Yvonne Herløv Andersen (CD), 1998-11-13:
Det er jo en ikke uinteressant debat, og jeg vil da støtte helt op om hr. Jørn Jespersen og hr. Frank Aaen i deres synspunkter, for jeg savner at få en faglig begrundelse for det.
Den kom jo ikke frem.
Men der kom en meget principiel holdning omkring, hvem det er man ønsker der skal drive apotek.
Det virker bare ikke, så altså hvis man interesserer sig for, hvad der står i lovforslaget, har det jo ingen rimelighed
og slet ikke, da områderne bliver mere og mere integreret i EU-lovgivningen og retter sig derefter.
Så jeg kan simpelt hen ikke forstå det.
Jeg har i hvert fald ikke fået en forklaring, jeg kan bruge til noget.
Og så er det, jeg som medlem af CD støtter op om de synspunkter, der kom heroppefra før. Men jeg synes, vi skal prøve at koncentrere os om det lovforslag, der ligger på bordet.
Det er jo en genfremsættelse, som ikke nåede så langt som til en behandling.
Der er i nogen grad tale om en opsamlingslov, hvad jeg ved man har behov for med visse mellemrum.
Derudover har det især været spørgsmålet om apotekernes tavshedspligt, som med denne ændring af loven bliver lempet.
Og det gør den jo, fordi det har vist sig, at det er nødvendigt for at komme de tilfælde til livs, hvor apotekeren ved eller har en begrundet formodning om, at en kunde ikke bare indløser receptpligtig medicin til eget normalforbrug, men f.eks. kan være inde i et misbrug eller kan have til hensigt at videresælge det lægemiddel, han lige har fået udleveret.
Det kan også virke underligt, når samme mand kommer ind med recepter fra flere forskellige læger på et bestemt middel, som man ved er nemt omsætteligt på gadeplan.
Apotekerens tavshedspligt har hidtil været til hinder for at gribe ind i de tilfælde.
Men nu beder man så om, at apotekeren og dennes stedfortræder kan reagere.
Det kan de så også gøre på henvendelser, de får fra deres personale.
Det tror jeg egentlig kan have en positiv indflydelse på antallet af omsatte midler på gadeplan, og det støtter fint op om de restriktioner, som allerede er indført, som bl.a. blev indført på baggrund af lægemidlet Rohypnol, som jo var meget eftertragtet også på gadeplan.
I forbindelse med videregivelse af oplysninger indføres så en hjemmel for Lægemiddelstyrelsen til at fastsætte regler om apotekets adgang til at videregive oplysninger - det synes jeg er væsentligt - til den læge, som har udstedt recepten, for at afhjælpe f.eks. fejl eller mangler i den recept, som er kommet frem.
område
Så er der spørgsmålet, der kolliderer lidt: Det er
lægemiddelstatistikken og dens brugbarhed.
Dér vil det jo være hjælpsomt, hvis man kan komme helt ned på det enkelte præparat, fordi det, vi i dag har, er jo oplysning på stoffer.
Og det kan jeg godt se i nogen grad kan kollidere med virksomhedernes interesser.
Det bliver vi nødt til at kigge nærmere på i udvalget.
Men det vil være meget vanskeligt at skulle gå ind og have en forhåndstilkendegivelse hver gang, så det bliver et udvalgsspørgsmål. Endelig gives der sundhedsministeren hjemmel til at fastsætte regler om Lægemiddelstyrelsens adgang til i kontroløjemed at videregive oplysninger fra lægemiddelstatistikken, registrering af lægernes udstedelse af medicin, altså lægemiddelstatistikregisteret, fordi det er så væsentligt at vide, hvad den enkelte læge egentlig udsteder af den samme gruppe medicin, det samme præparat.
Med de opstramninger, der lægges op til med dette forslag, får vi så en bedre kontrol.
Vi får en bedre kontrol
med misbruget, med receptudstedelsen og, synes jeg også, med forbruget af medicin generelt, og det kan vi selvfølgelig støtte.