runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Margrethe Vestager (RV), 2001-01-30:
Altså, jeg vil tro, at der i mange skoler foregår det, at man hopper tallene fra et til ti på engelsk, eller at man synger engelske sange, også fordi man via Internettet og i særdeleshed via fjernsynet hører det engelske sprog, og at man derfor stimulerer børnene til at vise interesse for andre sprog end dansk.
I forhold til det har jeg overhovedet ingen reservation, og det kræver, så vidt jeg ved, heller ikke nogen dispensation fra folkeskoleloven.
I hvert fald er der ikke givet nogen, og jeg tror, at man gør det en del steder.
Men jeg har ikke tænkt mig at give nogen dispensationer til det at lave egentlig sprogundervisning fra 1. klasse, for det vil føre til egentlig og meget mere traditionel undervisning i traditionel undervisningsforstand.
Og det er sådan set ikke det, vi ser som noget af det mest lovende i forhold til udviklingen i de meget små klasser, hvor man netop breder undervisningsbegrebet ud. Hvordan det går, vil vi se meget hurtigt, da vi jo får en evaluering af hele indskolingsperioden og dermed også af, hvad man bruger den længere skoledag til.
Hans Christian Schmidt (V), 2001-01-30:
Jeg har måske udtrykt det lidt uklart.
Altså, det er jo ikke et spørgsmål om, at man skal give mere undervisning.
Det, spørgsmålet her går på, er alene, om det, hvis man som et forsøg ville lave det, man kalder »legeengelsk«, så ville blive accepteret.
Jeg tror ikke, jeg har læst, at man siger, at det skulle være sådan en almindelig sprogundervisning, som
man kender den i klasser for de årgange, hvor man tilbyder fremmedsprog.
Så vil jeg godt spørge ministeren, om ministeren vil uddybe, hvad kommunerne og skolerne har lov til at gøre uden at søge om dispensation.
Jeg forstod noget med lege og hoppe, det er næppe kun det, forskerne har tænkt på.
Men altså vil ministeren uddybe, hvad kommunerne gerne må gøre inden for de eksisterende rammer i undervisningen i engelsk?
Margrethe Vestager (RV), 2001-01-30:
Så vidt jeg kender folkeskoleloven, skal der dispensation til, hvis man vil undervise i engelsk.
Det er jo selvfølgelig et vidt begreb, kan man sige, fordi der er forskel på de meget lette versioner, hvor man bare gør børnene opmærksom på eller stimulerer deres interesse for, at der er andre sprog end dansk, og på, om man laver en egentlig systematisk indlæring af et andet sprog. Når jeg har et stort problem med det, så er det, fordi jeg synes, at er der brug for noget, så er det ikke endnu større forskel.
Og forskellen på at begynde lige så stille med forsøg med engelsk i 1. klasse må være forløberen for en generel beslutning om, at vi har engelsk fra 1. klasse.
Jeg synes, der er en række ting, som taler imod at have engelsk i 1. klasse, bl.a. fordi det fylder i forhold til en række ting, som børnene har brug for at lære.
Jeg synes, det er meget vigtigt, at børnene tilegner sig de meget tvungne, men også vigtige kompetencer i forhold til matematik, læsning, stavning og så fremdeles og især forstår deres modersmål fuldt ud.
Og derfor kan man sige, at det spørgsmål, som man står med, ikke så meget er, om der skal gives dispensation eller ej, men generelt og først og fremmest om det er vigtigt, at børnene har engelsk fra 1. klasse.
Margrete Auken (SF), 2001-01-30:
Altså, der er jo altid en holdningspåvirkning i undervisningen, ellers er det da fortvivlende.
Det er altså i de kredse, som er folkekirkeligt forankret, og i samarbejdet mellem kirke og skole, som vi har meget veludbygget i Frederiksberg-København, at man har ønsket den ændring, at man altså kunne tage det ind, sådan at faget hed religion igen, selvfølgelig med vægt på, hvad det er for et land, vi er i, og sådan at man i hvert fald begynder at være meget mere opmærksom på, at man ikke kan fjerne den betændte fritagelsesmulighed, for i den ligger der jo, at det er noget, som man bliver sluset ind i i højere grad, end denne oplysning antyder.
Jeg vil bare spørge ministeren, om hun er opmærksom på, hvem det er, der har rejst forslaget.
Jens Rohde (V), 2001-01-30:
Det vil jo så sige, at udenrigsministeren og udviklingsministeren ikke er helt enige om, hvornår der skal sanktioneres over for lande, der forbryder sig mod forskellige grundlæggende rettigheder.
Jamen det er jo
, fordi politikken fra regeringens side tilsyneladende er mekanistisk.
Det er, som om det er fuldstændig lige meget, hvad man gør i det enkelte land, hvordan man opfører sig; bare der er et behov, skal vi selvfølgelig øse masser af milliarder ind i forskellige projekter.
Det gør det jo en smule vanskeligt for regeringen at tale med vægt, når den vil stille krav over for de enkelte lande.
Jeg bliver altså nødt til at spørge ministeren her i dag: Er det ikke korrekt, at ministeren i onsdags i spørgetiden i Folketinget sagde, at Uganda har legitime sikkerhedsinteresser i at have soldater i Congo, og hvordan vægter det så med, at man med autoritet beder Uganda om at trække sine soldater ud af Congo?
Margrethe Vestager (RV), 2001-01-30:
Ja, det vil der være hindringer for.
En anden placering af fagene end den, som er den givne, forudsætter en dispensation fra loven, og der er ikke givet dispensationer endnu.
Og sådan som diskussionen har udviklet sig, har jeg også meget svært ved at se et grundlag for at give den type af dispensationer.
Der er ingen, som har bygget deres forslag op med en overvejelse over, om børnene så skal gå længere tid i skole, eller om andre fag skal udgå, hvis man skal have det fra 1. klasse. Det andet er, at en række sprogforskere og sprogeksperter siger, at hvis vi vælger, at børn skal have et modersmål og derudover kunne et eller flere fremmedsprog, så er det vigtigt, at de får lov til at konsolidere modersmålet i de første klasser.
Sprogforskere siger også, at det er vigtigt også at lade børnene lære, når de er klar til at gøre det struktureret, fordi det faktisk tager ret lang tid at lege et sprog ind, og at der derfor er nogen ræson i at vente, til børnene går i omkring 4. klasse, fordi det faktisk letter deres sproglige indlæring, og det giver dem mulighed for at konsolidere deres modersmål både begrebsligt og grammatisk og i forhold til den sproglige struktur, hvilket gør det nemmere at lære det næste sprog.
Margrete Auken (SF), 2001-01-30:
Altså bare lige igen, så vi holder fast: Nu siger CD's ordfører, at man ikke mener, at der er behov for, at Folketinget kommer ind i sagen.
Jeg hørte ministerens redegørelse før sådan, at der ikke var taget stilling til, om der var behov for det.
Og jeg har været tøvende bl.a. over for Kristeligt Folkepartis forslag til vedtagelse, fordi det er meget bastant med dato osv. i den her sammenhæng altså.
Ellers var det da meget tæt på, at jeg kunne have stemt for det med den her formulering.
Men så var jeg meget glad for også at høre, at man ikke bare mener, det hele sådan pr. automatik skal ligge uden for Folketinget, og jeg synes, det ville være godt, hvis vi fik en tilkendegivelse fra ministeren om, at Folketinget holdes så tæt informeret, at der ikke sker noget bag ryggen på os.
Hvordan det så kommer til at foregå, om det kommer til at foregå gennem en omhyggelig orientering af udvalget, eller om det kommer til at foregå ved, at vi på forhånd siger, vi skal have det i salen, kan vi jo diskutere.
Susanne Clemensen (CD), 2001-01-30:
Ja, jeg må jo konstatere, at jeg har skabt nogen forvirring.
Det, jeg mente, og det, jeg stadig væk mener, er, at det står jo altid Folketinget frit for at tage de her spørgsmål op og debattere dem i Folketingssalen.
Men sådan som det står her i det forslag til vedtagelse, som vi er medforslagsstillere til, så er det jo de centrale sundhedsmyndigheder, herunder Den Centrale Videnskabsetiske Komité, der skal tage stilling til det her spørgsmål og tage stilling til de faglige og etiske problemer, der forbinder sig med de her teknikker, at man jo bl.a. skal se på de risici, der er forbundet med transplantation fra dyr til mennesker, og at der skal foretages en grundig analyse af kendte og mulige aspekter.
Til fru Tove Videbæk: Med hensyn til spørgsmålet om lovgivning er der jo forskellige synspunkter i denne her debat, og vi mener ikke, at lovgivning på det her tidspunkt er nødvendig.
Margrete Auken (SF), 2001-01-30:
Nu får vi jo reelt en lovgivning, forstået på den måde, at ministeren har lovet os, at nu går der besked ud om, at det her ikke må foretages; det skal altså den anden vej igennem, og det er jo en ændring i forhold til den nuværende praksis.
Det er ikke lavet ved lov, men vi mener, det er en tilstrækkelig sikring, vi får, når vi nu også får det slået fast i vedtagelsen.
Hvorvidt der så også skal laves lovgivning på et senere tidspunkt,
betragter jeg, som om det endnu er et åbent spørgsmål.
Det er der ikke lukket af for, og det er meget afgørende, at der ikke lukket af for det, og at vi kan vurdere det her.
Det er bare de der meget faste grænser, som ligger i Kristeligt Folkepartis forslag, som jeg synes er for firkantede i denne her sammenhæng, men det er for SF meget vigtigt at få slået fast, at muligheden for, at det enten går ind og bliver decideret lovreguleret, eller at Folketinget inddrages løbende i det, bestemt skal holdes åben.
Tove Fergo (V), 2001-01-30:
Da Venstre jo også står bag forslaget til vedtagelse, og da der nu er lidt forvirring om, hvad det egentlig er, vi ønsker med det, så finder jeg også, at det er vigtigt at spørge fru Susanne Clemensen, om det ikke forholder sig sådan, at der i dag ikke er lovgivet om det.
Er fru Susanne Clemensen bevidst om, at der i dag ikke er lovgivet specielt om forsøg med xenotransplantation? F.eks. er der det helt centrale problem, at forsøgspersonerne ikke er forpligtet til at undergive sig nogen som helst kontrol efterfølgende, altså efter at de f.eks. har fået et organ fra et dyr.
Og da det er en af de centrale problemstillinger - det er smitterisikoen, det er de ubekendte - der er i denne her sammenhæng, som overskygger meget andet, fordi det er almenvellet, det drejer sig om, så ville jeg spørge, om fru Susanne Clemensen kunne være interesseret i at uddybe det med lovgivningen.
Susanne Clemensen (CD), 2001-01-30:
Ja, så fik vi jo opklaret en del fra IT- og forskningsministeren, men selvfølgelig er vi i CD helt enige i, at det her forslag til vedtagelse, som vi er medforslagsstillere til, er et de facto-moratorium, og det støtter vi.
Hvorvidt der er lovgivningsspørgmål - fru Tove Fergo var inde på det - så startede jeg faktisk med i min tale at sige, at jeg godt er klar over, at der ikke er nogen lovgivning på det her område.
Hvorvidt der så skal være det på et senere tidspunkt, det har vi ikke taget stilling til endnu, men det er jo blandt andet det, som IT- og forskningsministeren var inde på, nemlig at en arbejdsgruppe skal afdække de risici, de muligheder, der er forbundet med de her teknologier.
Og så skal vi blandt andet også forholde os til den internationale udvikling, herunder Europarådets forslag til retningslinjer.
Tove Fergo (V), 2001-01-30:
Ja, det, jeg blot vil spørge om i denne her forbindelse, er om arbejdsgruppens sammensætning.
Jeg går ud fra det som en selvfølge næsten, men jeg følte alligevel trang til at spørge om det her: Bliver der repræsentantion af bl.a. Det Etiske Råd og Den Centrale Videnskabsetiske Komité i den arbejdsgruppe, så det ikke alene er en faglig arbejdsgruppe, men også er en arbejdsgruppe, der tager højde for alle de etiske spørgsmål?
Margrete Auken (SF), 2001-01-30:
Ja, så vil jeg da egentlig sådan lige sikre, at vi kan få Enhedslistens forslag at høre, inden det pludselig er delt ud omkring os.
Jeg ved godt, det ikke må blive delt ud, før vi har hørt det.
Sådan kunne man jo gøre det, altså sådan, at man har det løbende forløb i det.
Den forsikring skal være på plads.
Den anden ting er, om vi også kunne få ind i komiteen eller den der gruppe, der skal sidde, at vi både har humane etiske ting, altså noget, som kan tænkes i andet end sundhedsfaglige baner, sådan at vi har det perspektiv med, som jeg nævnte med, at man bliver de der 10 pct. gris.
Jeg synes, det er et vigtigt aspekt.
Plus at vi har dyreetikken med på et noget bedre niveau, end vi ellers tit har være vant til.
Søren Kolstrup (EL), 2001-01-30:
Nu skal det jo ikke times mig at vide, hvad sundhedsministeren eller en anden minister vil svare på det spørgsmål, som fru Margrete Auken rejser.
Men jeg kan i hvert fald sige, at for Enhedslisten er det helt afgørende, at det her følges op med et lovgivningsmæssigt initiativ.
Jeg lytter nøje til, hvad sundhedsministeren siger.
Det er klart.
Margrete Auken (SF), 2001-01-30:
En sætning om den fremsatte vedtagelse: Jeg synes, vi kan konstatere, at vi er fantastisk enige i det her Folketing.
Det er jo nuancer, der skiller os.
Det vil jo så være fint, om vi kan gå sammen om det og medgive hinanden, at nogle af de fortolkningsnuancer, der ligger, er fortolkningsnuancer, som så kan slås fast, for jeg er i hvert fald i løbet af den her debat blevet meget tryg ved, hvordan regeringen vil håndtere sagen.
Så vil jeg lige sige til det, som hr. Tom Behnke sagde, nemlig om der er forskel på at få medicin fra dyr, f.eks. insulin, og så implantater.
Ja, det er der jo altså, for hvis man får insulin fra dyr, så sker der ikke noget ved det, havde jeg nær sagt, jo, forhåbentlig bliver man raskere, men hvis man får et organ ind, så begynder det at forbinde sig med resten af mennesket.
Der, hvor jeg synes, der er et etisk problem, er, at vi ikke har har sat lys nok på, hvad der sker med en, der kommer ud bagefter og er blevet, og det er altså ikke noget, jeg siger for sjov, 10 pct. gris, eller hvor mange procent det nu drejer sig om.
Jeg mener faktisk, det er et meget alvorligt problem, at cellerne på den måde sådan flytter ud, så man også har dem siddende ude i fingeren, og hvor de nu ellers måtte være flyttet hen.
Det problem er underbelyst som etisk problem.
Jeg ved ikke, om det er et sundhedsfagligt problem, det kan godt være, det er det også, men det er i hvert fald som etisk problem underbelyst.
Arne Rolighed (S), 2001-01-30:
Jeg vil for mit vedkommende sige tak til Tinget for en konstruktiv debat, som jo i al væsentlighed har vist sig ved, at Folketinget er enige i det væsentlige i en meget kompliceret sag.
Tak også til fru Tove Videbæk, der rejste debatten i dag, og som jeg synes så smukt startede debatten ved at sige, at vi alle skal vise rettidig omhu.
Det er jo det, det handler om.
Til fru Margrete Auken, der undervejs i debatten stillede spørgsmål til mig, om det økonomiske, det ressourcemæssige ville være en del af arbejdsgruppen: Det anser jeg som en selvfølgelighed.
Jeg tror tillige, jeg kan sige, at det er så stort et behandlingsområde, at det formentlig efterfølgende også vil blive underkastet en MTV-vurdering, hvor man både ser på, hvilken nytte det gør for patienten, hvilken struktur vi skal arbejde efter i det her land, hvilket apparatur, hvilke omkostninger osv., hvor der selvfølgelig både er plusser og minusser i økonomien.
Så ingen kan i dag overskue de økonomiske konsekvenser.
Jeg sagde i min første tale i dag, at det ikke vil kunne iværksættes uden for et videnskabsetisk godkendt forskningsregi, indtil der ved lovgivning eller andre offentlige regler er skabt klare rammer for behandlingens samfundsmæssigt forsvarlige udøvelse.
Dermed mener jeg, at det er meget svært på nuværende tidspunkt at sige, om vi har brug for Folketingets hjælp til at vedtage regler.
Jeg vil dog gøre opmærksom på, at jeg også sagde, at endelig forpligter lovgivningen i dag ikke lægerne til at iværksætte langsigtet kontrol af modtagere af et dyreorgan for at spore eventuelle smittekim stammende fra donordyret.
Jeg sagde også, at lovgivningen ikke i dag hjemler opstillinger bindende, dvs. sanktionsbelagte krav til modtageren af et dyreorgan.
Så hvis vi kommer så langt med forskningen, at der kan være et perspektiv i at overføre dyreorganer til mennesker, tror jeg personlig ikke på, at vi en dag undgår at komme i Folketinget med det. Lad det nu stå åbent til en udredning i den arbejdsgruppe, der skal se på, på hvilken måde et sådant fremtidigt behandlingsperspektiv vil kunne udnyttes af vores sundhedsvæsen og vores sygehusvæsen, og hvordan reguleringen skal finde sted.
Skal det være uden for Tinget, eller skal det være her i Tinget?
Jeg vil give tilsagn om for min part at hjælpe med både at give en god information til borgerne, så vi kan få en stor offentlig debat også om de her forhold, og tillige også hjælpe til at få Tinget vel orienteret enten gennem Folketingets Sundhedsudvalg eller på anden vis.
Jeg synes, både befolkningen og Tinget har brug for at holdes vel informeret om så vigtig en sag.
Margrete Auken (SF), 2001-01-30:
Jeg håber også, at forskningsministeren vil sikre, at dyreetikken er med i det her spørgsmål, for det rejser altså nogle spørgsmål om det også.
Om det så skal være Dyreetisk Råd, ved jeg ikke, men vi må sikre, at dyreetikken er repræsenteret ud over det snævert sundhedsfaglige.
Så til sundhedsministeren: Forstod jeg det sådan, at da der jo i dag ikke er lovreguleringer, som sikrer, at der er en langsigtet kontrol med recipienten, altså med modtageren af organer, vil vi jo i hvert fald være nødt til at lave det lovgivningsmæssigt, medmindre det kan laves cirkulæremæssigt. Jeg kan ikke helt se, at man kan lave det, hvis det er noget, der er så frit, som det er.
Så skal det jo også ind og reguleres lovgivningsmæssigt, og så har vi jo dermed allerede fået sagt, at vi skal se den her sag i Folketinget, da jeg går ud fra, at det i hvert fald vil være et af de resultater, man bliver nødt til at have - at den her sag skal følges.
Men der vil jeg godt lige spørge ministeren, om det er rigtigt forstået, for så er vi jo ligesom ude over det problem; så skal vi jo se sagen til et antal behandlinger i Folketinget.
Tove Videbæk (KRF), 2001-01-30:
Tak for en god debat og for en god opbakning omkring det nødvendige i at have den her debat.
Jeg vil da også sige en speciel tak til fru Birthe Skaarup og til hr. Søren Kolstrup, som støttede varmt.
I øvrigt vil jeg sige noget til fru Tove Fergo og fru Henriette Kjær, der nævnte noget om, at forskningen bare skal fortsætte, og at det er vigtigt med tilbundsgående forskning, men at der ikke må være nogen risiko for smitte.
Der må jeg da tilføje, at det kan vi ikke på noget tidspunkt være sikre på, for intet bevis for risiko indtil nu er jo ikke det samme som bevis for, at der ingen risiko er.
Derudover har vi været inde på det med at skaffe organer
nok og ressourcevurderinger osv., og summa summarum, når det hele bliver gjort op, mener jeg, at vi her under debatten faktisk har fået slået mere og mere fast, at vi er nødt til at have en folketingsbeslutning omkring de her ting. Der er adskillige, der i debatten i dag har nævnt, at xenotransplantation ikke er noget problem for nuværende, det sker ikke i Danmark, og det vil ikke komme til at ske foreløbig, men der har jeg da lyst til at komme med et par citater fra mennesker, som er i branchen.
Professor Ejvind Kemp, som er en af de danske frontfigurer i den her branche, siger, at om 5-10 år vil xenotransplantation være ren rutine.
Og han siger endvidere, at forskning i produktion af transgene grise til bl.a. xenotransplantation finder sted internationalt i store forskergrupper.
Dem både kan og vil vi i fremtiden samarbejde med, når klinisk xenotransplantation er en realitet.
Danske læger bliver dermed i stand til at foretage xenotransplantation meget kort efter, at disse er introduceret, men vi har erkendt, at vi ikke bliver de første, og - slutter han - der er således tid til at introducere en relevant lovgivning.
Der er en anden afdelingslæge i Sundhedsstyrelsen, Peter Saugmann-Jensen, som siger, at princippet i den vejledning, vi udsendte sidste år, er, at man kun kan indføre en metode uden om komitésystemet, hvis den fagligt er dokumenteret bedre end det eksisterende.
Og han siger, at i nødsituationer følger det af dansk lov, at læge og patient har vidtgående adgang til at arrangere noget mellem sig og udføre det, de beslutter.
Lovgivningen gør det i teorien muligt i visse tilfælde også uden om komitésystemets kontrol og godkendelse.
Nej, det er der ikke, slutter professor Ølgaard.
Så også han efterspørger lovgivning på området.
Derfor står Kristeligt Folkeparti fast på, at der er brug for lovgivning på området, og derfor står vi fast på vores forslag til vedtagelse, hvor vi opfordrer regeringen til lovgivningsmæssigt at sikre, at forsøg eller behandling med xenotransplantation fra dyr til mennesker ikke finder sted, før der foreligger en folketingsbeslutning herom.
Arne Rolighed (S), 2001-01-30:
Kort til fru Margrete Auken kan jeg sige, at vi ikke i dag har tilstrækkelige regler til at sikre langsigtet kontrol af modtagere af dyreorganer for at spore smittekim stammende fra donordyret, så derfor vil udgangspunktet være, at skal vi sætte de her behandlinger i gang, skal vi i Folketinget. Lad det nu stå åbent til den endelige udredning, men udgangspunktet vil være, at vi skal i Folketinget.
Gitte Lillelund Bech (V), 2001-01-30:
Lene Jensen fra Socialdemokratiet har jo bl.a. udtalt, at hun og en del af Socialdemokratiets bagland faktisk mente, at modersmålsundervisning burde være en privat sag og derfor ikke burde ligge som en pligt for kommunerne.
Kan hr. Carsten Hansen ikke bekræfte det?
Carsten Hansen (S), 2001-01-30:
Lad mig for det første sige, at vi betragter modersmålsundervisning som en del af det folkeskoleforlig, der ligger, og når et af forligspartierne fremsætter forslag om noget andet, kan man i hvert fald godt undre sig over det, når forligspartiet i andre sammenhænge påberåber sig forligsbrud.
Det er det ene.
Omkring Socialdemokratiets holdning til flygtninge- og indvandrerførskoleundervisning og integration vil jeg sige, at det selvfølgelig er et spørgsmål, vi er levende optaget af.
Men vi er også levende optaget af at leve op til de forpligtelser, de aftaler, vi har indgået i forhold til både folkeskoleforliget og også i regeringen omkring det her spørgsmål.
Derfor har vi fastholdt den holdning, vi hidtil har haft.
Og det er rigtigt, at der også på vores kongres er en levende debat.
Men det ser jeg jo også at der er på Venstres årsmøder.
Anita Bay Bundegaard (RV), 2001-01-30:
Jeg vil gerne sige med henvisning til vores forrige diskussion, at det, jeg sagde, var, at FN's Sikkerhedsråd har fastslået, at det, der skal ske i Congo, er, at hvis de lande, som nu står i Congo, og som på en eller anden måde holder det hele i skak, trækker sig ud, skal der en FN-styrke ind.
Og det er det, der måske ser ud til at kunne lykkes nu.
Derfor synes jeg, at vi skal se positivt på, hvad det er, der sker i regionen.
Jeg vil gerne sige, at jeg forbeholder mig enhver ret til, hvis situationen udvikler sig, at gribe ind og også røre ved den danske bistand, og det skal vi være klar til at gøre.
Men jeg tror, at vi er inde i et metodespørgsmål her.
Jeg tror ikke på den metode, som hr. Jens Hald Madsen og hr. Jens Rohde tror på, netop at lige så snart der er problemer, så lukker vi kassen i, og så går vi ud, og så spilder vi i øvrigt de penge, som vi har brugt i landet.
Jeg tror på, at vi i mange tilfælde opnår noget ved at blive der, ved at snakke med regeringerne, ved at holde en dialog i gang, og så i øvrigt at støtte de mennesker, det hele handler om.
Det der dem, jeg synes hr. Jens Rohde og hr.
Jens Hald Madsen glemmer i den situation.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Gitte Lillelund Bech (V), 2001-01-30:
Kan hr. Carsten Hansen præcisere for mig, nøjagtig hvad det er for et komma eller en sætning, der er ændret, og som betyder, at Socialdemokratiet nu mener, at der er tale om forligsbrud, mens man ved de tidligere behandlinger de seneste år på ingen måde har nævnt dette, når vi har diskuteret det i Folketingssalen.
Så jeg vil gerne vide, hvad grunden er til, at det lige pludselig nu bliver betragtet som forligsbrud eller forsøg på forligsbrud, og at det ikke har været det de tidligere år. Så vil jeg også spørge hr. Carsten Hansen, om ikke hr. Carsten Hansen kan bekræfte, at man sagtens kan leve op til EF-direktiv 77486-EØF, og tilsvarende, at man sagtens kan leve op til FN-konventionen fra 1989, uden at man gør det på den måde, som den danske modersmålsundervisning er bygget op på.
Er det ikke korrekt, at man i de øvrige EU-lande og i andre lande i det hele taget sagtens kan leve op til både direktiv og konvention, uden at man gør det på den danske facon?