Sandy Brinck (S), 2000-05-24:
Folketinget og Folketingets Retsudvalg har inden for de seneste måneder diskuteret spørgsmålet om afhøring af sexmisbrugte børn på baggrund af Højesterets kendelser, sådan som ministeren just har redegjort for.
Jeg fornemmer, at de fleste af os har den fornødne respekt for Højesteret som øverste domstolsmyndighed og dennes kompetence samt opgaver i et retssamfund.
Jeg tror heller ikke, vi behøver at diskutere et dybtfølt ønske om, at afhøringer af børn, der har været udsat for seksuelle krænkelser, skal foregå så skånsomt som muligt.
Og her er det værd at bemærke, at Højesteret stadfæster den praksis, man har brugt, med videoafhøringer af børn, i stedet for at barnet skal med i retssalen.
Vi mener i Socialdemokratiet, at det er vigtigt og glædeligt, at Højesteret har blåstemplet denne mere skånsomme afhøringsform.
Diskussionen drejer sig helt konkret om, hvorvidt den mistænkte eller sigtede skal have mulighed for at overhøre afhøringerne fra et andet rum, et såkaldt monitorrum, og en konkret vurdering af, om barnet skal vide, at den eventuelle krænker følger afhøringerne.
Det er her værd at hæfte sig ved, at Højesteret ikke tager stilling til, om barnet generelt skal være orienteret, men netop henviser dette til en konkret vurdering.
Det politiske spørgsmål er altså: Er det til barnets bedste, at sigtede eller mistænkte også sidder i et andet rum, monitorrummet, dér, hvor der i dag sidder en forsvarer, en anklager, barnets bisidder.
Der kan føres argumenter begge veje.
På den ene side kan man sige, at det tilføjer et ekstra pres på barnet.
På den anden side kan man sige, at det modvirker et ekstra pres, der vil komme ved en eventuel genindkaldelse af barnet.
Og jeg skal ikke her stå at foregive, at vi i den socialdemokratiske gruppe er skråsikre på dette punkt, men vi kan se fordelene i, at tvivlsspørgsmål og præciseringsspørgsmål til barnets forklaring kan stilles og besvares inden for samme afhøring og derved undgå, at man skal genindkalde.
I Socialdemokratiet er vi altså umiddelbart fortrøstningsfulde over for, at den nye praksis kan medføre en mere skånsom proces for barnet. Men jeg siger umiddelbart, fordi spørgsmålet egner sig meget dårligt til firkantede og stålfaste holdninger, og derfor er vi meget tilfredse med, at justitsministeren på egen foranledning har givet udtryk for, at han vil følge området ganske tæt og orientere Folketinget om erfaringerne.
Den anden side af sagen er den sigtedes rettigheder, og
hvor mange følelser der end må være i vurderingen af disse modbydelige sager, så må vi ikke blive blinde for det retssikkerhedsmæssige aspekt.
En retsstat måles immervæk på, hvordan man behandler de groveste, mest betændte forbrydelser, og her må vi ikke lade følelserne løbe af med os.
Det er et almindeligt retsprincip, at beviserne fremstår umiddelbare, og at man også fra tiltaltes side har ret til at belyse bevisets stilling.
Vi er i den socialdemokratiske gruppe tilfredse med, at Højesteret har blåstemplet videoafhøringer af børn. Vi respekterer den retssikkerhedsmæssige balance, der må ligge i en retssag, og vi tror, det kan være en fordel for barnet, at man kan have hele afhøringen på en gang frem for at skulle genindkalde.
Socialdemokratiet kan på den baggrund ikke støtte det fremsatte beslutningsforslag, men vi deler den optagethed, jeg oplever vi alle har af disse ømtålelige sager, nemlig at det skal foregå så skånsomt som muligt for det barn, som i forvejen har lidt stor overlast.