runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Arne Rolighed (S), 2001-03-14:
Det har den nuværende regering rettet op på, ved at man midt i 1990'erne forhøjede optaget af studenter fra 500 om året til ca. 1.000 om året.
Disse store studenterårgange er nu på vej ud af universiteterne og på vej ind i den efterfølgende speciallægeuddannelse, således - og det er forventningen - at det markante indtag af læger og nu også afgang af kandidater vil løse den danske lægemangel i løbet af 5 til 7 år.
Til fru Gyda Kongsted: Jeg kan umuligt bekræfte noget, jeg ikke har information om og dokumentation for
, så jeg kan ikke bekræfte det spørgsmål.
Jeg kan derimod sige, at Sundhedsstyrelsen har oplyst mig om, at de ikke har kendskab til, at der foregår en sådan handel.
Og jeg er i øvrigt enig i, at det ville være uetisk og i fuldstændig modstrid med det, der er intentionerne i det, vi arrangerer.
Til spørgsmålet fra hr. Thulesen Dahl, om denne tilgang af nordiske studenter på vore universiteter vil få nogen betydning for vores lægemangel fremover, tror jeg ikke - i det overordnede skøn, jeg anlægger - at det får den helt store betydning.
Vi har også kendskab til, at det, at der kommer nordiske studenter herned og optages på vores lægekandidatuddannelse,
kan føre til, at ganske mange bosætter sig i Danmark, idet de stifter familie, får venner og ting og sager.
En nylig undersøgelse viser, at når vi tager sundhedspersonalet generelt, er det over 50 pct., der forbliver i Danmark.
Det tror jeg ikke gælder på lægeområdet.
Der er det antagelig noget under 50 pct., men ganske mange bliver i Danmark.
Gyda Kongsted (V), 2001-03-14:
for det, hvis man ikke har kendskab til det.
Så var ministeren inde på, at lægemanglen skyldtes den tidligere borgerlige regering og nedskæring af uddannelsesoptaget.
Men er det ikke mere korrekt, at vi faktisk har uddannet nok læger i Danmark, men at de i dag befinder sig i Sverige og Norge, fordi uddannelsen, karrieremulighederne, lønnen og skatten ikke stemmer overens med de krav, de har?
Marianne Jelved (RV), 2001-03-14:
Regeringen har jo bidraget til den beslutning, der er truffet i FN, bare for at der ikke skal være nogen tvivl.
Der er truffet en beslutning i FN om, at FN igangsætter en undersøgelse af disse forhold, også med henblik på at belyse begge de målsætninger, som bliver brugt, når man diskuterer Tobin-skatten.
Jeg synes, man skal være åben over for undersøgelser og argumenter, for det plejer at være en politisk kvalitativ profil, som efter min opfattelse tjener alle folketingsmedlemmer.
Men jeg siger bare, at på nuværende tidspunkt er der altså ikke kommet argumenter frem, der giver anledning til at ændre betænkeligheden og argumentationen og dermed svaret, som er givet på S 1408.
Arne Rolighed (S), 2001-03-14:
Til fru Gyda Kongsted.
Hvis ministeriet eller styrelsen fik kendskab til, at en sådan handel foregik, ville der blive grebet ind med det samme, for det er helt uacceptabelt og i uoverensstemmelse med både reglerne og ånden at håndtere den slags ting på den måde.
Så jeg kan bekræfte, at der vil ske en påtale og en sanktion med det samme.
For så vidt angår spørgsmålet om udviklingen - og det er
både til fru Gyda Kongsted og til hr. Thulesen Dahl - er jeg sikker på, at vi har de informationer, men jeg har dem ikke med til spørgsmålet i dag.
Så hvis man stillede det spørgsmål, er jeg helt sikker på, at vi kunne finde informationerne frem.
Om det havde kunnet løse den konkrete lægemangelsituation i Danmark i dag, at alle udenlandske læger tog hjem, er jo i sig selv et meget teoretisk spørgsmål, for vi deltager også i den gode ordning, at der er fri bevægelighed af arbejdskraft, og vi skulle nødig have nogen tvangsbindinger.
Men med de talstørrelser, det drejer sig om og den markante neddrosling, der har været for optagelse af studerende i midten af 1980'erne set i relation til den udvidelse, vi havde fra 500 til 1.000 studerende om året, kan jeg roligt sige, at selv om de vendte hjem, ville det ikke løse det langsigtede problem.
Det er en vedvarende produktion af 500 ekstra studerende om året, vi snakker om med den nuværende regerings optagelsesstrategi, dvs. at det på 10 år svarer til 5.000 læger. Så jeg kan svare, at det alene ikke ville kunne løse problemet.
Derfor er den nuværende regerings strategi med en markant udvidelse, en fordobling af studentertallet, det, der kan løse problemet, og det er det, vi er på vej til.
Søren Søndergaard (EL), 2001-03-14:
»Vil ministeren oplyse, om det er korrekt, at Danmark har en meget, meget stram udlændingelovgivning, og at alle stramninger i det sidste årti er blevet til i et tæt samarbejde mellem Socialdemokratiet, De Radikale, De Konservative og Venstre?«
Karen Jespersen (S), 2001-03-14:
Spørgsmål nr. S 2001 lyder: »Vil ministeren oplyse, om det er korrekt, at Danmark har en meget, meget stram udlændingelovgivning, og at alle stramninger i det sidste årti er blevet til i et tæt samarbejde mellem Socialdemokratiet, De Radikale, De Konservative og Venstre?
« Jeg synes, man kan diskutere det her med, hvad der egentlig forstås ved en stram lovgivning.
Det er godt være, at hr. Søren Søndergaard betragter den indsats, der er sket i forhold til tvangsægteskaber, som en ubehagelig stramning.
Men jeg betragter det faktisk som en lettelse eller forbedring for de unge mennesker, som nu har en lidt større chance for at undgå at blive presset ind i et tvangsægteskab.
Jeg mener også, at den danske lovgivning på nogle punkter er gunstig for dem, der får opholdstilladelse her i landet, f.eks. når vi ser på mulighederne for at få permanent opholdstilladelse.
Man kan jo også altid diskutere, når man ser på antallet af mennesker, der får ophold enten i kraft af asyl eller gennem familiesammenføringer, om det så er en stram eller en ikkestram lovgivning.
Man kan sige, at der er det overordnede formål med den danske lovgivning at yde beskyttelse til de mennesker, der er forfulgte i deres hjemland, så de kan opnå beskyttelse i Danmark, og det er muligt under visse betingelser at få sine familiemedlemmer til landet.
I min egen tid som indenrigsminister er der gennemført nogle ændringer i udlændingelovens § 9, stk. 10, om ægtefællesammenføring.
Det drejer sig om ægtefællernes samlede tilknytning til Danmark, når den herboende ikke har dansk indfødsret, det drejer sig om tvangsægteskaber, og det drejer sig om at have en passende bolig.
Her er det fuldstændig rigtigt, at den ændring blev vedtaget af Socialdemokratiet, Det Radikale Venstre, Det Konservative Folkeparti, Venstre, Frihed 2000 og hr. Frank Dahlgaard.
Søren Søndergaard (EL), 2001-03-14:
Jeg skal da indrømme, at det lykkedes ministeren at gøre mig fuldstændig overrasket.
Prøver ministeren at sige, at den udlændingelov, vi har i dag, er lempeligere, end den udlændingelov vi havde i 1983?
Er det det, ministeren prøver at sige?
Prøver ministeren at sige, at den indsats, som ministeren og foregående indenrigsministre har ydet på posten helt tilbage siden 1983, har ført til, at vi i dag har en lempeligere udlændingelov
end dengang?
Knud Erik Hansen (SF), 2001-03-14:
Det er jo altid sådan, at når man har en lov, så kommer der eksempler, som gør, at de stramninger, som man måske har lavet, viser sig ikke at være så hensigtsmæssige eller ikke passer til det, man egentlig synes burde være tilfældet.
Vi har de sidste par uger oplevet en kvinde, der er blevet udvist, og som ikke kunne få lov til at leve i Danmark sammen med sin mand og sit barn.
Så på den baggrund vil jeg da godt spørge, om ministeren ikke kan føle, at der er nogle stramninger, nogle regler i loven, som faktisk er meget stramme.
Helt konkret: Er det ikke for stramt, hvis det ikke er muligt at få lov til at søge om og få familiesammenføring, hvis man har et barn og en mand i landet?
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2001-03-14:
Jeg vil godt spørge ministeren, om det kan bekræftes af ministeren, at der af den nuværende regering er foretaget justeringer af udlændingeloven i takt med en massiv styrkelse og klare forbedringer af integrationspolitikken i det her land, også på en række områder, som ikke direkte sorterer under indenrigsministeren.
Kan det bekræftes, at der er sket
en række massive forbedringer, som gør, at landet står med en integrationspolitik, som er væsentlig bedre end den, man stod med i 1983?
Karen Jespersen (S), 2001-03-14:
Over for hr. Søren Søndergaard var det et forsøg på at nuancere og sige: Hvad er det overhovedet, man forstår ved stramninger?
Og det var et forsøg på at sige, at man ikke bare kan påstå, at den danske lovgivning er meget stram og strammere, end den f.eks. er i andre lande.
Hvor er det, man vil hen, og hvordan passer den lovgivning så i forhold til dér, hvor man vil hen.
Det andet bliver sådan noget underligt mekanisk noget, hvor man vurderer det løsrevet fra, hvad det er for nogle politiske formål, man har.
Der kommer det, der ligger i hr. Lars Kramer Mikkelsens spørgsmål, meget godt ind, nemlig at det her jo også skal ses i sammenhæng med, at der er sket nogle store ændringer, når vi snakker integration og muligheden for at blive integreret i det danske samfund.
Men det er da rigtigt, at der også er foretaget nogle ændringer, der gør det sværere at blive familiesammenført, og der nævnte jeg jo lige præcis nogle af de ændringer, jeg selv har ansvaret for.
Det gør det da sværere at blive familiesammenført i Danmark, og det er der, synes jeg selv, nogle særdeles gode begrundelser for.
Søren Søndergaard (EL), 2001-03-14:
Jeg synes, det er beklageligt, at ministeren ikke evner at svare på et ualmindelig simpelt spørgsmål.
Det er et ualmindelig simpelt spørgsmål, der går ud på, om udlændingelovgivningen siden 1983, men vi kan også bare sige i den periode, vi har haft den nuværende regering, er blevet strammet op, eller den er blevet det modsatte, eller om den eventuelt er på samme niveau, som den hele tiden har været.
Det må da være et relativt enkelt spørgsmål, og når jeg ønsker at starte med det her, så er det, fordi det sådan set er udgangspunktet for, at det har nogen mening at gå videre.
For hvis ministeren vil forsøge at fortælle pressen og den danske befolkning, at hele indsatsen de sidste 10 år har gået på sammen med Venstre og De Konservative at få en mindre stram udlændingelovgivning, så må jeg sige, at så er det næsten formålsløst at diskutere videre. Så kunne vi ikke få et relativt klart svar på det meget enkle spørgsmål: Er udlændingelovgivningen blevet strammet, eller er den ikke blevet strammet i løbet af de sidste 10 år? Så kan vi gemme alle de andre spørgsmål om verdenssituationen og Kina og integrationslovgivning osv. til en anden dag.
Det er sådan set bare dét enkle spørgsmål, jeg ønsker besvaret.
Knud Erik Hansen (SF), 2001-03-14:
Jeg synes ikke, at jeg fik svar.
Jeg har også den oplevelse, at i den tid, jeg har været herinde, er det stramninger, der har været på dagsordenen.
Det betyder da også, at vi får nogle situationer, hvor jeg synes, ministeren må reflektere over, om den virkelighed, man nu møder i forhold til den lovgivning, som man har strammet op, så også er passende og rimelig i forhold til det, man synes burde være rimeligt.
Jeg spurgte konkret om: Er det rimeligt, at man sender en kvinde ud af landet og ikke giver hende lov til at søge familiesammenføring i Danmark, når hun har et lille barn og en mand i Danmark?
Er det rimeligt, at hun kan være usikker på, om hun kan få familiesammenføring, når hun har barn og mand?
Jeg vil godt have at vide, om ministeren mener, at lovgivningen er strammet så meget op på det her område, at det faktisk er urimeligt, at hun er blevet sendt ud.
Peter Duetoft (CD), 2001-03-14:
Jeg synes, ministeren lidt blander æbler og pærer sammen, når ministeren begynder at snakke om integrationsloven.
Det hjælper jo ikke den person, der ikke kan få et nært familiemedlem til Danmark på besøg, fordi reglerne administreres hårdt, eller at man tvinges til at rejse den halve jord rundt for at indgive et ønske om opholdstilladelse i Danmark.
Jeg vil gerne bede ministeren bekræfte, at i forbindelse med en lang række sager, som hr. Jørgen Estrup, den daværende gruppeformand for De Radikale, og jeg fremlagde i 1999, blev der udarbejdet en række notater i Indenrigsministeriet fra den daværende indenrigsminister, der på de her områder lempede administrationen en smule, fordi der var en række urimelige eksempler.
Og jeg vil gerne bede ministeren bekræfte, at det, der kom ud af de notater, også er ministerens holdning til administrationen i dag.
Når jeg spørger, er det, fordi jeg i de seneste dage har fået nogle eksempler, som viser, at det måske ikke er sådan,
og derfor kunne det være hjælpsomt, hvis ministeren ville bekræfte, at det, der blev indgået aftale om dengang, faktisk stadig holder.
Peter Skaarup (DF), 2001-03-14:
Jeg vil godt bede ministeren bekræfte, at vi til Danmark sidste år fik 22.600 henholdsvis asylsøgere og familiesammenførte, og om ministeren mener, at det er udtryk for en stram lovgivning.
Jeg må indrømme, at vi i Dansk Folkeparti ikke kan se, at det er en særlig stram lovgivning, når vi hvert eneste år får tal oppe på det niveau af asylsøgere og familiesammenførte.
Så jeg vil godt bede ministeren bekræfte, at det faktisk ikke er en særlig stram lovgivning, når vi får så mange mennesker til Danmark hvert eneste år.
Arne Melchior (CD), 2001-03-14:
I sit første svar sagde ministeren, at det ikke var så ligetil at sige, om vi har en stram eller en ikke stram lov
; det kom an på det udgangspunkt, man tager, og den hensigt, man har.
Men må jeg ikke have lov at spørge, om ministeren helt har glemt, at statsministeren - jeg mener, det var for halvandet år siden, nemlig i sin åbningstale i oktober 1999 - sagde, at Danmark har verdens strammeste udlændingelov.
Men ministeren kan vel ikke have glemt denne udtalelse fra - om jeg så må sige - selveste statsministeren?
Udtalte han sig på grundlag af uvidenhed eller på et løst grundlag, eller står statsministerens ord stadig til troende?
Karen Jespersen (S), 2001-03-14:
Ja, jeg må sige, at personlig tør jeg ikke sige, om vi har verdens strammeste lovgivning, for det er faktisk meget svært, må jeg sande, når jeg prøver at sammenligne lovgivninger i de forskellige lande, at drage sammenligninger. Jeg kan bare se, at på nogle punkter har vi faktisk nogle gode vilkår, for eksempel det med, hvornår man får permanent opholdstilladelse.
Og som jeg også selv nævnte, kunne man altid vurderede antallet, som hr. Peter Skaarup også var inde på, som jo faktisk kommer ind i landet med den lovgivning, vi har.
Men nu spurgte hr. Søren Søndergaard jo ikke, om vi havde en stram eller en slap lovgivning, men om den var blevet strammere.
Og der svarer jeg faktisk, at når man ser på, om det er blevet sværere eller nemmere f.eks. at blive familiesammenført, så er det blevet sværere, og i den forstand er lovgivningen blevet strammere.
Men jeg vil gerne sige til hr. Peter Duetoft, at jeg faktisk mener, at det har noget med integration at gøre.
F.eks. når Folketinget for nogle år siden vedtog, at asylansøgere, hvis de giftede sig som asylansøgere, skulle rejse hjem for at søge familiesammenføring, var det jo, fordi man mente, at der var stærke tendenser til, at loven blev misbrugt, at de mennesker, der ikke kunne opnå asyl, faktisk forsøgte at skaffe sig en opholdstilladelse ved at gifte sig.
Det var jo bevæggrunden for, at man vedtog den ændring af loven, og det var simpelt hen, fordi man vurderede, at det ville være sværere også at hjælpe dem, der virkelig var forfulgt og hjælpe dem til en integration i landet, hvis man
Så på den måde synes jeg faktisk, at de ting har noget med hinanden at gøre.
Arne Melchior (CD), 2001-03-14:
Jeg prøver lige kort igen.
Jeg har da respekt for, at ministeren kan drage i tvivl, hvor stram vor udlændingepolitik og vor udlændingelovgivning er.
Peter Duetoft (CD), 2001-03-14:
Ministeren svarede jo ikke på mit spørgsmål.
Jeg vil gerne have en bekræftelse på, at de aftaler, der var fra 1999, faktisk stadig holder.
Den asylansøger, der vil have en kone hertil, jamen det er ikke det, jeg taler om.
Jeg taler om en situation, hvor en dansk mand er gift med en sydamerikaner, bor i Danmark, men hvor denne sydamerikanske kvinde bliver bedt om at rejse hjem til Venezuela for at indgive en ansøgning om opholdstilladelse i Danmark, som åbenlyst vil blive givet.
Men man skal altså have en god miljøpolitik hos regeringen, for man skal lige bruge lidt flybrændstof til at komme fra Danmark til Venezuela og tilbage igen.
Dengang da vi havde diskussionen, var der en sag fra Skagen, der var en sag om en kvinde fra Tokyo, der blev jaget derover for at søge, og der var en til.
Alle de sager førte til, at man dengang sagde: Det er ikke rimeligt, at folk skal rejse hele verden rundt for at søge, og alligevel administrerer man sådan i ministeriet i dag.
Det er derfor, jeg rent faktisk beder om, at man får bekræftet, at de daværende aftaler holder, og så kan vi jo ved anden lejlighed vende tilbage til de konkrete eksempler.
Søren Søndergaard (EL), 2001-03-14:
Men vil ministeren ikke erklære sig enig i, at det er en af verdens strammeste, og at den er blevet mere stram i løbet af de sidste 10 år?
Er det regeringens udspil til den kommende diskussion, som vi skal have, og som vi løbende har, at vi skal lempe udlændingelovgivningen, at det skal være lettere at komme til Danmark, at der skal være bedre mulighed for flygtninge og familiesammenførte for at komme til Danmark?
Er det det, der er regeringens målsætning, eller ønsker man at stramme op på de punkter og gøre det vanskeligere i et samarbejde med Venstre og De Konservative?
Karen Jespersen (S), 2001-03-14:
Jeg siger bare, at jeg som indenrigsminister er meget forsigtig med at komme med den slags udtalelser, for jeg kan se, hvor svært det er at lave sådan en meget præcis sammenligning.
Men det ændrer ikke ved, at det jo også er svært at komme ind i Danmark, ligesom det i øvrigt kan være svært at komme ind og få opholdstilladelse i mange andre lande.
Til hr. Peter Duetoft: Jeg har overhovedet ikke haft nogen som helst planer om at ændre på den aftale, men jeg mener også, man skal være meget, meget forsigtig med at blande sig i administrationen.
Udlændingestyrelsen administrerer 110.000 afgørelser om året, og det er jo virkelig mange afgørelser, men jeg har ikke ændret noget ved den aftale, og det var det, jeg blev spurgt om.
Og til hr. Søren Søndergaard: Jamen jeg synes sådan set, jeg har bekræftet, at der er sket stramninger i forhold til familiesammenføringer.
Jeg mener bare, at egentlig er det en ret ubrugelig måde at diskutere på: stram, strammere, strammest.
Altså det handler jo om at sige: Hvordan prioriterer vi, hvem har brug for beskyttelse, med de ressourcer, vi har?
Da vi altså ikke kan tage imod alle de mennesker, der gerne vil bo i vores land, hvem er det så, vi især skal hjælpe, og hvordan hjælper vi dem bedst?
Det er en yderst relevant diskussion, og den er ikke nem, det medgiver jeg meget, meget gerne.
Men den dér med stram, strammere, strammest synes jeg ærlig talt ikke kan bruges til ret meget.
Søren Søndergaard (EL), 2001-03-14:
Nu er der ifølge den sidst offentliggjorte statistik, så vidt jeg husker, 22 millioner flygtninge i verden, og det er jo ikke mange af dem, der kommer til Danmark, kan vi konstatere. Så det er i hvert fald lykkedes at lave lovgivningen så stram, at vi holder de fleste flygtninge ude; det kan man i hvert fald konstatere.
Men jeg vil godt spørge ministeren, om hun ikke kan bekræfte, at det, der så er blevet gennemført, gør, at vi fortsat altså kun formår at tage et meget, meget begrænset antal flygtninge til Danmark af de mange flygtninge, der er i verden, og langt mindre, end vores andel berettiger, hvis vi ser på, hvor rigt et land vi er.
Kan ministeren ikke bekræfte, at den politik på det her område er blevet gennemført alene sammen med Venstre og De Konservative? Det er Det Radikale Venstre, det er Socialdemokratiet, det er Venstre og De Konservative, som er rygraden i den udlændingepolitik, der føres i Danmark?
Kan vi ikke få det bekræftet?
Karen Jespersen (S), 2001-03-14:
Det kan da godt være - for at vi ikke skal trække det her ud i det endeløse - at hr. Søren Søndergaard har ret i det.
Men hvis man ser på de konkrete ændringer, der er lavet i udlændingelovgivningen - og så kan man måske altid sidde med en lup og se, hvad vi så kan kalde stramning og ikke en stramning - jamen så har SF f.eks. været med til en del ændringer, også været med nogle gange, hvor hr. Søren Søndergaards parti, Enhedslisten, ikke har været med. Der er faktisk vedtaget ganske mange ændringer, og nogle vil måske betragte noget som en stramning, jævnfør det, jeg sagde om indsatsen over for tvangsægteskaber.
Det gør jeg ikke.
Jeg mener faktisk, det er en meget vigtig håndsrækning
til nogle unge mennesker.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Søren Søndergaard (EL), 2001-03-14:
»Vil ministeren redegøre for, hvad hun mente, da hun til TV-Avisen den 7. marts 2001 udtalte, at hun »desværre« ikke var i stand til at ændre afgørelse i sagen om den udviste tamilske kvinde, Uma Ratnavadyvel?«
Karen Jespersen (S), 2001-03-14:
Det, jeg mente, da jeg sagde »desværre«, var ud fra, kan man sige, en medmenneskelig, spontan indfaldsvinkel.
Man vil jo altid gerne hjælpe alle de mennesker, der f.eks. gerne vil bo i vores land.
Jeg har oplevet utrolig mange andre, der er blevet nægtet opholdstilladelse, hvor jeg også har sagt, at desværre er vi nødt til at sige til de mennesker, at de ikke kan få opholdstilladelse.
Men det er jo ikke det samme som at sige, at man mener, at reglerne er forkerte og skal laves om.
Man kan jo godt beklage konsekvenserne af nogle regler over for nogle konkrete mennesker, men hvor man siger, at hvis man lavede reglerne om, så ville det samlet set have nogle konsekvenser, man ikke kunne stå inde for.
Søren Søndergaard (EL), 2001-03-14:
Synes ministeren ikke, at det er rent hykleri, at ministeren fremfører det, som om det er et desværre, når det bestemt ikke er noget desværre?
Det er jo et ønske fra ministeren, at lovgivningen skal være på den måde.
Der er jo ikke noget desværre i det; det er et klart ønske fra ministeren, som er blevet gennemført med et flertal her i Folketingssalen, oven i købet i en situation, hvor der var et alternativt flertal, ministeren kunne have benyttet sig af, hvis hun ønskede at lave en anden politik.
Hvorfor skal vi høre på, at ministeren ligesom forsøger at skjule den kendsgerning?
Det er jo fuldstændig klart, når man læser det i sammenhæng - og jeg kan læse det op for ministeren, hvis hun vil have det - så er sammenhængen, at der ikke er noget ønske om på nogen måde at lave lovgivningen om.
Der er ikke noget ønske om på nogen måde at drage nogle konsekvenser af dette desværre, og derfor er det jo rent hykleri.
Er det ikke korrekt?
Knud Erik Hansen (SF), 2001-03-14:
Jeg synes, vi rammer ind i en meget vigtig diskussion, når ministeren siger »desværre« og »ikke kan«.
Så bliver det jo virkelig en diskussion om: Kan man?
Kan man ikke?
Og hvem har ansvaret for, at man ikke kan?
Jeg oplever egentlig, at det, der sker nu, er, at vi ikke alene har fået en meget stram lovgivning, men også, at ministeren tolker lovgivningen stramt og laver en praksis, som er meget stram.
Og det, jeg synes er afgørende i det her tilfælde, er: Er det ministeren, der laver det stramt i det her tilfælde, eller er det lovgivningen?
Og det er, uanset om lovgivningen er stram.
Jeg vil godt spørge ministeren konkret - og jeg vil godt have et svar, for jeg synes, det er vigtigt; nu fik jeg ikke svar på mine andre spørgsmål - om ministeren faktisk ikke har haft en mulighed for at give Uma Ratnavadyvel opholdstilladelse eller mulighed for at være i Danmark.
I denne her tykke bog, »Udlændingeret«, står der, at de tilfælde, der er nævnt i forarbejderne til bestemmelsen, kan som ovenfor nævnt ikke antages at være udtømmende.
Det vil sige, at der er andre muligheder.
Der er således i realiteten tale om en åben bestemmelse, der overlader til udlændingemyndighedernes skøn, hvor disse særlige grunde foreligger.