runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Per Dalgaard (DF), 2003-11-04:
Jeg vil gerne have ministeren til at bekræfte, at kristne nonner og deres hovedbeklædning er et led i den danske, kristne kultur, og at de aldrig, aldrig har voldt problemer i det danske samfund, og at det, de sender som et signal, rent faktisk ikke er en form for diskriminering over for de danske medsøstre, som ikke går med nogen hovedbeklædning.
Vil ministeren forholde sig til det?
Søren Søndergaard (EL), 2003-11-04:
Jeg indrømmer, at det måske ikke er sjovt at være minister og skulle tage stilling til alle de her ting, men jeg synes alligevel, at ministeren må klargøre, hvordan det forholder sig på det område.
Vi taler jo i begge tilfælde om tilbagestående, middelalderlige religioner, som påbyder dem, der tror på det på en bestemt måde, at bære hovedbeklædning.
Det kan man finde i den kristne tro, det kan man finde i den muslimske tro, og folk, der tror tilstrækkelig meget på det, retter sig efter det, og folk, der tror mindre på det, lader være med at rette sig efter det.
Sådan er det.
Der håber jeg da, at ministeren kan gå herop og bekræfte, at i hans optik er der naturligvis ikke nogen forskel på, hvilket motiv folk har til at bære en bestemt hovedbeklædning.
Vi er da ude i en fuldstændig absurd situation, hvis der skal laves motivforskning af, hvorfor folk bærer en religiøst betinget hovedbeklædning.
Bent Bøgsted (DF), 2003-11-04:
Jeg synes, sammenligningen har taget en drejning hen mod noget, der ikke burde sammenlignes.
Jeg vil gerne have ministeren til at bekræfte, om ikke der er forskel på en nonne og en almindelig dansker, og om ikke der er forskel på en udøver af den muslimske tro - nu er jeg ikke helt klar over, hvad en kvinde, der udøver den muslimske tro, kaldes, hun kaldes i hvert fald ikke nonne - og så den almindelige muslim, der går med hovedbeklædning.
Man kan sammenligne en nonne med en udøver af den muslimske tro, og man kan sammenligne en almindelig dansker med en almindelig muslim.
Det må være den sammenligning, vi skal hen til.
Vi skal ikke sammenligne en nonne med en muslim, der går med hovedbeklædning, hvis vedkommende ikke har et præsteembede eller noget lignende.
Bent Bøgsted (DF), 2003-11-04:
Er det i bund og grund ikke bare et spørgsmål om, at de fleste her i Folketinget giver alle dem, som føler, at de på en eller anden måde bliver trådt på, en lov, hvor de med den i hånden er hundrede procent sikre på at vinde en sag mod den, de anklager, det være sig en arbejdsgiver eller en kollega?
Ad den vej får vi en bunke sager om diskrimination, uanset om det er fra indvandrere eller det er fra andre grupper i samfundet, der føler sig trådt på.
Årsagen til, at denne lov kommer, er netop, at Folketinget har bøjet sig: Vi må hellere gøre noget, for vi skal søreme passe på ikke at blive anklaget for, at vi gør forskel.
Jeg mener, at ministeren burde rejse til EU med det forslag og sige: Det er uacceptabelt i Danmark.
Det kan vi simpelt hen ikke være med til, for det overskrider EU's beføjelser ved indblanding i danske forhold.
Lars Barfoed (KF), 2003-11-04:
Altså jeg ved ikke helt, om jeg skal erklære mig enig eller uenig med hr. Keld Albrechtsen, for det er sådan, at i substansen er jeg sådan set enig i hr. Keld Albrechtsens fremstilling af den retsstilling, som jeg taler om man kunne opnå.
Det var jo den tidligere statsminister, hr. Poul Nyrup Rasmussen, som i en åbningstale i Folketinget lancerede ideen om en årsindkomstmodel.
Det er sådan set bl.a. inspireret af det, at vi nu fra konservativ side siger, at det skulle vi måske arbejde videre med.
Der er også gennemført en ganske interessant rapport netop om de muligheder, årsindkomstmodellen indebærer.
Den vil være en betydelig forenkling for arbejdsgiverne, for det offentlige og for a-kasserne
, fordi skattemyndighederne én gang har fastsat et kalenderårs indkomst, og derfor behøver man ikke at bruge tid på kontrol, fremsendelse af lønsedler og alt det der, og så kan systemet fungere langt mere enkelt end i dag og uden risiko for fejludbetalinger.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-11-04:
Nu handlede den her forespørgsel jo om regelforenkling, og derfor vil jeg godt spørge: Skal hr. Lars Barfoeds besvarelse nu forstås sådan, at han godt kan forestille sig, at man laver et system, hvor man først efter indviklede regler skal til at beregne, i hvor mange dage, helt op til 5 uger, man ikke skal have dagpenge, og derefter når man op på en forøget sats i forhold til den, der er i dag, og den aftrappes så efter sindrige regler hen over året, således at man ender med en lav sats til sidst?
Vil hr. Lars Barfoed kalde det system for regelforenkling?
Jamen jeg spørger bare.
Jeg tror, det bliver meget indviklet, hvis man i virkeligheden skulle til at administrere efter det.
Hr. Lars Barfoed var inde på det med overarbejde.
Jeg tror ikke, hr. Lars Barfoed selv kan tro, at det, han her er fremme med, kan være en forenkling.
Ole Stavad (S), 2003-11-04:
Jeg vil godt spørge skatteministeren, om han kan bekræfte, at det svar, han gav, betyder, at Det Konservative Folkeparti først fra 2008 kan foretage ændringer, fordi aftalen løber til og med 2007, hvor de sidste elementer af den her aftale indgår.
Det er kun, for at vi har klarhed over, hvad konsekvensen af udmeldinger fra det andet regeringsparti er.
Svend Erik Hovmand (V), 2003-11-04:
Jeg skal være den sidste til at belære en gammel erfaren parlamentariker som hr. Ole Stavad om, hvordan man opfatter en forligsaftale.
Alle ved, at når man har lavet et forlig, når man har lavet en aftale, så kan den selvfølgelig ændres, også tidligere end udløbet, hvis parterne er enige om det.
Men hvis ikke man er enig om det, så står aftalen selvfølgelig ved magt.
Så enkelt er det.
Jens Peter Vernersen (S), 2003-11-04:
Jeg går ud fra, at skatteministeren kan bekræfte, selv om jeg kan være i tvivl, når jeg hører om den fantasiverden, skatteministeren lever i, at det er sådan, at kassedamen altså får en skattelettelse på 125 kr., og at hendes udgift
til daginstitutionen stiger mere end det beløb.
Det går jeg ud fra at skatteministeren kan bekræfte, og det er måske derfor, at begejstringen ikke sådan svømmer over.
Jeg tror også, at skatteministeren kan bekræfte, at de, der har noget ud af skattestoppet, er dem, der bor i de allerdyreste huse.
Der ligger jo svar fra skatteministeren, der viser, at de, der bor i huse til priser over 3 mio. kr., er dem, der har noget ud af skattestoppet.
Det troede jeg egentlig var paratviden.
Det er jo så moderne hos regeringspartierne, at man skal have paratviden, og jeg troede, at den også var til stede hos skatteministeren, så vi kan være fri for at få disse synspunkter, der ikke har hold i virkeligheden. Så må jeg fastholde, at når man udtynder skatteindtægterne, så bliver det næste generation, der kommer til at betale, fordi man ikke kan overholde 2010-målsætningen.
Det behøver man ikke at være taljonglør for at kunne klare, det er sådan set også bare paratviden
- til skatteministerens orientering.
Svend Erik Hovmand (V), 2003-11-04:
Nu har hr. Vernersen jo den glædelige opgave, det er at være formand for Folketingets Skatteudvalg, og derfor er jeg helt stensikker på, at hr. Vernersen kender alle detaljer i den skattelettelse, som nu er aftalt.
Jeg er også sikker på, at hr. Vernersen, når han spørger, hvor meget det egentlig betyder for den enkelte, er klar over, hvor meget det egentlig betyder for f.eks. en enlig LO-arbejder, men hvis ikke han er, så vil jeg gerne oplyse, at det i 2004 drejer sig om en lettelse for en typisk LO-arbejder på 5.330 kr., for et LO-ægtepar 10.715 kr., og for et funktionærægtepar er lettelsen 11.800 kr.
Det svarer jo til en lønstigning, der er væsentlig højere, og jeg tror altså, at hr. Vernersen har svært ved at følge med i, hvad der foregår i befolkningen.
Det er det i hvert fald ikke i min optik.
Jens Peter Vernersen (S), 2003-11-04:
Jeg går ud fra, at skatteministeren kan bekræfte, at de oplysninger, der blev givet om, hvad det her giver i 2004, simpelt hen er ukorrekte.
Det er over en længere periode, at det her bliver indfaset, og der kommer brugerbetaling, og der kommer stigninger, som fuldt ud modregner det her.
Det troede jeg faktisk skatteministeren var klar over.
Svend Erik Hovmand (V), 2003-11-04:
Jeg tror, jeg vil gøre mig den ulejlighed at sende hr. Vernersen aftalen.
For en enlig LO-arbejder i lejebolig med bil omfattet af arbejdsgiverbetalt sundhedsforsikring viser den gennemsnitlige beregning, som også ligger i de undersøgelser, der er foretaget, at der totalt set er tale om en lettelse for vedkommende på 5.330 kr.
Derudover kommer skattelettelsen, og derudover kommer alle de andre tiltag, som er gennemført på en række områder:
det gælder bilafgifter, det gælder ejendomsværdibeskatning, det gælder en række andre ting.
Og jeg synes, det er vigtigt, at man regner det hele sammen og spørger: Hvad betyder det her egentlig?
Hvad det betyder konkret for den enkelte, vil man kunne aflæse i det skatteskema, som man vil få udsendt her om kort tid, hvis ikke man allerede har fået det.
Ole Stavad (S), 2003-11-04:
Tak, formand.
Det er en skavank, man kan leve med.
Måtte jeg spørge skatteministeren under henvisning til den meget fyldige gennemgang, rapport, udredning om beskatning af personalegoder og naturalieydelser, som er udarbejdet af fire ministerier, Økonomi- og Erhvervsministeret, Finansministeriet, Beskæftigelsesministeriet og Skatteministeriet, som rejser en række ganske store betænkeligheder, hvad skatteministeren har af overvejelser endsige planer på det her område.
Det synes jeg vi har en forventning om at skatteministeren kan sige lidt mere konkret om, da vi jo ved, at Skatteministeriets egne folk har været meget centralt placeret i hele processen.
Og derfor har skatteministeren jo haft rimelig god tid til at tage stilling til det her.
Jeg går ud fra, at skatteministeren har forholdt sig til det omkring offentliggørelsen, hvor vi andre har haft noget kortere tid.
Men hvad er skatteministerens overvejelser?
Jeg vil godt følge op på det rimelig klare svar, jeg fik, og spørge skatteministeren, om ...
undskyld hr. formand, var det i den her runde, eller var det nye spørgsmål?
Svend Erik Hovmand (V), 2003-11-04:
Jeg vil gerne benytte lejligheden til at sige, at jeg er glad for, at hr. Ole Stavad rejser spørgsmålet her, men også for, at jeg er blevet inviteret i samråd i Folketingets Skatteudvalg for at drøfte hele den problemstilling, som knytter sig til den rapport, som hr. Ole Stavad henviser til.
Jeg vil gerne sige, at jeg føler, vi har brug for bredt i Folketinget at tage en diskussion om det spørgsmål.
Jeg tror også, at hr. Ole Stavad som tidligere skatteminister vil give mig ret i, at det ikke er et problemfelt, som er helt ligegyldigt.
Tværtimod må man sige også ud fra de reaktioner, som organisationerne er kommet med, at der jo i høj grad er delte meninger om den her sag.
Det er ikke sådan, at regeringen har lagt sig klippefast på en konkret beslutning her og nu.
Nu har vi fået rapporten.
Vi vil gerne have lejlighed til nøjere at analysere den.
Vi vil også gerne have lejlighed til at drøfte den.
Det er jo derfor, jeg forstår - jeg håber i hvert fald at have forstået det rigtigt på den måde - at når regeringen er inviteret til samråd i Folketingets Skatteudvalg, så er det for at få lejlighed til at uddybe og diskutere en række af de elementer, som indgår i den her aftale eller i den her rapport.
Nå ja, men når jeg udtrykker min tilfredshed med, at spørgsmålet er rejst, så er det, fordi jeg virkelig føler, at vi politikere har brug for at diskutere det her spørgsmål.
Og derfor er jeg glad for, at spørgsmålet rejses nu, og også for, at vi får lejlighed til i et samråd nærmere at uddybe den meget komplicerede problemstilling, som der jo her er tale om.
Ja, indstilling og indstilling.
Altså man peger på, at der selvfølgelig er en risiko, hvis det her udvikler sig.
Det har vi jo så en fælles interesse i at sikre at det ikke gør, vi, der er tilhængere af 2010-planen.
Jeg er nødt til at sige det, for vi er jo hinandens verden, som K.E. Løgstrup sagde det engang.
Vi er jo afhængige af hinanden i det her Folketing.
En række af de her ting er jo ting, som er besluttet af den tidligere regering.
Det ligger jo mange år tilbage, at man har bevilget nogle ting på det her område.
Det kan være alkoholafvænning, det kan være sygdomsbehandling, en række ting.
Hvis vi skal afskaffe noget af det - det kan man selvfølgelig da altid gøre - så tror jeg, det vil blive svært at finde ud af, hvad det så er for nogle af dem, vi skal afskaffe.
Jeg siger, at vi her har en fælles opgave i at finde en fælles løsning, og indtil dette øjeblik - det var jo det, jeg sluttede med at sige - mener jeg, at vi må respektere den beslutning, som er truffet i Ligningsrådet.
Jacob Buksti (S), 2003-11-04:
Skatteministeren modtog jo også rapporten, sådan skal vi sige afventende ved at sige, at lad os nu spise brød til, og der var jo ting, og nu skulle vi se på det, og der var jo mange politiske formål og hensyn osv., osv., osv.
Det fremgår jo også af rapporten, at en af de væsentlige begrundelser for de her skattebegunstigede naturalieydelser er, at der er forskellige politiske ønsker om at fremme forskellige formål, it, sundhedsbehandling, og hvad man nu ellers har villet, fra regeringens side.
Det er sådan set o.k.
Men på den følgende side fremgår det så netop, at man med den her metode udhuler skattebasen, og man skævvrider hele systemet med forbrug i retning af, at man forbruger flere af de her ydelser, end man ellers ville have gjort.
Og er det afgørende problem ikke, at når man fremmer forskellige politiske formål på den her måde, så ved man ikke, hvad det koster, fordi man ikke ved, hvor mange der vil benytte sig af de her muligheder?
Og derfor kommer det der 2010-perspektiv til at stå som et spørgsmålstegn, som er større, end selv rapportens forfattere, som jo inkluderer ministerens egne embedsmænd, bryder sig om.
Er det ikke korrekt?
Svend Erik Hovmand (V), 2003-11-04:
Nu synes jeg ikke, at jeg vil benytte lejligheden til at gå ind i en lang, teoretisk skattepolitisk diskussion omkring fradrag og ikkefradrag, og hvilke konsekvenser det har.
Den kan jo føre vidt.
Altså man kan jo sige, at hver gang man har et fradrag, så har man jo ikke et færdigt præcist resultat af, hvilken konsekvens det vil have.
Det kan man jo ikke af gode grunde.
Man kan jo ikke præcis vide, i hvilket omfang det fradrag vil blive udnyttet.
Men når jeg siger, spis nu brød til, lad os nu tage det lidt afslappet - ikke ubekymret - slet ikke, men lad os nu tage det lidt med ro, så siger jeg det, samtidig med at jeg understreger, at dette er en sag, regeringen ønsker at følge meget grundigt, at se hvordan udviklingen bliver, følge udviklingen og konsekvenserne af de beslutninger, der er truffet både af den nuværende og af den tidligere regering; at se, hvilke konsekvenser det har, og så overveje på et tidspunkt, om vi skal gribe ind, eller vi ikke skal.
Jens Peter Vernersen (S), 2003-11-04:
Nu indrømmede skatteministeren jo, at det her indebærer det problem, som jeg rejste i et tidligere spørgsmål, netop at det bliver vanskeligt at overholde 2010, altså at få afviklet vores gæld.
Og det synes jeg faktisk at skatteministeren skulle tage lidt alvorligt i stedet for sådan at slå ud med armene og sige, at nu ser vi. Men jeg kunne jo også høre, at skatteministeren her i svaret sagde: »... hvis det her udvikler sig«.
Hvornår er det så, at skatteministeren vil gribe ind, hvis det udvikler sig?
Er det ved 1 mia. kr., ved 2 mia. kr. - 1 mia. kr. har vi rundet - eller er det ved 3 mia. kr.?
For det er klart, at fornuftige mennesker i vores land jo efterspørger sådan et skattefrit gode og selvfølgelig ikke tænker på, at det så betyder, at vi ikke kan betale gæld osv., og at vi får vanskeligt ved at betale daginstitutioner.
Men hvornår er det så, skatteministeren vil gribe ind?
Det må der jo være en mening om, der må være en idé med det.
Svend Erik Hovmand (V), 2003-11-04:
Jeg erindrer ikke noget sted at have set, at hr. Vernersen har udtrykt bekymring for tidligere beslutninger truffet af tidligere regeringer omkring fradragsordninger eller nogle af de ordninger, som er indført også på det her område.
Det gør jeg faktisk ikke, men o.k.
Det, jeg forsøger at sige, er: Lad os nu tage det her lidt roligt.
Vi ved alle sammen, hvad det her drejer sig om.
Vi ved alle sammen, at hvis vi bare lader stå til, så kan det få nogle konsekvenser, som vi ikke ønsker.
Men sådan er det jo på alle områder.
Jeg husker eksempelvis den diskussion, man havde i hr. Vernersens parti om efterlønnen, og jeg husker den diskussion, man havde om en række andre forhold for at leve op til 2010-erklæringen.
Det er klart, at der jo i 2010-erklæringen indgår mange ting, og hvis ikke vi på hvert enkelt område følger med udviklingen og sikrer os, at det nu går den rigtige vej, ja, så når vi ikke det mål, vi har sat os i fællesskab. Jeg får ud fra, at Socialdemokratiet er enig i, at vi skal nå det mål, og at vi målbevidst forsøger at arbejde hen imod den linje, som vi har lagt, og som vi er fælles om, nemlig 2010.
Vi har faktisk nedsat en Velfærdskommission, hvis opgave er
at se på helheden omkring en række af de her ydelser.
Og jeg synes, at vi altså her har behov for i fællesskab lige at spise brød til.
Ole Stavad (S), 2003-11-04:
Jeg bliver nødt til at korrigere skatteministeren.
Hvis skatteministeren tager side 52 i rapporten, tager de tre områder, man har taget ud som der, hvor de særlige problemer er, så er det regler, der er vedtaget i denne regerings tid eksempelvis omkring sundhedsforsikringer eller vedtaget af et borgerligt flertal i Ligningsrådet med den anden side imod.
Derfor kan det ikke nytte noget, at skatteministeren lader, som om vi står med et fælles problem med at feje op efter noget, vi selv har skabt.
Det her er skabt af den nuværende regering eller af den nuværende regerings repræsentanter, der udgør et flertal i Ligningsrådet, som endda har vedtaget det på det område, der er mest bekymrende, imod de fagkyndiges råd.
Svend Erik Hovmand (V), 2003-11-04:
Nu fornemmer jeg ligesom, at hr. Ole Stavad lagde op til at korrigere mine udtalelser.
Nu har jeg ikke rapporten lige ved hånden, men der er jo gennemført en række ting på det her område.
Havde jeg vidst, at vi skulle diskutere det i dag, havde jeg selvfølgelig haft rapporten
med, men lad mig bare nævne et enkelt eksempel, nemlig alkoholafvænning.
Men never mind
, lad os nu ikke strides om det.
Jeg synes, det er vigtigt her at understrege, at vi, der ønsker at sikre en sund økonomisk udvikling i det danske samfund, har en fællesopgave i at sørge for, at det her også foregår på en anstændig og fornuftig måde.
Morten Homann (SF), 2003-11-04:
Jeg tror, at hvis skatteministeren var en bil, skulle den på værksted meget snart, for det lyder, som om den er gået permanent i tomgang.
Der er i rapporten og blandt de øvrige spørgere rejst et ganske, ganske alvorligt problem, som med ministeriernes egne ord på længere sigt kan undergrave mulighederne for at betale gælden tilbage.
Nu har jeg siddet og lyttet, og jeg har ikke hørt et eneste konkret initiativ fra skatteministerens side i den her alvorlige sag.
Man vil selvfølgelig følge med, men det vil jeg håbe på man gør på alle områder. Jeg vil godt spørge skatteministeren: Hvilke konkrete initiativer giver den her rapport anledning til, at man tager i Skatteministeriet?
Hvad kommer der konkret til at ske?
Eller bliver det bare endnu en rapport, der får lov til at ligge og samle støv, og som ikke får nogen konsekvenser?
For hvis det sidste er tilfældet, så må vi sige, at det får konsekvenser for velfærdsniveauet, tilbagebetalingen af gælden osv. Hvis vi skal undgå den situation, håber jeg meget, at skatteministeren nu kan sige, hvilke konkrete initiativer ministeren og resten af regeringen vil tage for at sikre, at det her ikke går så galt, som rapporten lægger op til.
Ole Stavad (S), 2003-11-04:
Jamen jeg er sådan set jo glad for, at skatteministeren er glad for, at jeg har rejst spørgsmålet her under spørgetiden.
Men jeg fandt ikke ud af, hvorfor skatteministeren er glad for, at jeg har rejst det, når det er sådan, at skatteministeren ikke vil svare på mit spørgsmål.
Fire så centrale ministerier som Finansministeriet, Økonomi- og Erhvervsministeriet, Skatteministeriet og Beskæftigelsesministeriet - vi kan vel godt tillade os i al beskedenhed at sige, at det er de tunge drenge - når en konklusion, der på side 52 siger, at skatteudgifter af denne størrelse vil belaste finanspolitikkens holdbarhed i relation til 2010-planen.
Oversat til mere folkeligt dansk er det, man siger i den her rapport, at hvis ikke skatteministeren eller regeringen foretager sig noget, så risikerer man, at de regler, der er gældende, og den måde, som de forvaltes på i dag, godt nok vedtaget af et flertal i Ligningsrådet imod de kloge folks råd, faktisk kan undergrave finanspolitikken.
Det er altså ikke en ligegyldig sag.
Svend Erik Hovmand (V), 2003-11-04:
Der skal overhovedet ikke efter denne debat være nogen tvivl
Der er overhovedet ingen diskussion om det.
Vi har sagt, at vi vil følge den her udvikling meget nøje.
Det er selvfølgelig for at sige, at de advarselslamper ikke bare er nogle, vi trækker på skulderen af.
Vi tager dem faktisk ganske alvorligt.
Jeg siger også, at vi ikke lige p.t. ønsker at drage nogen direkte konsekvenser, men det er selvfølgelig, fordi vi lige vil have lejlighed til grundigt at nærlæse rapporten, se på konsekvenserne, vurdere konsekvenserne, diskutere, hvordan situationen er med det øvrige politiske miljø i Folketinget.
Men indtil videre mener vi faktisk, at vi er i den situation, at vi har sat fuldt fokus på den her udvikling, og vi ser på, hvordan det går.
Og så vil jeg ikke afvise, at vi på et eller andet tidspunkt vil være nødsaget til at gøre et eller andet.
Men det afgørende for mig er at sige: På det her område som på en række andre områder sker der en udvikling, som er vigtig at følge, hvis vi ønsker at leve op til 2010-erklæringen.
Igen vil jeg sige, at jeg faktisk er meget glad for at få de spørgsmål, også nu her fra hr. Morten Homann.
Jeg har ikke refereret synspunkter fra det konservative landsrådsmøde, alene af den grund, at jeg heller ikke var til stede, og så er det ikke muligt.
Hvis ordet skal tages bogstaveligt, så forudsætter et referat jo, at man sådan set har noget at referere til, og det har jeg ikke.
Det var da meget mere nærliggende.
Jeg synes i øvrigt ikke, at der er baggrund for at begynde at slå kiler ind mellem Det Konservative Folkepartis skattesynspunkter og Venstres skattesynspunkter.
Det er jo oplagt for enhver, at der er forskelligheder.
Det ved alle, også hr. Morten Homann, som jo har fulgt skattepolitikken i Danmark i hvert fald i de sidste mange år.
Så sådan er det.
Men vi har lavet en aftale, og det er tre partier, der er blevet enige om, hvordan den aftale skal se ud, og den holder vi os til.
Sådan er det.
Med hensyn til aktieavancebeskatningen ser jeg gerne, at vi finder en løsning på det problem, som også den tidligere regering var meget optaget af.
Jeg er imidlertid selvfølgelig optaget af, at en sådan løsning kan rummes inden for skattestoppets rammer, og derfor arbejder vi med den problemstilling og har gjort det igennem længere tid, men det er ikke så enkelt.
Hvis man f.eks. sagde, at nu dropper vi de kendte barrierer, der er i øjeblikket, ja, så vil det betyde, at 840.000 mennesker vil få en skattestigning, og det synes
jeg måske ikke er det bedste.
Morten Homann (SF), 2003-11-04:
Det spørgsmål, jeg vil stille, drejer sig om den nylig indgåede aftale mellem Danmark og Sverige om beskatning i Øresundsregionen. Der er det element i den aftale, at bilpendlere over Øresundsbroen kan få et fradrag, og at der tilsvarende bliver givet et dog væsentlig mindre fradrag for brugere af den kollektive trafik over Øresundsbroen.
Det giver mig anledning til at stille to spørgsmål.
Og hvordan kan det være, at et element som f.eks. Helsingør-Helsingborgoverfarten, altså færgeoverfart, slet ikke er med i aftalen?
Det giver jo en voldsom trafikmæssig skævvridning til fordel for privatbilen og væk fra den kollektive trafik og brugerne af færgeoverfarterne