Eyvind Vesselbo (V), 2002-01-10:
Oprettelsen af Institut for Miljøvurdering er en meget vigtig brik i regeringens arbejde med genopretningen af tilliden til den danske miljøpolitik.
Det er vigtigt, at befolkningen igen begynder at få tillid til de ting, der bliver besluttet på miljøområdet.
Det er vigtigt, at vi så hurtigt som muligt får en kvalitetsbetonet vurdering af de initiativer, der tages på miljøområdet.
Regeringens initiativ er da også blevet positivt modtaget af en række af de personer, som har beskæftiget sig med miljøområdet i mange år.
Man må jo også sige, at det egentlig ville være overraskende, hvis personer, som har beskæftiget sig med miljøområdet på et sagligt, fagligt, velfunderet grundlag, skulle have noget imod, at der blev oprettet et Institut for Miljøvurdering.
Det er en meget væsentlig del af miljøpolitikken, at der bliver foretaget en saglig vurdering af, om det, man foretager sig, nu også har den forventede effekt.
Det medfører selvfølgelig, at man er nødt til at vurdere og prioritere indsatsen, før man sætter initiativer i gang.
Det betyder jo så, at man bagefter er nødt til at følge udviklingen for at konstatere, om det, der nu er vedtaget, har haft den ønskede effekt.
Men man må med rette spørge, hvad dette modelarbejde er blevet brugt til i praksis.
Nogle ville måske mene, at det kunne se ud, som om det alene har været en form for beskæftigelsesterapi for en række teoretiske økonomer, som, fordi der nu var penge at hente på miljøområdet, har fundet det interessant at beskæftige sig med noget så eksotisk som miljø for økonomer.
Når jeg siger det, er det, fordi det miljøøkonomiske
modelarbejde som nævnt ikke i større udstrækning har været brugt i den daglige praktiske miljøpolitik.
Det er netop blevet det, ordet siger: modelarbejde - et teoretisk stykke arbejde, som ikke er blevet brugt i praksis.
Det er ikke så smart, for der er nemlig brugt mange, mange millioner kroner på dette miljøøkonomiske modelarbejde,
uden at de praktiske resultater på nogen måde har stået mål med de mange forbrugte millioner kroner.
Det er her, Institut for Miljøvurdering kommer ind i billedet, for det er den situation, vi skal have gjort noget ved.
Dette institut skal foretage analyser, også miljøøkonomiske analyser, som skal kunne bruges i praksis.
Instituttets arbejde og forskningsresultater skal udarbejdes på en sådan måde, at de er forståelige for den danske befolkning.
Instituttet skal medvirke til, at befolkningen igen begynder at få en fornemmelse af, at de initiativer, som foretages på miljøområdet, er til gavn for miljøet og ikke blot er et led i en politisk profilering af en tilfældig miljøminister.
Det vil være befriende og yderst tilfredsstillende, hvis danske miljøpolitikere kunne få en række realistiske muligheder at prioritere ud fra og ikke bare beslutte det, som umiddelbart giver den største sympati, når det præsenteres blandt politiske venner og for pressen.
Hvis man havde fulgt denne praksis for 15 år siden, havde syv døde hummere i en spand ikke i sig selv været nok til at sætte gang i et projekt, der udløste 12 mia. kr. i Vandmiljøplan I. Der er derfor ingen grund til at trække beslutningen om oprettelse af instituttet i langdrag.
Det er vigtigt, at vi ikke forsinker et vigtigt arbejde på grund af nogle formelle procedurer, som ikke på nogen måde vil gavne det fremtidige arbejde for at forbedre miljøindsatsen i Danmark.