runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Henrik Vestergaard (V), 2002-04-25:
Jeg skal også bekræfte, at Venstre bestemt kan se positive ting i grundideen om et Måltidets Hus, men det, vi her afviser, er den model, der er fremlagt, hvor det jo også viser sig, at når man spørger ind til erhvervets ønsker om at støtte det her med store økonomiske midler, så siger de, at det ikke lige var den model, de havde tænkt sig.
Når man spørger ind til den overbygning som kulturgastronom, der tales om, så siger de på Hotel- og Restaurationsskolen: Vi kan ikke forstå, at det ikke skal have en sammenhæng med hotel- og restaurationsskolerne.
Der er meget godt i de her ideer, men jeg synes, det er rimeligt, at vi stiller nogle krav om, at det store fødevareeksporterhverv, vi har, også går med ind og medfinansierer de her ting.
Det skulle i øvrigt også undre mig, hvis der ikke i løbet af et par måneder kommer nogle ideer til, hvordan det her kunne blive et udstillingsvindue for dansk fødevareeksport.
Henrik Dam Kristensen (S), 2002-04-25:
Det var dog fantastisk.
Nu hører vi ordførerne for to af de partier, som nu sikrer, at vi ikke får et Måltidets Hus, stå
heroppe og udtale sig positivt om det. Vi har i en længere periode vidst, at de ville stemme imod det, men jeg har ikke fra ét af de to partier hørt bare noget, der ligner en antydning af, hvad man vil sætte i stedet.
Det er en fuldstændig gratis omgang at udtrykke sympati osv., osv., som begge ordførerne er oppe på talerstolen med her, for der er intet konkret i det.
Det har faktisk fra dag 1 ligget i intentionerne bag Måltidets Hus. Det her er en ren gratis omgang for to ordførere, som udtrykker sympati, men bagefter kynisk holder sig tilbage og sørger for, at det her bliver jordet uden bare at have noget, der ligner en antydning af et alternativ.
Christian H. Hansen (DF), 2002-04-25:
Det er så kedeligt, det hele.
Man må ikke være positiv over for en tankegang og så have en anden holdning til, hvordan det kan finansieres.
Jeg synes måske nærmere, at det er en gratis omgang at stå og sige sådan fra Folketingets talerstol.
Vi har lagt vægt på, at grundideen er god omkring det
Finansieringsmodellen er vi modstandere af.
Det redegør vi jo ganske pænt for i den betænkning, der er lavet over det her beslutningsforslag.
Hvis Socialdemokratiet vil arbejde videre med den her tanke og komme med noget nyt i næste samling, skal Socialdemokratiet være velkommen til det.
Henrik Vestergaard (V), 2002-04-25:
Der kan måske være grund til at stramme lidt op på det, jeg sagde før.
Det, vi afviser her, er jo dette Måltidets Hus.
Det er ikke Måltidets Hus som idé, men det er det Måltidets Hus, der lå forslag om fra den tidligere regering.
Vi mener nemlig ikke, at det offentlige skal prioritere sine midler på en måde, så vi putter masser af offentlige kroner i bygninger. Så det er den idé, der ligger der.
Vi er meget åbne over for, at der kan komme et måltidets hus, men ideen og grundkapitalen, det vil jeg godt understrege, og det ligger også i den afvisning her, skal udspringe fra erhvervene.
Det er ikke en opgave, vi i Venstre vil være med til at sige først og fremmest skal drives her fra Folketinget.
Den skal udspringe af et oprigtigt ønske fra erhvervene om at præsentere deres fødevarer udadtil, sådan at et verdensmarked kan få øje på de danske råvarer, og hvordan de indgår i de danske måltider.
Det er vores linje og idé, og derfor er det her en klar afvisning af det forslag, der ligger.
Henrik Dam Kristensen (S), 2002-04-25:
Jeg vil bare sige, at de, der har haft lejlighed til at følge den debat, som jo nu efterhånden er et par år gammel, faktisk har masser af udtalelser fra erhvervet om, at det ønsker de faktisk at gå positivt ind i.
Det er i øvrigt en række af de organisationer, som har været med til at udforme hele den grundidé, der ligger i Måltidets Hus.
Så får vi at vide af regeringspartiernes ordførere, at der sådan set kun er et problem, og det er den bygning, som man har besluttet sig for.
Det synes jeg er meget interessant, for det må jo betyde, at vi kan få en fornuftig, saglig snak om det her.
Det er ikke et kardinalpunkt for Socialdemokratiet, at bygningen skal ligge præcis, hvor det nu er blevet besluttet.
Det var nogle vurderinger, man gjorde på daværende tidspunkt, at man besluttede, at det skulle være dér.
Hvis det kun er bygningen, som Venstres ordfører jo klart sagde lige før, for Venstres ordfører sagde jo, at man var enig i alle intentionerne, og kvalitetsudviklingen var man også enig i, der er et problem, så synes jeg, at der er grobund for, at vi kan få en videre diskussion.
Jørn Jespersen (SF), 2002-04-25:
I SF synes vi, at det er smadderærgerligt og en rigtig dårlig idé, at regeringen har stoppet arbejdet med Måltidets Hus.
Det var jo et arbejde, der var godt i gang.
Arbejdet var sat i gang; der var ansat mennesker til at arbejde med det; der var konkrete byggeplaner; man var i gang med samarbejdet med erhvervene, forbrugerorganisationer og faglige organisationer om at få etableret et rigtig godt projekt. Nu har regeringen sparet det væk, hvad man jo i øvrigt ikke havde behøvet, for der er jo masser af penge i Fødevareministeriet, hvad de milde gaver til landbruget, som udgør ca. 400 mio. kr. om året, jo meget klart demonstrerer.
Der skal altså ikke bruges penge på det folkelige projekt, som Måltidet Hus er; der skal ikke laves udstillinger; der skal ikke arrangeres konferencer; der skal ikke være mødet mellem producenter og forbrugere; der skal ikke arbejdes med fødevarekvalitet set fra forbrugernes side.
Det er ærgerligt, når ellers fødevarekvalitet netop er en af de ting, som er allermest oppe i tiden, når interessen hos borgerne for højere fødevarekvalitet i den grad er til stede, at regeringen så vil stoppe det arbejde, som kunne understøtte den positive tendens.
Det er også smadderærgerligt ud fra et erhvervspolitisk synspunkt, for det, som Danmark i fremtiden skal leve af på fødevareområdet, er jo netop meget høj kvalitet, og hvis vi ikke systematisk arbejder for at udvikle den, så mister vi penge på eksportmarkederne.
Regeringen har skåret det væk; det er kortsigtet; det er i strid med tidsånden; det er uklogt ud fra enhver betragtning.
Så siger man, at det er, fordi det ikke er en offentlig opgave.
Den skal erhvervet løfte.
Vil det sige, at det er regeringens oprigtige mening, at hvis der er en nødvendig, vigtig opgave, som borgerne er interesseret i, som ikke bliver løftet af erhvervet, skal politikerne bare lade det ligge, så skal regeringen ikke løfte en finger?
Borgerne, forbrugerne har åbenbart efter regeringens opfattelse ingen krav på noget som helst.
De er afhængige af erhvervenes nåde, og hvis ikke erhvervene sætter arbejdet i gang, er forbrugerne bare svigtet, og det er der ikke noget at gøre ved. Så kan jeg på den anden side forstå på ordførerne fra både Venstre og Dansk Folkeparti, at man gerne vil arbejde videre med det.
Derfor vil jeg gerne bede fødevareministeren om at fortælle helt konkret: Hvor er denne her sag?
Jeg vil opfordre fødevareministeren til at fortælle: Fortsætter arbejdet?
Er der nogen planer, som allerede er lagt, der kan bruges i det videre arbejde?
Er der folk ansat, der arbejder med det her?
Er der kontakt med erhvervene for at finde en anden finansiering?
Eller er det bare tomme ord fra Venstres ordfører, når man tilkendegiver en interesse for projektet og siger, at man håber, at det vil fortsætte?
Det synes jeg som minimum at fødevareministeren kunne orientere Folketinget om i dag, sådan at vi ved: Er der et arbejde, der fortsætter, eller er projektet endeligt lukket, stoppet og sparet væk af regeringen?
Martin Lidegaard (RV), 2002-04-25:
I forlængelse af hr. Jørn Jespersens spørgsmål til ministeren vil jeg bare erindre om, at vi havde en meget lang og grundig diskussion under førstebehandlingen, hvor ministeren under afslutningen, så vidt jeg husker, sagde, at man endnu ikke havde truffet beslutning om at ville lukke Måltidet Hus, at man ville undersøge mulighederne med erhvervene, og man ville vende tilbage.
Det går jeg ud fra står ved magt, uanset hvad Venstres ordfører siger fra talerstolen i dag, og det ville være rart, hvis ministeren bekræftede det, ikke en færdig løsning eller alt sådan noget, men at man går efter et Måltidets Hus sammen med erhvervet.
Og det ville selvfølgelig også være interessant at få en status over de forhandlinger.
Mariann Fischer Boel (V), 2002-04-25:
Det er korrekt, som det er blevet udtrykt af Venstres ordfører, at de intentioner, der lå bag ideen til Måltidets Hus, havde vi en positiv indfaldsvinkel til.
De drøftelser har imidlertid vist sig
ikke at være holdbare.
Derfor kan jeg på nuværende tidspunkt sige, at det projekt, som lå - Måltidets Hus med de bygningsfaciliteter, der på det tidspunkt var udpeget som udgangspunkt for Måltidets hus - er dødt.
Så er jeg vidende om, at der stadig væk foregår nogle sonderinger mellem interesserede parter, som med et andet udgangspunkt, også i konstruktionen, fortsat er interesseret i at arbejde videre med den sag.
Og hvis det på et tidspunkt skulle vise sig at blive et konkret forslag, vil jeg fra Fødevareministeriets og regeringens side ikke på forhånd tage afstand fra at kigge på et sådant projekt.
Jørn Jespersen (SF), 2002-04-25:
Jeg vil gerne sige tak for svaret, hvoraf det fremgår, at på den ene side er det projekt, som var godt i gang med at blive realiseret, dødt.
Det er slået ihjel af den nuværende regering.
Man har trukket pengene væk.
Man har stoppet de konkrete planer, ikke, som fødevareministeren siger, fordi det var nødvendigt i en prioritering, men fordi man har taget pengene og ført dem over til landbruget, som så har fået milde gaver af den nye regering, der åbenbart har et meget tæt tilhørsforhold til landbruget.
Så bliver der sagt, og det synes jeg er interessant, at der på den anden side er nogle sonderinger, som måske kan munde ud i et konkret projekt, som regeringen ikke på forhånd er afvisende over for.
Det er forsigtige formuleringer, det skal siges, men de åbner dog for et lille håb om, at en eller anden form for projekt med Måltidets Hus måske kunne blive en realitet.
Det, der så bare er interessant at få at vide, er: Hvor ligger bolden henne?
Hvem har ansvaret?
Hvordan agter regeringen at føre sig frem i denne her proces, der måske kan føre frem til en eller anden form for et projekt med Måltidets Hus?
Føler regeringen et ansvar for området?
Vil regeringen tage nogle initiativer?
Vil regeringen skubbe til processen, eller sidder man helt passiv og venter? For at få det afklaret vil jeg egentlig bede om at få forslaget tilbage i udvalget, for jeg synes, det er væsentligt at få afklaret, hvor regeringen er i processen.
Henrik Dam Kristensen (S), 2002-04-25:
Jeg er meget enig i hr. Jørn Jespersens ønske om at trække det her tilbage i udvalget, for jeg synes, at debatten her har været fremmende.
Jeg vil måske sige det på den måde, at jeg oplever lidt, at det, der bliver sagt både af ministeren og af ordførerne, er, at ideen og intentionerne bag Måltidets Hus er ganske udmærkede, men at de af politiske grunde ikke ønsker at overtage det projekt, som den forrige regering efterlod.
Det er sådan set fair nok.
Man kan jo godt vælge at have den holdning til det, men jeg synes, det er synd og skam for de penge, der bliver smidt væk, og de forhåbninger, der var i gang.
Men hvis det er det, der prioriteres, hvis det er det, der skal til, for at vi kan komme videre, er det o.k. med Socialdemokratiet, for det, vi er optaget af, er hele den intention og idé med en forhøjelse af kvaliteten, der ligger bag Måltidets Hus.
Jeg vil gerne tage ikke mindst ministerens sidste ord
her om enighed i intentionerne som en udstrakt hånd, og det synes vi at vi skal have afprøvet, så ansvarlige partier kan arbejde konkret videre med det her.
Derfor er jeg enig i, at det bør tilbage i udvalget.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-04-25:
Enhedslisten støtter også ønsket om at få en fornyet udvalgsbehandling.
Vi vil især være interesserede i at få belyst, hvad det kan være, der ligger i ministerens nye tanker.
Det kan jo være, at ministeren har erkendt, at det ikke var så klogt bare at myrde ideen, og det kunne ydermere også være, at ministeren ville støtte et mere visionært projekt, hvilket vi i Enhedslisten vil været meget interesserede i, f.eks. om giftfri fødevarer, og hvordan man kan bruge kosten som en del af behandlingen inden for sygehusvæsenet og sådan nogle ting, således at Måltidets Hus kan få en mere konkret og visionær form.
Det vil vi i Enhedslisten meget gerne arbejde sammen med ministeren om, hvis det nu viser sig, at ministerens bemærkning dækker over, at ministeren er på tilbagetog og har indset, at det måske var en forkert beslutning, regeringen traf.
Jytte Wittrock (S), 2002-04-25:
Det er en trist dag i dag.
Med afvisningen af ændringsforslagene viser man tydeligt, at man overhovedet ikke har lyst og vilje til at høre på, hvad det er for nogle svar, man får ude fra landskabet.
Jeg mener også, at flere ordførere fra regeringspartierne gav udtryk for det samme.
Men der er en verden til forskel på, at der står i en lov, at man skal føre den dialog, og at der overhovedet ikke er noget.
Og man tegner altså tydeligt ved at slette det folkelige element, dialogen mellem seere og lyttere og de to store public service-stationer, et billede af, at man ikke vil høre.
I udvalget er der flertal for at stemme ændringsforslagene igennem, men der er et andet flertal i salen.
Det må vi dybt beklage, og vi mener i Socialdemokratiet, at det er et udtryk for, at der er noget andet, der er meget vigtigere end lige præcis denne sag.
Brian Mikkelsen (KF), 2002-04-25:
Før den socialdemokratiske ordfører kommer op i alt for høje toner,
synes jeg, at man skal slå fast, at regeringen har været indstillet på dialog, har haft møder med de mange forskellige i Amtsprogramrådet, som har siddet med den tjans at følge med i udviklingen på det elektroniske medieområde. Men historien er altså løbet fra, vil jeg sige til fru Jytte Wittrup, at man skal oprette et nævn eller et udvalg, hver eneste gang man ser, at der er mulighed for en dialog eller en samtale.
at når vi får lavet den nye medieaftale, bliver det præciseret, at public service-stationerne som en selvfølgelighed har et ansvar for og en forpligtelse til at sørge for dialogen med seerne og med lytterne.
Det vil blive præciseret i en sådan medieaftale, og så vil sådan et forslag, som her kommer fra Socialdemokraternes side, komme på tværs af det medieudspil, som kommer inden for en overskuelig fremtid.
Dér vil det altså blive præciseret.
Jeg er enig med den socialdemokratiske ordfører i, at den dialog er vigtig, så man hele tiden kan få en reaktion hos public service-stationerne på, hvad der rører sig ude i befolkningen.
Jytte Wittrock (S), 2002-04-25:
Så tak for det.
Lone Møller (S), 2002-04-25:
Jeg talte faktisk om fødevaresikkerhed og risikoen for farerne.
Jeg spurgte, om ikke Dansk Folkeparti synes, at det var mere fornuftigt at hindre, at vi som borgere skulle gå med den tvivl.
Vi kunne få det stoppet, frem for at vi skal strides om, hvem af os der læser bogstaverne rigtigt.
Morten Homann (SF), 2002-04-25:
Det er ikke et spørgsmål om at fjerne ejendomsretten til de boliger.
Det er det, det drejer sig om, når regeringen snakker om at tvangssælge almene boliger, men forslaget her er noget andet.
Ejendomsretten fastholdes hundrede procent.
Det, der sker, og som man i øvrigt har gjort i forbindelse med byfornyelsesprojekter osv., er, at kommunen får ret til at bestemme, hvem der skal bo i en bestemt andel af lejlighederne.
Så vil jeg også fastholde, at det private udlejningsbyggeri er altså også støttet.
Det er støttet ad nogle andre veje end det almene, javel, men det er altså også støttet byggeri, og det er noget, der er mange offentlige støttekroner i.
Derfor synes jeg, det er ganske rimeligt, at man stiller krav til de private udlejere om, hvilket ansvar de skal være med til at løfte, som vi også var inde på i debatten.
Jeg vil meget gerne drøfte under udvalgsbehandlingen, om det skal være præcis af samme omfang som for de almene boliger, om det skal være 25 pct. af lejlighederne.
Det kan godt være, det skal være en anden andel, og det er jeg meget åben over for.
Lad os drøfte det, men holde fast i, at det er offentligt støttet byggeri, og at det derfor er fornuftigt, at det også medvirker til at løse vores problemer.
Så vil jeg sige til ordførerne for Socialdemokratiet, at jeg er meget glad for tilsagnet om at støtte forslaget.
Jeg er glad for, at man har kunnet skifte standpunkt og se, at når ens oprindelige ikke planer virker, kan der være noget fornuft i at være med til at løfte ansvaret, når virkeligheden viser sig at være så ubarmhjertigt indrettet, at vi mangler de boliger.
Boligmangelen er til stede, og jeg kan sige til Kristeligt Folkepartis ordfører, at uanset at man har nedsat grundkapitalen til 7 pct., betyder regeringens økonomiske politik og dens aftaler med kommunerne, at kommunerne holdes i et sådant jerngreb, at de rent faktisk ikke får bygget flere almene boliger, end der hidtil er lagt op til.
Når regeringen med den anden hånd samtidig vil til at sælge ud af de almene boliger, står vi i dag med et stort problem med boligsocial anvisning og kommer også i fremtiden til at stå med et kolossalt problem, og jeg tror, at vi har et ansvar her i Folketinget for at være på forkant med udviklingen.
Så vil jeg til slut sige til regeringspartiernes ordførere, at jeg selvfølgelig er lidt ærgerlig over, at man ikke tager problemet mere alvorligt.
Jeg hæfter mig ved, at den form for frihed, som man beskæftiger sig med, er frihed for udlejere, frihed for dem, som ejer en udlejningsejendom, men friheden for de danskere, som i dag står uden en bolig og står på de lange ventelister, ser man stort på.
Her synes jeg, der er en klar politisk forskel, som er til at tage og føle på.
Det er ærlig snak, men jeg må sige, at jeg er fundamentalt uenig.
Jeg håber, at vi kan nå lidt videre i udvalgsarbejdet, så vi ved de kommende behandlinger måske kan nå til enighed om en ordentlig løsning, hvor også private tager en del af ansvaret for anvisningen.
Tove Videbæk (KRF), 2002-04-25:
Ekspropriation var faktisk det første ord, der faldt mig ind i forbindelse med dette beslutningsforslag.
Men der er jo indgået aftaler med kommuner og almene boligselskaber om lempelige økonomiske betingelser for byggeri af f.eks. ældreboliger, plejeboliger og handicapbofællesskaber, og Kristeligt Folkeparti har også taget initiativer på flere af disse områder, både i år og tidligere, så jeg kan egentlig ikke begribe, at kommuner og almene boligselskaber ikke kommer i gang med at bygge, så der bliver nogle flere boliger at anvise.
Kommuner og almene boligselskaber har ikke bygget i den takt, det er nødvendigt, og det resulterer altså i, at SF mener, at nu skal de private udlejere straffes for det.
Logikken synes jeg ikke er helt klar, for det er da vist det, man kalder »for smed at rette bager«.
Hvis de private udlejere skal være med, må den første betingelse, sådan som jeg ser det, være, at de som udgangspunkt får de samme gunstige vilkår, som det almene boligbyggeri har fået.
Ellers kan jeg på ingen måde se, hvorfor de skulle inddrages i problemet.
Det er utroligt, at man kan finde på det, og at man kan se sammenhængen i det, for den eneste sammenhæng er jo, at de private udlejere har nogle boliger, og at kommunerne har brug for boliger.
Forslagsstillerne omtaler også regeringens bebudede forslag om at sælge almene boliger.
De involverede parter i forbindelse med dette vil være kommuner, stat og almene boligselskaber, og det skal de private udlejere så straffes for
For mig er logikken ikke helt klar, jeg synes nærmest, den er fraværende.
Men hvis man vil stille samme krav til private udlejere som til almene boligselskaber vedrørende anvisningsret, bør de private udlejere naturligvis også som udgangspunkt have de samme gunstige vilkår som de almene boligselskaber, eller også skal der lempes på andre krav og restriktioner vedrørende privat udlejningsbyggeri.
Her kunne der f.eks. tænkes på moms på byggeri, eventuelt længere løbende lån, eventuelt en rentegaranti de første år, bedre mulighed for at bygge på loftsetager osv.
Det sidste forstår jeg at der er taget hul på.
Der er faktisk rigtig mange gode forslag til, hvordan vi kunne motivere de private udlejere til at bygge noget mere, og i den forbindelse vil jeg også nævne Kristeligt Folkepartis forslag om præmiering af private udlejere, som udlejer deres bolig til flygtninge/indvandrere, som jo har været behandlet.
Men forslag som dette fra SF giver bestemt ikke private udlejere lyst til at bygge flere boliger.
Som forslaget ligger her, kan Kristeligt Folkeparti altså ikke støtte det.
Vi mener, det er ekspropriation af privat ejendom.
Bendt Bendtsen (KF), 2002-04-25:
SF har nu fremsat et beslutningsforslag om kommunal anvisningsret, der i høj grad ligner de beslutningsforslag, der tidligere er fremsat af Enhedslisten, og som vi har behandlet her i Folketinget i januar og i oktober sidste år.
Det er lige før, vi mindes 90-års-fødselsdagen.
Dengang var der ikke flertal for beslutningsforslagene.
Det vil der nok heller ikke være i dag.
Forslaget har til hensigt at skaffe kommunerne flere muligheder for at anvise boligsøgende en lejlighed ved at tvinge de private udlejere til at stille hver fjerde ledige lejlighed til rådighed for kommunal anvisning.
Som begrundelse herfor anføres i forslaget, at den kommunale anvisningsret til almene boliger er et meget væsentligt værktøj til at løse de boligsociale opgaver
, da der ikke alle steder er et tilstrækkeligt udbud af boliger til anvisning til at opnå en tilstrækkelig varieret beboersammensætning.
Jeg kan sige, at det altså ikke er denne regerings politik at begrænse de private udlejeres ret til at råde over deres ejendom, herunder til at bestemme, hvem de ønsker at udleje til inden for rammerne af den eksisterende lejelovgivning.
Regeringen er naturligvis ikke modstander af, at den private udlejningsboligsektor deltager i løsningen af boligsociale problemer; sektoren løser faktisk allerede en ikke uvæsentlig del af disse problemer, som eksempelvis By og Byg har påvist i sin rapport »Det boligsociale Danmarkskort«.
Men skal man videre ad den vej, bør det ske ved, at kommunerne indgår aftaler med de private udlejere om, i hvilket omfang udlejerne har mulighed for at stille boliger til rådighed og i givet fald, hvilken del af kommunernes boligsociale problemer de kan medvirke til at løse.
Tvang er efter regeringens opfattelse ikke den rigtige vej til den øgede integration, der tales om i forslaget.
Gennem nedsættelse af den kommunale grundkapital til 7 pct. og forøgelse af kvoten af private andelsboliger til 1.800 har regeringen allerede taget det første skridt i den retning.
Samtidig overvejer vi, hvorledes vi får motiveret
både pensionsinstitutterne og de private investorer til at opføre udlejningsbyggeri.
Det øgede udbud af boliger vil efter regeringens opfattelse give bedre mulighed for generelt at sikre en mere varieret beboersammensætning inden for alle boligområder, og hermed øges også den valgfrihed, der efterlyses i forslaget for kommunernes anvisningsmuligheder.
Regeringen kan ikke støtte forslaget.