Lars-Emil Johansen (SIU), 2004-02-06:
Jeg vil gerne starte med at sige tak for den store interesse, der er for vores fremsatte forslag.
Det er jo et meget centralt emne, som har været gemt af vejen i meget lang tid, og det er ikke nogen bebrejdelse over for nogen regering eller over for nogle partier.
Det gælder ligesåvel for de grønlandske politikere, det gælder også os.
Vi har ikke været opmærksomme nok på dette problem, der hedder anbringelse af grønlandske fanger i grønlænderafdelingen på Herstedvester på ubestemt tid.
Det er ganske enkelt umenneskelige vilkår.
Jeg ved, som hr. Helge Adam Møller sagde, at der er en grund til, at de er der, og at det ikke er Vorherres bedste børn, der sidder der.
Jeg ved også, at der er begået en grov kriminel handling, og vi har ikke med dette forslag forsøgt at bagatellisere alvoren af den kriminelle handling, der er blevet begået.
Der sker ingenting.
Blot en opbevaring.
Det eneste, der sker, er, at der bliver flere og flere af dem, fordi der ikke er nogen udslusning, fordi der ikke er nogen udvikling, der peger i den rigtige retning.
Jeg vil gerne igen sige tak for den meget store interesse, der har været vist, og sige tak til fru Lissa Mathiasen fra Socialdemokraterne for hendes interesse for, at der efter et antal år skal ske en prøvelse.
Jeg vil gerne generelt sige, at det er ikke så afgørende, hvorvidt der skal kunne idømmes tidsubestemt straf eller ej, men hvis en sådan strafmulighed skulle eksistere, så skulle den eksistere i Grønland og ikke i Danmark.
Det må være et problem, et spørgsmål, som regeringen kan drøfte med den grønlandske regering og det grønlandske Landsting.
Men der må sættes en stopper for den udvikling, der har været med blot at anbringe uden nogen form for behandling, og det er så min påstand, må jeg sige til ministeren, efter at have besøgt stedet og haft samtaler med de ansatte og med de indsatte, at der ikke sker nogen behandling.
De meget pæne beskrivelser af, at der sker en kognitiv samtale, og at der sker forskellige former for behandling, genkender jeg ikke fra virkeligheden ude i Herstedvester.
Der sker en kold opbevaring og ikke andet.
Derfor ser jeg meget frem til at drøfte det her videre og deltage i Retsudvalgets drøftelse om dette spørgsmål.
Jeg siger også tak for Retsudvalgets formands tilsagn om, at udvalget tager en tur ud til Herstedvester og mødes med hovedpersonerne i den her sag.
Det er jo det, der er behov for.
Der er også ganske engagerede mennesker, der vil kunne fortælle Retsudvalget, hvordan de virkelige forhold er i stedet for det skønmaleri, som justitsministeren i dag forsøgte at tegne.
Ud over at både min kollega, hr. Kuupik Kleist, og jeg selv naturligvis gerne deltager i Retsudvalgets behandling og naturligvis gerne deltager i enhver form for forbedring af de menneskeligt set forkastelige vilkår, der hersker ude på Herstedvester, vil jeg gerne sige som afslutning, at vi gerne deltager i enhver forbedring, hvad enten det drejer sig om en misbrugsbehandling eller en psykiatrisk behandling eller en tidsbegrænsning af deres ophold i Herstedvester. Til dem, der er bekymrede for at rejse til Grønland, vil jeg gerne sige, at det kan vi jo ikke gøre noget ved.
Hvis folk er bekymrede, så er de bekymrede. Det er altså ikke noget, som vi kan gøre noget ved, og det er ikke noget, som Herstedvester kan bidrage med eller ikke bidrage med.
Jeg vil heller ikke sige, at jeg er helt hundrede procent tryg ved at opholde mig i Danmark og andre steder, men det er også et valg, jeg træffer.
Det er ikke et ansvar, jeg prøver at lægge over på andre.
Men alle ved, at der ikke gives en sådan psykiatrisk behandling, Herstedvester er for længst holdt op med at være et fængsel for psykiatriske fanger, og der er udelukkende tale om afsoning i et lukket fængsel i Danmark i strid med de fine intentioner i den grønlandske kriminallov.
Derfor er der ikke længere grundlag for at benytte tidsubestemt anbringelse i et dansk fængsel.
Det er på tide at gøre op med den bevidstløse deportation af grønlandske kriminelle til Danmark.
Der er lige så mange grønlændere med en forvaringsdom her i Danmark, som der er danskere i forvaring.
Det er en grotesk situation, og vi kan ikke være det bekendt.
Var de blevet dømt i Grønland, er det min påstand, at langt de fleste havde fået en tidsbestemt straf. Derfor skal hjemlen til at idømme tidsubestemt anbringelse i kriminallovens § 102, stk. 3 ophæves.
Jeg kender også naturligvis den procedure, der må følges, når først Retsvæsenskommissionens betænkning er frigivet, for den har jo ligget klar i et stykke tid.
Men der er en ting, som Tinget kan gøre i dag, og det er at træffe en beslutning om, at ingen grønlandske fanger længere skal kunne idømmes en tidsubestemt forvaring i Danmark, og at der fra nu af skal arbejdes konkret og målrettet for at gøre det muligt, at de grønlandske indsatte på Herstedvester vender hjem til Grønland, eventuelt til fortsat afsoning på de åbne anstalter derhjemme i Grønland.
Det beslutningsforslag, vi har haft til behandling i dag, handler om, at vi nu stopper for den umenneskelighed, det er, når man spærrer folk inde på ubestemt tid så langt væk hjemmefra, men det handler også om, at forbrydere naturligvis straffes.
Vi ønsker ikke at have et eller andet fantasisamfund, hvor forbrydere ikke straffes.
Vi er klar over, at forbrydere straffes, men at forbrydere også er mennesker - det synes jeg er vigtigt at gøre opmærksom på - mennesker med de rettigheder, som vi alle eller næsten alle nyder, takket være at vi lever i en oplyst tid og ikke i middelalderen.
Det, det drejer sig om nu, er at tænde et håb og tænde
et lys for enden af den mørke tunnel, de 18 grønlandske Herstedvesterfanger befinder sig i uden håb om nogen sinde at vende hjem eller blot at komme ud af fængslet.
Som sagt, med den meget positive modtagelse, vores forslag har fået fra flertallet her i Tinget, både fra Socialdemokratiet og fra Dansk Folkeparti, fra Det Radikale Venstre, SF, Enhedslisten og Kristendemokraterne, ser vi frem
til en konstruktiv deltagelse i Retsudvalgets behandling
, og jeg vil gerne sig tak for den fantastisk engagerede og positive tale, der blev givet fra Det Radikale Venstres side også.