder, som netop eksisterer ved ikke at have orden i sagerne.
Så det at give dem et ansættelsesbevis giver jo også en række forpligtelser ud over en logbog, hvilket jeg synes ville være alle tiders, og som ville gøre, at man i endnu højere grad, tror jeg, ville forhindre folk i at svindle med, hvornår de havde første arbejdsdag.
Charlotte Dyremose (KF), 2004-12-07:
Hr. Henrik Sass Larsen lyder jo umiddelbart positiv over for en hel del af forslagene, og det er jeg naturligvis glad for.
Jeg har så en enkelt bekymring i det her med, at vi nu går konstruktivt ind i udvalgsarbejdet, hvilket jeg vil bede hr. Henrik Sass Larsen om lige at overveje også under udvalgsarbejdet, nemlig det her med, at man synes, at det ville være fint at sige, at nu skal vi pålægge alle virksomheder enorme administrative byrder ved det, at de med det samme, når de begynder på en ansættelse, skal have klaret alle papirerne på forhånd, frem for det, som vi jo netop lægger op til her, hvilket er målrettet at gå efter de virksomheder, som har rod i regnskabet.
Men samtidig sørger vi for, at der, hvor tingene er i orden, bliver man ikke pålagt ekstra administrative byrder.
Er det ikke en vej, vi kan følge gennem det konstruktive udvalgsarbejde?
Peter Christensen (V), 2004-12-07:
Jeg vil meget gerne give et tilsagn om at diskutere problemerne med åbne øjne og lyst sind; det gør vi altid fra Venstres side, når der er spørgsmål til debat.
Jeg er fuldstændig enig i, at det jo er uholdbart, at man kun kan overleve som selvstændig, hvis man bryder loven, i forhold til den konkurrence, der vil være over for andre virksomheder, som konsekvent ikke overholder den.
Vi kan simpelt hen ikke acceptere, at det skal fungere på den måde.
Men jeg er sikker på, at vi over tid vil komme til at se, at de forslag, vi her gennemfører, og forslag, som vi også tidligere har gennemført, vil få en effekt.
F.eks. mangler vi jo stadig væk at se den endelige effekt af at give de administrative bøder, når man opdager, at der er ulovlige colaer i handel.
Det er i øvrigt bøder, der forhåbentlig vil fordobles, hver gang man tages i det her lovbrud.
Derfor mener jeg også, hvad angår det tidligere spørgsmål, at vi jo allerede har vedtaget regler, der gerne skulle gøre, at straffen stiger, jo flere gange man bliver taget i at bryde gældende regler.
Henrik Sass Larsen (S), 2004-12-07:
Vil Venstres ordfører så ikke være med til at give mig et tilsagn om, at hvis vi i løbet af udvalgsbehandlingen fra brancheorganisationer og fra de folk, som normalt arbejder med området, kan konstatere, at det ikke er tilstrækkeligt kun at kunne inddrage varelagre og have den her logbog, men at man også er nødt til at have nogle mere håndgribelige redskaber for virkelig at komme det her til livs, så vil man se med åbne øjne og lyst sind på nye forslag?
Det, der er ved at ske i øjeblikket, og som er sket igennem en årrække, er jo desværre det, at hæderlige virksomheder er blevet udkonkurreret af ikkehæderlige virksomheder, og jo længere tid, der går,
desto mere vokser den tilstand på markedet.
Derfor gælder det vel om nu og her at være meget sikker på, at det, vi gør, også kommer til at virke.
Peter Christensen (V), 2004-12-07:
Jeg synes, det er værd at være opmærksom på, at der jo allerede i dag er regler for, at hvis man bliver taget gentagne gange, så ændrer straffen sig også efter det.
Men i forhold til de her forslag, vi diskuterer, handler det sådan set også om, at man skal kunne komme ind og konstatere, at der bare første gang er de her overtrædelser, og det har der altså manglet nogle konkrete værktøjer til.
Derfor synes jeg, det er ret positivt, at vi netop går ind og kigger på, hvad det konkret er, de problemer har gået ud på i f.eks. kioskerne.
Nu har jeg nævnt dem nogle gange, men det er, fordi der ingen grund er til ikke også at være ærlig omkring det og sige: Hvor er det, vi f.eks. har haft og har store problemer med ulovlig cola?
Så kan vi også erkende, at der skal nogle mere målrettede ting til for at løse det problem.
Charlotte Dyremose (KF), 2004-12-07:
Det bekymrer mig lidt her, at jeg nu begynder at kunne drage paralleller til det, man har gjort under den tidligere socialdemokratiske regering, også på arbejdsmiljøområdet, hvor man har valgt at tage hele brancher ind og sige, at nu skulle de pålægges en hel masse administration og en hel masse udgifter, fordi der var nogle enkelte i branchen, der ikke opførte sig, som man gerne ville have det.
Der ville jeg jo langt hellere gå i den retning, at vi målretter indsatsen mod de virksomheder, som ikke har orden i sagerne, men at vi så forsøger at gøre det administrativt forholdsvis nemt for de virksomheder, som har orden i sagerne, og at vi derfor ikke nødvendigvis behøver at fremrykke frister for, hvornår papirarbejdet skal være gjort for dem, der altså immer væk har orden i sagerne.
På den måde kan vi sørge for, at det bliver nemmere også at ansætte nye medarbejdere.
Kristian Jensen (V), 2004-12-07:
Hele udarbejdelsen af regeringens fair play-oplæg har faktisk været et forsøg på at tænke nyt, gribe bolde og komme i dialog med organisationerne, virksomheder og andre.
Vi har samlet en kreds af arbejdsgiverorganisationer, lønmodtagerorganisationer og brancheorganisationer.
Vi har drøftet forslaget med rådgivere, vi har drøftet det med virksomheder, og vi har drøftet det med ansatte i Told og Skatregionerne og med kommunale skattemedarbejdere for netop at få en så bred vifte af forslag som muligt, og ud fra det har vi forsøgt at tænke nyt.
Vi har forsøgt at lægge forslag, som ikke er prøvet af før, eller som man tidligere er veget tilbage for og ikke har villet tage i brug, på bordet.
Det har udkrystalliseret sig i de 44 forslag, der er blevet lagt frem i fair play-kampagnen, men jeg modtager gerne alle gode forslag til, at regeringens initiativ på området kan blive stærkere, og kommer der under udvalgsarbejdet forslag frem, som det er muligt at gennemføre, og som gør lovforslaget stærkere, tager jeg gerne imod ideerne.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling.
Afstemning
Jann Sjursen (KD), 2004-12-07:
I ministerens svartale knyttede han nogle bemærkninger til undertegnedes indlæg.
Han håbede, at hele Folketinget ville bakke op om dette lovforslag fra regeringens side.
Jeg vil bare sige, hvis jeg ikke udtrykte det meget klart i min ordførertale, at Kristendemokraterne støtter ubetinget det lovforslag, regeringen har fremsat.
Jeg opfordrede blot i min ordførertale til – som ministeren i øvrigt også var inde på her til sidst – at man tog alle brancher med, fordi jeg synes, der har været nogle tendenser til, at forslaget skulle målrettes særlige brancher.
Det var det, der var ærindet i min tidligere korte bemærkning.
Så vil jeg i øvrigt også opfordre ministeren til at inddrage nogle af de forslag, som er kommet frem under debatten, bl.a. i den diskussion, der har været om næringsbrevet.
Hvorfor ikke tage det redskab i brug oven i det, regeringen har fremlagt i lovforslaget og i fair play-kampagnen i øvrigt?
Jeg forstår ikke helt den uvilje, der synes at være fra ministerens side, når det gælder om at tænke nyt, gribe boldene og gøre gode forslag endnu bedre.
Kristian Jensen (V), 2004-12-07:
Vi har fremlagt en stribe forslag for netop at sikre, at vi får bedre muligheder for at finde og straffe de personer, som laver den type overtrædelser, hr. Morten Homann nævner her.
Hvis vi tager næringsbrevet for fødevarebutikker – og det er jo vigtigt at slå fast, at i denne sammenhæng er fødevarebutikker alt fra kiosker til restauranter – er der i vid udstrækning mulighed for at slå ned på den type virksomheder, ligesom der i resten af lovkataloget og i fair play-kampagnen er mulighed for at slå hårdt ned på dem, som svindler, hvad enten det er med moms, afgifter, sociale ydelser, dagpenge, sort arbejde, illegal arbejdskraft osv.
Jeg tror, det er vigtigt, at man ikke ser regeringens initiativer for at få fair play ind i erhvervslivet igen som isolerede initiativer fra henholdsvis Skatteministeriet og Beskæftigelsesministeriet eller andre ministerier.
Man skal se på hele pakken, for det er en flerhed af initiativer, der er lagt frem, netop fordi nogle ministerier har en bedre tilgang til at tage fat om bestemte problemstillinger end andre.
Morten Homann (SF), 2004-12-07:
Som jeg forstår det, er det sådan set også grunden til, at vi står her i dag.
Men de regler, som ministeren ridser op, er jo ikke tilstrækkelige til at få stoppet de folk, som gang på gang på gang overtræder reglerne til gene for deres konkurrenter og til gene for de øvrige skatteborgere.
Er der ikke behov for, at vi strammer yderligere op på det punkt, så alle virksomheder bliver omfattet?
Hvis man gang på gang på gang laver de samme lovbrud og hele tiden kører over grænserne for skatte- og momslovgivningen, må der vel komme et tidspunkt, hvor festen stopper, og hvor man frakendes retten til at drive den form for virksomhed.
Er det ikke det eneste, som er fair over for både vedkommendes konkurrenter og de skatteborgere, som skal være med til at betale for, at der er en, der kører på frihjul?
Kristian Jensen (V), 2004-12-07:
Der er allerede i dag en række muligheder, og jeg vil prøve at beskrive dem.
Hvis vi f.eks. tager en person, som ikke er i stand til eller måske rettere sagt ikke har vilje til at overholde momsreglerne og svindler groft med dem, vil det være muligt at stille krav om, at han forlods skal stille sikkerhed for at få oprettet et momsnummer.
På den måde har vi som samfund sikkerhed for, at vi får de afgifter, der skal ind, og konkurrenterne har sikkerhed for, at der ikke er nogen unfair konkurrence.
Dermed sikres det, at samfundet ikke bliver snydt, og at konkurrenterne ikke bliver snydt.
Morten Homann (SF), 2004-12-07:
Jeg tror, det må være en fejltagelse, at skatteministeren ikke nåede at give et klart svar på hr. Henrik Sass Larsens tidligere spørgsmål om muligheden for at lave en mere klar ordning for, hvordan næringsbrevet kan blive frataget folk, der driver virksomhed og f.eks. tre gange i træk laver de samme grove overtrædelser af f.eks. skatte- eller momslovgivningen.
Kunne det ikke være en idé at stramme op, så også andre end fødevarevirksomheder kan pålægges den sanktion?
Man kan sige meget om de andre redskaber, ministeren har i skuffen, men der kan jo være tilfælde, hvor man er nødt til at sætte hårdt mod hårdt og sige: Her er en person, som ikke er i stand til at drive virksomhed inden for lovens rammer, og så må vi altså sætte en stopper for det, så det ikke går ud over andre erhvervsdrivende og alle de øvrige skatteydere, som skal betale for, at han kører på frihjul.
Kristian Jensen (V), 2004-12-07:
Jeg takker for tilliden.
Det, som er væsentligt, er, at vi får signaleret, at det er et højt prioriteret område, som der skal tages fat på.
Det er også min klare opfattelse, at man i alle 12 skatteregioner i løbet af de seneste måneder har erkendt, at det er et problem, der skal tages meget hårdt fat på.
Den kontrol bliver løbende fulgt op, og en lang række regioner har nu ikke bare lavet kontrol, men også lavet opfølgende kontrol, desværre med det nedslående resultat, at der alt for få steder var rettet ind efter de retningslinjer, der blev givet.
Derfor er det vigtigt, at vores folk i marken nu får nogle skrappere værktøjer til at kontrollere, og at der kommer nogle skrappere sanktioner.
Det sker for at sikre, at reglerne bliver overholdt fremover, men vi skal selvfølgelig løbende drøfte ideer til, hvorledes arbejdet kan organiseres bedst muligt.
Jeg er helt enig i, at det er nødvendigt, at vi får nogle ressourcer afsat til, at det her klares mere effektivt og mere gennemgribende.
Jeg er helt enig i, at det er vigtigt, at vi får styrket kontrolindsatsen.
Derfor er der nogle initiativer på vej.
Der er også nogle initiativer på vej med hensyn til at lave forskellige former for task forces og andet, men jeg har en løbende dialog og et samarbejde med Told og Skat om, præcis i hvilken form og hvorledes det mest effektivt lader sig gribe an.
Det er også sådan, at der er forskellige vilkår i forskellige dele af landet.
Hvor man i nogle dele af landet har visse brancher, der er særlig fremtrædende, har man i andre dele af landet andre brancher, der er særlig fremtrædende.
Mikkel Dencker (DF), 2004-12-07:
Jeg vil spørge ministeren, om ministeren ikke er enig i, at det vil være et virkelig effektivt våben i bekæmpelse af snyd med moms og afgifter, sort arbejde og socialt bedrageri, hvis man gennemførte Dansk Folkepartis idé om at lave de her særlige enheder inden for Told og Skat, som kun har til formål at lave razziaer mod de her meget betændte brancher, hvor sådan nogle ting florerer?
Så tror jeg virkelig, man ville komme tingene til livs hurtigt og effektivt.
Er ministeren ikke enig i det?
Kristian Jensen (V), 2004-12-07:
Hr. Henrik Sass Larsen får det til at lyde, som om det er et nyt problem, der er dukket op.
Jeg vil bare minde om, at de tal, som vi bruger, når vi diskuterer sort arbejde, stammer fra en undersøgelse fra Rockwool Fonden fra 2001, og hvis min hukommelse er rigtig, var regeringen i det meste af 2001 en socialdemokratisk-radikal regering.
Så det er altså ligesom en myte at sige, at det her er et pludseligt opstået problem.
Det er et problem, der har været i lang tid.
Henrik Sass Larsen (S), 2004-12-07:
Jeg vil bare gøre opmærksom på, at vi tidligere har stillet forslag om en væsentlig skærpelse af lovgivningen netop ved at sige, at man får tre chancer, og så vil man inddrage momsnummer eller andet.
Så vi har altså været fremme med de her ting.
Det er noget, der er vokset og vokset, hvorfor det nu har nået et omfang – det er vi slet ikke uenige i – hvor der skal gribes ind.
Så vi har faktisk været på banen
I øjeblikket er fødevaremyndighederne ude at lave de her smileys, og der rapporterer de jo også, når de konstaterer, at der er fødevarer i forretningen, der ikke er lovligt registreret, eller der ikke er pant på.
De oplysninger er i dag tilgængelige på nettet.
Ville det ikke være oplagt at udstyre enten fødevarekontrollen eller andre med nogle sanktionsmuligheder, med muligheden for automatisk at indberette til Told og Skat?
Vil ministeren være med til at se på det?
Kristian Jensen (V), 2004-12-07:
Man må næsten formode, at Socialdemokratiet kender reglerne, da det er regler, som har været gældende under den tidligere regerings tid, men der er altså det at sige til det, at der i dag er et klart regelsæt, hvor der i tilfælde af, at man svindler med f.eks. moms, kan stilles stadig skrappere krav til, at man bliver pålagt sanktioner som f.eks. at stille sikkerhed.
Der er allerede i dag et regelsæt, der også kan gribe fat om de erhverv, som ikke har et næringsbrev – og næringsbreve kan alt efter art og karakter tages fra erhvervene.
Henrik Sass Larsen (S), 2004-12-07:
Nu nævnte ministeren selv frisører og det, at man kan inddrage varelageret i en kiosk, hvor man kan gå ud og konstatere, at der sælges for mange sodavand, som ikke lige er registreret.
Det bliver en lidt vanskelig øvelse hos frisøren, ikke sandt, så derfor tænkte jeg med hensyn til den debat, vi har haft, om der, hvis man nu gentagne gange konstaterer, at den pågældende frisør unddrager sig moms og afgifter, og hvad ved jeg, ikke skulle være en eller anden hammer, der faldt lidt hårdere.
Kan ministeren ikke følge tankegangen?
Har ministeren ikke overvejet, om det vil være rimeligt at sige, at det på et eller andet tidspunkt altså er game over, og at vedkommende ikke længere egner sig til at være selvstændig?
Og er ministeren ikke enig i, at de regler, der i dag findes, er udtryk for, at der udvises stor langmodighed, før hammeren falder?
Det var den ene ting.
Jeg tager det andet op efterfølgende.
Thomas Adelskov (S), 2004-12-07:
Det, der er det glade svar til de tusinder af unge, som kommer til at stå og mangle praktikpladser den 1. januar, er, at regeringen har oppet sig, og at man har sadlet om, og så er det bare too bad, I kan sejle jeres egen sø.
Det må været det, jeg skal konkludere af fru Gitte Lillelund Bechs svar, for der er sådan set ikke noget bud på, hvad de unge mennesker skal lave efter den 1. januar.
Må jeg spørge fru Gitte Lillelund Bech: Er det ikke korrekt, at hvis man går ind på Undervisningsministeriets hjemmeside, kan man se, at den 30. september 2003 var der 56.746 igangværende uddannelsesaftaler.
Den 30. september i år var det tal faldet
til 55.332. 1.414 færre uddannelsesaftaler.
Er det ikke korrekt?
Og er det ikke korrekt, at tusinder af unge mennesker kommer til at stå fra den 1. januar uden at have mulighed for at færdiggøre deres erhvervsuddannelse?