runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-03-01:
Det, der er situationen her, er, at hr. Rune Lund stiller et udenomsspørgsmål.
Jeg er ikke blevet stillet det spørgsmål på forhånd.
Jeg har ikke medbragt nogen oversigt over, hvilke henvendelser der måtte være modtaget fra udlandet.
Jeg henviser til udenrigsministeren.
Frank Aaen (EL), 2006-03-01:
Det var jo sådan set statsministeren selv, der før skråsikkert sagde, at der ikke var kommet nogen henvendelser, og jeg vil godt lige have bekræftet, at statsministeren ikke er bekendt med, at der er kommet nogen henvendelser, som har givet anledning til at forstå, at der var tale om en fejlfortolkning af det oprindelige brev.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-03-01:
Som hr. Frank Aaen udmærket ved, har den egyptiske regering på et senere tidspunkt i forløbet rettet en henvendelse til FN, ikke til den danske regering, men til FN, hvor den gør opmærksom på, at det, der ønskes af den danske regering, er en erklæring om, at man skal respektere religioner og ikke må diskriminere osv. osv.
Så det er det, der er at sige om den sag.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Jeg vil gerne slå to ting fast.
Den er ikke til forhandling.
Og jeg ønsker ikke at give udseende af, at den er til forhandling, ved at tage et møde på baggrund af et fremsat ønske om at tage skridt over for bl.a. en avis efter det, der hedder landets lov.
Med hensyn til møder ved hr. Frank Aaen jo udmærket, at udenrigsministeren hen over efteråret jo over flere måneder har haft adskillige møder og samtaler med kolleger i de muslimske lande.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Morten Østergaard (RV), 2006-03-01:
Hvilke råd kunne Globaliseringsrådet give statsministeren om fremme af sammenhængskraften i Danmark i lyset af Muhammedsagen, og hvilke ændringer i regeringens politik på området forventes disse at medføre?«
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-03-01:
Der er jo alle mulige gode grunde til netop at lægge den tolkning i brevet, og der har heller ikke været nogen henvendelse til regeringen om, at brevet skulle tolkes på nogen anden måde.
Men lad det nu være.
Hvis man læser brevet, står der jo, at der efter landets lov skal tages skridt, og landets lov er meget klar.
Vi har ytringsfrihed under ansvar over for loven.
Det vil sige, at hvis der er nogen, der føler, at der er sket krænkelser af loven under anvendelsen af ytringsfriheden, så er det en sag for domstolene.
Der er landets lov jo meget klar.
Allerførst vil jeg sige, at jeg fuldstændig deler hr. Morten Østergaards ønske om, at vi udvikler en stærk og positiv dialog med alle kræfter i det danske samfund, der står for demokrati, og som ønsker, at det danske samfund skal udvikle sig på grundlag af de værdier og principper, vi nu har bygget vort samfund op på.
Det ønske deler jeg fuldstændig.
Jeg kan også bekræfte, at Globaliseringsrådet bl.a. i lyset af det, der er passeret i de seneste uger, har haft en drøftelse af det her.
Det var under alle omstændigheder planen, at vi skulle have haft en drøftelse om det, der hedder sammenhængskraft, og det havde vi så en drøftelse af på mødet torsdag og fredag i sidste uge.
Men jeg må nok sige til hr. Morten Østergaard, at vi jo nu sidder og færdiggør den strategi, som regeringen vil spille ud med senere i denne måned, og der må hr. Morten Østergaard have lidt tålmodighed, indtil vi offentliggør den.
Jeg synes, det ville være forkert af mig at gå nærmere ind i det på nuværende tidspunkt, hvor vi sidder og bearbejder bl.a. de drøftelser, vi havde i sidste uge.
Per Clausen (EL), 2006-03-01:
Det er sikkert rigtigt, at hensynet til det indre marked, som jo er det vigtigste af buddene, når det handler om EU, vil føre til, at man i EU i udgangspunktet vil være negativ over for etablering af obligatoriske nationale løsninger.
Set i den sammenhæng kan jeg faktisk ikke se, hvordan ministeren vil kunne komme uden om på et tidspunkt at tage den her sag op over for EU.
Og jeg synes sådan set ikke, at Danmark står så svagt.
For i en tid, hvor EU har en tænkepause, synes jeg faktisk, at det er meget, meget uheldigt for EU, hvis det fremstår, som om EU hjælper detailhandelen til at undgå, at vi får et sådant mærke i Danmark.
Derfor satser vi først på at se, om det dog ikke alligevel kan lykkes at etablere en frivillig ordning.
Jeg beklager lige så meget som hr. Per Clausen, at det er noget, der overhovedet skal trække i langdrag på den måde.
Jeg synes, at det vil være rigtig godt at få en ernæringsmærkningsordning, og jeg finder det helt ubegribeligt, at detailhandelen i den grad modsætter sig at få det gennemført.
Detailhandelen burde tilslutte sig, at vi søger at vejlede kunderne til at købe de sundeste og de bedste varer, når de er ude at købe ind.
Jeg forstår ministeren sådan, i hvert fald i denne besvarelse, at ministeren – under forudsætning af, at det lykkes at udvikle et mærke i samarbejde med dem, der stadig væk vil være med, og af, at man får det godkendt i EU, og så er vi henne ved udgangen af dette år – hvis detailhandelen på det tidspunkt stadig væk opretholder en afvisende holdning og siger, at det vil den ikke vil være med til, den venter på, at der engang kommer et EU-mærke, vel vidende at det kan tage mange år, så vil sige til dem, at så kan vi være tvunget til at forsøge at gå en vej, hvor vi etablerer et obligatorisk mærke.
Det er også derfor, at jeg vedholdende har sagt, at jeg ikke vil udelukke at søge at skaffe hjemmel til en obligatorisk, altså en lovpligtig ernæringsmærkningsordning, hvis det er sådan, at vi ikke kan komme igennem på andre måder.
Og det er da muligt, at den tanke så vil få alle til på et tidspunkt at acceptere i stedet at tilslutte sig en frivillig mærkningsordning.
Det håber jeg meget, selv om jeg må sige, at jeg havde foretrukket, at de ville tilslutte sig, ikke ud fra en trussel om, at vi ellers gør det obligatorisk, men simpelt hen ud fra en holdning om gerne at ville bidrage til at styrke danskernes sunde livsstil.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Rune Lund (EL), 2006-03-01:
»Hvordan kan det være, at der i regeringens redegørelse til Europarådet om CIA-fly ikke indgår et eneste flynummer?«
Begrundelsen for spørgsmålet er, at Europarådet i november 2005 bad alle de 46 medlemslande af Europarådet om at lave en undersøgelse af CIAflyene og eventuelle hemmelige fængsler.
Her i februar har også den danske regering svaret, den 21. februar var deadline.
Men når man læser undersøgelsen, bliver man dybt forundret, for der indgår simpelt hen ikke et eneste flynummer i den undersøgelse.
Per Stig Møller (KF), 2006-03-01:
Jeg kunne godt tænke mig, at hr. Rune Lund lod være med at spilde Folketingets tid med spørgsmål, han selv kender svaret på.
Hr. Terry Davis kan jo ikke stille spørgsmål, og jeg kan ikke besvare nogen ting, som hr. Terry Davis ikke har spurgt om.
Hr. Terry Davis har ikke spurgt noget som helst om, hvorvidt nogle specielle flynumre er fløjet hen over Danmark, og derfor svarer jeg da heller ikke på noget, der ikke er blevet spurgt om.
Der er givet svar på de spørgsmål, der er stillet af hr. Terry Davis, og det drejer sig om, hvilke retsregler der gælder i Danmark, hvorledes dansk ret sikrer, at udenlandske myndigheder på dansk territorium er underlagt tilstrækkelig kontrol, hvorvidt dansk ret sikrer, at tilstrækkelige beskyttelsesforanstaltninger eksisterer for at forhindre hemmelig frihedsberøvelse på dansk territorium, på hvilken måde dansk ret sikrer en tilfredsstillende reaktion i tilfælde af enhver overtrædelse af konventionen på dansk territorium, hvorvidt der eksisterer effektive, hurtige og uafhængige undersøgelsesmuligheder.
Det er der blevet svaret på, og det skulle hr. Rune Lund da være glad for i stedet for at stille spørgsmål om noget, der ikke er blevet spurgt om.
Rune Lund (EL), 2006-03-01:
Man må jo konstatere, at udenrigsministeren har givet en, hvad skal vi kalde det, meget minimalistisk besvarelse til Europarådet, for grunden til, at hele den her sag er kommet op, er jo, at det netop er kommet frem bl.a. i pressen, at der foregår illegal transport af fanger til tortur og til afhøring i hemmelige fængsler i lande rundtomkring i verden.
I den forbindelse ville det da have været meget naturligt at gribe fast i nogle af de fly, som har krydset dansk luftrum, og som vi bevisligt ved på andre tidspunkter har været involveret i transport af de her spøgelsesfanger til tortur og til afhøringer.
Hvorfor har udenrigsministeren ikke fundet det relevant at se undersøgelsen i den sammenhæng?
Jeg synes, det er ret utroligt, at udenrigsministeren på den måde siger: De her CIA-fly har slet ikke noget med sagen at gøre, det er noget helt andet, der er blevet spurgt om.
Det mener jeg er fuldstændig forkert.
Per Clausen (EL), 2006-03-01:
Det er jo rigtigt, som ministeren siger, at det på en eller anden måde er en meget, meget besynderlig sag.
Det er en sag, hvor der er fuldstændig enighed i Folketinget om, at man skal have en ernæringsmærkningsordning, men vi er oven i købet gået så vidt, at et enigt Fødevareudvalg klart har sagt til ministeren, at det synes, at det forslag, ministeren er kommet med, er godt.
Så er det bare sådan, at kombinationen af EU-regler og virksomhedernes uvilje mod at være med til det fører til, at ministeren ikke kan komme nogen vegne.
Hvis man læser ministerens svar, er vi, både når det handler om at få en national ordning, en frivillig ordning, til at fungere, og når det handler om indførelse af et EU-mærke, i begge tilfælde ude i et meget langsigtet projekt, som vil tage flere år.
Og så kan jeg ikke forstå, hvorfor man ikke benytter lejligheden til at rejse det her problem over for EU, for det fremstår jo, som om det er EU i kombination med store detailvirksomheder, der forhindrer, at vi får det her mærke.
Vi skal bare notificere det over for EU, når vi er blevet enige om, hvordan mærket skal udformes herhjemme.
Og det forventer jeg da kun at EU så vil sige ja til, altså acceptere den ordning, vi nu engang når frem til herhjemme.
På længere sigt ville det være godt, hvis vi fik et europæisk ernæringsmærke, men der skal vi jo altså finde et bredt flertal i EU for et gennemføre det.
Det, der så også ligger i hr. Per Clausens spørgsmål, er hele diskussionen om, hvorvidt vi skal forsøge at få skaffet den hjemmel, der ikke er i dag i EU-direktiverne, til ved lovgivningen at gennemføre en ernæringsmærkningsordning i Danmark.
Per Stig Møller (KF), 2006-03-01:
Det er meget muligt, at hr. Rune Lund synes, det er forkert, men hr. Rune Lund skal være opmærksom på, at man svarer på det, man bliver spurgt om.
Det kan godt være, hr. Rune Lund ville have lyst til at skrive en anden fristil, så kan hr. Rune Lund skrive den og sende den frem til Europarådet.
Det er bare ikke, hvad vi er blevet spurgt om, det er ikke, hvad Terry Davis har bedt om.
Det var retsreglerne, og dem har han fået besked på.
Så har vi også præciseret, at ingen danske myndighedspersoner og ingen personer, vi har kendskab til, og det var spørgsmålet, har været involveret i ulovligheder.
Alt det øvrige, som hr. Rune Lund gerne vil have at vide om påståede CIA-flyvninger, har hr. Rune Lund jo spurgt om i en uendelighed siden juli måned og fået svar på.
Så det behøver han da egentlig ikke ulejlige os med, og det er ikke det, Terry Davis har spurgt om.
Altså, hr. Rune lund kan jo godt spilde Folketingets tid lige så meget, han vil.
De fly er fløjet hen over Danmark.
Hr. Rune Lund har fået svar på, hvilke fly der er fløjet over Danmark, det er transportministeren, der har svaret.
Han har fået alle disse svar, så jeg ved ikke, hvorfor han bliver ved med det her.
Det, Terry Davis spørger om, er, hvorvidt danske myndigheder siden den 1. januar 2002 passivt eller aktivt har foretaget/medvirket til ubekræftede frihedsberøvelser, herunder til transport af disse.
Hvad kan der svares mere tydeligt end det, vi svarer: The Danish Government has no knowledge of any such cases of unlawful deprivation of liberty?
Man kan da godt gøre det længere, men det er jo essensen i det.
Jeg er da helt sikker på, at hr. Rune Lund ville have skrevet 10 sider, men der ville jo ikke have stået mere alligevel, når det er det, der er svaret.
Frank Aaen (EL), 2006-03-01:
Nu har vi jo aldrig foreslået udenrigsministeren, at man skal skyde fly ned.
Det, vi har foreslået udenrigsministeren, er at prøve at undersøge, hvad de fly har lavet her.
Det kan man jo gøre på forskellige måder.
Når det gælder fly, der bevisligt er koblet sammen med CIA, kan man jo passende spørge den amerikanske regering, om den vil informere om, hvad de fly har lavet i dansk luftrum, og det er jo fly, der i adskillige tilfælde har landet i Danmark.
Så kan man jo undersøge, hvad man via lufthavnsmyndigheder på anden vis kan finde ud af at de fly lavede her, hvem der var med flyene, om der var flere med flyene, da de fløj herfra, end da de kom hertil.
Den slags spørgsmål kan man jo sagtens stille.
Man kan jo bare udtale sig tilstrækkelig absurd selv og så bagefter erklære det for at være absurd; det er jeg med på.
Nu spurgte jeg f.eks., og det er udenrigsministerens bord uden videre,
om udenrigsministeren ville spørge de amerikanske myndigheder, om de kan oplyse, hvad disse fly – så har vi jo en lang række numre, som regeringen ikke har fremskaffet, men som vi andre har fremskaffet, og som vi i dag kan se har en tilknytning til CIA – har lavet i dansk luftrum.
Kunne udenrigsministeren ikke bare stille sådan et spørgsmål?
Morten Østergaard (RV), 2006-03-01:
Uanset hvad man mener om tegninger og ambassadører og diplomati osv., er det jo interessant nu at skue fremad.
Hvordan sikrer vi, at den her sag ikke får en langvarig negativ effekt for Danmark, det danske samfund og danskere i almindelighed så vel ude som hjemme?
Jeg er sikker på, at vi kan enes om et fælles håb om, at når stormen har lagt sig, så kan det, som udad er tabt i den her situation, forhåbentlig indadtil vindes.
Der synes jeg, at der er grund til at kvittere for statsministerens invitation til Demokratiske Muslimer, som var et vigtigt skridt i retning af det.
Forhåbentlig kan demokratiske kræfter af enhver religiøs overbevisning samles om at sikre større samhørighed og sammenhængskraft i Danmark, mere fællesskab, som modvægt til dem, der ønsker at polarisere, være en modvægt til politiske og religiøse ekstremer.
På den baggrund er det jo slet ikke dårligt timet, at regeringen benyttede Globaliseringsrådets møde den forgangne uge til at diskutere sammenhængskraft og herunder også diskutere et særligt punkt om Muhammedsagens betydning.
Det synes klogt, at regeringen søger bistand til den udfordring, men i lyset af situationens alvor og aktualitet håber jeg, at statsministeren vil tilgive, at vi lidt utålmodigt spørger, hvad for nogle råd der kom ud af det, og hvad for nogle konsekvenser man allerede nu forventer, at det kan få for den politik, som regeringen fører?
Per Stig Møller (KF), 2006-03-01:
Det kunne udenrigsministeren naturligvis godt.
Der ser jeg bare ikke nogen særlig grund til.
Der er ikke fremlagt noget som helst, som giver nogen grund til at tro, at amerikanerne ikke respekterer spillereglerne for at passere dansk luftrum.
Som hr. Frank Aaen udmærket ved, men igen spilder han jo gerne Folketingets tid med at spørge mig om noget, han har fået svar på, har det danske Udenrigsministerium både i juli måned og i november måned 2005 anført over for USA, at man ikke ønsker dansk luftrum og danske lufthavne anvendt til flyvninger, mellemlandinger, der ikke er i overensstemmelse med folkeretten.
Det har vi jo svaret, det ved hr. Frank Aaen jo godt, han sidder også og nikker.
Så skal jeg da have et bevis for, at det er blevet brudt.
Jeg har ikke bevis for, at det er blevet brudt.
Amerikanerne er bekendt med vores spilleregler, jeg formoder, at de er blevet fulgt, og jeg har da ingen grund til at mistænkeliggøre nogen.
Da hr. Frank Aaen stod nede ved et fly, der landede i Sverige, viste det sig at være et bryllupsselskab.
Hr. Frank Aaen troede, at det var CIA-agenter, men vi jo kunne jo se af den lokale avis, at det var et bryllupsselskab.
Skulle jeg gøre mig til grin i State Department ved at anholde, at der var fløjet et bryllupsselskab?
Jeg synes, det ville være lidt mærkeligt at gøre Danmark til grin på den måde.
Rune Lund (EL), 2006-03-01:
Det, som Europarådet ved generalsekretær Terry Davis har spurgt om, er, om der er nogen i den danske regering, i det danske embedsapparat, uanset på hvilket niveau og i hvilken form, der har haft kendskab til sådanne overflyvninger af CIA-fly.
Når man skal besvare sådan et spørgsmål, så kan man selvfølgelig gøre ligesom udenrigsministeren og sige: Jamen jeg ved ikke noget, og jeg har heller ikke tænkt mig at undersøge det.
Det er selvfølgelig en tilgang, men det synes jeg ikke er den rigtige tilgang.
Den rigtige tilgang i den situation havde jo været at sige: Vi ved, at de fly eksisterer.
Derfor undersøger vi også i hvert enkelt tilfælde, hvor vi har haft de her overflyvninger, om der er sket noget konkret.
Ville det ikke være en fornuftig og respektfuld tilgang for at få afdækket det her meget alvorlige problem?
Per Clausen (EL), 2006-03-01:
Spørgsmålet om sundhed og fødevarer er jo et meget vigtigt emne for regeringen.
Derfor har familie- og forbrugerministeren også arbejdet på at få indført et ernæringsmærke, som skulle gøre det nemmere for forbrugerne at vælge sunde alternativer, når de køber ind.
Desværre går det ikke så hurtigt.
Det sidste, vi har hørt fra ministeren, er, at han forventer, at han kan have et mærke klar ved udgangen af dette år, men det fremgår desværre også af svaret, at der ikke er nogen viden om, hvornår det i realiteterne kommer til at fungere.
Det hænger jo sammen med, at detailhandelen entydigt har sagt, at den ikke ønsker at medvirke.
I den sammenhæng synes jeg, at det er en smule overraskende og måske også en smule skuffende, at ministeren ikke vil tage initiativer til at skaffe sig mulighed for at indføre et obligatorisk mærke, et nationalt mærke.
Og det er jo dejligt, at der er nogle områder, hvor vi har en fælles opfattelse af tingene.
Det er imidlertid desværre sådan, som hr. Per Clausen siger det, at der er en del af erhvervslivet, som ikke har ønsket at medvirke.
Derfor arbejder jeg i øjeblikket sammen med dem, som fortsat har været interesserede i at etablere en mærkningsordning – det vil sige fødevareindustrien, Dansk Industri og Forbrugerrådet – på at gøre en mærkningsordning færdig og få den notificeret over for EU.
Samtidig har jeg imidlertid rejst sagen over for EU, for på længere sigt må det rigtige være, at vi har en fælles europæisk mærkningsordning.
Så det er det, jeg yderligere har gjort.
Endvidere er der overvejelser i Nordisk Råd, som vi er en del af, om, hvorvidt man kunne forestille sig, at man i hvert fald i de nordiske lande kunne finde frem til en fælles ordning.
Så det er drøftelser, vi deltager i på sidelinjen.
Så jeg mener sådan set, at vi forfølger flere spor for at sikre, at vi på en eller anden måde får en effektiv mærkningsordning på plads, men en obligatorisk ordning er der ikke udsigt til, for det er der simpelt hen ikke hjemmel til at gennemføre.
Per Stig Møller (KF), 2006-03-01:
Alt det har hr. Frank Aaen jo fået svar på, og jeg synes, det er lidt mærkeligt, at hr. Frank Aaen bliver ved med at stille de samme spørgsmål, han har stillet siden juli måned og har fået svar på hele tiden.
Der er jo svaret på det.
Transportministeren har jo svaret på det.
Hvis ikke man er tilfreds med svaret, så skal man jo ikke spørge udenrigsministeren, så skal man spørge transportministeren.
Hvis man ønsker en undersøgelse af, hvad der er foregået i danske lufthavne, så skal man ikke spørge udenrigsministeren, så skal man spørge justitsministeren.
Hvis Enhedslisten ville tage sig sammen til at stille spørgsmålene de relevante steder, så ville det jo fremme Folketingets arbejdsforhold.
Der er jo givet svar på det.
Ingen danske myndigheder, herunder FE eller PET, ligger inde med oplysninger om CIA-overflyvninger, om mellemlandinger i Danmark eller om flyenes ejerskabsforhold.
Det vil sige, som jeg har svaret de to herrer for lang tid siden, at man altså stadig væk forlanger, at vi skal stoppe nogle flyvninger, der har fundet sted, og bringe flyene ned.
Det kræver, at jeg kan komme ind i en tidsmaskine og rulle baglæns tilbage til det tidspunkt, flyve op ved siden af dem og bringe dem til landing.
Absurd.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-03-01:
Vi kan måske også få nogle bud på, hvad regeringen har gjort sig af tanker med hensyn til de 2 mia. kr., som skal udmøntes frem mod 2009.
Når man ser på de 400 mio. kr., som foreløbig er brugt, og ser på, at de jo er blevet brugt primært til forskningsprojekter og den slags ting, er der så nogle tanker, med hensyn til om de næste 1,6 mia. kr. skal gå direkte til forbedringer for børnenes forhold i daginstitutionerne?
Det kan være ved hjælp af bedre normeringer, det kan være ved hjælp af bedre madforhold, det kan være ved hjælp af bedre vikardækning osv.
Er der nogen ideer, med hensyn til at de penge rent faktisk skal bruges, så det kommer børnene til gode i daginstitutionerne, at der kommer flere voksne eller andet, som man ellers kan gøre for at forbedre hverdagen i daginstitutionerne?
Vi vil igangsætte en lang række projekter.
Det kan være projekter, hvor vi sætter ekstra personale og ressourcepersoner ind i f.eks. belastede områder, etablerer en form for udrykningshold, eller det kan være andre projekter, som kommunerne er interesserede i at få gennemført.
Så de fleste penge går direkte til at hjælpe udsatte børn.
Så sætter vi også ind med hensyn til at få mere viden, for vi vil i starten af hele det forløb til i alt 2 mia. kr. gerne sørge for at sikre, at vi kan samle viden ind, at vi kan følge projekterne.
Derfor er der selvfølgelig også sat penge af til at screene for fakta og til at lave forskning omkring de indsatser, vi laver, så vi kan samle viden op og dele viden bagefter, så alle andre kan få del i den.
Men det er den mindste del af pengene, vi bruger til det.
Det meste går direkte til børnene.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Per Clausen (EL), 2006-03-01:
»Mener ministeren, at det er tilfredsstillende, at der kan gå flere år, før vi får en fungerende ernæringsmærkning af fødevarer i Danmark, og hvorfor vil han på den baggrund ikke sætte gang i en proces, hvor Danmark kan få mulighed for at etablere et obligatorisk nationalt ernæringsmærke eller med udgangspunkt i Nordisk Råds beslutning om etablering af et nordisk ernæringsmærke forsøge at etablere et fælles nordisk mærke?«
Morten Østergaard (RV), 2006-03-01:
Jeg vil gerne sige tak for svaret og udtrykke min forhåbning om, at man også for det danske erhvervslivs og eksportens skyld måske bliver lidt mere konkrete på sigt end ved at nævne det med de værdier, som jeg tror alle bakker op om.
Jeg tror, at der er behov for en mere håndfast tilgang til, hvordan vi skal genoprette også de forretningsmuligheder, som erhvervslivet har udadtil.
Hvis vi sådan skuer lidt indad igen, er det andet, som jeg egentlig også synes, Niels Due Jensen i artiklen fra Politiken i går rammer meget godt ved at sige, at: »Denne sag er med til at skabe en farlig polarisering i Danmark.
Sagen handler ikke kun om Danmarks anseelse ude i verden, men i høj grad også om situationen her i landet.
Vi har ikke brug for en polarisering.
I stedet skal vi bygge bro mellem befolkningsgrupperne herhjemme.«
Er det også en ambition, som statsministeren deler, og indgår det også helt konkret, hvordan man med nye tiltag vil forsøge at bygge den bro, som jeg i hvert fald er enig med Niels Due Jensen i at den her sag desværre ser ud til at have været med til at blokere for – forhåbentlig kun midlertidigt?