Morten Helveg Petersen (RV), 2002-05-27:
Lad mig allerførst takke forespørgerne for denne anledning til at diskutere NATO's fremtidige udvikling op til topmødet i Prag i november.
For anden gang står alliancen over for en udvidelse med gamle Warszawapagtlande, men for første gang vil vi efter alt at dømme se gamle Sovjetstater som medlemmer af NATO.
Det er naturligvis de tre baltiske lande, jeg tænker på, og der er fra dansk side god grund til at glæde sig over, at netop de baltiske lande er med i næste runde.
Det er en sejr for dansk udenrigspolitik, hvor skiftende danske regeringer op gennem 1990'erne konsekvent har arbejdet for de baltiske landes medlemskab.
Dansk forsvar har også spillet en betydelig rolle i arbejdet med at gøre de baltiske landes forsvar parat til at indtræde i NATO's militære kommandostruktur.
Det er en indsats, som vi også med rette kan være stolte af.
Fra radikal side finder vi det afgørende, at NATO dermed fortsætter udviklingen i retning af at blive en kollektiv sikkerhedsorganisation for hele det europæiske og nordatlantiske område.
Gamle fjender er morgendagens venner, og på udenrigsministermøder i Reykjavik blev der taget vigtige skridt til inddragelse af Rusland i beslutningsprocessen med det nye NATO-Rusland-Råd.
Det lover godt for fremtiden.
Efter mødet i Reykjavik og med de seneste meldinger fra NATO's generalsekretær, Robertson, står det klart, at topmødet i Prag også kommer til at diskutere NATO-strukturen og reformer af forsvaret i de enkelte lande.
Det er en diskussion, som vi i Det Radikale Venstre ser meget frem til. Det er jo ikke nogen hemmelighed, at vi er meget enige med generalsekretær Robertson, når han siger, at store værnepligtige hære ikke nytter til fremtidens opgave.
Det er en pointe, der for længst er gået op for en række andre europæiske NATO-lande, der er i fuld gang med at omstille deres forsvar væk fra værnepligt over til mere brug af professionalisme. Det er en diskussion, som Det Radikale Venstre meget gerne vil bidrage til.
Vi finder det interessant og relevant, at generalsekretæren anfører de pointer.
I Det Radikale Venstre opfatter vi diskussionerne i NATO
om mulighederne for en bedre fordeling af arbejdsopgaverne mellem landene som meget interessante.
Debatten om specialisering mellem landene er ikke mindst dukket op i kølvandet på det såkaldte DCI-initiativ, der har til hensigt
at forbedre NATO's kapacitet på en række centrale områder såsom strategisk transport og elektronisk efterretningsindhentning. Formålet med den diskussion må jo være at sikre, at NATO's samlede kapacitet til at handle i forbindelse med internationale operationer forbedres, og at forsvarsbudgetter i de europæiske NATO-lande anvendes på den mest optimale måde.
Kort sagt, vi skal have mest forsvar for pengene, og det får vi ikke, hvis samtlige NATO-lande skal opretholde kapacitet på hvert evig eneste område.
Det håber vi på at Pragtopmødet også vil handle om.
Og vi håber sandelig også på, at den danske regering vil bidrage til den diskussion og ikke bare lukke af over for kreative tanker på det her felt.
Lad mig afslutningsvis sige, at fra radikal side ønsker vi også vore forbehold over for det europæiske samarbejde ophævet, og allerallersidst: Vi er selvfølgelig med på det forslag til vedtagelse, som vi har været med til at fremsætte.