runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-11-21:
Altså den model, man arbejder for på regeringskonferencen, er ikke fleksibilitet i den forstand, jeg har givet udtryk for, og jeg tror, at de fleste ønsker fleksibilitet.
Det er jo ikke den reelle form for fleksibilitet, der er udgangspunktet for den debat, man i EU har om et forstærket samarbejde, og det er de to ting, som fru Elisabeth Arnold blander sammen her i svaret her til mig.
Men jeg må bare konstatere, at fru Elisabeth Arnold overhovedet ikke har forholdt sig til det citat, fru Elisabeth Arnold giver udtryk for via Jyllands-Posten den 30. september.
Er det, fordi citatet er forkert?
Eller er det, fordi fru Elisabeth Arnold i virkeligheden nok må erkende, at Det Radikale Venstre under ingen omstændigheder har forsøgt at bygge bro?
Og så forsøger man her i dag at give indtryk af, at man har forsøgt at lave en konstruktion, bygge bro og jeg ved ikke hvad, men at det så skulle være f.eks. Dansk Folkeparti, der ikke har ønsket at tage imod en fremstrakt hånd.
Det er simpelt hen noget sludder.
Elisabeth Arnold (RV), 2000-11-21:
Jeg synes ærlig talt, at hr. Kristian Thulesen Dahl skulle tage at slå ørerne ud. Jeg sagde netop i mit indlæg her, at Det Radikale Venstre brød sig ikke om ideen med det fleksible samarbejde, men at vi har taget ved lære af folkeafstemningen, og at vi nu har bevæget os og sagt o.k., vi må acceptere, at samarbejdet bliver mere fleksibelt.
Det synes vi Danmark skal støtte, for vi kan ikke opretholde vores særstilling og samtidig forhindre de andre i at gå videre.
Det ville være utroværdigt.
Så ja, vi går ind for mere fleksibilitet.
Vi har bevæget os, siger jeg til hr. Kristian Thulesen Dahl.
Så giv os dog kredit for det.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-11-21:
Det er altså pærevrøvl.
Altså fru Elisabeth Arnold kendte nok ikke Mogens Camres kronik den 30. september, da Jyllands-Posten udkom med et fru Elisabeth Arnold-citat, så at henvise til den kronik som et svar på mit spørgsmål om, hvorfor fru Elisabeth Arnold mener, at hun er med til at bygge bro mellem modstandere og tilhængere i Folketinget, når hun direkte dér siger, at det afviser hun enhver tanke om, synes jeg godt nok er helt horribelt.
Men jeg tror nok, at de, der hører på denne debat, kan høre, at der er manglende sammenhæng. Noget helt andet er så, at fru Elisabeth Arnold vist ikke har læst kronikken.
Kronikken siger jo ikke, at vi ikke skal have EU-udvidelsen.
Kronikken opstiller to ting, som er forudsætninger for en vellykket udvidelse - det kan vi tage en god diskussion om - og det er bl.a. det her med det fleksible Europa, at hvis man ikke har et mere fleksibelt opbygget Europa, men ønsker den centraliserede enhedsmodel, som åbenbart er fru Elisabeth Arnolds kop te, så er det håbløst at få en union med 28 medlemslande til at fungere.
Det har jeg sagt ved talrige debatter her i salen, så det kan jo ikke komme bag på fru Elisabeth Arnold.
Elisabeth Arnold (RV), 2000-11-21:
Nu taler vi jo om forskellige dele af EU-samarbejdet, og jeg har med stor interesse læst den kronik, som Mogens Camre fra Dansk Folkeparti skrev i Jyllands-Posten i går, hvor han absolut frarådede, at man gik i gang med udvidelsen med de øst- og centraleuropæiske lande, som han anså for at være korrupte og barbariske og havde alle mulige andre nedladende betragtninger om.
Den slags nedladende betragtninger om andre demokratiske lande kan jeg desværre ikke bygge bro til, men jeg vil meget gerne diskutere, hvilket mål vi har for det samarbejde, vi er en del af.
Men når det drejer sig om fremtiden og f.eks. om udvidelsen, så er der jo ikke nogen mellemvej.
Enten vil man have udvidelsen, eller også vil man ikke have den, og Dansk Folkeparti vil altså ikke have den. Der er ikke nogen mellemvej.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-11-21:
Det er jo lidt mærkeligt, når vi har en lavere arbejdsløshed. I det hele taget er alle økonomiske nøgletal i Danmark bedre, end de er i EU-området, og senest har vi også en lavere prisstigningstakt, end de har i euro-området. Er det så noget, vi skal takke dem for?
Har de sagt: Det her B-medlem må vi hjælpe, vi giver dem særbehandling, så de har det bedre end os andre?
Vil fru Charlotte Antonsen medgive mig, at indflydelsen i eget hus bliver væsentligt reduceret, hvis vi vedtager Nicetraktaten, sådan som den ser ud til at blive nu, hvor man
på omkring 50 områder går over fra at have enstemmighedsafgørelser til at have flertalsafgørelser, og hvor vi kan blive stemt ned og vi dermed ikke på disse områder, herunder skatteområdet og socialområdet, har mulighed for at være herre i eget hus?
Bliver vi så ikke et BB-medlem?
Keld Albrechtsen (EL), 2000-11-21:
Jeg tror, at mange i det danske forsvar sikkert vil undre sig over, at man ikke kan kalde 60.000 tungt udrustede soldater for en hær, men jeg vil gerne spørge fru Charlotte Antonsen: Når nu Venstre siger, at regeringen har kvajet sig i spørgsmålet om kommissærposten, og det er jeg fuldstændig enig med fru Charlotte Antonsen i, hvorfor har Venstre så ikke foretaget sig noget?
Hvorfor gik Venstre ikke sammen med Enhedslisten og andre partier, da muligheden var for det i Folketingets Europaudvalg til at binde regeringen til at stå fast på kommissærposten?
Hvor var Venstre henne?
Det samme så vi, da forslaget om forstærket samarbejde kom.
Det var Venstre også imod.
Uha, det var sandelig dårligt.
Det er jeg helt enig i, men hvad har Venstre foretaget sig? Og vil Venstre være med til at pålægge regeringen at nedlægge veto, hvis vi ikke beholder kommissærposten?
Det tvivler jeg ærlig talt meget stærkt på.
Det ville glæde mig meget, hvis Venstre ville, men jeg synes, at det her fra Venstres side er tom snak til udvortes brug.
I virkeligheden har Venstre bare støttet regeringens passive og defensive forhandlingslinje hele vejen igennem, men nu bryder man sig ikke om at stå ved, hvad det er, man har lagt ryg til.
Charlotte Antonsen (V), 2000-11-21:
Til fru Elisabeth Arnold: Det kan godt være, at man i Det Radikale Venstre kalder en 60.000 mand stor hær for krisestyring; det gør vi ikke i Venstre.
Til hr. Jann Sjursen: Ja, det er rigtigt, at der ikke står noget i forslaget til vedtagelse om Nice.
Det var jo sådan, og det er også et svar til hr. Thulesen Dahl, at Nicemandatet var fastsat, længe inden vi havde folkeafstemningen, og man kan jo ikke komme rendende 2 måneder inden afslutningen af Nicetraktaten og ændre på mandatet. I dag er situationen den, at vi ikke kender det færdige resultat, og så kan vi jo heller ikke begynde sådan i en vedtagelse at tage stilling til Nice.
Det kan man jo ikke gøre, før vi har resultatet.
Der står i det danske forhandlingsmandat til Nice, at Danmark arbejder for én kommissær til Danmark.
Det er det, jeg har understreget har meget, meget stor betydning for Venstre, og det vil vi fastholde frem til snorene.
Og så til sidst til hr. Sjursen
: Folkeafstemningen, som jeg også sagde, ligger ikke lige om hjørnet.
Det er rigtigt, at »en rum tid« eller »ikke i denne eller næste folketingsperiode« har været nævnt før, medmindre der sker et eller andet uforudset.
Så det er rigtigt, at det ikke er noget, der ligger lige for.
Der kan komme til at gå noget tid, men derfor er det altså vigtigt for os at understrege, at det fortsat er Venstres klare mål, at Danmark skal være fuldgyldigt medlem af EU uden undtagelser.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-11-21:
Jeg vil gerne understrege over for fru Charlotte Antonsen, at jeg bestemt ikke synes, hun skal trække ordene i Politiken fra den 29. september tilbage. Jeg synes, det er gode ord.
Nu skal vi bare finde ud af, hvilket indhold der ligger i dem, og hvad Venstre er nået frem til.
Der synes jeg altså, der er et slip mellem Venstres ordførertale og det, man sagde dengang, og så det, Venstre er medforslagsstiller til, som hr. Jann Sjursen i øvrigt også gjorde opmærksom på.
Det hænger bare ikke sammen, og det dér med, at fru Charlotte Antonsen står heroppe og siger, at Venstre har en klippefast retning, og at der ikke er nogen slingrekurs overhovedet, hænger ikke sammen med det, man reelt siger og gør.
Jeg har tidligere rost Venstre offentligt for at være det parti af ja-partierne, der i størst muligt omfang har forsøgt at bygge bro efter nejet, og det vil jeg også gerne kunne efter denne debat, men det kræver altså, at fru Charlotte Antonsen tager det lidt mere alvorligt og måske også kommer med nogle ord i forhold til det forslag til vedtagelse, man sammen med de øvrige ja-partier har fremsat her i dag.
Jann Sjursen (KRF), 2000-11-21:
Der er to ting i fru Charlotte Antonsens og Venstres ordførertale, som jeg gerne vil gøre bemærkninger til.
Det første er den efter min mening helt berettigede kritik fra Venstres side af regeringens håndtering af eller forholden sig til spørgsmålet omkring kommissærer.
Jeg deler fuldt ud de betragtninger, som Venstres ordfører gav udtryk for i ordførertalen, og kan måske blot tilføje, at det så måske er med lidt undren, at jeg konstaterer, at Venstre i dag er med blandt de partier, som foreslår en vedtagelse, hvor der lige præcis ikke nævnes noget som helst om det spørgsmål, hvilket jeg ellers synes ville være højst påkrævet.
Og det andet er så de bemærkninger, fru Charlotte Antonsen gjorde omkring forsvarsdimensionen og den danske undtagelse.
Det er ikke nogen hemmelighed, at den har Venstre ikke været og er ikke begejstret for
, men jeg synes alligevel, jeg føler anledning til at spørge, om fru Charlotte Antonsen her på talerstolen i dag vil bekræfte, at det er Venstres holdning, at de danske undtagelser, altså også undtagelsen vedrørende forsvarsdimensionen, ikke skal til folkeafstemning og dermed anbefales ophævet, hverken i indeværende eller næste folketingsperiode.
Sådan har jeg forstået Venstres politik.
Elisabeth Arnold (RV), 2000-11-21:
Jeg vil godt tage lidt fat i fru Charlotte Antonsens bemærkninger om forsvarsdimensionen.
Det vil sige, at selve forsvarsopgaven ligger fast forankret hos NATO og fortsat vil gøre det.
Og hvis fru Charlotte Antonsen vil gøre sagen en tjeneste, så synes jeg, at hun skal være præcis og lade være med at sjuske med beskrivelserne af, hvad det egentlig er, EU's forsvarsdimension drejer sig om.
Charlotte Antonsen (V), 2000-11-21:
Hr. Thulesen Dahl startede med at citere mig fra Politiken.
Det lød da meget fornuftigt.
Det er da ikke noget, jeg har grund til at trække tilbage.
Det er derfor, vi mener, det er vigtigt at klargøre, hvad EU er, hvad EU kan, og hvad EU ikke kan, og det er derfor, vi gerne vil traktatfæste en forfatning.
Til hr. Frank Dahlgaard: Jamen man kan jo godt være B-medlem, hvis man ikke har indflydelse.
Hr. Frank Dahlgaard kan godt have det godt økonomisk, selv om det er nogle andre, der bestemmer over hr. Frank Dahlgaards økonomi.
Altså det, der er det centrale for et B-medlem for os, er, at vi ikke har indflydelse i eget hus.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-11-21:
På valgaftenen sagde fru Charlotte Antonsen til Politiken: »Vi politikere bør alvorligt overveje, om vælgerne har en grundlæggende mistillid til os, når vælgere, som har haft tvivl i sindet, stemmer imod anbefalinger fra de politikere, de selv har stemt i Folketinget.«
Når jeg så hører fru Charlotte Antonsen i dag, virker
, som om det, som Venstre så alvorligt har overvejet, som fru Charlotte Antonsen udtrykte det, og er nået frem til at man vil gøre, er, at nu skal der sættes fuld damp på.
Nu skal vi have en egentlig EU-forfatning - ikke nogen mellemvej, ikke noget med, som regeringen vil, at lave et lille charter først og så senere kalde det en forfatning.
Nej, vi kan lige så godt tage det, som det er, og kalde det en forfatning med det samme. Derfor synes jeg, at det, der er nødvendigt at få klarlagt helt præcist her under debatten i dag, er, hvad Venstres definition på, hvad der så skal placeres i EU i forhold til, hvad der skal placeres nationalt, egentlig er.
De gange, jeg har hørt Venstrepolitikere tale om det her, viser det sig, at alt det, man i normal forfatningsteori tillægger en nationalstat, ønsker Venstre placeret i EU, og det vil sige, at man ønsker at gøre EU til den nye nationalstat, kan man sige, og Danmark til en delstat, og det synes jeg da ville være rart, hvis vi ærligt kan få frem under debatten i dag.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-11-21:
I modsætning til fru Charlotte Antonsen har jeg den opfattelse, at befolkningen skal have en mulighed for at blive inddraget i en diskussion, inden der træffes så vidtgående beslutninger, og derfor skal jeg fremsætte følgende: Forslag til vedtagelse
»Idet Folketinget finder, - at vedtagelsen af en Nicetraktat på det foreliggende grundlag vil forstærke udviklingen frem mod en EU-forbundsstat og samtidig vil øge risikoen for en skævdeling af Europa - at ingen Nicetraktat derfor vil være bedre end en traktat, hvis konsekvenser på bl.a. det handelspolitiske, det sociale og det skattepolitiske område, og arbejdsmarkedet, som ingen kan overskue, og idet Folketinget erindrer om regeringens løfter forud for folkeafstemningen 28. september i år, opfordrer Folketinget regeringen til - at foreslå en udsættelse af EU's regeringskonference, indtil der har været afholdt en konference for alle europæiske lande om formerne for det fremtidige europæiske samarbejde - og såfremt dette ikke kan opnå tilslutning at nedlægge veto mod vedtagelsen af en Nicetraktat.«
Claus Larsen-Jensen (S), 2000-11-21:
Jamen der er da ingen tvivl om, det kan vi jo se på folkeafstemningsresultatet, at vi har fejlbedømt folkeafstemningen på det her område, og jeg vil gerne understrege, at i de debatter her om dansk deltagelse i eurosamarbejdet har det for os både været en politisk argumentation og en økonomisk argumentation.
Jeg siger bare til den økonomiske argumentation, når nogle nu kommer herop 7 uger efter folkeafstemningen og siger: »Der kan I bare se, hvad vi sagde«, når man faktisk ved, at en stribe af de argumenter, der var på det økonomiske område, jo var relateret til et 5-årigt, 10-årigt, 20-årigt perspektiv, at forskellen vil på nogle områder for danskerne, for danske virksomheder, for dansk økonomi, kunne spille ind på den og den måde.
Vi er så heldige nu, at vi ikke har fået den store renteforskel på grund af det, vi har set med, at der er tillid til dansk økonomi af de årsager, jeg har nævnt før.
Man bliver altså nødsaget til at se det her i et langt større perspektiv.
Vi har gudskelov heller ikke været ude for, at dansk økonomi, den danske krone, blev udsat for stormløb, men vi har da ingen garanti for, at vi ikke er i en sådan situation om x antal år.
Forhåbentlig er vi det ikke.
Det er jo derfor, vi søger en fornuftig økonomisk politik nu.
Holger K. Nielsen (SF), 2000-11-21:
Jeg kan da godt forstå, det kan være svært at indrømme, man har taget fejl i en argumentation op til en folkeafstemning.
Jeg vil alligevel anbefale jasiden, at den giver den indrømmelse.
Det var et væsentligt argument under folkeafstemningskampagnen, at hvis det blev et nej, ville det få meget alvorlige, negative konsekvenser for dansk økonomi.
Efter min mening var det et tåbeligt argument.
Det var dumt af jasiden, men den brugte det alligevel.
Nu har det vist sig, at alle disse negative forudsigelser ikke har holdt stik.
Det vidste vi godt.
Det sagde vi også.
Problemet for jasiden nu er jo, at der er ingen uden for det her hus, som tror den over en dørtærskel på de her punkter.
Hvorfor ikke mande sig op og indrømme, at det her
var og er ikke et økonomisk spørgsmål, at det er et politisk spørgsmål, at danskerne skal tage stilling til de her ting, også til den videre udvikling, ud fra politiske kriterier?
Og lad os så én gang for alle skrotte de økonomiske skræmmeargumenter, som blev brugt i den her folkeafstemningskampagne, men som forhåbentlig ikke bliver brugt fremover.
Claus Larsen-Jensen (S), 2000-11-21:
Jeg vil sige til fru Lene Espersen og hr. Frank Dahlgaard:
Det er jo unægtelig vanskeligt at kommentere en rapport, der er dugfrisk fra i formiddags, på baggrund af et par brudstykker, når man ikke har nået at læse den igennem.
Det, der er sagen i det her, er, at den bedømmelse, der er fra markederne af dansk økonomi, sådan set jo ikke er relateret til nejet til euroen.
Nej, den er baseret på, at man rent faktisk har tillid til dansk økonomi, fordi regeringen fører en fornuftig økonomisk politik, at Danmark har et passivt euromedlemskab, og at vi rent faktisk opfylder ØMU-kriterierne og følger euroen i tykt og tyndt.
Så skal jeg sige til hr. Keld Albrechtsen, at vi følger de normale procedurer, der i henhold til grundloven er i forbindelse med dette samarbejde.
Det er ikke nogen ny stor traktat.
Det er en traktat, der færdiggør det, som blev forhandlet ved Amsterdamtraktaten, som skal sikre, at EU er parat til udvidelsen med de pågældende lande.
Derfor sker der ikke overflytning af nye kompetencer fra medlemslandene, derfor er
vi fuldstændig på sikker grund i behandlingen af de her områder.
Så skal jeg sige til hr. Kristian Thulesen Dahl
: De danske mærkesager - det kan godt være, at hr. Kristian Thulesen Dahl og Dansk Folkeparti ikke er enige - fremgår jo klart af det forhandlingsmandat, regeringen har fået efter de debatter, vi har haft i Folketinget, og dem slås man for.
Lene Espersen (KF), 2000-11-21:
Jo, men det er fuldstændig rigtigt, og det er sådan set også et svar til hr. Kristian Thulesen Dahl, som jeg måske ikke fik svaret ordentligt i mit tidligere indlæg.
Den diskussion om nationernes fremtid og det fremtidige europæiske samarbejde kan man ikke opstille som et enten-eller; det er et både-og.
Det står fuldstændig klart, og jeg tror faktisk, at vi med udvidelsen vil opleve, at der går flere og flere opgaver tilbage til nationalstaterne, fordi Kommissionen sådan set har nok at gøre inden for nogle af de områder, hvor der er væsentlige grænseoverskridende problemer.
Men hvis vi skal have nogle visioner og nogle perspektiver ind i den danske EU-debat, bliver vi nødt til at erkende over for hinanden, at det er et både-og, og at det er et positivt tilvalg.
Så vil jeg sige om flertalsafgørelserne, at det er fuldstændig korrekt, hvad hr. Claus Larsen-Jensen siger, at de på mange områder er i Danmarks interesse.
Et af de områder, jeg har noteret mig, og som i hvert fald tidligere også har haft Dansk Folkepartis interesse, er strukturfondene, som vi egentlig ønsker skal bruges langt mere målrettet og langt mere fornuftigt.
Vi er også trætte af, at de bliver misbrugt, og jeg har oplevet, at hr. Mogens Camre ved talrige lejligheder har underholdt med, hvor forfærdeligt det hele er.
Problemet har været, at der skulle enstemmighed til at ændre reglerne tidligere, og nogle af de lande, der har haft snablen langt nede i kassen, har selvfølgelig sagt nej tak, hver eneste gang vi nåede frem til snorene.
Nu lægger man i Nice op til, at der skal være kvalificeret flertal, og det er absolut i et land som Danmarks interesse.
Vi tror på sund forvaltning, vi vil gerne have, at man ikke ødsler med EU's midler, vi vil gerne have, at der bliver brugt flere midler i Øst- og Centraleuropa, så det er helt klart i vores interesse, at der kommer kvalificeret flertal på det område.
Men jeg forventer sådan set ikke, at Dansk Folkeparti af den grund siger ja tak til det.
Jann Sjursen (KRF), 2000-11-21:
Jeg forlanger ikke, at fru Charlotte Antonsen og Venstre i dag skal tage stilling til Nicetraktaten.
Jeg har heller ikke selv tænkt mig at tage stilling til den i dag, men først når den er færdigskrevet.
Men med hensyn til fru Charlotte Antonsens velberettigede kritik af regeringen i forhold til spørgsmålet om antallet af kommissærer og om, at hver land skal have en kommissær, sagde jeg, at det i virkeligheden burde have fået Venstre til at fremsætte et eget eller være medforslagsstiller til et andet forslag til vedtagelse, hvor netop det spørgsmål blev inddraget.
For fru Charlotte Antonsen var meget præcis, synes jeg, i sin kritik og meget fast i mælet, og derfor må det undre, at det ikke får nogen konsekvenser i forhold til den tale, Folketinget i dag kan føre over for regeringen i form af et forslag til vedtagelse.
Og så må jeg blot afslutningsvis konstatere, at der er
en høj grad af fleksibilitet i Venstres forhold til, hvornår der kan blive afholdt folkeafstemning om de forskellige danske undtagelser.
Det står måske endnu mere uklart i dag, end det nogen sinde har gjort, om det er inden for en rum tid eller inden for en overskuelig fremtid eller inden for denne eller næste folketingsperiode, men det lader sig blot konstatere.
Charlotte Antonsen (V), 2000-11-21:
Hr. Keld Albrechtsen bebrejder Venstre, at vi ikke kæmper imod forstærket samarbejde og imod, at vi skal afgive en kommissær.
Med hensyn til forstærket samarbejde opgav vi lidt at kæmpe, da vi fik et nej, fordi det så blev slået fast, at Danmark ikke er fuldt med.
Vi har selv valgt ikke at være med
i hele samarbejdet, og så er det jo lidt svært at forhindre andre i at lave den danske model.
Så dér har hr. Keld Albrechtsen faktisk medvirket til at svække Venstres argumentation.
Med hensyn til kommissæren ved hr. Keld Albrechtsen udmærket godt, at vi, også på europaudvalgsmøder, har stået fast på, at vi skal kæmpe for en dansk kommissær til det sidste.
Til hr. Frank Dahlgaard: B-medlem - ja, det er
, når man er ude, og modsat flertalsafgørelser, hvor man er inde, men hvor flertalsafgørelser er med til at sikre, at der overhovedet træffes beslutninger.
Hvad hjælper det, at man har stor indflydelse, hvis det, man har indflydelse på, ikke kan besluttes?
Og derfor går vi generelt ind for flertalsafgørelser, hvor det sikrer dynamik, og det sikrer, at man så netop kan træffe nogle af grænseoverskridende afgørelser, bl.a. på det økonomiske område, hvor vi så kan være med, hvis vi ikke havde haft vores undtagelse.
Til sidst til hr. Jann Sjursen: Ja, hr. Jann Sjursen kan have ret i, at vi godt kunne have fremsat et forslag til vedtagelse, hvor der skulle stå, at vi arbejdede for en dansk kommissær.
Nu står det allerede i det danske udspil til Nicetraktaten, så der er jo ikke nogen grund til at gentage det i en vedtagelse.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-11-21:
Fru Charlotte Antonsen betegnede Danmark som et B-medlem efter folkeafstemningen, men jeg må spørge: Hvordan kan man være et B-medlem, når man har en arbejdsløshed, der er væsentlig lavere end den, man har i eurolandene?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-11-21:
Jeg havde faktisk set meget frem til at høre fru Charlotte Antonsens ordførertale her i dag, fordi det er det første sted, hvor man nu skulle høre, hvad bestræbelserne fra Venstres side på at bygge bro og alt sådan noget nu havde resulteret i.
Og vi må da konstatere, at det er syvmileskridt på tilbagetog fra tanken om, at Venstre skulle stå som det parti, der virkelig ville bygge bro mellem ja- og nejsiden.
Jeg noterede mig også i samme avis, som jeg citerede før, Politiken dagen efter afstemningsdagen den 28. september, at Venstre er citeret for, at Venstre vil foreslå, at alle Folketingets partier nu går sammen om en fælles offensiv for at få defineret, hvad der skal være dansk europapolitik efter nejet.
Det, fru Charlotte Antonsen siger i sin ordførertale her i dag,
er en opfordring om, at alle japartier går sammen om at gøre dit og dat. Der er en milevid forskel på det, Venstre gjorde sig til talsmand for umiddelbart efter afstemningen, og så det, man nu gør i praksis, og det, man siger i sin ordførertale i dag.
Der er ikke nogen sammenhæng.
i spidsen for den her brobygning, som regeringen jo for lang tid siden er gået fra at forsøge.