runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kim Andersen (V), 2003-11-14:
Når jeg beder om ordet her i anden omgang, er det ikke for at trække tiden unødigt ud, men det er for at knytte en kommentar til et indlæg, som hr. Ole Sohn kom med lidt tidligere heroppefra.
Jeg synes, det lyder noget salvelsesfuldt.
Hr. Ole Sohn slår sig for brystet og siger: Er der nogen i dette Ting, der har villet sikre dansk søfart de bedste og gode vilkår, er det mig.
Noget i retning af det, sagde hr. Ole Sohn.
Jeg synes, det lyder lidt hult.
DIS-loven, som giver mulighed for, at de søfarende ikke betaler skat, og at rederen derfor kan udbetale en nettoløn, og som virkelig har skabt konkurrenceevne for rederne.
Hvem var det, der stod bag den lovgivning?
Var det ikke V, K og Det Radikale Venstre?
Hvem var det, der her for 1½ år siden indførte tonnageskatten, som virkelig bringer beskatningssystemet inden for rederierhvervet op i international topklasse, så danske redere kan fastholde deres konkurrenceevne
Var det ikke netop VK, der stod for det? Jeg synes, det lød temmelig hult.
Jeg mistænker sådan set ikke hr. Sohn for ikke at have de bedste intentioner i søfartspolitikken og i alle mulige andre politikker, men et er, hvad intentionerne er, noget andet er, hvad man med sin stemme gennemfører.
I den her sammenhæng er der i hvert fald ikke sammenhæng.
Ole Sohn (SF), 2003-11-14:
Jeg vil først lige kvittere for ministerens seneste kommentar, at følelserne selvfølgelig godt kan være med os.
Men vi kan konstatere, at vi har en uenighed om nogle principielle spørgsmål, og at det mere er det end spørgsmålet
om, at det er et korstog, vi er i gang med.
Jeg vil faktisk godt takke for debatten.
Jeg synes, den har været interessant, for den har vist to ting.
Den har vist, at et enigt Folketing ønsker gode forhold for søfartserhvervet, det maritime Danmark, det blå Danmark.
Det er der en fælles interesse for.
Jeg har ikke hørt nogen i Folketinget tale for, at DIS-loven skulle afskaffes, og dermed er netop det helt afgørende for, at skibe er under dansk flag, at vi giver et fantastisk og enormt stort skattetilskud i form af nettolønningerne, som er gældende under DIS-registret.
Det er der heller ikke nogen, der har anfægtet.
Det er selvfølgelig det, der er med til at sikre, at dansk skibsfart har konkurrencevilkår, som gør, at det kan agere fornuftigt internationalt.
Også her er der enighed.
Det synes jeg er godt.
Jeg vil også gerne kvittere for, at regeringen kommer med en redegørelse om erhvervets fremtid og muligheder, for det er hævet over enhver tvivl, at søfarten bør spille
en stadig stigende rolle i en globaliseret verden.
Det andet er, at der er en principiel uenighed, og det er for så vidt også fair nok.
Der er en principiel uenighed om, hvorvidt Danmark skal overholde de konventioner, som vi har tiltrådt.
Det er der uenighed om, og det er fair nok.
Derfor kan jeg heller ikke love hr. Kim Andersen, at spørgsmålet ikke vil blive rejst ved en senere lejlighed, hvis ikke regeringen får ændret de dele af DIS-loven, som hindrer, at konventionerne bliver overholdt, og det er § 10, stk. 2 og stk. 3. Jeg vil også afslutningsvis sige tak til Socialdemokratiet, som har ændret signaler efter mange år, og som nu også mener, at dansk lovgivning skal ændres, så den efterlever ILO-konventionerne.
Jeg vil faktisk også gerne sige tak til Det Radikale
Venstre, som fra talerstolen har givet tilsagn om, at de, hvis det viser sig, at det, vi har sagt fra talerstolen, og som ILO har skrevet gentagne gange til den danske regering, er korrekt, også vil se på sagen igen.
Så sporer jeg jo et muligt flertal om ikke lige i dag så ud i fremtiden, sådan at vi både på den ene side sikrer reelle og fair arbejdstagerrettighedsmuligheder i Dansk Internationalt Skibsregister såvel som andre steder, samtidig med at vi på den anden side fastholder muligheden for at sikre en økonomisk indsprøjtning til skibserhvervet, sådan at vi kan sikre fortsat gode konkurrencevilkår og dermed også være med til at sikre en god fremtid for det maritime Danmark.
Kim Andersen (V), 2003-11-14:
Må jeg ikke have lov at stille hr. Ole Sohn et forslag?
Jeg vil gerne bede hr. Ole Sohn og SF overveje at danne en gruppe, en basisgruppe måske, med repræsentanter for folk, der har forstand på det her forretningsområde, folk fra Dansk Metal og for den sags skyld også gerne fra SiD, ja, måske endda hr. Ole Sohns åndsfælle hr. Berlau, hvor man kan lave en såkaldt businesscase over, hvad virkningerne vil være af hr. Ole Sohns og SF's forslag på dette område.
Jeg synes, det kunne være et interessant udviklingsarbejde, og jeg synes, hr. Ole Sohn skulle påtage sig den opgave sammen med folk med indsigt; en gruppe, der er paritetisk sammensat.
Jeg vil med interesse læse deres konklusioner.
Jeg er bange for, at der vil være et helt entydigt billede af, at virkningerne af hr. Ole Sohns politik på området vil være negativ indflydelse på dansk søfartserhverv, beskæftigelse og valutaindtjening og med udflagning til følge.
Bendt Bendtsen (KF), 2003-11-14:
Jeg kan forstå, at det her drejer sig om laveste fællesnævner.
Så vil jeg da gerne sige, at DIS i hvert fald ikke er udtryk for laveste fællesnævner.
DIS har jo netop i forhold til andre registre vist sig at være et kvalitetsregister, hvor også udenlandske søfolk har bedre forhold at arbejde under, også bedre lønmæssige forhold.
Det her er en fagforeningskamp, man har valgt at tage, til skade for det blå Danmark.
Line Barfod (EL), 2003-11-14:
Hvis ministeren har tid, vil jeg gerne spørge: Hvis der er så gode forhold, hvad er problemet så med at give de danske fagforeninger ret til at organisere de udenlandske søfolk? Hvis alting er fryd og gammen, hvorfor må de så ikke blive organiseret?
Det er jo det, debatten i dag drejer sig om - hvorvidt danske fagforeninger skal have lov til at organisere udenlandske søfolk på samme måde, som fagforeninger i andre lande har ret til at organisere de udenlandske søfolk på deres skibe.
Hvis det hele er så godt, hvorfor må man så ikke få den ret?
Og hvis man virkelig ønsker at udvikle kompetencerne, hvad vi er fuldstændig enige i man skal gøre, hvis vi skal sikre konkurrenceevnen, hvorfor så ikke sikre, at fagforeningerne får ret til at organisere søfolkene, så vi kan sikre, at de søfolk, der kommer ind, har kompetencerne.
I stedet for at give sig til at konkurrere på fællesnævner, hvorfor så ikke løfte niveauet og sikre, at danske skibe kan være i front?
Bendt Bendtsen (KF), 2003-11-14:
Jeg synes i høj grad, at debatten i dag har vist, at det her er et spørgsmål om beskæftigelse på danske skibe over for nogle fagretlige principper, hvor man overhovedet ikke ser på den internationale konkurrenceevne.
Så kort kan det egentlig gøres.
Og hvad er Dansk Internationalt Skibsregister værd for Danmark, for beskæftigelsen i Danmark, for beskæftigelsen i land for det blå Danmark, hvis der efterhånden ikke var nogen tonnage, hvis man går et andet sted hen og finder et andet flag at sejle under?
Det er jo hele baggrunden for at etablere Danmarks Internationale Skibsregister.
Jeg synes, det må være et eller andet om, at man kan sejre sig ihjel eller et eller andet.
Vi står her og prøver på i dette Folketing med et bredt flertal at udvikle det blå Danmark med kompetencer i en verden, hvor der fremover vil blive mere behov for at fragte gods på skib i forhold til på land.
Der skal Danmark selvfølgelig også være med og bidrage og have et godt og sundt register.
Jeg vil gerne fastslå her fra talerstolen, at regeringen mener, at vi helt klart overholder de forhold, som fru Line Barfod mener vi ikke overholder.
Det er altså den måde, man kan anskue tingene på, men jeg vil blot sige, at vi ingen planer har om at ændre et godt kvalitetsregister, der giver gode forhold for danske søfolk, der tjener penge ind til Danmark.
Marianne Jelved (RV), 2003-11-18:
Det er fru Louise Freverts højlydte ros af frivillighedsprincippet, der provokerer mig lidt.
Hvis fru Louise Frevert mener det, der bliver sagt her, alvorligt - og det må man vel gå ud fra - spørger jeg: Hvorfor kan man ikke have mindre statsstyring på folkeskoleområdet?
Hvorfor kan der ikke gives mindre statsstyring på folkeskoleområdet?
Hvorfor skal kommunerne og skolerne styres i detaljer?
Børnene i 2. klasse skal nå over 200 kompetencetrinmål i dansk.
Det er megen styring, og hvordan hænger det sammen med alt det andet?
Hvorfor kan kommunerne ikke få lov til selv at bestemme, hvordan de vil give den ældre borger mulighed for at vælge mellem forskellige hjemmehjælpere?
Hvorfor skal det styres i ekstremt bureaukrati og detaljering?
Kan vi ikke bare få at vide, at fru Louise Frevert har fået besked på at stemme for forslaget her, og så er den ikke længere?
Det er da meget nemmere.
Louise Frevert (DF), 2003-11-18:
Til fru Marianne Jelved: Jeg vil meget gerne have mig frabedt, at vi bliver dikteret noget som helst i Dansk Folkeparti, dikteret hvad vi skal stemme på.
Nu er vi tilbage ved frihedsprincippet, og vi har en frihedsgrad til selv at bestemme og beslutte, hvad vi stemmer for.
Vi er ikke gift med regeringen, vi bliver det heller aldrig, og derfor så vil jeg meget, meget, meget gerne have, at det med det samme manes i jorden, at vi stemmer for et lovforslag, fordi vi har fået besked på at gøre det.
Det er jo den rene gang vås fra den radikale ordførers side, vil jeg nok sige.
Det er da det mest tåbelige, jeg har hørt i lang tid.
Jeg vil nok sige, at skal vi til at diskutere folkeskolereform, er det jo en ganske anden snak, og så tror jeg altså ikke, at tiden for de korte bemærkninger vil være tilstrækkelig i den henseende.
Men jeg vil da meget gerne gå ind i en diskussion om den, for jeg kan overhovedet ikke se, hvordan man kan sammenligne folkeskolen med foreningslivet i Danmark og med lige præcis det specifikke lovforslag fra ministeren, som drejer sig om frivillighed med hensyn til at nedsætte folkeoplysningsudvalg ude i kommunerne.
Jeg kan slet ikke se, hvor sammenhængen er.
Marianne Jelved (RV), 2003-11-18:
Sagen er jo, at dette lovforslag er en udmøntning af en del af aftalen mellem KL og regeringen vedrørende 2004, altså en aftale der er indgået i sommer, og så vidt jeg ved, er Dansk Folkeparti det eneste parti i Folketinget, der har forpligtet sig til at bære den aftale igennem via lovgivningen i Folketinget.
Aage Frandsen (SF), 2003-11-18:
Der er slet ikke noget med, at det skyldes, at man har aftale om, at man skal gå ind for det
nej, man mener det virkelig.
Man er også stærk tilhænger af, at der er folkeoplysningsudvalg, kan jeg forstå, og man er også meget tilhænger af, at Foreningsdanmark har mulighed for at etablere sig i folkeoplysningssammenhæng.
Men så hænger tingene jo ikke sammen.
Man kan altså ikke være vildt begejstret for begge dele.
Man kan være vildt begejstret for noget, fordi man har lovet det, og så er man mindre begejstret for noget andet.
Men man kan ikke være vildt begejstret for begge dele.
Louise Frevert (DF), 2003-11-18:
Jeg synes, at diskussionen er ved at komme lidt tæt på en afsporing, men lad mig sige det på en meget konkret måde til hr. Aage Frandsen: Min begejstring er stor.
Så kan jeg faktisk ikke sige det på en mere konkret måde.
Fru Marianne Jelved var inde på, at der ikke er noget at diskutere, men det er da en mærkelig perfid måde at afspore diskussionen på ved at sige, at der ikke er mere at diskutere.
Hvorfor skal jeg så kaldes herop for at svare på et spørgsmål, der i virkeligheden ikke er nogen grund til at svare på, når der ikke er noget at diskutere?
Hvorfor kommer fru Marianne Jelved i det hele taget herop for at stille mig et spørgsmål, som hun i virkeligheden ikke er interesseret i at have en dialog om?
Det synes jeg er for ringe.
Vi kan jo sige, at demokratiet er løbet af sporet her, men jeg vil gerne være seriøs og svare på det spørgsmål, som fru Marianne Jelved i virkeligheden prøvede at stille, og som jeg kunne læse mellem linjerne.
Det er korrekt, at der er lavet en aftale, men vi havde jo nok ikke lavet den aftale, hvis vi ikke fra begyndelsen syntes, det var en god aftale, som vi kunne stemme for, og selvfølgelig står vi da inde for de aftaler, vi har lavet sammen med regeringen.
Til hr. Peder Sass: Selvforvaltning er jo nøgleordet.
Det er jo ikke bare forvaltningen ude i kommunerne, det er kommunernes selvforvaltning, det drejer sig om, og den kompetence vil vi gerne give dem i den højest mulige udstrækning og på bedst mulig måde.
Vi mener, at de er fuldt kapable til selv at kunne varetage funktionen med at nedsætte de folkeoplysningsudvalg.
Jeg synes rent faktisk, det er ganske utroligt, at de tre forslag, der har været behandlet i dag, kan trække så meget vand ind i søen.
Jeg synes virkelig, det er helt utroligt.
Beslutningen om nedlæggelse af råd og nævn er jo blevet truffet for lang tid siden, så for ikke at bruge de samme bemærkninger en gang til vil jeg bare spørge rent polemisk: Er der i virkeligheden mere at diskutere?
Aage Frandsen (SF), 2003-11-18:
Fru Louise Frevert taler om selvforvaltning, kommunernes selvforvaltning, og man kan godt sige, at det er det, sagen drejer sig om.
Men kommunerne er jo institutioner, og så er der også borgerne, og det er et spørgsmål om: Hvilke rettigheder skal borgerne have på forhånd, uanset om en kommunalbestyrelse det ene eller det andet sted vil give borgerne dem?
Det er den afvejning, der skal ske.
Selvfølgelig er der ikke en endelig facitliste, så man kan slå op i en bog og sige, at svaret er sådan og sådan.
Men problemet er bare, at fru Louise Frevert ikke kan argumentere for, hvorfor det her er så godt, bortset fra at man har aftalt det. Men man kan da godt argumentere på en eller anden måde, hvis man ikke ønsker, at borgerne skal have en speciel indflydelse, og ikke ønsker, at den enkelte borger har en ret, uanset om kommunen vil give vedkommende mulighed for det.
Det er den problemstilling, som er meget central, derfor rører man ved folkestyrets kerne, og det er i virkeligheden meget kedeligt, at Dansk Folkeparti ikke er klar over, at det er folkestyrets kerne.
Peder Sass (S), 2003-11-18:
Fru Louise Frevert spørger, om der i det hele taget er mere at diskutere, og konstaterer, at det er helt soleklart, at der er ikke mere at diskutere.
Ja, det er soleklart, for Dansk Folkeparti har ved en aftale forpligtet sig til at stemme for de tre lovforslag, og derfor er der selvfølgelig ikke mere at diskutere for Dansk Folkeparti.
De har kun at logre med halen og støtte de to regeringspartier.
Men er det troværdigt, når man taler om, at man gerne vil gøre noget for Foreningsdanmark?
Louise Frevert (DF), 2003-11-18:
Til hr. Peder Sass: Vi logrer ikke med halen.
Vi står med oprejst pande og siger: Det var en god aftale, og vi er stolt
Vi stikker hverken halen mellem benene eller logrer med den eller noget som helst andet.
Vi er stolte over, at vi har indgået en aftale.
Det vil jeg godt lige have lov til at pointere over for Socialdemokraterne.
De sure opstød, der kommer fra Socialdemokraterne, skyldes bare, at de er kede af og skuffede over, at de ikke selv har været i stand til at være med.
Sådan er det jo, når man ikke har været med i flertallets beslutninger, så kan man bare sidde og gø og gabe nede på stolerækkerne, fordi man er forbitret og sur over, at man ikke selv kan være med.
Hvis det er det niveau, hr. Peder Sass beder om at lægge for en saglig argumentation og en diskussion her fra talerstolen, synes jeg, det er spild af tid for de borgere, der sidder foran fjernsynet og følger denne diskussion, og jeg synes, det er tåbeligt af hr. Peder Sass at begynde på den argumentation.
Men vi er stolte af og glade over aftalen.
Vi vil gerne være med, og det er vi også.
Var der så ikke noget demokrati i Danmark?
Aage Frandsen (SF), 2003-11-18:
Jo, og der var også demokrati før 1915.
Det, der er det helt centrale, er, at disse udvalg kom til, fordi partierne var enige om, at det var noget centralt, at de gav de folk, der er engagerede i foreningerne, større indflydelse.
Derfor var de også udtryk for en udvidelse af demokratiet, og derfor er der selvfølgelig også en logisk risiko for indskrænkning af demokratiet, hvis kommunerne benytter sig af det, som er muligheden - og det må jo være meningen, at det skal være en mulighed, de skal kunne benytte sig af - nemlig at lade være med at oprette disse udvalg, så demokratiet indskrænkes, ligesom man udvidede det dengang.
Ministeren sagde, og jeg citerer efter hukommelsen
: Som liberal er jeg stærk tilhænger af det kommunale selvstyre.
Jeg kunne godt gøre disse ord til mine, idet jeg forstår ordet liberal som frisindet, fordomsfri og selvstændigt tænkende.
Men hvordan har ministeren det så med det, vi kan kalde Foreningsdanmarks mulighed for at øve indflydelse?
Er ministeren ikke enig i, at i det omfang, der er nogle kommuner, der benytter sig af deres frihed til at lade være med at oprette et udvalg, så tager man en rettighed fra nogle, som hidtil har haft mulighed for direkte at kunne være repræsenteret i et folkeoplysningsudvalg, for så har man jo i fremtiden ikke det udvalg?
Derfor er der noget med, at når man giver indflydelse til nogle, så er det i hvert fald ikke altid sådan, at man ikke tager det fra nogle andre.
I det her tilfælde giver man en frihed til kommunerne, men man tager altså også i nogle enkelte tilfælde retten fra nogle andre.
Helle Sjelle (KF), 2003-11-18:
Den brede almene folkeoplysning er en vigtigt del af den danske kulturarv.
Folkeoplysningens mange aktiviteter udgør et nyttigt og udviklende indslag i mange menneskers tilværelse, den har solid forankring i vort demokrati, og den kan være med til at give det enkelte menneske den viden, indsigt og forståelse, der er behov for i et moderne samfund som vores.
De mange, som beskæftiger sig med folkeoplysende arbejde, yder en enorm indsats, som fortjener vor anerkendelse.
Det vil vi fra konservativ side meget gerne understrege.
Med dette lovforslag får kommunalbestyrelser og byråd i al enkelhed mulighed for selv at vælge, om de ønsker at have
et folkeoplysningsudvalg i deres kommune
Efter Det Konservative Folkepartis opfattelse er det et tiltag, som kan gøre det lettere for kommunerne at håndtere folkeoplysningen efter de behov, krav og ønsker, der lige præcis gælder i deres område.
Forslaget medfører forenkling og afbureaukratisering, og det kan vi give vores fulde tilslutning.
For nogle kommuner vil det givetvis være rigtigt at bevare den nuværende struktur, hvor et folkeoplysningsudvalg inddrager alle relevante interessenter i beslutningerne; men i andre kommuner vil beslutningsprocessen sagtens kunne gennemføres til alles tilfredshed gennem f.eks. den bestående udvalgsstruktur på rådhuset.
Pointen er, at den beslutning ikke kræver nogen landspolitisk indblanding, så kommunerne bliver friere stillet med hensyn til, hvordan opgaven løses. Det er vigtigt at understrege, at hvis kommunalbestyrelsen vælger ikke at nedsætte et folkeoplysningsudvalg, vil den i overensstemmelse med de almindelige regler kunne delegere beslutningskompetencen til enten økonomiudvalget, et andet stående udvalg eller den kommunale administration.
Det er en smidiggørelse af en kommunal opgave, som vi Konservative hilser særdeles velkommen.
Aage Frandsen (SF), 2003-11-18:
Da Folketinget vedtog den nuværende ordning, som forpligter kommunerne til at lave folkeoplysningsudvalg efter bestemte retningslinjer, var vi tilhængere af ordningen ud fra den betragtning, at når det gælder de borgere og foreninger, der bruger kommunernes institutioner og kommunernes forskellige muligheder,
giver vi de pågældende indflydelse på, hvordan tingene skal foregå, fordi der er noget, som er direkte bestemt ved lov.
Det er noget, vi lægger vægt på, fordi det er en del af folkestyret.
Jeg bruger bevidst ordet folkestyre ud fra, at vi på den ene side har et demokrati, forstået på den måde, at man vælger nogle mennesker, et indirekte demokrati, men for at sikre, at folk er med, i det omfang det kan lade sig gøre, mere direkte, er det så en form for direkte demokrati, som vi er tilhængere af.
Vi er også tilhængere af brugerbestyrelser, i det omfang det kan lade sig gøre, for at inddrage borgere, som har særlig interesse i nogle bestemte områder, og derfor er vi tilhængere af, at det også en række steder er forpligtende.
Det er klart, at det ikke er entydigt, hvornår man siger, at det skal være på den måde, at man har disse bestyrelser eller disse råd, som borgerne kan gå ind i, eller som foreningerne kan gå ind i, eller hvornår man siger, at det er kommunalbestyrelsen.
Men vi mener, at i det omfang det overhovedet kan lade sig gøre, er det vigtigt, at der er så megen direkte indflydelse fra borgernes side som muligt.
Det vil sige, at vi i det her tilfælde er tilhængere af, at man i alle kommuner har disse udvalg.
Det er også svært at se, med hvilket hjerte det er, regeringen går ind i det ud fra princippet om, at nu skal man hylde et frivillighedsprincip for kommunernes vedkommende, fordi man jo samtidig taler for, at den nuværende model er man sådan set tilhænger af også skal være praksis i fremtiden.
Der skal bare være mulighed for, at kommunerne kan stå af.
I den forbindelse lægger vi altså mere vægt på borgernes
direkte indflydelse på den form for folkestyre, som vi mener
der er tale om her, end det folkestyre, som ligger i kommunalbestyrelsen
Så er det også lidt bemærkelsesværdigt, at man vil lave den her ændring - det gælder ikke kun det her lovforslag, men også to tidligere lovforslag, der er behandlet i dag - på et tidspunkt, hvor vi må regne med, at der inden for overskuelig tid sker en ændring i den kommunale struktur.
Man kan godt argumentere for, at der er meget små kommuner, som måske kunne administreres på en anden måde end via folkeoplysningsudvalg på det her punkt, men for større kommuners vedkommende synes jeg, det er dumt på indeværende tidspunkt at afskaffe det system, man har.
Jeg ser det altså primært sådan, at man har et princip fra regeringens side, og som Dansk Folkeparti nu også er tilhænger af, og det princip skal så følges, uanset om det nu også er sagligt nødvendigt eller strengt nødvendigt.
Det mener jeg ikke det er i det her tilfælde.
Under alle omstændigheder synes jeg, man kunne have ventet og set på, hvordan den kommunale struktur skulle udformes, og så til den tid tage stilling.
Derfor afviser vi lovforslaget.
Marianne Jelved (RV), 2003-11-18:
Man kan jo spørge sig selv, om det er et lovforslag, vi behandler på baggrund af et ønske fra Kommunernes Landsforening, fordi kommunerne ser en fordel i en centralisering på et område og en mulighed for at slippe for borgerindblanding.
Det er i hvert fald en forestilling, som jeg kunne fristes til at se for mig. At regeringen så også ønsker det som et led i sin såkaldte regelforenkling, vil jeg ikke afvise; det tror jeg
er rigtigt, og det mener jeg så er et forsøg på fra regeringens side at dække over den enorme statsliggørelse og bureaukratisering, der er sket også af kommunernes opgaveløsninger igennem de sidste 2 år.
Det er noget, der vil blive ændret stærkt, når Det Radikale Venstre kommer tilbage efter næste valg.
Det her er et trist lovforslag, og det mener vi, fordi Det Radikale Venstre opfatter folkeoplysningen som en del af vores folkestyre.
Det her handler om deltagelsesdemokrati, det handler om armslængdeprincippet, og det handler om at involvere borgerne i de foreninger, som de er med i, og dermed også at give
foreningerne et reelt ansvar og en reel deltagelsesmulighed i vores folkestyre
Alternativet til folkeoplysningsudvalgene er jo helt klart, at kommunalbestyrelsen lægger opgaverne over i økonomiudvalget i kommunen eller i et andet fagudvalg i kommunen, og det er ren og skær centralisering.
Derfor vil vi sige nej til dette såkaldte frivillighedsprincip - for det er et frivillighedsprincip.
Vi siger nej til det i den her sammenhæng, fordi vi prioriterer nogle andre ting meget højere, nemlig borgerdeltagelse og muligheden for at gå ind og forvalte dele af vores folkestyre.
Det er faktisk en meget, meget central del af den danske kultur og tradition, som her står for skud, også på dette punkt.
Det er sket adskillige gange under VK-regeringen med støtte fra Dansk Folkeparti, hvilket er dybt ironisk, når man tænker over, hvem der har diskuteret danskhed.