runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Poul Nyrup Rasmussen (S), 1997-12-17:
Jeg går ud fra, at den dom, som spørgeren henviser til, er EF-Domstolens dom af 9. december 1997 i sag C-265-95, Kommissionen mod Frankrig.
Efter hvad der foreligger oplyst for mig, fremgår det af
Det drejede sig især om produkter fra Spanien, men det gik også ud over italienske, belgiske og danske produkter.
Der er med andre ord ikke tale om lovlige arbejdskonflikter, men om ulovligheder, der er strafbare efter fransk ret.
Domstolen dømmer den franske regering, fordi den ikke har opfyldt sin forpligtelse til at sikre varernes fri bevægelighed ved ikke i tilstrækkelig grad at have grebet ind over for disse ulovligheder.
Den franske regering har endvidere undladt at retsforfølge gerningsmændene, selv om de var identificeret.
Der er således ikke i dommen grundlag for den vidtrækkende fortolkning i relation til lovlige arbejdskonflikter, som spørgeren anlægger.
Keld Albrechtsen (EL), 1997-12-17:
Af den dom, som statsministeren også henviser til, fremgår det meget klart, at EF-Domstolen for det første begynder med at erkende, at det er staterne, der har enekompetence, for så vidt angår opretholdelsen af den offentlige orden og den indre sikkerhed.
Det er Domstolen godt selv klar over, hvorefter Domstolen syv linjer efter skriver, at derfor vil den nu alligevel gå ind og tage stilling til sådanne sager.
Det, der er mit spørgsmål, er: Kan EF-Domstolen tage sig selv til rette og gå ind og blande sig i, hvordan de enkelte stater varetager deres straffelovgivning, hvordan de enkelte stater varetager den offentlige orden, som det kaldes, eller den indre sikkerhed?
Kan EU nu afgøre, om dansk politi i fremtiden gør deres arbejde godt nok?
Og kan EU pålægge Danmark erstatningsansvar og straffe, hvis EU nu mener, at dansk politi ikke varetager sine opgaver godt nok.
Skal jeg forstå svaret sådan, at en dansk statsminister eller den danske regering f.eks. i forbindelse med en arbejdskonflikt - lovlig eller ikke lovlig, det er jo ikke afgørende, det går jeg ud fra at statsministeren er enig i - nu accepterer, at EU griber ind i dansk strafferet, griber ind i danske arbejdskonflikter og har ret til at gøre det?
Jeg er bange for, at statsministeren er ved at pådrage sig endnu en retssag ved Domstolen.
Det fremgår jo meget klart af dommen, at den har generel virkning på alle hindringer af den fri import, også hvis der f.eks. i Danmark opstår en lastbilkonflikt, sådan som vi jo har haft det, med fysiske blokader ved grænserne.
Statsministeren erindrer formentlig den konflikt.
Det fremgår klart af dommen, at så vil Danmark også efter EF-Domstolens opfattelse være forpligtet til at gribe ind.
Det vil sige, at EU har nu tiltaget sig ret til at blande sig i strejker og arbejdskonflikter, f.eks. fysiske blokader, som foregår i forbindelse med en arbejdskonflikt her i Danmark.
Er det korrekt, hr. statsminister, at det er konsekvensen af dommen?
Og er det korrekt, at EU-Kommissionen nu planlægger en lovgivning, der skal udmønte disse principper i EU-ret?
Og anfægter det overhovedet ikke statsministeren, at EU på den måde har tiltaget sig en beføjelse, som er i strid med Traktaten, som er i strid med den danske grundlov, som ikke på noget tidspunkt er overdraget til EU ved nogen som helst folkeafstemning her i Danmark?
Vil statsministeren virkelig indtage den arrogante holdning, at det har han i dag ikke yderligere kommentarer til, og at det overhovedet ikke er noget vigtigt spørgsmål?
Jeg ved ikke, hvad det ligner, at statsministeren så siger: Skal vi så stå og gennemgå hver eneste dom fra Domstolen her i Folketingssalen?
Dette er rent faktisk
en markant principiel udvidelse af EU's magt, som er i strid med grundloven og med selve EU-Traktaten.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 1997-12-17:
Jeg har som sagt ikke grundlag for at gå ind i yderligere kommentarer til en konkret dom; det ved hr. Keld Albrechtsen også godt.
Jeg har allerede sagt, at den konkrete dom berører Frankrig, den berører ikke Danmark, og man kan efter min bedste opfattelse ikke udlede andet af den dom, end at EU og Domstolen selvfølgelig blandt sine arbejdsopgaver også har at se til, at det, man er enedes om i EU som fælles regelsæt, efterlever hvert enkelt land også.
Længere er den historie sådan set ikke, hr. Keld Albrechtsen.
Keld Albrechtsen (EL), 1997-12-17:
Vil statsministeren så også opretholde det samme synspunkt på det forslag om EU-lovgivning, som EU-Kommissionen har bebudet omkring dette her, hvor EU-Kommissionen altså skal have ret til at gå ind og administrere indgreb mod konfliktretten, indgreb mod strejkeretten, indgreb i det danske politis arbejde?
Vil statsministeren også opretholde det synspunkt, at dette forslag til EU-lovgivning heller ikke vedrører Danmark?
At det heller ingen betydning får i Danmark?
Hvad mener
statsministeren med, at denne dom ingen konsekvenser har for Danmark?
Den ene paragraf efter den anden i dommen er jo helt generel og vedrører principperne, og jeg går da ud fra, at statsministeren kan bekræfte, at det forslag til EU-lovgivning, som Kommissionen har under udarbejdelse, så sandelig i allerhøjeste grad også er møntet på Danmark, at det f.eks. er møntet på den situation, at der igen opstår en lastbilkonflikt med f.eks. fysiske blokader. Men det mener statsministeren måske slet ikke vedrører den danske regering?
Frank Dahlgaard (KF), 1997-12-17:
»Kan ministeren fuldt ud bakke op bag den godkendelse af forældrebetaling for en skolerejse til London, som Indenrigsministeriet har givet i en sag vedrørende Karlebo Skole«?
Skriftlig begrundelse
Indenrigsministeriet har ifølge Berlingske Tidende den 9. december 1997 blåstemplet forældrebetaling på 1.200 kr. for en klasserejse til London fra Karlebo Skole.
Indenrigsministeriets godkendelse af forældrebetalingen ignorerer fuldstændig, at Folketingets ombudsmand for nylig i en principiel redegørelse har fastslået, at der ikke er klar lovhjemmel til at opkræve forældrebetaling. Det er et medlem af Karlebo kommunalbestyrelse, som i en konkret sag har klaget til Indenrigsministeriet over opkrævning af elev/forældrebetaling på Karlebo Skole i forbindelse med en klasserejse til London.
Direktøren i Undervisningsministeriets folkeskoleafdeling siger ifølge Berlingske Tidende den 9. december 1997, at der ikke i øjeblikket hersker klare regler for opkrævning af forældrebetaling i forbindelse med folkeskoleelevers lejrskoler og klasserejser.
Spørgsmålet er derfor ikke blot, om ministeren i den foreliggende konkrete sag bakker Indenrigsministeriets godkendelse af forældrebetaling op, men også hvornår ministeren over for Folketinget spiller ud med et forslag, der kan afklare og præcisere reglerne på dette område.
I en situation, hvor det er uafklaret lovmæssigt, om der faktisk er hjemmel til at opkræve forældre/elevbetaling ved skolerejser og skolearrangementer, har Indenrigsministeriet i en konkret sag blåstemplet eller godkendt, at det kan man i en skole, der skal til London, og hvor der er tale om en forældrebetaling på 1.200 kr. Spørgsmålet er derfor, om ministeren i denne mærkelige situation bare kan bakke det op, der er sket fra Indenrigsministeriets side.
Jacob Buksti (S), 1997-12-17:
Hr. Poul Nødgaard må undskylde, men det står ikke helt klart for mig, hvad Dansk Folkeparti egentlig mener om forslaget.
Derfor vil jeg høre, om hr. Poul Nødgaard er klar over, at Dansk Folkeparti har stillet et ændringsforslag til finansloven, som indebærer, at man vil spare 560 mio. kr. på skatteadministrationen.
Omregnet til antal ansatte på helårsbasis er det ca. 1.600, og eftersom der er ca. 6 måneders opsigelse for de fleste, er det altså godt og vel 3.000 mennesker, Dansk Folkeparti vil fyre i den statslige skatteforvaltning.
Jeg må gå ud fra, at Dansk Folkeparti derfor vil gå ind for, at det bliver i kommunerne, for der er
ikke flere tilbage i staten.
Så vil jeg sige, når jeg nu er heroppe, at jeg ikke kan forstå, at det i øvrigt kommer som en så stor overraskelse for mange, at man interesserer sig for dette problem om overflytning af ansvaret fra kommunerne til staten.
Jeg står her med en beretning om skatteforvaltningen fra Skive Kommune for indkomståret 1995, som er kommet i oktober 1997, hvori det i forordet hedder: »Der er imidlertid ikke tvivl om, at kan kommunerne ikke leve op til de stillede krav, vil det igen blive taget op til politisk debat, hvorvidt ligningsopgaven skal være en kommunal eller en statslig opgave.«
Ole Vig Jensen (RV), 1997-12-17:
Hvis spørgeren læser Indenrigsministeriets afgørelse, vil han deri kunne se, at ministeriets argumenter for at nå frem til den afgørelse, man har truffet, er nøjagtig de samme som Undervisningsministeriets. Der findes i dag ikke klare regler for opkrævning af forældrebetaling.
Vi mener at have belæg for vor fortolkning, andre mener det modsatte.
Også af den grund vil Ombudsmanden ikke foretage sig noget videre vedrørende dette spørgsmål.
Frank Dahlgaard (KF), 1997-12-17:
Tak for svaret.
Jeg må så spørge, om jeg forstod det rigtigt, at det var et ja, at ministeren faktisk fuldt ud kan bakke op om den godkendelse af forældrebetaling, der er kommet fra Indenrigsministeriets side.
Det er mit første spørgsmål.
Dernæst svarer ministeren, at det er en sag for domstolene.
Er det ikke situationen?
Tom Behnke (FP), 1997-12-17:
Oprindelig var der jo i lovforslaget stillet forslag om,
Da det nu er overstået, så er der stillet en række ændringsforslag til lovforslaget her, som går ud på, at afstemningsdatoen i stedet for bliver i forbindelse med afstemningen om Amsterdamtraktaten, da det er den næste kendte dato for en afstemning, vi skal have i Danmark.
Dermed er de ændringsforslag, der er stillet, ren teknik, og derfor forventer vi i Fremskridtspartiet naturligvis, at ændringsforslagene bliver vedtaget.
Ole Vig Jensen (RV), 1997-12-17:
Til spørgsmålet om min og ministeriets holdning til den trufne afgørelse kan jeg yderligere sige, at jeg ingen muligheder har for, ingen bemyndigelse har til at tage nogen anden stilling.
Der findes ikke sådanne regler og bestemmelser, der gør det muligt for mig at gribe ind, og derfor er der ikke noget at sige den pågældende kommune på i dens afgørelse. Så det er rigtigt, at hvis man ønsker en lovfortolkning, må man gå domstolsvejen.
Nu skal man selvfølgelig hæfte sig ved, at der er tale
om en frivillig ordning
Det forudsætter jo i denne sammenhæng, at det er frivilligt for den enkelte elev og elevens forældre naturligvis også, om man ønsker at deltage i rejsen eller ikke.
Derved pålægges der jo ikke den enkelte elev en forældrebetaling, som man skal indfri.
Poul Nødgaard (DF), 1997-12-17:
Det er blevet reduceret en lille smule på grund af, at ministeren er fremkommet med forslag om, at enkelte ansøgere skal udtages, fordi de efter lovforslagets fremsættelse har begået kriminelle handlinger eller i hvert fald er tiltalt for det, således at deres ansøgning om dansk statsborgerskab er stillet i bero, og det er jo en ganske udmærket ting.
Man kan så sige, at når Folketinget her i løbet af ugen trykker på knapperne ved tredje behandling, ja, så får de jo alle sammen dansk statsborgerskab ifølge lovforslaget, og de, der efterfølgende laver noget kriminelt, får så fortsat lov at beholde deres danske statsborgerskab.
Jeg skal ikke gøre mange flere tilføjelser til det, der allerede er sagt her i dag, men jeg vil blot tilføje, at i Dansk Folkeparti har vi den grundholdning, at det er utilstedeligt at tildele dansk statsborgerskab til personer, der har pådraget sig en straf for en handling i Danmark.
Og jeg vil også nævne eksemplet med gæld til det offentlige.
Det kriminelle, handel med stoffer osv., nævnes kun for fuldstændighedens skyld.
Det, der kan undre mig lidt her i dag, er måske, at Venstre og De Konservative er så tavse i sagen om tildeling af dansk statsborgerskab.
Når man hører, hvad V- og K-folkene siger ude omkring i landet om det selvsamme emne - jeg hører det, når jeg kommer rundt på møder rundt om i landet - så er der ingen grænser for, hvor meget de kæmper imod de regler, der er for tildeling af dansk statsborgerskab; men her i dag ved behandlingen i Folketinget er de tavse som graven. Men vi er glade for af fuldt og helt hjerte at tale befolkningens sag her, og det ved vi, at vi gør.
Befolkningen er dybt bekymret over, at man tildeler dansk statsborgerskab på samlebånd.
Det er det, der er tale om her.
Behandlingen i Folketingets Indfødsretsudvalg er, synes jeg, meget kritisabel i relation til at gå dybt ind på den enkelte ansøger.
Så har man lavet nogle regler, og dem siger man
Det gør man måske også, men de regler er alt for lempelige.
Så vi vil stemme for alle vores egne ændringsforslag, og vi vil også stemme for dem, der er stillet af V og K - de få, som V og K har turdet fremsætte.
Poul Qvist Jørgensen (S), 1997-12-17:
Trods ihærdige forsøg fra henholdsvis hr. Tom Behnkes og hr. Poul Nødgaards side skal det ikke lykkes at trække debatten ned i sølet, således som forsøgt.
Derfor har jeg kun én bemærkning, og den vil jeg rette direkte til hr. Tom Behnke, idet jeg på forhånd anser det for håbløst at fortsætte dialogen med hr. Poul Nødgaard.
Hr. Tom Behnke gjorde en bemærkning, som jeg synes, at det samlede Folketing er nødt til at reagere imod.
Det var antydningen af, at der ikke skulle foregå en seriøs behandling i udvalget af de sager, vi i øjeblikket har til behandling her i salen.
Det er fuldstændig urimeligt.
Hr. Tom Behnke bør vide bedre end nogen anden - i hvert fald uden for Indfødsretsudvalget - at hver enkelt sag bliver behandlet, hver enkelt sag bliver vurderet.
Vi har en særlig ordning på det her område, og det er fuldstændig urimeligt, at man, havde jeg nær sagt, ustraffet kan tillade sig at stå og slynge den slags påstande ud i betragtning af de ordninger, vi har og har haft i årtier, som handler om at behandle disse ansøgere på en ordentlig og en grundig måde.
Det er fuldstændig urimeligt.
Tom Behnke (FP), 1997-12-17:
Der er ikke noget at sige til, at hr. Poul Qvist Jørgensen er nødt til at hæve stemmen, for her har hr. Poul Qvist Jørgensen for alvor en rigtig, rigtig dårlig sag.
Der er ikke noget at sige til, at hr. Poul Qvist Jørgensen er nødt til at hidse sig op.
Der er ingen tvivl om, at alle dem, der er på forslaget
jo har været igennem hele ansøgningsproceduren, og selvfølgelig har der været en seriøs udvalgsbehandling af deres ansøgninger.
Det mener jeg ikke jeg på noget tidspunkt har sagt at der ikke har været.
Det, der ikke er seriøst, og det, der kan trække sådan et forslag her meget, meget langt ned i sølet, er, at et stort flertal med Socialdemokratiet i spidsen er i stand til og villig til at gennemføre det her forslag, selv om man ved, at en af ansøgerne på forslaget er dømt for voldtægt imod en mindreårig.
Det er at trække det ned i sølet, og det er at trække det store antal af ansøgere med ned i sølet.
Og det synes vi er synd, for virkeligheden er jo, at langt over 800 af dem, der har søgt her, er vi i Fremskridtspartiet indstillet på at give dansk statsborgerskab - det skal der ikke være nogen tvivl om - men det, vi stiller forslag om, er, at de, der har begået væsentlig kriminalitet, bliver taget ud af forslaget
, inden vi går til afstemning, således at vi alle med god samvittighed kan stemme for det her forslag.
Hvad tror hr. Poul Quist Jørgensen f.eks. at ofrene - og de pårørende til ofrene - tænker, når de ser, at den straf, som den kriminelle fik, altså var at blive belønnet med et dansk statsborgerskab?
Det må krænke enhver dybt.
Peter Brixtofte (V), 1997-12-17:
Også i dag har jeg på Venstres vegne sagt, at vi er parate til forhandlinger om at øge kvaliteten af selskabsligningen.
Og vi har peget på, at der kunne være tale om, at de større firmaer måske skulle ind i en særlig landsdækkende ligning.
Og vi er også med på at øge kontrollen af kvaliteten sådan, at hvis man kan konstatere, at ligningen ikke er effektiv nok i en kommune, har Told og Skat mulighed for at overtage den.
Men hr. Jacob Buksti ved jo ikke noget om, hvordan en kommune ser ud indefra, og i det hele taget mangler der praktikere inden for det parti, hr. Jacob Buksti kommer fra, for det er altså sådan, at den form for udlicitering, som foreslås her, ikke er den samme, som når man udliciterer rengøring.
Når kommunen skal byde på Told og Skats udliciteringsopgave
, er det ikke sådan, at hvis den ikke får opgaven, kan den bruge skatterevisoren i den tekniske forvaltning.
Næ, så står kommunen tilbage med en specialist, som jo kun kan bruges til skat, og det vil sige, at den så bagefter bliver nødt til at afskedige den pågældende, og det er ikke en rimelig personalepolitik.
Hvis man derimod byder på en rengøringsopgave, så skal den, der ikke gør rent det ene sted, gøre rent et andet sted, og det er en helt anden situation.
Og derfor er det klart, at det er fornuftigt, når Kommunernes Landsforening siger, at kommunerne selvfølgelig ikke vil gå ind i at byde på opgaverne under de her forudsætninger, for det er en hån over for de ansatte og vil give dem en usikkerhed, som er urimelig.
Flemming Hansen (KF), 1997-12-17:
Jeg har en ordførertale senere, men jeg synes ikke, hr. Jacob Buksti skal slippe godt fra at sige, at Det Konservative Folkeparti ikke vil forhandle om denne sag.
Vi ville ingenting, sagde hr. Jacob Buksti, men det må komme af en meget dårlig hukommelse hos hr. Jacob Buksti, for jeg sagde netop, at den konservative folketingsgruppe er indstillet på at forhandle, at vi gerne vil forhandle om f.eks. de store virksomheder, og at vi endda finder det rimeligt, at de store virksomheder, de børsnoterede og internationalt relaterede selskaber, bliver behandlet hos Told og Skat.
Det sagde vi faktisk, og derfor er det helt urimeligt, at hr. Jacob Buksti siger, at vi ikke vil noget.
Og jeg skal senere i min ordførertale komme tilbage til, hvad det er, vi gerne vil.
For naturligvis vil vi gerne forhandle, og naturligvis kommer vi til forhandling, når regeringen kalder, og det tror jeg også andre ordførere i salen vil kunne bekræfte.
Så at stille sig herop og sige, at vi ikke vil
noget, er ikke rimeligt.
Jacob Buksti (S), 1997-12-17:
Jeg må fortsat konstatere, at denne her debat er fuldstændig utrolig, for det er åbenbart sådan, at uanset hvad man siger, opfattes det som noget andet.
Og jeg kan jo ikke konkurrere med hr. Peter Brixtofte med hensyn til kommunal indsigt, det skal jeg gerne medgive; men uden at genere hr. Peter Brixtofte og andre kommunalfolk, som også måtte være til stede her i salen, kan jeg jo godt have den formodning, at de somme tider kan få så stor kommunal indsigt, at de også kommer til at være bærere af kommunale interesser.
Og både, når det drejer sig om Venstres ordfører, hr. Peter Brixtofte, og når det drejer sig om hr. Flemming Hansen, må jeg jo sige, at vi faktisk har noteret os, at både Venstre og De Konservative er indstillede på forhandlinger.
Men det, som er det afgørende - og det var det, som jeg under førstebehandlingen forsøgte at få et klart svar på, men som jeg ikke fik, som jeg i bedste fald fik en benægtelse af - var, om man kunne støtte det overordnede formål med loven, nemlig en overflytning af ansvaret for selskabsligningen fra kommunerne til staten, og det kunne man ikke. Så kan jeg jo ikke gøre for, at hr. Flemming Hansen i den pressemeddelelse, som er udsendt af De Konservative, mener at have fået regeringen til at opgive forslaget, og det er mildt sagt en overdrivelse af, hvad det handler om.
Så vi er fuldstændig klar over, at man vil forhandle.
Det eneste, der er afgørende, er, at det, der hele tiden har stået klart - og det blev endda slået fast med meget høje ord af mig heroppefra under førstebehandlingen - er, at selve grundtanken i forslaget, nemlig en overflytning af ansvaret
for selskabsligningen fra kommunerne til staten, ikke er til forhandling.
Sonja Albrink (CD), 1997-12-17:
Hr. Flemming Hansen drager pludselig Erhvervsministeriet ind i sin ordførertale, og så må jeg sige, at jeg synes, vi skal holde os til det forslag, der ligger her på bordet.
Det er et godt forslag, og CD står bag forslaget.
Og der behøver ikke at blive fyret én eneste medarbejder, og der behøver ikke at ske nogen ændringer i de kommuner, som har en effektiv ligning i dag.
Men det, vi ønsker i CD, er, at i de kommuner, der ikke kan varetage opgaven ordentligt, kan man få noget hjælp udefra, så de kommer op på det niveau, som vi ønsker i Folketinget.
Så der er altså ikke meget uld i dette forslag; det er et smaddergodt forslag.
Og i CD tager vi alle dem, der står ude i kulissen og råber, at det er noget forfærdeligt, vi er i gang med her, med sindsro, for det er et godt forslag.
Flemming Hansen (KF), 1997-12-17:
Jeg skal nok gøre det meget kort.
Jeg er for princippet, når det drejer sig om virksomheder, som har en sådan størrelse, at det kan være fornuftigt at lægge det i Told og Skat, men jeg er imod princippet, når små virksomheder skal ind under Told og Skat, når de fuldt ud lige så godt kan blive behandlet kommunalt og jeg i øvrigt forstår af skatteministerens forslag, at det også kan lade sig gøre.
Det minder en hel del om Ebberød Bank, hvis jeg skal sige det på dansk.
Elisabeth Arnold (RV), 1997-12-17:
Til hr. Flemming Hansen:
Det er jo princippet, vi taler om nu.
Rammerne skal udfyldes efterfølgende.
Og princippet kan man ikke diskutere i månedsvis.
Er man for princippet, eller er man imod princippet?
Og hvis hr. Flemming Hansen er for princippet, kan det i og for sig afgøres på en formiddag.
Jeg indrømmer, at udfyldningen af denne aftale kan være kompliceret, og at der kan være detaljer, man skal snakke om, som kræver noget tid.
Men selve princippet, om man ønsker selskabsligning centralt eller man ønsker den decentralt, kan man ikke diskutere meget længe.
Flemming Hansen (KF), 1997-12-17:
Fru Elisabeth Arnold undrer sig over, at jeg nu er negativ over for forslaget, og derfor vil jeg sige til fru Arnold, at der er ingen forskel i min holdning til forslaget.
Jeg synes stadig væk, det er hastværk, for det blev fremsat sidst på dagen onsdag den 9. december og førstebehandlet her den 10. december, og kommunerne var nødt til at komme i deputation, inden lovforslaget var førstebehandlet, for det skulle hastes igennem for enhver pris.
Dér tror jeg fru Arnold vil være enig med mig i, at det nok er det tætteste, man kommer på lovsjusk her i Folketinget.
Med hensyn til indholdet gav jeg udtryk for, at i større virksomheder mener jeg i virkeligheden at det er rigtigt at man foretager ligningen hos Told og Skat, for dér kan man i de fleste tilfælde - men der findes også eksempler på det modsatte - have bedre forudsætninger.
Men at bagermester Andersen med et overskud på 240.000 kr. skal lignes i Told og Skat i stedet for kommunalt, er der ikke sund fornuft i.
Peter Brixtofte (V), 1997-12-17:
Når jeg siger, at der er forskel på udlicitering af rengøringsopgaver og udlicitering af selskabsligning, så har det ikke noget at gøre med, om det ene er vigtigere eller det andet er vigtigere, men med det forhold, at i det tilfælde, som der her er tale om, hvor en kommune skal til at byde på opgaven, har kommunen jo været nødt til at ansætte et antal skatterevisorer og andre skattespecialister.
Og med den baggrund byder kommunen så på opgaven, men så får kommunen måske ikke opgaven, og hvad så?
Så er det, jeg siger, at så er det ikke ligesom med rengøring, at man kan sige til skatterevisoren: Nu skal du så gøre rent et andet sted i huset.
Nej, så må man sige til skatterevisoren: Vi bliver nødt til at afskedige dig, for vi har slet ikke selskabsligning mere her i kommunen.
Den opgave er nemlig frataget os.
Og derfor kan en kommune ikke bare holde et beredskab i gang med en masse ansatte og så håbe, at hvert tredje år, eller hvor tit det bliver udbudt, får kommunen opgaven.
Så er den naturligvis nødt til at skille sig af med medarbejdere inden for et område, hvor der ikke er nogen opgaver.