runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-12-13:
Først til hr. Flemming Kofod-Svendsen.
Altså vi har jo noteret os, at FN's anbefaling ligger på de 0,7 pct.
Og når vi foreslår det, jamen så er det det niveau, vi føler at ulandsbistanden bør ligge på.
Og derfor, hvis vi fik vedtaget ændringsforslaget med de 0,7 pct., så ville det ikke blive fulgt op - det er ikke det, der ligger i kortene - af et nyt ændringsforslag, der så hedder 0,5 og så 0,3 og 0,1 pct. Altså vi vil godt være med til at finde en finansiering og så have et meget kritisk øje på, hvordan vi bruger beløbet, og diskutere det løbende, hvor vi har nogle ideer til, at vi i højere grad skal målrette beløbet til områder, der har store problemer med flygtninge i nærområder, internt fordrevne osv., hvor der jo ligger en fattigdomsrelateret ulandsbistand, som den er i dag. Vi vil meget gerne diskutere både kriterierne og de enkelte konkrete projekter, pengene bliver brugt til.
Men de 0,7 pct. er reelt det, vi foreslår det skal være.
Og vi føler faktisk, vi kan være godt tjent med, at vi giver 0,7 pct.
Det vil fortsat placere Danmark blandt de lande i verden, der giver allermest.
Så det håber jeg er svar til hr. Flemming Kofod-Svendsen.
Så kan jeg foreløbig til hr. Frank Aaen sige, at ja, det skyldes, at hr. Frank Aaen var uopmærksom.
Jeg kom lige kort ind på det, men ikke så meget, for vi har også tidligere debatteret det, og det er ikke noget nyt forslag fra Dansk Folkeparti.
Jeg kan fuldstændig bekræfte, at forslaget betyder, at man giver børnecheck til de to første børn i hver familie.
Og det er klart, at de familier, der får flere børn end to, jamen de vil opleve så ikke at få checken for det tredje og for det fjerde barn.
Det er jo sådan set det, der ligger i forslaget.
At jeg så har en anden vurdering end den, hr. Frank Aaen giver udtryk for i forhold til, hvilke konsekvenser det vil have, og i hvor høj grad det vil føles hårdt for dem, som så fremover ikke får børnechecken for det tredje og fjerde barn, det kan vi så være uenige om.
Vi kan så måske finde nogle eksempler at diskutere det ud fra. Jeg kan da fuldstændig bekræfte, at forslaget er ikke noget, vi lægger skjul på.
Vi har både fremsat det som et konkret - jeg tror, det var et beslutningsforslag her i Folketinget, og det er også fremgået af vores tidligere ændringsforslag til finansloven.
Så det er fuldstændig korrekt.
Frank Aaen (EL), 2000-12-13:
Jeg ved ikke, om jeg var lidt uopmærksom, men det forekommer mig, at hr. Thulesen Dahl glemte et enkelt af Dansk Folkepartis besparelsesforslag, nemlig forslaget om, at børnefamilier, der har mere end to børn, kun må modtage børnecheck for de to.
Det betyder altså rent faktisk, at en lang række børnefamilier i Danmark, som har mere end to børn, mister et anseeligt antal tusinde kroner årligt og dermed får en væsentlig forringelse af deres levevilkår.
Jeg vil bare have bekræftet, at det er Dansk Folkepartis familiepolitik, at får man mere end to børn, så skal man have en indtægtsnedgang, der er til at mærke.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 2000-12-13:
Det største besparelsesforslag fra Dansk Folkeparti er på ulandsbistandens område.
Det er jo ikke nogen overraskelse, at dér er vi meget uenige med Dansk Folkeparti.
Men jeg vil nu alligevel høre lidt om, hvilke overvejelser Dansk Folkeparti gør sig.
Er det sådan, at 0,7 pct. er en bund for det, Dansk Folkeparti vil yde i ulandsbistand, eller er det sådan, at nu kan vi ikke tillade os at ville spare mere end 3,8 mia. kr., så ville vi næste år også spare 3,8 mia. kr., og så vil man ned på at give 0 pct. eller 0,01 pct.?
Eller er det sådan, at o.k., nu tager vi så 0,7, men så sætter vi den op til 0,8 pct. eller 0,9 pct.?
Jeg går ud fra, at Dansk Folkeparti er helt enig med Kristeligt Folkeparti i, at vi skal have det maksimale ud af den ulandsbistand, vi giver.
Derfor skal vi stille
kritiske spørgsmål, når der kommer aktstykker i Finansudvalget,
med det sigte, at pengene bliver brugt bedst muligt.
Men vi mener, at vi får den bedste ulandsbistand ved at fastholde 1 pct. og så være så kritiske, vi overhovedet kan.
Er det sådan et yderligere trin nedad, eller er man parat til at gå op igen, eller hvorfor netop 0,7 pct.?
Jan Petersen (S), 2000-12-13:
Jeg skal blot bekræfte over for SF's ordfører, hr. Jes Lunde, at jeg også har fået oplyst, at regeringen er indstillet på at overføre yderligere 30 mio. kr. vedrørende Elsparefonden i 2001.
Jeg kan også bekræfte, at vi har en aftale på det punkt, og at det vil ske ved fremlæggelse af et aktstykke for Folketingets Finansudvalg.
Selvfølgelig vil regeringen i forbindelse med fremlæggelsen af sine samlede forslag til energispareinitiativer fremsende et aktstykke, der løser problemet, så det kan jeg helt bekræfte.
Lene Espersen (KF), 2000-12-13:
Til hr. Flemming Kofod-Svendsen: Det er ikke det, der skal skille os ad, og selvfølgelig skal der være mulighed for at få afsluttet de projekter, man har sat i gang.
Der er måske også nogle kontraktlige forpligtelser.
Men jeg er da glad for den tilkendegivelse, der kommer fra Kristeligt Folkeparti om, at man et langt stykke hen ad vejen måske er enig i, hvilken retning vores arbejde på området skal udvikle sig i.
Jeg vil gerne række hånden frem imod Kristeligt Folkeparti og sige, at en af de ideer, som jeg ved, at Kristeligt Folkeparti har arbejdet med, har været, at ngo'erne skulle have en mere aktiv rolle og måske også medfinansiere nogle af projekterne
- ikke fordi ngo'erne nu skal betale hele gildet, men måske fordi det vil betyde, at der kommer lidt større effektivitet og bedre opfølgning af de projekter, som bliver gennemført.
Det er i hvert fald en af de ideer, som Det Konservative Folkeparti meget gerne vil arbejde målrettet med, fordi vi tror, at så får vi en bedre udviklingsbistand for pengene.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 2000-12-13:
Jeg er meget enig, når fru Lene Espersen er inde på betydningen af effektivitet i ulandsbistanden.
Her skal vi bestemt være på forkant med at stille maksimale krav, både til den bilaterale og den multilaterale hjælp.
Men mit spørgsmål til fru Lene Espersen er: Giver det ikke mest effektivitet, hvis der er et fast beløb?
Hvis man pludselig skærer ret drastisk, vil projekter, som er sat i gang, i givet fald ikke kunne fuldføres.
Hvis vi har en siksakkurs, først 1 pct. og så ned til 0,8 pct., skal man så næste år igen hæve til 1 pct., eller vil De Konservative definitivt fastlåse satsen, så den ikke skal stige over de 0,8 pct.?
En siksakkurs kan medføre spild af penge, så man ikke får det maksimale udbytte af ressourcerne.
Lene Espersen (KF), 2000-12-13:
Vi har nok en i bund og grund forskellig holdning til, hvordan Danmark bedst varetager sine opgaver på internationalt plan, men jeg må for det første påpege, at mange af de lande, vi her taler om, ligger rimeligt højt oppe.
Når de beregner deres bidrag, har de jo også indregnet de Mifrestamidler, som jeg slet ikke har taget med i diskussionen her, og hvis man lægger de to tal sammen, er man oppe på 1 pct., og så kan diskussionen starte forfra.
Jeg vil sige, at Folketinget behøver såmænd ikke ofre en flybillet til FN til mig, for jeg synes, jeg allerede har temmelig godt kendskab til mange af FN-systemerne, og noget af det, vi måske kunne arbejde på, så flere af midlerne gik til dem, der virkelig behøver dem, var at få ryddet op nogle af de steder i FN-systemet, som ikke fungerer særlig godt.
Her tænker jeg ikke så meget på FN-systemet i New York, men måske snarere på nogle af underorganisationerne, f.eks. FAO.
Her synes jeg, at en alt for stor del af midlerne bliver brugt på bureaukrati frem for at blive brugt de steder, hvor der er fødevaremangel rundtomkring i verden, og det er jo også en diskussion, hvor Danmark skal gå foran.
Der er én ting, vi i hvert fald vil følge op over for udviklingsministeren.
Vi vil gerne bede om at få at vide, hvor mange lande der er fulgt i Danmarks fodspor, når det nu betyder så meget, hvor mange lande der har fraregnet deres Mifrestaramme og hævet deres bidrag til 1 pct. Det betyder åbenbart så meget for et flertal af partierne her i Folketinget, at man også må have nogle konkrete resultater at levere i den anden ende, og jeg er da spændt på at høre, hvor mange lande det drejer sig om.
Til sidst vil jeg sige til hr. Jes Lunde: Jamen vi opgiver sandelig ikke.
Vi tror stadig, det både er fornuftigt og realistisk, og den dag, vi får en mulighed for at danne en borgerlig regering, vil det fortsat være Det Konservative Folkepartis politik, at Danmark ikke skal bidrage med det beløb, vi gør i dag.
Morten Helveg Petersen (RV), 2000-12-13:
Jamen det var dog uambitiøst af fru Lene Espersen at sige, at hun ikke tror, Danmark spiller en så stor rolle, at det betyder noget, om vi skærer i ulandsbistanden eller ej.
Men nej, jeg tror ikke, det betyder så meget, hvad vi gør fra dansk side, sagde fru Espersen.
Jeg synes, det er uambitiøst, jeg synes, det er forkert, jeg synes, det er et helt galt signal at sende, og jeg tror ikke, der er nogen, der er i tvivl om, at vi er rygende uenige, hvad ulandsbistand angår.
Men hvis det er det ambitionsniveau, der kendetegner Det Konservative Folkeparti generelt, begynder jeg at forstå en smule af, hvorfor man ikke har opnået den indflydelse, som man ellers forhåbentlig har sat sig for at ville opnå, for det er uambitiøst.
Peter Duetoft (CD), 2000-12-13:
Nu behøver hr. Jes Lunde ikke se så overrasket ud, for det er jo ikke nogen ny melding, at vi ikke vil være med til at skære her.
Det har vi faktisk sagt i årevis, men det er så noget andet.
Det kan være, vi skulle skillinge sammen til en returbillet til New York til fru Lene Espersen, for selv om man kun er delegeret her fra Folketinget, opdager man jo, når man går i FN-systemet, at på trods af Danmarks lidenhed lægges der faktisk ganske megen vægt på, hvad vi gør, fordi vi er et land, der er kendt for at hjælpe.
Fru Lene Espersen kunne sådan set godt have ret i, at 0,7 pct. ikke ville være værre end 1 pct., bortset fra at der så var et moralsk problem i forhold til det, vi havde stemt for.
Men problemet er, at hvis vi går fra 1 pct. og nedad, vil vi dermed sende signal om, at man godt kan svække hjælpen. Jeg synes, fru Lene Espersen skulle tale lidt med nogle folk i FN-systemet og høre, hvordan Danmarks placering er.
Danmarks placering er ikke bare som det lille, ligegyldige land oppe nordpå, Danmark er faktisk placeret som et af de lande, man lægger mærke til.
Det bliver bemærket, hvad vi gør, og derfor betyder det faktisk mere, end man tror, hvad vi vedtager her i Folketinget.
Jens Kirk (V), 2000-12-13:
Nu har hr. Peter Duetoft jo fået ros af hr. Thor Pedersen for sin indsats for jordskatterne.
Men i den del af landet, hvor jeg kommer fra, roser man jo ikke mere end højst nødvendigt og derfor et opklarende spørgsmål: Det forlyder på vandrørene her på Christiansborg, at De Radikale mener, at det lige så meget er dem, der har æren for, at grundskylden ikke blev 24 promille, men at den i stedet blev sat ned til 12 promille.
Er det korrekt?
Er det CD's ære, vi snakker om her, eller De Radikales?
Peter Duetoft (CD), 2000-12-13:
Jeg vil sige til hr. Kirk, at det har jeg svaret på i formiddag.
Jo, jeg har.
Det var helt tydeligt under forhandlingerne, men ellers skal jeg ikke fortælle noget om, hvad der skete dér. Til hr. Thor Pedersen: Jamen vi er enige i det med faggrænser.
Vi ønsker jo også en regional opdeling af sygehusvæsenet, og så kan jeg tilføje, at det måske også var en idé at få en bedre styring internt i sygehusvæsenet.
Jeg undrer mig en gang imellem lidt over, at vi uddanner fine folk til at styre det her land, hvorefter det nødvendigvis skal være en læge, der har mange, mange, mange års uddannelse bag sig i at skære med en kniv, der skal sidde og administrere.
Det kunne man måske også finde en løsning på.
Der, hvor vi er lidt mere betænkelige, er jo, når hr. Thor Pedersen lægger så meget vægt på spørgsmålet om det fri valg osv.; men det er jo så en anden diskussion.
Udbud?
Vi tror ikke på, det kan nås i år.
Jeg tror ikke, der kan nås 600 mio. kr., plus at vi så gerne vil sende et signal om, at det altså ikke er et ideologisk felttog, vi er ude på.
Vi er ude på, at tingene skal gøres på den mest praktiske måde.
Til fru Birthe Skaarup vil jeg godt sige, at jeg ikke afviser - og jeg mener ikke, at jeg sagde det, ellers retter jeg det da nu, hvis jeg skulle have sagt det, men det mener jeg faktisk ikke - at der kunne mangle penge i sygehusvæsenet, men de debatter, der er her i Folketinget, fokuserer ekstremt på pengene og ikke på det andet.
Og det andet er altså strukturen, som jeg nævnte, både den interne styring på hospitalsvæsenet og også regionaliseringen af sygehusene, hvor vi mener, man skal have nogle færre regioner i stedet for at lade amterne styre det her.
Om kassetænkningen, som fru Birthe Skaarup nævner, vil jeg sige, at eksempelvis hvad angår psykiatrien er det min opfattelse, at man simpelt hen er nødt til enten at lægge den sociale opfølgning af psykiatrien over til hospitalets ikke udførelse, for det skal det ikke være, men ansvar, og hvis man ikke kan finde et flertal for det, hvad man selvfølgelig ikke kan i det her Folketing, kunne man jo altså sige, at ingen må blive udskrevet fra en afdeling uden et tilbud
, og hvis ikke det tilbud er der, må kommunen betale for tilbudets opfyldelse i en anden kommune. Altså har hjemkommunen ikke et bofællesskab, hvis det er nødvendigt, så må man udskrive vedkommende til et andet bofællesskab, men det er hjemkommunen, der kommer til at betale for det.
Der skal simpelt hen være en meget stærkere styring på det her område, for det er decentraliseringen, der i høj grad er et problem i mange dele af det sociale og sygehusmæssige område, og det er der, kassetænkningen ligger.
Vi er nok mere centralister end så mange andre på de her områder, men vi mener, at det er nødvendigt, for at pengene og befolkningen skal få nok ud af hinanden.
Kim Behnke (FRI), 2000-12-13:
Det undrer mig, hr. Duetoft har så meget imod, at der bliver fastsat sådan en udliciteringspulje.
Hr. Duetoft kan jo huske tilbage i 1990, hvor vi i fællesskab havde en privatiseringspulje.
Er hr. Duetoft ikke enig med mig i, at hvis ikke vi havde haft den ramme, politiske partier var forpligtet til at udfylde, ville det år være gået, uden at den ramme var blevet udfyldt, for hele tiden blev der sagt, jamen skal vi ikke lige undersøge den en gang til osv. Jeg kan huske, at CD dengang var et af de partier, der var meget bekymret for, om man skulle sælge aktier i Kastrup Lufthavn.
Jeg går ud fra, at hr. Duetoft i dag er enig med mig i, at det har været en lykke for Københavns Lufthavn i Kastrup, at den er blevet privatiseret.
På samme måde synes jeg jo, det er synd, at en række af de opgaver, som kan udliciteres, hvilket kan give en besparelse for skatteyderne, samtidig med at opgaverne måske oven i købet bliver løst bedre, ikke bliver det, og hvis ikke der ligger en ramme, ja, så løber det lidt ud mellem fingrene.
Vi kan i de afrapporteringer, der kommer, jo konstatere, at i staten er stigningen i udliciteringer stort set gået fuldstændig i stå, så jeg spørger hr. Duetoft: Er en ramme ikke fornuftig?
Thor Pedersen (V), 2000-12-13:
Til fru Lone Møller: Vi har jo nævnt, hvad vi vil bruge de halvanden milliard kroner til.
Det koster efter vores beregninger ca. 700 mio. kr., så har vi 500 mio. kr. til ekstra apparatur og 300 mio. kr. til uddannelse af læger og sygeplejersker.
Så der skal altså uddannes flere.
Det er egentlig meget enkelt.
Men man skal også have mulighed for at betale dem, der er der til at nedbringe ventelisten, så man gør brug af de dage, der hedder fredag, lørdag og søndag, til planlagte operationer og kan betale de medarbejdere, man har i dag, for at arbejde på de tider.
Det kan godt være, at nogle så arbejder lidt mere, at nogle, der er på deltid, går op på fuld tid osv.
Der skal ikke en krone op af lommen.
Til hr. Jens Peter Vernersen: Når vi skal se på boligejernes vilkår, er vi altså nødt til at se, hvilke skatteregler der er omlagt.
Hvad betyder den lavere værdi af rentefradraget beregnet på samme rentesats?
Og jeg synes, det er imponerende, hvis man kommer frem til, at der ikke her er sket en omkostningsstigning for parcelhusejerne, når det gælder værdien af fradrag for betalte renter, og at det ikke er rigtigt, at der ikke længere er balance mellem boligformerne, som regeringen lovede.
Det er et simpelt regnestykke, og det er det, jeg forholder mig til.
Hr. Erling Christensen spørger igen til hastighed.
Det var et lavere med 110 km/t.
Det er så en detalje.
Men det afgørende er, at den løsning, man har valgt, giver penge i statskassen.
Når den almindelige radikale familiefar efter en lang arbejdsdag lidt træt glæder sig til at komme hjem, kører stille og roligt, har ingen idé om at bryde nogen regel, men kommer til at køre bare lidt for stærkt, ja, så fanger fælden.
Men man kunne vælge noget, der var endnu mere effektivt, nemlig de her display-tavler.
Hvordan virker de?
De virker sådan: Ideen i de display-tavler er, at der hjælper man den radikale familiefar til lige at se: Hov, jeg kører 6 eller 7 eller 8 km for stærkt, jeg sætter farten ned.
Morten Helveg Petersen (RV), 2000-12-13:
Når jeg siger, at Det Radikale Venstre er klædt på til en sådan debat, så er det med udgangspunkt i, at enhver form for skattesænkning selvfølgelig også må indebære en diskussion om finansiering.
Tager vi skattepolitikken og den debat, der opstod generelt, så er det jo ikke ufinansierede skattelettelser, som det skorter på i øvrigt, så min pointe er, at hvis vi skal have en diskussion om fremtidig dansk skattepolitik, så indebærer det fra radikal side, at vi forholder os til gælden og gældsafvikling, og det kræver, vi forholder os til, hvordan man finansierer eventuelle skattelettelser.
I den forstand er Det Radikale Venstre godt klædt på, fordi vi er villige til at være med til at prioritere i modsætning til så mange andre partier, som kan slynge om sig med forskellige former for lettelser, uden at de nødvendigvis er finansierede.
Så i den forstand mener jeg, vi er godt klædt på.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 2000-12-13:
Det er det ene. Et skattestop betyder efter min opfattelse ikke, at en skat ikke kan stige på et område, men det kan da være, at man sætter den lidt op her, men at man så laver en yderligere sænkning et andet sted.
Så i min terminologi er det ikke rigidt, men det er jo ikke det, vi har oplevet under den nuværende regering.
Der er jo en række skatter sat op, og vi har jo ikke set de tilsvarende nedsættelser.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-12-13:
Nu var det jo ikke mig, der sagde, at jeg var specielt godt klædt på til en skattedebat.
Det var faktisk hr. Helveg Petersen, der tidligere i debatten sagde, at han var godt klædt på, og at Det Radikale Venstre var godt klædt på.
Derfor synes jeg da, at hr. Helveg Petersen så skulle svare på det spørgsmål, der blev stillet i forhold til Det Radikale Venstres skattepolitik.
Det er det, vi taler om.
Det er det, der står tilbage efter debatten i dag, hvis ikke der kommer mere på bordet fra hr. Helveg Petersen.
Og så kan man så diskutere lige præcis hvor, og det er jeg med på, om det er på biler, eller det er på vandet derhjemme eller el osv.
Men er det ikke det, der står tilbage efter debatten her i dag med Det Radikale Venstre om skattepolitik?
Jeg vil gerne spørge hr. Morten Helveg Petersen, om det er rigtigt forstået, at Det Radikale Venstre ikke foreslår skattelettelser, men foreslår skatteomlægninger og foreslår, at man hæver grønne afgifter, hvis man sætter personbeskatningen ned. Det er også lidt interessant for de familier, der jo ikke har så meget at rutte med, og som føler, at de grønne afgifter en en utrolig stor belastning.
Når man så skal lave en skatteomlægning, er det så rigtigt forstået, at det så er radikal politik, at der, hvor man har sin topprioritet, er i topskatten?
Det er sådan, jeg har forstået den debat, der har været:
Når Det Radikale Venstre så skal omlægge skatten, og altså lave flere grønne afgifter, som bl.a. belaster børnefamilier - vi har snakket børnefamilier tidligere, og der var i hvert fald nogle, der havde en bekymret mine på i forhold til børnefamiliernes økonomiske vilkår - så vil man altså lægge øgede afgifter på sådan nogle familier for at kunne lempe i topskatten.
Morten Helveg Petersen (RV), 2000-12-13:
Til hr. Thulesen Dahl
først.
Jeg sagde før, og jeg skal gentage det her, at vi finder, gælden skal væk, og vi finder, at i det øjeblik, vi begynder at diskutere skat, ja, så skal eventuelle lempelser være fuldt finansierede.
Men det er gammel radikal politik og hensigt, at skat på arbejdskraft gerne skulle ned, og så kan man diskutere stigninger i skat, hvad angår grønne afgifter eller andre typer af skattekilder: ejendomsbeskatning, biler, eller hvad det måtte være.
Men det princip, at skatten på arbejdskraft bør være lav, er et godt og rigtigt princip.
Så når vi har de her diskussioner, lægger vi vægt på, at der er fuld finansiering.
Det fører mig over til hr. Kofod-Svendsens spørgsmål
omkring skattestoppet, fordi det betyder så også automatisk, at et skattestop jo ikke er noget, man kan bruge til noget, hvis det skal opfattes helt statisk i retning af, at en enkelt afgift ikke kan gå i vejret, selv om man skulle sænke andre. Så vi kan ikke bruge skattestoppet til noget.
Vi synes faktisk, at det er rigidt, og at det i øvrigt hæmmer en omstilling i en økonomisk politik, hvis man skal tage det helt for pålydende.
Dermed håber jeg også på at have svaret på hr. Kofods spørgsmål om, hvorvidt skattestop er lig med en velfærdsstat.
Vi opfatter skattestoppet som for rigidt.
Vi mener, det er mærkeligt, hvis en regering skulle fraskrive sig muligheden for også at foretage justeringer.
Derfor kan der heller ikke sættes lighedstegn mellem det og så et velfærdsstop.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-12-13:
Jamen, jeg synes, det er interessant, at vi får løftet lidt af sløret for Det Radikale Venstres skattepolitik, for nu var der en debat her for nogen tid siden, hvor der også på forsiden af Børsen havde været en stor artikel omkring tanker i Det Radikale Venstre om en ny skattepolitik, som partiets skatteordfører havde udtalt sig om, og derfor er det da interessant at høre, når Det Radikale Venstre siger, man vil sænke skatten, uanset hvor det så er. Man siger så bare, at man skal finde finansiering for det.
Så kan man jo spørge repræsentanten for Det Radikale Venstre: Hvor forestiller man sig, når man nu siger, man er godt klædt på til debatten, så at finde finansieringen?
Det er jo det spørgsmål, vi andre altid bliver mødt med.
Så må vi vel også få lidt kød på den side af debatten fra Det Radikale Venstres ordfører.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 2000-12-13:
Jeg er meget enig i fuld finansiering, men jeg fik ikke nogen kommentarer til bemærkningen om, at det skulle være identisk med et velfærdshop, at skatten ikke skal stige.
Den fik jeg ingen kommentarer til.
Jes Lunde (SF), 2000-12-13:
Sagen er jo den enkle, at Danmark i FN har stemt for en opfordring til alle rige lande om at yde 1 pct. af deres BNI til ulandsbistand, og når vi har stemt for det, skal vi selvfølgelig også leve op til det.
At andre ikke gør det, er selvfølgelig umoralsk, men det er da ikke noget argument for, at vi ikke skal leve op til de principper, vi selv har været med til at fastlægge.
Jeg går ud fra, at det må have påvirket fru Lene Espersen lidt, når hun har hørt oplysningerne om, hvad det er, vi har lavet i FN, og hvad det er, vi har vedtaget i FN, for det er åbenbart ikke noget, fru Lene Espersen har været opmærksom på før dagen i dag.
Jeg er meget glad for at konstatere, at både CD og Kristeligt Folkeparti siger
klart fra over for tanken om at skære i ulandsbistanden
Det må også betyde, hvis vi skal se på perspektivet med en borgerlig regering med V og K ved regeringsmagten, at så bortfalder de lette finansieringsforslag, hvor man bare tager fra de allerfattigste i verden, og derfor vil jeg gerne spørge fru Lene Espersen: Hvad så?
De Konservative har jo nogle ideer til forskellige gaver, de gerne vil dele ud, men nu er den lette finansiering væk.
Den er skudt ned, og hvad har De Konservative så i posen af finansiering?