runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Helle Sjelle (KF), 2002-02-28:
Til fru Marianne Jelved vil jeg gerne sige, at i forhold til det lovforslag, der var fremsat til første behandling, bliver der stillet et ændringsforslag, så der kommer en mindre besparelse for de handicappede på folkeoplysningsområdet.
Men det er klart, at de handicappede også kommer til at bære en del af besparelsen; vi kommer alle sammen til at bære noget i denne her omgang i forbindelse med finansloven.
Et andet område har været pensionisterne, hvor der jo også bliver mulighed for stadig væk at give nogle tilskud, og det er også en af de ting, som vi i hvert fald har syntes var en rigtig, rigtig god idé.
Til hr. Aage Frandsen vil jeg sige: Hvis antallet af unge, der tager en ungdomsuddannelse, nu falder, så må vi tage en diskussion om det, når vi ser de tal.
Lige nu er det for mig et hypotetisk spørgsmål, men vi må selvfølgelig tage en åben diskussion om, hvordan vi så klarer de ting og den situation.
Så vil jeg lige gøre en bemærkning om, at der jo ikke er noget, der forbyder den enkelte daghøjskole både at være rettet mod arbejdsmarkedet og være almendannende på samme tid.
Fordi der står »eller« i lovforslaget, betyder det jo ikke, at man ikke må begge dele.
Det ville være rart, hvis man ville tage begge dele ind, men man må jo se på i den enkelte kommune, hvad behovet er dér.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2002-02-28:
Man kan selvfølgelig ikke kræve, at den konservative ordfører skal være inde i musikkonservatorierne og musikverdenen som sådan
, men hvis jeg så nævner musikkonservatorierne, Designskolen, Kunstakademiet, animationsskolerne, diverse it-uddannelser, pædagogseminarierne og andre uddannelser, hvor en studentereksamen ikke er påkrævet, vil jeg gerne spørge den konservative ordfører: Hvad er mest relevant: en fri ungdomsuddannelse med fag, som retter sig mod de her videregående uddannelser, eller en bred studentereksamen? Hvad er mest relevant, og hvorfor skal den unge ikke have mulighed for at vælge en ungdomsuddannelse, der retter sig frem mod det, den unge ønsker at lave i fremtiden?
Aage Frandsen (SF), 2002-02-28:
Jeg vil godt spørge den konservative ordfører: Hvad vil De Konservative gøre, hvis det viser sig, at antallet af unge, der får en ungdomsuddannelse, er faldende i de kommende år? Hvad vil man gøre?
Vil man så ændre noget i den politik, man nu er i gang med at gennemføre?
Det er det ene.
Det andet er: Det er selvfølgelig korrekt, at man ikke nedlægger begrebet daghøjskoler, men man putter det jo ind i folkeoplysningsloven, og det bliver bare en lille del i den forbindelse.
Man fjerner også målsætningen omkring det, hvor det altid har været sådan, at daghøjskolerne havde et dobbeltformål, nemlig at de var arbejdsmarkedsrelaterede, og at de havde en almendannende funktion.
Der står ikke, at de skal være begge dele, men der står, at de kan være det ene eller det andet.
Derfor er det en helt anden daghøjskole, vi kommer til at se i fremtiden.
Det kan godt være, de hedder daghøjskoler, det kan også være, vi har nogle daghøjskoler i fremtiden, men er De Konservative ikke bange for - på samme måde som oplysningsforbundet FOF er bange for det - at man i fremtiden vil se, at daghøjskolerne forsvinder som det, vi har kendt: en højskole, man går på om dagen?
Frank Jensen (S), 2002-02-28:
Jeg vil gerne takke for det svar, jeg fik fra den konservative ordfører, men det giver jo alligevel ikke rigtig noget svar på, hvad det er, der har forandret sig, siden fru Helle Sjelle sagde til Fagbladet, at Det Konservative Folkeparti ikke ville bidrage til at slagte daghøjskolerne.
Hvad er det, der er sket i regeringens politik, som gør, at man i dag vil kunne stemme for det lovforslag, der nu ligger om daghøjskolerne?
Er realiteten ikke, når vi går ind til benet og nu skal have lidt ærlighed i sagen her, lige kort tid inden lovforslaget kommer til tredje behandling, hvor regeringen jo har sit flertal med Dansk Folkeparti, at det ikke bliver regeringen, der kommer til at slagte daghøjskolerne, men at det bliver kommunerne?
Det bliver kommunalpolitikere, der må tage ansvaret derude.
Hr. Carsten Hansen har jo nu dokumenteret, at den ulige fordeling af det bloktilskud, der nu kommer ud, gør, at de kommuner, der i dag har daghøjskoledrift, jo slet ikke får den forholdsmæssige del af pengene, som fordeles bredt over bloktilskuddet, der gør, at de kan gå ind og sikre, at der vil være daghøjskoledrift.
Man har nu overladt det til de 175 primærkommuner at stå
for daghøjskoledriften frem for at se daghøjskoler som det uddannelsesmæssige tilbud til kortuddannede voksne, der har brug for et ekstra skub for at komme i gang med noget kompetencegivende
Carsten Hansen (S), 2002-02-28:
Jeg vil selvfølgelig også gerne kvittere for nogle af de ting, som fru Helle Sjelle sagde, men jeg vil også høre, om det ikke bekymrer Det Konservative Folkeparti, at også Det Konservative Folkepartis eget oplysningsforbund er meget bekymret for udviklingen for folkeoplysningen i landdistrikterne og i de små byer.
Jeg vil også spørge fru Helle Sjelle: Hvorfor sagde man ikke under behandlingen af den gamle folkeoplysningslov, at man ville skære halvdelen væk, at man ville forøge brugerbetalingen, og at man ville gøre det så meget mere vanskeligt for de folkelige oplysningsforbund at agere?
Hvorfor sagde man ikke det, da vi forrige år vedtog en helt ny folkeoplysningslov efter 3 års forarbejde?
Det er da underligt. Så skal jeg spørge fru Helle Sjelle vedrørende den overgangsordning, der er aftalt for 2003: Finder Det Konservative Folkeparti det ikke bekymrende, at en årselev i Skagen får et tilskud på 1 mio. kr., men i København kun på 19.000-20.000 kr.?
Medvirker det ikke til fuldstændigt kaos på området, selv efter den overgangsordning, der er aftalt mellem regeringspartierne og Dansk Folkeparti?
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2002-02-28:
Først vil jeg gerne takke for, at vi langt om længe får noget klar tale heroppefra: Det er vigtigere for regeringen at spare penge, end det er at sikre folkeoplysning og almen dannelse i Danmark.
Derefter vil jeg da gerne stille spørgsmålene én gang til, for det er jo ikke sådan, at spørgsmålene, bare fordi jeg har stillet dem til Venstre, ikke også kan stilles til De Konservative. Jeg vil gerne spørge fru Helle Sjelle: Hvad er mest relevant, hvis man vil ind på et musikkonservatorium i Danmark: At tage to års musikuddannelse via den fri ungdomsuddannelse kombineret med andre elementer af almen dannelse eller at tage en gymnasial uddannelse?
Det var punkt et.
Helle Sjelle (KF), 2002-02-28:
Jeg vil gerne sige til fru Pernille Rosenkrantz-Theil, at hun må meget undskylde, men jeg har ikke tænkt mig at besvare de spørgsmål, som Venstres ordfører ikke har svaret på. Så jeg vil gå videre til hr. Frank Jensen, som bl.a. omtaler Fagbladet og en udtalelse, jeg er kommet med, om, at man ikke skal slagte daghøjskoler.
Jeg tror, at kommunerne godt kan indse, at der er en relevans i at have en daghøjskole, og at folk opnår nogle gode kompetencer ved at gå på en daghøjskole, og at det også kan være med til at gøre, at folk kommer ud i et arbejdsforløb bagefter.
Der vil være behov for det nogle steder, men der vil også være andre steder, hvor der vil være et mindre behov for det.
Det synes jeg at kommunerne må tage hånd om, og jeg er også sikker på, at det er en opgave, som de godt kan klare.
Fru Marianne Jelved spørger til visionen for aften- og voksenuddannelsen.
Fru Marianne Jelved spørger til visionen for aften- og voksenuddannelsen.
Der vil jeg sige, at vi gerne vil have, at der er folkeoplysning, men man må også sige, at i forbindelse med, at vi har skullet spare nogle penge i regeringen, har det også været nødvendigt at gå ind og se på nogle områder, bl.a. folkeoplysningen, og derfor bærer de også en del af de her omkostninger.
Jeg vil også gerne sige, at vi fokuserer mere på de kompetencegivende uddannelser, og det her er så et af stederne, der har måttet holde for, men vi håber stadig væk, vi har fået skruet lovforslaget således sammen, at der vil eksistere folkeoplysningsforbund rundtomkring i landet.
Det er ikke målet, at vi skal have nedlagt folkeoplysningen i Danmark - tværtimod.
Jeg tror, at der også fremover er et stort behov for, at folk har mulighed for at gå på et folkeoplysningskursus.
Aage Frandsen (SF), 2002-02-28:
Jeg vil godt spørge den konservative ordfører, om Det Konservative Folkeparti har nogen som helst form for målsætning om, hvor mange unge der skal have en ungdomsuddannelse. Hvor mange unge synes man det ville være optimalt at få ind i en ungdomsuddannelse, både ud fra at den tidligere regering havde en målsætning om 95 pct., og ud fra at man godt kunne have en målsætning, der sagde, at princippet sådan set er, at alle burde have en ungdomsuddannelse?
Det, jeg godt vil spørge om, er: Hvordan er De Konservatives målsætning i forhold til, at alle skal have en ungdomsuddannelse?
Marianne Jelved (RV), 2002-02-28:
må fru Helle Sjelle prøve.
Jeg må sige, at der er sket utrolig meget med Det Konservative Folkeparti, siden der var en konservativ finansminister, der hed Palle Simonsen.
Han skabte sammen med en radikal socialminister og en radikal kulturminister et kæmpestort succesrigt projekt for sent udviklede unges uddannelsesmuligheder.
Aftenskolerne er en meget væsentlig del af den type arbejde.
Derfor spørger jeg nu Det Konservative Folkepartis ordfører: Hvad er Det Konservative Folkepartis vision for folkeoplysning, aftenundervisningen?
Hvorfor skal der skæres så brutalt?
Frank Jensen (S), 2002-02-28:
Jeg vil gerne starte med at rose den konservative ordfører for, synes jeg, på fin vis i drøftelserne om de massive nedskæringer, som finder sted på uddannelsesområdet, at prøve at forholde sig selvkritisk til den regering, som den konservative ordførers parti jo er medlem af, og også undervejs give bidrag til det, bl.a. i et citat, jeg har fra Fagbladet, som er Specialarbejderforbundets blad, hvor fru Helle Sjelle er citeret for at sige: »Jeg vil gerne se på, om der kan foretages ændringer på området, men vi vil ikke være med til at slagte daghøjskolerne.«
Det er vi jo utrolig glade for også er den konservative ordførers holdning. Jeg vil gerne spørge fru Helle Sjelle: Hvad er det så, der er opnået, siden fru Helle Sjelle sagde det her til Fagbladet?
Er det, at der er kommet en garanti for, at daghøjskolerne ikke lukker, for sådan som modellen er bygget op, har fru Helle Sjelle og vi andre jo ikke nogen som helst sikkerhed for, at man ikke drejer nøglen om ude på daghøjskolerne, for nu vil vi få en kommunalisering af hele området?
Hvad er det, der får fru Helle Sjelle til i dag at kunne stemme for det lovforslag, som i sin tid førte fru Helle Sjelle frem til at sige, at man ikke vil være med til at slagte daghøjskolerne?
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2002-02-28:
Nu ved jeg ikke, om den konservative ordfører er enig med Venstres ordfører - det vil jeg gerne høre en kommentar til - da der blev snakket om, at en af visionerne for uddannelsessystemet er, at det skal have relevans.
Jeg prøver sådan at pirke lidt til, hvad det her med relevans betyder, for relevans betyder for mig eksempelvis, at hvis man skal på Musikkonservatoriet, er det mere relevant at gå 2 år på den fri ungdomsuddannelse, hvor man kan blande en specialisering af musik med noget almendannelse.
Det er mere relevant end eksempelvis at tage en 3-årig gymnasieuddannelse.
Det vil jeg gerne bede den konservative ordfører komme med nogle kommentarer til.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2002-02-28:
Jeg vil takke for tilslutningen til forslaget og bistå med al hjælp under udvalgsbehandlingen.
Carsten Hansen (S), 2002-02-28:
Det her lovforslag er en udløber af det initiativ, den tidligere regering tog på området.
Der har været ført omfattende forhandlinger både med de frie grundskoler, med de frie kostskoler og med højskolerne, og sådan som jeg læser høringssvarene, har man jo givet tilsagn de fleste steder.
Jeg vil også godt sige, at vi som udgangspunkt kan støtte de forenklinger, der ligger, men selvfølgelig bliver vi i denne her tid med nedskæringer rundtomkring i hele uddannelsesverdenen mistænksomme, når det er rationaliseringer og effektiviseringer, der er hovedoverskriften.
Men jeg vil godt sige, at sådan som det er nu, kan vi umiddelbart godt gå ind for det, der ligger, men dog sådan, at vi godt vil have nogle af de betænkeligheder, som ligger i høringssvarene, nærmere belyst, og jeg vil godt konkretisere det lidt mere.
Der er bl.a. et høringssvar i forhold til det tyske mindretal, hvor der i forhold til i dag er nogle skoler, der måske får for stor støtte.
Det vil vi godt have lov at kigge lidt nærmere på.
Og når vi så kigger på en række af de andre elementer, må vi sige, at de frie grundskoler også peger på, at det måske havde været smart at vente, til forhandlingerne med foreningen var endeligt færdige, inden regeringen havde fremsat forslaget.
Der er måske nogle elementer her.
Vi er godt klar over, at når man laver ændringer, de her knopskydninger, som man kan kalde det, vil der være vindere og tabere, men der er en række uhensigtsmæssigheder i det, der ligger i dag, og vi vil godt have lov til at se på området.
Så vil jeg godt sige med hensyn til vores efterskoler, at der måske kan ligge nogle ting i forhold til dem, som arbejder med internationalisering og eller egenbetaling, hvor der kan være en forholdsvis stor egenbetaling det ene sted og ikke det andet sted.
Det er noget af det, vi gerne vil se på.
Men generelt en opbakning til, at vi får luget ud i de her mange forskellige ordninger, men også til, at vi måske ved nogle overgangsordninger sikrer, at der ikke er nogen, det drejer sig bl.a. om højskoleområdet, hvor der er nogle store vindere og tabere, der får uhensigtsmæssigt store tab.
Jeg tror ikke, og det er heller ikke regeringens ønske, sådan som jeg kan fornemme det, at der måske er en enkelt højskole, der må lukke på baggrund af det her.
Men en opbakning til, at vi får set på det, men måske også lige en lille advarsel i forhold til effektiviseringer og rationaliseringer, som regeringen jo bruger i så mange andre sammenhænge.
Jeg tror dog ikke, at det er det, der er baggrunden for dette forslag, for det arbejde var jo sat i gang, inden regeringen trådte til.
Men en opbakning til det, men lidt betænkeligheder i forhold til nogle af de afgivne høringsforslag.
Ole Sohn (SF), 2002-02-28:
Jeg skal blot på vegne af SF og Det Radikale Venstre tilkendegive, at vi kan støtte forslaget.
Charlotte Antonsen (V), 2002-02-28:
Hvad er det for nogle barrierer, man vil fjerne fra Socialdemokratiets side?
Socialdemokratiet har jo sådan set ret i, at hvis der er yderligere barrierer for deltid, er det da helt klart noget, vi skal se på, så hvad er det helt konkret, man har i tankerne, når man ikke vil være med til at fjerne de overenskomstmæssige barrierer?
Så hidser hr. Jan Petersen sig op over, at hr. Vibjerg bliver ved med at sige, at Socialdemokratiet er ligeglad med lønmodtagerne.
Hvis Socialdemokratiet står foran et valg mellem fagforeningsbosser og samtlige landets lønmodtagere, vælger man jo til hver en tid fagforeningsbosserne, når man skal se på, hvem man skal støtte.
Ulrik Kragh (V), 2002-02-28:
Jeg er meget enig i den socialdemokratiske ordførers indledende bemærkning om, at pladespilleren skal stoppe, for jeg synes måske nok, jf. mit eget ordførerindlæg tidligere, at det er nogle andre, der svinger sig op.
Jeg stiller et spørgsmål, som jeg håber, at hr. Jan Petersen kan svare på: I den eksisterende aftale, som vedrører forholdet mellem LO og DA, bilag A, er der anvendt det udtryk, at en arbejdstagers afvisning af at blive overført fra fuldtids- til deltidsarbejde eller omvendt ikke i sig selv bør være en gyldig begrundelse for afskedigelse.
Bjarne Laustsen (S), 2002-02-28:
Jeg vil gerne spørge hr. Jan Petersen, om han kan bekræfte det, hr. Jens Vibjerg sagde om, at formålet med lovforslaget er at sikre den enkelte en ret til at gå på deltid ...
Jan Petersen (S), 2002-02-28:
Nej, og for at forkorte mit indlæg skal jeg gerne besvare hr. Carsten Hansens spørgsmål i en anden sammenhæng.
Men jeg er som udgangspunkt enig i det. Må jeg sige til hr. Jens Vibjerg, at nu synes jeg, pladespilleren skal stoppe.
Det er altså for plat at skyde mig i skoene, at vi er ligeglade med den enkelte lønmodtager, og det ikke rimeligt at sige, at den måde, danske tillidsrepræsentanter fungerer på i forhold til deres kolleger, er, at de, der er slyngvenner med dem, får fordelene, og de, der ikke er det, får dem ikke.
Jeg synes, hr. Vibjerg gik for langt her, så stop den pladespiller og stop den snak om, at den tillidsmand, som er valgt på grund af tillid blandt kollegerne, er ligeglad med den enkelte.
Næh, tværtimod.
Jeg er helt overbevist om, at når en kollega kommer og siger, at han har et personligt problem, der gør, at han gerne vil have lavet sine arbejdsforhold om, gør tillidsrepræsentanten alt, hvad han kan, for at få det til at lykkes.
Og hvis han er nødt til det, fordi overenskomsten ikke tillader det, går han nok ind og ringer og siger: Vi gør lige sådan og sådan for at løse det og det problem.
Jeg nægter at tro på, at danske tillidsrepræsentanter er sådan, som hr. Jens Vibjergs fordom giver udtryk for.
Til fru Charlotte Antonsen vil jeg blot sige: Vi har en sund tillid til, at parterne ude på virksomhederne, der skal løse de problemer, også kan finde ud af det.
Vi har ikke noget imod, at folk er på deltid, og jeg ser ingen reelle hindringer for, at man kan lave de løsninger, folk har brug for.
Det, vi sagde i vores program, var, at der skal skabes bedre muligheder for deltid ved at tage fat om de lovgivningsmæssige barrierer, og det er jo ikke det, vi taler om her.
Her er det et lovindgreb.
Charlotte Antonsen (V), 2002-02-28:
Hr. Jan Petersen bliver ved med at sige, at han tror, man bare kan lave nogle deltidsaftaler, og samtidig siger hr. Jan Petersen - og det svarer vel til, hvad man skrev i det socialdemokratiske program for et halvt års tid siden - et eller andet om mennesket først, og at man gerne ser, at der bliver mulighed for mere deltid.
Men det er meget, meget klart, at Socialdemokraterne ikke ønsker at stemme for dette meget lille og meget enkle forslag om, at det skal være enhver lønmodtagers ret at gå på deltid, og hvordan vil Socialdemokratiet så sikre, at mennesker får mulighed for at gå på deltid?
Jens Vibjerg (V), 2002-02-28:
Jeg kan forstå på hr. Jan Petersen, at han sådan set er ligeglad med den enkelte lønmodtager og den enkelte lønmodtagers muligheder.
Det handler om, at det er de magtfulde forbund på enten den ene eller den anden side, der skal afgøre det, og i hvert fald skal man være slyngven med tillidsmanden for at have nogen chance for at få lov til at gå på deltid.
Men synes hr. Jan Petersen, at det er en rimelig beskyttelse af den enkelte lønmodtager, der kan have det ønske?
Carsten Hansen (S), 2002-02-28:
Jeg tager det usædvanlige skridt at spørge mit eget partis ordfører, fordi der er et par elementer, som jeg synes det er vigtigt at forholde sig til i denne debat.
Er det ikke sådan, at dette indgreb er et permanent
indgreb?
Uanset hvor længe overenskomsterne løber, vil det, så længe loven er gældende, ikke være muligt at lave kollektive overenskomster, hvor man overhovedet drøfter deltid, dvs. at man forhindrer arbejdsmarkedets parter, både arbejdsgivere og arbejdstagere, i at drøfte deltid ved de fælles overenskomster.
Det andet, jeg godt vil spørge om, er det, som vi har været inde på flere gange.
og medføre øgede a-kasse-udgifter, for det er jo en ensidig ret for arbejdsgiveren, man her indfører.
Det er lønmodtageren, som skal løfte byrden.
Jan Petersen (S), 2002-02-28:
Hr. Jens Vibjerg dyrker et fordomsfuldt billede, og jeg er klar over, at det næsten er en selvstændig bedrift at fortsætte med det.
Det, der bekymrer mig, er ikke så meget de store organisationer, og det er for så vidt heller ikke deres sag, jeg står og taler her.
Det, der bekymrer mig, er, at hr. Jens Vibjerg og hans parti griber direkte ind i både skrevne og uskrevne regler og aftaler, man laver på små og store danske virksomheder.
De er baseret på overenskomster, der efterhånden er ganske fleksible, og heldigvis for det, så man kan klare sagerne selv ude på arbejdet.
Det er ikke store, fede organisationer, det er hverdagens tillidsmænd, der aftaler med hverdagens personalechef eller den lille lokale virksomhedsindehaver, hvordan tingene skal ordnes på arbejdspladsen.
Og kommer der en og siger: Ved du hvad, jeg har brug for at gå på deltid, men der står i vores overenskomst, at det ikke kan lade sig gøre - tror hr. Jens Vibjerg så ikke, man alligevel kan snakke om, hvordan det skal ordnes? Jeg efterlyser eksempler, for jeg nægter at tro, at virkeligheden er så firkantet, som hr. Jens Vibjerg og Venstre gerne vil have den til at se ud.
Jeg tror faktisk, man er i stand til at løse problemerne dér, hvor de opstår, og jeg tror også, reglerne er sådan, at det kan lade sig gøre.
Personalechefen på Danfoss har eksempelvis bekræftet det, jf. det citat, jeg havde i mit ordførerindlæg.
Så må jeg sige til hr. Ulrik Kragh: Jeg er ikke indstillet på at deltage i en diskussion, hvor nogle er tilhængere af deltid.
Hvis det nuværende regeringsparti Venstre er tilhænger af deltid, får vi da et endnu større arbejdskraftproblem end det, vi har i forvejen, men det er selvfølgelig en hel anden diskussion.
Jeg tror ikke, at den ene side af salen er tilhænger af deltid og den anden er tilhænger af fuldtid, men jeg vil godt sige: Vi er tilhængere af, at mennesker kan gå på deltid, hvis de vil.
Men problemet med deltid er, at jeg tror, at efterspørgslen efter at gå på deltid er noget mindre end efterspørgslen efter at få lov at gå op i timer.
Der er ganske mange mennesker i Danmark, der er tvunget på deltid og dermed er tvunget til at leve af en løn, de måske selv synes er lidt for beskeden, og den præmis er for mig at se ikke acceptabel.
Jeg mener grundlæggende - og her er jeg for så vidt enig med en række faglige ledere, både lokalt og centralt tror jeg - at mennesker skal have en løn, de kan leve af.
Lars Barfoed (KF), 2002-02-28:
Jeg fortsætter vores lille dialog om anvendelse af bevisbyrderegler.
I bemærkningerne til lovforslaget står der, at selv om lønmodtageren ikke kan bevise, at årsagen til afskedigelsen er, at lønmodtageren har afslået eller anmodet om at arbejde på deltid, og at lønmodtageren derfor ikke skal have godtgørelse ifølge forslagets § 4 a, stk. 2, kan lønmodtageren have ret til en godtgørelse som følge af hovedaftale eller funktionærlovs regler om usaglig opsigelse.
Det fortolker jeg altså sådan, at jeg klart har ret i, at man kan anvende disse regler frit, og at der dermed ikke er nogen forringelse af bevisbyrdereglerne.
Men jeg synes, vi skal få det verificeret under udvalgsarbejdet.
Ulrik Kragh (V), 2002-02-28:
Den 19. marts 2001 blev denne SiD-undersøgelse kommenteret af bl.a. SiD's formand, Poul Erik Skov Christensen, og der blev sagt: Vi foretrækker helt klart at begrænse antallet af deltidsansatte og fastholde fuldtid som normen.
Det står ikke øverst på vores dagsorden at sikre medlemmerne øget adgang til deltid.
Det kan godt være, det kun er 4 pct., Socialdemokratiet vil negligere.
Men når det er sådan, at formanden for et fagforbund som SiD er citeret for den slags, tegner det jo ikke ligefrem til, at det er noget, der kan lade sig gøre,
hvis vi ikke herindefra gør noget ved det.
Poul Erik Skov Christensen siger derudover: Det er selvfølgelig ærgerligt for den femtedel af vores medlemmer, der gerne vil arbejde mindre, men vi må nok erkende, at vi ikke kan tilfredsstille deres behov.
Jens Vibjerg (V), 2002-02-28:
Det undrer mig, at Socialdemokratiet, som ved mange lejligheder fra denne talerstol vil forsvare de svage - hvem er det, der er den svage part her?
Det er den enkelte lønmodtager - ikke vil være med, når så regeringen kommer med et forslag, som vil give den enkelte lønmodtager en rettighed i forhold til de magtfulde organisationer.