runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jens Peter Vernersen (S), 1998-05-06:
Beslutningsforslaget opfordrer regeringen til at arbejde for, at EU-ansatte kommer til at betale indkomstskat og arbejdsmarkedsbidrag på niveau med de øvrige borgere i EU-landene.
Socialdemokratiet er af den opfattelse, at de lønninger, der udbetales af De Europæiske Fællesskaber, er alt for høje.
Derfor har Danmark også været imod en opregulering af lønningerne i EU og har stemt imod, når lønningerne har skullet opreguleres.
Når dertil kommer, at lønningerne skattemæssigt behandles uhyre lempeligt, har vi en situation, der er endog meget favorabel for EU-ansatte.
Det er jeg enig med forslagsstillerne i.
Det giver naturligvis anledning til kritik.
Socialdemokratiet deler den kritik, hvorfor den danske regering efter Socialdemokratiets opfattelse bør arbejde for en skærpet beskatning af EU-ansatte.
En fortsat dansk kritik af EU-ansattes lønforhold breder sig forhåbentlig til de øvrige medlemslande, så Kommissionen fremsætter et forslag om en langt mere passende skattebetaling for EU-ansatte og en langt mere passende aflønning.
Annie Lunde Hansen (CD), 1998-05-06:
Jeg vil gerne spørge de forskellige, der har været heroppe, om man helt glemmer, at landmændene nu, hver gang de bestiller foder - efter hvad jeg har fået oplyst - får leveret foder uden vækstfremmere.
Så måtte det jo være nemt at finde ud af i løbet af ganske kort tid, hvilke landmænd der bestiller foder med vækstfremmere, og det kunne jeg godt tænke mig at ministeren ville svare på.
Peter Brixtofte (V), 1998-05-06:
Når man er varm tilhænger af det europæiske samarbejde, som Venstre er, kan det jo kun ærgre, at der er ting, man kan kritisere i EU-samarbejdet, ikke mindst når kritikken er berettiget, og kritikken af skatteforholdene for de EU-ansatte er fuldt berettiget.
Derfor kan Venstre tilslutte sig de synspunkter, som kommer til udtryk ved de tre linjer, som står her i beslutningsforslaget.
Vi ønsker også, at regeringen arbejder for, at EU-ansatte betaler indkomstskat og arbejdsmarkedsbidrag på niveau med de øvrige borgere i EU-landene, så vi står sådan set helt bag ordene i det her forslag.
Så jeg håber, at det er muligt for regeringen sammen med de andre regeringer at lave om på reglerne, for vi synes, det er forkert og en provokation, at man har forskellige skatteforhold.
Vi siger tak for forslaget, men det ærgrer os lidt, at det er nødvendigt at fremsætte det.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1998-05-06:
Dansk Folkeparti kan naturligvis helhjertet støtte det her forslag, som SF har fremsat.
Der er ingen tvivl om, og det kommer jo til udtryk af og til også i dagspressen, at både lønniveau og beskatningsniveau for EU-ansatte er helt urimelige.
De bør bringes på niveau med de nationale ordninger, og vi håber meget, at det også må blive realiteten en dag.
Det kan godt ærgre os lidt, når vi hører
sådan en omgang, som vi har hørt her indtil nu, at det virker som en lidt gratis omgang for nogle.
Der er ingen grænser for, at vi i den her sag kan finde fodslag og være enige om forargelsen over de høje lønninger og den lave beskatning, og det må der også gøres noget ved.
Men jeg bliver nødt til at spørge udenrigsministeren, når nu regeringen er så positiv over for det her forslag og siger, man har arbejdet på det, men samtidig fremhæver, at for at kunne lave om på det niveau, der gælder for løn og skat i dag, kræver det et udspil fra Kommissionen og et flertal blandt medlemslandene: Kan regeringen dog ikke komme med andet?
Hver eneste gang har vi hørt, at regeringen er enig i, at der skal ske noget på det her område, og så kommer alle besværlighederne, der jo betyder, at det reelt er en gratis omgang, regeringen kommer med.
Jeg tror, regeringen må prøve at udvise en lidt højere grad af opfindsomhed, og det kan godt være, at man i en eller anden situation i forbindelse med opbygningen af en ny institution eller i forbindelse med, at man diskuterer de årlige budgetter, på en helt anden måde, end man har gjort hidtil, skal stramme skruen og på et område sætte hårdt mod hårdt for at få det her gennemført.
Hvis der er den brede enighed her i Folketinget, som det ser ud til, om, at de her ting skal laves om, så kræver det altså, at regeringen udviser en højere grad af opfindsomhed med hensyn til, hvordan man så skal kæmpe for at få det her igennem, i stedet for alene at læne sig tilbage og sige, at man er positiv over for de her ting, og at man da også arbejder for det og vil stemme for det, hvis der kommer et forslag fra Kommissionen.
Der skal andre ting på banen her, og det håber jeg at regeringen på et tidspunkt finder ud af, så vi kan komme nogle vegne i stedet for bare at stå og klappe på hinandens skuldre over, at vi er enige om, at løn- og beskatningsniveauet for EU-ansatte er helt forkert.
Arne Melchior (CD), 1998-05-06:
I sit svar til hr. Kristian Jensen sagde statsministeren, at han såmænd var ligeglad med, om det hed motorvej eller motortrafikvej, og at det jo ikke er navnet, det drejer sig om.
Statsministeren kan ikke være ubekendt med, at en motorvej sikkerhedsmæssigt er langt den bedste, og derfor går jeg ud fra, at statsministeren og regeringen vil mene, at overalt, hvor der er så meget trafik, at det i øvrigt er rimeligt, er det altså en stor fordel at have en rigtig udbygget motorvej frem for en motortrafikvej. Desuden mener jeg ikke, at vi her skal kritisere den ikketilstedeværende trafikminister, og det er vel sådan, at det ikke behøver noget svar, for vi ved jo begge og alle sammen, at det altså er Folketingets flertal, der bestemmer, hvilke veje der skal bygges hvor og hvornår, og sådan vil det vel også være efter denne dag.
Aage Frandsen (SF), 1998-05-06:
Det er ikke fordi jeg skal trække sagen i langdrag, for jeg ved, at udenrigsministeren også har andre gøremål, men med hensyn til den historiske virkelighed har jeg to bemærkninger: For det første er det korrekt, at SF stemte imod afskaffelsen af dyrtidsreguleringen, for vi mente, at med den prisudvikling, der var dengang, ville man som lønmodtager tabe økonomisk.
Men vi har ikke stillet forslag om at genindføre dyrtidsreguleringen, for med hensyn til at sikre lønmodtagernes muligheder er det helt unødvendigt i dag, fordi vi ikke har den prisinflation, som vi havde tidligere.
Så virkeligheden har ændret sig, og man er tossedum, hvis man ikke retter sig efter, at virkeligheden har ændret sig.
Så jeg kunne ikke drømme om at foreslå dyrtidsreguleringen genindført.
For det andet:
Med hensyn til den hypotetiske situation, at de ansatte skulle have løn under en strejke,
har vi aldrig nogen sinde foreslået, at de skulle have mulighed for at få løn under en strejke, og det sagde udenrigsministeren heller ikke. Derimod kan jeg sige til udenrigsministeren, at vi har ment, at boden i arbejdsretten er en ekstra straf, som ikke er nødvendig, fordi det at miste sin løn er straf nok.
Og deri ligger implicit, at vi altid - uden dog at have diskuteret det - må have gået ind for, at man blev trukket i løn, når man ikke arbejdede, og det synes jeg også i dag er meget rimeligt, for man skal have løn som forskyldt, men ikke, når man ikke påtager sig sit arbejde.
Niels Helveg Petersen (RV), 1998-05-06:
Det burde jo ikke overraske hr. Aage Frandsen, at jeg er modstander af automatisk dyrtidsregulering, og at jeg ikke forsvarer de EU-ansattes automatiske dyrtidsregulering.
Og da hr. Aage Frandsen historisk set har været tilhænger af den automatiske dyrtidsregulering, er jeg glad for at kunne notere mig, at hr. Aage Frandsen nu også melder sig som modstander mod EU-ansattes automatiske dyrtidsregulering.
Og man kan sige, at diskussionen om automatisk dyrtidsregulering er en diskussion, som vi nu i fællesskab har lagt bag os, for det er ikke noget, vi går ind for.
Må jeg så sige, at regeringen faktisk følger dette forslag med stor opmærksomhed og også det, der foregår i Kommissionen i disse dage, hvor det er tydeligt, at Kommissionens administration tager et opgør med de ansatte.
Senest har de ansatte jo strejket, fordi de nu ikke længere kan få løn, fordi de strejker.
Men det er jo også en historisk diskussion, og den er sådan set ikke relevant her.
Regeringen følger dette nøje, og vi overvejer til stadighed meget nøje, hvorledes vi bedst kan påvirke den diskussion.
Og det er ikke noget, jeg siger til lejligheden - i anledning af en kommende folkeafstemning - det er faktisk noget, vi selv mener.
Og vi overvejer til stadighed nøje, hvordan vi bedst kan påvirke Kommissionen og tjenestegrenene til at arbejde i retning af vore synspunkter, og det er nogle overvejelser, som ikke er afsluttet med denne behandling i dag, men som hele tiden foregår.
Aage Frandsen (SF), 1998-05-06:
Men at alle kan gå ind for det, kan jo skyldes, at forslaget nærmest betragtes som ikke noget særligt, men det kan jo også skyldes, at vi trods alt har fundet et område, som det er indlysende at man burde gøre noget ved, og det er det, jeg mener der er tale om her.
Og jeg mener, at når vi er så enige, må vi i hvert fald have en eller anden form for en konklusion på det.
Nu er jeg jo udmærket klar over, at der er ikke noget om, at udenrigsministeren kun gør noget, når han pålægges det, eller at han gør det som det første, han overhovedet gør, bare fordi han får det pålagt, men alligevel mener jeg nok, at det kan have betydning, at der bliver lavet en form for vedtagelse i Folketinget eller en form for beretning, hvor man også præciserer nogle andre ting end lige det, der står i forslaget, som jo primært drejer sig om EU-ansatte, men som også - som nogle ordførere har været inde på - gælder andre organisationer, for det er jo helt tilsvarende i andre organisationer.
Og i den forbindelse kan man sige, at der er to problemer i det, og det ene er det problem, som de politikere måtte have, som er, skal vi sige store EU-tilhængere, nemlig at det miskrediterer EU, og det er jeg ikke tilhænger af
, ikke fordi jeg er meget begejstret for EU, for jeg er kritisk over for EU, men jeg er ikke tilhænger af, at EU skal kritiseres, fordi man har sådan nogle åndssvage ordninger, som man har dernede. Det er den ene begrundelse for, at det er tosset, at man har de systemer, som man har, og den anden begrundelse er, at hvis man skal tjene nogle mennesker - og det skal EU-tjenestemænd ligesom danske tjenestemænd - så nytter det ikke noget, at man lønmæssigt og skattemæssigt er så forskellig fra de mennesker, som man skal være tjener for.
Det er altså den anden begrundelse, og det gælder i høj grad også de mennesker, vi har udsendt for FN rundt omkring i verden, at hvis de optræder som herrer, fordi de simpelt hen har det økonomisk stade, er de altså ikke de bedste tjenere for de mennesker, som de skal være noget for.
Jeg takker for bemærkningerne til forslaget og regner med, at vi kan vende tilbage med noget i form af en konklusion, som vi kan stemme om, eller måske lave en beretning.
Det er ikke det afgørende for os; det afgørende er, at vi kommer videre.
Og jeg tror også, udenrigsministeren må give mig ret i, at det somme tider kan være lidt svært at tro på, at Kommissionen kan gøre noget, selv om den gerne vil, for hvem er det, Kommissionen får ideerne fra? Ja, det er måske Kommissionens egne embedsmænd, og så kan man godt forestille sig, at de måske ikke altid kan se det indlysende i, at der skal gøres noget ved de her ting.
Så derfor er det her måske netop et sted, hvor man udefra, nemlig fra regeringernes side, godt kunne lægge noget pres, for ellers tror jeg det tager endnu længere tid.
For hvis man skal lave noget om hos dem, der er éns nærmeste medarbejdere, kan det altså være lidt sværere, end hvis nogle udefra presser på.
Men tak for bemærkningerne, også udenrigsministerens!
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 1998-05-06:
Også Kristeligt Folkeparti kan helt og fuldt støtte dette forslag.
Der er en bemærkning, jeg vil trække frem fra bemærkningerne til forslaget, hvor SF skriver, at »noget tilsvarende gælder ansatte i en række andre internationale organisationer og bør også tages op til overvejelse.«
For jeg synes, det er væsentligt og relevant, at vi ikke blot får EU, men også Nordisk Råd og FN med - for nu at nævne to internationale organisationer, hvor vi selv er med, og hvor lønningerne mig bekendt i visse tilfælde vel er endnu højere end i EU, og hvor beskatningen vel er tilsvarende gunstig.
Så det vil jeg gerne have at vi kommer til at bore i
under udvalgsarbejdet, ikke for at bortlede opmærksomheden fra det, der er sagt om EU - det står jeg hundrede procent bag, for jeg synes, det er godt og rigtigt, og jeg synes også, vi skal satse på at få handling bag ordene - men for at vi virkelig kan få alle relevante organisationer inddraget og få dem belyst og få lavet en konkret handlingsplan.
Søren Kolstrup (EL), 1998-05-06:
Da Enhedslistens ordfører ikke kan være til stede i dag, skal jeg markere vores synspunkt.
Vi kan fuldt ud tilslutte os forslaget, og så længe vi har den konstruktion, der hedder EU, og ikke har fået rullet den tilbage til et mellemstatsligt samarbejde, må vi affinde os med det her forhold, men vi vil absolut støtte det her forslag, så længe vi må lide under EU.
Morten Helveg Petersen (RV), 1998-05-06:
Jeg er på linje med en lang række af de tidligere ordførere, så Det Radikale Venstre er da også enig i kritikken af lønniveauet for EU-ansatte, der i mange tilfælde kan synes overdrevent højt. Men spørgsmålet er, om man alene skal gøre noget ved det, eller man skal gøre det i fællesskab.
Det Radikale Venstre synes selvfølgelig, at man skal gøre det i fællesskab og arbejde for, at man i EU som helhed gør noget ved den her problematik og ikke bare isoleret fra dansk side.
Derfor kan vi ikke tilslutte os forslaget.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1998-05-06:
Jeg er glad for, at hr. Jens Peter Vernersen er af den overbevisning, at Dansk Folkepartis vedholdende pres her i Folketinget giver resultater.
Jens Peter Vernersen (S), 1998-05-06:
Det er altså meget, meget vidtgående, må jeg sige til hr. Thulesen Dahl.
Der arbejdes altså rent faktisk for sagen på samme måde, som man ser at hr. Thulesen Dahls parti arbejder for sine sager her i Folketinget.
Det er ikke alting, det lykkes at få igennem, men jeg tror faktisk, at der sker noget på det her område.
Jeg tror faktisk, at det danske pres betyder, at der sker noget, og når den danske regering gang på gang stemmer imod lønforhøjelser, tror jeg faktisk, at det på et tidspunkt gør indtryk.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1998-05-06:
Der har også i mange år været arbejdet på, at man skulle have lavet om på de urimeligheder, der finder sted i Europa-Parlamentet.
Der har i mange år været arbejdet på tingene; der sker bare ingenting.
Nu kan man henvise til, at en kommissær sidder og arbejder, javel, og man kan henvise til, at der er forslag om strukturændringer, javel, man kan henvise til, at der er
nogle EU-ansatte, der er utilfredse, javel, men vi vil se handling, se, at der rent faktisk sker noget.
Det er altså ikke nok, at regeringen kommer herop og siger, at den da støtter, men at der da skal komme et forslag fra Kommissionen, nu må vi da se, vi er da positive osv.
Det kræver altså en højere grad af opfindsomhed.
Vi har jo tidligere i andre situationer, hvor det drejede sig om EU, fået fremhævet af regeringen selv, hvordan pågåenhed og det der med, at den har fastholdt et ønske og er blevet ved med at presse på igen og igen og igen i forskellige sammenhænge, virkelig har båret frugt, selv om den har skullet have opbakning fra andre lande for at få det gennemført.
Jeg savner altså det samme engagement på det her område.
Jens Peter Vernersen (S), 1998-05-06:
Nu har jeg det indtryk, at hr. Thulesen Dahl rent faktisk forsøger at følge meget godt med i, hvad der sådan sker i EU, og hvad der arbejdes med i Kommissionen.
Jeg er også sikker på, at hr. Thulesen Dahl er klar over, at kommissæren for det her område rent faktisk arbejder på at ændre disse regler.
Så at sige her fra Folketingets talerstol, at det er en gratis omgang, og at der ingenting sker, synes jeg er at skyde noget ved siden af.
Man er faktisk i gang endda i et sådant omfang, at man har set strejke på området.
Jeg er sikker på, at hr. Thulesen Dahl ved det, men det er måske ikke noget af det, der er mest interessant at oplyse her fra talerstolen.
Brian Mikkelsen (KF), 1998-05-06:
Da Det Konservative Folkepartis ordfører, hr. Jens Heimburger, ikke kan være til stede, skal jeg på hans vegne oplæse følgende: I Det Konservative Folkeparti deler vi naturligvis SF's bekymring for unødigt høje offentlige udgifter, herunder
unødigt høje lønninger, men set i lyset af den betydning, EU har for vores samfund og for hele udviklingen i Europa, må man jo sige, at det er nogle småproblemer, vi beskæftiger os med i det her beslutningsforslag
Det ændrer imidlertid ikke ved, at vi skal tage det alvorligt, at nogle embedsmænd får meget, meget høje lønninger, samtidig med at de betaler en relativt lav skat.
Det virker urimeligt og stødende også på den almindelige borger, og hvad værre er, det kan medvirke til en unødvendig kritik af selve EU's arbejde og idé.
Derfor mener vi, at de administrative skønhedspletter skal fjernes.
Det Konservative Folkepartis politik har altid været klar på det her område. Vi ønsker en tilpasning af EU-ansattes skatteniveau svarende til et gennemsnit for EU-landenes skatteniveau inklusive arbejdsmarkedsbidraget.
Vi ønsker også, at der kan stemmes imod enhver lønforhøjelse i EU-systemet.
Heller ikke over for EU-systemet tror vi på tomme slag i luften, men dog ser vi positivt på beslutningsforslaget.
Løn- og skatteforhold for EU-embedsmænd bør bringes i bedre balance med det øvrige arbejdsmarked.
Det siger vi, fordi vi er meget EU-positive, og vi mener, det er med til at ødelægge den stemning, den mentalitet, der er over for EU-systemet, så derfor synes vi, at man skal bringe orden i dette forhold, få nogle fornuftige forhold, så folk kan forstå, hvad det er, der foregår i systemet.
Kim Behnke (FP), 1998-05-06:
Fremskridtspartiets ordfører, hr. Thorkild B. Fransgaard, er i øjeblikket optaget af andet møde i huset, så jeg skal kort give Fremskridtspartiets holdning til SF's beslutningsforslag nr. B 28.
Det er Fremskridtspartiets opfattelse, at det ikke skal være tilladt at bruge antibiotiske vækstfremmere i dansk landbrug.
Vi har flere gange fremført det synspunkt, at vi mener, det er forkert, at man systematisk putter medicin i vores husdyr, al den stund medicinresterne bliver hængende og resulterer i, at vi mennesker efterfølgende spiser dyrekød fyldt med medicinrester.
Derfor er det vores opfattelse, at disse antibiotiske vækstfremmere skal forbydes.
Derfor har vi anbefalet, at man stemmer nej til lovforslag nr. L 11.
Vi mener, at man på den måde accepterer,
at disse antibiotiske vækstfremmere stadig væk kan bruges, blot man som landmand køber aflad ved at betale en statsafgift, og den form for dyrevelfærd vil vi ikke være med til.
I virkeligheden kan man jo også sige, at hvis formålet med afgift på disse antibiotiske vækstfremmere er at få landmændene til at bruge mindre af de antibiotiske vækstfremmere, burde det faktisk være sådan, at provenuet efter L 11 bliver ubetydeligt.
Det kan vel ikke være noget formål i sig selv at få en masse penge ind, for det er jo tegn på, at der bliver brugt en forfærdelig masse af disse antibiotiske vækstfremmere til skade for dyrene og til skade for de forbrugere, der efterfølgende skal spise kødet.
Men igen over til forslaget om at dele pengene ud.
For det første er det usundt at dele statsmidler ud, og det er vi derfor modstandere af.
Jeg tænker specielt på punkt 2, hvor der står, at denne omlægning - altså en omlægning, hvor der er en forbedring af dyrevelfærden og en forbedring af fødevarekvaliteten - ikke må resultere i udvidelse af produktionen og kapaciteten, og det er jo ikke specielt logisk.
Hvis vi nu har en landmand, som har forbedret dyrevelfærden og har svinestalde, der fungerer godt, og hvor dyrene har det rart, hvorfor skulle denne svineproducent så ikke have lov til at udvide kapaciteten, så endnu flere svin bliver fremstillet med ordentlig dyrevelfærd og med en god fødevarekvalitet til følge?
At man ligefrem tvinger vedkommende til kun at have en lille besætning, er ikke i sig selv logisk, og derfor bør et sådant punkt heller ikke være i forslaget. Vi kan ikke støtte SF's forslag B 28
, og hovedgrunden til det er, at vi ikke vil være med til at lægge afgift på antibiotiske vækstfremmere.
Vibeke Peschardt (RV), 1998-05-06:
Det vil vi sandelig også gerne være med til at diskutere og ikke bare diskutere, for vi vil ufattelig gerne være med til at gøre noget for fremme af økologisk jordbrug.
Søren Kolstrup (EL), 1998-05-06:
Jo, men hvorfor går ordførerne fra Det Radikale Venstre og Socialistisk Folkeparti ikke ind på målsætningen om et økologisk landbrug
Jeg ved udmærket godt, at det varer et par dage, inden vi når dertil, men det er, som om man ikke vil være med til at diskutere den målsætning i forbindelse med dyrevelfærd.
Vibeke Peschardt (RV), 1998-05-06:
Men det er jo godt at høre, at ting, især provenuer, skal gå til et godt formål.
Da den radikale ordfører ikke kan være til stede, skal jeg på hans vegne sige, at Det Radikale Venstre kan støtte lovforslaget.
Klaus Kjær (DF), 1998-05-06:
Lovforslaget skal sikre konkurrencemæssig ligestilling mellem forskellige udbydere af pensionsordninger.
Som det er i dag, sker der en konkurrenceforvridning mellem livsforsikringsselskaberne på den ene side og pensionskasserne og pengeinstitutterne på den anden side.
Forskelsbehandlingen ligger i, at forsikringsselskaberne kan opnå et skatteteknisk underskud ved fradrag på grundlag af ubeskattede indkomster, og sambeskatningsordningen medfører, at disse fradrag kan overføres til f.eks. et datterselskab, der driver anden form for virksomhed.
Forslaget tilsigter en ligestilling af forskellige udbydere af forsikringsordninger på den måde, at der kun kan foretages fradrag for udbetalinger og hensættelser m.v. på grundlag af beskattede indkomster.
Forslaget indebærer et såkaldt utilsigtet provenu for staten i størrelsesordenen 1,5-2 mia. kr.
Der er rejst spørgsmål om, hvorvidt lovforslaget har tilbagevirkende kraft, i og med at det skulle gælde for virksomhedernes indkomstår allerede før 1998, det vil altså sige 1997, og det er da rigtigt, at der ligger et moment af tilbagevirkende kraft i det.
På den anden side kan man jo også sige, at hvis det skulle vedtages med den virkning, at det først gjaldt for fremtiden, kunne man nok ikke undgå, at selskaberne i dag ville spekulere regnskabsmæssigt i 1998 og henlægge så meget som muligt for at få det skrabet sammen, som man nu kunne nå i år. Dansk Folkeparti er positiv over for lovforslaget, men vi forbeholder os ret til at stille forslag om den nærmere anvendelse af merprovenuet.
Det er jo ikke bare et beløb, der skal i statskassen, det skal gå til et godt formål.
Det vil vi vende tilbage til under udvalgsbehandlingen, ligesom vi under udvalgsbehandlingen vil forholde os til spørgsmålet om den såkaldte tilbagevirkende kraft for lovforslaget.