Svend Aage Jensby (V), 2001-05-03:
Hvis det er udtalelser fra general Hägglund, som har givet anledning til Dansk Folkepartis forespørgsel, så synes jeg, det er en skam, for de udtalelser, som jeg har set refereret, misfortolker hr. Skaarup.
Men lad mig give et kort tilbageblik, som jeg tror også vil være gavnligt at hr. Skaarup kender.
Allerede i NATO's strategiske koncept i 1991 lagde man op til en øget europæisk indsats på det forsvarspolitiske område.
Det vandt amerikansk støtte på NATO-topmødet i Bruxelles i 1994 og på NATO-udenrigsministermødet i Berlin
1996, hvor man stillede NATO's aktiver til rådighed for dengang WEU-ledede operationer.
Samtidig blev det slået fast, at det stadig væk var NATO, der var fundamentet for det kollektive forsvar.
Den helt centrale vedtagelse skete imidlertid på NATO-topmødet i Washington i 1999, hvor hr. Skaarup kan se, hvorledes det i punkt 9 hedder følgende - og det er altså NATO-topmødet med USA: Vi byder den fremdrift velkommen til styrkelse af en fælles europæisk politik på sikkerheds- og forsvarsområdet, der har fundet sted med Amsterdamtraktaten, og de tanker, der
Det er en proces, som har betydning for alle allierede.
Vi bekræfter, at en stærkere europæisk rolle vil øge livskraften i vores alliance i det 21. århundrede, som udgør grundlaget for dets medlemmers kollektive forsvar.
Så stilles der en række forudsætninger op, og disse forudsætninger har tidligere hr. Kaalund og udenrigsministeren været inde på, nemlig at der ikke må ske en duplikering, ikke-NATO-medlemmer, men EU-medlemmer skal inddrages, der skal bruges adskillelige, men ikke adskilte NATO-aktiver, og der skal sikres flest mulig konsultationer mellem NATO og EU.
Sådan er forudsætningerne stillet op, og hr. Skaarup vil kunne se fra EU-topmødet i Helsingfors, topmødet i december 1999, at man dér faktisk ordret anvender disse forudsætninger, som blev vedtaget på NATO-topmødet.
Det er forudsætninger, som vi også i mit parti lægger afgørende vægt på, som man har gjort det fra amerikansk side, for selvfølgelig skal der ikke bygges sideordnede, bureaukratiske systemer op, det afgørende er kapaciteter.
Denne udvikling fra Helsingfors er fulgt i Feira og senest i Nice i december i år.
Baggrunden for hele udviklingen af ESDP er jo netop de erfaringer, man gjorde på Balkan, hvor USA stod for 80-85 pct. af operationerne, og hvor i øvrigt forsvarsminister Cohen fremhævede det uholdbare i for NATO, at der var så stor forskel på kapaciteterne.
Det er det, der har medført amerikansk støtte og ønske om, at vi i Europa i højere grad bliver i stand til at løse mindre militære opgaver og gennemføre krisestyring.
Og det har jo vist sig, at der er behov for det.
Vi så det i Bosnien, og vi så det i Kosovo, uden Amerikas lederskab og indsats var disse problemer ikke blevet løst.
Så kan jeg i øvrigt henvise hr. Skaarup til at læse forsvarsminister Cohens betragtninger på Münchensikkerhedskonferencen den 5. februar 2000, hvor Cohen fremhæver, at et stærkere Europa betyder et stærkere NATO.
Der er derfor intet i de såkaldte advarsler fra amerikansk side.
Tværtimod har også den nye administration, udenrigsminister Powell, senest på NATO-udenrigsministermødet i februar i år støttet udviklingen af ESDP, fordi den europæiske søjle herved kan styrkes, og EU's repræsentant har i øvrigt ved den samme lejlighed fremhævet, at vi skal satse på kapaciteter.
Det er det, vi skal i fremtiden, det er utrolig vigtigt, og derfor bliver EU-medlemslandene nødt til at ofre noget mere på deres militær for at kunne bidrage med de fornødne kapaciteter.
Nu har vi på grund af vores ulykkelige forbehold desværre ingen indflydelse at gøre gældende i EU-sammenhæng, men det har vi da gudskelov i NATO, og der mener jeg, at det er meget vigtigt, at regeringen meget stærkt fremhæver konditionerne på NATO-topmødet fra 1999, så vi undgår duplikering.
Gør vi ikke det, så gentager vi, som generalsekretær Robertson har sagt, fejlen fra WEU: ord uden indhold. Så det er kapaciteter, det drejer sig om, og det vil det også komme til, når vi forhåbentlig på et tidspunkt får forbeholdene ophævet.
Jeg synes ærlig talt, at vores sikkerheds- og forsvarspolitik er for vigtig til at føre EU-modstandskamp, om jeg så må sige, på.