runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ulrik Kragh (V), 2003-11-20:
Jeg er ked af at sige det, men der var forfærdelig meget tomgang og forfærdelig lidt handling i forhold til de kæmpe problemer, vi står over for.
Nu kunne jeg forstå, at hr. Poul Qvist Jørgensen var skuffet over, at man ikke havde holdt Folketinget orienteret siden den forespørgselsdebat, vi havde den 9. april.
Det skyldes måske, at hr. Poul Qvist Jørgensen ikke har læst alverden i den redegørelse, regeringen kom med den 7. maj, hvoraf det bl.a. fremgår, at politiindsatsen i forhold til den åbenlyse hashhandel i vidt omfang må karakteriseres som virkningsløs.
Samtidig er der igennem det senere år afdækket flere kriminelle strukturer, herunder med relation til rockermiljøet.
I forhold til hr. Qvist Jørgensens tidligere bemærkninger er det måske en af årsagerne til, at hr. Qvist Jørgensen ikke føler, at der har været den store information og debat om, at vi kunne gøre det her sammen.
Det er således, at Socialdemokratiet stod bag det her stykke papir og denne her redegørelse.
Man tog den til efterretning på det tidspunkt, den blev fremsat.
Og derfor er jeg nødt til at spørge hr. Poul Qvist Jørgensen: Står Socialdemokratiet stadig væk bag, at der skal gøres en indsats for med de nødvendige midler at få standset hashhandelen og få standset kriminaliteten på Christiania, ja eller nej?
Ulrik Kragh (V), 2003-11-20:
Jeg må hellere starte med hr. Qvist Jørgensen.
I regeringens redegørelse fra den 6.-7. maj står der klart, at der i hashens bagland er relationer til rockermiljøet.
Det er derfra, jeg har den oplysning.
Og når hr. Qvist Jørgensen siger, at det ikke er lykkedes at mødes på Christiania, så mindes jeg da et fællesmøde, vi har haft på Operaen på Christiania for godt et års tid siden, så det kniber måske lidt med hukommelsen.
Det kan måske også være derfor, at vi synes, det kunne være relevant, hvis Socialdemokratiet nu klart og utvetydigt tilkendegav, at de står bag den intensiverede politiindsats, der foregår på Christiania, at man klart og utvetydigt tilkendegiver, at man ikke vil have hashhandel i fremtiden, og at man derfor vil være med til at stå bag en beslutning, der gør, at vi kan få ordnede vilkår på Christiania, således at vi kan få løftet Christiania over i et nyt Christiania som det, jeg beskrev i min ordførertale.
Det er sådan set også et svar til hr. Per Kaalund.
Det er ikke nødvendigt for os at få yderligere bemærkninger fra regeringen, men derimod er det nødvendigt for os at få noget at vide om, om Socialdemokratiet vil ryste på hånden i retspolitikken, eller om de vil stå bag det, de egentlig går og siger, når der er retspolitiske debatter i Folketinget.
Poul Qvist Jørgensen (S), 2003-11-20:
Jeg har en bemærkning, og jeg har et spørgsmål til hr. Ulrik Kragh i anledning af det, som hr. Ulrik Kragh lige har sagt.
Spørgsmålet er: Har hr. Ulrik Kragh nogen sinde påhørt et indlæg fra Christianiaordføreren fra Socialdemokraterne, uden at den pågældende ordfører - det er altså mig - har givet udtryk for, at det store problem er hashhandelen? Har hr. Ulrik Kragh nogen sinde - jeg ved godt, at det aldrig har været på Christiania, for det er aldrig lykkedes os at mødes derude, men andre steder - kunnet undgå at høre mig give udtryk for den massive problemstilling lige netop her?
Og så til myten.
Hr. Ulrik Kragh har indtil nu afgivet indtil flere forskellige mærkværdige oplysninger - der var jo stemplingen af halvdelen af befolkningen derude før.
Jeg vil gerne spørge: Er hr. Ulrik Kragh i besiddelse af en eneste oplysning, der beviser noget som helst om, at der er en klar sammenhæng mellem rockerkriminaliteten og hashhandelen på Christiania?
Line Barfod (EL), 2003-11-20:
Det er jo muligt, ministeren mener, at sådan som Christiania ser ud, er rædselsfuldt.
Ikke desto mindre er det altså landets næststørste turistattraktion, så der er ganske mange, mange tusinde mennesker, der åbenbart mener, det er et godt sted at tage hen.
Og sådan er det jo med mange andre områder, at man kan have forskellig smag med hensyn til, hvad man synes er rædselsfuldt eller ikke rædselsfuldt.
Det er sådan set ikke det, vi burde debattere her, men derimod, hvorvidt man har ret til at gå ind og ændre et område og ændre i forhold til de folk, der bor der, uden at inddrage de mennesker, der bor der.
Og hvad er det for et grundlag?
Og det kan jeg faktisk ikke forstå at man ikke for længst har sørget for at fremskaffe.
Ulrik Kragh (V), 2003-11-20:
Nu har forsvarsministeren på glimrende vis givet fru Line
Barfod svar på spørgsmålet angående kammeradvokaten, men jeg kan tilføje, at den dag, hvor der skal laves om på loven, skal der naturligvis være et kvalificeret beslutningsgrundlag, der er genstand for alles kendskab, så den tid, de glæder. Når hr. Per Kaalund ligesom forsøger på at sætte spørgsmålstegn ved, om vi har manglende tillid til regeringens retspolitik, og om det er derfor, vi er nødt til at få det ind i vedtagelsen, så har jeg faktisk lyst til at vende den om og spørge hr. Per Kaalund og Socialdemokratiet, om situationen er den, ved at man nu får præciseret, at man vil have den intensiverede politiindsats, og at man vil have standset hashhandelen gennem en rydning af Pusher Street, at Socialdemokratiet nu ryster på hånden i forbindelse med deres retspolitik?
Er Socialdemokratiet nu i en situation, hvor man ikke rigtig vil røre ved det, der er med til at finansiere rockerkriminalitet? Jeg synes, det er skammeligt, at man fra Socialdemokratiets side slår sig op på, at man har en retspolitik, man ønsker at fremme, og en retspolitik, der ligger meget tæt op ad regeringens, men når der virkelig skal slås til, så begynder Socialdemokratiet at ryste på hånden.
Svend Aage Jensby (V), 2003-11-20:
Nej, hr. Helge Adam Møller husker fuldstændig korrekt.
Det bringer mig sådan set til at citere fra en debat, der var her i Folketinget den 20. januar 1994.
Det er snart 10 år siden, og den daværende justitsminister hed Erling Olsen.
I spalte 5335 siger den daværende justitsminister følgende: KL
. 15.40 Når det drejer sig om narkotikaen, når det drejer sig om hæleri og den almindelige kriminalitet, er sagen ganske enkel. Hvis det tager et større omfang og bliver mere organiseret, så det ikke er enkeltpersoner, man kan ramme ved lovgivningen, men hvis det hele blusser op, som politiledelsen har forudsagt, er der en ny situation.
Og så er vi dér, hvor vi kan sige, at det truer hele Christianias eksistens. Det var den daværende socialdemokratiske justitsminister, der sagde det.
Nu er der gået næsten 10 år.
Denne regering har konstateret, at det er gået nøjagtig, som man kunne frygte dengang.
Derfor vil vi have orden i tingene både på kriminalitetsområdet og det boligmæssige område.
Så enkelt er det.
Så hr. Helge Adam Møller husker helt rigtigt.
Helge Adam Møller (KF), 2003-11-20:
Jeg bliver nødt til at få forsvarsministerens hjælp til at genopfriske min hukommelse, for nu hører vi jo så mange spørgsmål om christianitternes rettigheder, og det synes jeg
selvfølgelig er et vigtigt og væsentligt spørgsmål.
Men var det ikke rigtigt, at der tilbage i begyndelsen af 1970'erne var nogle, og en del af dem bor stadig væk derude, der tyvstjal og besatte noget offentlig ejendom, og at det blev kendt ulovligt af Højesteret? Er det ikke også korrekt, at efter at der blev vedtaget en Christianialov i slutningen af 1980'erne og en lokalplan og en rammeaftale, har vi haft et stort antal af de beboere, der har boet derude op gennem 1990'erne og i begyndelsen af 2000-tallet, som groft og systematisk har brudt den rammeaftale og har brudt den lokalplan måned efter måned?
Svend Aage Jensby (V), 2003-11-20:
Til fru Line Barfod: Efter debatten skal jeg overlade den kommenterede offentlighedslov til fru Barfod.
Der kan man nemlig se, at enhver regering naturligvis fra sagkyndige har mulighed for at indhente vurderinger og udtalelser.
Det, vi gør i regeringen, det, Christianiaudvalget i første omgang gør,
Det er dertil, man bruger juridisk, sagkyndig bistand.
Så enkelt er det.
Det har aldrig nogen sinde været genstand for offentlighed, hvad enten det er i skattespørgsmål, eller det er i enhver anden sammenhæng.
Sådan er regelsættet ganske enkelt.
Og lad mig så sige: Enhver christianit, der har lyst til at kontakte Christianiaudvalget, kan gøre det.
Det er jo netop det, jeg synes er så fortræffeligt ved Christianiaudvalgets arbejdsfacon.
Der er lavet hjemmeside; enhver kan komme med sine betragtninger.
Udvalget har bevæget sig ud i Christiania én gang på invitation, men det har ikke været fra den modsatte side.
Der havde man chancerne, hvis man havde noget på hjerte, havde noget at bidrage med konstruktivt.
Villy Søvndal (SF), 2003-11-20:
Jeg synes, det er fint, at forsvarsministeren gik ind, men jeg synes, det efterlader et par spørgsmål.
Det ene er, om forsvarsministeren ikke vil bekræfte, at det kun efter pres lykkedes at sikre, at kammeradvokatens notat kommer frem nu.
Jeg synes også, det er svært at sammenligne med en skattesag, hvor man har to modstående parter.
Opfatter forsvarsministeren det sådan, at Christiania er samfundets modpart? Sådan opfatter jeg det jo ikke.
Jeg opfatter det, som om det er et område i Danmark, der på mange måder er specielt og på mange måder spændende, men som selvfølgelig også indeholder en række problemer, ligesom et samfund gør.
Og så forstår ikke, at forsvarsministeren blev lidt vred over, at det undrede nogle af os, at finansministeren sidder for bordenden.
Det er, fordi jeg, naiv, som jeg er, ville tro, at hvis det er politiproblemet og hashproblemet, regeringen går efter, hvorfor skal Justitsministeriet så ikke have formandskabet?
Det er vel det, de har forstand på, eller hvad?
Hvis hensigten er boligbyggeri, og at der skal ryddes op i det, hvorfor er det så ikke Økonomiministeriet?
Det er jo derfor, nogle af os fatter den mistanke, at når det er Finansministeriet, så må det være, fordi der er rigtig mange penge i det her.
Per Kaalund (S), 2003-11-20:
Nu synes jeg nok, at hr. Ulrik Kragh vender tingene på hovedet.
Det vil fremgå af den ordførertale, som hr. Poul Qvist Jørgensen på vores partis vegne holder om et øjeblik, at vores udgangspunkt er den vedtagelse, der er gjort i Folketinget den 9. april 2002.
Det, jeg spørger om, er: Er det virkelig nødvendigt, at regeringspartierne skal komme med en yderligere opfordring til regeringen til et arbejde, der er i gang på et grundlag, som vi har været fælles om at vedtage?
Der må jo ligge en mistænkeliggørelse af regeringen og regeringens arbejde om, at der ikke er fremdrift nok i det.
Ulrik Kragh (V), 2003-11-20:
Nu er dagsordenen jo vedrørende Christiania og ikke vedrørende en ellers udmærket by, Horsens, men jeg kan i hvert fald sige, at vi ikke har områder som Christiania i Horsens, tværtimod er det en skøn by.
Med hensyn til de spørgsmål, der også var fra hr. Villy Søvndal om, at man ligesom skulle plastre området til med betonbyggeri - det var sådan nogenlunde den stemning, jeg kom i, da jeg hørte det - så synes jeg jo netop, at det, statsministeren klart definerede i sin redegørelse, var, at det gamle voldanlæg er bevaringsværdigt, og at det ikke skal udsættes for byggeri.
Der er jo med den lokalplan, som hele tiden har været gældende for Christiania, en plan for, hvor der kan være boliger, og en plan for, hvad der skal være rekreativt.
Det, jeg vil spørge hr. Villy Søvndal om, er, om ikke SF synes, det er værdigt, at vi bevarer de bevaringsværdige fæstningsanlæg på voldene, og at vi sørger for, at de steder, hvor der er beboelse, bliver det gode boliger.
Ulrik Kragh (V), 2003-11-20:
At hr. Villy Søvndal i sit ordførerindlæg har svært ved at kende forskel på, hvad der er frihed under lovlige vilkår og frihed under ulovlige vilkår, kommer sådan set ikke bag på mig, når vi taler Christiania.
Det, som får mig til at tage en kort bemærkning til hr. Villy Søvndal, er bemærkningerne om lukkethed.
Der synes jeg, at hr. Villy Søvndal gør vært uden regning, når man ser den redegørelse, regeringen fremkom med den 6. maj, hvor der bl.a. står, at helhedsplanen skal udarbejdes med hensyn til de værdier, som dele af Christianiaområdet repræsenterer.
Det nedsatte udvalg eller en arbejdsgruppe nedsat af udvalget kan afholde drøftelser med repræsentanterne for beboerne på Christianiaområdet.
Ligeledes står der i kommissoriet, som udvalget arbejder efter, at helhedsplanen skal udarbejdes med skyldig hensyn til de værdier, som dele af området repræsenterer.
Er det lukkethed og et udtryk for, at man ikke ønsker at inddrage de berørte beboere på Christiania?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-11-20:
Ja, ja, disse sidste spørgsmål, som hr. Jeppe Kofod rejser, bliver jo fyldigt belyst, når vi skal have en høring osv.
Jeg vil ikke blande mig i, hvordan man laver undersøgelser.
Det skal de folk, der står for undersøgelserne, have fuldstændig frie hænder til. Til det første spørgsmål, som hr. Jeppe Kofod rejste, vil jeg gerne sige: Jeg er jo ikke den eneste, der har sagt, at Saddam Husseins regime og risikoen for eksistensen af masseødelæggelsesvåben udgjorde en trussel mod det internationale samfund.
Det har FN faktisk sagt.
Det var på den baggrund, jeg har udtalt mig, plus at vi jo ved, at Saddam Hussein har rådet over masseødelæggelsesvåben.
Hr. Jeppe Kofod skylder os da et svar på, hvorfor i alverden Saddam Hussein ikke har redegjort for over for FN's Sikkerhedsråd, som han blev bedt om, hvor de var blevet af, når vi nu ved, at han har rådet over masseødelæggelsesvåben og har brugt dem.
Al logik tilsiger da, at når ikke han vil redegøre for, at de er blevet væk, så må han stadig have dem.
Det er på den
baggrund, jeg har udtalt mig, men jeg er altså ikke den eneste, der har sagt, at det var en sikkerhedstrussel.
Det har FN's Sikkerhedsråd gjort enstemmigt.
Jeppe Kofod (S), 2003-11-20:
Først: Det andet spørgsmål fik jeg ikke noget svar på, altså om, hvorfor statsministeren ændrede forklaring fra foråret, hvor statsministeren sagde, at det her med masseødelæggelsesvåben ikke er noget, vi tror, det er noget, vi ved, og så senere i Information i et interview siger, at der er tale om politiske vurderinger.
Det er to vidt forskellige verdener.
Jeg håber bare, at statsministeren kan komme med et overbevisende svar på det spørgsmål.
Og så om et folkeretligt grundlag: Der hørte jeg altså statsministeren, og det vil jeg gerne takke for, anerkende, at der er diskussion om det folkeretlige grundlag for Irakaktionen, men at regeringen er nået frem til en eller anden konklusion om, at det var i orden.
Ja, det er gået op for alle, tror jeg, men der er mange andre, f.eks. nogle af de folkeretseksperter, vi har, som er dybt uenige i, at det er det.
Men for at vi ligesom kan komme videre i denne her diskussion, vil jeg bare høre i forbindelse med den her udredning, som skal laves i Det Danske Institut for Internationale Studier, om statsministeren er enig i, at den også skal belyse, hvorvidt erfaringerne fra Irakkrigen og det folkeretlige grundlag var i orden, altså når uafhængige eksperter, uafhængige af regeringen, uafhængige af oppositionen kigger på det spørgsmål her.
Jeg skal bare høre, om statsministeren er enig i, at det er vigtigt, sådan at vi kommer videre i diskussionen.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-11-20:
Til hr. Jeppe Kofod vil jeg sige det selvfølgelige, at man jo ikke kan gøre andet end at anerkende, at der har været en diskussion.
Det har der da.
Der har jo været megen uenighed.
Men det, både udenrigsministeren og jeg har gjort rede for i dag, er, på hvilket grundlag regeringen har truffet sin beslutning, og vi har påvist, at regeringens beslutning er truffet på basis af eksisterende FN-resolutioner.
Og jeg kan da ikke gøre andet end at konstatere, at det er der altså andre der har været uenige i.
Men der er ingen, der over for os har præsenteret nogen overbevisende argumentation for, at vi skulle have uret, tværtimod, og det er altså grunden til, at vi fastslår, at deltagelsen i den internationale koalition har fundet sted på et FN-grundlag.
Så blot til hr. Søren Søndergaard
, idet jeg kan henvise til, at udenrigsministeren om et øjeblik vil komme mere detaljeret ind på noget af det, som hr. Søndergaard rejste, vil jeg sige, at det da er klart, at ethvert forløb da altid giver anledning til overvejelser.
Alt andet ville da være forkert.
Men dem har vi også redegjort fyldigt for i dag.
Når vi gør os alle disse overvejelser og skruer filmen tilbage og ser på, hvordan forløbet har været, så er der intet som helst, der giver mig bare den mindste anledning til at fortryde de beslutninger, der har været truffet.
Tværtimod er jeg sådan set af hele forløbet kun blevet bekræftet i, at Danmark traf den rigtige beslutning ved at deltage på den rigtige side i konflikten mellem et diktatur og et demokrati.
Søren Søndergaard (EL), 2003-11-20:
Jeg tror sådan set, at statsministeren til dels er forud for sin tid - forstået på den måde, at statsministeren i højere grad forholder sig til den debat, vi skal have i morgen, end til den debat, vi har haft i dag.
Jeg indrømmer, at det måske har været svært helt at kunne gennemskue det ud fra de indlæg, der har været holdt, men hvis statsministeren prøver at læse forespørgslens ordlyd, lyder den: Giver erfaringen fra dansk deltagelse i krigen i Irak regeringen anledning til overvejelse af betingelserne for dansk deltagelse i fremtidige krige, herunder krav om dokumentation for fremsatte påstande, krav til information fra alliancepartnere og krav om anvendelse af våbentyper i forhold til internationale konventioner m.v.? Her ved debattens afslutning synes jeg, det kunne være godt, hvis statsministeren lige i hvert fald kort forsøgte at svare på de spørgsmål, som var opstillet i denne her forespørgselstekst, og som jeg bl.a. rejste i mit ordførerindlæg.
Jeppe Kofod (S), 2003-11-20:
Jeg har bare to korte spørgsmål til statsministeren, og det ene spørgsmål er på baggrund af statsministerens besvarelse af forespørgslen, hvor statsministeren siger, at der overhovedet ikke var tvivl om grundlaget for Irakaktionen, fordi der var et folkeretligt grundlag.
Jeg er nødt til at spørge statsministeren og regeringen: Anerkender statsministeren, at der i den internationale debat om dette spørgsmål har været udtrykt tvivl om det folkeretlige grundlag for Irakaktionen tilbage i marts måned?
Anerkender statsministeren, at der faktisk er givet udtryk for, at det ikke var i orden?
Er det regeringens holdning, at sådanne synspunkter ikke gælder, og at der kun er ét sandt synspunkt, nemlig at det folkeretlige grundlag for Irakaktionen var i orden?
Eller er statsministeren mere på linje med udenrigsministeren, der sagde i sin besvarelse, at efter regeringens opfattelse var det folkeretlige grundlag i orden.
Ja, efter regeringens opfattelse - men der er mange andre opfattelser af, om det folkeretlige grundlag var i orden, og jeg vil bare høre, om statsministeren anerkender, at der er en diskussion om det spørgsmål.
Det er det ene.
Det andet, jeg vil spørge om, er: Statsministeren taler om retorik og fakta, men i starten af året sagde statsministeren, at med hensyn til om der er masseødelæggelsesvåben i Irak, er det ikke noget, vi tror; det er noget, vi ved.
Men senere sagde statsministeren i et interview i Information, tror jeg det var, at der var tale om politiske vurderinger og ikke om viden.
Var det retorikken, der løb af med statsministeren i foråret, eller hvad ligger der bag denne pludselige forandring fra viden til politiske vurderinger?
Morten Helveg Petersen (RV), 2003-11-20:
Jeg vil da sige, at nogle af de begrundelser, som Kristendemokraterne anfører, jo er argumenter, vi også har gjort gældende for vores vedkommende.
At vi hidtil har været uenige om fortolkninger, og at der givetvis også vil opstå uenighed, næste gang vi måtte diskutere noget sådant, er helt evident.
Men jeg kan slet ikke forstå, hvordan hr. Villy Søvndal kan tro, at der kan udstedes garantier for, hvordan man kan tolke i en fjern fremtid.
Det synes mig noget abstrakt, men sådan er SF's tilgang måske til dele af problemet.
Jeg vil godt på det kraftigste have mig frabedt, at vi skulle tage let på diskussionen.
Når vi vælger at bruge så megen energi på selv at spille ud med kriterier til styrkelse af FN og på at prøve at håndtere denne meget vanskelige diskussion om kriterier, er det netop udtryk for, at vi tager diskussionen meget alvorligt.
Jeg synes faktisk også, det kunne være befriende, hvis det var sådan, så SF på et tidspunkt selv ville gøre sig umage med at redegøre for, hvad man egentlig synes, man kan bidrage konstruktivt med i et sådant forløb.
Villy Søvndal (SF), 2003-11-20:
Hensigten med debatter i Folketinget og vedtagelser er at skabe bare en lille smule klarhed.
I marts måned var Folketinget delt i to næsten lige store dele: regeringen og Dansk Folkeparti, der syntes, at der var en klart forankret baggrund i FN for at gå i krig med Irak, over for et mindretal, der sagde, at det var der ikke.
På det tidspunkt tilhørte hr. Morten Helveg Petersen mindretallet, og derfor vil jeg bare spørge: Hvad har hr. Helveg Petersen i dag imod formuleringen i hr. Jann Sjursens vedtagelsesforslag, der indledes sådan: »Folketinget konstaterer, at krigen mod Irak skete uden et klart FN-mandat.«
Det er jo det, der skiller her i diskussionen, og medmindre hr. Morten Helveg Petersen insisterer på at få en sådan fortolkning ind i vedtagelsen, vil både statsministeren, udenrigsministeren og Dansk Folkeparti med sikkerhed også næste gang tolke det sådan, at man behøver ikke være særlig bekymret for FN-forankringen og slet ikke mere, end man var sidste gang.
Jeg forstår simpelt hen ikke, at hr. Morten Helveg Petersen tager diskussionen så let, for det er jo lige præcis den afgørende diskussion.
Morten Helveg Petersen (RV), 2003-11-20:
Lad mig forsøge at svare på hr. Sjursens spørgsmål først.
Der er jo ikke nogen, der er i tvivl om, at vi er kritiske og finder, at argumentationen for den oprindelige intervention var forkert.
Hr. Sjursen kan vel ikke mene, at vi pludselig skulle mene noget andet.
Det har vi sådan set ment hele vejen igennem, så det burde ikke komme som nogen overraskelse for hr. Jann Sjursen.
Så til hr. Villy Søvndal: Jeg er lidt træt af den argumentation, der baserer sig på, hvordan vi andre skal se ud i ansigtet; om vi skal smile eller nikke eller grine eller græde.
Det synes jeg ikke kan være fundamentet for en diskussion om folkeret.
Vi tager for vores vedkommende udgangspunkt i formuleringerne.
Er formuleringerne fornuftige, er de gode, og er de udtryk for radikal politik, så stemmer vi også for dem.
Det er en god radikal doktrin, og vi finder, at når man skriver, at fremtidige interventioner skal være i overensstemmelse med folkeretten, indfører man altså også det princip, som vi vil gøre gældende over for den til enhver tid siddende regering - det kan være, det kommer så vidt, at vi selv måtte være i den på et tidspunkt - nemlig at det selvfølgelig skal være i overensstemmelse med folkeretten.
Jeg forstår egentlig ikke, hvorfor hr. Søvndal har så meget imod det.
Jeg ville egentlig have troet, at man også kunne stemme for vedtagelsen for SF's vedkommende, fordi det sådan set er ret fornuftige formuleringer, og jeg må indrømme, at hvis jeg lige ser bort fra, om vi skal til at vurdere hinanden på, om vi griner eller græder eller ryster på hovedet eller nikker, eller hvad vi nu måtte gøre, er jeg lidt forbavset over retorikken fra hr. Søvndal.