runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Inge-Lene Ebdrup (V), 2004-11-16:
Jeg vil starte med at tilkendegive, at da Det Konservative Folkepartis ordfører ikke kan være til stede i dag, vil de betragtninger, jeg har omkring det her forslag, også gælde Det Konservative Folkeparti.
Det forslag, som vi behandler i dag, er jo en genfremsættelse af en genfremsættelse – af en genfremsættelse, var jeg nær ved at sige.
Det er et forslag, som vi har behandlet mange gange før, og derfor forstår jeg faktisk heller ikke, at Enhedslisten vælger at genfremsætte det, da jeg ikke mener, at der er sket nogen ændring i situationen i forhold til sidst.
Derfor vil jeg også gentage, hvad jeg sagde sidst, at jeg mener, at det er meget vigtigt, at vi ikke, som det her forslag går ud på, vedtager en generel bopælspligt, der gælder hele Danmark, men at vi sikrer, at kommunerne har det tilstrækkelige råderum til at kunne vælge, hvorvidt der skal være helårsbeboelse eller ej i de boliger, der bliver bygget, gennem deres lokalplanlægning.
Vi mener ikke, det løser de problemer, som man her efterlyser at løse.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-11-16:
Så vil jeg gerne spørge fru Inge-Lene Ebdrup, om det betyder, at Venstre og Konservative så vil medvirke til at give kommunerne det planlægningsinstrument, at hvis de finder, at de nybyggede boliger skal være helårsboliger, kan de også træffe beslutning om det.
Det havde vi jo en debat om i den foregående folketingssamling.
Der fik jeg så bare det indtryk, at når det kom til stykket, var Venstre ikke indstillet på at udvide det kommunale selvstyre og sikre den beføjelse.
Det kan kommunen jo ikke i dag.
Men skulle det forstås sådan, at det var V og K interesserede i at medvirke til?
Inge-Lene Ebdrup (V), 2004-11-16:
Så er det jo et helt andet regelsæt, vi taler om, for sådan som jeg forstår det, er det planloven, man så går over i.
Og der er det jo sådan – sådan har jeg forstået reglerne, men nu er jeg jo ikke miljøordfører – at man ifølge planloven via lokalplanlægning kan kræve helårsbeboelse.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-11-16:
Jamen det er jo derfor, vi genfremsætter forslaget.
Det er, fordi fru Inge-Lene Ebdrup simpelt hen ikke har forstået, hvori problemet består.
Det sikrer ikke et forbud, hvis kommunen ønsker det, mod, at det bliver fritidsboliger.
Derfor er det nødvendigt, hvis kommunen skal kunne sikre det, at der kommer et lovgivningsinstrument.
Så skal det bare hedde »kan« i stedet for »skal« i det lovforslag, der ligger her, men det er vi som sagt villige til fra Enhedslistens side, hvis man er indstillet på at give kommunen det redskab.
Jeg vil godt spørge fru Inge-Lene Ebdrup, om hun er klar over, at der er det hul i lovgivningen.
For det, hun svarede før, tyder på, at hun simpelt hen ikke er klar over, at der er det hul.
Lissa Mathiasen (S), 2004-11-16:
Som det allerede er sagt, er det jo ikke første gang, vi har denne debat her i salen.
Men det ændrer sådan set ikke ved, at Socialdemokratiets holdning fortsat er den samme, og den er, at vi støtter forslaget fra Enhedslisten.
Det er også grunden til, at vi i forbindelse med et forlig, vi har indgået i 2002 omkring byggeri af private boliger, sagde, at det må være helt naturligt, at der også skal være en bopælspligt.
Men jeg skal ikke lægge skjul på, at det, der først og fremmest for os tæller i den her sammenhæng, er situationen i nogle af de store byer, ikke mindst i København.
For de mennesker, der står i boligkø og får at vide, hvor lang ventetid der er, er det en provokation samtidig at se, at der er nogle, der har mulighed for at bo i boliger, der kun fungerer som midlertidig bolig eller som feriebolig.
Vi synes også, det er urimeligt, at kommuner på den måde dybest set kommer til at miste penge.
For det betyder jo, at hvis folk, udenlandsdanskere, har det her og ikke har helårsbeboelse, bliver der altså heller ikke lagt en krone hverken i den ene eller den anden kasse i form af betaling af skat.
Og de skatteindtægter kunne det jo også godt være at andre borgere i byen syntes det kunne være lækkert at få glæde af.
Så med de her bemærkninger skal jeg tilkendegive, at vi er enige i det forslag, der ligger her, og synes, det er fint at få det drøftet i udvalget og se, om vi kan nå til en bred enighed.
Det tror jeg egentlig vil komme rigtig mange også ganske almindelige mennesker til gode.
Inge-Lene Ebdrup (V), 2004-11-16:
Jeg vil bare gerne bede den socialdemokratiske ordfører bekræfte over for mig, når man nu hele tiden bruger ordet helårsbeboelse, at det i dag er muligt for kommunerne i henhold til planloven at indskrive i lokalplaner – som vi jo alle ved skal til, når man bygger nyt, for der skal være et lokalplangrundlag – at der skal være helårsbeboelse.
Så er det rigtigt, at i en periode vil der i sådan en helårsbeboelse måske ikke kræves bopælspligt, men trods alt, at man skal bebo den som en helårsbolig.
Der vil jeg så spørge, om ikke det er rigtigt, at hvis man på et tidspunkt ikke bruger den som helårsbolig – man har brugt den som helårsbolig, men bruger den ikke som helårsbolig i en periode – og kommunen vurderer det sådan, så kan kommunen efter boligreguleringsloven forpligte ejeren til at udleje boligen til en lejer, der vil bebo den på helårsbasis?
Lissa Mathiasen (S), 2004-11-16:
Nej, vi mener, der er et hul i lovgivningen – det var også det, jeg prøvede at give udtryk for – og det gjorde vi også sidste gang, det her var oppe til debat.
Vi mener, der er et hul i lovgivningen, det vil sige, at ét er, at det er en helårsbolig, men selve bopælspligten giver problematikken.
Derfor mener vi – det tror jeg egentlig også at spørgsmålet her giver anledning til – at vi under udvalgsarbejdet skal få det her afdækket.
Det synes jeg ville være ganske smukt.
Vi mener, det er forkert, at vi har boligmangel, ikke mindst i et område som København, og så samtidig ser, at vi har boliger, hvor der ikke er bopælspligt.
Inge-Lene Ebdrup (V), 2004-11-16:
Vi står her med det konkrete forslag fra Enhedslisten, som jo i sin form, hvis det bliver vedtaget, vil betyde, at der over hele Danmark i alle kommuner vil være en lovgivet bopælspligt i alle nyopførte boliger.
Det er ikke noget med, at man i det her forslag giver kommunerne mulighed for i deres planlægningsarbejde at kræve en bopælspligt.
Nej, her vil vi lovgive fra Folketingssalen om, at alle kommuner skal kræve en bopælspligt i alle nyopførte boliger.
Så vil jeg gerne blive lidt mere konkret og spørge fru Lissa Mathiasen
: Mener Socialdemokraterne virkelig, at det er dette redskab, man vil tage i brug, eller mener man ikke, at det er for restriktivt, og at der skal være en mulighed for kommunerne til selv at beslutte, hvorvidt der efter de lokale forhold er behov for bopælspligt i alle boliger eller ej?
Lissa Mathiasen (S), 2004-11-16:
Vi finder det faktisk helt naturligt, når vi taler om boliger, der er bygget som helårsboliger, at der så også er en bopælspligt; ellers synes jeg, at man skulle overveje noget helt andet, for så er det sommerhuse, vi taler om.
Freddie H. Madsen (DF), 2004-11-16:
Enhedslisten har med dette forslag krævet, at bopælspligten også skal omfatte nybyggede og nyetablerede boliger, som bl.a. bygges af private bygherrer.
Kommunalbestyrelsen kan dog i særlige tilfælde få mulighed for at dispensere herfra, bl.a. skal dette være muligt, når det drejer sig om folketingsmedlemmer og ministre, som har et behov herfor.
Endvidere forudsættes det, at kommunen, når den giver en tilladelse til etablering af fritidsboliger, samtidig giver dispensation til midlertidig benyttelse.
Den nuværende lovgivning betyder, at lejeren ikke betaler skat i opholdskommunen, og at udenlandsdanskeren slet ikke betaler skat.
Men med hensyn til skatten betaler man selvfølgelig skat i det land eller i den kommune, hvor man har fast bopæl.
I Dansk Folkeparti mener vi, at der ikke skal ændres ved det; det skal være den enkelte kommune, der selv bestemmer og fastsætter reglerne for bopælspligten, som det er i den nuværende lovgivning.
Vi mener ikke, at det kun skal være folketingsmedlemmer og ministre, der automatisk får dispensation.
Vi mener også, at det bør gælde for erhvervsfolk, som har behov for to boliger – og hvem vil betale for to steder at bo, hvis ikke man havde behov herfor?
Ikke ret mange, tror jeg i hvert fald.
Vi ønsker derfor at bevare den nuværende lovgivning, og Dansk Folkeparti kan ikke støtte forslaget her.
Men vi ved også godt, at der i Københavns Kommune er en rivende udvikling, og at der bygges mange boliger, men der er også en stor boligmangel, så derfor vil vi godt være med til at spørge ind til, i hvert fald i udvalget, hvordan og hvorledes det ser ud med de boliger, der ligger ved havnen, ikke kun i København, men over hele landet.
Det vil vi godt være med til at spørge ind til og se, om der er nogle problemer, hvad det angår.
Ida Jørgensen (RV), 2004-11-16:
Det er jo, som det er blevet sagt før, en genfremsættelse, og selv om Det Radikale Venstre har skiftet boligpolitisk ordfører, har vi altså ikke skiftet politik.
Men som forslaget ligger her, kan vi ikke støtte det.
Tove Videbæk (KD), 2004-11-16:
Det er naturligvis vigtigt, at der ikke står en masse tomme boliger rundtomkring, især set i lyset af, at vi har boligmangel i Danmark.
Men for os virker det her forslag lidt som et misundelsesforslag, der går ud på, at hvis alle ikke har den mulighed, så skal ingen have den, og den filosofi eller logik går vi ikke ind for hos Kristendemokraterne.
Det er dog klart, at der er opstået forskellige spørgsmål og usikkerheder omkring den kommunale selvbestemmelsesret og omkring muligheden for at sikre helårsbopælspligt i en kommune eller i et område af en kommune.
I en by som København, hvor der er rigtig mange boligløse og mennesker, som har brug for en bedre eller større lejlighed, i en by, hvor der i den grad er boligmangel, er det naturligvis ikke hensigtsmæssigt, at der står en stribe tomme lejligheder, som måske kun bliver brugt nogle få uger hvert år.
Men vi har ingen problemer med, at der er enkelte byggerier, hvor der gives dispensation fra bopælspligt.
Det kan der måske være behov for i forbindelse med internationale virksomheder osv.
Men det må ikke gribe om sig, så det bliver noget generelt, at man over hele byen kan få dispensation fra bopælspligten.
Vi har det fint med, at der er enkelte byggerier og enkelte boliger rundtomkring, som efter behov får dispensation, men det er ikke noget, som må blive generelt.
Under udvalgsbehandlingen vil vi overveje vores holdning til forslaget.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-11-16:
Jeg skal allerførst hilse fra SF's ordfører, hr. Morten Homann, og meddele, at SF kan støtte beslutningsforslaget.
Jeg vil også sige tak til fru Lissa Mathiasen og hr. Morten Homann for støtten fra Socialdemokratiet og SF.
Der er blevet spurgt om, og det er også ligesom blevet antydet fra ministerens side, hvorfor Enhedslisten nu igen kommer med det her forslag.
Fru Inge-Lene Ebdrup har sådan set givet svaret.
Det er nemlig, fordi der stadig væk er et hul i lovgivningen.
Det kan godt være, at der ikke umiddelbart er flertal for at lukke hullet på præcis den måde, som Enhedslisten har foreslået, men det må vi så undersøge i udvalget.
Det er derfor, at vi ønsker, hvis vi ikke kan få vedtaget teksten, som den ligger her, at en kommune som Københavns Kommune i hvert fald som minimum kan få mulighed for selv at regulere bopælspligten.
Hvis Københavns Kommune ønsker at have bopælspligt ved de nye havnearealer, som hr. Freddie H. Madsen var inde på, og dem er der jo en del af i København, og hvis Københavns Kommune gerne selv vil kunne regulere den udvikling, så synes vi i Enhedslisten, at kommunen skal have mulighed for det.
Derfor vil jeg foreslå, at vi i udvalget finder ud af, om det rent faktisk er sådan, at Borgerrepræsentationen gerne vil have det instrument.
Hvis det rent faktisk er sådan, at Borgerrepræsentationen gerne vil have det instrument, hvorfor skulle vi så ikke give dem det, ikke som en pligt, men som en rettighed, som en udvidelse af det kommunale selvstyre?
Vi er fra Enhedslistens side villige til at indgå et kompromis om det, hvis det er sådan, at det er et ønske.
Hvis kommunerne og Borgerrepræsentationen i København siger, at det er de ligeglade med, så frafalder vi forslaget.
Men det tror vi bare ikke er tilfældet, for det har jo været drøftet i Borgerrepræsentationen, og i Borgerrepræsentationen synes man altså ikke, det er sjovt at se på, at udlandsdanskere kan have en bolig stående, mens andre mennesker står i kø for at få en bolig.
Jeg tror, det var fru Tove Videbæk, der snakkede om misundelse.
Man kan godt sige, at den, der ikke har en bolig og gerne vil have en, kan være misundelig på en udlandsdansker, der er søgt i skattely og har en tom bolig stående midt i København.
Men o.k., det kommer an på, hvad man lægger i ordet misundelse, det vil jeg medgive.
Vi går ikke ind for misundelsespolitik i Enhedslisten, men vi går dog ind for et minimum af retfærdighed.
Vi vil altså gerne række en fremstrakt hånd både til fru Inge-Lene Ebdrup og hr. Freddie H. Madsen.
Lad os få undersøgt: Hvordan er situationen i København, hvilke arealer er der, hvad ønsker Københavns Kommune?
Ønsker de at have det planlægningsinstrument, og hvis det er tilfældet, hvordan kan vi så give dem det?
Det kunne være en konstruktiv løsning i udvalget på den diskussion, der har været her.
Inge-Lene Ebdrup (V), 2004-11-16:
Jeg forstod hr. Keld Albrechtsens spørgsmål tidligere som et spørgsmål om, hvorvidt man fra V's og K's side ville være med til at give kommunerne det redskab, at man kan kræve helårsbeboelse, når der bliver nyopført boliger.
Det, som jeg tror hr. Keld Albrechtsen måske går lidt galt i, er bopælspligt, og det er jo en helt anden snak, for helårsbeboelse kan der altså kræves i henhold til planloven.
Så hvis jeg skal svare på det spørgsmål, som hr. Keld Albrechtsen stiller mig, så er det, at det redskab findes allerede i dag, så det kan jeg sådan set ikke se at vi så skal indføre i endnu et lovforslag.
Charlotte Dyremose (KF), 2004-11-16:
Det, jeg jo netop anker over, sagt til hr. Villy Søvndal, i den tankegang, som SF lægger til grund for det her, er, at når SF ønsker at indføre et sådant minimumsleveniveau, vil SF gøre det, som jeg netop siger i min tale: sætte den jurastuderendes barn, hvor den jurastuderende har udsigt til advokatkontor og firmabil, i bås med det barn, hvis forældre ikke ser hinanden, skændes, og hvor den ene forælder f.eks. har et alkoholproblem, fordi begge børn vil blive kategoriseret som fattige efter det, som SF ønsker at gøre.
Jeg mener bare ikke, man har det samme problem, hvis man har en velfungerende jurastuderende mor, som hvis man har en alkoholiseret mor med andre problemer i øvrigt.
Derfor anker jeg over, at vi på den måde skærer alle over én kam og sætter fokus det helt forkerte sted, for jeg ønsker at hjælpe de mennesker, der af en eller anden grund ikke har evnen, muligheden, selvforskyldt eller ikke selvforskyldt, til at klare sig selv, til at hjælpe sig selv.
Jeg tror, de fleste af dem, der er arbejdsløse eller er syge og derfor ikke har kunnet passe et arbejde, ønsker at få hjælp til at kunne komme i gang, så de selv kan forsørge sig, så de selv kan hjælpe deres børn, og ikke bare ønsker, at det offentlige gør det for dem.
Villy Søvndal (SF), 2004-11-16:
Tak for det.
Som fru Pia Kristensen givetvis husker, var det jo SF, der med et beslutningsforslag rejste debatten om lægekonsulenternes rolle, så der er vi helt på linje.
Lige for historieskrivningens skyld: Vi har ikke været med til at lave refusionsændringen i SF, vi var ikke med i forliget fra 1998, der ændrede refusionen fra daværende 50-50 til i dag 6535.
Jeg holdt, synes jeg selv, en af de store taler i Folketinget, hvor jeg sagde, at det ville få som konsekvens, at antallet af tilkendte pensioner styrtdykker.
Så det er ikke en del af et forlig, vi har lavet.
Vi lavede så det store pensionsforlig, hvor vi gik ind og byggede oven på det gamle forlig, men vi er ikke bundet af noget som helst, fordi det hedder det her.
Så lad os lave et flertal.
Lad os arbejde for det.
Det ville betyde et meget stort fremskridt i dansk socialpolitik.
Charlotte Dyremose (KF), 2004-11-16:
Ja, det er lige præcis her, hvor de grundlæggende ideologiske forskelle mellem SF's gammeldags socialisme og så borgerligt sind hos Det Konservative Folkeparti kommer til udtryk.
Jeg forholder mig sådan set til det, der står, for det, der står, er, at det er et forsørgelsesgrundlag, der ikke levner børnene de muligheder, andre børn har.
Men sådan vil det jo altid være undtagen i den situation, hvor vi sørger for, at alle har lige meget, uanset hvordan de forholder sig.
Det betyder så, at vi enten skal sikre, at ingen går på deltid eller gør andre ting, der nedsætter deres indkomst, eller at man får det samme beløb udbetalt, uanset om man arbejder eller ikke arbejder, uanset hvor meget man arbejder, uanset hvor meget man uddanner sig.
Og så har vi planøkonomien.
Så har vi det, at vi alle sammen skal være ens og gøre alting på den måde, som SF vil det, hvor jeg ønsker at hjælpe mennesker til at have mulighed for at indrette sig sådan, som det passer dem bedst.
I mange ressourcestærke familier kan man nemt overskue muligheden for deltid eller ikke deltid, men i nogle af de andre hjem har man måske svært ved at komme i arbejde, man har svært ved at komme ud af et misbrugsproblem, og det er der, jeg ønsker at sætte ind.
Anne-Marie Meldgaard (S), 2004-11-16:
Det svar takker jeg meget for, for det næste spørgsmål, jeg har til ministeren, er netop, om vi kan få sikkerhed for, at det ikke får indflydelse på afgørelsen i de asylsager, som kører, at man konverterer.
Grunden til, at jeg spørger, er også, at jeg kan erindre, at vi har haft tidligere sager, hvor det har haft indflydelse, og der vil jeg gerne høre, om ministeren måske kan give mig et svar på, om der har været noget tilsvarende, altså om der har været en påvirkning i forhold til at konvertere, og at det har ændret på den oprindelige afgørelse.
Eller er det her en helt anden situation?
Bertel Haarder (V), 2004-11-16:
Det, vi nu taler om, er, hvad der eventuelt kan forbedre en asylansøgers muligheder for at få asyl i Flygtningenævnet.
Det er ikke ministeren, der giver asyl, det er Flygtningenævnet.
Men her skal man huske, at Flygtningenævnet jo også skal tage hensyn til noget andet, nemlig ansøgerens troværdighed, og det er måske ikke særlig troværdigt, at man i et asylcenter i Danmark pludselig har fået en dybtfølt overbevisning, som man simpelt hen ikke kan komme ud af, nemlig ved, at man har ladet sig køre i bus til pinsegudstjeneste i Odense og dér har set lyset osv.
Det lyder måske ikke særlig troværdigt, og derfor tror jeg heller ikke, at Flygtningenævnet vil lade sig påvirke af det, men jeg kan jo ikke udelukke det.
Anne-Marie Meldgaard (S), 2004-11-16:
Den udelukkelse er jo præcis også den, jeg bekymrer mig om, for i andre sager er netop de uhyrligheder, som mennesker, der vender tilbage, kan blive udsat for i Iran, hvis de er kristne, noget af det, der lægges til grund for, at der bliver givet asyl.
Jeg vil så spørge ministeren: Kunne man foretage sig noget, der tilkendegav ikke kun over for Røde Kors, men også over for ledelsen af den menighed, at det ikke er en trafik, der er hensigtsmæssig i forhold til på anstændig vis at missionere for sine holdninger og sin religion?
Bertel Haarder (V), 2004-11-16:
Det er jo et af de spørgsmål, som jeg kunne drøfte med Jørgen Chemnitz.
Hvis han synes, det kunne være en god idé, at Røde Kors og ministeriet i fællesskab henstillede til Pinsekirken om at undlade denne form for, hvad der ligner menneskefangst, så ville jeg da overveje at gøre det, men jeg ville drøfte det med ham.
Anne-Marie Meldgaard (S), 2004-11-16:
Det går kort og godt på selve den sagsbehandling, som er i gang, for de asylansøgere, vi har.
Kan ministeren oplyse, hvor mange af den slags sager her, der er tilgået nye oplysninger, hvor lige præcis det, at man har konverteret, skulle være noget, der kunne medføre, at asylsagen skulle behandles på ny, eller hvor der er kommet nye oplysninger, som måske kunne medføre, at man ville få opholdstilladelse?
Bertel Haarder (V), 2004-11-16:
Jeg kan ikke svare på stående fod, men jeg vil gerne spørge i ministeriet.
Det forekommer mig, at der var et tilfælde med en såkaldt bahaikristen, hvor det i hvert fald blev fremført som et moment, at vedkommende efter at have konverteret kunne være i større fare, end han eller hun ellers ville have været, ved at blive sendt hjem, men hvad der kom ud af den pågældende sag, kan jeg heller ikke sige.
Måske er den ikke afsluttet endnu.
Men jeg skal meget gerne oplyse fru Anne-Marie Meldgaard om det.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Jesper Langballe (DF), 2004-11-16:
Som ministeren ved, sidder der en dansk statsborger, Kim Brix Andersen, og rådner i et fængsel i Vietnam, hvor han har siddet i over et år.
I oktober svarede udenrigsministeren mig, at der ville komme en afgørelse i Vietnam senest primo november 2004.
Jeg har forstået, jeg har ikke selv set det, at i aftes udtalte ministeren i fjernsynet, at nu så det ud til, at der ville ske noget i december.
Han har ikke været stillet for en domstol, han er ikke blevet præsenteret for et anklageskrift.
Siden Magna Charta i 1215 og reformuleret i Habeas Corpus-Akten i 1679 har det været ikke en enkelt retsregel blandt andre, men selve rettens fundament, al rets fundament, at man skal stilles for en dommer inden 24 timer.
Kan ministeren forklare mig, hvor mange udsættelser man vil tolerere, før man nedskærer på det betragtelige bistandsbeløb, der bliver givet til Vietnam, bl.a. til udvikling af retssikkerhed og menneskerettigheder?
Bertel Haarder (V), 2004-11-16:
Jeg forklarede ham, at den meget lange varetægtsfængsling er provokerende set fra et dansk synspunkt, fordi i Danmark skal man for en dommer inden 24 timer.
Det bad jeg ham forstå, og det forstod han, og jeg er helt sikker på, at nu kommer Brix Andersen for en domstol, han får en forsvarer.
Det bliver en retssag, selvfølgelig efter vietnamesisk lov, som finder sted, og det vil ske i slutningen af december.
Jesper Langballe (DF), 2004-11-16:
Og her taler vi om udsættelse måned for måned.
Ville det så ikke være rimeligt, at Danmark sparede de kroner, også for at sætte en effektiv trussel ind, der sagde: Så er det altså nu, kammerat?
Bertel Haarder (V), 2004-11-16:
Nu er formålet med dialogen med den vietnamesiske regering jo at få Brix Andersen for retten og få givet ham en fair retssag.
Og det er jo ikke sikkert, at man fremmer det formål ved at gøre, som hr. Langballe foreslår, men jeg kan forsikre, at det blev klart – hvis ikke det var klart i forvejen – for den vietnamesiske vicepremierminister, at denne enkle sag sætter en plet på Vietnam i omverdenens øjne, og at vi følger den med stærk opmærksomhed i Danmark netop af de grunde, hr. Langballe nævner.
Jesper Langballe (DF), 2004-11-16:
Jeg forstår godt, at der en tid må være tale om en balanceakt, hvor man ikke skal afbryde en dialog, men er der ikke en grænse?
Det var det ene spørgsmål.
Det andet spørgsmål, jeg har, er: Hvordan har ministeren rent praktisk tænkt sig at fokusere på præcisionen i det anklageskrift, som altså nu skulle være i vente?
Hvordan vil ministeren, når det kommer, og hvis det kommer, fokusere på præcisionen i anklageskriftet?
Bertel Haarder (V), 2004-11-16:
Jeg kan forsikre, at der er en smertegrænse, og at vi ikke kunne drømme om at give udviklingsstøtte til slyngelstater.
Det er en meget højt prioriteret del af vores bistand til Vietnam, at vi støtter god regeringsførelse, bekæmpelse af korruption, menneskerettigheder og demokrati.
Jeg talte også med vicepremierministeren om, hvor vigtigt det var for Danmark, at de lande, vi støtter, udvikler sig i retning af demokrati og menneskerettigheder.
Jeg påpegede f.eks. problemet med det alt for store antal henrettelser, der foregår, men jeg nævnede så også, at jeg var glad for, at der nu var signal om, at man er på vej til at afskaffe dødsstraffen i Vietnam.
Man skal ikke være blind for de fremskridt, der er sket, både økonomisk og med hensyn til menneskerettighederne i Vietnam.
Det gælder om, at vi støtter de fremskridt, og det skal vi gøre ved dels at gøre, som hr. Langballe siger, nemlig at gøre det klart, at vi stiller krav, når vi støtter nogen med udviklingshjælp, dels skal vi også være klar til at acceptere en gradvis udvikling fra diktatur til demokrati.