Sonja Mikkelsen (S), 2000-01-14:
Jeg kan forstå, at det ikke gør noget indtryk på et antal partier i Folketinget, hvad Justitsministeriet skriver i et meget udførligt notat, der analyserer ejerforholdet til Københavns Havn.
Jeg kan også forstå, at det ikke gør indtryk, at tre højesteretsdommere i forbindelse med en voldgiftskendelse faktisk har taget udgangspunkt i, at Københavns Havn er en statslig, selvejende institution og dermed en del af den statslige forvaltning.
Det bevirker, at staten selv kan disponere over sin formue, og det er sådan set det, regeringen lægger op til at der skal gøres her.
Regeringen er helt indstillet på, at sådan må det være, og det vil vi ikke lægge nogen hindringer i vejen for.
Vi er som sagt ikke enige i, at der skulle være et problem med grundlovens § 73, men vi respekterer helt, at der kan foregå en prøvning ved en domstol.
Jeg vil gerne sige til hr. Kaj Ikast, at forskellen mellem dengang, hr. Kaj Ikast som trafikminister lagde lovforslaget frem, og nu er, at regeringen denne gang har flertal for sit forslag.
Det er selvfølgelig en anden sag, men det er en ikke helt uvæsentlig detalje at hæfte sig ved.
Jeg håber, at det måske under udvalgsarbejdet også kan blive mere afklaret, hvad det er for hensigter, vi egentlig har med lovforslaget.
Der er blevet sat en række spørgsmålstegn ved det, selv om jeg har bestræbt mig på at gøre bemærkningerne så udførlige som overhovedet muligt -
også for at skabe tryghed om, hvad det egentlig er, vi vil med havnen i forbindelse med lovforslaget.
Jeg har også hæftet mig ved Københavns Havns høringssvar og beklager naturligvis, at der er den strid om det helt grundlæggende: Hvem ejer denne havn?
Men ikke desto mindre forstår jeg faktisk alligevel på høringssvaret, at den hensigt, man har med havnen, er vi i virkeligheden meget enige om.
Hensigten med havnen er fortsat, at både erhvervshavnen og arealudviklingsdelen skal kunne udvikle sig, og det skal der være de nødvendige midler til.
Det, der så er spørgsmålet, er: Er der for mange midler i Københavns Havn i dag til de formål?
Er der for få?
Er der tilstrækkeligt?
Hvis man skal se på Københavns Havns økonomi, kan man jo se, hvis man tager det officielle 1998-regnskab, at virksomheden Københavns Havn drives med en soliditet på 84 pct.
Det er jo en usædvanlig høj soliditet for en virksomhed, og derfor er det også helt ubetænkeligt at lægge op til at udtage 750 mio. kr. fra havnens formue.
Det er frie midler, der ikke er decideret brug for til havnedriften eller til arealudviklingsaktiviteterne.
De kan sagtens frigøres i den her fase til de andre formål, som Folketinget ønsker at prioritere, som det også er sket med finanslovaftalen på trafikområdet.
Så der er tilstrækkelige midler til at realisere de formål, der lægges op til i havnen, og til at fortsætte at udvikle havnen på basis af. Når jeg er lidt optaget af det med de frie midler, som ikke er nødvendige af hensyn til de to formål, så hænger det jo sammen med spørgsmålet: Hvem skal disponere anvendelsen af dem?
Det mener jeg, Folketinget skal.
Jeg mener, de skal under demokratisk kontrol.
Jeg mener ikke, det er fair, hvis en havnebestyrelse i Københavns Havn vil beslutte, at de overskydende midler, de har, kan de f.eks. disponere over til en strandpark på Amager.
Det er da et fint formål, men jeg mener faktisk, at det er Folketinget, der skal tage stilling til, om staten skal bidrage til en strandpark på Amager i større udstrækning, end det er sket.
Den slags prioriteringer hører hjemme her.
De hører ikke hjemme i Københavns havnebestyrelse, og det er baggrunden
for, at jeg mener, det er helt rigtigt, at vi tager de frie midler ud af Københavns Havns økonomi, stadig væk under hensyntagen til at vi levner en tilstrækkelig solid økonomi til, at havnen fortsat kan udvikle sig, både på erhvervsdelen og arealudviklingsdelen. Jeg vil også gerne sige, at vi jo sådan set har rigeligt at finansiere i København, som de frie midler fra Københavns Havn kan bruges til.
Jeg skal erindre om nogle af statens investeringer her, som vi er i fuld gang med: De nye S-tog, dobbeltspor til Frederikssund, udvidelsen af Helsingørmotorvejen, som for nylig blev afsluttet, metroprojektet, universitetet på Amager, Det Kongelige Teater, som vi har vedtaget, og så som sagt også udvidelsen af togkapaciteten på Boulevardbanen.
Bare for lige at nævne nogle få af de investeringer, som staten står for eller er med til at finansiere i disse år.
Derfor er det sådan set velbegrundet, også med hensyn til de københavnske aktiviteter, at vi har valgt denne model.
Så er der blevet spurgt, hvorfor vi omdanner til et aktieselskab og ikke nøjes med at trække penge ud, hvis man kan sige det sådan.
Jeg mener faktisk, det er en mere regulær form, vi vælger her med at danne et aktieselskab, forstået på den måde, at når man skal ud og entrere med andre i fælles aktiviteter, som f.eks. med Malmø eller på arealudviklingsiden, hvor det også kan komme på tale at entrere med andre, så er et aktieselskab måske en mere kendt form end en statslig selvejende institution.
Dermed får man efter min vurdering bedre mulighed for at tiltrække den nødvendige fremmede kapital til forskellige aktiviteter, man kunne gå ind i, i kraft af de to formål, havnen har nu og stadig vil få i fremtiden i en måske lidt forbedret udgave, hvis man må være så fri.
Så siger hr. Ole M. Nielsen, at det ikke er godt at sælge arvesølvet.
Men det gør vi sådan set ikke, for her får vi faktisk noget for pengene.
Vi siger godt nok, at der ligger en pose penge af en eller anden størrelse i Københavns Havn, og dem putter vi i statskassen.
Men samtidig har vi besluttet at bruge dem til anlægsinvesteringer, og dermed får vi altså bare en pose penge ombyttet til nogle faste fysiske anlæg, som også har en værdi.
Derfor er det her ikke ligefrem et godt eksempel på, at vi sælger ud af arvesølvet, tværtimod.
Jeg vil gerne takke partierne bag trafikaftalen for opbakning til lovforslaget og konstatere, at vi har et flertal for det, men jeg håber selvfølgelig, at vi under udvalgsarbejdet kan overbevise flere om, at det vi her lægger op til, faktisk er det rigtige, og at vi også på den måde kan få understreget, at det, det fortsat drejer sig om, er at udvikle Københavns Havn både som erhvervshavn og på arealudviklingsområdet, og klart i overensstemmelse med den planlægning, der ligger i Københavns Kommune.