Elisabeth Geday (RV), 2006-01-18:
Jeg vil give de tidligere ordførere fuldstændig ret i, at det her forslag er et skridt, et lille skridt, i den rigtige retning.
Og hvis man kan lave små kvantespring, er det da også i orden at kalde det et kvantespring.
Men vi skal ikke stikke os selv blår i øjnene.
Vi har stadig væk en række udeståender, når det gælder barseludligning, og når det gælder om at få flere mænd til at tage barselorlov.
I dag er det jo sådan, at i 90 pct. af tilfældene er det kvinderne, der tager hele barselorloven, og i 10 pct. er det mændene, der går på orlov.
Vi har det udestående, der hedder de 200.000 selvstændige, hvoraf en fjerdedel er kvinder.
Dem har vi endnu ikke fundet en løsning for, og jeg har altså store forventninger til, at regeringen når frem til et forslag.
Sker det ikke, kan jeg allerede herfra bebude, at så har Det Radikale Venstre eventuelt sammen med nogle af de øvrige forligspartier tænkt sig at fremsætte et beslutningsforslag, som laver en barselfond for selvstændige erhvervsdrivende.
Men som sagt håber jeg meget på, at regeringen når frem til en intern afklaring, så vi kan få løst det her problem hurtigst muligt.
Så har vi det andet udestående, som egentlig er blevet forbigået i forbløffende tavshed her i salen i dag, nemlig de højtlønnede.
Det er altså faren, der er den højtlønnede.
Så hvis man skal sørge for at få flere mænd til at gå på barsel, er vi altså nødt til at tage højde for, at der er en højtlønnet, som også skal kompenseres, mens han er på barsel.
Vi er nået frem til en ordning her, som sætter et kroneloft på 142 kr. i timen, og det er da et skridt i den rigtige retning i forhold til i dag, hvor man som hovedregel kan få en kompensation, der hedder sygedagpenge, altså ca. 88 kr. i timen.
Men det er ikke nok.
Det er altså stadig væk sådan, at de 142 kr. i timen nok nogenlunde vil svare til, hvad mange kvinder tjener, men det vil langtfra svare til, hvad faren tjener i familien.
Og derfor er jeg også bekymret for, at vi ikke vil få det ryk i forhold til ligestillingen, det ryk i forhold til at få fædrene hjem på barsel, som er helt afgørende for kvindernes stilling på arbejdsmarkedet.
Så jeg hæfter mig ved, at vi er på vej i den rigtige retning, men at vi altså stadig væk har noget vej igen, før vi får en kompensation i en barseludligningsfond, som er stor nok til, at jeg tør tro på, at vi får flere kvinder og mænd, som får fuld løn under barsel, og får flere mænd på barsel.
Men vi er også nødt til at være ærlige over for os selv og spørge: Arbejdsmarkedets parter, hvem er det?
Ja, det er LO og DA, men det er altså ikke akademikerne, det er ikke funktionærernes og tjenestemændenes centralorganisation, og det er ikke lederne.
Vi har den forpligtelse at varetage de gruppers interesser, fordi de ikke er omfattet af LO-DA-aftalen.
De er henvist til, at vi som lovgivere varetager deres interesser.
Der må jeg også erkende over for mig selv – det er derfor, jeg siger, at det her forlig ikke er godt nok – at vi ikke i tilstrækkelig grad har varetaget ledernes og de højtlønnedes interesser i den her sag.
Og hvis tingene går i den forkerte retning, hvis vi stadig væk ikke får flere mænd hjem på barsel, hvis lønudviklingen stadig væk går i den forkerte retning, så vi får større uligeløn mellem kønnene, så har jeg en forhåbning om, at vi kan tage den her sag op til diskussion i forligskredsen og få lavet en ordning, som i større grad tilgodeser de højtlønnede, altså med andre ord tilgodeser fædrene og deres mulighed for at tage barsel.
Med de ord vil jeg da selvfølgelig anbefale det her lovforslag til vedtagelse.