Morten Helveg Petersen (RV), 2005-03-11:
I spørgsmålet om den militære straffelov har Det Radikale Venstre fokuseret på to områder: For det første retssikkerheden for de ansatte i forsvaret, og for det andet at det danske forsvar kan fungere korrekt og sikkert på de internationale missioner, der efterhånden er forsvarets hovedopgave.
Betænkningen kommer som resultat af et radikalt forslag, og vi hilser selvfølgelig også velkommen, at der nu er kommet forslag til en fornyelse af disse regler.
Vores oplæg ved nedsættelsen af udvalget om den militære straffe- og retsplejeordning var, at der i fredstid bør gælde én strafferet for ansatte i militæret og for civile.
Endvidere ønskede vi et opgør med den forkætrede § 15, også kaldet skraldespandsparagraffen, og vi så endelig et behov for at afskaffe de militære chefers rolle i forbindelse med straffesager.
Det Radikale Venstre anser det danske forsvar som en arbejdsplads som alle andre, og derfor bør ansatte i forsvaret også være underlagt de samme strafferegler som alle andre.
Samtidig lægger vi stor vægt på det internationale aspekt i forsvaret, der jo efterhånden må betragtes som forsvarets kerneydelse.
På internationale missioner kan danske soldater komme i situationer, hvor grove pligtforsømmelser eller uagtsomhed kan have voldsomme konsekvenser.
Vi anerkender derfor behovet for, at der her gælder særlige strafferegler, men disse særlige forhold gør sig ikke gældende under normale forhold i Danmark.
Her er det meget svært for os at se behovet for at stille militært personel anderledes end eksempelvis politibetjente.
Også politibetjente er bevæbnede, også her er der behov for klare kommandoveje og disciplin, og hvis politiet kan fungere tilfredsstillende uden en særlig straffelov, så burde forsvaret vel egentlig også kunne.
Derfor er vi på linje med et mindretal i det udvalg, der har afgivet denne her store betænkning, stadig ikke overbeviste om, at der er et særligt behov for en særlig militær straffelov i fredstid på dansk grund.
Jeg henviser i øvrigt til det høringssvar, som vi har set komme fra Værnepligtsrådet, der for mig at se rummer lidt nye toner.
Det er i hvert fald noget af det, som vi vil forfølge og ønske uddybet under udvalgsbehandlingen.
Vi mener derfor, at den militære straffelov alene bør gælde for personel i international tjeneste.
I den internationale tjeneste har Den Internationale Straffedomstol afgørende betydning, ligesom domstolen er et vigtigt mål for dansk udenrigspolitik.
Derfor er det uheldigt, at lovforslaget ikke følger domstolen i spørgsmålet om straffrihed ved ordrer.
Vi ønsker i tråd med ICC, at handlinger under ordrer er strafpligtige, medmindre en række forhold er gældende, og ikke omvendt.
Ud over den uhensigtsmæssige, symbolske og pædagogiske forskel betyder formuleringen i lovforslaget også, at det vil være op til anklagemyndigheden at bevise skyld ved handlinger under ordrer og ikke, som ICC lægger op til, omvendt.
Vi hæfter os i øvrigt ved den formulering, der er i betænkningen fra et mindretal i udvalget, der omfatter bl.a. Udenrigsministeriets repræsentant.
Det er en selvstændig pointe, som vi vil dyrke under udvalgsbehandlingen.
Vi ønsker også, eftersom vi også har været medforslagsstiller til et beslutningsforslag om at inkorporere FN’s torturkonvention i dansk lovgivning, at gøre det klart, at gøre det mere tydeligt i forbindelse med udvalgsbehandlingen.
Vi kan støtte forslaget om en militær disciplinarlov.
Vi synes, at forslaget om et disciplinarnævn og klagemulighed til domstolene er positivt.
Vi vil forsøge under udvalgsbehandlingen at se, om ikke vi kan få splittet de her forskellige lovforslag op, så vi i det mindste kan stemme for forslaget om militær disciplinarlov, og så må vi så i øvrigt se under udvalgsbehandlingen, om vi kan få nogle tilfredsstillende svar på alle de spørgsmål, som vi har forsøgt at rejse her.