Ole Stavad (S), 2004-05-19:
Dette lovforslag indeholder en lang række elementer.
Flere af dem er ganske fornuftige og udtryk for, at man tilpasser lovgivningen til den udvikling, der er sket, siden den oprindelige lovgivning blev vedtaget, og den del af lovforslaget er vi enige i og støtter. Men når vi når til den konklusion, at vi sammen med resten af oppositionen må stemme imod lovforslaget, skyldes det, at der er nogle steder, hvor ministeren kommer med forslag, der klart åbner nogle spekulationsmuligheder.
Der er også et enkelt element i lovforslaget af en sådan karakter, at hvis alle Folketingets medlemmer og ikke kun vi, der har glæden af at være medlemmer af Folketingets Skatteudvalg, kendte indholdet, forløbet og ministerens forsøg på at begrunde det, ville man sidde tilbage med undren, og så ville jeg faktisk have så stor tillid til Folketinget og Folketingets medlemmer, at det ændringsforslag, som oppositionen har stillet, og som vi om et øjeblik kan stemme om, ville blive vedtaget - måske med kun skatteministerens stemme imod.
Det er ikke lykkedes at få nogen anden begrundelse fra skatteministeren for det forslag, end at
hvis ministeren ikke får det vedtaget, vil det være i strid med regeringens skattestop.
Ministeren og regeringen har gjort en hel del ud af, at regeringens skattestop ikke forhindrer, at man retter op på urimeligheder, uhensigtsmæssigheder og direkte huller i skattelovgivningen, men hvis det forslag, vi her taler om, bliver vedtaget, vil Folketinget vedtage at åbne et direkte nyt skattehul.
Hvis vi derimod lader loven være uændret, vil dette skattehul ikke komme til at eksistere.
Sagen har haft et underligt forløb, som der ikke er tid
til at redegøre for, og som jeg heller ikke skal trætte Folketinget med
Men der er blevet truffet en forkert administrativ afgørelse i Skatteministeriet, som betyder, at lovgivningen bliver fortolket lodret forkert, og at der udvikles en forkert praksis i en kortere periode.
Dette betyder, at der bliver givet fradrag for omkostninger, man ikke har haft, og at man kan indeksere ejendomsværdier med den konsekvens, at med det, man kan trække fra, når ejendomsavancebeskatningen skal beregnes, får man langt større fradrag, end der nogen sinde har været grundlag for.
Det forhold bliver der så på et tidspunkt sat fokus på, og efter at skatteministeren først har benægtet sagen - og det skal jeg fuldstændig undskylde ham, for han er selvfølgelig nødt til at støtte sig til de eksperter, han har i sit ministerium - bliver sagen alligevel så klar, at skatteministeren er nødt til at anmode kammeradvokaten om at komme med et notat og et responsum på sagen.
Kammeradvokatens konklusion er fuldstændig soleklar: Administrationen af lovforslaget er i direkte modstrid med den lovgivning, der er vedtaget, og det foranlediger, at skatteministeren i fjor måtte udsende et nyt cirkulære, som sikrer, at der bliver administreret i overensstemmelse med lovgivningen.
Derefter går der nogle få måneder, og så fremsætter ministeren et lovforslag, som genindfører den hidtil ulovhjemlede retstilstand med kun denne ene begrundelse: Den ulovhjemlede retstilstand var den praksis, der eksisterede, da skatteministeren indtrådte i embedet, og så er man nødt til at opretholde den på grund af regeringens skattestop.
Imidlertid siger kammeradvokaten fuldstændig klart i sit notat og sin beskrivelse, at den lovgivning, der blev lavet i sin tid, sikrer, at enhver kan få det fradrag, han skal have og er berettiget til, og derfor er der ikke noget grundlag for at lave en sådan indeksering.
Skatteministeren har i et samråd - jeg ved ikke, om jeg kan sige det på den måde - forsøgt at forklare baggrunden for forslaget, men det eneste svar, han havde, var, at han følte, at han ellers ville komme i strid med regeringens skattestop.
Derfor vil jeg godt bede skatteministeren her i dag give Folketinget og offentligheden en klar begrundelse for, hvorfor han genindfører en regel, det aldrig har været Folketingets mening at indføre, og som på grund af en fejl har eksisteret i en kortere periode, men som efter både kammeradvokatens og alle andres vurdering betyder, at der indføres et fradrag for omkostninger, som ingen har haft eller har haft nogen grund til at have, og nogle derfor kommer til at betale en lavere skat, end det nogen sinde har været tiltænkt fra noget Folketings side.
Hvis skatteministeren bliver siddende på sin stol - det kan han jo en gang imellem godt lide, når han føler, han har en skidt sag - må det være en tilståelse over for dette Folketing af, at han ikke har nogen ærlig begrundelse.
Men hvis skatteministeren ikke vil sige noget, vil jeg gerne udfordre og opfordre ordførere fra regeringspartierne til at prøve at give en forklaring.
Lad os høre, hvad vi ikke hidtil har hørt, for
det må da kunne begrundes, hvis man anmoder Folketinget om at vedtage lovforslag af denne karakter.
Hvis der ikke er nogen, som går ind i debatten og giver os en forklaring på, hvad det er, man er i gang med, håber jeg, at jeg må have lov til at nære den tillid til Folketingets flertal, at alle de, der ikke har oplevet forløbet, siger: Der må vel være noget om det, den socialdemokratiske ordfører står og siger, og derfor stemmer vi for det ændringsforslag, som en enig opposition - der i øvrigt udgør et flertal i Folketingets Skatteudvalg, men desværre ikke her i Folketingssalen - har stillet.
Vi har brug for, at nogle ejer tvivlens nådegave og stemmer sammen med os om et øjeblik, når ændringsforslaget kommer til afstemning.
Jeg glæder mig til at høre den forklaring, som ingen hidtil har ønsket eller været i stand til at give Folketinget.
Hvis det er sådan, at der ikke kommer en sådan forklaring, kan vi konstatere, at al den bragesnak, som statsministeren, skatteministeren og andre ministre er kommet med om, at regeringens skattestop ikke forhindrer, at man lukker huller, er endog så grotesk, at hvis man skal overholde de selvbestaltede regler for regeringens skattestop, føler man sig nødsaget til at åbne et direkte skattehul.
Jeg glæder mig til at høre skatteministerens replik.