Kim Behnke (FRI), 2000-04-25:
Under devisen »Lidt har også ret« valgte den danske regering at følge EF-direktivet meget tæt med hensyn til, hvilken åbning der skulle ske af det danske gasmarked.
Det er der to grunde til at vi synes er fornuftigt:
Den første er, at det danske gasmarked jo ikke blot skal åbne sig for udenlandsk konkurrence, hvis ikke også udenlandske markeder åbnes for dansk konkurrence, eller sagt på en anden måde: Den meget vigtige del af gasdirektivet, der taler om gensidighed i markedsåbningen, burde alene være tilstrækkelig til, at vi naturligvis ikke blåøjet skal åbne det danske gasmarked.
Og det skal vi heller ikke gøre af den anden grund, nemlig økonomien.
Vi har fortsat en betydelig gæld i det danske gasnet.
Hvis ikke den gæld skal betales tilbage gennem brug af gasnettet, ja, så er der kun skatteyderne til at betale, og det er vores opfattelse det forkerte sted at placere den regning.
Men gasdirektivet beskytter jo også den eksisterende take og pay-aftale mellem DUC og DONG, og hvis ikke den bliver honoreret, ja, så kan vi komme til at betale for gas, vi end ikke får leveret.
Så af de to grunde - gensidigheden internationalt og økonomien nationalt - ja, så er den åbning af markedet, der nu lægges op til, fornuftig og noget, vi naturligvis støtter. Vi har godt noteret os, at man specielt i Dansk Industri er voldsomt utilfreds med, at ikke samtlige Dansk Industris medlemmer, der køber gas, får adgang til selv at forhandle kontrakter med det samme.
Dertil er at sige, at når vi ser på, hvordan åbningen eller liberaliseringen af det danske elmarked har fungeret, og når vi ser, hvordan åbninger af gasmarkeder i andre lande har fungeret, ja, så er det sådan, at når først der er åbnet en lille smule, så resulterer det i, at markedspriserne generelt falder, og det er så op til de danske virksomheder at gå ud og presse deres leverandører af gas og kræve at få den til en lavere pris, også selv om de ikke umiddelbart er omfattet af åbningen.
Så er der et par steder, hvor vi synes forslaget ikke er ambitiøst nok.
Det første, jeg vil nævne, er spørgsmålet om DONG's organisering.
Efter vores opfattelse burde DONG deles i to selskaber for gasdelen, nemlig sådan, at der er et selskab, der administrerer det overordnede rørnet og kan betragtes som værende neutralt, og at man så har et egentlig handelsselskab, som går ud i fri konkurrence og søger at skaffe sig kunder.
I denne forbindelse kan vi ikke lade være med at erindre
de betragtninger, som miljø- og energiministeren meget rigtigt havde i forbindelse med elliberaliseringen.
Da sagde ministeren i klar tekst til elbranchen, at det altså ikke var nok, at man bare flyttede et kontor lidt ned ad gangen.
Man skulle foretage en regulær opdeling, sådan at vi var sikre på, at der ikke blev flyttet penge fra monopoldelen til konkurrencedelen.
Nøjagtig de samme argumenter bør naturligvis medføre, at ministeren som eneaktionær i DONG tager initiativ til uanset denne lovvedtagelse at få selskabet delt i en konkurrencedel og en monopoldel.
Det andet synspunkt, vi har, hænger lidt sammen med det, nemlig spørgsmålet om, at der bliver en langt højere grad af offentlighed om, hvad der foregår i et monopolselskab som DONG.
Ganske vist har vi et energitilsyn, som skal følge med i, hvad der foregår, men den almindelige offentligheds adgang burde være lovfæstet i dette lovforslags kapitel 9, sådan at borgerne har mulighed for at søge indsigt og ikke bliver afvist med argumenter om, at det sandelig er omfattet af konkurrence osv., for det bør det jo ikke være, for så vidt angår monopoldelen.
Det sidste synspunkt, vi har, drejer sig om det såkaldte opstrømsrør, altså røret fra platformene i Nordsøen og ind til Nybro gasbehandlingsanlægget.
Ud fra en langsigtet betragtning må det være en dansk forsyningsmæssig interesse, at når gasforsyningerne fra DUC-felterne og fra Amerada Hess-felterne osv. på et eller andet tidspunkt begynder at tynde ud, kan de rør så gøres til genstand for levering af gas, eksempelvis fra den norske Europipe II eller fra andre muligheder på Nordsøen.
Dér kan det ikke nytte noget, at det gasrør fra Nordsøen og ind til Nybro - eller de gasrør hedder det jo i vore dage - ikke er omfattet af adgangen til, at man kan transportere til konkurrencedygtige priser.
Så vi vil gøre os selv en bjørnetjeneste, hvis vi er afhængige af kun at få leveret gas
udefra gennem den dansk-tyske rørledning, og derfor en opfordring til, at vi under udvalgsarbejdet kan få efterprøvet, om ikke de rør også kan omfattes af markedsåbningen.
Med de små bemærkninger vil vi fra Frihed 2000 naturligvis støtte lovforslaget.