runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ole Stavad (S), 2000-11-22:
Nu har hr. Flemming Hansen sådan en tradition for, at hvis det er sådan, at folk, der har gode indtægter, skal betale skat på lige fod med andre, så kalder hr. Flemming Hansen det for misundelsespolitik.
Jeg vil bare gøre opmærksom på helt stilfærdigt, at det, hr. Flemming Hansen står og kritiserer, er en lovgivning, der blev vedtaget her i Folketinget i sidste folketingssamling, i øvrigt med et ganske bredt flertal, derunder også flere af de såkaldt borgerlige partier, fordi der var på begge sider af midtergangen her i Folketingssalen enighed om, at vi selvfølgelig ikke kunne opretholde en retstilstand, der betyder, at hvis man befinder sig i en bestemt situation, så kunne man køre rundt i og erhverve biler uden en beskatning, der svarer til den, som alle andre danskere i øvrigt er underlagt.
Det har hr. Flemming Hansen lov til at kalde misundelsespolitik, det har jeg ikke noget imod.
Jeg må bare konstatere, at i modsætning til hr. Flemming Hansen har jeg et meget bredt flertal bag mig i Folketinget
for den lovgivning, der blev vedtaget.
Virkeligheden er jo ikke sådan indrettet, at en minister, ej heller en skatteminister, kan sidde og føre sin egen politik. Jeg kan som minister kun føre den politik, som der er et flertal for i Folketinget.
Her kan jeg med glæde konstatere, at det ikke var et snævert, men et bredt flertal, der var enigt med mig og uenigt med hr. Flemming Hansen.
Peter Skaarup (DF), 2000-11-22:
Jeg synes, det er vigtigt, at regeringen melder ud, hvad de juridiske realiteter i den her sag er.
For her er det jo tilfældet, at Danmark har en meget vigtig geografisk placering via Grønland, og vi står måske på det her område med et af de mest vigtige udenrigspolitiske spørgsmål for Danmark overhovedet gennem de sidste 10-20 år.
Der er nogle konsekvenser, der er meget vigtige og interessante for alle parter her i landet.
Derfor synes jeg, det er utrolig vigtigt, at det juridiske stof er fuldstændig klart.
Jeg må tage det, som udenrigsministeren har sagt i dag, som udtryk for, at amerikanerne har den pågældende ret til at udstyre Grønland og Thuleraderen med det, som de ønsker, for at kunne opbygge deres NMD-system, der skal dække USA's område.
Men jeg synes, det er vigtigt, at regeringen fortæller, hvad det præcist er, der er tilfældet med de her ting, og jeg kan kun tage det som en bekræftelse på, at det er det, der er tilfældet.
Jeg må så sige, at hvis det er tilfældet, så har det jo også nogle konsekvenser for de holdninger, vi må have til de her ting i Danmark.
Jeg mener f.eks. for Dansk Folkepartis vedkommende, at vi godt kunne tænke os, at man så på en genforhandling af den aftale, for spørgsmålet er: Selv om vi er venner af USA og er glade for USA - skal vi så give USA ret til i længden at have en fortrinsstatus i forhold til det her, hvor de kan gøre, hvad de vil i forhold til Danmark?
Det må også være et spørgsmål, der interesserer regeringen.
Niels Helveg Petersen (RV), 2000-11-22:
Det er en vigtig sag.
Derfor er det også så godt, at der er fuldstændig enighed mellem USA og Danmark/Grønland om, hvordan den skal håndteres.
Peter Skaarup (DF), 2000-11-22:
Jeg ved ikke, om Udenrigsministeriets embedsmænd har fortalt deres minister, at man ikke må fortælle, hvad de juridiske konsekvenser er, men det er dog mærkeligt, at vi ikke her i Folketinget, som trods alt skal varetage og kontrollere regeringens politik, præcist kan få at vide, hvordan de juridiske kendsgerninger er.
Det undrer mig såre, men det kan vi åbenbart ikke.
Jeg må som sagt tage det som udtryk for, at amerikanerne via aftalen af 1951 har den ret til at kunne gøre, hvad de vil på Grønland, og det er også bare fint.
Så er det så, at jeg har et politisk synspunkt, og at vi i Dansk Folkeparti har et politisk synspunkt, om, at de ting må lægges på plads, så vi får en moderne udlægning af de her ting.
Dér kunne det helt åbenbare jo være, at Danmark tog kontakt til USA og indførte den politik, som regeringen egentlig siger, at man har i øjeblikket, nemlig at USA og Danmark og Grønland skal være enige, før man ændrer på noget på Grønland.
Niels Helveg Petersen (RV), 2000-11-22:
Hr. Peter Skaarup kan drage de konklusioner, han selv vil.
Jeg kan kun gentage, at der er fuld enighed mellem Danmark og Grønland og USA om, hvordan denne sag skal håndteres.
Peter Skaarup (DF), 2000-11-22:
Det er en debat, vi naturligvis må have, når den nye amerikanske præsident er indsat og har taget stilling til NMD-systemet, altså raketforsvarets fremtid.
Vi mener, det er vigtigt, at vi fra dansk side, også fra parlamentarisk side, får en diskussion af konsekvenserne af de ting, der ligger i aftalen af 1951, og at vi så på baggrund af det, som jeg opfatter som udenrigsministerens svar i dag - at amerikanerne kan gøre, hvad de vil - rejser en debat om, hvorvidt vi skal ændre den aftale i et samarbejde med amerikanerne, sådan at både USA, Danmark og Grønland skal være enige, hvis der skal laves ændringer.
Niels Helveg Petersen (RV), 2000-11-22:
Jeg tager gerne en hvilken som helst debat med hr. Peter
Skaarup om dette spørgsmål og om ethvert andet udenrigspolitisk spørgsmål.
Ole Sohn (SF), 2000-11-22:
»Hvad har den danske regering indtil videre foretaget sig for at få Mads Trærup løsladt fra fængslet i Prag, og hvad agter regeringen at foretage sig yderligere?« Skriftlig begrundelse
tilbageholdt af de tjekkiske myndigheder i Pankracfængslet i Prag sigtet for vold mod en politimand under demonstrationerne mod Verdensbankens og Den Internationale Valuta Fonds topmøde. Indtil videre har protester og henvendelser til de tjekkiske myndigheder ikke hjulpet.
Den danske regering bør derfor omgående øge presset på de tjekkiske myndigheder, herunder præsident Vaclav Havel, med henblik på at få Mads Trærup løsladt.
Jeg har ønsket oplysninger om, hvilke initiativer regeringen
har taget i sagen om den unge danske student, Mads Trærup, som sidder i et fængsel i Prag, og jeg finder, at det er mere og mere påtrængende at få at vide, dels hvad der er sket, dels hvad regeringen agter at gøre fremover.
For situationen er den, at den eneste tilbageværende udlænding, der er fængslet i sagen som følge af demonstrationerne i september under Verdensbankens topmøde, er den unge danske student.
Alle øvrige er hjemsendt givetvis også som følge af en aktiv indsats fra de nationale parlamenter og regeringer, og det er derfor, at mit spørgsmål er: Hvad har regeringen gjort, og hvad agter regeringen at gøre i de kommende timer og dage for at sikre, at Mads Trærup kommer tilbage?
Niels Helveg Petersen (RV), 2000-11-22:
i Prag mod Verdensbanken og IMF den 26. september.
En dommer varetægtsfængslede ham den 28. september for vold mod tjenestemand i funktion.
Han fik stillet tolk og beskikket forsvarer til rådighed, forældrene har siden selv ansat en advokat til at varetage hans forsvar.
Ambassaden i Prag har haft kontakt med Mads Trærup siden den 27. september, har jævnlig besøgt ham i fængslet.
Ambassaden samarbejder løbende med advokaten om at støtte forældrene i deres forsøg på at finde en vej igennem det tjekkiske system.
Ambassaden har rejst sagen over for det tjekkiske udenrigsministerium, justitsministerium og indenrigsministerium, alle har udtrykt forståelse for ønsket om at finde en hurtig løsning.
Der er endvidere givet et klart tilsagn om, at klagerne over politiets adfærd vil blive undersøgt til bunds.
Varetægtsfængslingen blev den 24. oktober opretholdt i appelinstansen, forundersøgelsen er nu afsluttet, nyt retsmøde afventes.
Det tjekkiske retssystem indeholder en mulighed for, at præsidenten kan give amnesti.
Det har Mads Trærup ansøgt om, ambassadøren har på den danske regerings vegne støttet ansøgningen.
Han har også rejst Mads Trærups sag personligt over for præsident Havel.
Ambassadøren er i løbende kontakt med præsidentens juridiske rådgiver, der bl.a. udarbejder indstillinger til præsident Havel om amnesti.
Forældrene og advokaten har også haft møde med denne rådgiver og har fået oplyst, at ansøgningerne stadig væk er under overvejelse.
Advokaten har den 15. november indgivet ansøgning om løsladelse mod kaution.
Der er håb om, at retten vil tage stilling til denne ansøgning inden for en uges tid.
Sagen er ligeledes blevet rejst af Udenrigsministeriets direktør under et møde i går med den tjekkiske førsteviceudenrigsminister, Pavel Telicka.
Vi vil fortsætte samarbejdet med Mads Trærups forældre
og advokat og de tjekkiske myndigheder for at søge at få ham løsladt.
Ole Sohn (SF), 2000-11-22:
Jeg vil gerne først sige tak for det, regeringen har gjort indtil nu med at understøtte Mads Trærups forældre.
har regeringen så overvejet at tage lignende initiativer eller undersøge, hvilke initiativer der er foretaget fra de landes side, siden det indtil nu er lykkedes de pågældende lande at få deres statsborgere fri af de tjekkiske fængsler?
Peter Skaarup (DF), 2000-11-22:
Det er uholdbart og grotesk, hvis danske statsborgere kommer i klemme på den her måde i et andet land, og at vi ikke gør noget fra dansk side for at hjælpe dem, og det skal vi selvfølgelig gøre.
Men jeg vil godt spørge udenrigsministeren, hvad regeringen anser for at være det næste initiativ, for det ser stadig væk ud til, at det har meget lange udsigter med at få Mads Trærup hjem.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-11-22:
Også jeg siger tak for det, der er gjort indtil nu.
Jeg talte med Mads Trærups mor så sent som i går og har også på anden måde haft kendskab til det her, og det synes at være sådan, at Mads Trærup, som er en ung mand på 19 år, gymnasieelev, er uskyldig, og at politiet har placeret sten, altså kasteskyts, i hans taske og derefter anklaget ham for at ville kaste med sten.
Han har fået en ganske brutal behandling i fængslet.
Samtidig har vi et land, Tjekkiet, som altså ønsker og står i første række, har jeg forstået, til at at blive medlem af EU, og der er noget om, at dér skal menneskerettighederne overholdes, heldigvis.
Jeg oplever det, som om man er på kanten af eller kommet ud over, hvad der er anstændigt.
Så kan vi nu få et tilsagn
fra udenrigsministeren om, at man fra den danske regerings side forventer, at der sker noget meget hurtigt i denne sag, og at han bliver løsladt?
Niels Helveg Petersen (RV), 2000-11-22:
Hr. Ole Sohn og også hr. Peter Skaarup spørger til andre sager, og jeg kender ikke alle sager.
Jeg er bekendt med, at en ung polak, som var anklaget under en mildere paragraf end Mads Trærup, tilstod, fik et års fængsel og derefter blev udleveret til Polen; en ganske anden situation end den, der foreligger i denne sag.
Der er jo en bemærkning, jeg yderligere skal gøre for fuldstændighedens skyld: at i en retsstat er det jo altså sådan, at regeringer ikke uden videre kan beordre, hvad domstole skal foretage sig, og den tjekkiske regering kan heller ikke uden videre bestemme, hvad tjekkiske domstole skal foretage sig; det kan den danske regering heller ikke i forhold til danske domstole og bør ikke kunne det. Den bemærkning hører med til vurderingen af sagen, men lad mig understrege, at vi gør alt, hvad vi kan for at komme Mads Trærup til hjælp.
Peter Skaarup (DF), 2000-11-22:
Jeg synes, det er fint, at regeringen gør, hvad den kan, men jeg efterlyser et svar på, hvad der så kan gøres mere.
Vi ved også, at Tjekkiet er blevet medlem af NATO for nylig og prøver på alle mulige måder at leve op til det, og godt for det, men vi må trods alt fra dansk side have nogle magtmidler, hvor vi kan sige til tjekkerne: Gør alt, hvad I kan for at få løsladt den pågældende person.
Der er altså amnestimuligheder, som også hr. Ole Sohn er inde på, så jeg interesserer mig stadig væk for, hvad regeringen præcis mener at kunne gøre, f.eks. indkaldelse af den tjekkiske ambassadør i Danmark til Udenrigsministeriet.
Er det noget, der også vil blive gjort, vil jeg spørge om.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-11-22:
Er ministeren bekendt med, at der oprindelig var to danskere, der var fængslet?
Den ene er jo blevet løsladt, efter at han tilstod, at han havde kastet en sten, hvad han ikke havde, men han fik at vide, at bare han tilstod, ville han blive sluppet fri.
Jeg vil spørge, om ministeren har kendskab til, hvad der er sket med ham: Blev han straffet eller retsforfulgt herhjemme?
Jeg tror det ikke.
Men her har vi altså en ung mand, der sidder tilbage, som ikke vil tilstå, fordi han ikke har kastet stenen.
i Folketinget, der stemmer for ting, som de er imod.
Niels Helveg Petersen (RV), 2000-11-22:
Hr. Peter Skaarup har i dag og tidligere fået et fuldstændig klart svar: Der er fuldstændig enighed mellem Danmark/ Grønland på den ene side og USA på den anden side om, hvordan denne sag skal håndteres.
Peter Skaarup (DF), 2000-11-22:
Det er helt utroligt for mig at opleve, at vi ikke kan få et klart svar på, om aftalen af 1951 giver amerikanerne direkte ret, altså alene ret for dem til at placere yderligere systemer på Thulebasen eller andre steder på Grønland.
Umiddelbart virker det, som om regeringen ikke vil sige, at den aftale gør det, men det er meget svært at få den bekræftelse.
Jeg må sige, at hvis jeg ser på det svar, jeg fik i en tidligere spørgetid, og det svar, jeg har fået i dag, så er det for mig ensbetydende med, at amerikanerne har den ret, og det vil jeg godt bede udenrigsministeren bekræfte: Amerikanerne har den pågældende ret.
Men det kan godt være, at de i den nuværende situation ikke ønsker at benytte sig af den ret.
Men er det ikke korrekt, at de har ret til at gøre, hvad de vil?
»Skal udenrigsministerens besvarelse den 1. november 2000 af spørgsmål nr. S 218 samt den efterfølgende diskussion heraf fortolkes på den måde, at USA ud fra en dansk juridisk vurdering har hjemmel i Forsvarsoverenskomsten af 27. april 1951 og/eller andre aftaler, overenskomster, traktater m.v. til at installere NMD-systemet på Thulebasen eller andre steder i Grønland, herunder til at ændre eller opgradere allerede eksisterende installationer uden forudgående tilladelse hertil fra Danmark eller Grønland?«
Flemming Hansen (KF), 2000-11-22:
eksempelvis finanslov sammen med SF og Enhedslisten.
Men når ministeren taler om retstilstand på området, må jeg dog sige, at det da er ministeren, der har indført de regler, der har gjaldt, indtil man vedtog den nye lovgivning.
Det var jo regler, som ministeren, så vidt jeg husker, indførte pr. 18. maj 1993, hvis jeg ikke husker helt galt.
Det var ministeren selv, der lagde reglerne og fik et flertal også dengang på ét mandat for det.
Så ministeren kan vel ikke bebrejde andre, at vi har den retstilstand, vi har.
Det, jeg går efter, er ministerens opfattelse, som han har ud fra sit politiske ståsted, af, at det ikke må være sådan, at folk kører i store biler i Danmark.
Og det er klart, at hvis mennesker, der har en stor bil, kører 10.000 km privat, skal de betale for det, men det gør de sandelig også, hvis de bliver beskattet med 112.000 kr., som de hidtil er blevet beskattet med. Jeg kan kun sige, at jeg glæder mig til at få
ministerens officielle svar.
Jeg har ventet længe på det.
Og jeg kan også sige, at jeg åbenbart er fri for at stille det igen, for ministeren har jo her bekræftet, at han vil komme med tallene hvert kvartal.
Så med 2 måneders forsinkelse ser jeg frem til at få dem.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-11-22:
»Mener regeringen fortsat, at det var inden for grænserne for regeringens brug af statens embedsmænd, at regeringspartierne herigennem fik udarbejdet materiale til brug i valgkampen frem til folkeafstemningen den 28. september?«
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2000-11-22:
Ja, jeg kan sige, at der med en enkel korrektion i spørgsmålet, nemlig at der ikke var tale om en valgkamp, men at der var tale om en aktivitet op til en folkeafstemning om regeringens lovforslag, med den tilføjelse kan jeg svare ja på spørgsmålet.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-11-22:
Jeg forstår sådan set ikke statsministeren.
Altså nu er sagen, at der var en meget stor diskussion frem til den 28. september om brugen af embedsmændene, og det var ikke bare en debat, hvor politiske partier indgik i debatten, det var også en debat, hvor eksperter uden for huset ytrede sig, og hvor der var en, synes jeg, rimelig seriøs diskussion om, hvor grænsen går for regeringens brug af embedsmændene i en folkeafstemningssituation om ganske rigtigt, som det påpeges af statsministeren, regeringens lovforslag.
Derfor havde jeg selvfølgelig en forventning om, at når man så stiller spørgsmålet nu, hvor vi er et stykke væk fra den 28. september, ville det være muligt at få en seriøs vurdering af det her spørgsmål fra statsministeren og ikke bare sådan et overfladisk ja.
Derfor må jeg bede statsministeren om at forholde sig seriøst til spørgsmålet og med noget indhold i stedet for bare at give det sådan en overfladisk besvarelse, som det er sket her for et øjeblik siden.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2000-11-22:
Jeg skal sige til hr. Kristian Thulesen Dahl, at det er ikke hr. Thulesen Dahls kompetence at udstede karakterer til andre end sig selv og så i øvrigt som led i den almindelige debat. Jeg har fået stillet et spørgsmål, og det har jeg svaret meget klart på: »Mener regeringen fortsat, at det var inden for grænserne for regeringens brug af statens embedsmænd, at regeringspartierne herigennem fik udarbejdet materiale til brug i valgkampen frem til folkeafstemningen den 28. september?«
Dertil svarer jeg, som jeg gjorde for et øjeblik siden, at der ikke var tale om en valgkamp; der var tale om en aktivitet op til folkeafstemningen den 28. september om regeringens lovforslag, og derfor er svaret ja.
Det er i øvrigt et grundlag, der er belyst for regeringens embedsmænds vedkommende i adskillige værker, herunder mere generelt i Lars Nordskov Nielsens udvalgsarbejde i det såkaldte Etikudvalg, og der er da også en lang række andre dokumentationer herfor.
Så er jeg bekendt med, at Folkebevægelsen mod EU og en række enkeltpersoner har anlagt en sag ved Østre Landsret om bl.a. det konkrete sagsforhold, som spørgeren er inde på.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-11-22:
En stor del af de publikationer, man anvendte fra regeringens side op til den 28. september, var jo decideret propagandamateriale til brug for et ja ved folkeafstemningen.
Altså bl.a. den pjece, der kom fra Økonomiministeriet med Lise Nørgaard på forsiden, gav jo anledning til en stor diskussion om, hvorvidt det bør være regeringen og dermed skatteyderne samlet set, der betaler for materiale, der bør finansieres af regeringspartierne selv.
Hvor grænsen præcis går, kan være svært at bedømme, og statsministeren refererer så til nogle enkelte af dem, der har bidraget til debatten.
Professor i offentlig forvaltning, Jørgen Grønnegård Christensen fra Aarhus Universitet, er en af dem, der har ytret sig i debatten.
Han gjorde det også i Børsen her i fredags, hvor han gør det klart, at skal der sættes en klar grænse, så skal den sættes af Folketinget.
Og det er jo derfor, vi i Dansk Folkeparti er interesseret i, at vi får sat den her grænse.
Der er vi så interesseret i at vide, om statsministeren vil yde et bidrag til at sætte den grænse, eller om det er Folketingets partier - uden om statsministeren og regeringspartierne - der skal prøve at sætte den grænse.
også langt ind i ja-partiernes rækker, frem til den 28. september
Jeg noterede til min store glæde, at hr. Anders Fogh Rasmussen fra Venstre under debatten frem til den 28. september faktisk var enig i, at der skulle sættes en klarere grænse, og at regeringen havde overskredet grænsen for, hvad den burde bruge skatteydernes midler og regeringsapparatet til at propagandere for.
Derfor skal der altså sættes en grænse på et eller andet tidspunkt.
Spørgsmålet er, om statsministeren vil bidrage til den debat, eller om statsministeren vil sætte sig fornærmet hen i hjørnet, som jeg kan fornemme at statsministeren har valgt at gøre i denne her debat, i stedet for konstruktivt at tage fat i tanken om at få sat den grænse, tage den debat konstruktivt op.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-11-22:
Vil statsministeren bekræfte, at det ikke bare er Dansk Folkeparti og sådan set også mig, men også Venstres formand, hr. Anders Fogh Rasmussen, som har givet udtryk for, at man har overskredet nogle grænser ikke alene med denne pjece med Lise Nørgaard op til folkeafstemningen, men også med den anden pjece, der kom fra regeringens side, og som hed »Fremtidens mønt«, hvor der var billeder af seks ministre?
Vil ministeren medgive det?
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2000-11-22:
Jeg kan ikke kommentere, hvad andre politiske personligheder har udtalt.
Jeg kan derimod sige til hr. Thulesen Dahl, at jeg tror, man skal gøre sig fuldstændig klart, at det, at man ikke er enig i et materiale, som regeringen udsender, jo ikke er det samme, som at det er propaganda. Jeg tror, hr. Thulesen Dahl skal tage en indre selvransagelse og sige til sig selv: Hør her, hr. Kristian Thulesen Dahl, er du ikke på galt spor..?
når man forveksler det at være enig eller uenig med propaganda.
Der var tale om et informationsmateriale, og så har jeg i øvrigt ikke mere at tilføje til det her spørgsmål.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-11-22:
Der var bestemt ikke tale om bare et spørgsmål om at informere.
Altså alene de pjecers karakter gør det jo klart, at der ikke er tale om et forsøg på lødig information med hensyn til, at hvis vi stemmer ja, hvornår sker omvekslingen
så til euro, osv.
Der var jo tale om et materiale, der helt entydigt skulle argumentere for et af synspunkterne, man kunne vælge på afstemningsdagen den 28. september, nemlig et ja.
Og det brugte man så nogle personer til, og man brugte en masse store oplag på det, og man fik distribueret de her pjecer, osv. osv.
Det var pjecer, der så kom til at indgå som en del af jakampagnen over for den nejkampagne, vi andre kunne stille på benene.
Derfor bliver statsministeren nødt til at medgive, at det her materiale - det var sådan set fair nok - men det var materiale, der skulle have været lavet i Socialdemokratiets kampagnesekretariat eller i Det Radikale Venstres kampagnesekretariat og ikke i regeringspartierne, hvor man så kunne lægge de her initiativer oven i det, regeringspartierne selv mønstrede.
Det er det, en lang række eksperter har udtalt sig om og sagt, at det her er materiale, som regeringspartierne selv burde have fået lavet og ikke brugt skatteydernes penge til via statsapparatet. Hermed sluttede spørgsmålet.
»Vil statsministeren forklare, hvorfor regeringen er af den opfattelse, at de afholdte folkehøringer ikke er et partianliggende for regeringspartierne, men er en statsopgave?«
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2000-11-22:
Jeg kan sige, at det jo er velkendt, at regeringen har et meget stærkt ønske om at forbedre kerneområderne i vores velfærdssamfund, vores ældreomsorg, vores sygehuse, vores folkeskole og vores arbejdsmarkeds evne til også at skabe job til de mennesker, der ikke er 100 pct. effektive.
Der er sket en lang række fremskridt i de senere år, men nu har vi mulighed for at tage det næste store tag.
Derfor har vi, for at få det bedst mulige beslutningsgrundlag, arrangeret disse nationale folkehøringer, som har været en kæmpesucces, må jeg sige til hr. Kristian Thulesen Dahl - en kæmpesucces.
Folk har været så glade for dem, fordi det har gjort det muligt for regeringen og for folk at få en direkte dialog, hvor man kan komme med kritik og positive forslag. Og jeg kan sige, at senest ved kommuneforhandlingerne her i sommer og igen her ved finansloven, som vi jo i disse dage forhandler i Folketinget og gennemfører, ja, dér går jo en lang række af de gode ideer igen, som mange, mange mennesker er kommet frem med under vores folkehøringer.