Jens Peter Vernersen (S), 2002-02-26:
Nu tror jeg nok, at når vi normalt diskuterer immobile skatter, så diskuterer vi skatter, der sådan kan flyttes til udlandet, og ikke så meget det spørgsmål, der bliver rejst her,
om beskatning af et sommerhus skal ske det ene eller det andet sted.
Jeg mener faktisk, det er et helt særskilt spørgsmål, der kunne være anledning til at diskutere, men jeg mener faktisk, det kræver et helt andet lovforslag, hvis man skulle ændre på det.
men jeg mener faktisk ikke i den terminologi, man bruger om immobile skatter, at der er den sammenhæng.
Det spørgsmål, der er tilbage her i dag, er et af de emner, der her i Folketinget har været diskuteret flest gange, hvis man sådan ser tilbage i tiden.
Ejendomsværdiskatten er en af de skatter, der er med til at finansiere vort velfærdssamfund, og hele debatten om beskatning har ingen mening, hvis ikke det var, fordi der i befolkningen var et bredt ønske om at værne om det velfærdssamfund, som ikke mindst Socialdemokratiet har været med til at opbygge.
Vi har i Socialdemokratiet valgt en fælles finansiering for at give den danske befolkning lige muligheder på en række områder, lige muligheder for børnepasning, lige muligheder for uddannelse, lige muligheder for at blive behandlet i sundhedsvæsenet, lige muligheder for at få en ældrepleje, lige muligheder for miljøet osv.
Vi har valgt det, der er helt unikt for os, nemlig at finansiere disse muligheder i fællesskab over vore skatter.
Hvad angår ejendomsværdibeskatningen, er det jo sådan, at det er kommunerne og amtskommunerne, der får provenuet af denne beskatning.
Det, som kunne være interessant at få afklaret her af ministeren, men ellers må det jo stilles som et spørgsmål, er, hvilke planer der er for at kompensere kommunerne for de tab, de nu får ved denne her fastfrysning, som er beskrevet i lovforslaget.
Skulle der være ro om den skattenedsættelse, ville det vel i øvrigt være rimeligt, da den her skat ligger ude i kommunerne, at man så sikrede, at den skattenedsættelse kom alle borgerne i kommunen til gavn.
Det er vel egentlig ikke rimeligt, at man nu laver en skatteændring på det her område, der betyder, at en del af borgerne får gavn af ændringen, og andre netop ikke får det.
Virkningen af den skattereduktion, som vi nu har her, der ligger i regeringens skattestop, blev jo helt tydelig ved førstebehandlingen af finansloven.
På uddannelsesområdet blev presset så stort, at regeringen måtte opgive nogle af de store besparelser, der var fremlagt, bl.a. fordi der ville komme et sådant forslag, som vi ser her, og sådan kunne der også nævnes andre områder.
Når man sådan hører om det her forslag, så får man jo det indtryk, at vi lever i et land i økonomisk krise, uanset at VK-regeringen for kort tid siden overtog en endog meget stærk økonomi.
I en tid, hvor der er stigende pres på vores muligheder for beskatning, er det efter Socialdemokratiets opfattelse ikke klogt at reducere skatter, der ikke kan flyttes til udlandet, altså de immobile skatter.
Forslaget fremsættes jo tydeligvis uden sammenhæng med de konsekvenser, der er på boligmarkedet.
Enhver ved jo - og det var også måske et spørgsmål til hr. Peter Christensen - at markedets reaktion på en fjernelse af lejeværdien vil være stigende boligpriser.
Det er en diskussion, der har været ført her masser af gange, og tilkendegivelserne har været fuldstændig ens, idet boligpriserne på en- og tofamiliehuse først og fremmest fastsættes efter, hvad køberne kan betale, samt efter efterspørgslen på boliger.
Det har jo helt tydeligt været situationen de sidste år.
unge mennesker, der ønsker en familiebolig.
Forslaget fremsættes på et tidspunkt, hvor det vel næppe tidligere har været så fordelagtigt at eje sin egen bolig.
Vi har aldrig før haft så lav en rente på korte lån, i kreditforeningerne er den i nærheden af 5 pct. Det er jo som sagt ikke første gang, at det her spørgsmål diskuteres, og altid har man været enig om, at når man mindsker udgifterne på det område, så betyder det, at ejendomspriserne stiger til fordel for dem, der har hus, og til ulempe for de unge mennesker, som skal ud og købe.
Det blev også meget, meget nøje slået fast, da vi havde diskussionerne om skatteændringerne i 1998.
Økonomiske beslutninger på boligområdet har også stor betydning for hele samfundsøkonomien.
Hvis det er sådan, at vi får en overophedning i kraft af stigninger, så siger det sig selv, at så ligger der en mulighed for inflation.
Det bliver også dyrere at bygge nye huse, og der bliver også en lønstigning, som også udløser inflation.
Altså samlet set
er det her et problemområde, som man burde tage langt, langt mere alvorligt.
Lad mig så også sige: Regeringen gav udtryk for under valgkampen, at hvis man vandt valget, så skulle disse her skatter fastfryses fra dag 1.
Det er man jo langt fra med det her forslag, kan jeg da godt nævne.
Lad mig også sige: Man er også langt fra det, som der blev givet udtryk for, da Venstre, De Konservative og Dansk Folkeparti tilbage i 1997 aflagde en musketered gående ud på helt af afvikle lejeværdien.
Men sådan sker der jo så mange ændringer, fra man er i opposition, og til man kommer i regering, Det var det, man plejede at kalde løftebrud, når det var noget, der skete under den tidligere socialdemokratiske regering.