Sonja Mikkelsen (S), 1999-04-28:
Jeg tror, jeg vil foretrække at indlede med et par bemærkninger, som måske i virkeligheden er svar på spørgsmål, der blev stillet under det forrige forslag; men der blev sagt, jeg tror fra hr. Svend Heiselbergs side, at det var ministeren, der havde forsinket disse forslag.
Jeg kan oplyse, at vi i ministeriet har modtaget indstilling fra Vejdirektoratet den 18. februar.
Og når vi først har fået indstillingerne på det tidspunkt, hænger det jo sammen med, at der har været nogle problemer og jo stadig væk er nogle problemer, som Skov- og Naturstyrelsen har arbejdet med, at vi jo i virkeligheden stadig væk ikke har fundet de endelige løsninger, men stadig væk arbejder på det.
Det gælder både i relation til rute 9 - det er problemstillingen omkring hasselmusen - og rute 15, 18, passagen af Fjederholt Å, hvor vi jo altså nu har valgt løsningen at lægge lovforslagene frem, og så gøre opmærksom på, at vi her har nogle problemstillinger, der skal løses på en tilfredsstillende måde, før anlægget kan gennemføres.
Det har altså været baggrunden for, at det har taget lidt tid at få gjort de her ting gjort færdige.
Vi har ikke altid selv herredømmet over hele processen, der er også andre, der er rodet ind i det.
Og det andet var det, som hr. Arne Melchior nævnte omkring konfidensniveau, hvad det nu betød, og det er jo altså et spørgsmål om, hvilken sikkerhed der er, for at budgettet holder.
Så når der er angivet et anlægstal med 50 pct.'s konfidensniveau, så er de 50 pct. altså sandsynligheden for, at det budget holder.
Man kan også sige det på en anden måde: der er 50 pct. sandsynlighed for, at det skrider i forhold til det, efterhånden som vi kommer frem i processen og måske får truffet nogle beslutninger, som bliver mere konkrete, og som vi derefter i højere grad kan tilrettelægge økonomien efter.
Så det er altså det, det er et udtryk for, men det er jo også noget, vi får lejlighed til at drøfte med hinanden i ret nær fremtid.
Omkring vejen, vi her har til behandling, der vil jeg sige, at det er efter nøje overvejelse, at regeringen har fremsat forslag med den vejstandard, som der her er lagt op til, med motorvej på den inderste strækning, indtil trafikken har delt sig mellem Kalundborg og Sjællands Odde og derefter som motortrafikvej, hvor man jo altså også går op og møder en nuværende motortrafikvej ved det, der kaldes Kirkeåsvejen. Så det er altså nøje vurderet, hvor motorvejen skal høre op og derefter fortsætte i motortrafikvej.
Og det er også sket af hensyn til trafiksikkerheden, af hensyn til den fremkommelighed, der skal være, og af hensyn til den trafik, der er, og som kan forventes i fremtiden. Jeg tror måske, hr. Svend Heiselberg har overset, at vi faktisk er i gang med at bygge omfartsvej omkring Havneby, som jo i virkeligheden er det sted på strækningen, der er mest sårbart.
Det ligger uden for motortrafikvejsområdet, uden for anlægslovens område, og det er i virkeligheden en del af beskæftigelsespakken, som regeringen vedtog i 1993, som nu endelig bliver ført ud i livet.
Der har været nogle trakasserier undervejs, men nu bliver den lavet.
Jeg skal også sige, at jeg synes altså ikke, 100 mio.
kr. er få penge.
Jeg synes altså ikke, at 100 mio. kr. er småpenge.
Det er faktisk det, jeg mangler årligt på Vejdirektoratets budget til vejvedligeholdelse.
Det er, som om man ikke bekymrer sig så stærkt for det, når det drejer sig om at vælge vejstandarder, som der i virkeligheden ikke er behov for.
Med hensyn til Storebæltsaftalen og dens forpligtelser så er forpligtelsen, at der skal etableres højklassevejforbindelse, og det er opfyldt med det lovforslag, som her fremsættes, og med de øvrige vejstrækninger, der er lavet på området.
fra Dansk Folkepartis side, jo også i virkeligheden i forhold til det tidligere forslag om ruterne 15 og 18.
Jeg sætter meget pris på den saglige tilgang, som jeg her oplever at partiet har til vejspørgsmålene.
Det er dejligt at høre, at der også er partier til højre i salen, som har ræsonnabel tilgang til det vejforslag, som ligger her, og det behov, der er på vejområdet.
Jeg skal sige omkring færgetrafikken - det har vi jo ellers drøftet adskillige gange også i samråd i Trafikudvalget, men jeg vil gerne gentage det: Man skal være opmærksom på, at regeringen i kraft af den lovgivning, der ligger, har meget begrænsede muligheder for at styre færgetrafikken i det her land.
Vi har nemlig fri færgenæring.
Og det betyder altså, at det er rederierne, der sådan set som udgangspunkt tilrettelægger, hvor de vil sejle.
Det, vi kan gå ind og vurdere i forhold til, er miljøaspekter, og det er infrastrukturaspekter.
Begge dele indebar, at vi uden betænkning gik ind og gav den tilladelse.
Det hænger sammen med, at det faktisk er en miljøforbedring, at færgerne sejler kortere, og at bilerne kører selv.
Det giver en klar miljøforbedring, især når det er hurtigfærger, der er tale om.
Så derfor har det en gunstig miljøeffekt.
Med hensyn til infrastrukturen vil jeg gerne understrege det, som også fru Lis Greibe nævnte, at færgetrafikken er ikke udslagsgivende for, hvilken vejstandard der skal til for at løse opgaven i Odsherred.
Det er den trafik, der er i området, der af sig selv udløser behovet for en vej.
Så det er i virkeligheden en tilfældighed, at de to ting tidsmæssigt falder nogenlunde sammen.
Men det er ikke flytningen af færgerne til Odden, der er udslagsgivende.
Jeg skal så også gøre opmærksom på, hvis der er nogen, der har overset det - jeg tror måske, at det var hr. Christian Jensen, der var inde på det - spørgsmålet om, hvor den tunge trafik kommer.
Og der skal jeg gøre opmærksom på, at Mols-Linien faktisk har besluttet sig for fortsat at sejle den tunge trafik fra Århus til Kalundborg og ikke sejle den til Odden.
Det tror jeg faktisk også betyder, at de tal, vi her har med at gøre, og som vi har lagt til grund, i virkeligheden er overdimensioneret på lastbildelen.
Det skal man lige være opmærksom på. Og den andel, der er af lastbiltrafik på rute 21, er faktisk beskeden i forhold til, hvad den er på det overordnede vejnet.
Den ligger på de dér under 9 pct.
På det almindelige vejnet ligger den på 10-15 pct. overordnet vejnet.
Så der er altså her en væsentlig anden sammensætning
af trafikken end den, der f.eks. er tale om på rute 15 og 18, og som også er indgået i overvejelser omkring vejstandarden dér.
Og så skal jeg endelig gøre opmærksom på, at den tosporede motortrafikvej flere steder bliver forsynet med et tredje spor af hensyn til fremkommeligheden dér, hvor det går op ad bakke og ned ad bakke og man ikke har et ordentligt udsyn.
Det kunne jo være, at man stødte ind i sådan en - nej, forhåbentlig ikke stødte ind i, men mødte sådan en.
Så det skal være mine bemærkninger til det her.
Jeg håber, at udvalgsarbejdet også på det her område vil vise, at det faktisk er et fornuftigt forslag, og at alle partier i virkeligheden vil synes, at det er et fornuftigt forslag, vi her har lagt frem fra regeringens side, og derfor også vil medvirke til at gennemføre det i den sidste ende. Her må jeg jo nok se bort fra SF og Enhedslisten, og jeg må så tage til efterretning, at man ikke synes, at den her løsning er den rigtige.
Men det synes regeringen.