Søren Søndergaard (EL), 1997-10-30:
Enhedslisten lægger naturligvis også stor vægt på at forsvare og udbygge retssikkerheden, og i den forbindelse er domstolenes uafhængighed, og det, at domstolene fremtræder som sådan, af afgørende og vital vigtighed.
Derfor har Enhedslisten også altid været kritisk over for, at domstolene ligger under den minister, som har politi og anklagemyndighed under sig.
Enhedslisten mener, at forslaget om oprettelse af en selvstændig domstolsstyrelse er et skridt i den rigtige retning, men vi beklager, at skridtet ikke bliver taget fuldt ud.
Vi så nemlig helst, at domstolene blev fjernet fra det ministerielle system.
Enhedslisten er imod - sådan som vi forstår det - at man fratager Ombudsmanden muligheden for at kontrollere den forvaltning, der vil blive udøvet af Domstolsstyrelsen og dens bestyrelse.
Enhedslisten vil her tilslutte sig mindretallet i Domstolsudvalget.
De opgaver, som Domstolsstyrelsen skal varetage, er ikke anderledes end dem, der i dag varetages af Justitsministeriets Domstolsafdeling, som igen - så vidt vi forstår det - er underlagt Ombudsmandens kompetence.
Desuden lægger Enhedslisten afgørende vægt på, at der er en instans, som ansatte og andre kan rette henvendelse til, hvis man er utilfreds med Domstolsstyrelsens handlemåde i en bestemt sag.
Vi støtter også Domstolsudvalgets tanke om, at der kun skal ske genbeskikkelse af bestyrelsesmedlemmerne én gang, og vi er derfor uenige med regeringen og kritiserer regeringen for ikke at have taget disse tanker til sig.
Som alle andre steder i samfundslivet mener vi, at det er vigtigt at sikre fornyelse, hvormed man også modvirker, man kan næsten sige en sædvanligvis forekommende med tiden stivhed og vanetænkning i at opstå.
Vi er positive over for forslaget om en bredere rekruttering af dommere, og vi er positive over for oprettelsen af et dommerudnævnelsesråd.
Derimod er vi rimelig kritiske over for den del af forslaget, som vedrører dommernes bibeskæftigelse og især spørgsmålet om offentliggørelse af, hvor stor den er.
I de bemærkninger, som skal begrunde regeringens forslag på dette område, skriver Justitsministeriet, at der bør ske en indberetning af indtægterne, og så fortsætter det med: »Justitsministeriet finder imidlertid, at en ordning, hvorefter oplysninger om indtægterne ved bibeskæftigelse bliver offentlig tilgængelige, ville være en afgørende nyskabelse, som ikke gælder for andre grupper i det danske samfund.
Indførelse af fuld offentlighed vedrørende oplysning om enkeltpersoners indtægter synes derfor at måtte kræve en principiel stillingtagen til, om man fremover vil offentliggøre oplysninger vedrørende indtægtsforhold for visse udvalgte faggrupper.«
Vil regeringen det, eller er det bare et argument for ikke at tage debatten?
Justitsministeriet forsætter: »Det er Justitsministeriets opfattelse, at dommere næppe kan siges at indtage en sådan særlig stilling, at der er tilstrækkeligt grundlag for at lade offentligheden have adgang til oplysning om indtægter ved bibeskæftigelse.
En sådan pligt er ikke pålagt nogen anden samfundsgruppe.« Jeg synes jo, det er en lidt særlig opfattelse - for nu at sige det mildt - at dommerne ikke er en særlig gruppe.
Jeg er metalarbejder, og jeg synes da, at det kunne være rimeligt hyggeligt, hvis vi havde en overenskomst, der sagde, at vi kun måtte afsættes ved dom.
Men sådan en overenskomst har metalarbejdere ikke i det her land, og så vidt jeg er orienteret - det kan være, at ministeren kan korrekse mig - er det ret få grupper i dette samfund, som har en stilling, der gør, at de kun kan afskediges ved dom.
Næh, dommere er noget helt særligt, og de kan kun afskediges ved dom, fordi de skal anses for at være uafhængige, og netop spørgsmålet om uafhængighed kommer ind, når vi diskuterer biindtægterne - ikke nødvendigvis om man er uafhængig, men om man synes uafhængig.
Derfor er det altså vores opfattelse, at når vi snakker om den lovgivende magt, dvs. Folketinget, når vi snakker om den udøvende magt, ministerierne, og når vi snakker om den dømmende magt, domstolene, har befolkningen krav på at vide, hvor vi henter indtægterne fra.
Hver enkelt af os.
Derfor er det selvfølgelig også sådan, at Enhedslisten, og jeg håber da, at det gælder alle andre partier, i det dertil indrettede skrift, som er lavet her i Folketinget, offentliggør, hvilke indtægter og biindtægter vi har. Samtidig kunne offentliggørelsen måske - jeg ved det
ikke -
lægge en vis dæmper på de ydelser, som gives inden for det område.
Jeg er ikke klar over, hvordan de er reguleret, det må jeg ærligt indrømme, men når man hører nogle af de beløbsstørrelser, vi snakker om, bliver man jo overrasket.
Tag en skraldemandskonflikt, hvor der skal være en kendelse i løbet af en påskeferie, hvor beløbene til hver enkelt løber op i en størrelsesorden på 250.000-350.000 kr.; det må jo siges at være en rimelig god timeløn!
Generelt kan man sige, at det på dette område er Enhedslistens foreløbige holdning og udgangspunkt i forhandlingerne, at man som dommer ikke skal tjene mere ved biindtægter, end man tjener som dommer i sig selv, for så rejser det spørgsmålet om, hvor man egentlig lægger sin arbejdskraft.
Vi mener, at der er steder, hvor der kan ske ændringer, men vi vil se positivt på det i udvalgsbehandlingen.