Frode Sørensen (S), 2002-03-21:
Man kan jo næppe beskylde den nye regering for manglende tempo.
Med en fart som vil gøre en Formel 1-kører misundelig, skynder regeringen sig at nedlægge en række af de råd, nævn, centre, puljer og udvalg, som har haft klart afgrænsede og for manges vedkommende fornuftige arbejdsopgaver.
Nedlæggelserne styres af en hidtil uset aggressivitet, en total mangel på vilje til dialog, og ingredienserne i denne lidt specielle gryderet, vi diskuterer her, virker på mig et hundrede procent tilfældigt sammensat. Statsministeren
startede i sin nytårstale korstoget mod de mange råd, nævn og udvalg, der efter sigende skulle være skudt frem ved knopskydning, og som er blevet de berygtede statsautoriserede smagsdommere, som udøver et sandt eksperttyranni med løftede pegefingre og undertrykker den folkelige debat.
Det kan vel næppe siges - også lidt i tråd
med forrige ordfører - at være de råd og nævn, som økonomi- og erhvervsministeren i dag foreslår at nedlægge, statsministeren tænkte på i sin nytårstale.
I Socialdemokratiet vil vi ikke tages til indtægt for synspunktet om, at når et råd, nævn eller udvalg en gang er nedsat, skal det eksistere til evig tid, og sådan er det jo heller ikke.
Jeg kan måske erindre om, at jeg i min tidligere tilværelse som skatteminister nedsatte et udvalg, der skulle rådgive regeringen om et forslag, der efter min mening var et meget aktuelt emne, nemlig skatter og afgifter set i sammenhæng med den internationale udvikling.
Nu skete der jo det, at min efterfølger lukkede det den 4. december med en tak og en intetsigende kommentar om, at da regeringen havde indført skattestop og havde tænkt at føre en anden skattepolitik end den tidligere regering, havde man ikke noget at bruge udvalget til.
Hvis udvalget havde fortsat, ja, så havde det kørt frem til maj-juni måned, og så var det blevet nedlagt.
Nu må vi alle sammen gå og være spændte på de guldkorn, som de ikke nåede at komme frem med.
Forslaget i dag vedrører erhvervsområdet, men så må man vist også nok sige, at når man har nævnt, at det er vedrørende erhvervsområdet, er fællesnævneren vist også nævnt.
Ministeren foreslår at nedlægge Fragtskibsgarantiudvalget, Revisornævnet, Det Rådgivende Udvalg vedr. Ejendomsomsætning, eksamenskommissionerne for henholdsvis navigatør- og maskinmesteruddannelserne samt Forsikringsmæglerudvalget.
Man kan godt se, at der er en kraftig sammenhæng mellem disse seks udvalg, som man putter sammen i denne lille ret her!
Vi vil i Socialdemokratiet have belyst konsekvenserne af nedlæggelserne i hvert enkelt tilfælde, og vores eventuelle støtte vil være betinget af, at regeringen kan dokumentere, at der enten ikke er brug for det pågældende organ, eller også at udvalgets opgaver er overtaget af andre.
Når Fragtskibsgarantiudvalget i de sidste 4 år ikke har haft arbejdsopgaver, jamen så kan det da virke fornuftigt ikke at opretholde det, men ministeren må i alles interesse dokumentere, at funktionerne i forhold til afgivne og nye garantier fortsat kan varetages.
Det gælder også de øvrige organer, som er på dødslisten
i det foreliggende forslag.
Vi vil ikke være med til at nedlægge diverse organer, der er velfungerende som ankenævn, blot fordi man overlader sagerne til civile domstolssystemer.
Vi er overbeviste om, at ankeorganer er en meget vigtig del af den danske forbrugerbeskyttelsespolitik, for det skal være muligt for enhver borger at indbringe en klage og eventuelt anke den faldne afgørelse.
Og hvis statsministeren står ved sine ord fra Søndagsavisen den 10. marts i år om at give lige muligheder - men det gør han jo nok ikke - må man altså bevare ankerettighederne.
Fra høringssvarene bed jeg specielt mærke i, som jeg var inde på før, brancheforeningernes kommentar vedrørende nedlæggelse af Revisornævnet, og jeg vil spørge ministeren, om det ikke gør indtryk, når revisorernes egne foreninger og Advokatrådet advarer mod nedlæggelser.
Og til slut: Dette forslag løser næppe regeringens finansieringsproblemer.
En årlig reduktion i statens udgifter på hele 230.000 kr. må jo siges at være yderst beskeden også i forhold til bemærkningerne om målrettede besparelser.
At nedlæggelserne betyder beskedne administrative lettelser for staten, tror jeg da nok er rigtigt, for de bliver meget beskedne, og det kan godt være, at det bliver udgifter i stedet for, ligesom det nok er rigtigt, når konsekvenserne for erhvervslivet skønnes at være lig nul.
Så jeg vil da godt sige: Kære erhvervs- og økonomiminister, lidt medfølelse har jeg alligevel med dig, for erhvervsministeren har tilsyneladende fået den bundne opgave at komme med seks forskellige grønsager til denne her sammenkogte ret.
Også set i lyset af de sparsomme argumenter for nedlæggelsen virker det ikke, som om det er grundigt bearbejdet, men måske er noget, som man har siddet og raflet om på det lokale værtshus.
Vi vil i forbindelse med udvalgsarbejdet nøje granske de indkomne høringssvar, inden vi tager stilling, men jeg vil ikke undlade at kritisere den hovedløse, hovedkuldse facon, dette såkaldte opgør med ekspertvældet finder sted på, og siger nogen sjusk, modsiger jeg dem ikke. Jeg skal oplyse, at SF og Det Radikale Venstre stort set har den mening, som jeg har fremlagt her.
Nu er der trods alt nogle høringssvar, og jeg vil egentlig gerne have en kommentar fra fru Rikke Hvilshøj til de kommentarer, der kommer fra Foreningen af Statsautoriserede Revisorer, Foreningen af Registrerede Revisorer og Foreningen Danske Revisorer, så vidt jeg husker, som ikke mener, at domstolene vil have den samme betydning som en retsskabende, en koordinerende instans for de to disciplinære instanser.
På samme måde påpeger Advokatrådet risikoen for, at man nu får en uensartet praksis her.
Så mon der ikke trods alt er en vis usikkerhed i det, for ellers har vi ikke fået de samme høringssvar, men det går jeg ud fra at vi har.