runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Hanne Severinsen (V), 2000-02-09:
Det er selvfølgelig klart, at der er detaljer i alt, men der er jo også noget overordnet.
Og er det trods alt ikke statsministerens ansvar, den overordnede politik, hvor man netop gerne vil fremme landdistrikterne og den bedre fordeling?
Så det må jo være statsministerens overordnede forpligtelse, at man rent faktisk fører en politik, som godt nok er mange små detaljer, men som i praksis rent faktisk betyder en centralisering.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-02-09:
Jeg har forstået på statsministeren, at vi skal bevæge os lidt væk fra det dér drilleri og de dér ting
, og det er faktisk en saglig diskussion, det her, og det er også det, Dansk Folkeparti lægger op til her i spørgetiden i dag: at få en saglig diskussion om de her forhold.
Altså når man fra EU-landenes side går ind i forventning om, at der måske i fremtiden kan ske noget, som man ikke er tilhænger af, og ønsker at sætte Østrig på plads,
må det jo betyde, hvis der så skal være konsekvens i det, at man også fra statsministerens side - som har været tilhænger af den her aktion over for Østrig - er tilhænger af en lignende aktion over for et hvilket som helst andet EU-land, som får deltagelse af nogle personer, som har udtalt sig om noget i en retning, som man ikke bryder sig om. Der kan jo være mange lande, og nu har vi så nævnt Danmark i det konkrete spørgsmål, for det er jo selvfølgelig interessant at kende statsministerens holdning til det.
Men vi kunne jo også nævne andre lande, hvor tidligere fascister eller tidligere kommunister har ytret ønske om totalitære regimer eller stået for totalitære regimer.
Hvis sådan nogle mennesker er med i regeringsapparatet, bør man så ikke fra statsministerens side tage nøjagtig samme afstand til sådan nogle begivenheder, som man har gjort i forhold til Østrig?
Det er lidt det her med, at vi jo ikke skal sige fra og vi skal ikke blande os uden om, og hvis man tier, så samtykker man, og alt, hvad statsministeren ellers har været ude med.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2000-02-09:
Forstå mig ret: Jeg tror simpelt hen, at den bedste metode til at håndtere de spørgsmål, som stilles om den lokale placering af KVU og de beslutninger, der blev truffet, den bedste måde at håndtere en god debat om det på og få belyst spørgsmålene er at tage kontakt direkte til undervisningsministeren.
Jeg skal gerne nævne for undervisningsministeren, at vi har haft disse spørgsmål her i dag, men jeg tror simpelt hen, jeg vil sige til både den første og den anden spørger, at vi får et bedre belyst grundlag, hvis der tages en direkte kontakt til undervisningsministeren.
Det er også den måde, vi plejer at gøre det på.
Hvis det er skattespørgsmål, så henvender man sig til skatteministeren, og hvis det er andre spørgsmål, så er det de relevante ressortministre, man henvender sig til.
Hun har jo også været til en spørgetime for ganske nylig, og da var der ikke så mange spørgsmål om disse temaer.
Så Folketinget kan være helt sikker på, at min regerings ministre gerne deltager i debatter også om KVU. For mit eget vedkommende har jeg egentlig ikke mulighed for at kommentere det i detaljer.
Jeg har stor respekt for Kolding, jeg har stor respekt for Sønderjylland, det er slet ikke det, vi diskuterer, men vi er langt inde i et ansvarsområde for en bestemt minister, og den konkrete dokumentation tror jeg konkret og bedst håndteres i en direkte dialog mellem den pågældende ressortminister og Folketingets medlemmer.
Jeg har for den sags skyld derfor heller ikke mere at føje til dette spørgsmål.
Else Winther Andersen (V), 2000-02-09:
Dermed hører jeg, at statsministeren ikke ser, at der er et problem i, at man laver en skævvridning ved tildeling af KVU-uddannelserne, sammenholdt med regeringens egen Landdistriktsredegørelse, hvor der virkelig står, at man vil udbyde disse uddannelser regionalt.
Det må statsministeren da forholde sig til, til sin egen Landdistriktsredegørelse, hvis han ikke vil forholde sig til undervisningsministerens område.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2000-02-09:
Jeg må sige til fru Else Winther Andersen, at det har jeg ikke noget grundlag for at forholde mig til.
Det er undervisningsministeren, der har det ansvarsområde, og det ville være helt forkert af mig at blande mig i detaljer om det. Jeg vil næsten foreslå fru Else Winther Andersen: Tag en runde med undervisningsministeren, stil et par spørgsmål, gerne på skrift!
Så kommer der et fyldigt og uddybende svar.
Det tror jeg er det bedste.
Else Winther Andersen (V), 2000-02-09:
Så vil jeg gerne have statsministeren til at forklare, hvordan det hænger sammen med, at der i Sønderjylland og hele vejen op gennem Vestjylland er meget få af de korte videregående uddannelser, og hvordan det hænger sammen med, regeringens egen målsætning i Landdistriktsredegørelsen fra 1999, hvor der på side 9 står, at det er regeringens målsætning med de korte og mellemlange videregående uddannelser at yde kvalitet og at bevare et geografisk bredt udbud af uddannelser.
Og det er jo ikke bare i Jylland, det er galt, det er også på Bornholm og i Vestsjælland, at der virkelig er sket en skævvridning af Danmark.
Det vil jeg gerne have statsministeren til at forholde sig til.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2000-02-09:
Til fru Else Winther Andersen: Der er ikke nogen undervisningsminister til stede, men det burde der jo egentlig være, for har fru Else Winther Andersen overvejet, at hvis jeg skulle besvare spørgsmål inden for samtlige ministres forskellige ansvarsområder, ville det tage en hel del tid? Men jeg kan sige, at for det første er der jo fremgang rundtomkring i vores amter.
Det er jo ikke det billede, vi har af Danmark, at der kun er beskæftigelsesfremgang eller økonomisk fremgang i en bestemt del af Danmark.
Ser vi på de sidste 7 år, har der jo været fremgang over hele linjen - i lidt forskelligt tempo, men alligevel.
For det andet: Det grundlag, som undervisningsministeren har truffet sine afgørelser på,
har jeg fået oplyst af undervisningsministeren drejer sig om de nye, landsdækkende, korte videregående uddannelser i KVU-reformen, som blev vedtaget med støtte af alle Folketingets partier i 1997.
Og fra den 1. august 2000, har jeg også fået oplyst af undervisningsministeren, udbydes der så 13 nye KVU-uddannelser i 27 byer.
Placeringen er valgt ud fra en samlet afvejning af både regionale og kvalitative hensyn.
Else Winther Andersen (V), 2000-02-09:
Jeg vil gerne udbygge spørgsmålet til statsministeren lidt: Er det statsministerens holdning, at man med den måde, man har tildelt KVU-uddannelserne på, tilgodeser den brede dækning af uddannelser i stedet for den skævvridning, som vi kan se der er i dag?
»Vil statsministeren redegøre for, hvordan den seneste fordeling af KVU-uddannelsessteder stemmer overens med regeringens generelle regionalpolitik, herunder navnlig den forfordeling af disse uddannelsessteder, hvor adskillige i forvejen hårdt ramte regioner, hvad angår uddannelsesinstitutioner, erhvervsliv og antal yngre indbyggere, også er blevet frarøvet muligheden for at videreføre deres KVU-forløb?«
Birthe Skaarup (DF), 2000-02-09:
Jeg vil spørge statsministeren, om statsministeren vil prøve endnu en gang at tage disse korte videregående uddannelser op med undervisningsministeren.
Der er altså sket nogle ting, der er lidt uheldige.
Jeg kan bl.a. nævne en uddannelse i Kolding, som ligger på Kolding Købmandsskole, og det er design manager-uddannelsen.
Begrundelsen for at nedlægge den er, at undervisningsministeren siger, at den tilsvarende er på Kolding Tekniske Skole.
Men de to uddannelser er altså ikke ens, og jeg synes, det er lidt uheldigt, at man går ind og nedlægger en succesfuld uddannelse, for det er den på Købmandsskolen, og ikke har en tilsvarende erstatning i området.
Der er venteliste til den, og det er også sådan, at de unge studerende kan gå videre med denne uddannelse og studere i udlandet.
Jeg tror, man har gjort et fejlgreb ved at nedlægge den uddannelse, og jeg vil høre statsministeren, om han vil tage kontakt til undervisningsministeren om det her, for det er et problem.
Peter Skaarup (DF), 2000-02-09:
som EU-landene har haft, hvor man ikke blander sig i andre landes forhold.
Når man så alligevel blander sig i et medlemslands forhold og endda ikke spørger det pågældende medlemsland, men spørger alle mulige andre - jeg ved godt, at Danmark vistnok er blevet spurgt til sidst, men det er en anden sag -
så er det ikke en rimelig fremgangsmåde.
Og samtidig ser vi, efter at de her sanktioner mod Østrig nu er indført fra EU's side, at den portugisiske europaminister har udtalt, at det samme kunne komme på tale i forhold til andre lande.
Her er det så, jeg spørger statsministeren: Forventer statsministeren, at det vil blive brugt over for andre lande, og i pågældende tilfælde hvilke lande?
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2000-02-09:
Der er stillet 11 spørgsmål til mig i dag om samme tema.
Hvis jeg skulle give hr. Peter Skaarup et godt råd, ville det være: Tag enten alle spørgsmålene nu eller også i den rækkefølge, de selv er præsenteret i af hr. Skaarup.
Svaret er: Ethvert land, også Østrig, har en demokratisk ret til at sammensætte den regering, som landet ønsker, på et demokratisk grundlag.
Det er der ingen der anfægter.
Vi har så til gengæld pligt til at sige fra, hvis vi skønner, der skal siges fra over for synspunkter og holdninger.
Vi lever i en tid, hvor det er vigtigt, at det europæiske samarbejde ikke kun bygger på penge og indre markeder, men også bygger på værdier og holdninger og en bevidsthed om vores historie - en bevidsthed om, hvad det er, vi har været igennem - og et fællesskab, som naturligvis klart gør opmærksom på, hvad det er for værdier, vort samarbejde bygger på.
Det har jeg sagt næsten dag for dag i de sidste 8-10 dage, og det vil jeg gerne gentage i dag.
Enhver regering i Europa kan selvfølgelig dannes på et demokratisk grundlag, men andre lande, inklusive Danmark, har også pligt til at gøre opmærksom på, hvad deres holdninger er, hvis der er brug for at gøre opmærksom på det.
Hvis vi holder os til den konkrete situation omkring Østrig, så er vi gået ind i denne fælles holdning i fællesskab, og vi bliver i denne fælles holdning i fællesskab, og skal den ændres, så sker det i fællesskab.
Der kan i og for sig ikke siges så forfærdelig meget mere om det.
Det er det, der er kernen; det er det, der er realiteten.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-02-09:
Det afgørende for Dansk Folkeparti skal naturligvis ikke være, om vi får svar på de spørgsmål her under det spørgsmål, der nu er til besvarelse, nemlig S 1393, eller under S 1399, som mere direkte henholder sig til denne her problemstilling.
Men når vi snakker om værdier og holdninger, så bygger vores værdier og holdninger i Dansk Folkeparti altså på, at man straffer folk for deres gerninger.
Og efter EU's regler straffer man et land for dets gerninger og ikke ud fra en eller anden forventning om, hvad nogle går rundt og siger at de vil gøre, men for, hvad de rent faktisk har gjort.
Det er da en helt klar værdi, som jeg også troede at statsministeren delte: at man i forhold til personer og også i forhold til lande selvfølgelig dømmer dem for deres gerninger.
Og det er dér, jeg mener, at hvis statsministerens ord skal tages for pålydende, nemlig at man ikke skal dét, men at man skal dømme for tidligere udtalelser, må statsministeren da give Dansk Folkeparti ret i, at der er en lang række personer, som i dag er noget ved musikken i de europæiske lande, som statsministeren også skal reagere over for, men det har vi ikke set; dér er statsministeren påfaldende tavs.
Jens Rohde (V), 2000-02-09:
Jeg fik ikke svar på mit første spørgsmål, og i det hele taget synes jeg, det er en utrolig arrogance, statsministeren lægger for dagen i denne sag.
Det kunne jo godt være, der ikke var tale om trakasserier og kalkunjagt, men at man føler sig oprigtigt krænket på demokratiets vegne over den fremgangsmåde, som de 14 lande har benyttet her.
Statsministeren taler så meget om de menneskelige værdier, og der må jo være konsekvens i regeringens politik, så derfor vil jeg gerne vide, hvad det er for menneskelige værdier, der legitimerer de diplomatiske forbindelser, Danmark har med lande, der åbenlyst overtræder menneskerettighederne.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-02-09:
Undskyld, hr. formand.
I Enhedslisten mener vi, at der efterfølgende skal være en grundig debat om, hvordan landene kan reagere i en sådan situation, som er opstået i Østrig.
Vi mener nemlig ikke, at statsministrene greb tingene an på den rigtige måde, men vi mener til gengæld, det er vigtigt, at der bliver reageret, når der kommer en sådan regering til magten, som det blev tilfældet i Østrig.
Jeg vil gerne understrege, at Enhedslisten har ingen ønsker om at deltage i hr. Kristian Thulesen Dahl og fru Charlotte Antonsens kalkunjagt, men jeg vil gerne spørge statsministeren, om det ikke er korrekt, at den danske regering faktisk har talt med de andre regeringer i forbindelse med udformningen af sanktionerne, og at det her kom frem, at der faktisk ikke var et ønske om at indstille sanktionerne hos nogen af de andre regeringer, og at der endda var borgerlige regeringer, som ønskede at stramme sanktionerne i den nuværende situation.
Jeg synes, de oplysninger bør med i denne diskussion, fordi ...
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2000-02-09:
Til det første spørgsmål kan jeg sige: Danmark agter ikke at ændre signaler på nuværende tidspunkt.
Vi har jo at gøre med et parti og en partileder i Østrig, som i 1993 blev smidt ud af Det Europæiske Liberale Parti - som partiet Venstre i øvrigt er medlem af - fordi der blev givet udtryk for sådanne holdninger, at man ikke syntes, man kunne være i det samme fællesskab.
Vi har at gøre med en historie, hvor de ord, der bliver nævnt af samme parti i dag, var de ord, der blev nævnt dengang, og jeg er nødt til at sige til hr. Kristian Thulesen Dahl, at Danmark aldrig må være placeret på den forkerte side, når det gælder vores historie, og når det gælder vores fællesskab om de værdier, der er så grundlæggende.
Vi må aldrig ved at tie samtykke, vi må altid være klare i vores menneskelige værdier og holdninger
Jeg vil bare stilfærdigt gøre opmærksom på, hvad det er for en alvorlig situation, vi har,
hvor historisk vigtigt det er, at vi kæmper for Danmarks sag, for Danmarks historie, for Danmarks værdighed.
Fru Charlotte Antonsen skal vide, at socialministeren naturligvis deltager i de uformelle møder, og det er helt, som det plejer at være.
Charlotte Antonsen (V), 2000-02-09:
: Er der også tale om en fælles beslutning, når man fra dansk side ikke har ønsket at sende socialministeren og arbejdsministeren til det uformelle socialministermøde i EU?
Er det en fælles EU-beslutning, eller er der dansk enegang på det punkt, og hvad er baggrunden?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-02-09:
Nu er det nok ikke for meget at sige, at der hersker vild forvirring over, hvad de her sanktioner egentlig betyder, hvad man skal gøre, og sådan noget.
Men det, der er interessant i denne her sammenhæng, er jo, at når man holder fast i, at det skal være en fælles tilbagetrækning af sanktionerne, kan jeg vel gå ud fra, at regeringen har en meget tæt dialog med de andre EU-lande om, hvordan man i givet fald skal udføre sanktionerne, og hvor længe de skal vare.
Og tænk nu, hvis den østrigske regering faktisk viser sig at være en regering, der overholder spillereglerne, hvad så?
Sådan nogle overvejelser pågår vel også i regeringen, og derfor er mit spørgsmål: Har man en dialog med de andre EU-lande, hvordan er i givet fald den dialog, og hvordan går det med dialogen om at trække de bebudede sanktioner over for Østrig tilbage?
Det er jo det afgørende spørgsmål, når statsministeren siger, at Danmark ikke gør noget selv, men kun gør noget i en koordineret EU-aktion.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2000-02-09:
Spørgsmålet er i og for sig overflødigt, og det ved hr. Kristian Thulesen Dahl også godt.
Vi havde et møde i Det Udenrigspolitiske Nævn i går, hvor vi havde lejlighed til meget grundigt at drøfte disse ting, og jeg gav umiddelbart efter nævnsmødet udtryk for, at det agter Danmark ikke at tage initiativ til; det ville være et helt, helt forkert signal.
De politiske signaler, vi nu sender af sted til Østrig, er jo først sat i kraft på ambassadør- og regeringsniveau, og det ville være helt forkert, hvis vi nu løb vores vej fra fællesskabet og værnet om de grundlæggende menneskelige værdier.
Derfor vil Danmark ikke udsætte sig for at blive ridset i omdømmet og respekten for det danske samfund og vores parathed til at bære værnet om de fælles værdier.
Derfor vil Danmark ikke tage et initiativ på dette felt.
Nu skal vi se, hvorledes praktisk handling følger ord i regeringsgrundlaget.
Vi går frem i fællesskab, og vi holder
sammen i det europæiske samarbejde.
Så svaret er kort og godt som i går: Nej.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-02-09:
Statsministeren har lige for et øjeblik siden meddelt, at man kun i fællesskab vil trække sanktionerne tilbage, altså at de 14 EU-lande, som har iværksat den her EU-aktion over for Østrig, i givet fald i fællesskab skal trække sanktionerne tilbage
Så må jeg bede statsministeren om i sin besvarelse uddybende at forklare, om regeringen, altså Danmark, så tager initiativ til sammen med andre EU-lande at lave en fælles tilbagetrækning af sanktionerne.
»Vil statsministeren meddele sine EU-kolleger, at Danmark tilbagekalder sin medvirken i sanktionerne over for Østrig?«
Nej, men det overrasker mig såmænd ikke, at statsministeren tager det på den måde.
Det er jo efterhånden lidt pinligt at høre statsministeren eller læse statsministeren citeret for, at nu skal man holde op med indenrigspolitisk drilleri i den her sag, og at det er ganske forfærdeligt, at oppositionen har drevet - er det »kalkunjagt« på statsministeren?
Stakkels statsminister!
Det, vi oplever her i spørgetiden, er, at statsministeren ønsker at være formalistisk og siger, at spørgsmålet er stillet på en sådan måde, at han skal svare
sådan og sådan, og så har han svaret og vil ikke ind i nogen yderligere diskussion.
Hvad er ideen i det?
Jeg håber, at vi under de efterfølgende spørgsmål om den her sag får en anderledes saglig diskussion af indholdet, og hvilke konsekvenser den her beslutning får, og jeg håber, at statsministeren vil gå ind i besvarelsen af de spørgsmål på en anderledes saglig og seriøs måde end den, statsministeren har præsenteret indtil nu.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2000-02-09:
Jeg har svaret på spørgsmålet.
Min allerførste kommentar til hr. Kristian Thulesen Dahl var, at spørgsmålet er stillet på en sådan måde, at det ikke kan besvares anderledes end: Naturligvis ikke.
Vi synes ikke, det er ønskeligt, men det kan være nødvendigt en gang imellem.
Og nu er det så min afrundende kommentar til dette spørgsmål - der er jo 11 igen af slagsen: Det kan være nødvendigt en gang imellem at sige fra, at klargøre ens holdninger, og det er det, der er sket i det her tilfælde.
Der var øjeblikke i forrige århundrede, hvor det burde have været meldt klart, hvor man stod.
Det skal vi huske.
Det er derfor, vi siger fra, og det er derfor, vi må tage det skridt, som vi tager.
Og så har jeg ikke flere kommentarer til det spørgsmål.
Peter Skaarup (DF), 2000-02-09:
Jeg synes igen, at statsministeren ikke rigtig svarer på det, der bliver spurgt om.
Vi spørger: Finder statsministeren det ønskeligt, hvis man blander sig i andres regeringsdannelser?
Det svarer statsministeren ikke på.
Der kommer en lang søforklaring om, at det, der er sket, er så og så alvorligt, osv. osv., men der bliver ikke svaret på, om man finder det ønskeligt, at man blander sig i andres regeringsdannelser.
Her må vi altså - synes jeg - få statsministeren til at sige ja eller nej til det spørgsmål, og som jeg hører statsministeren, er holdningen i regeringen faktisk er et ja til, at man gerne vil blande sig. Så er det, vi spørger: Hvor ellers kunne man forestille sig at man skulle blande sig?
Der må jo være nogle spilleregler, som man ligesom agerer efter.
Er der nogle overtrædelser, må det medføre en eller anden sanktion, siger regeringen.
Må vi så ikke godt få at vide: Hvor er det så ellers rundt om i verden, man vil blande sig i regeringsdannelser? Må jeg ikke lige minde om, at hr. Henning Gjellerod har udtalt, at det her også kunne tages i brug i forhold til Danmark, og dér er det så, vores klare spørgsmål er: Vil regeringen tage initiativ til, at det også kommer til at ske over for Danmark under en kommende regeringsdannelse?
Ja eller nej.
Jens Rohde (V), 2000-02-09:
Det lyder jo meget besnærende og flot, alt det, statsministeren siger, men er det ikke korrekt, at regeringens linje over for store lande, der bevidst og meget klart overtræder menneskerettighederne, jo hidtil og i øvrigt altid har været dialog, dialog og dialog?
Og synes statsministeren ikke helt ærligt, at regeringen her skyder gråspurve med kanoner?
Jeg vil også gerne vide: Hvori består Østrigs egentlige forbrydelser?
Arne Melchior (CD), 2000-02-09:
Jeg vil gerne stille hele to ledende spørgsmål, og det er ud fra min opfattelse af sagen og min holdning.
Jeg synes, at statsministeren for det første har optrådt som et mandfolk og for det andet har gjort nøjagtig det, enhver anden tænkelig statsminister i Danmark ville have gjort i den situation, og jeg er dybt taknemmelig over, at statsministeren og regeringen og - som det jo nu viser sig - et kæmpestort flertal i Folketinget ikke nærer noget ønske om, at der skal ske ændringer i de trufne dispositioner på nuværende tidspunkt.
På denne baggrund vil jeg gerne stille to ledende spørgsmål, og det ene er: Føler statsministeren sig i godt selskab med sine mange regeringskolleger i og uden for Europa, bl.a. med de mange, som han har truffet denne disposition sammen med, nemlig de statsledere, der ligesom han selv er demokratisk valgt?
Og finder statsministeren, at en politikers udtalelser, altså de hensigter og bedømmelser, han giver udtryk for, er en del af den pågældende politikers gerninger, som han derfor godt kan bedømmes på?
Jacob Buksti (S), 2000-02-09:
Jeg skal høre, om statsministeren kan bekræfte, at Jörg Haider, lederen af det østrigske Frihedsparti, skulle have udtalt, at russiske krigsfanger, altså østrigere, der var i russisk krigsfangenskab, og sudetertyskere skal have samme form for erstatning som den, der gives til tvangsarbejdere fra nazitiden, og at de udtalelser samt tvetydige formuleringer i regeringsprogrammet for den østrigske regering har ført til en reaktion fra tjekkisk side, idet man fra tjekkisk side betegner det her som Østrigs betingelse for, at Tjekkiet kan blive medlem af EU, og om statsministeren derfor ikke kan se, at på det her område bringer den nye østrigske regering hele EU's udvidelse i fare.
Jens Rohde (V), 2000-02-09:
Statsministeren siger jo, at regeringen ikke vil tage nogen initiativer, heller ikke i forhold til de andre lande, der kan gøre, at vi kan komme ned fra det høje træ, og at de her tåbelige sanktioner kan blive ophævet.
Hvem er det så egentlig, der skal tage initiativet?
Kan man overhovedet forestille sig, at nogen vil tage det initiativ?
Jens Hald Madsen (V), 2000-02-09:
Vi har altså det problem, at vi jo ikke kan få noget at vide om varigheden.
Her skal vi jo vide, hvad der skal til for at få fjernet de her sanktioner, og vi kan jo ikke få det at vide, og vi kan heller ikke få at vide, hvad grundlaget er.
Hvor er grundlaget henne?
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2000-02-09:
Jeg tror, at vi er kommet til det spørgsmål, som hedder spørgsmål nr. S 1400.
Det er hr. Jens Hald Madsen, der spørger: Vil statsministeren beskrive omfanget og varigheden af de bilaterale sanktioner mod Østrig?
Jeg tror, at vi har diskuteret netop det spørgsmål i efterhånden et par timer, og jeg skal ikke gentage, hvad jeg allerede har sagt.
Jeg har omhyggeligt redegjort for, at det er en fælles handling, som vi står sammen om, og at vi nu må følge udviklingen meget nøje i Østrig og se, hvordan de praktiske handlinger følger de gode ord, og der er i og for sig ikke meget mere at sige om det.
Jeg skal i øvrigt henvise til alle de andre svar, som jeg har givet på tilsvarende spørgsmål, der er stillet tidligere.
Jeg tror ikke, der er nyt at sige om det.
Jens Hald Madsen (V), 2000-02-09:
»Vil statsministeren beskrive omfanget og varigheden af de bilaterale sanktioner mod Østrig?«