Kristian Thulesen Dahl (DF), 2001-04-25:
Jeg vil gerne indledningsvis takke både statsministeren og indenrigsministeren for besvarelsen af forespørgslen og så sige, at det ikke kommer helt bag på mig, at ministrene var meget forsigtige i forhold til de enkelte dele af de initiativer, der arbejdes med i EU-sammenhæng.
Men ikke desto mindre må jeg sige, at jeg synes, forårets diskussioner på det her område måske netop har vist - og det har været overraskende - at toneangivende partier, som normalt er tilhængere af, at EU-reguleringen skal virke i stort set alle dele af det danske samfund, er begyndt at stille tvivl om, hvorvidt vi fra dansk side skal tilslutte os enkelte dele af en EU-flygtninge-indvandrerpolitik.
Det er nok også baggrunden for regeringens måde at tackle det her på i dag.
For går vi tilbage til februar måned, så vi jo lige pludselig en meget stor diskussion udspille sig på baggrund af, at først Venstres, derefter De Konservatives og derefter Socialdemokratiets ordførere var inde på, at det da godt kunne være, at vi ikke skulle tilslutte os de her fælles regler, der ser ud til at komme på familiesammenføringsområdet, for det kunne jo skabe en anden politik end den, vi kender i dag, samtidig med at de samme partier alligevel sådan principielt set var tilhængere af, at forbeholdet helt skulle afskaffes.
Det var det, der undrede mig meget, at man på samme tid kunne sige, at man ønskede at fjerne forbeholdet - på et eller andet tidspunkt i hvert fald -
men på den anden side ønskede at bruge forbeholdet i en konkret situation til at afværge nogle bestemte regler, som er på vej.
Det, der nok har været tanken fra en række partiers side indtil nu,
har været, at efter at der ikke er grænsekontrol længere, bliver Danmark nok nødt til efterfølgende at tilslutte sig de enkelte regler på EU-området, som de måtte blive vedtaget, og at Danmark ikke kan have en særlig stor grad af særskilt opfattelse af, hvordan man skal regulere på flygtninge-indvandrerområdet.
I Dansk Folkeparti har vi hele tiden været tilhængere af, at vi fører en selvstændig politik i Danmark i forhold til både flygtninge- og indvandrerforhold.
Vi har hele tiden været tilhængere af, at det er Folketinget her, der står til ansvar over for den danske befolkning for, hvilke regler der gælder.
Så kan man mene, at de skal være strammere eller slappere end i forhold til i dag, men det er helt afgørende vigtigt demokratisk, at det er Folketinget og politikerne her, der står til ansvar over for befolkningen.
Derfor er vi også meget stærke tilhængere af vores forbehold, og vi er meget stærke tilhængere af, at vi ikke involverer os i en fælles EU-politik på det her område, som svækker Folketingets mulighed for at regulere.
Det er også en af grundene til, at vi har været modstandere af, at Danmark tilsluttede sig den praktiske del af Schengensamarbejdet med de åbne grænser, fordi det selvsagt svækker vores mulighed for at føre en selvstændig politik inden for væsentlige dele af flygtninge- indvandrerområdet.
Derfor føler vi, at det ærligste, Folketinget kunne gøre over for befolkningen, var at sige: Skal vi opretholde det danske forbehold og opretholde vores selvstændige mulighed for at føre politik på de her områder, bliver vi også nødt til at tage en fornyet debat om Schengenkonventionen og grænsekontrollen.
Alternativet er nemlig at sige, at vi ikke ønsker forbehold, vi ønsker de frie, åbne grænser, eller at sige, at vi ønsker at kunne føre en selvstændig politik, men så kræver det også, at vi kan gøre det inden for en national ramme, og at vi kan kontrollere, hvilke andre landes borgere der kommer her til landet.
Enten eller
Vi ønsker naturligvis denne her debat afsluttet af en vedtagelse, og vi har et forslag til det, som lyder: Forslag til vedtagelse