Line Barfod (EL), 1998-11-27:
Jeg vil gerne på vegne af forslagsstillerne sige tak til flertallet af ordførerne og justitsministeren, fordi de har haft så mange positive ord om intentionerne i vores forslag.
Det giver forhåbentlig anledning til, at vi i den videre debat - også når justitsministeren kommer med sit forslag -
kan komme et stykke videre ad vejen.
Formålet med forslaget er at få en registrering af alle skydevåben i Danmark og sikre, at alle, der får tilladelse til at besidde et våben, har været igennem en uddannelse - som vi har sat nogle fælles kriterier for - og har en forsvarlig opbevaringsmulighed for våben i hjemmet.
Det skal være sådan, at man, inden tilladelsen gives, har sikret sig, at der er et våbenskab i hjemmet, hvor våbnet kan opbevares forsvarligt bag lås.
Derudover ønsker vi, at der skal være mulighed for at fratage våbenkørekortet, hvis reglerne ikke bliver overholdt, eller hvis der ikke bliver udvist den fornødne omhu i omgangen med våben.
For de seriøse sportsskytter, der omgås deres våben på forsvarlig vis, må det være et problem, at der foregår så meget sløseri med våben i og omkring skytteforeninger, at det giver den seriøse del af sporten et dårligt omdømme.
Fru Anne Baastrup har henvist til den kontrol, der blev udført i Frederiksborg Amt i sommeren 1997, og som viste, at en meget stor del af skytteforeningsmedlemmerne havde mange flere våben, end de havde tilladelse til, og også havde ulovlige våben i forhold til de tilladelser, de havde.
Vores forslag tager sigte på, at vi på den ene side rækker de seriøse sportsskytter og jægere en venlig hånd, og at vi på den anden side kommer den tragiske og farlige og ulovlige omgang med våben til livs.
Derudover giver det også politiet langt bedre mulighed for at efterforske de sager, hvor der er indblandet skydevåben.
Vi har set på, hvordan man har gjort på andre områder
, f.eks. for biler har man et Centralregister for Motorkøretøjer.
Jeg har aldrig hørt nogen sige noget om, at det skulle være et stort indgreb i privatlivets fred og en chikane af de danske borgere, at der er et Centralregister for Motorkøretøjer.
På samme måde kan vi altså heller ikke se, at det skulle være til stor skade og gene for borgerne at have et centralregister for våben. Der er flere ordførere, der har været inde på, at det bliver stort og dyrt og bureaukratisk.
Jeg kan dårligt forestille mig, at det skulle blive særlig bureaukratisk, at man, når man får sin våbentilladelse, og når man køber et våben, så får det registreret. I forhold til omkostningerne, som både jeg selv og fru Anne Baastrup har påpeget, så taler vi om, at der er omkring 1 million våben i Danmark.
Selv hvis man nedsatte afgiften på våbentilladelse fra de nuværende 400-800 kr. til f.eks. 100 kr. pr. våben, så ville det altså give en indtægt på 100 mio. kr.
Så der burde være råd til at finansiere et våbenregister, som justitsministeren anslår vil koste 25-35 mio. kr. Vi mener, at det er naturligt, at et centralt register skal ligge hos en offentlig myndighed.
Jeg har heller aldrig hørt nogen foreslå, at FDM skulle til at overtage en del af registreringen af biler.
Det betyder også, at det våbenregister, der i dag findes i skytteforeningernes våbenregistrering, uanset at hensigterne kan have været nok så gode, skal over i det centrale våbenregister hos en offentlig myndighed, hvor politiet kan være ansvarlig for kontrollen.
Så var hr. Tom Behnke inde på, om vi virkelig mener, man skal kunne fratage våbentilladelsen, hvis man ikke overholder reglerne om opbevaring.
Det viser, at man ikke udviser den fornødne omhu.
Hvis man kører spirituskørsel, selv om der ikke er nogen, der kommer til skade, eller på anden måde groft overtræder færdselsloven, så fratages man også kørekortet, fordi det kan betyde, at man ikke er i stand til at omgås det på forsvarlig vis, og der kunne være kommet nogen til skade.
En del af det, vi meget gerne vil undgå, er de meget tragiske sager, hvor børn eller personer, der er påvirket af alkohol eller svampe, eller hvad de nu har indtaget, eller sindsforstyrrede personer får alt for let adgang til våben, der ligger i hjemmene, og så bruger dem med tragiske resultater til følge.
Hvis våbnene er opbevaret på betryggende vis, vil det ikke ske.
Det tager selvfølgelig lang tid, før alle, der har våben, lærer det, på samme måde som det har taget mange år, før holdningen omkring spirituskørsel er slået igennem, så vi i dag ser en nedgang i antallet af folk, der omkommer på grund af spirituskørsel.
Men hvis ikke vi går i gang med at påvirke holdningen hos alle dem, der har våben, så kommer vi
jo aldrig videre.
Hvis ikke vi giver politiet mulighed for at sørge for, at der kan være den korrekte opbevaring i hjemmene, så kommer vi ikke videre i den retning.