runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Keld Albrechtsen (EL), 2004-10-20:
Al respekt for Aabenraa, men den er vel næppe blandt de største i landet, hvis vi skal helt ind til kernen i den her sag.
Og der står – det vil jeg godt bede ministeren bekræfte – at i den her særlige byfornyelsespulje handler det om fremme af integration og om at modvirke ghettodannelse.
Det står meget klart og tydeligt i ministerens eget papir: modvirke ghettodannelse.
Hvordan gør man det?
Gør man ikke det ved at sende pengene derhen, hvor der er mest ghettodannelse?
Havde regeringen ikke det med på det tidspunkt, den gik ud og sagde mest for pengene alle mulige steder, mest miljø for pengene osv. osv.?
Her har man det modsatte princip, nemlig mindst muligt for pengene.
Jamen det er da det indtryk, det efterlader, også hvis man anvender ministerens egne kriterier.
Det er til at modvirke ghettodannelse, det er til at fremme integration.
Det er i de store byer, og det skal kunne gå i gang relativt hurtigt.
Jeg vil godt spørge ministeren: Er det ikke sådan i Århus, at projektet faktisk kunne gå i gang i dette øjeblik, hvis det var det, der gjaldt?
Så det opfylder, overopfylder, rent faktisk kriterierne.
Eva Kjer Hansen (V), 2004-10-20:
Jeg har naturligvis set på de forskellige projekter i forbindelse med den indstilling, jeg fik om, hvilke projekter der skulle imødekommes eller ej, og jeg står fuldstændig bag beslutningen om, at det er de projekter, der bedst lever op til kriterierne for udmøntningen af puljen, der også har fået bevilget penge.
Det er rigtigt, at der er eksempler på såkaldte ghettoområder, som ikke har fået del i puljemidlerne, men det er jo et spørgsmål om at vurdere ansøgningerne i forhold til de betingelser, der er sat.
Jeg skal også over for hr. Keld Albrechtsen fastslå, at den her pulje går til en særlig byfornyelsesindsats i problemramte områder i store byer, og den blev altså indført som led i forårspakken, som led i et beskæftigelsesinitiativ.
Det er på baggrund af diskussionen om, hvilke kriterier der skulle fastlægges for tildelingen, at det er blevet fastlagt.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-10-20:
Jeg vil godt spørge ministeren: Da ministeren fik den indstilling, gav den så anledning til nogen som helst spørgsmål fra ministeren?
Spurgte ministeren sine embedsmænd: Hvordan kan det være, at de tre boligafdelinger, som er kendt for at have de største sociale problemer og de største tendenser til ghettodannelse, nemlig Mjølnerparken, Vollsmose og Gellerup, tilsammen kun fik 5 mio. kr. af de 100 mio. kr. – 5 mio. kr. til Vollsmose, nul til Gellerup og nul til Mjølnerparken?
Gav det overhovedet ministeren anledning til at spørge sine embedsmænd: Hvorfor har I glemt dem, hvorfor er de ikke med?
Eller er ministeren en automat, der bare underskriver det, embedsmændene kommer med, uden at sætte hjernen i bevægelse?
Det er da det indtryk, sagen efterlader, for der er da ingen, der er ved sin fornufts fulde brug, som kan forestille sig, at ghettoproblemerne kan løses ved at bevilge 5 mio. kr. til at genoprette et butikscenter i Aabenraa, som kommunen har ladet forfalde.
Jeg synes altså, ministeren har et kolossalt forklaringsproblem.
Eva Kjer Hansen (V), 2004-10-20:
Århus har på lige fod med andre kommuner sendt nogle ansøgninger ind, og som sagt er der modtaget i alt 40 ansøgninger.
Jeg vil ikke begynde på en gennemgang af de forskellige projektbeskrivelser, men igen understrege, at der er foretaget en faglig vurdering, og til de, der bedst har levet op til kriterierne, er der så blevet bevilget penge efter puljen.
Men der kommer i øvrigt i løbet af denne uge begrundede afslag til de kommuner, hvis ansøgninger ikke har kunnet imødekommes.
Villy Søvndal (SF), 2004-10-20:
Jeg stillede socialministeren spørgsmålet, om hun ville redegøre for, hvilke kriterier en by som Århus’ ansøgning er faldet på, for når jeg forfølger mit almindelige kendskab til jyske forhold, står det meget klart for mig, at Århusområdet er et af de områder, der har store problemer med socialt belastede byområder – formentlig den by i Jylland, der har de største problemer.
Det er mit umiddelbare indtryk, når jeg vurderer jyske forhold, og derfor bad jeg ministeren redegøre for, hvorfor Århus var fuldstændig forbigået.
Jeg er jo heller ikke den eneste, der undrer mig.
Jeg har forstået, at hr. Eyvind Vesselbo deler samme undren, jeg har i øvrigt også forstået, at Århus’ borgmester, Louise Gade, er fuld af undren over det, og jeg vil godt have ministeren til at afklare den undren.
Hvad er det, der har gjort, at man har forbigået Århus fuldstændig ved uddelingen af penge til socialt belastede byområder?
Eva Kjer Hansen (V), 2004-10-20:
Jeg anerkender absolut mit ansvar for udmøntningen af midlerne, men det har været meget vigtigt for mig ikke at gå ind i sagsbehandlingen af de konkrete projekter, men netop lade det være en faglig vurdering af de projekter, der indkom.
Der er i alt kommet 40 ansøgninger til puljen.
Ansøgningsfristen var her i september, de 40 ansøgninger er blevet fagligt vurderet, og jeg har så fået en indstilling om, hvilke projekter embedsmændene vurderede levede bedst op til de kriterier, der er sat.
Den indstilling har jeg fulgt, og den står jeg fuldstændig ved, fordi jeg mener, der er tale om, at de projekter, der er blevet imødekommet, er dem, der rent faktisk på rigtig god vis lever op til de krav, der er fastlagt som kriterier for udmøntningen af puljen.
Men samlet er de 40 ansøgninger altså gået på et beløb på 518 mio. kr., og det siger sig selv, at når der kun er 100 mio. kr. til rådighed, skal der jo også foretages en prioritering blandt ansøgningerne.
Villy Søvndal (SF), 2004-10-20:
Igen tak for svaret.
Jeg antager, vi er enige om, at Århus er en stor by, og at der i Århus er områder med betydelige problemer.
Er de faldet på, at projekterne ikke indeholdt nytænkning, altså at det var ugeniale forslag, der kom fra Århus?
Det er det eneste kriterium, jeg kan se, de falder på.
Eller vil ministeren oplyse om, hvorfor Århus ikke blev tilgodeset?
Jeg forstår, at det er en rent faglig vurdering – det understregede ministeren til slut – men jeg antager, at ministeren samtidig anerkender sit ministeransvar for området, og at det er ministeren, der har ansvaret for fordelingen.
Eva Kjer Hansen (V), 2004-10-20:
Jeg kan oplyse hr. Villy Søvndal om, at geografien ikke er blandt de kriterier, der indgår ved udmøntningen af puljen, og det ville hr. Villy Søvndal også have været bekendt med, hvis hr. Villy Søvndal havde set det aktstykke, der ligger til grund for puljen på 100 mio. kr. Jeg kan nævne, at udvælgelseskriterierne, som jo er blevet offentliggjort i forbindelse med udmeldingen af puljen, er: Indsatsen skal foregå i problemramte by- og boligområder i store byer; den skal kunne sættes i gang relativt hurtigt; den skal være nytænkning og kunne anvendes af andre i byfornyelsessammenhænge; den skal inddrage borgere og private aktører; det skal være områdebaseret indsats og/eller bygningsorienteret indsats afhængigt af områdets behov; den skal indeholde overvejelser om, hvordan private parter og Landsbyggefonden kan inddrages i udviklingen af området, så behovet for offentlig støtte reduceres, og den skal styrke grundlaget for private investeringer i udviklingen af området.
Det er de kriterier, som meget klart fremgår af både aktstykket og den udmelding, der har været om kriterierne for puljen, og på baggrund af disse politisk fastlagte kriterier er der så foretaget en faglig vurdering af, hvilke projekter der bedst levede op til kriterierne.
Villy Søvndal (SF), 2004-10-20:
Tak for svaret.
Essensen af det var jo, at pengene skal tildeles socialt belastede byområder, og jeg har som allerede sagt også rost regeringen for at erkende, at det var en stor fejl, da man i sin tid fjernede de midler.
Grunden til, at man nu genindfører en lille del af dem, må være, at man anerkender, at det ikke var klogt at tage de midler væk fra de meget belastede boligområder, for der var jo ingen grund til at genindføre dem, hvis man ikke erkendte den fejl.
Men det, som jeg stadig synes står uklart,
er, hvorfor man lige præcis har valgt de geografiske områder, man har valgt.
Jeg vil spørge: Er det en helt forkert undren, hr. Eyvind Vesselbo giver udtryk for, eller kan ministeren forstå hr. Eyvind Vesselbos undren?
Eva Kjer Hansen (V), 2004-10-20:
Jeg skal starte med at understrege over for hr. Villy Søvndal, at der ikke er lavet nogen fejl overhovedet, heller ikke i denne sag.
Jeg bliver spurgt, efter hvilke kriterier projekterne til at modtage penge til bekæmpelse af ghettodannelse er udvalgt.
Jeg går ud fra, at det, hr. Villy Søvndal spørger til, er puljen til en særlig byfornyelsesindsats i problemramte områder i store byer, altså den pulje på 100 mio. kr., der blev afsat som led i regeringens forårspakke for at øge beskæftigelsen.
Der er altså ikke tale om en særlig ghettopulje, men om en pulje, der blev afsat i forbindelse med forårspakken.
Af det aktstykke, der ligger til grund for bevillingen, fremgår det, at midlerne skal anvendes til socialt belastede bykvarterer og andre særlige byområder, hvor der er store problemer af social, kulturel og fysisk karakter.
Hensigten med indsatsen med disse puljemidler er, at man kan starte en positiv udvikling i de pågældende områder og få afhjulpet de sociale problemer, der måtte være, herunder fremme integrationen af etniske minoriteter og modvirke ghettodannelse.
Der er fastlagt nogle klare kriterier for udmøntningen af puljen, som sker på baggrund af en forsøgsbestemmelse i byfornyelsesloven.
Villy Søvndal (SF), 2004-10-20:
En af de første ting, regeringen gjorde efter sin tiltræden, var at bortskære de statslige midler til boligsocialt arbejde i nogle af de mest belastede boligområder, vi har.
Derfor er det jo positivt, må man sige, at regeringen erkender, at det var en fejl og derfor tager fat på at gøre noget i de mest ghettoiserede områder, vi har.
Men jeg vil spørge socialministeren: Den måde, som midlerne, de 100 mio. kr., er fordelt på,
har jo vakt megen undren, ikke kun i SF, men også i mange andre partier, også Venstre.
Det, der har vakt undren, er, at en fjerdedel af midlerne er givet til ministerens boområde og valgområde, og derfor er spørgsmålet: Hvad er det for nogle kriterier ud over ministerens boområde, der har været anvendt og været det afgørende i den sammenhæng?
Det er jo i forlængelse af det forrige, hvor jeg må sige, at det umiddelbart undrer mig, at det ikke har undret socialministeren, at de steder, vi alle kender fra den offentlige debat og fra virkelighedens verden som de steder, der har den største samling af problemer, er blevet forfordelt.
Men jeg forstår, at det ikke undrer ministeren, og det betyder vel, at vi, næste gang der skal uddeles penge, kan opleve noget lignende.
Det må det jo betyde, fordi ministeren siger, at det her er lige efter bogen, og det betyder, at man vel også kører lige efter bogen næste gang.
Det synes jeg selvfølgelig er ærgerligt.
Det er jo fint for de områder, der har fået, men ærgerligt for de områder, der ikke har fået.
Det er specielt ærgerligt, hvis man kigger på Danmark og spørger: Kan det virkelig passe, at hovedparten af de sociale problemer er koncentreret i en trekant, der hedder Aabenraa, Kolding, Vejle?
Jeg bor der selv, og jeg må sige, at jeg er af den misopfattelse, at det faktisk er et af de stærke områder, jeg er bosat i.
Det vil jeg gerne give udtryk for, også for at forsikringsselskaberne ikke skal forhøje præmierne.
Men her har vi så en minister, der giver udtryk for det modsatte, nemlig at det er her, alle problemer er koncentreret.
Jeg forstår det ikke.
Eva Kjer Hansen (V), 2004-10-20:
Jeg kan bekræfte over for hr. Villy Søvndal, at det en anden gang vil være på tilsvarende vis.
Det går nemlig, som hr. Villy Søvndal selv siger, lige efter bogen.
Gid jeg kunne spørge modsat, for jeg ville egentlig gerne have haft at vide af hr. Villy Søvndal, hvad det er, jeg skulle have gjort anderledes.
Jeg har allerede i min besvarelse af det foregående spørgsmål kommenteret hr. Villy Søvndals sammenblanding af tingene, for der har været nogle meget klare kriterier her gående på, at det er på baggrund af en forsøgsbestemmelse, at man kan imødekomme projekterne.
Det vil sige, at det skal være noget nyt, det skal være noget innovativt, det skal være noget, andre kommuner vil kunne tage til sig, det skal være problemfyldte områder.
De her er ikke de mest problemfyldte områder, men det er der, hvor der er nogle problemer i et afgrænset område m.v., jf. de kriterier, som jeg tidligere har nævnt, og hvor det måske kunne være hensigtsmæssigt, at hr. Villy Søvndal tog fat i det aktstykke, der er, nr. 119, hvor det klart er beskrevet, hvad det er, der skal til, for at man kunne komme på tale til denne her pulje.
Som tidligere nævnt er der indkommet ansøgninger for 518 mio. kr., så der har jo skullet prioriteres mellem de 40 ansøgninger.
De projekter, som på allerbedste vis opfylder de her kriterier, er blevet imødekommet.
Og der er ingen tvivl om, at alle de projekter, der er blevet imødekommet, vedrører belastede områder.
Bl.a. i Aabenraa, Kolding og Vejle er det sådan, at det også er områder, som Landsbyggefonden har vurderet som problemramte områder.
Villy Søvndal (SF), 2004-10-20:
Jeg er sådan set ikke utilfreds med, at nogle ikke fik del i puljen, det synes jeg er fint, jeg er bare fuld af overraskelse over, at regeringen forbigår de områder, som har de største problemer, og jeg forstår, at sådan vil det også foregå en anden gang, fordi det her er, som ministeren siger, foregået lige efter bogen, og skal det gentages, bliver det på præcis samme måde.
De embedsmænd, der har deltaget i dette, mener jo selv, at de har levet op til alle de krav, ministeriet stillede til projekterne.
De har altså levet op til de kriterier, der er nævnt i aktstykke 119.
Jeg vil bare spørge: Har det ikke en enkelt gang strejfet ministeren, ligesom det har strejfet ministerens partifæller, både hr. Eyvind Vesselbo og også Århus’ borgmester, Louise Gade, at det er stærkt underligt, at når der skal uddeles midler til de mest belastede sociale områder, så forbigår man, selv om man har diskuteret, hvordan projekterne skulle se ud, de mest socialt belastede områder?
Er ministeren virkelig så standhaftig, at hun vil sige, at det her vil blive gjort præcis på samme måde næste gang?
Eva Kjer Hansen (V), 2004-10-20:
Ja, jeg er standhaftig i forhold til, at jeg også en anden gang vil gå fuldstændig efter bogen med henblik på at se på, hvad det er for nogle kriterier, der er fastlagt, for at man kan komme på tale til at få del i en pulje.
Det vil jeg gerne slå meget klart fast.
Jeg undrer mig over, at hr. Villy Søvndal ikke hører, hvad det er, jeg svarer, for jeg har ikke snakket om, at det er de mest belastede områder.
Det er belastede områder, der er et kriterium, og så er der en række andre kriterier.
Og jeg synes, det er vigtigt, at man går ind og vurderer ansøgningerne i forhold til, hvordan de så lever op til de kriterier, der er sat.
Og de to ansøgninger, der så har været fra Århus Kommune, har ikke været blandt dem, der bedst levede op til kriterierne.
Sandy Brinck (S), 2004-10-20:
Jo, det er dyrere.
Finansministerens egen undersøgelse viser, at der er blevet flere administrationsomkostninger ved at indføre det frie valg.
To tredjedele af den ældrepakke, som hr. og fru Jensen hjemme i stuerne havde håbet ville give noget mere omsorg i deres hverdag, er gået til bureaukrati.
Thor Pedersen (V), 2004-10-20:
Jeg skal være ærlig og sige, hvad der ligger bag.
Regeringen har bevilget 0,5 mia. kr. mere pr. år til ældreplejen, og det har efter kommunernes egen vurdering medført et samlet løft af den samlede kvalitet i den samlede ældrepleje og i den samlede hjemmehjælp.
Hvad enten man har valgt en privatleverandør eller har haft mulighed for at fastholde en kommunal leverandør, er der tale om et samlet kvalitetsløft.
Det er det, vi har givet pengene til, og jeg er glad for, at det, som vi har bidraget til, også udmøntes i en klar kvalitetsforbedring.
Det er klart, at alting koster noget, det gør det også at administrere folkepension og førtidspension, og hvad ved jeg.
Det koster også at administrere hjemmehjælpen, men i sig selv er det at vælge en hjemmehjælp fra et privat firma ikke dyrere pr. time.
Det, der koster noget, er at sikre, at borgerne får retten til selv at vælge, og her burde alle partier være indstillet på at sikre, at borgerne på alle områder altid har den største grad af ret til at vælge selv og dermed den mindste grad af umyndiggørelse, især de borgere, der har brug for hjælp fra andre.
Sandy Brinck (S), 2004-10-20:
Man kan selvfølgelig altid få en lang diskussion om, hvorvidt tingene må koste noget, men jeg har sådan set bare taget udgangspunkt i, at finansministeren har sagt, bl.a. til Pengemagasinet den 29. januar 2002, at frihed ingenting koster, og at det at have et frit leverandørvalg ikke gør tingene dyrere.
Jeg må bare konkludere, når vi nu har fået undersøgelser fra bl.a. finansministerens eget ministerium, at det gør det, og det er jo penge, som vi kunne have brugt på flere hænder i ældreomsorgen ude i de ældres hjem, hos de ældre selv.
Det er selvfølgelig en politisk prioritering, om man vil bruge pengene på at lave mere administration, eller om man vil bruge pengene på at lave mere omsorg ude hos den enkelte i den enkeltes hjem.
Mit valg er klart ude hos den enkelte, men regeringens valg er flere omkostninger til det administrative personale, og det er det jeg synes finansministeren skal sige åbent og ærligt til vælgerne, for så er jeg sikker på, at deres dom vil være klar.
Thor Pedersen (V), 2004-10-20:
Må jeg lige sige til det om, at frit valg ikke koster noget, at demokrati koster vel noget!
Men principielt gør man vel ikke indholdet af retten til selv at bestemme og retten til selv at kunne vælge op i kroner og øre?
Jeg vil gerne sige, at mig bekendt er der administrationsomkostninger ved alle offentlige sociale ydelser, det gælder selvfølgelig også for hjemmehjælp, og det gælder også for frit valgordningen for hjemmehjælp.
Men der er ikke, som spørgeren postulerer, tale om, at den administration tager penge fra selve plejeopgaven.
Det er forudsat, at der er en administration, og det er en del af selve ordningen, at man sikrer, at der er det frie valg.
Jeg vil også gerne sige her, at Ankestyrelsen offentliggjorde i juni i år en undersøgelse af implementeringen af det frie valg.
I denne undersøgelse giver et flertal af kommunerne udtryk for, at frit valg bidrager til klare forbedringer af hjemmeplejen og øger borgernes retssikkerhed i form af mere kvalitet og ensartethed ved tildelingen af hjemmehjælp og bedre muligheder for tilsyn og kontrol med kvaliteten i hjemmeplejen, så der er altså en gevinst på hele området.
Det er et tocifret milliardbeløb, der i dag bruges på hjemmehjælp, der er et samlet kvalitetsløft, og der er en meget stor gevinst.
Sandy Brinck (S), 2004-10-20:
Finansministeren har jo flere gange over for offentligheden sagt, at frihed ikke koster noget, og at det at kunne vælge leverandør ikke gør det dyrere.
Nu har finansministerens egen undersøgelse af frit valg-ordningen på ældreområdet imidlertid dokumenteret, at det faktisk koster noget, at det koster ikke så lidt, og at 86 pct. af kommunerne samtidig siger, at de administrative omkostninger ikke er en engangsforeteelse, men faktisk en varig forøgelse af administrationsudgifterne på ældreområdet.
Pengene går altså fra ældreplejen til administration.
Spørgsmålet er selvfølgelig interessant, fordi statsministeren under den seneste valgkamp gjorde en dyd ud af at stille de ældre i sigte, at nu ville de få en bedre hjemmehjælp, og at der ville blive mere tid og mindre stopurstyranni.
Men det er jo ikke det billede, der tegner sig, er det vel?
»Kan ministeren bekræfte, at administrationsudgifterne ved frit valg-ordningen på ældreområdet ikke er en engangsomkostning, men derimod en varig omkostning ved ordningen, som herved tager penge fra selve plejeopgaven over til administration?«
Eva Kjer Hansen (V), 2004-10-20:
Jamen der savner jeg et råd fra fru Lissa Mathiasen.
Jeg vil gerne have at vide, hvordan jeg skal undgå, at den tvivl kommer frem.
Alt er gået efter bogen i den her sag.
Alligevel bliver jeg konfronteret med fru Lissa Mathiasens kollega, der netop beklikker min troværdighed, der netop kommer med antydninger, og på hvilket grundlag kommer de antydninger?
Og jeg bliver i den grad berørt, når der er nogle, der vil beklikke min troværdighed, når jeg netop har sørget for at følge spillereglerne.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Lissa Mathiasen (S), 2004-10-20:
Ja, nu er det jo ikke kun mig, der har været lidt berørt af det.
Uanset hvilke beslutninger, der bliver taget, må det altid være ministerens ansvar, og det er det ansvar, som jeg har efterlyst at ministeren også vil tage på sig.
Så spørger jeg i den forbindelse – det var dér, spørgsmålet også lå: Er ministeren indstillet på at tage det ansvar?
To: I og med at man ikke selv vil tage ansvaret, og når man fra starten af fra ministerens side ikke siger, at kriterierne er overholdt, så har man rent faktisk fra ministerens side sået tvivl om, hvorvidt de projekter, der har fået tilskud i den syddanske region, herunder i Kolding, nu også har fået dem på et hæderligt grundlag.
Den tvivl skader os, den skader vores område, og derfor synes jeg, at ministeren om ikke andet så i hvert fald på baggrund af det, der er sket her, bør blive klogere, så vi næste gang undgår, at tvivlen overhovedet kan komme frem.
Eva Kjer Hansen (V), 2004-10-20:
Jeg ved ikke, hvad det er for en tvivl om min hæderlighed, fru Lissa Mathiasen henviser til.
Det, jeg blev konfronteret med, efter at puljen blev udmeldt, var fru Lissa Mathiasens kolleger, der på jeg ved ikke hvilket grundlag kom med antydninger om, at der var tvivl om min hæderlighed i den her sag.
Så hvis der er nogle, fru Lissa Mathiasen har brug for at drøfte det her med, så skal hun måske skele til sine egne kolleger.
Jeg har, som det er blevet fremhævet mange gange i dag, klart taget ansvaret for denne her udmøntning.
Det står jeg fuldstændig ved.
Jeg har fået en indstilling, jeg har ikke ændret i den.
Jeg har stor respekt for det arbejde, mine embedsmænd har foretaget i forbindelse med en egentlig sagsbehandling af de forskellige projekter.
Jeg synes, det ville have klædt dem, der har deltaget i debatten, hvis de var gået ind og havde læst aktstykke nr. 119, hvor det klart fremgår, hvad det er for nogle kriterier, der er blevet fulgt i forhold til udmøntningen af denne her pulje.
Så jeg ved ikke, hvad det er, der er sket, som fru Lissa Mathiasen hentyder til, som jeg skulle have gjort anderledes, eller som jeg skal tage ved lære af.
Jeg har netop fastholdt en meget klar arbejdsfordeling i, at vi politisk fastlægger kriterierne, at det bliver vurderet fagligt af embedsmændene, og så står jeg fuldt ud til ansvar for den indstilling og den udmøntning, der har fundet sted.
Regeringen har jo præsenteret en ghettohandlingsplan med en lang række initiativer, som vi er i gang med.
Jeg er selv i gang med et par lovgivningsinitiativer, bl.a. i forhold til at give kommunen større anvisningsret i boligområder, og jeg er også i gang med lovgivningsinitiativ i forhold til det, vi kalder sideaktiviteter, nemlig muligheden for at etablere erhverv i de belastede områder.
Så der er en række initiativer på vej til at følge op på de ghettoproblemer, der måtte være rundtomkring.