runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jan Petersen (S), 1998-12-17:
Jamen jeg vil gerne diskutere, også i Århus Amt, med hr. Aage Frandsen.
Jeg går ud fra, at vi så også får lejlighed til at diskutere på grundlag af et lovforslag, hvor forskellige elementer i det at sænke folkepensionsalderen jo så bliver beskrevet, og hvor der er god lejlighed til at se, hvilken virkning det har over for de forskellige grupper.
Men det, hr. Aage Frandsen så skal forberede sig på, er, at det selvfølgelig har en række afledte konsekvenser, der kan gøre, at de regnestykker, SF i øjeblikket fremlægger under de værst tænkelig forudsætninger, viser sig ikke at holde.
Det her kræver jo ændringer i ATP, det kræver ændringer i arbejdsmarkedspensioner også, og det gør, at de rådighedsbeløb, det ender med for den enkelte, godt kan vise sig at være helt anderledes, end hr. Aage Frandsen egentlig tror, og det er altså også i gunstig retning.
Så spørger hr. Kristen Touborg om det forfærdelige i, at finansministeren nu har skrevet til amterne og for så vidt jo også skrevet til kommunerne.
Jeg bliver nødt til at sige til hr. Kristen Touborg: Der er i den kommuneaftale en realvækst på 1 pct., og der er endda i aftalen med amterne en vækstmulighed, der er noget højere.
Jeg bor i øvrigt selv i et amt, hvor lige præcis sundhedsvæsenet fungerer godt, og hvor den behandlingsgaranti, der er for livstruende sygdomme, tilsyneladende ikke er noget praktisk problem, for den har man stort set i forvejen.
Så tingene kan godt fungere, men hr. Touborg må jo erkende, at vi er nødt til at styre både det offentlige og det private forbrug, og i og med at to tredjedele af det offentlige forbrug ligger i kommuner og amter, er vi pinedød også nødt til at have sikkerhed for, at de aftaler, vi laver, overholdes, og hvis ikke de overholdes, at der så er en margin for at reagere.
Den afdæmpning af anlæggene, som man har bedt om at få frem fra kommunernes side,
skyldes jo, at byggesektoren er overophedet.
Det kan godt være, at det ikke bliver tilfældet i 1999, det må vi se, men vi er nødt til at anvende de instrumenter for at få bygge- og anlægsaktiviteten ned, for at få dæmpet prisstigningerne og hermed også, hvad skatteborgerne skal betale for de anlæg, vi har brug for.
Den erkendelse må man også have i SF.
Vi kan ikke gennemføre højere vækstrater i amter og kommuner.
Ja, hvis vi skulle det, så skulle det jo gå ud over det private forbrug. Hvilken fordelingsvirkning tror hr. Kristen Touborg, det ville have?
Jette Gottlieb (EL), 1998-12-17:
I betragtning af den meget principielle ordførertale er det lidt forbavsende, at de ret principielle spørgsmål, jeg stillede, er de eneste, der overhovedet ikke kan komme noget svar på.
Der blev nævnt i ordførertalen, at det drejede sig om værdier i samfundet, og at det drejede sig om den debat, vi skulle have om ansvaret for at forene nutid og fremtid i velfærdssamfundet.
Og der er det så, jeg spørger: Hvad er så filosofien bag at gennemføre det på den her måde?
Det var det ene spørgsmål, jeg stillede.
Det andet var det helt principielle, der er forbundet med, at man individualiserer efterlønsordningen.
Jeg snakker ikke om satser, jeg snakker ikke om, hvem der bliver ramt, jeg snakker ikke om, hvor meget kontingent man skal have, men om det helt principielle, der ligger i, at man laver efterlønsordningen om til en valgordning.
Jeg vil gerne høre den socialdemokratiske forklaring på, hvordan det er det samme som at sige, at man ønsker efterlønnen bevaret og fremtidssikret.
Kristen Touborg (SF), 1998-12-17:
Med baggrund i mange flotte valgløfter, Socialdemokratiet har givet om forbedringer, blandt andet vedrørende børnepasning, folkeskoler, sundhedsvæsen og hele ældreområdet, vil jeg gerne stille to helt konkrete spørgsmål: Regeringen forlanger, at amterne afdrager 300 mio. kr. mere på deres hypotekbanklån end forudsat ved deres budgetlægning.
Hvordan skal amterne skaffe disse penge sammen med de penge, som en behandlingsgaranti måtte koste for amterne, hvis man samtidig skal kunne opfylde regeringens løfter?
Det var det ene.
Det andet spørgsmål er: Regeringen beder kommunerne komme med forslag til afdæmpning af deres anlægsaktiviteter.
På hvilke områder mener Socialdemokratiet, der kan spares på anlægsudgifterne i forhold til de lagte budgetter, hvis kommunerne samtidig skal opfylde alle regeringens smukke løfter f.eks. vedrørende børnepasning, folkeskoler og ældreområdet?
Aage Frandsen (SF), 1998-12-17:
Hr. Jan Petersen har slået op i »Håndbog i dansk politik« og konstateret, at SF konstaterer, at der er en sammenhæng mellem vor folkepensionsalder og det, at vi har efterløn.
Det er sådan set en meget rigtig konstatering; det er den konstatering, vi har gjort, og så er den ikke længere.
Det tror jeg også hr. Jan Petersen godt ved.
Hr. Jan Petersen har også konstateret, at 91 er mere end 82; det er også meget kvikt set.
Men det ændrer jo ikke ved, når man så indregner, at man betaler højere kontingentsatser, at man ryger over på folkepension med en lavere sats, at så får man de konsekvenser, som jeg refererede til.
Og jeg indregner slet ikke noget med kapitalpension og en hel masse af den slags ting.
Det er ikke en hel masse samspilsramte, jeg rører ved.
Så hr. Jan Petersen har ret i, at i enkelte tilfælde kan der være tale om enlige, som så har ret til boligydelse, og det kan forrykke det noget.
Men det er sådan, at det kun er den enlige, der umiddelbart som 60-årig går over på efterløn, der har glæde af det, medens hvis man bare venter, til man er 62, så taber man 6.000 kr., og hvis man er gift, så er det 31.000 kr. Så vil jeg også lige sige til hr. Jan Petersen, at vi har jo ikke været ude - i modsætning til Socialdemokratiet - og lovet, at man slet ikke ville røre ved efterlønnen.
Vi har sagt, at man gerne vil diskutere en mere fleksibel efterløn og en masse ting.
Vi er sandelig ikke bange for at lave ting om.
Men det er et spørgsmål, hvad man laver om.
I øvrigt, når vi har vores tal - og jeg håber også, at hr. Jan Petersen i januar måned får nogle tal - så synes jeg ud fra almindelig folkeoplysningstankegang, at hr. Jan Petersen og jeg, der jo begge to er valgt i Århus Amt, skulle have nogle møder rundt omkring i Århus Amt og diskutere konsekvenserne af de her ting.
Hr. Jan Petersen vil gerne deltage i oplysning om de gode sider.
Jeg vil også gerne deltage i oplysning om gode og om mindre gode sider.
Jan Petersen (S), 1998-12-17:
Fru Kirsten Jacobsen gav jo selv svaret på spørgsmålet om vedtagelsen, i hvert fald for den ene dels vedkommende, nemlig at socialministeren har indskærpet over for kommunerne, at de skal overholde den sociale lovgivning.
Det undrer mig i øvrigt, efter at jeg også har hørt Fremskridtspartiet i forhandlingerne om finansloven, at lige præcis den vedtagelse hørte vi egentlig aldrig om, men den var måske gemt til det retoriske slagsmål her.
Det var i hvert fald ikke den, Fremskridtspartiet mødte op med i Finansministeriet, da man skulle fremlægge sine hovedkrav til en eventuel finanslovaftale.
Jeg vil godt sige til hr. Ole Sohn, at det er ikke, fordi vi har haft Arbejdsmarkedsreform 1 og 2, at vi har fået beskæftigelsesfremgangen; det er klart, at det er der også andre grunde til.
Men forudsætningen for, at beskæftigelsen har kunnet drives så højt i vejret, er, at arbejdsmarkedet har fungeret, og dét er på grund af arbejdsmarkedsreformerne.
Jeg vil gerne føre en diskussion med hr. Frank Aaen om, hvordan valget blev vundet, meget gerne.
Men ud over alt det, hr. Frank Aaen nævnte, vil jeg godt nævne én ting mere, som jeg ved var en væsentlig årsag til, at der var mange, der
bl.a. stemte på Socialdemokratiet: vi garanterede, at økonomien hang sammen, og at vi var i stand til at prioritere de offentlige udgifter.
Jes Lunde (SF), 1998-12-17:
Hr. Jan Petersen sagde, at nu var det jo ikke alle, der fik en nedgang efter det forlig, der er lavet, og det synes jeg sådan set man må give Socialdemokratiet ret i.
Det er jo ikke alle, der får en nedgang. Ret skal være ret.
Jeg kan da pege på de store jordbesiddere, som får en ganske stor lettelse i ejendomsskatten.
Jeg kan da også pege på nedsættelsen af erhvervsskatten for de store selskaber.
Aktieomsætningsafgiften - det er sikkert også en stor fornøjelse for mange aktionærer.
Vi kan også pege på de 100.000 kr., der gives til folk, der ikke har brug for efterlønnen.
Så jo, der gives da gaver rundt omkring; det er da ikke alle, der taber på det her.
Men det, der er det groteske, er jo, at samtidig med at alle de mennesker, der i forvejen har store jordbesiddelser, ejer virksomheder, ejer aktier, som ikke har brug for efterlønnen, får gaver, så er det helt andre, der skal betale. Det er kassedamen, der mister den lettelse, vi gav hende i pinsepakken, og mere til.
Det er førtidspensionisten, der sagtens kan risikere at tabe både på boligtilskud, på pensionsalder og på medicin.
Det er de laveste indkomster, det rammer, det her, og det er den nedslidte arbejdsmand, der ikke får så meget i efterløn, som han havde troet.
Det er dér, pengene tages, helt konsekvent.
Jamen kan hr. Jan Petersen ikke godt forstå, at det er svært at genkende Socialdemokratiet, når man laver sådan en fordelingspolitik her? Og ønsker Socialdemokratiet virkelig at føre den politik videre, også i det kommende år, eller er man parat til at erkende, at det her var altså galt, og det skal laves om?
Villy Søvndal (SF), 1998-12-17:
Det er også min sidste korte bemærkning.
Hr. Jan Petersen forstår ikke indignationen og spørger retorisk i sit sidste indlæg til mig: Hvem har sagt, at det får den virkning? Må jeg godt sige, at det ikke er specielt svært.
Det er den almindelige øvelse, der hedder at lægge tal sammen, nemlig: Hvad er virkningen af samtidig at skære i boligydelsen, forhøje kontingentet, fjerne skatteværnet i højskattekommunerne, forringe medicintilskudsordningerne og forringe kontanthjælpsordningerne?
Hvis man lægger det sammen, kan man lave en top-ti-liste og se, hvem der bliver ramt hårdest af det her.
Det gør, som det ser ud nu, dem på pension, på den højeste førtidspension.
Derefter kommer i rækkefølge: unge kontanthjælpsmodtagere, så kommer lavtlønspar med to børn, der bliver ramt af nedskæring i boligstøtten og samtidig af det forhøjede kontingent, så kommer folkepensionisterne, osv.
Jeg vil sige til hr. Jan Petersen, at det da ikke er specielt besværligt at regne ud.
Det, jeg synes er forstemmende efter næsten 14 dages debat, er, at man stadig væk fornægter, at tallene har den her virkning, selv om enhver, der kan lægge sammen og trække fra, kan regne ud, at det har de. Jeg kan godt sige til hr. Jan Petersen, at det er derfor, vi hæver stemmen i SF.
Vi hæver stemmen, fordi I er kommet i dårligt kammeratskab.
Der er nogle, der har været med til at lave noget, der gør, at det her ser utrolig dårligt ud for enhver lavindkomstgruppe i Danmark.
Havde I virkelig forventet, at SF ikke havde sagt noget til det?
Pia Kjærsgaard (DF), 1998-12-17:
Jeg vil godt med det samme sige til hr. Jan Petersen: Ja, Dansk Folkeparti ønsker, at folkepensionisterne får bedre økonomiske vilkår, end de har for nærværende.
Så spurgte den socialdemokratiske ordfører på et tidligere tidspunkt, hvor vi vil få pengene fra.
Jamen Socialdemokratiet har jo nogle favoritter, nogle kæledægger her i samfundet.
F.eks. bruger man 30 mia. kr. hvert evig eneste år på de fremmede i Danmark, og her er det et mål for Dansk Folkeparti, at vi gerne vil skære ned her til fordel
for vore egne, som godt kunne trænge til at få noget mere
Og så vil jeg godt spørge Socialdemokratiet: Er det egentlig ikke et paradoks at sidde på regeringsmagten efter valget i marts og vide - når man tænker på de vælgere, som Socialdemokratiet havde, og når man tænker på hele efterlønsproblematikken - at hvis der var kommet en borgerlig regering, som det jo så meget ud til, og som havde haft Dansk Folkeparti som parlamentarisk grundlag, var der ikke sket de forringelser af efterlønnen?
Er det egentlig ikke en ejendommelig situation for Socialdemokraterne?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1998-12-17:
Spørgsmålet må jo stilles: Hvordan var det nu, regeringen udtrykte sig i store plancher, da den præsenterede efterlønnen: »Efterlønnen er sikret for dig og for fremtiden«?
Men den nye og moderne, og jeg ved snart ikke, hvad det hedder, efterløn, som nu er blevet en realitet med konservativ medvirken, hvad er det egentlig for en størrelse?
Hvor lang tid gælder den?
Hvornår er det, den skal afskaffes, hvis det står til De Konservative?
Vi har hørt så mange meldinger, og vi har hørt regeringen bryste sig af, at nu står der seks partier bag en fremtidssikring af efterlønnen.
Men det, vi har kunnet læse i medierne fra den konservative leder og de konservative ordførere, som siger det modsatte, er det det, der står til troende, eller er det det, som regeringen siger om fremtidssikringen af efterlønnen?
Mariann Fischer Boel (V), 1998-12-17:
Jeg skal på udvalgets vegne meddele, at udvalget, efter at lovforslaget ved anden behandling blev henvist til fornyet udvalgsbehandling, har haft lejlighed til at stille spørgsmål til erhvervsministeren, som denne har besvaret skriftligt.
Jeg skal herefter oplyse, at et flertal af alle udvalgsmedlemmer med undtagelse af Fremskridtspartiets medlem indstiller lovforslaget til vedtagelse i den affattelse, det ligger i efter anden behandling, mens et mindretal, og det er Fremskridtspartiets medlem af udvalget, indstiller lovforslaget til forkastelse.
Pia Gjellerup (S), 1998-12-17:
For det første vil jeg gerne takke for den smidige behandling, som udvalget har valgt i denne her sag, som gør, at vi kunne blive færdige, inden vi slutter årets arbejde.
Det er jo ikke så lang tid siden, vi havde første behandling, og det er også den, der inspirerer mig til at give nogle bemærkninger her ved tredjebehandlingen, hvor vi står over for en vedtagelse med et meget bredt flertal.
Vi har undervejs i behandlingen fået afklaret og understreget nogle spørgsmål, der kunne være vedrørende habilitet.
Vi har fået afklaret og præciseret nogle forhold
vedrørende miljø og etik, som svarer til, hvad vi har understreget i sammenhæng med udviklingsselskaber tidligere.
Og så har vi fået afklaret en diskussion, hvor vi under førstebehandlingen efter min mening stod over for hinanden på en urimelig måde, men som vi så undervejs heldigvis har fået afklaret og er landet i en pæn forening, nemlig i spørgsmålet om, hvilken form for styring VækstFonden skulle være under.
Nu ligger det klart, at i den overordnede prioritering og principperne har såvel minister som Folketing et ansvar, som vi også nu har nogle formelle retningslinjer, nogle formelle regler at gøre gældende i forhold til.
Og så har vi qua den diskussion også fået understreget, at konkrete beslutninger om virksomheder, brancher og produkter stadig er og skal blive ved med at være selvstændige beslutninger i VækstFonden.
På den måde har vi fået skabt klarhed over en diskussion, som jeg synes der var grund til at få skabt klarhed over efter den modsætning, der lå ved førstebehandlingen, så vi nu har fået skabt et effektivt erhvervsfremmeinstitut, som for fremtiden har en lang række redskaber at gøre brug af til gavn for en kreativ og spændende, perspektivrig udvikling i dansk erhvervsliv.
Peter Duetoft (CD), 1998-12-17:
Efter afstemningen i går over de mange ændringsforslag, der var stillet til finanslovforslaget for 1999,
har vi haft et møde i Finansudvalget med henblik på en teknisk gennemgang af afstemningsresultaterne.
Jeg kan herefter på det samlede Finansudvalgs vegne meddele, at denne gennemgang ikke har givet anledning til bemærkninger, eller til at der stilles yderligere ændringsforslag. Finanslovforslaget kan derfor nu indstilles til fortsat behandling.
ikke mindst til Finansudvalgets sekretariat og de fire medarbejdere i sekretariatet
De har igen i år gjort et utroligt stykke arbejde.
De har på trods af meget snævre tidsrammer og på trods af mange ændringsforslag fået det til at fungere, og der er grund til endnu en gang at sige, at den del af vores system jo i ekstrem grad viser, at de i en meget travl periode kan fungere til alles tilfredshed.
Så jeg vil godt på udvalgets vegne sige tak til medarbejderne i sekretariatet.
Jeg vil også gerne sige tak til Finansministeriets medarbejdere og de medarbejdere, der er i andre ministerier, der i løbet af finanslovdrøftelserne og i løbet af finanslovbehandlingen har været meget effektive og dygtige til både at svare på spørgsmål og give baggrundsmateriale, der har gjort, at forhandlingerne - både i udvalget og i de politiske forhandlinger - har været ganske glimrende.
Og så vil endelig jeg gerne sige tak til udvalgets medlemmer, fordi udvalgets medlemmer også har vist en velvilje i den praktiske side, og så kan vi jo vende tilbage
til den politiske diskussion efter dette.
Jes Lunde (SF), 1998-12-17:
Regeringen har lavet et voldsomt indgreb i efterlønnen på trods af afgivne løfter.
Man har især forringet efterlønnen kraftigt for den nedslidte arbejdsmand, ham, som efterlønnen lige præcis var lavet for, og det har selvfølgelig fremkaldt en stærk reaktion i befolkningen, som SF mener er både fuldt berettiget og forståelig.
Det gælder også, når man forhøjer a-kasse-kontingentet på en måde, der er absolut dyrest for de laveste indkomster, en meget asocial måde at gøre tingene på, og når man så oven i købet samtidig deler milliardvis af kroner ud til de allerstørste selskaber her i landet, ja, så er det svært at se logikken i den socialdemokratiske politik efterhånden.
Det forlig, man har lavet, er asocialt, socialt skævt fra den ene ende til den anden.
Derfor vil jeg gerne benytte lejligheden her ved starten af debatten til at spørge Socialdemokraterne: Er man parat til at lave social genopretning i det nye år?
Er man parat til at kigge på de beregninger, SF har fremlagt, der viser, at der er mange med lave indkomster, der taber i tusindvis af kroner på det her?
Vil man kigge på det sammen med SF i det nye år, eller har man tænkt sig at vende det døve øre til kritikken og lade galluptallene blive ved med at rasle nedad?
Frank Dahlgaard (KF), 1998-12-17:
Den socialdemokratiske ordfører sagde, at vi står med en sund økonomi.
År for år er overskuddet faldet.
Nu er det underskud.
Er det udtryk for en sund økonomi?
Jeg vil også gerne spørge, om det er udtryk for en sund økonomi, at gælden til udlandet nu er voksende og ifølge vismændene vil passere 300 mia. kr. i opadgående retning i løbet af ét år.
Og jeg vil spørge hr. Jan Petersen, om det er udtryk for en sund økonomi, at dansk erhvervslivs konkurrenceevne systematisk år efter år i Nyrupregeringens levetid er blevet forringet sådan, at år efter år gennem de sidste seks år har dansk erhvervsliv tabt markedsandele.
Er det udtryk for en sund økonomi?
Kim Behnke (FP), 1998-12-17:
Det første drejer sig om den hastighed, hvormed Socialdemokratiet viste handlekraft til at få ændret på efterlønsreglerne.
For seks år siden fremsatte Fremskridtspartiet første gang forslaget om, at der skulle ske reguleringer af ministerpensionerne.
Vi har fremsat det igen i den her folketingssamling.
Det har stadig væk
ikke fundet nogen afgørelse.
Det har taget mere end seks år at finde ud af, hvad man skal gøre ved at få reguleret ministerpensionerne.
Kan hr. Jan Petersen forklare, hvordan det kan lade sig gøre, eller rettere sagt ikke kan lade sig gøre, når man samtidig har spørgsmålet omkring efterlønsmodtagere, som man kan klare i løbet af ganske kort tid?
Så endelig det forslag til vedtagelse, som hr. Jan Petersen selv var med til at vedtage den 25. juni 1998.
Et enigt Folketing vedtog en vedtagelse, som bl.a. betød, at man skulle få problemet med efterlønsmodtagere og alle mulige andre, pensionister osv., som står og mangler boliger, bragt i orden.
Det var den 25. juni, et enigt Folketing vedtog det forslag til vedtagelse.
Jan Petersen (S), 1998-12-17:
Må jeg starte med hr. Frank Dahlgaard.
Jo, der er sund økonomi i Danmark.
Det er eksperter, der ikke nødvendigvis bør være specielt loyale over for regeringen, faktisk ganske enige i.
I hvert fald siger de, at der ikke er nogen grund til panikindgreb over for betalingsbalancen.
Betalingsbalanceproblemet må vi jo sige er udtryk for i hvert fald to forhold.
Det ene er, at der er visse af vores eksportmarkeder, der ikke har det særlig godt, og visse af priserne, f.eks. på svin, er ikke i top.
Men vi har også et konkurrenceevneproblem; det er rigtigt.
Har man ikke det, når der er højkonjunktur?
Er det ikke det, der lige præcis præger
en højkonjunktur, at den bl.a. udløser lønstigninger?
Jeg tror i og for sig, at hr. Frank Dahlgaard kan kigge i sit eget partis historiebog og eventuelt tale med en af sine partifæller, der har været finansminister, om, hvad det er for problemer, man har med at gøre, når man har høj beskæftigelse.
Det, der er forskellen på det, der blev gjort af konservative finansministre i 1980'erne, og det, der sker nu, er, at her bliver der grebet ind i tide.
Det gør der også over for betalingsbalancen.
Jeg har lidt svært ved at forstå, at det specielt skulle være en angrebsflade fra De Konservative, der jo stadig væk har rekorden i at levere betalingsbalanceunderskud i Danmark.
Den rekord har vi ikke tænkt os at slå.
Hr. Jes Lunde spørger mig, om vi er parat til at lave social genopretning i det nye år.
Vi har lavet et forlig, der afgør de ting, som er aftalt i papirerne.
Vi er altid optaget af, hvordan den sociale balance er i landet, og at Danmark har en fornuftig fordelingspolitik.
Det er altid Socialdemokratiets opgave at være med til at sikre det.
Det betyder ikke, at vi ikke udskriver regninger.
Det gør vi.
Vi udskriver regninger for det, det koster, bl.a. en kontingentregning.
Den er ikke smuk, men den er nødvendig for at finansiere et gode, som er ganske flot at have, nemlig en efterlønsordning fortsat.
Så jeg vil ikke give hr. Jes Lunde tilsagn om, at vi går ind i januar-februar måned og begynder at diskutere forskellige hjørner dér.
Der kommer lovforslag på bordet omkring pension, der kommer lovforslag på bordet omkring efterløn, og dér kan der blive en konkret diskussion, men udgangspunktet er, at der er lavet et forlig, og at det forlig indholdsmæssigt selvfølgelig skal føres igennem.
Aage Frandsen (SF), 1998-12-17:
Når man aftaler vidtgående ændringer, må det vel også være nærliggende at vide, hvilke konsekvenser de har, og jeg undrer mig lidt over, at man ikke i Socialdemokratiet har været interesseret i nogle beregninger, der kunne vise noget om den konkrete betydning for det enkelte menneske. Socialdemokratiske ordførere, bl.a. den politiske ordfører, hr. Buksti, har flere gange været fremme med synspunktet om, at den langtidsledige, der går på efterløn, tjener på det.
Men vi har jo ikke fået
regeringens beregninger, og vi har heller ikke set, om Socialdemokratiet har lavet beregninger
Men det går vi ud fra, siden man fremfører synspunktet så bastant.
Vi har lavet vore beregninger, og helt konkret har vi indregnet kontingentsatserne og er gået ud fra, at man går på folkepension allerede som 65-årig.
Vi har konstateret, at den eneste, der tjener på det, er den enlige, der tjener 6.000 kr. over en periode, hvis vedkommende går af som 60-årig.
Den gifte taber derimod 25.000 kr., og hvis vedkommende venter med at gå af, altså ikke går af som 60-årig, men senere, taber den pågældende også på det.
Det samme gælder i øvrigt også for den enlige.
Derfor vil jeg sige, at påstanden om, at den nye ordning er til gavn for de langtidsledige, holder altså kun i ét tilfælde: den enlige, der går af som 60-årig.
Den holder ikke, hvis vedkommende går af efter at være fyldt 60, og den holder ikke, hvis der er tale om en gift person.
Kan hr. Jan Petersen bekræfte, at disse tal er korrekte?
Egil Møller (DF), 1998-12-17:
Hr. Jan Petersen indledte sin ordførertale med at nævne, at denne finanslov rører ved vores velfærdssamfund, og, tilføjede han senere i sin ordførertale, vi vil forandre noget.
Ja, det må man nok sige.
Finansloven er jo en prioritering af indtægter og udgifter, og jeg kan så konstatere, at den socialdemokratiske ordfører accepterer ringere vilkår for folkepensionister og andre svage grupper, når Socialdemokratiet skal prioritere.
Sådan prioriterer vi ikke i Dansk Folkeparti.
Vil hr. Jan Petersen bekræfte, at mange folkepensionisters velfærd vil blive forringet netop ved, at man nedbringer boligydelsen og boligstøtten?