Martin Lidegaard (RV), 2006-11-09:
Vold som fænomen hænger meget ofte sammen med en lang række andre sociale problemer, fra misbrug over økonomiske problemer til manglende uddannelse, prostitution osv.
Det gælder vold i almindelighed, og det gælder også vold over for børn.
Men uanset hvad baggrunden er, må vi konstatere, at alt, alt for mange børn i Danmark oplever vold, og at vi ikke med de systemer, vi har, er gode nok til at støtte de børn, der oplever det.
Vold er ødelæggende for menneskers selvværd, den sætter varige præg og ar i menneskers sind og giver mindre mulighed for at leve et godt og værdigt liv bagefter.
Derfor er Det Radikale Venstre naturligvis enig i alle de tiltag, der er foreslået i vedtagelsen fra SF, og vi bakker dem op.
Det er jo alle sammen tiltag, der handler om at støtte de børn, der er udsat for vold, på en bedre og mere systematisk og effektiv måde.
Men det er altså også tiltag – må vi erkende – der handler om, at skaden er sket.
Måske kunne man godt her dvæle en lille smule mere ved, hvordan vi undgår, at det overhovedet sker, at så mange børn bliver udsat for vold.
Der mener vi faktisk fra radikal side, at vi kunne forebygge det en hel del bedre, end vi gør i dag.
Det første eksempel, jeg vil nævne, er, at vi nu fra den første rigtig grundige anbringelsesstatistik ved, at den gennemsnitlige alder på børn, der bliver anbragt, ligger omkring 13 år.
Det er faktisk kun 120 ud af de små 1.400 børn, der blev anbragt sidste år, som var 0-3 år.
Det synes jeg vidner om, at vi i vore systemer har en alt, alt for lille tilbøjelighed til at gribe ind på det tidspunkt, hvor problemet virkelig er.
Nu har regeringen, støttet af samtlige partier i Folketinget undtagen Det Radikale Venstre, besluttet at bruge 1 mia. kr. på at nedsætte taksterne for de rigeste forældre i landet, på trods af at 82 pct. af de samme forældre ikke ønsker de takstnedsættelser, men tværtimod ønskede, at man brugte midlerne til bedre normeringer, større sociale indsatser i daginstitutionerne og større hjælp.
Det er os fuldstændig ubegribeligt, at venstrefløjen har støttet det forslag, men det er os også ubegribeligt, at man ikke kan finde bred politisk enighed til at styrke indsatsen i daginstitutionerne allerede nu fra næste år med den milliard kroner.
Det tredje eksempel, jeg vil nævne, er selve administrationen.
Her bevæger jeg mig ind på et stort og meget komplekst område, men det er vores opfattelse, at detailreguleringen fra statslig side på en række sociale områder har nået et omfang, der står direkte i vejen for en kvantitativ sagsbehandling på de her områder i kommunerne.
Jeg kan ikke nå at nævne alle områderne, men jeg vil bare gerne nævne, at hvad vi har udrettet og hvad regeringen har udrettet i de sidste 5 år med hensyn til nye regler og kontrol og skemaer på kontanthjælpsområdet og arbejdsmarkedsområdet, er ikke småting.
Og det er vel at mærke regler, hvor kommunerne, hvis de ikke overholder dem, bliver straffet med, at der bliver taget penge fra dem, fordi de ikke får refunderet deres udgifter.
Det betyder, at der ganske roligt og langsomt, men sikkert, sker et skred i den kommunale sagsbehandling over mod de områder, som er tilpas detailreguleret, og hvor man bliver straffet økonomisk, hvis ikke man kan leve op til de regler, som vi har fastsat herindefra.
Hvis man er kommune, går man selvfølgelig efter de områder, hvor man skriver op punkt for punkt til nogle bestemte proceskriterier, og hvis ikke man lever op til dem, så bliver man bonet for pengene, og så må sådan noget som børn og unge og de mere bløde områder komme i anden række, for ellers mister kommunen penge.
Der har vi altså sat en incitamentsstruktur i gang i de kommunale forvaltninger, som vi ser på med ret stor bekymring.
Svaret er naturligvis at bygge en offentlig sektor op på tillid og ansvar i stedet for kontrol og skemaer.
Når det er sagt, kan vi støtte vedtagelsen, fordi den trods alt lapper lidt på de problemer, vi har i kommunerne, men jeg vil ikke lægge skjul på, at hvis det stod til Det Radikale Venstre, gjorde man en langt, langt større forebyggende indsats, end vi har gjort indtil nu.