Morten Homann (SF), 2003-02-04:
I SF deler vi selvfølgelig målsætningen med dels at få effektiviseret hele skatteadministrationen, men altså også helt konkret at få reduceret antallet af skatteankenævn.
Man står så med to lidt modstridende hensyn i den forbindelse.
For det første er det rigtigt, at det er nødvendigt at have nogle ankenævn, som har en vis sagsmængde og en vis rutine, sådan at man får en rimelig retssikkerhed som borger, når man klager over sin skat til ankenævnene.
Det kræver, at de har en vis størrelse.
Der er en vis sagsmængde, som kommer igennem klagebehandlingen i løbet af et år.
Omvendt, kan man sige, må nævnene heller ikke blive så store, at det går ud over kvaliteten af sagsbehandlingen, så man ikke har tid til at gå ordentligt ned i de enkelte sager og få givet borgeren en ordentlig og grundig behandling af sagen. Derfor synes jeg, at opgaven i det her er at finde et rimeligt niveau, en mellemstørrelse, hvor man slipper af med de meget små skatteankenævn, som helt åbenlyst kan have nogle problemer med rutinen, og finder en mellemstørrelse, så borgerne får retssikkerheden og den grundige behandling på én gang.
I SF har vi heller ikke nogen principiel holdning til, om ankenævnene skal betjenes af et sekretariat, som er kommunalt eller statsligt.
Jeg tror, at man skal have en ret finurlig smag for at kunne gå op i sådan en sag.
Men med den centralisering af sekretariaterne, der lægges op til, løber man ind i det problem, at de kommer til at ligge, som jeg også har været inde på, under samme hat som tilsynsmyndigheden.
Og det giver i hvert fald stensikkert et retssikkerhedsmæssigt problem.
sådan nogle velfungerende systemer.
Og det synes jeg ikke der er nogen der kan være tjent med.
I stedet for vil det være et rimeligt krav at stille, at de, som er beskæftiget i sekretariatet, er friholdt for også at arbejde i en skattelignende eller en tilsynsførende myndighed.
Punktum.
Så er der et frit spillerum for at organisere sekretariatsbetjeningen, så man gør det mest effektivt og med den største kvalitet i arbejdet.
Man risikerer ikke at ødelægge de steder, hvor man har løst problemerne.
Og man løser det problem, som skatteministerens forslag rejser, nemlig at man har sekretariatsbetjeningen under samme ansvarsområde som tilsynsmyndigheden, som altså er et ganske alvorligt retssikkerhedsmæssigt problem, som jeg tror, det er vanskeligt at finde paralleller til i den offentlige forvaltning i øvrigt.
Så vil jeg sige, at det økonomiske grundlag, der er for den her centralisering og statsliggørelse, mildt sagt er tvivlsomt.
Man kunne jo godt få den tanke, at det her forslag skulle være med til via DUT-ordningen at overføre penge fra kommunerne for at kompensere for de meget massive besparelser, der har været i Told og Skats egen organisation.
Den tanke kunne man godt få.
Det ville selvfølgelig være ubehageligt, hvis det er sådan, det foregår, ikke mindst af den grund, at det ville gå ud over den kommunale velfærd.
Hvis man skulle ud at spare de her i størrelsesordenen 50 mio. kr. i kommunerne,
så er det svært at forestille sig, at det kunne ske fuldstændig uden at berøre antallet af skolelærere, normeringen i daginstitutionerne, hjemmehjælpen osv.
Det er klart, at det her vil få nogle velfærdsmæssige konsekvenser.
Og hvis man i hvert fald skal tage bemærkningerne til troende, så er det ikke det, der er hensigten med forslaget.
Så hvis det virkelig er det, der er hensigten, så forventer jeg selvfølgelig, at vi kan møde hinanden på det her punkt og finde en løsning, hvor vi ikke pålægger kommunerne den her ekstra udgift, den her ekstra besparelse, som kan gå ud over velfærdsordningen.
Endelig er der selvfølgelig nogle praktiske forhold omkring udpegningen af medlemmerne til de fælleskommunale ankenævn, der skal på plads.
Så på baggrund af alt det her vil jeg sige, at vi i SF deler mange af intentionerne bag disse ting.
Jeg vil vælge at se det på den måde, at jeg tror, der er sket nogle svipsere undervejs i den konkrete behandling af forslaget især omkring spørgsmålet om sekretariatsbetjening og spørgsmålet omkring økonomi.
Men vi er meget indstillet på at gå ind i en konstruktiv drøftelse af, hvordan vi kan nå videre med det, sådan at vi kan få en effektivisering af skatteankenævnene.
Jeg synes, det er nødvendigt, og jeg synes, det ville være synd, hvis man på forhånd har lagt sig fast på, at det skal ske på en bestemt måde, især hvis det går ud over den kommunale velfærd og retssikkerheden.
Det ville være synd.
Så SF er positivt indstillet, hvis skatteministeren vil gå ind i en konstruktiv dialog om at løse de problemer, der er i forslaget.