Aage Frandsen (SF), 2002-04-17:
Men værdien af det har været, at vi kommer lidt tættere på at finde ud af, hvad konsekvenserne af regeringens politik er.
I den forbindelse vil jeg godt starte med én ting, nemlig at rose indenrigsministeren for det, han sagde om de vanskeligt stillede kommuner.
Det betød så i virkeligheden, at nogle fik meget, meget få penge.
Det betød næsten ingenting for dem, der fik, medens de, der virkelig var trængende, altså fik lidt flere penge, men alligevel meget få i forhold til det, de havde behov for.
Så jeg vil godt rose indenrigsministeren for, at han tager det spørgsmål ikke bare alvorligt, men ret alvorligt, sådan forstod jeg det.
Det er så nok også det eneste, jeg kan rose regeringen for i denne her sammenhæng.
Det er klart, at vores udgangspunkt er et andet end regeringens, og det er derfor, vi ikke har tilsluttet os tankerne med hensyn til, hvordan udviklingen kan være frem til 2010 ud fra de rammer, der er plads til for den offentlige vækst.
Det er vi ikke enige i, og det gør selvfølgelig også, at vi er meget bekymrede for, hvad der nu vil ske i kommunerne, og hvad kommuner og amter er nødt til at gøre for at holde de rammer, som de jo aftaler.
Men et aftalesystem er der tale om.
Og som både indenrigsministeren og finansministeren er inde på, har der jo været lidt skred i det fra den tidligere regerings side på det område.
Det har vi været tilfredse med, fordi vi mente, det var nødvendigt. Derfor tror jeg, man i de kommende år vil opleve, at væksten er mindre, selv om den er af en vis størrelse.
Men det hænger sammen med, at udgiftsbehovet jo har vist sig at være større. Så vil jeg godt lige også kommentere én ting hos finansministeren.
Nogle har en tendens til at sige, at vi i SF er interesseret i, at skatten skal stige og stige og stige.
Det er vi ikke, men vi mener, at man er nødt til at betale noget i skat for at få udgifterne betalt.
I den forbindelse er det vigtigt at holde to ting fra hinanden.
Et er, at regeringen går ind for skattestop, som jo på sigt betyder en formindskelse af skattetrykket, men vi har ikke bidraget til, at skattetrykket er steget.
I den periode, hvor vi mere eller mindre har været støtteparti eller parlamentarisk grundlag for den daværende regering, har skattetrykket været uændret.
Vi har rent faktisk bidraget til - og det håber jeg også den nuværende regering når at gøre, inden den går af - at personskatten er gået ned.
Så er der andre skatter, vi vil have sat op, men det er ud fra en tankegang om, at vi synes, man skal omfordele med hensyn til skatten.
Når man så i amter og kommuner i de kommende år vil se, at man er nødt til at skære ned, uanset at man kan tale om, at der stadig væk er en vækst, er årsagen til det jo altså, at regeringen ikke mener, at der er plads til denne vækst ud over det, som regeringen mener der er plads til.
Derfor er en række kommuner og amter nødt til at skære ned på en række områder.
Hvis man ser på ældreområdet, som vi har været inde på før, kan det godt være, der går noget til ældreområdet af de 500 mio. kr., men der er ingen garanti for, at ældreområdet vil se en vækst svarende til de 500 mio. kr. Det løfte har hr. Poul Nødgaard aldrig fået.
Det kan godt være, han troede, han fik det, men han har aldrig fået det af regeringen.
Det er jeg slet ikke i tvivl om, for her har regeringen selvfølgelig talt ærlig snak.
Med hensyn til sygehusområdet vil man se, at på nogle områder vil der ske forbedringer, godt nok på en meget bureaukratisk måde, men på andre områder må man forvente, at de ikke har råd til det.
Så ét er, at man kan tale i tal, som viser, at der er vækst; det, man oplever i kommuner og amter, er, at der vil være et nedskæringsbehov for overhovedet at få budgetterne til at hænge sammen.
Vi synes i virkeligheden, regeringen burde melde ud og sige: Vi mener godt, I kan spare dér, dér og dér.
For er det rent faktisk ikke regeringen, der påtvinger kommunerne en række ting?
Det kommunale selvstyre, som er så højt besunget, er i realitetens verden sådan, at via en stram økonomisk politik, også via en række ting, hvor man går ind og siger, at på sygehusområdet skal I gøre sådan, på de områder skal I gøre sådan, indskrænker man det kommunale selvstyre.
Men altså debatten synes jeg har været berettiget, og hvis man kan tage den tid, det har taget, til indtægt for, at den var berettiget, så må man sige, at så har den i høj grad været berettiget.