runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Thorkild Simonsen (S), 1999-04-08:
Regeringen har flere gange haft lejlighed til over for Folketinget at gøre rede for sin holdning til afholdelse af folkeafstemning om udlændingepolitikken.
Anledningen har hver gang været, at Fremskridtspartiet har fremsat et forslag herom.
Det lovforslag, vi skal behandle her i dag, afviger ikke på nogen måde indholdsmæssigt fra det lovforslag om samme emne, som Fremskridtspartiet fremsatte i efteråret 1997.
Jeg finder det derfor ikke nødvendigt at kommentere de enkelte punkter i lovforslaget nærmere.
Som jeg redegør for i forbindelse med førstebehandlingen i Folketinget af Fremskridtspartiets identiske lovforslag fra efteråret 1997, er det min intention gennem en åben og saglig dialog, både her i Folketinget og med befolkningen, at skabe de nødvendige fremadrettede løsninger på udlændingeområdet.
Folketinget har jo som bekendt i sommeren 1998 vedtaget en lang række ændringer af udlændingeloven, som jeg heller ikke skal komme nærmere ind på.
Men den er i alt fald væsentligt ændret i forhold til tidligere.
Det er regeringens målsætning, at der skal udøves en målrettet indsats for, at flygtninge og indvandrere skal blive ydende medlemmer af det danske samfund på lige fod med danskere, sådan at de kan bidrage positivt til samfundets udvikling.
Dette har bl.a. ført til vedtagelse af integrationsloven, som jeg omtalte før.
Der er med de nævnte ændringer i lovgivningen på udlændingeområdet taget en lang række hensyn for at sikre, at udlændingepolitikken er medmenneskelig, men samtidig troværdig og konsekvent.
Dette opnås dels ved at stille krav til de enkelte udlændinge, dels ved at sikre, at de gældende regler ikke misbruges.
Regeringen er naturligvis indstillet på løbende at overveje og justere den politik, der føres på udlændingeområdet, i det omfang, der viser sig at være behov
derfor
Men vi har et klart indtryk af, at den nuværende udlændingepolitik er i god overensstemmelse med et stort flertal af den danske befolkning.
Regeringen mener derimod ikke, at udlændingepolitik egner sig til en så detaljeret udlagt folkeafstemning, som nu igen foreslås af Fremskridtspartiet.
Fremskridtspartiets lovforslag er for unuanceret og forenklet og fører efter regeringens opfattelse ikke til det, jeg kalder en åben og saglig debat, der kan bidrage konstruktivt til løsning af de meget komplicerede spørgsmål, der kendetegner det område, der hedder udlændingeområdet.
Regeringen kan derfor ikke støtte det fremsatte lovforslag.
Vibeke Peschardt (RV), 1999-04-08:
Nu tror jeg heller ikke, at tredje fase - den ændring af planloven - vil smadre turistindustrien, der er Danmarks tredjestørste erhverv.
Det vil jeg godt sige, selv om jeg er enig i, at der skal kigges på de dér regler.
Den anden fase, som vi skal igennem nu, er sådan set den opfølgende fase.
Den virkelig vigtige del i dette lovkompleks, som altså kommer til at omfatte tre forskellige lovforslag, er jo, at man har fået stoppet fremtidige ulovlige sommerhusbeboelser pr. 21. oktober sidste år.
Det var der nogle, der ikke brød sig om - og det er rettet til fru Helga Moos, som jeg ikke ville trætte med korte bemærkninger, som hun i øvrigt heller ikke ville svare på.
Men vi husker jo udmærket alle de indvendinger, der kom fra partiet Venstre mod lige præcis lov nr. 1022, og som jo gik på, at man ikke ville forfølge borgere med tvangsbøder, at man ikke kunne finde ud af det rent administrativt, og at det var så og så svært for kommunerne.
Nu er der i løbet af et halvt år fulgt op på det, og det fungerer som i olie.
Første fase af lovforslaget er vellykket gennemført, og ved hjælp af den undersøgelse, man så fik lavet i AKF, ved man altså nu, at i løbet af en længere periode vil disse ulovlige sommerhusbeboelser blive udfaset på den ene eller den anden måde.
Man ved nøjagtig, hvor mange der er, men man ved, hvad man vil gøre ved det, og det er så det, vi gør nu. Der er ikke nogen - ikke så vidt jeg har hørt i hvert fald - der har gjort noget særligt ud af det forhold, som jeg faktisk synes er vigtigt, nemlig at man laver en permanent overvågning af kommunerne med hensyn til de ulovlige sommerhusbeboelser.
De skal hvert år indberette til Miljø- og Energiministeriet, hvordan det går nu.
På den måde får man mulighed for at følge sagen år for år, og dermed får man jo også mulighed for - hvis der i øvrigt er flertal for det - at gribe ind og måske skærpe reglerne, dog inden for den ramme, der hedder 10 år.
Vi er godt tilfredse med dette lovforslag, og vi er særdeles godt tilfredse med den måde, det er blevet forhandlet på.
Der har været åbenhed over for alle de forslag, der er blevet lagt på bordet, og jeg synes, de 10 år
er passende.
Men realiteten er måske, at det bliver 10 år, og det er tilfredsstillende, og det er også menneskeligt over for de mennesker, det drejer sig om.
Ebbe Kalnæs (CD), 1999-04-08:
Jeg vil gerne sige til fru Vibeke Peschardt, at vi kommer med et ændringsforslag om, at det skal være 10 år
, fordi vi egentlig ikke bryder os om, at man sådan på falderebet siger, at nu stresser vi den lige lidt mere.
Men det, der egentlig fik mig herop, er nærmest ånden i tingene, eller som hr. Steen Gade også sagde: overvågningen.
Jeg vil rette ordet.
Jeg ved godt, det kan virke af ingenting, men det er altså en indberetningspligt, kommunerne skal have, og den bliver administrativt ikke spor besværlig, fordi den ligger i systemet.
Men jeg kan ikke lide klangen af ordet overvågning.
Så vil jeg også gerne sige en anden ting, som jeg håber
fru Vibeke Peschardt vil være med til at gennemføre.
Når vi laver en lov, som giver folk en ny ret, hvad enten vi kan lide loven eller ej eller synes, det er en ubehagelig proces,
er det selvfølgelig meget vigtigt, at vi meddeler folk, hvad de nu har ret til.
Jeg er helt uenig i, at man ikke skal skrive et brev og fortælle, at nu er der kommet en ny lov, der giver ret til dispensation, og spørge, om folk har lyst til at søge den.
Alt andet er dybt uanstændigt.
Vibeke Peschardt (RV), 1999-04-08:
Jeg vil gerne svare lidt på spørgsmålet om ånden, for det er måske i virkeligheden et spørgsmål om, hvilket ordvalg man bruger, når man skriver en sådan del af et lovforslag.
For det, det handler om, er jo en ganske almindelig indberetningspligt, som vi kender i stribevis af, og som det moderne samfund altså sådan set ikke kan leve uden.
Og for min skyld kan vi godt slette det dér ord - nu er det jo altså fremsat og det hele - og finde på et andet, og hvis hr. Ebbe Kalnæs har et bedre, så er det fint for mig. Det er selvfølgelig ikke noget med, at man har næsen nede i folks huse; det har noget at gøre med, at man indberetter og lige fortæller folk, at det stadig væk er ulovligt, og at man skal være ude mindst om 5 år - helst om 5 år og i hvert mindst om 10 år, medmindre man altså er pensionist.
Søren Kolstrup (EL), 1999-04-08:
Det turde være et meget enkelt synspunkt, som vi umiddelbart kan tilslutte os.
Vi er også interesserede i, at vi får afviklet ulovligheder, som kommuner har accepteret eller set igennem fingre med.
Den nuværende situation er uacceptabel, og det retter det her lovforslag op på. Det springende punkt er så dispensationsordningen, hvor der her er foreslået to gange 5 år.
Vi er meget bekymrede for denne dispensationsordning.
Enhedslisten havde ønsket en anden fremgangsmåde.
Vi mener, det havde været langt mere passende med 5 år, at man umiddelbart havde fået nogle ændringer i adfærden i miljøvenlig retning, og at kommuner, der har bidraget til i nogle tilfælde nærmest at lokke folk i uføre, kunne sikre genhusning. Vi vil meget gerne være med til at støtte forslaget, men kan ikke acceptere, at der sker yderligere udvandinger af det, og derfor vil vi være meget opmærksomme på det videre forløb.
Vi siger ja til hovedsigtet, men er meget bekymrede for den dispensationsordning, der er lagt frem her; den er ikke specielt vores kop te.
Ole M. Nielsen (KRF), 1999-04-08:
Der skal ikke herske nogen tvivl om, at Kristeligt Folkeparti mener, at sommerhusområder er til rekreativ benyttelse, og derfor har vi ønsket den slendrian, der har fundet sted i så mange år, afskaffet.
Der har været tale om utrolig dårlig administration fra kommunernes side.
Sagen har jo været oppe flere gange, men vi har ikke turdet tage det opgør, og det er jo sådan, når man så har ladet 5 og 7 være lige for længe, at jo længere der går, jo sværere bliver det at få gjort op med.
På det tidspunkt, hvor de er flyttet ind, har de været vidende om, hvordan reglerne var, men man kan selvfølgelig sagtens snakke om, at den forkerte administration har forledt folk til at tro, at den slendrian vil fortsætte.
Og det er så det, vi har fået gjort op med
først i efteråret med den stoplov, som har vist sig at være meget effektiv, og hvor samspillet med kommunerne virkelig har vist sig at give resultater
Nu kommer vi så til oprydningen af de gamle skader, og som før sagt, jo længere man har kørt dårligt, jo sværere er det at få ryddet op i det, og jo mere ondt gør det, jo mere vrøvl får man med det.
Men der er ikke noget at gøre ved det.
Jeg kan ikke lade være med at minde om, at da vi for et lille års tid siden startede denne sag her, da var ministeren jo meget skarp og meget hardlinet, og der skulle de, der beboede ulovligt, nærmest ud sådan i løbet af en måneds tid eller noget i den retning.
Dér var jeg slapperen.
Jeg vovede sådan forsigtigt at sige: Vi må da give dem en 2-3 års udsættelse sådan til at få rettet op på det her.
Nu er vi så kommet op på to gange 5 år, og jeg synes sådan set, det er i orden.
Jeg synes, det er rimelig lang tid til at få gjort op med det her.
Jeg synes da også, man kan tale om menneskelige problemer af en anden karakter, nemlig for dem, der opfylder loven.
Dem skal vi da også tage hensyn til, så de føler en eller anden slags, jeg vil ikke sige belønning for det, men at der trods alt er rimelighed i tingene, også for dem, der ønsker at bo i et rekreativt sommerhusområde, et rekreativt område, uden at det udvikler sig til et parcelhuskvarter.
De kan jo også have handlet i god tro, da de troede, de købte et sommerhus, og så viser det sig faktisk, at det er et parcelhuskvarter, de bor i.
Så den vej kan det jo også vende, og Dansk Folkeparti kunne måske så også overveje, om ikke det var en vinkel på det.
Vi er glade for det forslag, der ligger her.
Vi støtter det gerne.
Aase D. Madsen (DF), 1999-04-08:
Nu har min erfaring gennem talrige debatter med miljøministeren sagt mig - sagt mig og set mig havde jeg nær sagt - at miljøministeren ikke er opmærksom, når jeg taler.
Jeg synes, ministeren flakser lidt underligt rundt i salen, så derfor vil jeg lige gentage, hvad jeg sagde i min ordførertale.
Derfor kan det være, vi stemmer for, for netop som miljøministeren sagde, så kunne man sætte folk ud.
Det, som er barsk - hov, hov, lad være med at gå endnu - er jo nemlig, hvordan disse dispensationsregler skal administreres.
Bliver de ensartede, eller hvad sker der?
Bliver de efter de samme kriterier, som der er i stoploven, nu, hvor man skal være uhyre socialt dårligt stillet for at få disse dispensationer, eller går det næsten af sig selv?
Det er en underlig sammenligning med Christiania, for folkene på Christiania har ikke købt og betalt det, de har derude, overhovedet ikke.
Men her er der folk, der har købt og betalt deres sommerhuse, det er folk, der har boet i dem i en årrække, og kommunerne har ikke sagt noget til det overhovedet; de har købt og betalt, de er ejendomsbesiddere.
Og i øvrigt kan jeg glæde mig over, at Foreningen Bofast nu forsøger at bringe denne sag for Menneskerettighedsdomstolen i Strasbourg netop på dette grundlag, og så må vi jo så se, om det bliver hr. Ebbe Kalnæs eller Dansk Folkeparti, der får ret.
Ebbe Kalnæs (CD), 1999-04-08:
Jeg siger jo netop, at vi behandler anden fase nu, og jeg siger, at jeg er helt sikker på - det har vi jo allerede kunnet høre af diskussionen - at der bliver nogle områder, hvor CD ikke er enig med ministeren i, hvordan man i øvrigt skal administrere brugen af sommerhuse på fritidsbasis.
Her har vi en lang diskussion tilbage, og jeg lovede fru Aase D. Madsen, at den skal vi nok gå ind i med bravur.
Men det, det drejer sig om nu, er anden fase, og det, det drejer sig om, er erkendelsen af, at vi behandler et lovforslag om at gøre noget ulovligt lovligt; det er dét, vi er i færd med i øjeblikket, det andet kommer vi til. Det kan vi altså ikke nå at blande ind i sagen nu, men jeg kan fortælle fru Aase D. Madsen, at vi er meget omhyggelige med ikke at smadre dansk eksport og dansk turistindustri.
I hele denne lange proces omkring sommerhusloven er jeg sådan set hele tiden gået ud fra, at det var nogle, der boede ulovligt i sommerhus, man skulle prøve af finde en løsning for, fordi kommunerne ikke kunne administrere det.
Som fru Aase D. Madsen fremlægger det, opfatter jeg det nærmest, som om det er en ret, folk har haft, vi er ved at tage fra dem her i Folketinget, og det virker sådan lidt omvendt.
Jeg vil også gerne spørge fru Aase D. Madsen, om det så fremover vil være sådan, at med hensyn til Thylejre, Christiania og den slags ting vil vi ikke høre noget fra Dansk Folkeparti, hvis noget sådant skulle ske igen.
Søren Kolstrup (EL), 1999-04-08:
Jeg har fået tilladelse til at fremsætte
Enhedslistens forslag til vedtagelse for den her del af debatten
Enhedslisten fremsætter følgende: Forslag til vedtagelse
Helga Moos (V), 1999-04-08:
Jeg synes altså ikke, kommunerne skal stå som strålende uskyldigheder.
Og det, at man skal huske 5 år frem i tiden, og har man ikke søgt inden den deadline, har man 14 dage at smutte ud af sommerhuset på - det er altså ikke rimeligt.
Men jeg er da også glad for, at hr. Steen Gade godt kunne leve med, at der blev sendt breve ud.
Peter Hansen-Nord (V), 1999-04-08:
Det grønne certifikatmarked skal jo opbygges i aftaleperioden.
Det grønne marked er jo f.eks. for vindmøller det, der skal præstere prisen ud over den minimumspris, som nye møller bliver garanteret.
Så er det meningen, at det grønne certifikat lige så stille skal have den værdi, som markedet vil byde ekstra for at opfylde sine forpligtelser.
Det er det grønne bevis' værdi.
Så kan man sige, at bevisets værdi kan ændre sig, når vi kommer længere frem.
Når det kommer ud på et større marked, er det klart, at så er der nogle år, hvor der, på grund af at det ikke blæser så meget, eller hvad ved jeg, ikke er så stort et udbud af grøn strøm.
Så stiger prisen på grøn strøm, og så får certifikatet en højere værdi og vice versa.
Frank Dahlgaard (KF), 1999-04-08:
Jeg er lidt imponeret over Venstres ordførers tålmodighed med Enhedslistens spørgsmål og i det hele taget med denne forespørgsel.
Nu havde vi før den store, brede debat, redegørelsesdebatten og forespørgselsdebatten, og så kommer der sådan en forespørgsel her bagefter stillet af Enhedslisten.
Man må jo spørge sig selv: Hvad er formålet med det?
Der var en lang taletid, det var noget, ordførerne forberedte sig på i ugevis.
Det var kvalitet, det var dybde, det var demokratiet, når det er bedst.
Så kommer der denne her stribe af forespørgsler, også fra den anden fløj af spektrummet, som gør, at vi i dag har 50-60 forespørgsler om året; taletiden er reduceret, og ingen gider at høre på.
Vi har været igennem energidebatten i dag.
Det her har været drøftet.
Det her specielle emne var jo noget, man kunne rejse § 20-spørgsmål om i Folketingets onsdagsspørgetid, i stedet for at vi skal spilde en masse tid på noget, der går ud på én eneste ting, nemlig at Enhedslisten, dette underlige, mærkelige parti, skal markere sig.
Anni Svanholt (SF), 1999-04-08:
Selv om vi har haft en bred debat om energi, er der nu alligevel grund til også at gå lidt dybere ind i spørgsmålet
om vedvarende energi
, og derfor vil jeg da også godt gøre et par bemærkninger til det her, for det er jo vigtigt, at vi har en vision om, at vi skal udbygge med mest mulig vedvarende energi.
Jeg vil godt, selv om det er sent på eftermiddagen, lige minde om, at der var nogle, der havde en vision i 1976.
Der var nogle græsrødder, som gjorde op med den tankegang, der var dengang, at man skulle have indført atomkraft i Danmark.
De ville noget andet, de ville nemlig vedvarende energi, og de gik i gang.
De havde en idé om, at man kunne gennemføre det, og man må jo sige, at når vi står her i dag og mange fremhæver, at det jo er enestående, at Danmark har en førerposition på verdensmarkedet, når det gælder vindmøller,
så er det jo, fordi der var nogle græsrødder dengang, der havde en vision og arbejdede stædigt for at gennemføre den.
Der har jo også været nogle partier, som igen og igen har arbejdet for at få det gennemført.
Så der er al mulig grund til også i dag at sige, at det jo er godt, vi er nået dertil, men vi skal da videre.
Det mener vi i SF, og vi synes da, at vi skal sætte en ny vision op, der går på, at vi kunne forestille os, at vi om 30 år udelukkende havde vedvarende energi i Danmark.
I øvrigt mener vi, at Danmark simpelt hen skal være verdenslaboratorium for bæredygtige energiløsninger og energibesparelser.
Jeg synes, det var meget, meget flot og et godt bevis på den tankegang, da miljø- og energiminister Svend Auken sammen med Forum for Energi og Udvikling på klimatopmødet i Buenos Aires kunne fremlægge en realistisk plan, hvorefter 10 pct. af verdens energi kan komme fra vindkraft i år 2017.
Det er jo netop, fordi det arbejde er blevet lavet i Danmark, at vi på den måde kan bringe tingene ud til verden.
Sådan skal det fortsat være.
Vi synes, at Danmark skal være førende også inden for nye teknologier og sætte sig nye mål, f.eks. sætte nye flagskibe op, satse kraftigt på at blive verdensmester i lavenergibygninger og -produkter, som kan integrere vedvarende energi ud fra en helhedsbetragtning.
Jeg mener i den sammenhæng, at solceller også må være det, som vi i Danmark kan satse kraftigt på.
En bæredygtig energiudvikling skal selvfølgelig være decentral og lokalt forankret, og der har vi brug for at satse kraftigt.
Jeg synes, forsøget med Samsø som vedvarende energi-ø også er et godt eksempel på et stærkt lokalt engagement og på, hvordan det kan virke i kraft af sit gode eksempel.
Det må være sådan, vi tager fat.
I forhold til de konkrete ting i elreformen mener vi, at der er nogle gode værktøjer at bruge i denne sammenhæng.
Det står jo klart og tydeligt i aftalen, og det er vi meget tilfredse med, at man inden udgangen af 1999 skal udarbejde en nærmere redegørelse for at finde ud af, hvordan det rent faktisk kan blive, så der er ikke tale om, at der allerede på nuværende tidspunkt er en markedssituation.
Men det er klart, at det må være sådan, at der skal udformes VE-beviser, som kan identificere vedvarende energi.
Søren Kolstrup (EL), 1999-04-08:
Vi har de samme læbebekendelser, hvad angår decentrale værker, et lokaldemokrati og alt det dér.
Jeg vil gerne spørge fru Anni Svanholt: Deler SF den opfattelse, at vedvarende energi defineres eksklusive forbrændingsanlæg, og såfremt SF deler den opfattelse, vil SF så arbejde for under en kommende åbning for et grønt marked på EU-plan at sikre, at man også dér fastholder, at VE er defineret eksklusive forbrændingsanlæg?
Anni Svanholt (SF), 1999-04-08:
Jeg vil gerne sige til hr. Søren Kolstrup, at vedvarende energi jo ikke er affald, og det fremgår meget, meget tydeligt af de svar, der er givet under forhandlingerne om elreformen.
Hr. Søren Kolstrup vil ud af de svar kunne se, at sådan er forståelsen. Vi lægger da megen vægt på, at vedvarende energi - selv om affald jo desværre er meget vedvarende i vores samfund - altså forstås som vindenergi, solceller, biogas, biomasse
Det er det, og det er der en klar forståelse for.
Aase D. Madsen (DF), 1999-04-08:
Dansk Folkeparti er altid skeptisk, når Enhedslisten svinger den højrøde fane med flammeskriften »Mere vedvarende energi til folket«, sådan som det ligger i forespørgselsteksten i dag.
Vi ved jo, at ordene »en styrkelse af forbrugerdeltagelsen i udbygningen af den vedvarende energi« dækker over, at samfundsøkonomien også fremover belastes yderligere af grønne afgifter og tilskudsordninger.
For der foreligger vel ikke den mulighed, at Enhedslisten sætter lighedstegn mellem forbrugerdeltagelse og forbrugernes frie ret til at sige ja tak eller nej tak til at købe den grønne
el til en pris, der er 3-4 gange højere end den, vi betaler for centralt produceret el?
Hvis den folkelige opbakning bag grøn el er så stor, som det påstås, så er forbrugerne vel også villige til at tage pungen op af lommen og betale, hvad det koster at producere den.
Det med, at man kan købe grønne certifikater, er jo en tvang.
Det er jo ikke en gulerod, det er en tvang, og denne tvang, som skal bringe forbrugernes betaling af den grønne el op, er jo noget, som vi vil kunne se på vores elregning.
Alle forbrugere får en højere elregning, hvis vi tvinges til at købe disse grønne certifikater.
Det ligger jo i hele oplægget.
Den såkaldt vedvarende energi koster jo det danske samfund ca. 2,5 mia. kr. om året, og så er det endda kætterisk tale blot at sætte spørgsmålstegn ved, om det nu også er samfundsøkonomisk fornuftigt, om ikke det halve så at sige kunne gøre det.
Jeg har lige set, at hr. Søren Kolstrup har stillet nogle spørgsmål med hensyn til naturbevarende kystnære områder osv. på Sjællands Odde, og jeg har da været meget opmærksom på, at Enhedslisten er opmærksom på kulturværdierne.
Hvorfor sættes kikkerten så totalt for det blinde øje i dette spørgsmål?
Der vil man lave en landsdækkende forening
for naboer til vindmøller for at hjælpe dem med de skader, som de er blevet påført.
De er totalt retsløse i det danske samfund.
Derfor vil jeg gerne overlade hr. Søren Kolstrup denne artikel om, hvad det betyder at være nabo til vindmøller.
Det er ikke helt omkostningsfrit hverken på den ene eller på den anden måde.
Søren Kolstrup (EL), 1999-04-08:
Jeg tror, hr. Ebbe Kalnæs kom for skade at begå en fejl omkring VE og affald.
Det er jo sådan ifølge forligspartierne og ministeriets egen opfattelse, at VE-energien er eksklusive affald, der ikke er en del af det.
Affaldet udgør, hvis man tager det med, ifølge ministeriets egne betragtninger kun 4 pct.
Men når det så er sagt, kan man selvfølgelig vurdere, om man overhovedet kan nå frem til, at halm skal fylde 5 pct., og man kan diskutere, om det er realistisk, men det springende punkt er, om hr. Ebbe Kalnæs mener, at det er relevant at arbejde for at fastholde, at vedvarende energi ikke har noget at gøre med affald.
Den er altså eksklusive affald, også når vi går ud på det større marked.
Netop i EU-sammenhænge har man inkluderet affald i vedvarende energi.
Jeg syntes, det kunne være interessant at høre, hvor hr. Ebbe Kalnæs står henne i den debat.
Ebbe Kalnæs (CD), 1999-04-08:
Jeg er ganske enig med hr. Søren Kolstrup i, at afbrænding af affald ikke er vedvarende energi.
Det har jeg påpeget masser
af gange, når man sådan har brystet sig og er gået ud i verden og har sagt, at vi laver så og så mange procent vedvarende energi.
Så har langt den største del været affald, og det er faktisk 8 pct.
Jeg har helt ret, jeg ved det ganske nøje.
Det, det drejer sig om, er, at det vedvarende i den her sammenhæng ikke er så meget på nuværende tidspunkt, og det kan altså ikke redde verden, men det kan redde Danmarks betalingsbalance. Når det gælder det grønne marked og kvoterne, som hr. Søren Kolstrup tidligere har været inde på, jamen så kommer EU, bare først i år 2006.
Vi er ligesom lidt foran, vil jeg tro.
Men det bliver reelt et grønt marked, som vil styrke de mål, som hr. Søren Kolstrup også har.
Vi er bare ikke enige i, at det redder verden, men jeg ved, at det kan redde eller i hvert fald stabilisere betalingsbalancen, og det er også et godt mål.