Kim Behnke (UP), 2001-04-26:
Vi er på mange måder et lidt stenalderagtigt samfund i Danmark, i hvert fald når det gælder nye metoder til at aflønne medarbejdere på.
Ude i den store verden har man for længst opdaget, at hvis man skal have virksomhedens ejere, medarbejdere og ledelse til at have fælles interesser, så er man nødt til at finde nye metoder til at aflønne folk på.
Ejerne, hvad enten det er eneejere eller aktionærer, er interesseret i, at virksomheden på lang sigt har en fornuftig økonomisk udvikling.
Direktøren eller direktionen, hvis der er flere, kan være interesseret i at opnå nogle hurtige, flotte præsentationer, årsregnskaber osv., der ser flotte ud, hvorefter de hopper videre til den næste stilling.
Medarbejderne kan være interesserede i hurtige gevinster, f.eks. i form af akkordlønninger osv., som giver ekstra penge i kassen her og nu, men som f.eks. betyder, at maskineri, medarbejdere osv. hurtigere bliver nedslidt.
Der er en metode til at bringe de tre interesser på fælles spor, og det er, at man aflønner folk med aktieoptioner.
For ved at man først får værdien på et senere tidspunkt, er alle lige pludselig interesseret i, at det skal gå virksomheden godt frem til det senere tidspunkt.
Men hvis vi skal kunne benytte aktieoptioner til at aflønne folk, der ikke kun er den smarte direktør med den store BMW, men også damen, der gør rent på kontoret efter fyraften, og dem, der står ude ved transportbåndet, så er vi nødt til at sørge for, at de mennesker har en tillid til, at den løn, de har fået udbetalt i form af en option, også bevarer en værdi.
Og da det specielt er IT-industrien, der har benyttet disse optioner, også af andre grunde end dem, jeg lige har nævnt, nemlig, som flere har været inde på, i en opstartfase, hvor man simpelt hen ikke har haft råd til at udbetale høje lønninger til dygtige IT-medarbejdere, så har de i stedet for fået aktieoptioner.
Men netop inden for den industri har man jo oplevet, at der kan være markante kursudsving.
Jeg nævnte under en kort bemærkning en virksomhed, hvor kursen simpelt hen gik i nul, og det ville jo være katastrofalt for de medarbejdere, som har haft for stor en del af deres private formue placeret i nogle aktier, som så er gået i nul. Så kunne de medarbejdere selvfølgelig bare skynde sig at sælge aktierne, mens de er i høj kurs, og ud over at vi af skattemæssige grunde ikke er interesseret i det, så har mange virksomheder også bestemmelser om, at aktierne først kan sælges efter et vist stykke tid for at opnå de fordele, jeg nævnte tidligere.
Der er vi altså nødt til at erkende, at så må beskatningen af denne her aflønningsform være en anden end beskatningen af en almindelig lønningspose med almindelige danske penge, som man jo til trods for inflation osv. er nogenlunde sikker på hvad er værd.
Derfor synes jeg, at forslaget, som vi har foran os, bør bruges til, at vi får fremmet anvendelsen af optioner og warrants i Danmark.
Jeg synes, det er synd, at dansk erhvervsliv, hvad det her angår, halter bagud.
Jeg synes, det er synd, at der er så mange virksomheder, og ikke mindst også repræsentanter for fagbevægelsen, ledernes organisation osv., der er alt for tilbageholdende med at lave aftaler på det her område.
De værnsregler, som bliver nævnt heri, kan vi jo selvfølgelig godt formulere i lovparagraffer, men jeg er nu egentlig mere optaget af, at det er arbejdsmarkedets parter, der gennem aftaler om, hvordan det her skal foregå, sørger for, at det ikke bliver misbrugsordninger, men at det bliver ordninger, som både sikrer medarbejderne og ledelsen en fornuftig afvikling.
Så var der hele diskussionen om vækstfondsordningen, og jeg var en af dem, der talte meget imod den dengang, for jeg forudså, at den ordning ikke ville blive brugt, for hvorfor skal man aflevere sine aktier i VækstFonden?
Selv om ministeren har ret i, at tiden har været kort til at vurdere, hvordan vækstfondsordningen kommer til at fungere, så skal det nu være min forudsigelse, at den aldrig bliver nogen succes. Så jeg håber, vi kan benytte anledningen til i Skatteudvalget at diskutere metoder til at fremme de her aflønningsordninger i Danmark, så vi kommer på omgangshøjde med resten af verden, hvor de er langt mere udbredt.