Pernille Falcon (EL), 2003-05-08:
Det kan jo være svært at undgå nogle gentagelser i debatten, i og med at vi har haft den foregående debat om indsatsen for beskæftigelsen, for der er jo mange paralleller.
Vi har dagen igennem kunnet høre i debatten, at regeringen har ingen former for intentioner om at give amter og kommuner det løft, der er behov for.
Man har tænkt sig at køre med meget, meget, meget snævre rammer for amter og kommuner, og der er givet direkte udtryk fra både regeringspartiernes og Dansk Folkepartis side her fra talerstolen for, at man i og for sig vil blæse det, man mener fra amters og kommuners side, en hatfuld.
Man synes faktisk, at de piber.
Virkeligheden i hverdagen, sådan som den opleves af dem, der sidder i amterne og i kommunerne, er meget forskellig fra den opfattelse, man har hos dem, som sidder herinde.
Det er helt givet, at hvis man tager udgangspunkt i udviklingen af både befolkningstallene og ikke mindst behovene i amterne og kommunerne, er det meget, meget stramme rammer, man lægger op til fra regeringens side. Dagen igennem er der i debatten blevet henvist til, at forliget »Fire i arbejde« er svaret.
Men vi har kunnet konstatere, at det, der skal sættes ind for at sikre, at den arbejdskraftreserve, der er til rådighed, skal være fleksibel og skal gøres parat til at kunne klare sig på arbejdsmarkedet, har man satset på at nedskære.
Man har primært satset på at nedskære ydelserne for bestemte grupper, men der er ikke sket en egentlig beskæftigelsesmæssig indsats.
Vi har kunnet høre af debatten, at den bekymring, vi andre har over nedgangen i beskæftigelsen på det private arbejdsmarked, deler man ikke i samme omfang fra regeringens og Dansk Folkepartis side.
De forslag, der har været fremlagt om en forstærket indsats i byggebranchen, så man kan sætte ind over for den meget kraftigt stigende ledighed blandt bygningsarbejderne, har man ikke rigtig ønsket at forholde sig til.
Man har ikke ønsket at gå ind i en reel debat om, hvordan vi kan styrke byggeriet yderligere, så der kunne skaffes dels beskæftigelse og dels tag over hovedet til de mange mennesker, som mangler boliger i dag.
Vi har kunnet høre fra regeringens side, at man også vil satse på at nedbringe udgifterne, som skyldes sygdom; men vi har også kunnet konstatere, at man rent faktisk ikke har nogen ønsker om eller vilje til at sætte ind på en måde, som reelt kunne hjælpe.
Man vil ikke sætte ind over for sygdom på en måde, der batter; man vil ikke sætte flere ressourcer af i amter og kommuner, så arbejdspresset på de offentlige arbejdspladser kan blive mindsket og sygeligheden nedsat, og det synes jeg er dybt problematisk.
Det er også fremgået, at et af de redskaber, man har tænkt sig at tage i brug for at få motiveret kommunerne til at gøre noget ved sygeligheden, som det hedder, er, at man vil skubbe en større del af udgifterne til sygedagpenge over på kommunerne.
Det synes vi også er problematisk.
Ud fra Enhedslistens synspunkt er det helt klart, at det, man skulle gøre, var at skabe nogle flere arbejdspladser inden for både den offentlige sektor og den private sektor, og man skulle sætte ind over for den øgede nedslidning og sygelighed ved rent faktisk at mindske nedslidningen og arbejdspresset og dermed sikre langt bedre betingelser for sundhedstilstanden end dem, vi har i dag.
Det kan godt være, regeringen synes, at der simpelt hen ikke er råd til det, men efter Enhedslistens opfattelse er der ikke råd til, at 800.000 mennesker i den arbejdsdygtige alder er uden for arbejdsmarkedet.
Det har vi simpelt hen ikke råd til, og der skal sættes aktivt ind på det felt.