Ebbe Kalnæs (CD), 1999-11-11:
De fire lovforslag, som her bliver behandlet under ét, har selvfølgelig en særlig interesse for CD.
Det er, fordi der er en historisk baggrund for det.
Da vi indtrådte i en socialdemokratisk ledet regering i 1993, havde vi en arv fra Dithmerudvalget, som havde foreslået 7 mia. kr. i skatter og afgifter, det vil sige grønne afgifter, på erhvervslivet.
Det var sat på skinnerne af de borgerlige, skal jeg huske at sige.
Da vi gik ind i den regering i 1993, måtte vi kæmpe bravt og meget længe, og vi reducerede elendigheden en hel del.
Vi havde 5 mandater, kan jeg huske, og det var 5 mia. kr., vi fik den formindsket med, inden vi nåede frem til slutstregen.
Dér fik vi nu ikke megen hjælp; vi var ret ene om det.
Så lavede vi en aftale, en aftale, som jo i høj grad byggede på en tilbageførsel og en frivillighed, og det, man nu har fundet ud af ved en evaluering, er, at den balance, som der skulle være i projektet, det vil sige den intention, der lå i projektet, har man nu kunnet opregne ikke helt er, som den skal være.
Der er stadig væk problemer i det, og CD vil ikke give sin tilslutning til disse fire lovforslag på forhånd.
Vi mener, at vi under udvalgsarbejdet her mellem første og anden behandling har en række ting, vi skal have med.
For det første er der jo træk af forenkling i det.
Og når det gælder forenklinger i det samfund, vi har i dag, så skal man nok være rimelig nøjsom, hver gang der er en lille en.
Men vi tror faktisk, at der er mulighed for bedre forenklinger.
Samtidig må vi også sige, at hvis vi tager hele projektet og tilbageførslen og den gamle CO2 fra 1992, osv.,
så er vi stadig væk af den opfattelse, at man er karrig, og at man snyder på vægten.
Vi mener ikke, man har gjort det her særlig godt, og vi er stadig væk meget kritiske over for det.
Det, jeg tidligere har understreget i det her, er: Hvordan skal man forestille sig, at virksomheder indgår frivillige aftaler, hvis man gang på gang har denne her lidt manglende ydmyge holdning over for opgaven, som man viser.
Så vil jeg gerne gå over til det lovforslag, som egentlig er det mest interessante, nemlig lovforslag nr. L 52, hvor man har nogle specielle områder, hvor man nu forsøger at lette på nogle helt konkrete problemer.
Man er nu inde på det omkring lettelser af rumvarme, men det er sådan noget som glasfiberhærdning med 5 mio. kr., det er 7 mio. kr. til nogle jernstøberier, osv.
Det er virksomheder, som ikke kan producere i konkurrencemarkedet med den belastning, der ligger på dem.
De rammes uforholdsmæssig hårdt.
Det betyder uforholdsmæssigt meget for dem, og det er gang på gang dér, vi kvajer os ud over alle grænser.
Det, det handler om, er jo, om vi skal skubbe de her ting ud over kanten.
Vi kunne forestille os noget helt andet.
Hvis vi skal klare vores CO2-problem, kunne vi også nedlægge Stålvalseværket og Aalborg Portland i ét hug begge to, så havde vi jo løst problemet.
Nu gør vi det sådan lidt rundt omkring hist og her.
Nu klemmer vi dem i og for sig lidt alle sammen.
Men det er klart, at selvfølgelig skal vi ikke nedlægge hverken den ene eller den anden.
Men vi skal være villige til i lovgivningen at erkende, når der er enkeltvirksomheder, som det rammer helt urimeligt.
Vi havde en sag om dambrug for ikke så længe siden, hvor de skulle betale 25 pct. af deres indtjening til at kortlægge vand osv., fordi vi rent faktisk ikke rigtig troede på, at det kunne være et problem.
Så vi mener altså, at der er en række ting, vi skal have gjort noget ved her mellem første og anden behandling, og vi mener også, at der er nogle ubalancer i det her.
Det er forståeligt, at Dansk Industri, som kan opregne, at de får et lille plus på 200 mio. kr., siger ja tak; selvfølgelig har de nogle anker osv., men generelt synes de, det er udmærket.
Det er klart, at Handel og Service og turistbranchen, der aldrig har været derinde osv., vil mene det modsatte.
Jeg tror, vi kan gøre det lidt bedre.
Med det vil jeg overlade sagen til udvalgsbehandling, og jeg mener, vi under udvalgsbehandlingen skal lytte godt til dem, der ved noget om, hvor det er, det klemmer.