Lene Garsdal (SF), 2004-11-23:
Først om de 140 stillinger, der er bevilget til Arbejdstilsynet: Der blev faktisk fyret fuldstændig det samme antal kort tid efter, at den her regering tiltrådte.
Så nu har vi status quo.
Det kan man vel ikke sige er en forbedring.
Til det om den statslige udgift til arbejdsmiljøområdet: Nu har jeg ikke helt de tal present, men jeg ved da i hvert fald, at man har afskaffet de midler, som det kommunale område har fået til at lave bedriftssundhedstjeneste for.
De 131 mio. kr. – det tal kan jeg huske – er jo netop blevet fjernet, fordi BST-pligten er afskaffet.
Det vil jeg da i hvert fald kalde en besparelse.
Der havde prioriteringsrapporten peget på 18 arbejdsmiljøproblemer og af disse sat fokus på de fire væsentligste, nemlig dem, som ministeren nævnte: ulykker, ensidigt gentaget arbejde, tunge løft og det psykiske arbejdsmiljø.
Det var fint, rigtigt og nødvendigt, men måltal på papiret flytter ingenting.
Det sagde parterne også dengang.
Det kræver enighed om midler og fordeling af ansvar, men det fik vi ikke.
I stedet har regeringen skåret ned og sparet på værktøjerne: I tusindvis af færre sikkerhedsrepræsentanter, fjernelse af bedriftssundhedstjenestens forebyggende indsats og et arbejdstilsyn, der med pisken og påbud skal sikre arbejdsmiljøet.
I SF er vi ikke imponerede over regeringens resultater, heller ikke på de fire væsentligste områder og ej heller i fremdriften af de syv visioner om et rent arbejdsmiljø i 2005.
Jeg har stillet en række spørgsmål om fremdriften i de syv visioner.
Tag nu f.eks. EGA.
Her fremgår det af et svar på spørgsmål nr. S 751, at Arbejdstilsynet kun har afgivet 219 påbud svarende til 0,8 pct. af samtlige reaktioner i 2003.
Jamen er det imponerende, og får man indtryk af, at det er et prioriteret område?
Det siges samtidig, at EGA på et meget intensivt niveau i en stor del af arbejdstiden ikke længere er et udbredt problem på de danske arbejdspladser, om end det fortsat findes inden for bestemte brancher.
Jeg tror, at de ansatte på slagterier og i fiskeindustrien er uenige i det udsagn, og man får nærmest det indtryk, at regeringen har givet op over for problemet.
På det psykiske arbejdsmiljøområde er det heller ikke imponerende.
Det psykiske arbejdsmiljø har en stigende plads i mediebilledet, og det er det område, der har haft den største stigning i antal anmeldte lidelser.
I rapporten om fremdriften i visionerne står der da også, at de helbredsmæssige reaktioner i nogle tilfælde kan være meget alvorlige, så der er behov for, at det psykiske arbejdsmiljø prioriteres højere af virksomheden, bl.a. gennem effektive organisatoriske løsninger.
Det er jo netop udfordringen, men regeringens svar er alene at henvise til Arbejdstilsynets muligheder for at pålægge virksomhederne at søge ekstern rådgivning.
Hvor er forebyggelsesmulighederne i det?
Som SF ser det, er det bydende nødvendigt, at der på de nævnte to områder, men også når det f.eks. gælder bevægeapparatbelastninger, ulykkerne og nogle af de øvrige væsentlige områder som f.eks. hud- og luftvejssygdomme,
tages ganske anderledes systematisk fat.
SF's vision er, at Folketinget sammen med arbejdsmarkedets parter forpligter sig på konkrete mål for forbedringer på disse områder over en kortere årrække, f.eks. 3-5 år.
Der skal ikke bare skrives mål ned på papir, men man skal samtidig enes om nogle redskaber og om de forskellige parters ansvar.
Skuden må rettes op.
Hvilke redskaber skal der så til?
Hvem har ansvaret for at sikre det?
Hvad kan den enkelte aktør bidrage med?
Et godt og sundt arbejde er ikke bare en gevinst for den enkelte medarbejder; det bidrager til færre sygedage, færre nedslidte medarbejdere og flere, der bliver på arbejdsmarkedet og på den måde bidrager til at sikre fremtidens velfærd.
Her til slut skal jeg på vegne af SF, Socialdemokratiet og Enhedslisten fremsætte følgende: Forslag til vedtagelse
Idet Folketinget tilslutter sig indstillingen fra Arbejdsmiljørådets udvalg om prioritering af arbejdsmiljøindsatsen om særlig prioritering af 18 væsentlige arbejdsproblemer og 4 udvalgte arbejdsmiljøproblemer, hvor der sættes konkrete forpligtende mål for forbedringer af arbejdsmiljøet, pålægger Folketinget regeringen gennem drøftelser med arbejdsmarkedets parter at omsætte disse prioriteringer og mål til forpligtende handleplaner for de enkelte brancheområder og for regeringens bidrag hertil, som forelægges Folketinget inden udgangen af indeværende samling.
Alt for mange slides fortsat ned og udsættes for ulykker.
Jeg læste i bladet Arbejdsmiljø nr. 8 her i år, at knap hver syvende medarbejder i løbet af 2003 kom ud for en arbejdsulykke, som medførte fravær, og alene på kreatur- og svineslagterier er risikoen for at blive udsat for en arbejdsulykke steget med over 10 pct. i 2003.
Og det samme år blev de psykiske lidelser den næsthyppigst anmeldte arbejdsbetingede lidelse.
Ifølge regeringens egne tal er 142.000 personer væk fra arbejdet hele året på grund af sygdom, og heraf skønner Arbejdsmiljøinstituttet, at en tredjedel er syge på grund af forhold i arbejdsmiljøet.
Det er voldsomme tal, der taler deres eget sprog om behovet for et bedre arbejdsmiljø på de danske arbejdspladser.
Hvad har regeringen så gjort ved det?
Den har gennemført en arbejdsmiljøreform, som har fjernet den forebyggende arbejdsmiljørådgivning, som via den lovpligtige BST-ordning gav virksomhederne et redskab til at få løbende arbejdsmiljørådgivning.
Den har gennemført, at alle virksomheder skal screenes, men hvad består det screeningsværktøj egentlig af?
Og hvordan vil de kæmpestore arbejdstilsynscentre kunne magte de opgaver, der er blevet dem pålagt, når det alene er Arbejdstilsynet, der skal sikre arbejdsmiljøet med myndighedskontrol og påbud om rådgivning?
Og det er med en bemanding, som ikke er højere, end før de ekstra opgaver blev pålagt.
»Rent arbejdsmiljø år 2005« udløber snart.
SF har derfor stillet denne forespørgsel for at høre, hvilke arbejdsmiljøproblemer regeringen anser for de væsentligste udfordringer for de næste 5 års arbejdsmiljøpolitik, og hvilke visioner, mål og midler regeringen har for at tackle disse udfordringer.
Besvarelse
Samtidig vil SF gerne have at vide, hvilke visioner, mål og midler regeringen har for at tackle disse udfordringer.
Jeg vil gerne takke for forespørgslen, fordi det jo giver mig anledning til at fortælle om alle de gode initiativer, regeringen har igangsat på arbejdsmiljøområdet.
Da jeg for 3 år siden fik ansvaret for arbejdsmiljøpolitikken, tog det mig ikke lang tid at opdage, at det var et område med behov for nytænkning.
Det daværende arbejdsmiljøsystem var præget af stramme regler, central styring og bureaukrati.
Der var alt for meget system i de ting, som var blevet gennemført, og for lidt arbejdsmiljø.
Jeg bad derfor arbejdsmarkedets parter om at komme dels med et bud på en prioritering af ar bejdsmiljøindsatsen, dels med et bud på, hvordan strukturen i hele arbejdsmiljøsystemet kunne nytænkes.
En prioritering var efter min mening nødvendig.
Vi kan ikke gøre alting på en gang, og at undlade at prioritere er efter min mening at løbe fra sit ansvar.
Udpegningen skete inden for rammerne af handlingsprogrammet »Rent arbejdsmiljø 2005«, som jo udstikker de overordnede rammer for indsatsen frem til udgangen af 2005.
Det var et banebrydende resultat.
For første gang er man på en og samme tid nået frem til at pege på, hvad det er for arbejdsmiljøområder, som kræver en særlig indsats, og som derfor skal prioriteres, og samtidig er der sat landsdækkende mål for, hvor stor reduktion af problemerne der skal være nået ved udgangen af 2005.
Arbejdstilsynet har for nylig foretaget en midtvejsstatus for sin opfølgning på prioriteringsudvalgets anbefalinger.
Af denne fremgår, at Arbejdstilsynet i 2003 har levet op til et mål om at anvende mindst 60 pct. af tiden på virksomheder til opfølgning på prioriteringsudvalgets anbefalinger, og at dette ser ud til at kunne gentages i 2004.
Det er flot.
Blandt de fire prioriterede arbejdsmiljøproblemer fylder ulykkesrisici mest.
Men det kan samtidig konstateres, at selv om de andre arbejdsmiljøproblemer ikke syner af så meget i opgørelserne, er der i forbindelse med prioriteringen sket en markant stigning i andelen af Arbejdstilsynets reaktioner i forhold til disse.
Når det er sagt, må det også tilføjes, at selv om tilsyn i brancher og virksomheder, der er belastet af de fire prioriterede arbejdsmiljøproblemer, udgør en betydelig del af Arbejdstilsynets tilsynsarbejde, er andre arbejdsmiljøproblemer ikke glemt.
Der er fortsat afsat tid til andre tilsynsopgaver f.eks. tilsyn på grund af klager over andre alvorlige arbejdsmiljøproblemer.
Anden del af det arbejde, jeg igangsatte for 3 år siden, opgaven med at nytænke hele strukturen i arbejdsmiljøsystemet, mundede ud i en helt ny arbejdsmiljøreform, som blev vedtaget her i Folketinget på en dejlig dag i maj måned i år.
Med den reform har vi et godt udgangspunkt for at tackle fremtidens arbejdsmiljøproblemer.
Reformen vil give arbejdsmiljøet et kæmpeløft, og det er der mange grunde til.
De tre vigtigste er: For det første, at vi går fra en branchetilgang til en virksomhedstilgang, som medfører, at samtlige danske virksomheder skal have screenet deres arbejdsmiljø.
Det har aldrig før været en ambition for nogen regering.
For det andet, at vi indfører et helt nyt rådgivningssystem.
Det indebærer, at alle virksomheder med behov for rådgivning får pligt til rådgivning.
For det tredje, at vi indfører arbejdsmiljøsmileyer for på den måde at synliggøre virksomhedernes arbejdsmiljøarbejde.
Med arbejdsmiljøreformen har vi derfor både nogle gode mål og midler til at tackle fremtidens udfordringer, og selv om der endnu er god tid, er vi allerede i gang med at se på fremtidens udfordringer og på, hvad der skal ske efter 2005, hvor handlingsprogrammet og prioriteringen af de fire områder så at sige udløber.
Da Arbejdsmiljørådets prioriteringsudvalg foretog deres prioritering, forudsatte de, at der senest ved udgangen af handlingsprogrammet i 2005 foretages en ny vurdering af prioriteringen fremover.
Det er regeringen helt enig i.
Det er derfor nævnt i den politiske aftale om arbejdsmiljøreformen, at prioriteringen efter 2005 vil blive fulgt op af en ny prioritering.
På den måde sikres det, at arbejdsmiljøindsatsen hele tiden er rettet mod de væsentligste arbejdsmiljøproblemer.
Derfor har jeg allerede i år sat et arbejde i gang, der skal skabe et solidt fagligt grundlag for en politisk stillingtagen til, hvilke arbejdsmiljøproblemer og -spørgsmål der skal være i fokus efter 2005.
Selv om arbejdsmarkedet de næste 5 år på mange måder vil ligne det, vi kender i dag, må der også forventes en række forandringer.
Globalisering og øget konkurrence forventes i øget omfang og medfører outsourcing af industriel produktion og standardiseret vidensarbejde som f.eks. callcentre.
Servicesektoren forventes som den eneste sektor at vokse kraftigt, og der må forventes et større vidensindhold i arbejdet f.eks. i form af udvikling og bearbejdning af viden.
Den teknologiske udvikling forventes særlig at ske inden for de informationsteknologiske og bio- og nanoteknologiske områder.
Ikke mindst udviklingen inden for informationsteknologien forventes at slå igennem på arbejdsmarkedet allerede i perioden indtil 2010.
Ældre og arbejdstagere med en anden etnisk baggrund vil udgøre en stigende del af arbejdsstyrken.
Disse forandringer får betydning for, hvordan arbejdsmiljøet bliver på morgendagens arbejdsmarked.
I den kommende 5-års-periode vil vi se en fortsættelse af mange af de allerede kendte arbejdsmiljøproblemer, men vi må også forvente en udvikling af arbejdsmiljøet præget af, at der er færre job, som er fysisk hårde, selv om vi på lidt længere sigt må forvente en vækst i den fysisk krævende plejesektor med deraf følgende belastninger i f.eks. ryg og arme, flere job præget af stillesiddende arbejde f.eks. computerarbejde på grund af fald i den industrielle produktion og vækst i vidensarbejdet.
På den måde er arbejdet med til at gøre os fysisk inaktive.
Med fysisk inaktivitet følger risikoen for hjerte-kar-sygdomme.
Der vil være flere job med psykiske belastninger, f.eks. fordi arbejdet bliver mere intensivt.
Bl.a. må det forventes, at ansættelsesformerne bliver løsere, at skiftende og skæve arbejdstider bliver mere udbredte, og at der bliver mere flydende grænser mellem arbejde og privatliv.
Ændret sammensætning af arbejdsstyrken med flere ældre og flere med anden etnisk baggrund kan have betydning for, hvordan arbejdsmiljøet påvirker arbejdstagerne og for, hvordan forebyggelsen kan finde sted.
Eventuelle nye risikofaktorer som følge af den teknologiske udvikling vil opstå.
Udviklingen kan føre til udryddelse af nogle arbejdsmiljøproblemer og opståen af andre arbejdsmiljøproblemer.
Der bør derfor holdes et skarpt øje med den teknologiske udvikling for at være på forkant med eventuelle nye risikofaktorer i arbejdsmiljøet.
F.eks. kan vi allerede i dag sige, at et arbejdsmiljøproblem som psykisk arbejdsmiljø fortsat vil være et vigtigt punkt på arbejdsmiljødagsordenen i de kommende år.
Arbejdsulykker er et andet eksempel på et arbejdsmiljøproblem, hvor vi ved, at der fortsat vil være brug for en betydelig indsats.
Men det er slet ikke givet, at de arbejdsmiljøproblemer og arbejdsmiljøspørgsmål, der skal være i fokus i de kommende år, kun skal formuleres på denne ret traditionelle måde.
Det er også værd at overveje, om der skal fokuseres på bestemte målgrupper: ældre, unge, mænd, kvinder, bestemte jobgrupper, bestemte branchegrupper eller på bestemte forebyggelsesmetoder.
Det kan også overvejes, om der er behov for særligt at fokusere på nye arbejdsmiljøproblemer eller tværtimod særligt behov for fokus på gammelkendte, men fortsat eksisterende arbejdsmiljøproblemer.
Det kan også vise sig at være en god idé at se mere bredt på arbejdslivets betydning for sundheden og på samspillet mellem arbejdslivet og livet uden for arbejdet.
Vi ved jo, at arbejdsmiljøet er en af de faktorer, der spiller en vigtig rolle for store folkesundhedsproblemer som f.eks. stress og hjerte-kar-sygdomme.
Arbejdsmiljøet spiller også en stor rolle for sygefravær.
Sygefraværet hænger for en tredjedels vedkommende sammen med et usundt arbejdsmiljø, og i princippet vil dette sygefravær kunne undgås med en effektiv arbejdsmiljøindsats.
Det kan derfor være, at den fremtidige prioritering skal kombinere arbejdsmiljøproblemer med brede sundhedspolitiske mål og metoder.
Er fysisk aktivitet på arbejdet et emne, der skal fokuseres mere på i fremtiden, og hvem vil i så fald være de rigtige aktører til at tage sig af det?
Hensigten med det arbejde, der er sat i gang, er at skabe en solid faglig baggrund for sådanne overordnede politiske diskussioner af den fremtidige retning i arbejdsmiljøarbejdet.
Arbejdsmiljøet er alt for vigtigt til, at vi skal agere på et ufuldstændigt grundlag.
Den fremtidige strategi skal ikke bygge på de medieskabte arbejdsmiljøproblemer, men på dokumenterede problemer.
Derfor har jeg sat et udviklingsarbejde i gang, og som jeg nævnte indledningsvis, har jeg aftalt med de partier, som står bag arbejdsmiljøreformen, at den nuværende prioritering efter 2005 vil blive fulgt op af en ny prioritering.
Forhandling