runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Gitte Lillelund Bech (V), 2003-02-05:
Det glæder mig, at hr. Aage Frandsen ventede til sidst, men spørgsmålet kom, og det tænkte jeg også nok det ville gøre.
Jeg er faktisk ikke så bekymret for, hvad der nu kommer til at ske ude på skolerne, for jeg er helt sikker på, at vi har en del engagerede lærere, og at vi har en del lærere, som faktisk synes, at det her er helt i orden, for det giver bare et ekstra bidrag til den undervisning, som foregår.
Jeg tror ikke, vi nu vil opleve, at folkeskolerne ligger døde hen, og at lærerne overhovedet ikke har lyst til at gøre deres arbejde, tværtimod. Så vil jeg igen fremhæve, at det, der sker, er jo, at vi tager de vejledende delmål, som er udmeldt fra Undervisningsministeriet, og gør dem til bindende trinmål.
Hr. Aage Frandsen var jo i den tidligere forligskreds selv med til at sige ja til, at det var en god idé, man lavede vejledende delmål, som kunne meldes ud, for de kunne være et redskab, som var med til at sikre, at man fangede elevernes mangel på proportion i indlæringen tidligere, end man ellers gjorde.
Forskellen er blot, at det nu er de samme mål, der gælder for alle skoler i hele landet, for alle 2. klasser i hele landet, hvor det i dag kan være vidt forskellige mål, man har sat for 2. klasse.
Ulla Tørnæs (V), 2003-02-05:
Egentlig bad jeg om ordet i forbindelse med den ordveksling, der var mellem Venstres ordfører og en række af de øvrige partiers ordførere med hensyn til den budgetredegørelse, regeringen offentliggjorde i går, og det er såmænd blot - ganske vist med risiko for at forlænge den del af debatten - fordi jeg gerne vil orientere medlemmerne om, hvad det rent faktisk er, budgetredegørelsen indeholder.
Redegørelsens tal er for så vidt helt udramatiske, i og med at de bygger på gammelkendte tal.
Der er nemlig tale om tal, som allerede har været offentliggjort i OECD-rapporter, senest bl.a. i forbindelse med Education at a Glance 2002, og tallene er faktisk bagudrettede.
Der er tale om tal, der dækker 1999 og 2000, så der er ikke noget nyt i de tal, budgetredegørelsen indeholder.
Der er heller ikke noget nyt i, at regeringen har en målsætning om at nedbringe gennemsnitsudgiften pr. elev i folkeskolen.
Det er sådan set en målsætning fra den tidligere regerings politik, som vi har valgt at videreføre, og her vil jeg gerne citere fra en aftale, som den tidligere regering indgik med Kommunernes Landsforening i forbindelse med forhandlinger om kommuneøkonomi.
Det handler om den flerårige aftale for perioden 2000-2002, man indgik med kommunerne, og nu citerer jeg fra aftalen: »Parterne bekræfter tilkendegivelsen i sidste års aftale om, at der er et potentiale for at forbedre ressourceudnyttelsen, som gør det muligt for kommunerne under ét af nedbringe ressourceforbruget pr. elev frem til 2005. Forudsætningen er, at lønudgifterne pr. elev nedbringes.
Dette kan i mange tilfælde indebære, at kommunerne må ændre det ressourcetildelingsprincip, der hidtil har været anvendt.
end hidtil.
man ikke at nedbringe udgiften pr. elev i en tid, hvor der var faldende elevtal.
Nu, hvor vi ved, at elevtallet er stigende, har vi en fælles interesse i at sikre, at vi får en bedre ressourceudnyttelse i folkeskolen, og det er ene og alene det, budgetredegørelsen gør opmærksom på.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2003-02-05:
Nu blev finanslovene jo dengang vedtaget med Venstres og De Konservatives stemmer sammen med den tidligere regering, så det er jo meget rart at få oplyst, at også den tidligere regering ønskede at formindske ressourceforbruget i folkeskolen.
Men det er i og for sig irrelevant, i hvert fald for det spørgsmål, der rejser sig hos mig.
Betyder den aftale, man har indgået om folkeskolen, og som vi behandler her i dag, sammenholdt med ønsket om at nedbringe ressourceanvendelsen i folkeskolen, at det kan blive en nettotilbagegang for folkeskolen?
Der bliver jo tilført ekstra ressourcer med denne aftale, så spørgsmålet er altså: Vil nedbringelsen af ressourceanvendelsen betyde, at der kommer en nettotilbagegang, altså at folkeskolerne faktisk ikke får det løft, der ligger i aftalen, men samlet set går tilbage?
Aage Frandsen (SF), 2003-02-05:
Fru Gitte Lillelund Bech kunne ikke svare på finansministerens vegne, men jeg går ud fra, at undervisningsministeren kan svare på regeringens vegne.
I forlængelse af det, fru Pernille Rosenkrantz-Theil sagde,
vil jeg godt spørge, om det er i strid med folkeskoleforliget, at man godt nok tilfører minimum 280 mio. kr. til de ekstra timer, men samtidig laver en kommuneaftale, hvor man går ud fra, at folkeskolen i den samme tidsperiode kan spare f.eks. 500 mio. kr. Man giver 280 mio. kr. på grund af flere timer, men det er underforstået, at der skal spares
på folkeskolen, og man tager 500 mio. kr. fra folkeskolen i kommuneforhandlingerne.
Er det i strid med folkeskoleforliget?
Kommunerne har en stram økonomi, så kommunerne er nødt til at spare yderligere 200 mio. kr. sammenlagt på folkeskolerne.
Er det i strid med folkeskoleforliget?
Thomas Adelskov (S), 2003-02-05:
Jeg skal bede undervisningsministeren bekræfte, at rent faktisk er de gennemsnitlige udgifter pr. elev faldende.
De mål, den tidligere regering havde sat sig, er altså sådan set begyndt at blive indfriet, og den nuværende regering kan selvfølgelig prise sig lykkelig over, at sådan er situationen, og sådan udvikler den sig.
Men det, jeg egentlig er interesseret i, er at få undervisningsministeren til også at bekræfte, at der ikke er belæg for det, finansministeren er refereret for, bl.a. i MetroXpress i dag: nu skal folkeskolen indstille sig på smalhans og sparerunder.
Det er sådan set det, debatten her går ud på, og det er lidt afgørende, at vi ikke på den ene side diskuterer god folkeskole og finansministeren på den anden side laver uddannelsespolitik med sine besparelsesforslag.
Ulla Tørnæs (V), 2003-02-05:
Fru Pernille Rosenkrantz-Theil og hr. Aage Frandsen stiller for så vidt nøjagtig det samme spørgsmål, så jeg vil svare dem samlet.
Det er sådan, at regeringen har lavet en aftale med Socialdemokraterne og Dansk Folkeparti om indholdet i folkeskolen: Hvad er det for en folkeskole, vi ønsker?
Hvad er det for en folkeskole, vi mener er nødvendig for at sikre, at vi har et uddannelsessystem, som kan måle sig med den internationale top?
Det mener vi rent faktisk er lykkedes med den aftale, vi har indgået med Socialdemokraterne og Dansk Folkeparti, og det er vi meget glade for.
Den økonomiske side af sagen er regeringens anliggende, nøjagtig som det har været hidtil, og derfor har vi i forbindelse med lovforslaget helt klart tilkendegivet, at vi tilfører kommunerne 281 mio. kr. til en indfasning af de ekstra timer, som er en del af folkeskoleaftalen.
Derudover er der efter sædvanlig praksis naturligvis økonomiforhandlinger hvert år med kommunerne, og jeg har ingen jordisk chance for her i starten af februar at sige til hr. Aage Frandsen, endsige andre, hvad de kommende økonomiforhandlinger med kommunerne vil munde ud i, da de end ikke på nogen måde er påbegyndt.
Men det er klart, at den aftale, vi har lavet med de to pågældende partier her i Folketinget, naturligvis vil blive efterlevet.
Det vil sige, at den målsætning, som den tidligere regering satte sig, og som vi har valgt at videreføre, er rigtig.
Carsten Hansen (S), 2003-02-05:
Jeg er selvfølgelig glad for, at ministeren står ved den aftale, vi har lavet; det havde jeg også regnet med.
Men ministeren må jo give os ret i, at dagen før vi skal behandle en folkeskoleaftale, som vi opfatter
som en god aftale - det tror jeg også ministeren gør - der i hvert fald giver et løft på omkring 300 mio. kr. på både timer og minimumstimetal, melder finansministeren ud til dagspressen, at vi i hvert fald må forstå det sådan, at nu skal der være smalhans i folkeskolen.
Det gør os voldsomt urolige i Socialdemokratiet.
Jeg vil godt sige, at når man har taget en række nye værktøjer i brug, altså skattestop, strammere aftaler osv., er vi selvfølgelig meget optaget af, at den gode aftale, vi har fået lavet, ikke bliver udhulet af finansministeren
Ministeren må forstå, at jeg er glad for, at vi nu har fået bekræftet, at sådan går det i hvert fald ikke.
Gitte Lillelund Bech (V), 2003-02-05:
Lige til hr. Thomas Adelskov
: Det er i hvert fald ikke mit parti, der taler om skattelettelser, vi er fuldt tilfredse med, at der er et skattestop. Med hensyn til finansministerens udtalelser må jeg altså endnu en gang sige, at jeg er ikke finansministeren.
Derfor vil jeg foreslå, at man retter spørgsmålet til finansministeren, og der er altså mange muligheder her i Folketinget for at gøre det.
Til fru Bodil Kornbek angående spørgsmålet om, hvad jeg tror, der gør, at lærerne vil gøre det anderledes
: Jeg beklager meget, at jeg ikke fik svaret før.
Jeg tror, der er en del lærere, som ikke behøver at gøre noget som helst anderledes, fordi de faktisk gør det, de skal.
Men jeg har snakket med en del nye, unge lærere, der har sagt: Det er faktisk en hjælp for min planlægning, at jeg har horisonten.
Når jeg underviser på mellemtrinet i dansk, ved jeg, hvilken progression det forventes at mine elever skal igennem.
også, hvad man har af forventninger undervejs.
Det er lige præcis det, de bindende trinmål er udtryk for, og derfor tror jeg faktisk, at der vil være nogle lærere, som vil sige: Det er faktisk et knaldgodt redskab, for det gør, at jeg føler mig mere tryg i min undervisning.
Det har jeg hørt, specielt fra nogle af de yngre nye lærere.
Men fru Bodil Kornbek har da ret i, at der vil være lærere, som ikke nødvendigvis ændrer deres måde at arbejde på, og så er det mit håb, at når man sidder til skole-hjem-samtalen sammen med barnet, tager forældrene en snak med læreren.
Almindeligvis må vi forvente, at man er nået så og så langt og er på det og det trin, når man går i 4. klasse, men Jens og Sofie er meget, meget langt fra det - ja, så ville jeg synes, det er naturligt, at man som forældre tager snakken med læreren om, hvorfor det kan være.
Det kunne godt tænkes, at lærerne måske ikke helt havde fanget, hvad det er for en måde, Jens og Sofie bedst lærer
tingene på, og jeg tror, at vi kan bidrage til at få indfanget flere af de tilfælde, hvor vi oplever, at Jens og Sofie går for længe, før man bliver klar over, at der skal noget andet til, for at de faktisk kan lære noget.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2003-02-05:
Hr. Thomas Adelskov talte meget om rummelighed, og det har jo førhen været en socialdemokratisk mærkesag at gå ind for den udelte skole.
Når man nu taler rummelighed i folkeskolen, er der nogle store, bevingede ord, der falder mig ind, når jeg nu har Socialdemokrater over for mig, såsom frihed, lighed, solidaritet, fællesskab - den slags positive begreber.
Det, der kan undre, når man får den slags positive associationer, er, at Socialdemokratiet går med til at dele skolen; netop går med til at give eleverne dummestemplet i nakken.
Jeg vil gerne spørge Socialdemokratiet: Hvordan stemmer det at lave en delt folkeskole - det kan godt være, man ikke går tilbage til den gamle klassiske inddeling, men man deler skolen, så man får A-elever og B-elever - overens med begreber som frihed, lighed, solidaritet og fællesskab?
Marianne Jelved (RV), 2003-02-05:
Jeg er fortsat meget mystificeret angående de bindende trinmål.
Hr. Thomas Adelskov siger, at fra at være vejledende delmål - og Socialdemokratiet ynder at sige: som den radikale undervisningsminister lavede dem - bliver de nu bindende trinmål.
Men det er jo sådan, og det ved hr. Thomas Adelskov
udmærket, at de vejledende delmål, som var en del af Klare Mål-konceptet, blev bindende, hvis kommunalbestyrelsen gjorde dem bindende.
Hvor er forskellen mellem bindende delmål og bindende trinmål?
Eller er det fuldstændig til grin, at der laves den lovændring?
Thomas Adelskov (S), 2003-02-05:
Tak, hr. Aage Frandsen, for lykønskningen.
Jeg har såmænd ikke nogen bagtanke med det.
Jeg er ret overbevist om, at når hr. Aage Frandsen siger tillykke, så er det, fordi han mener det; det synes jeg sådan set også der er grund til. Jeg synes, at når man ser på det udgangspunkt, regeringen lagde op til i forbindelse med hele debatten om folkeskoleforlig, udspillet fra regeringen i sin tid, så må hr. Aage Frandsen jo medgive mig, at vi rent faktisk er kommet ret langt. Og det er slet ikke så skidt endda.
Så derfor tager jeg faktisk det, som hr. Aage Frandsen var inde på, som lidt venligt ment.
Så spørger hr. Aage Frandsen, om jeg var opmærksom på, at der ikke var nogle garantier i forhold til de kommende kommunale forhandlinger.
Nej, det vil jo altid være svært allerede nu og her at skulle forhandle kommuneaftalen.
Det, jeg noterede mig, var, at undervisningsministeren og Venstres ordfører i øvrigt også, presset, synes jeg, og også ved hjælp af hr. Aage Frandsen, sagde: Jamen aftalen gælder, og det indhold, der er lagt, gælder.
Det vil vi selvfølgelig holde regeringen fast på.
Og jeg er sikker på, at ellers vil hr. Aage Frandsen hjælpe mig med at holde fast på det.
Så spørger hr. Aage Frandsen med hensyn til samfundsfag, hvordan det hang sammen med dele af min tale.
Der er jo altså ikke nogen tvivl om, at det ikke er alle blomster i denne have, som er fostret på vor jord.
Og lige nøjagtig den time i samfundsfag er jo et af de steder, hvor jeg desværre må medgive - hr. Aage Frandsen ved jo som mangeårig forhandler, at man indimellem også må give køb - at vi har givet køb. Til gengæld har vi jo så fået på en lang række andre områder: engelsk for 3. klasse, som har været et klart ønske
fra vores side, vi har fået styrket idræt, fået styrket matematik, dansk osv.
Så samlet set er det jo en ganske god folkeskolelov.
Til fru Pernille Rosenkrantz-Theil, der tænker på åbenhed og lighed, når hun møder en socialdemokrat: Tak for de pæne ord.
Jeg kan bare ikke genkende, at denne folkeskolelov skulle dele folkeskoleeleverne op i et A- og et B-hold.
Og jeg vil godt bede fru Pernille Rosenkrantz-Theil om at pege ud, hvor det er, at folkeskoleloven, som den ligger, skulle medføre det.
Nu kan jeg se, at min taletid er udløbet.
Jeg kommer tilbage til fru Marianne Jelved omkring de vejledende delmål og bindende delmål.
Bodil Kornbek (KRF), 2003-02-05:
Socialdemokratiet skriver i deres oplæg til fremtidens uddannelsespolitik, at mere undervisning i dansk og naturfag ikke er tilstrækkeligt, fordi de børn, som ikke lærer nok i dag, faktisk sjældent lærer bedre ved blot at få mere af det samme.
Og derfor skal pædagogikken udvikles.
Er det ikke korrekt, at det fremsatte forslag i langt højere grad prioriterer det førstnævnte, altså flere timer, frem for en indsats for en forbedring af lærernes
faglige og pædagogiske kompetencer?
Og hvordan vil man egentlig forklare den her prioritering i Socialdemokratiet, som netop har påpeget i deres eget uddannelsespolitiske oplæg, at det ikke nødvendigvis giver mere eller større faglighed?
Og trivsel danner også baggrund for, at man er modtagelig for indlæring.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2003-02-05:
Jeg er ikke helt sikker på, hvori forståelseskløften ligger.
Når det er sådan, at man inddeler elever på baggrund af faglig evaluering, så har vi inddelt folk på baggrund af evner.
Det kan man efter den lovgivning, vi behandler i dag, gøre efter 1. klasse.
Så tidligt kan man gå ind og dele eleverne efter evner.
Det var præcis det, jeg mente.
Thomas Adelskov (S), 2003-02-05:
Ja, først skylder jeg jo et svar fra tidligere til fru Marianne Jelved.
Det behøver vi jo ikke skændes om, det har vi været enige om, og det er vi vel fortsat enige om.
Jeg vil godt citere fra folkeskoleforligsteksten:
»Fælles nationale mål i form af slut- og trinmål har sammen med kommunernes beskrivelser af udviklingen af trinmålene til hensigt at gøre det muligt at følge udviklingen i elevernes kundskabstilegnelse ...«
Og jeg fortsætter lige et punktum længere nede: »Det vil medvirke til, at det på et tidligere tidspunkt kan konstateres, om der er behov for at gøre en særlig indsats for at bidrage til elevens faglige udvikling, og bidrage til målsætningen om, at alle elever forlader folkeskolen med sikre kundskaber og færdigheder.
Parallelt hermed skal skolerne fortsat arbejde med elevernes alsidige personlige udvikling, bl.a. på grundlag af de af kommuner og skoler vedtagne beskrivelser herfor.
Målene vil sammen med de nævnte beskrivelser give læreren et redskab til deres årsplanlægning og dermed sikre en bedre sammenhæng mellem de slutmål, som undervisningen skal lede frem imod ...«.
Der er sådan set ikke nogen forskel; der er jo ikke nogen afgørende forskel.
Det er rigtigt, at regeringen jo fra starten spillede ud med, at der skulle være faste årlige mål, sådan som jeg forstod regeringen, som alle skoler og alle elever skulle afgive prøver i, og at de så eventuelt kunne rykkes op og ned efter det.
Sådan er aftalen jo ikke længere.
Fru Marianne Jelved var jo selv med langt i forhandlingerne, der netop fik fjernet alle de der tidsler fra det, som regeringen ønskede med folkeskolen.
Der er tale om, at vi nu står med trinmål i stedet for delmål.
Nu er de bindende, før var de frivillige, og det er sådan set forskellen.
De skal stadig væk bruges til det samme, som de hele tiden har skullet bruges til.
Jeg kan lige nå et svar til fru Pernille
Rosenkrantz-Theil
Jeg mener ikke, at der er tale om en inddeling i A- og B-hold.
Det er sådan, at uanset hvordan man vender og drejer det, så fungerer folkeskolen jo i dag sådan, at laver man kursusundervisning for måske at undgå specialundervisningsindsats over for nogle elever, jamen så deler man dem ind efter deres faglige kunnen, og det er jo kun i kortere perioder.
Det er jo tydeligt understreget, at det kun er i kortere perioder, man kan dele eleverne ind efter faglighed.
Så der er ikke tale om, at man nu laver udvidet eller grundkursus helt ned til 1. klasse.
Det er en misforståelse, som ikke må blive stående her efter debatten i dag.
Jeg vender tilbage til fru Bodil Kornbek.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2003-02-05:
Når der bliver spurgt, hvad de bindende trinmål betyder, så siger den ene part, at det ikke betyder noget, og den anden part siger, at det betyder noget.
Når vi spørger til holddeling, så siger den ene part, at det betyder noget, og den anden part siger, at det ikke betyder noget.
Jeg gad godt vide, om forligspartnerne faktisk er enige om, hvad det er, de har lavet.
Det ville være et interessant spørgsmål at få svar på.
Jeg skal sige til hr. Thomas Adelskov, at for min og for Enhedslistens opfattelse af rummelighed og fællesskab er det sådan, at uanset om det er 2 timer, eller om det er 2 år, man inddeler eleverne i dem, der er svage, og dem, der ikke er svage, så har man stemplet dem.
Det, der er grundlæggende problematisk ved en holdinddeling, er, at man går ind og siger til børn i en alder af 6 år: Du er desværre ikke klog nok.
Det er en fuldstændig mangel på erkendelse af, at børn udvikler sig i spring; de udvikler sig forskelligt.
Og vi skal ikke fastholde dem og stigmatisere dem, når de er 6 år gamle, og fortælle dem, at de er dumme og derfor ikke kan være med i undervisningen sammen med alle de andre.
Det vil vi ganske simpelt ikke være med til.
Thomas Adelskov (S), 2003-02-05:
Fru Bodil Kornbek spurgte i sidste runde, hvordan folkeskoleloven hang sammen med vores eget ønske om at sikre lærernes faglige kvalifikationer og pædagogiske kompetencer, når der ikke stod noget om det her i folkeskoleloven.
Der er jo også muligheder for, at det kan komme op i forbindelse med de forhandlinger, der er imellem regeringen og kommunerne i forbindelse med kommuneaftalerne.
Men jeg synes derudover, at det er relevant at få rejst lige nøjagtig spørgsmålet om lærernes efteruddannelse i forbindelse med de kommende diskussioner omkring vores lærerseminarier, altså om hele seminarielovgivningen.
Det er dér, jeg tror, at den hører godt hjemme.
Der er jo ikke nogen tvivl om, at ved at øge antallet af timer i skolen er vi i hvert fald med til at give nogle af de bedre rammer for, at undervisningen sådan set også får de muligheder, der gør, at den lærer, der ønsker frihedsgrad til også at kunne eksperimentere og lave andet, hermed får det.
Så spurgte fru Bodil Kornbek også om klassens tid.
Det er jeg egentlig også lidt ked af.
Jeg har jo set, at man meget nøje har studeret, hvor man kunne finde de tidsler, som
Socialdemokratiet skulle have ondt af
Et forlig betyder jo sådan set, at man giver sig på nogle punkter.
Jeg hørte til gengæld ikke nogen kritik fra fru Bodil
Kornbek af de ekstra timer, der er givet til dansk, af de ekstra timer, der er givet til matematik, af de ekstra timer, der er givet til naturfagene, af de ekstra timer, der er givet til idrætten.
Men det er klart, at man godt kan falde over nogle punkter i aftalen, som man ikke er tilfreds med, og hvor vi jo selvfølgelig, og det skal jeg da sige ærligt, også kunne ønske os noget andet.
Til fru Marianne Jelved: Jeg tror ikke, at jeg prøver at bilde vælgerne noget ind.
Det, jeg sådan set gør rede for, er, hvad der står i aftalen, og det var også derfor, jeg citerede fra aftalen.
Jeg ved godt, at jeg snublede over et par sætninger, men jeg citerede faktisk fra aftalen, fordi den sådan set er ret præcis med hensyn til, hvad det er, der foregår, og hvad det er, trinmålene egentlig betyder og udgør i folkeskolen fremover.
At andre prøver at svinge det op til noget andet, tror
jeg mere skyldes, at man sådan partimæssigt har behov for at skulle stille sig frem i offentligheden og hævde, at man ikke har tabt ansigt, og at man har fået noget i folkeskoleforhandlingerne.
Men faktum er, at i forhold til det udspil, der lå i sin tid, og lad os da være ærlige og sige, at det jo primært var Det Konservative Folkeparti, der stod og stampede på det her og måske også har været med til at trække forhandlingerne, har man ikke fået det, som lå i det oprindelige oplæg.
Tværtimod kan skolen fortsætte på ganske udmærkede vilkår.
Det gør man faktisk i dag, og det er sådan set en lovliggørelse af det, som i dag fungerer.
Jeg er nemlig meget enig i, at børn udvikler sig forskelligt.
Det er jo ikke sådan, at børn lærer bedst af at skulle lære det samme på samme tid.
Og det er sådan set derfor, vi siger, at det, der foregår i dag, vil vi godt lovliggøre, for vi synes faktisk, det foregår på en ordentlig måde.
Aage Frandsen (SF), 2003-02-05:
Hr. Thomas Adelskov gav udtryk for i sin ordførertale, at Socialdemokraterne gerne havde set, at der var flere partier med i forliget.
Det kan jeg godt forstå.
Det kan jeg rigtig godt forstå.
For vi er i den meget usædvanlige situation, at vi har haft en debat om en lov, som bygger på et forlig, og i forbindelse med Venstres ordførertale var der fem korte bemærkninger fra Socialdemokraterne.
I forbindelse med undervisningsministerens indlæg var der to bemærkninger fra Socialdemokraterne.
Det er meget usædvanligt, for når man laver et forlig, så går man ud fra, at man er enig om, hvad det betyder, og også i det hele taget står last og brast om det hele.
Det er derfor, man må spørge Socialdemokraterne
: Når man
siger, at der er en række ting i det her, som er blevet bedre, og man har fået flere timer, så vil jeg godt spørge: Bortset fra det der med timer, hvor jeg kan forstå, at man er glad for de nye timer, der kommet, men i øvrigt er ked af alle de 3 timer, der er fjernet, og vel også ked af, at natur og teknik mister 1 time, hvad er det så i det andet, man er glad for?
Altså hvad er fremskridtene i alt det andet?
Det har vi ikke hørt noget om, for der er åbenbart ikke nogen.
Mariann Fischer Boel (V), 2003-02-05:
Det tror jeg også, at hr. Jørn Jespersen ved, at det er ikke først i 2006, at ordningerne for de 49 fattigste lande træder i kraft.
Og med hensyn til, hvordan vi skal forholde os til de 49 fattigste lande og de andre ulande, er jeg sikker på, at vi kunne få en rigtig god diskussion med hr. Jørn Jespersen, for hvis vi kigger på alle udviklingslandene under ét, er der jo ikke nogen tvivl om, at så vil de 49 fattigste lande være ekstremt dårligt stillet, for de vil lynhurtigt blive udkonkurreret af dem, vi så også i samme kategori kalder udviklingslande, og det tror jeg ville være en meget uheldig situation, som hr. Jørn Jespersen næppe heller ville være interesseret i skulle blive resultatet.