runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pernille Blach Hansen (S), 2003-01-22:
Så der er jo tale om, at det ikke er VK-regeringen med støtte fra Dansk Folkeparti, der har afsat pengene, næh, det er alle os andre.
Dem bruger man så nu, og så siger man: Der kan I se, vi har brugt masser af penge.
Ja, for søren, men det er jo resten af Folketinget, der har bevilget dem.
Så er det jo nemt nok at bruge penge.
Så det her viser da bare for mig - og der takker jeg meget for vejledningen fra Dansk Folkeparti - at regeringen har nedprioteret det her område, og den eneste grund til, at det ikke er gået galt endnu, er, at der er nogle penge tilbage, som Folketinget på et tidligere tidspunkt har bevilget.
Det viser da endnu en gang, at der er brug for, at der er nogle i dette Folketing, der også tør træde i karakter og afsætte nogle penge til det her område
, så vi i fremtiden også har en ordentlig politik.
Jørn Jespersen (SF), 2003-01-22:
Jamen det mener jeg faktisk hr. Jørn Dohrmann har forstået.
Jørn Dohrmann (DF), 2003-01-22:
Jo, men jeg vil sige, for at fru Pernille Blach Hansen også kan forstå det lidt, at det jo er sådan, at der er afsat de her 15 mio. kr. Men man har nogle penge, man ikke har fået brugt af de penge, som den tidligere regering havde afsat.
De er så overført, så nu bruger man de penge i den regering, der nu er tiltrådt.
Dermed opstår der et større tal end det, den socialdemokratiske regering på det tidspunkt brugte, altså et merforbrug.
Der er kommet ny regering, og vi bruger op til 28 mio. kr.
Pernille Blach Hansen (S), 2003-01-22:
Jeg synes, det er meget problematisk, at i forslag til finanslov for 2003, der er vedtaget for 1 måned siden, står der 15 mio. kr. på kontoen, der hedder kemikalier, miljø og sundhed.
Nu kommer man så og siger, at man i Miljøministeriet for 1 måned siden har skønnet mere end 10 mio. kr. forkert.
Jeg synes, ministeren er nødt til at gå hjem og få orden i sit eget hus og så forholde sig til de spørgsmål, der er stillet tidligere, de svar, der er givet, og det, der står i regeringens eget finanslovforslag, hvor regeringen selv har afsat 15 mio. kr. Så kan man godt komme med nogle fiktive tal og smide dem op i luften og alt muligt.
Det synes jeg vi skal interessere os meget for.
Jeg vil meget gerne spørge ind til det.
Men fakta er, at for 1 måned siden har regeringen afsat 15 mio. kr.
Det er mindre end det halve af, hvad den tidligere regering havde afsat, og det er bestemt ikke dækkende for behovet.
Det er også derfor, vi har foreslået, at der i stedet bliver afsat 50 mio. kr. yderligere i forhold til det, regeringen allerede er kommet med.
Det her er alt, alt for lidt.
Eyvind Vesselbo (V), 2003-01-22:
Jamen der er jo dokumentation for det, jeg siger.
Jeg står her med en dokumentation, som siger: Forbrug 2001 på kemikalier - forventet forbrug, for det er det forventede, det er jo det, der ikke er sket endnu - 19,1 mio. kr. Forventet forbrug eller forbrug i 2002: 26,5 mio. kr. Og forventet forbrug i 2003: 28 mio. kr.
Der må også være en forventning om, at der vil blive brugt flere penge; men de 19,1 mio. kr. i 2001 står ganske klart.
Pernille Blach Hansen (S), 2003-01-22:
Altså jeg ved ikke, hvor hr. Vesselbo får de 28 mio. kr. fra, men det er i hvert fald ikke fra regeringens eget finanslovforslag.
For dér står der faktisk: Kemikalier, miljø og sundhed, udgift 15 mio. kr. om året.
Jeg kan heller ikke forstå, at hr. Eyvind Vesselbo synes, det er så svært at forholde sig til, når ministeren selv i et svar til Folketinget taler om reduktion af midlerne til kemikalier, miljø og sundhed.
Da Miljøstyrelsen og ministeren bliver spurgt om, hvad det konkret betyder på området, så står der: Ja, visse delopgaver kan blive nedprioriteret inden for netop kemikalier, sundhed og miljø.
Når man halverer bevillingen, synes jeg, det må være voldsomt svært at argumentere for, at området er blevet opprioriteret.
Men det er jo Venstres nye måde at omtale tallene på i dansk politik.
Eyvind Vesselbo (V), 2003-01-22:
Jamen det er netop behovet, og der er det jo sådan, at den tidligere regering mente - for det kan jo dokumenteres - at behovet kun var 19 mio. kr. For det var det, der blev brugt, og det er derfor, denne regering for 2003 har afsat 28 mio. kr. til det her område.
Pernille Blach Hansen (S), 2003-01-22:
Jeg ved ikke, hvad det er for en regnemetode, hr. Eyvind Vesselbo bruger, men her står jeg med regeringens forslag til finanslov, og der står der på konto 232160: Kemikalier, miljø og sundhed, udgift 15 mio. kr. om året.
Der havde den tidligere regering afsat 30 mio. kr. Det, jeg synes man skal se på i den her sammenhæng, er behovet.
Derfor har Socialdemokratiet også afsat 50 mio. kr. til en hel ny indsats.
Men den nye regering, som jo så desværre ikke er så ny længere, har valgt at nedprioritere området.
At man så har overført nogle midler fra et andet år og jongleret lidt rundt med tallene, er da udmærket.
Men det kan da ikke få den kendsgerning til at forsvinde, at regeringen har afsat 15 mio. kr. om året, hvor der før var afsat 30 mio. kr.
Jørn Jespersen (SF), 2003-01-22:
Jeg skal helt overlade til andre at vurdere, hvem man skal tage alvorligt i denne her sag.
Hallo, Dansk Folkeparti.
Jeg skal helt overlade til andre at vurdere, hvem man skal tage alvorligt, og hvem man ikke skal tage alvorligt i denne her sammenhæng.
Og hvis man er orienteret, om det så er sådan, at man har sagt ja til det, så der på forhånd er et flertal for det, eller er Dansk Folkeparti ligesom os andre blev orienteret gennem pressen?
Det er ikke mindst relevant, fordi det er hr. Jørn Dohrmann, der har introduceret diskussionen omkring blokpolitik, så jeg håber her i anden omgang, at jeg har stillet spørgsmålet så tilstrækkelig klart, at hr. Jørn Dohrmann vil forsøge at svare.
Villy Søvndal (SF), 2003-01-22:
Den offentlige kommunikation er lidt underlig, for det vil jo ikke alene være mig, der føler sig lidt snydt nogle gange, men generelt må offentligheden og de journalister, der vælger at skrive det, synes, det er lidt underligt, at socialministeren melder stort ud. Vi havde det samme i debatten i går om soldater, der besøger prostituerede.
Der kommer nogle vældig dramatiske udmeldinger, det gør der også her, og der går lidt tid, og så har ministeren fået tænkt sig om, og så bliver det alt sammen alligevel ikke til noget.
Jeg ville sådan set foretrække, at ministeren startede med at tænke sig om og derefter meldte ud, for så tror jeg, at vi ville få en bedre debat, der var til at følge med i.
Hvis man kun har læst Jyllands-Posten, går man jo rundt i den salige tro, at ministeren er på vej med en retssikkerhedskommission.
For hun udtaler meget sikkert i juni måned, at sådan en vil hun have.
Så finder man tilfældigvis ud af, at der ikke er sket en dyt, og at dagsordenen nu er ændret til noget langt mere dialogagtigt, samtaleagtigt.
Det kan være fint nok, men det erstatter bare ikke en retssikkerhedskommission.
Jeg synes, det er at snyde dem, der har håbet på, at nu fik de svagest stillede en bedre retssikkerhed.
Jeg har hverken noget imod brugere på det sociale område - dem er der mange af; der er også mange meget kloge - eller imod eksperter, for dem har vi også meget brug for.
Vi har i virkeligheden brug for begge, for at ting kan løses.
Jeg fik lov til at kommentere socialministerens udmelding, og der stod følgende: SF's socialordfører, Villy Søvndal, hilser komiteen velkommen, men han tror, at socialministeren vil fortryde, at hun nedsætter den. Komiteen vil finde mange områder, hvor borgerne ikke får, hvad de har krav på.
Det bliver dyrt for
regeringen
Nu er det jo ingen profet, der taler, det er kun undertegnede.
Men man kunne jo alligevel godt forestille sig, at det ikke desto mindre var rigtigt.
Der er mennesker, der i dag ikke får den ret, de har i et socialt system.
Nogle gange er det meget besværligt, hvis man både skal slås mod et fremadskridende sygdomsforløb og offentlige myndigheder. Derfor vil jeg spørge socialministeren, om sagen er, at det er Finansministeriet, der har vredet armen rundt på ministeren og sagt: Lad være med det her, det bliver for dyrt.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-01-22:
I øvrigt har regeringen ikke fremsat forslaget på baggrund af Danmarks internationale forpligtelser, men på baggrund af et ønske om at sikre den enkeltes ret til at stå uden for en fagforening eller til selv at bestemme, hvilken fagforening man vil være medlem af.
Ole Vagn Christensen (S), 2003-01-22:
Jeg forstod på det seneste svar, at statsministeren ikke forstod, at jeg forstod min parlamentariske opgave, og derfor skal jeg så motivere netop det omkring andre privates rettigheder. Der er også et citat på side 31 om, at en regering, også et Folketing, sådan set har pligt til at forhindre, at en arbejdsgiver kan undergrave en anden arbejdsgiver ved, at staten hjælper til.
Og jeg mener, at staten hjælper til her ved at fjerne eksklusivaftalerne, således at den uorganiserede kan undergrave det for den organiserede.
»Hvordan vil regeringen forhindre, at forslaget om afskaffelse af eksklusivaftaler fører til, at private gør indgreb i andre privates frihedsrettigheder?«
Skriftlig begrundelse
Ved at fjerne eksklusivaftalerne tillader staten, at uorganiserede arbejdsgivere kan undergrave de organiserede arbejdsgiveres konkurrenceevne.
Dermed tillader staten reelt, at private udøver vold imod andre privates frihedsrettigheder.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-01-22:
Jeg forstår nu, at meningen med eksklusivaftalerne i virkeligheden er at beskytte arbejdsgiverne, altså de organiserede arbejdsgivere.
Det er det, der er hr. Ole Vagn Christensens sigte.
Hr. Ole Vagn Christensen har ligesom bevæget sig fra at være fagforeningsmand til nu at være Arbejdsgiverforeningens mand og sikre de organiserede arbejdsgivere.
Se, det tror jeg ikke er den reelle baggrund, når det kommer til stykket; vi har jo set eksempler på noget helt andet.
Vi har set eksempler på virksomheder, der er blevet tvunget i knæ af fagbevægelsen, fordi man ville tvinge medarbejderne på virksomheden ind i fagforeningen.
Vi har eksempler på virksomheder, hvor medarbejderne
ikke ønskede at være medlemmer af f.eks. SiD, de ønskede ikke at være medlemmer af SiD. Men så kommer SiD og siger: I skal, og hvis der ikke bliver indgået en overenskomst, ja, så blokerer vi virksomheden.
Er det rimeligt?
Jeg synes ikke, det er rimeligt.
Jeg synes, fagforeningerne skal skaffe sig medlemmer ved at være dygtige, ikke ved tvang.
Ole Vagn Christensen (S), 2003-01-22:
Det er overhovedet ikke det, der er mit sigte.
Jeg må sige, at statsministeren har et naivt forhold til uorganiserede arbejdsgivere.
Det har vi set.
Vi har set nogle tilfælde af det her, hvor der har været optræk til disse ting, og hvor det har været nødvendigt i sidste ende at gribe til at lave eksklusivaftaler for at få det overholdt, for at man ikke konkurrerede organiserede arbejdsgivere ud af deres område, hvor de sådan set jo har deres eksistens sammen med de fleste lønmodtagere.
Det er derfor, jeg har stillet spørgsmålet.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-01-22:
Jamen den bedste måde at sikre det på er jo ved, at fagforeningerne gør så godt et arbejde, at de medarbejdere, der er på en virksomhed, siger: Vi vil melde os ind i en fagforening, fordi vi har brug for fagforeningen til at sikre, at vi har ordentlige lønvilkår; vi har brug for fagforeningen til at sikre os juridisk assistance, hvis der bliver en uenighed med arbejdsgiveren; vi har brug for fagforeningen til at hjælpe os i det daglige med forskellige forhold på virksomheden, arbejdsmiljø og andet.
Det er jo på den måde, man sikrer, at fagbevægelsen har overenskomster med så mange virksomheder som muligt.
Det er jo ved, at medarbejderen på virksomheden ønsker at være medlem af fagforeningen, fordi fagforeningen gør et dygtigt arbejde.
Altså jeg kan ikke forstå, hr. Ole Vagn Christensen har
så ringe tillid til fagforeningerne, at han mener, at den eneste måde, man kan sikre fagforeningerne medlemmer på, er ved at tvinge folk ind i fagforeningerne.
Ole Vagn Christensen (S), 2003-01-22:
Jeg må sige til statsministeren, at alt det dér kan man jo snakke om og finde løsninger på.
Men problemet er det med at tvinge de uorganiserede arbejdsgivere ind i et overenskomstforhold uden eksklusivaftaler.
Jeg må lige gøre opmærksom på, at hr. Steen Scheuer fra Handelshøjskolen siger, at det drejer sig om 40-45 pct. af arbejdsgiverne på det danske arbejdsmarked; han siger også, at der er god grund til, at man for de svagest funderede på arbejdsmarkedet har disse eksklusivaftaler.
Derfor må jeg spørge statsministeren: Hvad er det for nogle overvejelser, statsministeren har gjort for at sikre, at de uorganiserede ikke undergraver det organiserede arbejdsmarked?
Jeg mener, at det, det organiserede arbejdsmarked er interesseret i, er, at man, som det har været siden 1910, har kunnet bevare freden på arbejdsmarkedet, man har bevaret trygheden på arbejdsmarkedet, man har kunnet bevare konkurrenceevnen hos de organiserede arbejdsgivere, som det skrives her. Det er jo ikke mig, der udtaler det, vil jeg gerne sige til statsministeren, det er jo det udvalg, der har været nedsat om eksklusivbestemmelserne.
Det er på side 63 - jeg kan se, at statsministeren sidder med betænkningen - citatet står.
Dér står klart og tydeligt betydningen af eksklusivbestemmelser.
Derfor må jeg igen bede statsministeren holde sig til spørgsmålet: Hvordan vil han sikre konkurrenceevnen?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-01-22:
Hr. Ole Vagn Christensen og jeg ser fuldstændig forskelligt på det med eksklusivaftaler.
Lad mig gøre klart, at jeg synes, det er en god ting at have fagforeninger.
Jeg synes også, det er en god ting, hvis fagforeninger er i stand til at skaffe sig mange medlemmer.
Det giver et velorganiseret arbejdsmarked, og det giver lønmodtagerne mulighed for gennem organisering at sikre sig de bedst mulige løn- og arbejdsvilkår.
Det er en god ting, det er en naturlig ting.
Der, hvor vandene deler sig, er, at jeg ikke synes, man skal tvinge folk ind i en fagforening.
Jeg synes, det skal være frivilligt, om man vil være medlem af en fagforening.
Jeg synes, fagforeninger skal skaffe sig flere medlemmer og flere overenskomster ved at gøre et dygtigt arbejde og ikke ved at tvinge folk ind i fagforeningerne ved at bestemme, at man skal være medlem af en fagforening for at få et arbejde.
I et frit land skal det være sådan, at man kan få job uden at være medlem af en bestemt forening.
Ole Vagn Christensen (S), 2003-01-22:
Det bliver mere og mere mystisk.
Der står på side 63 i betænkningen, som er kommet fra Udvalget om Eksklusivbestemmelser: »I forhold til uorganiserede arbejdsgivere kan eksklusivbestemmelser være med til at sikre, at uorganiserede arbejdsgivere ikke underminerer den indgåede overenskomst ved at ansætte uorganiseret arbejdskraft på ikke-overenskomstmæssige vilkår.«
Jeg er derfor meget forundret over det svar, jeg fik fra
statsministeren
Det giver overhovedet ikke nogen klar forklaring, og det kunne altså tyde på, at statsministeren er i den situation, at statsministeren er blevet vildledt.
Jeg håber, at jeg her kan få bekræftet, at det, der står i rapporten, selvfølgelig også er det, der menes.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-01-22:
Det er en stor misforståelse at tro, at man gennem eksklusivaftaler kan beskytte organiserede arbejdsgivere mod uorganiserede arbejdsgivere.
Jeg tror i øvrigt heller ikke, det er det, der er hr. Ole Vagn Christensens egentlige sigte med at have eksklusivaftaler.
Den danske arbejdsmarkedsmodel bygger som bekendt på, at det er et anliggende for organisationerne på arbejdsmarkedet at sikre ordnede løn- og arbejdsvilkår. Fagforeningerne har da også i mange år indgået overenskomster med uorganiserede arbejdsgivere i form af såkaldte tiltrædelsesoverenskomster, som indholdsmæssigt ofte svarer til overenskomsterne på det organiserede arbejdsmarked.
Regeringens forslag ændrer intet ved det.
De indgåede overenskomster fortsætter, og fagforeningerne kan selvfølgelig fortsætte deres bestræbelser på at udbrede overenskomstdækningen.
Ole Vagn Christensen (S), 2003-01-22:
Statsministeren har i sin besvarelse den 14. januar 2003 her i spørgetiden nærmest givet udtryk for, at eksklusivaftaler var noget, der var til for fagforeningernes skyld.
Jeg har derfor stillet statsministeren det spørgsmål: Hvordan vil man sikre, at uorganiserede arbejdsgivere ikke undergraver organiserede arbejdsgivere, når man fjerner eksklusivaftalerne?
»Hvordan vil regeringen sikre, at uorganiserede arbejdsgivere ikke undergraver konkurrenceevnen for organiserede arbejdsgivere, hvis eksklusivaftalerne afskaffes?«
Skriftlig begrundelse
Siden 1910 har eksklusivbestemmelserne sikret, at ingen uorganiseret arbejdsgiver har kunnet undergrave fredsbestemmelserne i de danske overenskomster.
Med regeringens forslag fratages parterne nu den mulighed.
Uorganiserede arbejdsgivere kan indgå aftaler, som undergraver såvel trygheden som konkurrenceevnen hos de organiserede arbejdsgivere.
Det kan skabe uro på det danske arbejdsmarked.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-01-22:
Jo, men jeg går ud fra, at hr. Ole Vagn Christensen vil give mig ret i, at uanset lovgivningen om eksklusivaftaler kan fagforeningerne stadig væk indgå såkaldte tiltrædelsesoverenskomster
Det vil sige, at der er ikke noget som helst i lovgivningen, der forhindrer, at man kan udbrede dækningen med overenskomster til stadig større områder.
Og det har jeg ikke noget imod, tværtimod; det kan være vældig fornuftigt, at der er overenskomster og et velorganiseret arbejdsmarked.
Det eneste lille punkt er, at jeg synes altså ikke, det er rimeligt i et frit samfund, at man skal tvinges til at være medlem af en bestemt fagforening.
Hvis fagforeningerne gør et godt og dygtigt arbejde, skal medlemmerne også nok komme ind i fagforeningen.
Jeg har svaret fuldstændig præcist på det spørgsmål, der er stillet.
Jeg har svaret på spørgsmålet om den irakiske hærchef ved at henvise til, hvad vi tidligere har svaret fra regeringens side.
Det er også i orden; det kan hr. Klaus Hækkerup godt gøre, men hr. Klaus Hækkerup må bare have mig undskyldt.
Der er tale om meget konkrete oplysninger, som beror i de pågældende ministerier, og det kan jeg altså ikke svare på på stående fod, og det er derfor, jeg siger til hr. Klaus Hækkerup, at så må han stille det til de relevante ministre eller stille et nyt spørgsmål til mig, for jeg går ud fra, at hr. Klaus Hækkerup ikke bare vil have en sludder for en sladder, men gerne vil have et konkret svar.
For at få et konkret svar må man have et konkret spørgsmål, som man kan nå at undersøge inden.
Det er bare det, jeg forsøger at sige til hr. Klaus Hækkerup.
Bjarne Laustsen (S), 2003-01-22:
Jeg forstod på statsministeren i et tidligere svar til hr. Ole Vagn Christensen, at eksklusivaftaler handler om tvang.
Er det ikke sådan, at eksklusivaftaler som de, der i nogle tilfælde findes på arbejdsmarkedet, er indgået ved frivillige aftaler, og er det ikke også sådan, at man i arbejdsretten og lovgivningen lægger op til, at man ikke kan konflikte sig til en eksklusivbestemmelse?
Det er altså en aftale, der er indgået mellem frie og ligeværdige personer.
Ole Vagn Christensen (S), 2003-01-22:
Det er slet, slet ikke det, der er sagen.
Det, der er sagen omkring eksklusivbestemmelser, er, at de er et værn mod, at uorganiserede arbejdsgivere kan undergrave organiserede arbejdsgivere.
Og nu har statsministeren prøvet, om han kunne trække nogle sager frem.
Jeg synes, det havde været rimeligt, hvis statsministeren havde nævnt de sager, for så havde vi været i stand til at kunne forklare sagssammenhængene.
Det er jo en klar konstatering, at den seneste konflikt, der har været meget nævnt, er Ikadankonflikten, som startede, fordi folk ikke kunne få lov at gå på toilettet, og derfor var der nogle, der sagde: Vi vil have en aftale, vi vil have en overenskomst.
Hvad sagde virksomheden?
Hvilke virkemidler har man så i det øjeblik, man har fjernet eksklusivaftalerne?
Det kan være, at det er gadens parlament, der skal til at råde.
Det ved vi eksisterer andre steder.
Er det det, statsministeren hentyder til, at vi skal have tvang, vold og gift?
Bjarne Laustsen (S), 2003-01-22:
»Er det en misforståelse, når der i finansloven står, at Sikkerhedsstyrelsen skal placeres i Jylland?«
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-01-22:
Jeg kan blot gentage, at det er der ingen anledning til.
Tværtimod vil jeg også sige, at den debat, vi har haft her, har kun bekræftet mig i, at vi her står med et meget vigtigt forslag, fordi det handler om noget principielt, nemlig den frihed, der skal være til i dette samfund selv at beslutte, om man vil være medlem af en fagforening, og hvilken fagforening man vil være medlem af.
Lad mig gentage: Jeg har ikke noget imod fagforeninger.
Jeg synes også, det er godt, at fagforeninger har mange medlemmer, men de skal have mange medlemmer, fordi de er dygtige, ikke fordi de tvinger folk.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Ole Vagn Christensen (S), 2003-01-22:
Ja, og så kan jeg forstå, at dermed lukker statsministeren op for den situation, at man godt vil lade det uorganiserede arbejdsmarked undergrave det organiserede.
Man er i den situation, at man ikke vil leve op til den lovforpligtelse, staten har, nemlig at sikre, at ingen arbejdsgiver kan undergrave en anden arbejdsgiver ved at lave dårligere løn- og arbejdsforhold, som der jo gives carte blanche til her fra statsministerens side.
Og så må jeg konstatere, at jeg stadig væk ikke har fået svar på, hvad der skulle begrunde eksklusivaftaler i det offentlige.
Jeg synes, der er god grund til, at statsministeren overvejer sin situation en gang til.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-01-22:
Hvis hr. Bjarne Laustsen havde lyttet meget omhyggeligt til, hvad jeg sagde, ville han også kunne huske - det er jo kun et øjeblik siden - at jeg faktisk sagde, at det overhovedet ikke er det aspekt, der har gjort, at vi har fremsat lovforslaget.
Det ville vi have fremsat under alle omstændigheder.
Jeg tillod mig bare at sige, at man godt kunne gøre sig nogle overvejelser om dette her med foreningsfrihed, som vi også har skrevet under på i internationale konventioner, i forhold til, at man så her i landet har eksklusivaftaler, der tvinger folk ind i bestemte fagforeninger.
Jeg sagde, at det kunne man godt overveje.
Men som beskæftigelsesministeren har både skrevet og sagt, og som jeg også for lidt siden sagde her i Folketingssalen, så er det slet ikke overvejelser af den art, der har været bærende for, at vi har fremsat lovforslaget.
Vi synes, lovforslaget er rimeligt under alle omstændigheder, fordi vi ønsker et frit samfund, hvor folk selv får lov at bestemme, om de vil være medlem af en fagforening, eller hvilken fagforening de vil være medlem af. Derfor kan jeg også svare hr. Ole Vagn Christensen, at regeringen ingen som helst tanker har om at trække lovforslaget tilbage.
Det er et væsentligt lovforslag, som er et led i regeringens strategi for frihed på arbejdsmarkedet.
Bjarne Laustsen (S), 2003-01-22:
Jeg kan forstå, at der er en intern uenighed i regeringen, for hvis man læser lovforslag nr. L 120, siger beskæftigelsesministeren i sin kommentarer til lovforslaget, at det ikke er på baggrund af noget juridisk eller retlige regler eller konventioner eller EU eller noget som helst, det lovforslag bliver fremsat.
Danmark kan udmærket i forhold til, hvad de har sagt ja til, både national og international lovgivning og konventioner osv., opretholde at have eksklusivbestemmelser, hvis det er det, man måtte ønske. Nu siger statsministeren så, at man er meget i tvivl om, om der findes nogle konventioner, hvorefter Danmark faktisk skulle have fjernet eksklusivbestemmelserne, fordi de er i strid med international lovgivning.
Så er vi derhenne, hvor vi mangler statsministerens svar på: Hvad er det for en international lovgivning eller konvention, som forbyder Danmark at opretholde nugældende lovgivning?