runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Margrete Auken (SF), 2002-11-28:
Jeg vil godt spørge Venstres ordfører, hvad man ikke må.
Det gode formål er jo åbenlyst.
Det gode formål ved behandlingen af alvorlige sygdomme fik jo i Venstres indlæg nu lov til at være styrende for, hvad man måtte.
Det er klart, at det jo er en fristelse.
Jeg har det lidt sådan, som når Kristeligt Folkeparti siger: Principielt må vi ikke noget som helst.
Så har vi jo løst dilemmaet ved det.
Må vi gøre det?
Eller for nu lige at stramme den lidt mere: Må man ved en IVF-behandling sørge for, at der er tilpas mange overskydende æg - den ligger jo lige for - for at lave det her? Jeg går ud fra, at jeg får et nej fra fru Hanne Severinsen, men så vil jeg spørge: Er argumentet, at det foregår i udlandet, som vi jo gang på gang får revet i næsen?
Tove Videbæk (KRF), 2002-11-28:
Ja, men det er lidt de samme spørgsmål både fra fru Margrete Auken, fra fru Birthe Skaarup og fra hr. Naser Khader vedrørende de tiloversblevne æg, og jeg vil gerne understrege endnu en gang, at tiloversblevne, overskydende osv., hvad vi end kalder æggene, så indeholder de stadig væk menneskeligt liv. Det er menneskeligt liv, de indeholder de egenskaber, der skal til for at blive til et menneske. Hvis man tager de overskydende æg og sætter dem op i en livmoder, bliver det til et barn med 10 fingre, 10 tæer, øre, næse, mund med sutterefleks, hårtop og det hele, det bliver til et lille menneskebarn, også de æg, man kalder overskydende.
At man kalder dem overskydende, gør dem ikke til en ting, det gør dem ikke til objekter, som vi har ret til at forske på.
Og vi vil ikke være med til, at vi bruger menneskeligt liv til forskningsformål.
Men Kristeligt Folkeparti har jo igen og igen sagt, at vi ønsker ikke, at der skal udtages flere æg, end der er brug for.
Vi ønsker heller ikke, at der opsættes flere æg i en livmoder, end parret ønsker børn.
Vi ønsker ikke, at der skal udtages, der skal produceres flere befrugtede æg, end man vil bruge.
Og man er blevet så god til den her fertilitetsbehandling i dag, at der intet behov er for at udtage flere, end der er brug for.
Så vi skal bare blive bedre til at fremme, at der ikke udtages flere, end der er brug for; så bliver der ingen tiloversblevne æg.
Naser Khader (RV), 2002-11-28:
Det er ikke sikkert, at de forældre, der har de dér overskydende æg, kan bruge dem alle sammen; der vil være nogle i overskud.
Hvor længe skal de bevares?
Også efter at forældrene eventuelt er døde?
De skal jo destrueres efter 2 år ifølge loven.
Vil Kristeligt Folkeparti ændre på loven, sådan at de aldrig nogen sinde bliver destrueret? Et andet spørgsmål er: Hvornår starter liv ifølge Kristeligt Folkeparti?
Birthe Skaarup (DF), 2002-11-28:
Jeg forstod ikke helt fru Margrete Aukens spørgsmål, men derfor kommer mit til fru Tove Videbæk alligevel.
Altså det, det handler om i dag, er de tiloversblevne befrugtede æg. Når der er tiloversblevne æg, og det er der jo i mange tilfælde, vi ved jo, at hvor der bliver udtaget et stort antal æg og sæd, er der tiloversblevne, er det så bedre at smide dem i skraldespanden end at bruge dem til en behandling?
Det vil jeg godt have et klart svar på fra fru Tove Videbæk.
Margrete Auken (SF), 2002-11-28:
Jeg forstår udmærket godt, hvad det er, fru Tove Videbæk siger nu.
Men sagen er jo, at sådan som loven er i dag, er de overskydende æg et fænomen.
Altså jeg tror, at fru Tove Videbæk og jeg personligt i hvert fald kan have det sådan, at det var bedst, at man ikke engang brugte fryseteknikken.
Jeg har det meget svært med det dér med familien i fryseren, det må jeg da sige.
Sådan personligt har jeg det meget svært med dét.
Men nu har vi faktisk de overskydende æg.
Det er ganske få, der vil kunne bruges, fordi det er ganske få, som er i den forfatning, at de ville kunne bruges.
De kan i dag ifølge vores lovgivning bruges til fertilitetsbehandling.
Det kan de i dag.
Og derfor - det er noget, jeg lige sad og kom i tanker om - åbner det desværre også mulighed for designerbørn, for det har vi jo ikke fået stoppet i den anden ende af det.
Det håber vi selvfølgelig at vi kan få stoppet, men det er sådan set tilladt i dag, eller hvad det nu er.
Det er jo et spørgsmål.
Det er jo det, vi har set med Jasonhistorien.
Men jeg vil godt spørge fru Tove Videbæk: Når vi nu står med æg, som, uanset hvad vi måtte sige her, er til rådighed for forskningen, og det drejer sig om, at vi forbedrer den voksenstamcelleforskning, vi er enige om er utrolig løfterig og kan en masse og måske altså kan vise sig at være nødvendig og gavnlig, om vi så ikke kunne stå sammen om det her, så vi også er fælles om at værne om, at det ikke går galt, så folk tvinger os til at sige B, hvor der er blevet sagt A.
Tove Videbæk (KRF), 2002-11-28:
Først til fru Margrete Auken: Jeg synes, det er et lidt kunstigt dilemma, fru Margrete Auken stiller op her, for forskningen kan jo foregå på et etisk forsvarligt grundlag, hvis man bruger de voksne stamceller.
Hvorvidt den ene slags stamceller er bedre end den anden, er forskerne i øvrigt meget uenige om.
Jeg har netop i dag fået to artikler fra USA, hvor to meget kendte forskere
er dybt uenige om sagen.
Så forskningen kan foregå på et etisk grundlag, hvis vi holder os til de voksne stamceller.
Vedrørende at bruge de æg, der nu engang er tilovers, vil jeg sige til hr. Naser Khader, at jeg er enig i, at de overskydende fosteranlæg fra kunstig befrugtning ikke bør gå til grunde, men jeg synes derimod, at de bør bruges af de par, som har fået dem fremstillet, så de ikke bliver overskydende, men bruges til det, de var fremstillet til.
Det er det, jeg synes om de overskydende æg.
For overskydende æg er jo ikke anderledes end de æg, som er blevet opsat i kvinden, og som bliver til et barn.
Også de overskydende æg har alle menneskelige egenskaber i sig.
I de overskydende æg kan man se, hvilket barn det kan blive til, hvis det blev opsat i en livmoder ligesom de andre.
Så overskydende æg kan man ikke gøre til ting eller forskningsobjekter, bare fordi der er nogle, der ikke vil bruge dem.
Naser Khader (RV), 2002-11-28:
Det er et spørgsmål til Kristeligt Folkepartis ordfører, fru Tove Videbæk.
Det er i forhold til det, der handler om de overskydende befrugtede æg, som ifølge loven alligevel skal destrueres.
Er det mere uetisk at destruere dem end at bruge dem til forskning, eller hvad er holdningen til, at de skal destrueres alligevel ifølge loven?
Birthe Skaarup (DF), 2002-11-28:
Man er jo så åbenbart ikke blevet god nok til at sige: Vi kan tage fire æg og gemme dem i fryseren, og dem kan vi bruge.
Det er jo derfor, at der bliver udtaget et større antal.
Så vil jeg godt høre fru Tove Videbæk: Hvis der nu er et informeret samtykke hos det par, der afgiver æg og sæd, til, at dette par ønsker, at man skal bruge de overskydende æg efter 2-års-nedfrysningstiden, hvad siger fru Tove Videbæk til det, hvis der ligger dette informerede samtykke, fordi et barnløst par mange gange ønsker at forske videre omkring andre sygdomme?
Margrete Auken (SF), 2002-11-28:
Efter denne pludselige ændring i forretningsordenen vil jeg så lige spørge - jeg blev bare så forvirret, fordi jeg troede, forslaget skulle genlæses - fru Tove Videbæk ud fra det, hun selv sagde med citatet om, at etik er dilemmaer og svære valg: Det betyder så også, at man en gang imellem må gå
ind, selv om det er nemmere at sige rent principielt, for så har man i og for sig befriet sig selv fra disse dilemmaer.
Hvis det nu viser sig, at denne forskning i embryonale stamceller kan være utrolig vigtig for at få udviklet det, vi er enige om skal være behandlingsdelen, nemlig de voksne stamceller
, men altså for at få fundet ud af, hvordan stamceller opfører sig, for at blive dygtigere til det og for at kunne det, og det viser sig, at det er nødvendigt - med alle de begrænsninger, at vi ikke vil se befrugtede æg, der er lavet med noget som helst andet formål end børn, at vi ikke vil se formål, der har med det industrielle osv. at gøre, designerbørn, nu tror jeg i øvrigt, at vi med hensyn til designerbørn ikke er beskyttet i øjeblikket af den gældende lov, altså fertilitetsformålet kan desværre sagtens ryge ind i designerbørnene - kan det dilemma en gang imellem gøre, at man kan sige ja til noget, selv om det kan indebære, hvis man tror på glidebanen, at så kommer det næste.
Derfor må man en gang imellem vove sit A, selv om man godt ved, at det får andre til at sige B nogle steder.
Tove Videbæk (KRF), 2002-11-28:
Målet var at få større klarhed om muligheder og risici inden for de nye bio- og genteknologier.
Den 24. oktober i år udkom så Genteknologiudvalgets rapport »Fremtidens bioteknologier - muligheder og risici«.
Et større afsnit i denne rapport drejer sig om stamcelleforskningen og ikke mindst om kilderne til de stamceller, som forskerne ønsker at studere.
Stamcelleforskning baseret på de voksne stamceller fra allerede fødte mennesker er lovende i forhold til udvikling af nye behandlingsmuligheder og er etisk set relativt uproblematisk.
Jeg ser derfor med spænding frem til, hvilke overvejelser regeringen har gjort sig i anledning af Genteknologiudvalgets rapport i forbindelse med at følge og regulere anvendelse af stamceller fra fosteranlæg, og hvad regeringen kan oplyse om forskningen i stamceller fra bl.a. navlestrengsblod.
Besvarelse
Venstre og regeringen har åbenbart besluttet at sende spørgsmålet til hjørnespark endnu en gang.
Nu har vi fået Genteknologiudvalgets grundige rapport.
De har arbejdet i halvandet år med den.
Nu foreslår regeringen og Venstre så, at beslutningen udskydes endnu en gang.
Men både Genteknologiudvalget og Det Etiske Råd har jo klart tilkendegivet, hvad det drejer sig om, hvad argumenterne er for, hvad argumenterne er imod, hvad der er de forskellige tekniske ting, hvad de forskellige materier er, hvad der er at tage stilling til, og hvad der er de syv klare spørgsmål, som vi skal tage stilling til.
Mener regeringen, at der i løbet af de få måneder vil komme nye ting, nye synspunkter, ny information på bordet, som man til den tid så vil tage stilling til?
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2002-11-28:
Selvfølgelig er det ønskværdigt, at man kun udtager det antal æg til kunstig befrugtning, der er brug for.
Men som fru Birthe Skaarup også netop sagde, er det måske sværere end som så at gøre det i dag. Men vil fru Tove Videbæk ikke også godt komme herop og bekræfte, at det antal æg, vi snakker om, der i Danmark i givet fald kunne blive overskydende og eventuelt kunne bruges til at forske videre på, svarer til under 10 om året. Så vi står altså ikke og snakker om titusindvis af æg, som nu vil blive overskydende, og som der nu bare skal forskes løs på i den ene eller den anden retning, men vi taler i virkeligheden om under 10 æg om året.
Birthe Skaarup (DF), 2002-11-28:
Jeg vil blive lidt ved menneskeligt liv.
Fru Tove Videbæk siger, at det er menneskeligt liv, og det må vi ikke destruere.
Men når nu det par, der har afgivet æg og sæd, siger, at det skal bruges i behandlingsøjemed, synes jeg også, at vi må give samtykke til det. Men det, fru Tove Videbæk så siger, er, at de tiloversblevne celler er menneskeligt liv.
Det vil sige, at det menneskelige liv går så til spilde, når de bliver destrueret, for det er jo det, der sker, når et ægtepar ikke bruger de befrugtede æg inden for 2 år.
Tove Videbæk (KRF), 2002-11-28:
Fru Sophie Hæstorp Andersen siger, at det ikke drejer sig om 20 år frem i tiden.
Nej, men det var det, hr. Naser Khader nævnte, nemlig at det var 20 år frem i tiden.
Men jeg kan da dårligt forestille mig, at Socialdemokratiet vil stemme for, at folk skal have offentlige midler med til udlandet til behandling, som ikke er lovlig i Danmark.
Det kan jeg ikke forestille mig at Socialdemokratiet ville stemme for.
Så er der det her med, at man ikke kan blive behandlet.
Jamen jeg har gentagne gange fortalt, hvordan vi fra Kristeligt Folkeparti virkelig vil være med til at fremme forskningen på det her område, men vi vil vælge at fokusere og fremme forskningen ekstra på det område, der hedder voksne stamceller.
Vi vil ikke være med til at bruge menneskeligt liv i forskning.
Vi vil ikke være med til at bruge menneskeligt liv som objekter, som ting, som man kan gøre med, hvad man vil.
Vi vil, at man også i Folketinget viser respekt for menneskeligt liv.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2002-11-28:
Det eksempel med Jasonsagen viser jo bare, at debatten i virkeligheden er aktuel nu.
Det er faktisk ikke et spørgsmål, der handler om noget 20 år ude i fremtiden; det handler om, hvordan vi lige nu og her ser på f.eks. børn, der er dødeligt syge, eller voksne, der er livstruende syge, og det forhold, at der i andre lande, som man meget let kan tage til, foregår behandlinger, som i Danmark ikke er tilladte.
Jeg vil da godt vide, hvordan Kristeligt Folkeparti stiller sig til det spørgsmål.
Hvordan stillede man sig til Jasonsagen?
Ønskede man, at det her barn skulle kunne sendes ud, hvor der var behandling, eller ønskede man, at det barn ikke skulle kunne sendes et sted hen, men tværtimod gå til af sygdom i Danmark?
Tove Videbæk (KRF), 2002-11-28:
Fru Sophie Hæstorp Andersen leder os ind på et område, ligesom hr. Naser Khader gjorde, der drejer sig om, hvorvidt vi skal behandle i udlandet om 20 år.
Det er sandelig vanskelige spørgsmål, vi kommer ind på i dag.
Men jeg vil da sige, at i dag - vi må ligesom tage udgangspunkt i, hvordan situationen er i dag - straffer vi jo ikke folk, hvis de tager til udlandet og får en behandling, men vi sender jo heller ikke, normalt i hvert fald, offentlige midler med dem, hvis det ikke er godkendt behandling.
Og det med godkendt osv. osv. skal vi ikke have en længere snak om, tror jeg.
Fru Sophie Hæstorp Andersen kom ind på de her områder, og jeg kommer til at tænke på Jasontilfældet, hvor en familie bliver sendt til USA med offentlige midler for at få en behandling i USA, som faktisk ikke er tilladt i Danmark, og så vidt jeg kan se, er der heller ikke hjemmel i loven til det.
Til fru Birthe Skaarup
med hensyn til, om Kristeligt Folkeparti vil gå med til at donere æggene til forskning, hvis der er et informeret samtykke: Nej, det vil vi ikke, for det er stadig væk menneskeligt liv, som vi mener vi ikke kan skalte og valte med, som vi har lyst til.
Det er ikke ting, det er ikke objekter, det er menneskeligt liv, som vi skal have respekt for.
Vi er jo ikke fra Kristeligt Folkeparti imod forskning på stamceller.
Jeg startede i min ordførertale med netop at sige, at vi ønsker i høj grad at fremme forskning på stamceller.
Vi ønsker at fremme den her forskning, men på baggrund af celler, som er udtaget af navlesnorsblod, knoglemarv og andre steder på kroppen, hvor celler kan udtages, som hedder voksne celler, som man kan forske på.
Den slags forskning er utrolig lovende, og vi har en verdenskendt forsker i Aalborg, Peter Ebbesen, som gør en kæmpe indsats på det her område.
Og den slags forskning, som også sundhedsministeren nævnte, skal vi være med til at fremme ved at sige til forskerne, signalere til forskerne: Det her vil vi gerne at I gør noget mere ved; her vil vi gerne, at Danmark er foregangsland.
Og det kan vi blive.
Med hensyn til det her med de befrugtede æg, at der kun måske ville blive tale op 10 på årsplan, vil jeg sige, at hvis det blev sådan, at det blev tilladt at give overskydende æg til forskerne, ville jeg være bange for, at vi i fremtiden ville kunne se et stigende pres fra forskerne for, at der blev produceret flere overskydende æg.
Det er klart, at de ville da ønske, at der blev flere.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2002-11-28:
Jeg synes, det er en interessant debat, hr. Naser Khader rejser, for det, fru Tove Videbæk i dag står og siger - at man ikke skal skalte og valte med liv - er hun villig til omvendt at gøre med patienters liv, måske danske patienters liv i fremtiden, sådan som jeg hører det.
Man er måske villig til at sige til patienter: Nej, vi vil ikke tilbyde dit barn en behandling i et andet land, hvor man bruger nogle metoder, der efter vores opfattelse er uetisk skalten og valten med ufødt liv - skalten og valten, hvis man overhovedet kan tale om liv i et fosteranlæg, der kun er 4-5 dage gammelt. Jeg synes, det er meget interessant.
Selvfølgelig skal man ikke stå og vægte liv på en vægtskål, som fru Tove Videbæk faktisk forsøgte at gøre, men jeg mener, at et op til 6 dage gammelt fosteranlæg, som er blevet tilovers ved en IVF-behandling, altså kunstig befrugtning, selvfølgelig har krav på beskyttelse af dets liv.
Men dette må også vægtes op imod andre hensyn om, at man kan gennemføre grundlæggende forskning med sigte på fremtidige behandlingsmuligheder.
Naser Khader (RV), 2002-11-28:
I nogle andre lande, eksempelvis Sverige, er man gået i gang med forskning på det her område.
Hvis vi nu antager, at en dansk patient om 20 år har mulighed for at komme til Sverige og blive behandlet, hvis det lykkes at behandle om 20 år, og vedkommende kommer og beder om tilladelse til at blive behandlet i Sverige, skal vi så sige nej til vedkommende?
Tove Videbæk (KRF), 2002-11-28:
Jeg er helt enig med fru Else Theill Sørensen også langt hen ad vejen, men jeg tror, vi bygger på to forskellige præmisser her.
Det har vi forsøgt at komme til livs ved forskellige forslag, vi er kommet med.
Vi synes også, det er uetisk at destruere befrugtede æg, det synes vi helt afgjort.
Men at én ting er uetisk, og at én ting er forkert, skal ikke få os til at gøre noget yderligere, som er forkert.
Der er sket en forkert ting - det er det, vi mener - ved, at der overhovedet eksisterer de overskydende befrugtede æg.
Det, at de eksisterer, synes vi er forkert.
Men så skal vi ikke på baggrund af noget, der er gjort forkert, gøre noget endnu videre, som er forkert.
Det er simpelt hen en glidebane at komme ud på, og vi ønsker ikke at gå ud på den glidebane.
Jeg synes, vi har set rigeligt med glidebane på det her område i de senere år, og vi skal ikke skabe flere glidebaner fremover.
Else Theill Sørensen (KF), 2002-11-28:
Jeg tror i og for sig, at jeg langt hen ad vejen er enig med fru Tove Videbæk.
Det har jeg også været i mange andre sammenhænge, specielt omkring respekten for liv.
Men jeg vil godt sige endnu en gang: De der befrugtede æg, som kunne blive til et lille barn, men som ikke bliver det, som bliver destrueret, hvad er det for en skæbne, vi gerne vil give dem, frem for en anden?
Jeg har ikke sagt, at jeg hverken vil skalte eller valte med nogen form for menneskeligt liv.
Tove Videbæk (KRF), 2002-11-28:
Vedrørende de syge patienter og forskning i det hele taget vil jeg gerne igen understrege, at Kristeligt Folkeparti meget gerne vil være med til at fremme den forskning, som bygger på stamceller, der er udtaget fra navlesnorsblod og eventuelt fra knoglemarvsceller osv.
Den vil vi meget gerne være med til at fremme, og vi ønsker, at Danmark skal blive foregangsland på det område.
Vedrørende de befrugtede æg vil jeg gentage, at de befrugtede æg anser vi som menneskeligt liv.
I de befrugtede æg ligger alle de egenskaber, der skal til, alle de ting, der skal til for, at det kan blive til menneskeligt liv, at det kan udvikle sig til et lille barn.
Hvis sådan et overskydende befrugtet æg bliver sat op i en livmoder, vil det udvikle sig til et barn.
Sådan et menneskeligt liv vil vi ikke være med til at bruge som objekt, som ting, som noget, man bare kan skalte og valte med eller gøre ved, hvad man har lyst til.
Det er i hvert fald en udvikling, som vi ikke ønsker at være med til at fremme.
Else Theill Sørensen (KF), 2002-11-28:
Hvad er deres fremtid?
Og hvad er mulighederne for de syge patienter?
Tove Videbæk (KRF), 2002-11-28:
Til fru Birthe Skaarup, som taler om, at vi skal kunne give de befrugtede æg i behandlingsøjemed, vil jeg sige, at vi er simpelt hen grundlæggende uenige her.
Derfor vil vi også netop fremme forskningen i navlestrengsblod og stamceller fra fødte mennesker, men vi mener ikke, at vi bør bruge menneskeliv som middel til at gøre andre mennesker raske. Vi kunne forestille os, at vi tager sådan en vægt, og så lægger vi fosteranlæg i den ene vægtskål og syge mennesker i den anden vægtskål.
Så vil det være sådan for nogle, at de syge mennesker vejer mest, og de siger: Jamen det er de syge mennesker, der vejer mest, og derfor bør vi forære de befrugtede æg til forskning.
Det er vi uenige i, og det er helt o.k. at være uenige.
Vi er uenige dér.
Vi siger: Sådan kan man ikke gøre det op.
De befrugtede æg, fosteranlæg, er menneskeligt liv.
Menneskeligt liv skal vi vise respekt, og derfor kan vi ikke være med til det.
Tværtimod mener vi, at vi skal være med til at fremme forskningen, være med til at fremme behandlingen med befrugtede æg, være med til at fremme fertilitetsbehandlingen, således at der ikke fremkommer overskydende æg.
Vi har fra Kristeligt Folkeparti
i adskillige omgange ønsket at ændre lovgivningen i den retning, og det håber jeg så at Dansk Folkeparti vil være med til, næste gang vi fremsætter det forslag.
Desværre har man i Sverige besluttet at gå den anden vej og tillade de her ting.
Heldigvis har man i Norge sagt nej, og i Tyskland har man sagt delvis nej og i USA ligesådan.
Det bliver meget, meget spændende, hvad man siger i de forskellige lande i EU, og hvad den debat, som nu skabes i EU det næste år, bringer frem.
Men jeg er sikker på, at når de forskellige lande vågner op til dåd og politikerne tør tage stilling, får vi nogle meget interessante debatter ud af det, og jeg håber, vi ender dér, at vi i hele Europa siger: Vi ønsker at vise respekt for menneskeligt liv, og vi ønsker ikke at bruge menneskeligt liv til behandling af andre; vi ønsker ikke, at menneskeligt liv skal bruges til andre formål; vi ønsker ikke at skalte og valte med menneskeligt liv.
Det er det, som jeg håber at hele debatten i Europa ender op i ligesom i Norge.
Om jeg vil gå med til, at en dansker kan behandles i Sverige om 20 år, synes jeg er et meget, meget svært spørgsmål, som jeg nødig vil svare på nu, for hvordan ser situationen ud om 20 år?
Men jeg ved, at også om 20 år vil Kristeligt Folkeparti have den holdning til menneskeligt liv, som vi har i dag, at vi skal vise respekt for menneskeligt liv, og i et befrugtet æg og et fosteranlæg ligger kimen og alt, hvad der skal bruges, så et lille menneske kan udvikle sig og vokse op og blive som en af os.
Naser Khader (RV), 2002-11-28:
Generelt kan man sige om glidebaneargumentet, at vores holdning er, at man må tage stilling til tingene, når de dukker op.
Det med hele tiden at sige, hvad bliver det næste, er vi forbeholdne over for.
Med hensyn til den italienske læge, der lover et klonet barn her ved årsskiftet: Jeg bryder mig ikke om det.
Jeg er imod menneskekloning.
Jeg håber, at han fupper.
Jeg håber ikke, at det er korrekt.
Birthe Skaarup (DF), 2002-11-28:
Der er jo netop det hul i lovgivningen, at vi kan importere stamceller og forske i dem, og det er jo også noget af det, det handler om: skal det hul stadig være der, eller skal vi se at få det lukket?
Det mener vi, for hvorfor skulle danske forskere ikke have lov til at forske i danske stamceller, og hvorfor skal de importeres fra udlandet?
Det er naturligvis noget af det, vi skal se på, det er også noget af det, vi har diskuteret i udvalget, og det er jo også noget af det, vi havde en diskussion om, da vi havde ministeren i samråd.
Angående de voksne stamceller er det da fuldstændig rigtigt, at det, der sker nu, drejer sig om navlestrengsblod og knoglemarv; at man kan forske på netop de områder.
Men det, der er det gode ved fosteranlæg, er jo, at de kan regenerere sig selv. Det kan godt være, at der sidder nogle forskere rundtomkring og er uenige; jeg har også læst forskellige tidsskrifter. Men det er jo netop noget af det, vi skal have en debat om, det er derfor, vi siger ja til en høring, for vi ønsker en udvikling på området.