runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Villy Søvndal (SF), 2003-12-04:
Jeg synes egentlig, der er noget imponerende ved hr. Vestergaards sådan lidt tilbagelænede holdning, der hedder, at nu må vi så have en stor definitorisk debat om fattigdom.
Jeg tror, at mange af dem, som slider med at få dagligdagen til at hænge sammen, synes, det er underligt at opleve bygen
af bortforklaringer, som er i forlængelse af regeringsmedlemmernes bortforklaringer
Får Venstre ikke også breve fra den slags mennesker, der bliver ramt af Venstres nedsættelse af satserne?
Er de ikke også vrede, ikke fordi de pr. natur er sure, men fordi de oplever nogle folketingsmedlemmer, der synes, det er sjovere at tage en definitorisk debat? Vi kender jo begge to definitionerne, også i rådets rapport, nemlig at hvis man har mindre end halvdelen af den gennemsnitlige disponible indkomst, så er man ifølge EU's officielle definition under fattigdomsgrænsen.
Den kender
hr. Henrik Vestergaard formentlig godt.
Så til fru Charlotte Dyremose, der spørger, om det ikke er et øjebliksbillede: Jo, jeg har også rost rådets rapporter for at tegne et billede.
Hvis man læser i den sidste rapport side 7, så beretter den om, hvordan familier ikke har råd til helt fundamentalt fornødne ting, fordi de er gjort fattige.
Den slutter oven i købet af med at sige, at for store grupper må regeringens politik virke som en straf - det er på side 8.
Det vil sige, at de siger i forlængelse af, hvad jeg siger, at det er regeringens beslutninger om at tvinge folk ned på de der lave overførselsindkomster, der genindfører en fattigdom, som jeg synes vores samfund er alt for rigt til, og som er et eklatant løftebrud i forhold til statsministerens løfte om, at det var de udsatte grupper, der nu skulle hjælpes.
De oplever det stik modsatte, nemlig at hjælpen betyder, at deres økonomi forringes.
Charlotte Dyremose (KF), 2003-12-04:
Vi er jo nu nået frem til, at den ene rapport, altså den om de fattige børn, er udarbejdet i perioden, før denne her regering kom til.
Den anden rapport er fra Rådet for Socialt Udsatte, det råd, som socialministeren har nedsat.
Vil hr. Villy Søvndal ikke give mig ret i, at de analyser, det råd har foretaget, er et øjebliksbillede?
Det er situationen nu, det er altså ikke en udvikling.
Og hvorfor er det, at det ikke er en udvikling? Er det ikke, fordi der ikke har været tidligere regeringer, der har taget initiativ til at få nedsat et råd for netop de socialt udsatte?
Kunne det så ikke tyde på, at denne her regering faktisk tager det her alvorligt?
Vi nedsætter Rådet for Socialt Udsatte.
Vi sørger for, at der også er nogle, der kan lave de statistikker, der kan påpege de problemer, der måtte være, sådan at vi har mulighed for at tage dem seriøst.
Margrethe Vestager (RV), 2003-12-04:
Nu har jeg selvfølgelig været fuldt optaget af fru Eva Kjer Hansens og hr. Villy Søvndals diskussion om rapporter og metoder og alt det der.
Så vidt jeg hørte, nåede fru Eva Kjer Hansen frem til, at der er mennesker i vores samfund, som har det svært, og som vi skal gøre noget for, og at debatten om rapporterne stiller sig hindrende i vejen for, at vi kan få debatten om dem, der har det svært.
Må jeg ikke bede fru Eva Kjer Hansen om at give et signalement af dem, så vi kan få den debat om, hvem det er, der har det svært, i stedet for at få den her type debat, som vi har i øjeblikket?
Henrik Vestergaard (V), 2003-12-04:
En af de rapporter, der indgår i debatten og også i den folkelige debat, der er, er jo netop SFI's undersøgelse fra tiden under den tidligere regering.
For folk, der ikke beskæftiger sig med det her normalt, kan det være lidt interessant at tale om det begreb, der hedder relativ fattigdomsgrænse, som OECD jo også bruger. Kunne jeg ikke få hr. Villy Søvndal op og lige forklare, hvordan man måler den relative fattigdomsgrænse, og i øvrigt hvordan man så slipper af med relativ fattigdom?
Kristian Jensen (V), 2003-12-04:
Jeg skal ikke kunne sige, om det er det, hr. Villy Søvndal ser i spejlet, der gør, at han er så negativ.
Men hr. Villy Søvndal glemte i hvert fald i sit svar på mit spørgsmål at tage fat i den rigtige rapport, den rigtige udgave.
Jeg ved ikke, om det er, fordi hr. Villy Søvndal ikke har læst rapporten, eller fordi han bevidst misforstod den, men jeg henviste til den rapport, der hedder, »Sociale ydelser set i et fattigdomsperspektiv« og bilag 2 heri, hvor jeg ganske enkelt bad hr. Villy Søvndal om at sige, om der er en eneste af de satser og den udvikling, der har været i satserne fra 1999-2003 - altså i en periode, hvor denne her regering rent faktisk har siddet, og ikke, som hr. Villy Søvndal ønsker at tale om, perioden før regeringen trådte til, og den udvikling, der var, da hr. Villy Søvndal var parlamentarisk grundlag - der rent faktisk har udviklet sig negativt i forhold til lønnen for de kommunalt ansatte.
Eva Kjer Hansen (V), 2003-12-04:
Jeg bliver nødt til at starte med at korrigere.
Jeg har på ingen måde brugt udtrykket fattiglus.
Det kunne jeg overhovedet ikke finde på.
Jeg citerede fra en avisartikel, hvor man i en lokal kommune havde taget en diskussion, fordi man absolut gerne så sig fritaget for at få hæftet sådan nogle betegnelser på sig og i det hele taget blive betegnet som fattig, hvilket man ikke selv betragtede sig som.
Men det, jeg nu gerne vil spørge hr. Villy Søvndal om, er, om hr. Villy Søvndal synes, at det er det bedste udgangspunkt og det rigtige udgangspunkt, der er taget for de beregninger, som CASA havde lavet i den her rapport, som hr. Villy Søvndal tilsyneladende er så glad for.
Det, der er taget udgangspunkt i, er standardbudgettet udarbejdet af Forbrugerinformation, et standardbudget, når man køber ind i discountbutikker, på 6.150 kr.
Forbrugerinformation har selv nøje understreget, at det på ingen måde kan tages som udtryk for noget med basisleveniveau, men at det er udtryk for, hvad man mener, et helt almindeligt husholdningsbudget kunne omfatte.
Når nu hr. Villy Søvndal er så glad for denne rapport, er det så udtryk for, at hr. Villy Søvndal synes, at det er det rigtige og det bedste udgangspunkt for en økonomisk analyse af, hvordan de økonomiske forhold ser ud?
Villy Søvndal (SF), 2003-12-04:
Fru Eva Kjer Hansen nævnte i forlængelse af, hvad statsministeren tidligere har oplyst, at de der rapporter, der nu kommer fra uafhængige institutioner - CASA, Det Sociale Råd, Socialforskningsinstituttet, Red Barnet, Børnenes Kontor, Kirkens Korshær osv. - alle sammen giver et fuldstændig fortegnet billede, forstod jeg.
Alt sammen er fortegnet.
Derimod siger fru Eva Kjer Hansen sådan ligesom i det gamle Sovjetunionen: Heldigvis har vi et centraldepartement, vi har et finansministerium.
De vil nu blive sat til at tegne det billede, som regeringen lige præcis gerne vil have frem.
Er det liberalt?
Er det sådan udsprunget af liberal tankegang, at statsmagten fra nu af er dem, som bestemmer, hvad der er sandheden?
Pravda hed det i gamle dage i Sovjet.
Statsmagten bestemmer, men alle de frie, uafhængige lægger vi afstand til en for en.
Sig mig en gang: Er det ikke en uhørt arrogance af en regering at tro, at den ved bedre om de her forhold end dem, der helt ude i forreste front arbejder med de her mennesker?
Det synes jeg det er.
Det er igen et spørgsmål om at prøve at forstå Danmarks liberale partis fantastiske optagethed af statsmagtens evne til at fortælle sandheden.
Man kan godt finde hår i suppen i rapporterne, det er jeg enig i, og man kan diskutere dem.
Alt er jo til debat i et åbent samfund.
Men kan man virkelig tilbagevise otte forskellige af hinanden uafhængige organisationer, der på det grundlæggende stræk kommer frem til samme resultat: at fattigdommen bliver større; at en stor del af de fattige er børn; at fattigdommen betyder, at de børn vokser op under vilkår, som gør, at deres muligheder forringes, hvad der ikke er med til at formindske, men til at forstærke den sociale arv?
Og hvad er det for en kremlsk inspiration, der gør, at Danmarks liberale parti pludselig gør, ligesom den gamle Sovjetmagt gjorde, at hvis den ikke af uafhængige folk kan få det billede frem, den gerne vil have, så laver den det selv?
Så beder den sin finansminister om at lave lige præcis det billede, der siger: Her går det bare ufattelig godt!
Line Barfod (EL), 2003-12-04:
Hvis vi nu kommer lidt væk fra det her med at slå hinanden oven i hovedet med forskellige rapporter og tal, og om det er den ene eller den anden regering osv., og så prøver at se på de faktiske forhold for nogle af de børn, som vi vel alle sammen er bekymrede for, og ser på nogle af de nødråb, der kommer fra kommunerne, som føler, at deres økonomi er trængt, bl.a. Morsø Kommune, der har råbt op flere gange, og hvor vi for nylig i en dokumentarudsendelse kunne se, hvor elendige vilkår man byder børn nogle steder, som vi så med de her forfærdelige puljeinstitutioner - ikke fordi jeg mener, at dårlig økonomi nogen sinde kan berettige en kommune til ikke at føre ordentligt tilsyn eller til at sætte én voksen kvinde til at passe 10 blebørn - hvad ønsker Venstre så at gøre for at sikre, at vi aldrig nogen sinde kommer til at se sådanne forhold og heller ikke kommer til at se dem med det forslag, som regeringen har på vej om at ændre på forholdene for daginstitutioner?
Villy Søvndal (SF), 2003-12-04:
Jeg er optaget af at få tegnet det overordnede billede i den her diskussion, og da det ifølge de normale spilleregler er sådan, at når en ordfører har holdt en tale, så stiller medlemmerne spørgsmål til ordføreren, vil jeg sådan set gerne have, at fru Eva Kjer Hansen besvarer følgende meget enkle spørgsmål i stedet for at bytte rundt på det: Selv om fru Eva Kjer Hansen er i stand til at finde hår i suppen - det anerkender jeg - bryder det så det generelle billede i rapporterne fra alle de tidligere nævnte organisationer om, at den her regering bidrager til større fattigdom i bunden af samfundet, en fattigdom, der ikke alene går ud over dem, som bliver gjort fattige, men også går ud over deres børn, og at de rapporter rejser et advarende signal og siger, at de her børn kommer til at leve et liv, der i forhold til diskussionen om den sociale arv betyder, at deres muligheder bliver færre, at deres sårbarhed bliver større?
Vil fru Eva Kjer Hansen anerkende uanset evnen til at finde hår i suppen, at det er det generelle billede af de fattigdomsrapporter, vi har fået på det seneste?
Jeg synes altid, man skal huske, at det, at man laver noget sammen med andre, bliver det jo ikke bedre af.
Det bliver ikke spor kønnere af, at man har lokket nogle andre med ud i at lave nogle af de her beskæringer.
Det er ikke SF, der har deltaget i dem.
Det bliver de ikke bedre af.
Problemet er bare, at vi her har at gøre med nogle grupper, der ikke har så stærke allierede, som når man piller ved dagpengene.
Det siger også noget om, hvorfor man socialpolitisk bør blive bekymret i de her år, for hvis der ikke er stærke grupper, der står op, og statsministeren ikke er på tv med et billede, hvor han siger, at nu skærer vi ikke her, så ligger man fuldstændig brak i forhold til den nuværende regering.
Det er måske det allermest triste i den her situation.
Charlotte Dyremose (KF), 2003-12-04:
Nu prøver jeg at være mere præcis med mit spørgsmål
drastisk ned ad bakke på grund af de ting, regeringen har foretaget sig
Må jeg gøre opmærksom på, at den behandlingsgaranti for stofmisbrugere og den øgede behandling af alkoholmisbrugere, som hr. Villy Søvndal åbenbart har talt om så længe, ikke kunne lade sig gøre under den tidligere regering, som tværtimod begrænsede antallet af alkoholbehandlinger, men at det kan lade sig gøre under denne her regering, og at rådet tilmed roser regeringen for det. Når der på den anden side så tales kritisk fra rådets side, så tales der jo om flere i arbejde.
Der både roses og kritiseres fra rådets side, men er det ikke sådan, at det er de partier, hr. Villy Søvndal før i tiden bakkede op, der er sammen med regeringen om at lave den reform?
Så alt det positive har regeringen gjort, og alt det negative, som hr. Villy Søvndal er så bekymret for, var den tidligere regering også med til.
Villy Søvndal (SF), 2003-12-04:
Jeg tror aldrig før, jeg har været udsat for at skulle svare på så mange spørgsmål om en rapport, jeg ikke har nævnt i min argumentation, men lad det nu ligge.
Jeg har netop ikke taget udgangspunkt i den rapport, fordi jeg ikke ville være med til at tegne et sort billede.
Jeg har en interesse i at tegne et retvisende billede, og derfor har jeg i hele min argumentation taget udgangspunkt i to ting.
Den ene er Rådet for Socialt Udsattes to rapporter, og den anden er de meldinger, vi får fra humanitære organisationer som Børnenes Kontor, Frelsens Hær, Kirkens Korshær osv.
Det var et svar til hr. Henrik Vestergaard.
Til fru Eva Kjer Hansen, der spørger, om man ikke kan diskutere: Jo, man kan altid diskutere metoder, man kan diskutere en hvilken som helst metode.
Men det, som jeg synes er fantastisk efter så mange korte bemærkninger, er, at regeringspartierne ikke vil vedstå, at konsekvenserne af at skære på nogle af de udsatte gruppers budgetter for at opnå en besparelse på 720 mio. kr. på finansloven, i sagens natur går ud over nogle, som så har færre penge, og det er jo det, der er rådets dybe bekymring.
Hvis fru Eva Kjer Hansen ikke er optaget af budgetter, er hun så heller ikke optaget af de meldinger, der kommer fra Børnenes Kontor, fra Kirkens Korshær, fra Frelsens Hær, beretninger om stadig stigende og mere dybdegående fattigdom, beretninger om stadig flere fattige?
Til hr. Kristian Jensen: Jeg citerede ikke fra en anden rapport.
Jeg citerede præcis fra den rapport, hr. Kristian Jensen står med, der hedder »Sociale ydelser set i et fattigdomsperspektiv«.
Dens konklusion på side 13, jeg vil godt bede hr. Kristian Jensen kaste et blik på side 13, 3. afsnit: »Inden for de seneste år er der gennemført nedskæringer, der i alt løber op i 720 mio. kr.«
Kan hr. Kristian Jensen ikke være venlig at bekræfte det, og tror hr. Kristian Jensen slet ikke, det går ud over nogen, når man gennemfører besparelser på 720 mio. kr.?
Jann Sjursen (KD), 2003-12-04:
Jeg er helt enig med Venstres ordfører i, at mange forældre får følelser i klemme, og det er dermed udgangspunktet for lovforslaget, som vi nu skal behandle.
Det kan vi fra Kristendemokraternes side også fuldt ud følge.
Men jeg vil godt spørge, om ikke mindst de høringssvar, som sætter spørgsmålstegn ved, om det nu også er det rigtige at gøre, ikke har gjort indtryk på partiet Venstre.
Her tænker jeg på de høringssvar, der peger på, at vi nu får nogle krydsende tidsgrænser i forhold til, hvornår man kan få foretaget abort, og hvornår vi altså sætter en 22-ugers-grænse for, hvornår det er et dødfødt barn eller ej.
Er det ikke noget, der har givet anledning til overvejelser i partiet Venstre?
Jeg synes ikke umiddelbart, jeg hørte det reflekteret i ordførertalen her, som selvfølgelig også blev holdt på baggrund af den tidsmæssige begrænsning, der er.
Kristian Jensen (V), 2003-12-04:
Når jeg beder hr. Villy Søvndal om at forholde sig til bilag 2 i den rapport, der er udkommet i det, der hedder »Rådets småskriftsserie«, nr. 1, og spørger, om ikke der er nogle faktuelle tal, hr. Villy Søvndal kan bekræfte om fremgangen i indkøbsmuligheder for kontanthjælpsmodtagere, så svarer hr. Villy Søvndal på noget helt, helt andet.
Men nu er det så heldigt, at fakta behøver man såmænd ikke at diskutere.
Dem kan enhver slå op, hvis de tager »Rådets småskriftsserie«, nr. 1 og slår op på bilag 2.
Derfor er der et andet spørgsmål, som hr. Villy Søvndal så forhåbentlig vil tage sig tid til at svare på: Er det ikke sådan, at der er et faldende børnetal i landets kommuner?
Og er det ikke sådan, at det dermed er færre børn, der skal passes i daginstitutionerne i landets kommuner?
Karen J. Klint (S), 2003-12-05:
Da vi for efterhånden nogen tid siden drøftede det, der dengang hed L 126, altså forslaget om indførelse af starthjælp, kunne vi i skemaet til lovforslaget se, at målet på længere sigt var en besparelse på 1.090 mio. kr.
Og så var der måske også lidt modregninger til kommunerne, men man regnede også med, at kommunerne ville komme til at spare ved nogle forenklinger.
Så jeg vil gerne bede ministeren om at bekræfte, at ministeren i et svar til fru Anne-Marie Meldgaard faktisk i dag, eller var det i går, på spørgsmål S 621 har oplyst, at kommunerne er blevet kompenseret med 20 mio. kr. på grund af det ekstra bøvl, lovændringen har givet kommunerne.
Naser Khader (RV), 2003-12-05:
Vi i Det Radikale Venstre synes, det er et interessant forslag, og vi har også mange gange tidligere udtalt os positivt over for at etablere sundhedscentre.
Vi mener, de er meget vigtige for det forebyggende arbejde og det sundhedsfremmende, og der vil være store synergieffekter dér. Vi har dog en række forbehold over for Kristendemokraternes forslag.
Vi synes, at timingen af forslagets fremsættelse er en smule besynderlig, nemlig en måned før Strukturkommissionens udspil og den omfattende debat om de fremtidige strukturer.
Denne debat får bl.a. stor betydning for sundhedsvæsenet og den nuværende opgavefordeling mellem kommuner og amter og staten.
Desuden er der på nuværende tidspunkt forskellige forståelser af, hvad et sundhedscenter er.
Der er endnu ikke udviklet en model, som præcist fastslår, hvad et sundhedscenter egentlig er. Kristendemokraternes forslag er interessant, sympatisk, men vi kan ikke støtte det på nuværende tidspunkt.
Lad os få en grundig debat om sundhedscentrene, når Strukturkommissionen har talt.
Line Barfod (EL), 2003-12-05:
Ministeren ønskede ikke nogen teknisk diskussion.
Så var det lidt sjovt med så mange tal og undersøgelser og kørsler osv., men jeg vil prøve at gøre det konkret. Kan ministeren forklare, hvordan det kan hænge sammen, hvis man ønsker, at folk skal blive velintegrerede i det danske samfund - de skal blive aktive og tilskyndes til at få arbejde i stedet for at blive til klienter - at det, man så sikrer, er, at de har så lidt at leve for, at hver gang de har behov for den mindste smule ekstra, hvis et af børnene skal have sko, hvis et af børnene skal have en vinterfrakke, er de nødt til at søge om det på kommunen?
De har så lidt at leve for, at de ingen muligheder har for at deltage i foreningslivet, og børnene har ingen mulighed har for at deltage i fritidsaktiviteter osv.
Hvordan hænger det sammen, hvis man ønsker at fremme integrationen i samfundet?
Lene Garsdal (SF), 2003-12-05:
Det forslag, vi behandler her, tager bl.a. udgangspunkt i Sundhedskartellets pjece, som flere har været inde på, og den pjece, som andre sundhedsorganisationer har præciseret og tilsluttet sig ved at pege på, at det sammenhængende sundhedsvæsen skal udvikles og ikke fastlåses.
For SF er det væsentligt, at indsatsen i den primære sektor styrkes, og vi er meget enige i den organisationsudvikling, der udstikkes i pjecen, nemlig at borgerne skal opleve mødet med sundhedsvæsenet som et sammenhængende forløb lige fra diagnosticering over behandling og pleje til rehabilitering.
SF støtter altså helt op om, at sektoren skal være præget af mangfoldighed, udformet efter lokale behov, og reelt skal være en aflastning af sygehusvæsenet.
Vi lægger også vægt på, at mange sundhedsfremmende og sygdomsforebyggende opgaver med fordel kan foregå decentralt.
Der er allerede i flere amter etableret forskellige typer af sundhedscentre, og en pulje til det formål vil efter SF's opfattelse kunne fremme udbygningen af sundhedscentrene.
Men hvad er et sundhedscenter egentlig for en størrelse?
I pjecen er der nævnt nogle eksempler, og det er ikke helt entydigt, heller ikke i SF's ordbog, hvad det begreb dækker.
Der vil være stor forskel på behovene i storbyer og ude på landet.
Det er vigtigt for mig at sige, at SF ikke ønsker en form for minisygehuse, hvor f.eks. ældre kan blive indlagt og behandlet på et lavere niveau end på de egentlige sygehuse.
Kræver deres sygdom indlæggelse, skal de have det samme gode tilbud om sygehusbehandling, som øvrige borgere har.
Vi ønsker som udgangspunkt også at fastholde familielægen som borgerens centrale person på sundhedsområdet, og det er svært i det her forslag helt at se den praktiserende læges rolle i sundhedscentrene.
Hele diskussionen om sundhedscentrene, som det også er blevet nævnt tidligere, er jo blevet aktualiseret i lyset af de ændringer, der måske og formentlig kommer som følge af Strukturkommissionens udspil om samspillet mellem amter og kommuner i fremtiden.
Det fremgår også af bemærkningerne til forslaget, at det bl.a. skal ses som en mulighed i forbindelse med, at små sygehuse kan blive nedlagt.
I SF ønske vi ikke en adskillelse af sundhedsvæsenet, så den primære sektor kommer i kommunalt regi, mens sygehusene bibeholdes i amterne.
Det er afgørende, at borgerne har den praktiserende læge som omdrejningspunkt for sundheden, også når det gælder sygehusindlæggelser.
For os vil et sundhedscenter derfor som udgangspunkt være et sted, hvor der lægges vægt på sundhedsfremme og forebyggelse, og hvor en række faggrupper kan samles under samme tag, f.eks. i et nedlagt sygehus.
SF kan tilslutte sig forslaget, men er samtidig opmærksom på, at det ikke er særlig konkret på nuværende tidspunkt, hvor vi ikke kender resultatet af Strukturkommissionens arbejde.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2003-12-05:
Nu skal jeg jo nødig blive teknisk, men de tal, jeg lige fremlagde før, viste jo, at flere af de mennesker, der var på starthjælp, hurtigt kom ud af det offentlige forsørgelsessystem.
Så vil jeg gerne til fru Line Barfod sige: Det gamle system fungerede jo ikke, og det er derfor, at regeringen har lagt kursen om i den her sag. Det her med at parkere mennesker på offentlig forsørgelse har jo vist sig ikke at hjælpe flygtninge og udlændinge, der kommer her til landet.
Så derfor nødvendigheden af denne kursomlægning, og det er jo glædeligt, at foreløbige tal bekræfter, at vi har set rigtigt, og at det går den rigtige vej.
Til fru Karen Klint kan jeg ikke sige andet, end at jeg går ud fra, at de svar, jeg har afgivet, er korrekte.
Søren Søndergaard (EL), 2003-12-05:
Jeg er jo glad for, at ministeren så ærligt og åbent fremlægger, at det her simpelt hen handler om at få folk i arbejde.
Det er det, det handler om.
Derved ved vi jo også, hvad der venter kontanthjælpsmodtagerne, altså ganske almindelige kontanthjælpsmodtagere, på et senere tidspunkt, for der er jo ikke nogen bestemt grund til, at det kun er udlændinge eller folk med en udenlandsk baggrund, der skal i arbejde.
Selvfølgelig skal almindelige danskere også i arbejde.
Og når nu det her forslag ifølge ministeren er så godt til at få folk i arbejde, så er det jo kun et spørgsmål om tid, f.eks. lige efter næste valg, for man vil næppe sige det før valget, så vil angrebet på kontanthjælpsmodtagerne komme, eller vil man lade danskere i stikken?
Vil man lade folk på kontanthjælp i stikken?
Nå, man kan så stille spørgsmålet: Virker ministerens ræsonnement så?
Og der vil jeg godt bede ministeren om at bekræfte, at hvis der er en person, og vedkommende kan så være på kontanthjælp eller på starthjælp eller introduktionsydelse, der får anvist et arbejde og siger nej til det, så mister denne person sin ydelse.
Vil ministeren bekræfte det, og vil ministeren også dermed bekræfte, at det altid, altid, uden undtagelse kan betale sig at tage anvist arbejde?
Karen J. Klint (S), 2003-12-05:
Ministeren har også i et samråd i Integrationsudvalget, det var godt nok især integrationsministeren, bekræftet, at man skal være opmærksom på de tal, der kommer.
Man kan også lave de talberegninger, man nu ønsker at bevise.
Og jeg kan forstå, at beskæftigelsesministeren er meget beklemt ved nogle af de undersøgelser, der findes, også fordi der kan være en vis interesse i det. Derfor vil jeg godt spørge beskæftigelsesministeren, hvor stor en tillid han har til de undersøgelser, som Magtudredningen er kommet med?
For man kan jo ikke sådan sige, at Magtudredningen i sig selv var et venstreorienteret projekt, der bare var overhumanistisk.
De var vel forholdsvis objektive i det forskningsprojekt. Og de beskriver jo netop, at folk, der har økonomiske problemer, også bliver sat uden for demokratiet.
Jeg vender lidt tilbage til det i min ordførertale, men det var mere for at høre, om beskæftigelsesministeren er opmærksom på, at selv Magtudredningen er bekymret for, at starthjælp er en så lav ydelse, at den i sig selv modarbejder integration.