Gitte Lillelund Bech (V), 2001-01-30:
Dette beslutningsforslag bunder i de talrige undersøgelser, der jo viser, at den bedste og ofte eneste vej til integration af tosprogede i det danske samfund er at beherske det danske sprog.
Senest har vi set analyser fra Dansk Arbejdsgiverforening, der angiver, at sproglige færdigheder faktisk er en vigtigere forudsætning for beskæftigelse, end uddannelse er, og tilsvarende konklusioner har LO præsenteret i sit seneste nyhedsbrev.
Venstre mener i tråd med de nævnte konklusioner, at integration af tosprogede børn bedst sikres, hvis kommunernes pligt til at tilbyde modersmålsundervisning i folkeskoleregi ophæves og danskundervisningen af tosprogede børn i stedet styrkes.
Det er vigtigt, at det er muligt for kommunerne at vælge at prioritere anderledes internt i deres egne budgetter, så man kan vælge, at de midler, der i dag anvendes til modersmålsundervisning, skal anvendes til øget danskundervisning.
Samtidig synes vi, det er væsentligt at sikre, at tosprogede børn tilskyndes til at gå i dansk børnehave for at træne det danske sprog.
Det, vi først og fremmest må konstatere, er, at det kan altså ikke dokumenteres, at modersmålsundervisning er mere fremmende for danskindlæringen end en tilsvarende tidlig indsats i dansk.
Det har vi Undervisningsministeriets ord for, og vi mener faktisk, det er væsentligt med en øget og tidlig indsats i dansk over for tosprogede børn for at sikre integrationen.
Vi tror, det vil være bedre end at opretholde den nuværende ordning med modersmålsundervisning.
Derudover støtter vi os til de mange tosprogede forældre og de indvandrerorganisationer, der har gjort os opmærksom på, at det faktisk er en bjørnetjeneste, vi gør de tosprogede børn ved at tilbyde dem modersmålsundervisning.
De siger, at det ville være bedre at udnytte ressourcerne til en forbedring af danskundervisningen, gerne mens børnene er små, og det lytter vi til.
Sprogstimulering og danskundervisning skal efter vores mening sættes i gang i en meget tidlig alder, da det er velkendt, at små børn har en medfødt evne for at lære sprog, indtil de fylder 4 år.
Allerede fra barnet er 9 måneder, overstiger dets hjernekapacitet faktisk ofte de voksnes, og så topper den 4-års-alderen.
Derfor tror vi, at hvis der sættes ind med en så tidlig sprogstimulering i dansk, er det den rette vej frem.
Leg og samvær med danske børn i en tidlig alder
har langt større betydning for, om tosprogede børn lærer dansk, end den indsats, folkeskolerne kan tilbyde, når først børnene har nået skolealderen.
Det viser bl.a. analyser fra Stanford University, og det er jo netop det, vi ser i en del kommuner, bl.a. i Ishøj, hvor jeg forstår, at undervisningsministeren var på besøg i en børnehave forleden.
Her har man netop valgt at satse på tidlig danskundervisning og satse på, at tosprogede børn starter i vuggestue og børnehave for derigennem at få leget det danske sprog ind.
Jeg kan konstatere af denne debat, som vi jo har haft
Jeg har forstået, at alle partier er enige om, at der skal øget fokus på, at det er det at kunne dansk, der sikrer integrationen, og derudover at også alle partier synes, det er væsentligt med en tidlig sprogstimulering.
Det ser jeg også som noget positivt.
Tænk engang, hvis vi faktisk kunne få sat aldersgrænsen ned fra 4 til 3 år eller måske endnu længere ned.
Det store kardinalpunkt i denne debat er det, som hr. Aage Frandsen fra SF nævnte: Hvad er det, der er bedst?
Hvordan lærer børnene bedst?
Lærer de bedst ved først at kunne deres modersmål og derefter lære dansk, eller lærer de bedst ved en intensiveret indsats i dansk?
Vi henholder os altså til undervisningsministerens svar, hvoraf det fremgår, at der ikke er kendskab til videnskabelige undersøgelser, som viser, at modersmålsundervisning er mere fremmende for danskindlæringen end en tilsvarende tidlig indsats i dansk.
Med hensyn til spørgsmålet om EF-direktivet fra 1977 eller FN's konvention fra 1989
vil jeg sige, at det er jo ikke på nogen måde forslagsstillernes intention, at Danmark skal bryde de direktiver, man én gang har tiltrådt.
Men vi mener, det er væsentligt at få set på, hvordan man kan løse opgaven, og her mener vi altså ikke, at kommunerne skal have pligt til at udbyde modersmålsundervisning i den form, det sker i dag.
I andre EU-lande kan man snildt overholde direktivet ved at gøre det på en anden og mere smidig måde, end man gør i Danmark, og det synes vi da er værd at tage
Sluttelig vil jeg sige, at integrationen af tosprogede i det danske samfund er jo alfa og omega, og den hænger sammen med danskkundskaberne.
Derfor er det væsentligt at have øget fokus på det punkt, og jeg har i hvert fald bemærket, at det var der tilsagn om over hele linjen.