runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Søren Kolstrup (EL), 2001-10-26:
Da Enhedslistens ordfører på området, fru Jette Gottlieb, ikke kan være til stede, skal jeg meddele følgende: Som udgangspunkt vil jeg godt sige, at Enhedslisten er positiv over for dette forslag.
Kompensationsordningen er en skattefinansieret erhvervsstøtte, som vi er imod.
Vi vil også godt holde fast i, at forslaget som bekendt er en del af regeringens samlede finanslovudspil, og at behandlingen af forslaget derfor ikke kan ses løsrevet fra de igangværende forhandlinger om næste års finanslov.
Kort og godt er det Enhedslistens udgangspunkt, at vi gerne indgår i arbejdet med at sikre indtægter til statskassen på den socialt mest retfærdige måde, men at indtægter og udgifter nødvendigvis må hænge sammen.
Med andre ord må forslagets videre behandling hænge sammen med, hvad provenuet på ca. 550 mio. kr. bruges til.
Her er røde og/eller grønne forbedringer vores udgangspunkt.
Med de bemærkninger skrevet bag øret kan arbejdsministeren regne med, at vi går positivt ind i den videre behandling af forslaget.
Svend Erik Larsen (S), 2001-10-26:
Jeg skal tilkendegive, at Socialdemokratiet støtter op omkring arbejdsministerens forslag om bortfald af kompensationsordningen.
Forslaget er en del af regeringens finanslovforslag og vil give en besparelse i de offentlige finanser på ca. 550 mio. kr. om året.
Ordningen blev indført som en kompensation til arbejdsgivere for forskellige afgifter på et tidspunkt, hvor virksomhederne havde brug for det, men efter at opsvinget i dansk økonomi har givet en god bonus, har det gjort, at kompensationen er overflødig, og Socialdemokratiet vil derfor gå ind i forhandlingerne med det formål at bortskaffe kompensationsordningen.
Jeg skal også på vegne af Det Radikale Venstres ordfører, hr. Anders Samuelsen, som desværre ikke kunne være til stede, meddele, at han tilslutter sig denne ordførertale.
Knud Erik Kirkegaard (KF), 2001-10-26:
Med dette forslag afskaffes så den sidste del af kompensationen til arbejdsgiverne for indførelsen i 1988 af ambi'en og senere tillægsmomsen og for nogle virksomhedstyper lønsomhedsafgiften.
Det Konservative Folkeparti afviser regeringens forslag.
Dette politiske forlig byggede så i øvrigt på en aftale med og mellem parterne på det danske arbejdsmarked.
Jeg anklager ikke regeringen for et politisk aftalebrud, for det politiske forlig er så gammelt, at det næppe vil være aktuelt at diskutere den problemstilling.
Men det er i allerhøjeste grad et brud på de aftaler, der blev truffet med arbejdsmarkedets parter tilbage i 1988.
Vi afviser det for det andet, fordi forslaget medfører en meromkostning for danske virksomheder på ca. 0,5 mia. kr.
Dermed skades den danske konkurrenceevne, og det er slet ikke det, vi har brug for, snarere tværtimod.
En konsekvens af forslaget er i øvrigt, at der opstår en betydelig forskelsbehandling mellem offentlige og private arbejdsgivere.
De private arbejdsgivere yder jo et betydeligt ATP-bidrag for personer, som slet ikke er ansat i virksomhederne, men som er på offentlig forsørgelse, et bidrag, som bliver endnu større, hvis det efterfølgende lovforslag nr. L 10 bliver gennemført.
Bidraget fra de private arbejdsgivere til denne personkreds udgør formentlig omkring 700 mio. kr.
Denne forskelsbehandling bliver direkte konkurrenceforvridende i de situationer, hvor det offentlige i forbindelse med udbud direkte konkurrerer med private virksomheder, og det er altså endnu et argument for at afvise forslaget.
Vi vil tæppebombe virksomhederne, sagde arbejdsministeren i sin store tale på SiD's kongres, og jeg kan så forstå, at det her er det første bombetogt.
Det vil vi ikke deltage i, tværtimod.
Hvis vi skal tæppebombe nogen, så er det regeringen.
Jens Vibjerg (V), 2001-10-26:
Da Venstres ordfører på det her lovforslag, fru Rikke Hvilshøj, ikke kan være til stede, skal jeg på hendes vegne sige følgende: Dette lovforslag er en del af regeringens finanslovforslag, hvor erhvervslivet endnu en gang skal holde for og presses endnu mere på pengepungen.
Ved sidste års finanslov foretog regeringen samme øvelse med at reducere kompensationsordningen for de private arbejdsgivere.
Nu foretages så det sidste hug ved helt af afskaffe kompensationsordningen.
Regeringen burde gøre sig en fornyet overvejelse og spørge sig selv, om det virkelig er tiden til at belaste det danske erhvervsliv yderligere.
I Venstre mener vi tværtimod, at vi i stedet burde se på, hvordan vi kan gøre vilkårene lettere for erhvervslivet. Det har brug for det, og vi har som samfund brug for det, hvis vi vil sikre, at der også i fremtiden er nogen til at finansiere vores velfærdssamfund.
Regeringen lægger med dette lovforslag og andre op til en ensidig merbelastning af erhvervslivet.
Vedtages dette lovforslag, vil det alene betyde en merbelastning på 550 mio. kr. om året.
Det vil Venstre ikke støtte.
Det er beklageligt, at disse ikke kan indgå som bilag i dagens debat, men jeg forventer, at vi snart får dem oversendt til udvalget.
Venstre kan altså ikke støtte forslaget.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 2001-10-26:
Ja, jeg kan jo ikke glæde arbejdsministeren med, at vi har klappet i vores små hænder over, at regeringen er kommet med dette forslag.
Vi mener ikke, at vi har brug for, at vi svækker erhvervslivets konkurrenceevne, for det vil jo være tilfældet med det her forslag.
Det kan vi ikke støtte.
Villy Søvndal (SF), 2001-10-26:
Da SF's arbejdsmarkedsordfører, hr. Ole Sohn, ikke kan være til stede, skal jeg på SF's vegne fremføre følgende: Kompensationsordningen blev indført i 1988 i forbindelse med loven om arbejdsmarkedsbidrag. Kompensation ydes til arbejdsgivere på grund af deres bidrag til ATP.
Ordningen er senere blevet ændret flere gange, bl.a. er kompensationsbeløbet blevet nedsat. Besparelsen ved lovændringen udgør 550 mio. kr. om året, som erhvervslivet kommer til at betale.
Det vil ikke have nogen administrative konsekvenser for arbejdsgiverne.
Da forslaget indgår i regeringens finanslovforslag, vil SF afvente sin endelige stillingtagen, til finanslovforhandlingerne er afsluttet.
Vi har den gode skik i SF, at hvis vi skal være med til at kræve penge ind, så vil vi også være med til at bestemme, hvad de skal bruges til.
Og når det står klart, er vi i stand til at forholde os til forslaget.
Ove Hygum (S), 2001-10-26:
Jeg skal starte med at takke for tilsagnene fra SF og Enhedslisten om at medvirke konstruktivt i forhandlinger om at få statens indtægter og udgifter til at hænge sammen på årets finanslov.
Det forslag, der ligger her, kan være et bidrag hertil.
Hvad angår bemærkningen fra hr. Jens Vibjerg om høringssvarene, er det mit indtryk, at høringssvarene i går er sendt til Folketingets Arbejdsmarkedsudvalg, så de er på vej, og jeg skal beklage, at det åbenbart ikke har været muligt at have dem i hænde her ved førstebehandlingen.
Så vil jeg til almindelig oplysning, fordi der kunne være folk, der sidder og følger denne debat, som har fået det indtryk, at hr. Knud Erik Kirkegaard havde sneget sig ind på tilhørerpladserne til SiD's kongres, hvorfra der blev citeret, sige, at der nu ikke blev citeret korrekt.
Jeg tror i øvrigt, at det er således, at man via Internettet har kunnet stifte bekendtskab med indholdet af min tale til delegeretmødet i SiD's a-kasse, som det rettelig handlede om.
Det, der var genstanden for udtrykket »at tæppebombe« virksomheder, var spørgsmålet om, at Arbejdstilsynet skulle aflægge besøg på de virksomheder, der notorisk har de mange ulykker og arbejdsskader hvert eneste år.
Så er der vist bragt fuld oplysning omkring den sag.
Men jeg ser frem til i de kommende forhandlinger og under udvalgsarbejdet at samarbejde om gennemførelsen af dette lovforslag, der er et væsentligt bidrag til at få statens indtægter og udgifter til at hænge sammen på finansloven for 2002.
Villy Søvndal (SF), 2001-10-26:
Så er det rigtigt, at hvad regeringen siger,
er på den måde lige meget, for så laver vi det flertal, vi nu kan lave, for at etablere et socialt råd.
Så det regner jeg med at Venstre uden forbehold kan støtte, når vi deler forslaget op i to.
Svend Erik Larsen (S), 2001-10-26:
L 10 vedrører ATP-bidrag for dagpengeberettigede ledige, der er medlemmer af en a-kasse, modtager uddannelsesgodtgørelse fra staten og er over 25 år eller modtager aktiveringsydelser.
Netop denne gruppe, der forsørges af staten, er i gang med at opkvalificere sig, så de kan opfylde virksomhedernes behov for arbejdskraft.
I Socialdemokratiet finder vi det naturligt, at arbejdsmarkedets parter er med til at finansiere opkvalificeringen af arbejdskraft.
Tanken bag lovforslaget er, at de to tredjedele af ATP-bidraget, staten hidtil har indbetalt for de pågældende grupper, i fremtiden skal betales af arbejdsløshedskasserne og de private arbejdsgivere.
A-kasser og arbejdsgivere deler udgiften lige og skal dermed betale en tredjedel af det fulde ATP-bidrag hver.
Lovforslaget harmoniserer reglerne for ATP-indbetaling for ledige, da a-kasser og virksomheder i forvejen indbetaler to tredjedele af ATP-bidrag for dagpengemodtagere.
L 10 betyder en årlig besparelse for staten på ca. 100 mio. kr., og L 10 er en del af regeringens finanslovforslag.
Arbejdsministeren har selvsagt Socialdemokratiets opbakning til forslaget, og jeg skal også her på vegne af hr. Anders Samuelsen, Det Radikale Venstre, tilkendegive, at han tilslutter sig ordførertalen.
Rikke Hvilshøj (V), 2001-10-26:
Så strammer regeringen skruen én gang til over for erhvervslivet.
Nu skal de private arbejdsgivere og a-kasserne overtage statens medfinansiering af ATP-bidragene for dagpengeberettigede ledige, der er medlemmer af en arbejdsløshedskasse for lønmodtagere, som modtager uddannelsesgodtgørelse og er over 25 år eller modtagere af aktiveringsydelse.
Samlet vil det belaste de private arbejdsgivere og a-kasserne for lønmodtagere med 50 mio. kr. for hver af parterne.
Jeg har dog erfaret, at dette ikke er helårsvirkningen, men at helårsvirkningen er 70 mio. kr. for disse parter.
Regeringens argument for forslaget er ønsket om en harmonisering af finansieringen af ATP-bidraget for ledige, samt at de private arbejdsgivere jo har gavn af den opkvalificering, der sker af de omtalte ledige, når de skal bruge ny arbejdskraft, og derfor bør være med til at finansiere deres ATP-bidrag.
Se, hvis regeringens lovforslag var så stringent hele vejen igennem, så kunne man da rose det, men det hænger jo ikke sammen.
Hvorfor skal de offentlige arbejdsgivere ikke også være med til at bidrage på dette punkt, de har vel lige så stor gavn af denne opkvalificering af arbejdsstyrken? Jeg har forstået de eksisterende regler således, at de offentlige arbejdsgivere i dag alene bidrager til de ledige, der er på sygedagpenge, når vi taler ATP-bidrag, og jeg har også forstået, at argumentet for denne forskel mellem offentlige og private arbejdsgivere har været, at de private arbejdsgivere jo har modtaget et kompensationsbidrag.
Hvis der er nogen af tilhørerne, der nu har tabt tråden, så kan jeg godt forstå det.
Vi har jo lige behandlet L 9, hvor regeringen helt vil afskaffe kompensationsbidraget til de private arbejdsgivere, så her er der ikke længere et argument for at skelne mellem offentlige og private arbejdsgivere.
Regeringens argument om harmonisering falder noget til jorden, og tilbage står et billede af en regering, der alene søger at pålægge erhvervslivet flere omkostninger.
Venstre kan ikke støtte lovforslaget.
Knud Erik Kirkegaard (KF), 2001-10-26:
L 10 er jo så regeringens andet bombetogt mod de private virksomheder og er også med til at belaste virksomhedernes konkurrenceevne.
Jeg må på Det Konservative Folkepartis vegne afvise forslaget delvis med samme begrundelse som ved L 9.
Villy Søvndal (SF), 2001-10-26:
Forslaget går ud på at lave en harmonisering af finansieringen af ATP-bidraget for ledige.
De betaler i dag selv en tredjedel af bidraget til ATP, mens staten betaler to tredjedele.
Mindreudgiften for staten er på godt 100 mio. kr. årlig, og merudgiften for de private arbejdsgivere og a-kasserne er på godt 50 mio. kr. for hver.
Da forslaget indgår i regeringens finanslovudspil, vil SF's endelige stilling afvente resultaterne af de samlede finanslovforhandlinger.
Det er sådan, at hvis vi i SF skal være med til at kradse penge ind, så vil vi også godt have sikkerhed for, hvad pengene skal bruges til, og når vi ved det med større sikkerhed, så er vi i stand til at forholde os endeligt til forslaget.
Klaus Kjær (DF), 2001-10-26:
Det foreslås i L 10, at statens medfinansiering af ATP-bidragene for dagpengeberettigede ledige, der er medlemmer af en arbejdsløshedskasse for lønmodtagere, som modtager uddannelsesgodtgørelse og er over 25 år eller modtager aktiveringsydelse, ophører.
Efter de nugældende regler er det således, at de ledige betaler en tredjedel af bidraget til ATP, mens staten betaler
to tredjedle af bidraget
Det foreslår arbejdsministeren nu ændret, således at de to tredjedele af bidraget fremover skal finansieres af a-kasserne og de private arbejdsgivere med hver en tredjedel.
Det er jo ikke alene arbejdsgiverne, det går ud over, næ snarere tværtimod, vil jeg sige, for a-kassernes bidrag forventes jo væltet over på medlemskontingenterne, således at den arbejdsløse nu ud over at skulle betale en tredjedel i ATP-bidrag også skal finansiere den pålagte tredjedel til a-kasserne i form af forhøjede medlemskontingenter.
Mindreudgiften for staten vil blive godt 100 mio. kr. årlig, ved at de to tredjedele af ATP-bidraget nu væltes over på a-kasserne og arbejdsgiverne.
Dansk Folkeparti kan ikke støtte et sådant arbejdstagerfjendtligt forslag.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 2001-10-26:
Jeg tror ikke, at man skal have de store profetiske evner for at kunne gætte, hvad jeg nu vil sige, når man erindrer, hvad jeg sagde til det forrige lovforslag, for det er jo samme af type, af samme skuffe.
Vi mener ikke, at vores erhvervsliv er i så stærk en konkurrencesituation netop nu.
Sidste år arbejdede vi meget med en førtidspensionsreform, for en af de meget vigtige opgaver er jo, at vi får en række med nedsat arbejdsevne ind på arbejdsmarkedet.
Jeg ved, at regeringen har de samme tanker og de samme ambitioner, og jeg tror ikke, det er en klog politik, man lægger op til, hverken med dette eller med det foregående lovforslag.
Vi afviser også dette.
Ove Hygum (S), 2001-10-26:
Jeg vil, for så vidt angår mine mere generelle betragtninger, henvise til de bemærkninger, jeg har gjort under behandlingen af lovforslag nr. L 9. Det handler om at skabe en sammenhæng mellem statens indtægter og udgifter.
Jeg glæder mig atter over, at der er partier i Folketinget, der er optaget af at skabe denne sammenhæng og også ser muligheder for, at dette lovforslag kan bidrage til denne ordentlige sammenhæng i tingene.
Og så skal jeg beklage, at lovforslaget ikke tilstrækkelig præcist har omtalt, at helårsvirkningen er 135 mio. kr.
Villy Søvndal (SF), 2001-10-26:
Jo, bestemt, man skal ikke lave et eneste råd eller nævn eller udvalg mere, end der er brug for
Men jeg tror, at fru Tove Fergo og jeg har haft et fælles slagsmål om at få politiske følgegrupper på to områder, nemlig til sindslidende og til hjemløse grupper.
Det er jo ikke noget tilfælde, at vi har haft det slagsmål.
Det er, fordi vi har syntes, at her var et område, hvor man selvfølgelig skal handle i forhold til de mennesker, men hvor man også er nødt til at gøre sig nogle overvejelser, fordi det er svære opgaver.
Derfor er der jo ikke nogen modsætning i at have råd, der tænker sig om og kommer med gode, solide, faglige anbefalinger om, hvordan ting skal ske, og som sikrer, at de forskellige politiske instanser, det statslige, det amtslige, det kommunale, er knyttet til, så man undgår, at man sidder
og spiller sorteper.
Så jeg antager, at også fru Tove Fergo er enig i, at på nogle områder, hvor tingene er sværere, er det vigtigt at have nogle råd, men selvfølgelig er det også vigtigt at handle.
Tove Fergo (V), 2001-10-26:
Det, Venstre foreslog i forbindelse med satspuljeforhandlingerne sidste år, var, at der blev nedsat
en følgegruppe, som skulle favne både pengene, bevillingerne til de sindslidende, til alkoholikere, til misbrugere og til de hjemløse.
Det er der ikke noget nyt i.
Det er ikke en ny melding.
Det er en melding, vi har givet hele tiden, det er noget, vi har skrevet til ministeren om, det er noget, vi har talt med de andre satspuljepartier om, men det kunne ikke lykkes at komme igennem med det, og det mener vi sådan set stadig væk ville være vigtigt.
Jeg synes, at det arbejde, vi gør i Narkofølgegruppen, er ganske, ganske fortrinligt.
Så det er det, der ligger i det.
Det er det, vi godt kunne tænke os: at der er nogle, der følger det her område
vedrørende de statslige bevillinger tæt.
Villy Søvndal (SF), 2001-10-26:
Fru Aase D. Madsen overvejer, om man ikke skulle give hundrede procent for at sikre aftrækkene, når vi laver statslige puljer.
Det kunne man godt, men jeg er ikke sikker på, at det ville løse det, hvis man har den holdning, at man ikke vil det her, fordi man mener, at det skaber nye problemer og trækker nogle til og sådan noget.
Vi er jo meget langt oppe, når vi giver refusion af en størrelsesorden på 75 pct. Fru Tove Fergo mente, jeg var troublemaker, sådan en der laver problemer for folk.
Hensigten var at forebygge problemer i Venstre.
Hensigten var at forebygge, at fru Tove Fergo fik det der ubehagelige gruppemøde i næste uge, eller hvornår det nu kommer, hvor Venstres formand siger: Nu er jeg altså træt af gruppemedlemmer, der går imod mig.
Nu har jeg været ude og foreslå et socialt råd, nu foreslår SF det, og så støtter vores menige folk ikke.
Det vil jeg ikke finde mig i.
Der kunne man godt forestille sig, at der blev et meget ubehageligt gruppemøde.
Så derfor er det ikke troublemaking, det er løsning af problemer betids, det her drejer sig om.
Så spurgte fru Tove Fergo også, hvad forskellen er på det her råd og andre.
Jamen det her råd retter sig snævert mod indsatsen i forhold til de svageste i samfundet, mens det senere forslag, som det er rigtigt vi kommer med, om et socialpolitisk råd har en langt bredere opgave, fordi det ikke kun skal diskutere de svagestes situation, men meget bredere skal diskutere de sociale udviklingstendenser i vores samfund. Så skal jeg beklage over for fru Tove Videbæk, at jeg ikke hørte, at støtten var så stærk.
Jeg lyttede måske i virkeligheden mere til betænkelighederne, og det skal man jo passe meget på med.
Så tak for støtten.
Og Kristeligt Folkeparti vil gerne udvide med endnu flere forslag.
Det kan vi jo passende sætte os sammen om under udvalgsarbejdet og sikre bliver endnu mere fuldkomment.
Søren Kolstrup (EL), 2001-10-26:
Jeg beklager den sene tilstedekomst.
Også dette forslag er en del af regeringens finanslovforslag, og ligesom ved behandlingen af L 9 vil jeg sige, at vores stilling til forslaget hænger sammen med, hvad pengene her, godt 100 mio. kr., skal bruges til.
Så vil jeg i øvrigt tilføje, at vi er meget skeptiske over for forslaget, der jo delvis handler om at hive penge ud af a-kasse-medlemmernes lommer ved at pålægge a-kasserne at finansiere en tredjedel af ATP-bidraget for medlemmer over 25 år, der er på aktiveringsydelse eller uddannelsesgodtgørelse.
Vi taler godt nok om et meget beskedent beløb, som regeringen anslår til knap 3 kroner om måneden pr. medlem.
Alligevel er det principielt en skidt vej at betræde.
Da vi sidste år i forbindelse med ældrepakken fik nedsat medlemsbidraget med ca. 60 kroner om måneden, var det for os at se et rimeligt plaster på såret for a-kasse-medlemmerne, som i de senere år har fået væltet stadig større udgifter i hovedet, ikke mindst det asociale efterlønsbidrag.
Så kan man jo sige, at forslaget bare er en ligestilling
af folk på aktiveringsydelse eller uddannelsesgodtgørelse med andre i dagpengesystemet.
Nu er ligestilling jo ikke det værste, vi har, men der er altid flere retninger i måden at ligestille på
Vores indstilling til dagpengefinansieringen, og her finansieringen af ATP-bidraget, er, at staten og i særdeleshed arbejdsgiverne skal yde mere, så medlemsbidraget kan sættes ned.
Vi er godt klar over, at forslaget også betyder medfinansiering fra arbejdsgiverside, og det er selvfølgelig en formildende omstændighed, der gør, at vi ikke er hundrede procent afvisende over for at gå ind i forhandlingerne om forslaget.
Som sagt med den tilføjelse, at det hænger sammen med, hvad pengene skal bruges til.
Og med de bemærkninger vil vi så afvente den videre behandling af forslaget.
Anne-Marie Meldgaard (S), 2001-10-26:
Jeg blev faktisk meget overrasket over fru Tove Fergos melding her omkring at etablere et nyt råd eller en følgegruppe.
Mit spørgsmål til fru Tove Fergo er: Nu kender vi Venstres finanslovforslag, som jo netop bruger det, at der skal nedlægges råd osv., osv., som værende en del af finansieringen på finansloven, og jeg vil så godt vide, ud over den liste, som vi kender, hvilket råd er det, der skal nedlægges, når vi nu skal lave et nyt råd her, for at være med til finansiere det her, sådan at man kan opfylde intentionerne i Venstres finanslovforslag?
Jeg efterlyser stadig et svar på, hvordan fru Tove Fergos udmelding her hænger sammen med Venstres forslag til finanslov for 2002, om fru Tove Fergo har opbakning i sin gruppe til at oprette et nyt råd og i så fald, om fru Tove Fergo så har foreslået, hvad det er for andet råd, der så skal på Venstres finanslovforslag.
Tove Fergo (V), 2001-10-26:
Som jeg sagde tidligere, bruger vi i et lille samfund som det danske alt for mange mandeår på at sidde i råd og nævn.
Vi bruger de mennesker, som har en god kompetence på det sociale område, i alt for høj grad til at sidde og holde møder med hinanden rundtomkring.
Så vi synes, man skulle se på de råd og nævn, vi har, se, om man ikke kunne lægge nogle af dem sammen og så få det, vi gerne vil have: en følgegruppe på det her område.
Det er, hvad Venstre ønsker.
Det er det, vi har ønsket hele tiden.
Det er det, vi sloges for i forbindelse med sidste års finanslov, og det ændrer dette års finanslov intet ved.
Knud Erik Kirkegaard (KF), 2001-10-26:
Fru Pia Christmas-Møller er konservativ ordfører i denne sag, men da hun er forhindret i at være til stede, er det blevet min opgave at fremsætte nogle synspunkter på Det Konservative Folkepartis vegne.
Jeg kan starte med at sige, at vi i Det Konservative Folkeparti ikke kan støtte forslaget fra SF.
Vi har megen respekt for de intentioner, der ligger i forslaget om at støtte op omkring det arbejde, som foregår for de socialt mere udsatte grupper i vores samfund; det er der givetvis behov for.
Det Konservative Folkeparti deltager gerne i forhandlinger herom, dels i finanslovsammenhæng, dels i sammenhæng med de årlige satspuljeforhandlinger.
Men den idé, som er kernen i SF's forslag, er en rigtig dårlig idé.
Nuvel, man kan diskutere politiske følgegrupper for at følge op på de initiativer, der bliver taget.
Fuld respekt for det, men det at etablere en ny forvaltningsinstans bogstavelig talt til at bevilge penge uden om amter, uden om kommuner osv. er en utrolig dårlig idé og vil give anledning til endnu mere kassetænkning, og hvad ved jeg, i relation til tidligere debatter, vi har haft her i formiddag.
Det er en rigtig, rigtig dårlig idé, og vi kan bestemt ikke støtte forslaget.