Hans Christian Schmidt (V), 2002-11-22:
Jeg vil gerne starte med at sige, at jeg synes, vi har haft en god debat i dag.
Som jeg også har sagt tidligere, har regeringen iværksat en række initiativer, som skal medvirke til at nå de ambitiøse mål, som regeringen har for beskyttelsen af natur og miljø.
Vi er således ikke uenige om målene, men vi er uenige om fremgangsmåden.
Som jeg også har sagt tidligere, er det vigtigt for regeringen, at vi baserer vores beslutninger om beskyttelse af natur og vandmiljø på et godt og gedigent fagligt grundlag. Selve debatten om iltsvind er en meget kompleks og indviklet debat, og når man ser historisk på, hvad der er gjort eller ikke gjort, bliver debatten endnu mere indviklet.
Nu tror jeg faktisk, at befolkningen er særdeles godt bevandret og ved, at det er meget problematisk, og at der er mange faktorer, som spiller ind.
Jeg er også nødt til at sige, at man kan godt have en lang diskussion om det som f.eks. den, Enhedslisten har rejst.
Vi kan godt diskutere, om vi ikke skulle gøre et eller andet nu, beslutte noget og tage fat i nogle håndtag, men hvis man f.eks. betragter den indsats, der er gennemført de seneste 10-15 år på vandmiljøområdet - og det er jo en indsats, der har været bred enighed om - mener vi faktisk, det er usagligt at sende et signal om, at vi i løbet af nogle få måneder kan løse problemet.
Det kan vi nemlig ikke, men udviklingen går den rigtige vej.
Det ved vi.
Vi har igangsat et udredningsarbejde, hvor det bl.a. fremgår, at også økonomiske virkemidler skal belyses.
Lad os afvente resultatet af det arbejde, for når vi har det nødvendige vidensgrundlag, kan vi træffe beslutninger om en fortsat indsats for beskyttelse af miljø og natur.
Man kan sige, hvad denne debat i hvert fald ikke drejer sig om, nemlig om der er nogle, der vil gøre noget for naturen og miljøet, og nogle, der ikke vil det.
Det er i hvert fald det eneste, denne debat overhovedet ikke drejer sig om, for jeg har kun hørt i dag, at alle er enige om, at vi skal gøre noget for naturen og miljøet.
Ellers havde vi vel heller ikke gjort den store indsats gennem de sidste 10-15 år.
Der er nogle, der vælger at sige, at vi skal gå i gang allerede nu, inden vi kender grundlaget, hvorpå vi skal træffe beslutninger.
Men der er jo en fuldstændig modsætning i det synspunkt, for det er jo ikke et spørgsmål, om man har nogle politiske synspunkter, man gerne vil have luftet.
Hvis f.eks. nogle godt vil have en kvælstofsafgift, er det vigtige jo at finde ud af: Jamen hvordan virker den?
Hvilken effekt vil den få i forhold til
noget andet
Jeg tror, det var hr. Jørn Dohrmann, der sagde det meget tydeligt.
Det er et spørgsmål om at få mest miljø for pengene.
Efter i dag må det endelig ikke stå som et billede af, at det kun er et spørgsmål om, hvorvidt man vil gøre noget eller ej.
Man skal kende virkningerne af dem, og man skal kende konsekvenserne.
Sådan er det, og det ved vi jo.
Man kan vælge, men spørgsmålet og opgaven er at vælge rigtigt.
Jeg synes, det blev sagt meget tydeligt af fru Helle Sjelle, der sagde, at vi er klar til handling.
Det var krystalklart skåret ud, og det samme var tilfældet, da fru Inger Støjberg sagde, at åbenhed, respekt og tillid er de ting, man skal bygge på.
Men det kræver somme tider tid, før vi har det materiale, vi skal bruge som grundlag for at træffe de afgørelser, vi skal træffe.
Ja, det kan jeg garantere for.
Der vil være de midler, vi skal bruge, når vi sidder og arbejder med de ting.
Vi har også lagt en linje sammen og sagt, at det arbejde skal i gang, og at det er helt klart, at det er et højt prioriteret område.
Så er det på plads.
Så blev der spurgt, om regeringen vil indbyde alle partier til forhandling om Vandmiljøplan III.
Ja, det vil jeg, det vil regeringen, det vil fødevareministeren, og det har vi også sagt flere gange, når nogle har spurgt os om det.
Jeg kunne bare godt tænke mig, at alle ville sige efter i dag: Forliget løber til udgangen af 2003, men så vil vi prøve at se, om vi ikke kan samle hele Folketinget, når vi skal arbejde på det.
Jeg tror faktisk, at befolkningen udeomkring har den indstilling, at det er noget, vi skal løse, og det er noget, vi sammen skal bruge alle de kræfter, vi kan, for at få det sat på plads.
Jeg tror nok, man er lidt ligeglade med, hvordan vi kommer dertil, men man ønsker bare, at vi alle sammen er med.
Diskussionen om, hvornår man kommer med,
vil jeg ikke gå ind i nu, for det er selvfølgelig rigtigt, at der løber et forlig, men ved udgangen af 2003 håber jeg simpelt hen, at vi kan være med alle sammen.
Jeg synes nemlig, det er så store beslutninger, vi skal træffe for den nulevende befolkning, for de kommende generationer, for hele erhvervslivet og i hvert fald for alle de skabninger, der er afhængige af de beslutninger, vi træffer om natur og miljø, at jeg synes, vi må blive enige om dem. Hr. Keld Albrechtsen har ikke kunnet skjule sit ægte engagement, og det vil jeg gerne kvittere for.
Det kender jeg jo, og jeg er sikker på, at hr. Keld Albrechtsen også vil gøre en indsats.
Vi er bare ikke enige i timingen, for vi ønsker altså at få resultater på bordet først, inden vi træffer beslutninger, og derfor vil jeg anbefale fra regeringens side, at man ikke støtter forslaget til vedtagelse.