runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ole Sohn (SF), 2002-01-23:
Jeg ønsker at bidrage til at skåne en fungerende minister for at kunne alle detaljerne, men det er muligt, at det er noget, der har været drøftet mere generelt i regeringen, så derfor stiller jeg spørgsmålet: Med hensyn til de ting, der var oppe her under behandlingen, kunne man måske forestille sig, at det indgår i regeringens overvejelser, når man gik fra at fjerne den dér sociale omfordeling og gøre den til en decideret pensionsindbetalings/udbetalings-ordning, efterfølgende at sige, at så er der ikke tale om en skat længere, nu er der tale om en ganske almindelig pensionsopsparing, og at man så efterfølgende vil sige, at så indgår det ikke i skattetrykket - at man dermed har lempet borgernes skattetryk med 1 pct.?
Er det noget, der overhovedet indgår i regeringens overvejelser at kunne finde på at sige ord af den type?
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-01-23:
Men jeg tror nok, det er for tidligt, han tager højde for den glæde.
Så vil jeg sige, at vi ikke har noget imod opsugning af købekraft i en overophedet situation.
Vi var i øvrigt ikke i Folketinget dér i 1997, da Den Midlertidige Pensionsopsparing blev etableret.
Men ellers ville vi sikkert have stemt for den, det tror jeg faktisk vi ville.
Men som jeg sagde i mit første indlæg, går vi ind for omfordelinger i samfundet, men om det lige nøjagtig er på den sag her, det skal ske, vil vi tage stilling til senere.
Bjarne Laustsen (S), 2002-01-23:
I første runde fik jeg heller ikke kommenteret det med, om vi da slet ikke regner med at komme tilbage til magten.
Jo, det gør vi, og nu forstår jeg så, at Kristeligt Folkeparti allerede har besluttet ret kort tid herefter, at det er en opgave i sig selv bare at få en anden regering, så derfor kan der jo næsten ikke samles et andet flertal end Socialdemokratiet næste gang, så jeg takker for den opbakning.
Hvis man nu hverken var med i den dér opsparingsordning og heller ikke var med i pinsepakken, fordi der var nogle elementer, man ikke kunne lide deri, så må Kristeligt Folkeparti jo også kunne sige i forhold til den opbremsning i økonomien ved at spare 2-3 mia. kr. op, hvordan Kristeligt Folkeparti så havde tænkt sig, hvis ikke man er med på nogen af de her lovforslag, at den overophedning af økonomien, der var dengang, skulle have været bremset.
For hvis ikke man havde gjort det på den måde her, ville der sikkert, i hvert fald hvis vi kender den borgerlige terminologi, have været opbremsning i den offentlige økonomi med afskedigelse til følge til skade for de dårligst stillede i vores samfund, nøjagtig som vi frygter nu.
Jens Vibjerg (V), 2002-01-23:
Det kommer vist ikke bag på nogen, at Venstre støtter dette forslag fra regeringen.
Det bygger jo meget nøje på det fælles forslag, Venstres og De Konservative fremsatte allerede før folketingsvalget.
Det har så den konsekvens - det vil jeg ærligt vedgå - at det belaster statsbudgettet med ca. 1,3 mia. kr., når det er fuldt indfaset.
Men det er klart, at man giver ikke børnefamilierne voldsomme forbedringer, uden at det samtidig har nogle omkostninger.
Det har ligget Venstre meget på sinde at give småbørnsfamilierne væsentlig bedre vilkår.
Det er hårdt og stressende at være småbørnsfamilie og have fuldtidsarbejde.
Ved at indføre en forlængelse af barselorloven og samtidig gøre en stor del af orloven meget fleksibel, ja, så giver det den enkelte familie gode muligheder for at indrette en hverdag, der ikke er så stresset, hvor der i langt højere grad bliver mulighed for et ordentligt samvær med barnet eller børnene.
F.eks. det at kunne gå hjem fra arbejde kl. 13 og hente sit barn i dagpleje eller vuggestue og få nogle timer sammen inden aftenræset giver et helt andet roligt og harmonisk familieliv.
Det er selvfølgelig også væsentligt, når vi indfører forbedringer for børnefamilierne, at vi ikke samtidig belaster udbuddet af arbejdskraft.
Hvis en forbedring af børnefamiliernes vilkår bare kommer til at gå ud over de syge på sygehusene, de ældre i eget hjem eller på plejehjem, eller hvem der nu måtte blive ramt af mangel på arbejdskraft, ja,
så er det jo dyrekøbte forbedringer.
Det forslag, vi behandler i dag, kombinerer den svære kunst at give børnefamilierne væsentlig bedre vilkår, uden at det går ud over den øvrige del af samfundet, som har brug for arbejdskraft.
magtpåliggende for os at give børnefamilierne bedre vilkår.
For Venstre er det lige så vigtigt efter valget.
I Venstre ønsker vi at leve op til løfterne, vi gav vælgerne før valget.
Derfor kan jeg kun give lovforslaget Venstres varmeste anbefalinger og håber, at vi i dag eller under finanslovforhandlingerne finder det flertal, der vil bakke op om disse forbedringer.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-01-23:
Jeg vil bare gerne kvittere for, at den socialdemokratiske ordfører har så godt styr på alle vores gode intentioner og handlinger, og dem agter vi at leve op til i fremtiden.
Det betyder ikke, at vi ikke kan være uenige med Socialdemokratiet i enkeltsager.
Men vi agter at fortsætte vores linje til gavn for de svage i samfundet.
Jeg synes nok, det er at overdramatisere den her sag lidt, når man ligesom gør den til målet for, om man har solidariske interesser, altså om man har solidarisk vilje eller man ikke har.
Når hr. Laustsen udregner tabet for den lavest lønnede til at være 54.000 kr. over 40 år, så synes jeg nok, at jeg er lidt skuffet over Socialdemokratiets ambitioner. Jeg synes måske, det er lidt svagt af det tidligere regeringsledende parti ikke at have større ambitioner end at komme tilbage til magten efter 40 år.
Det må man nok sige, det synes jeg faktisk er lidt skuffende.
Jeg synes egentlig, vi i Danmark er interesseret i at have et stærkt Socialdemokrati, så magten kan skifte lidt.
Det er faktisk vores intentioner, vores opfattelse af et velfungerende demokrati.
Men i det hele taget synes jeg, at debatten herom, altså at det her er pejlesagen på, om man går ind for solidaritet i samfundet eller ikke, er lidt overdreven.
Som jeg redegjorde for tidligere, da jeg beskrev historien, er det, som regeringen foreslår nu, jo altså ikke anderledes end det, som Socialdemokratiet gik ind for, argumenterede for i 1997 og 1998. Denne her sag er jo en kombination af at opsuge købekraft, som var det oprindelige formål, og så er det blevet et spørgsmål om kapitalpension, altså en pensionsordning, obligatorisk pension, kan man kalde det, og så om omfordeling.
Det er jo de tre ting, der ligger i det her. Vi ser gerne omfordeling.
Da var der mange små tegn på, at selv den socialdemokratiske/radikale regering i sine tiltag, sin politiske indsats, ligesom anfægtede solidariteten. Jeg er ikke i tvivl om, at den tendens fortsætter under den nuværende regering, og det synes vi ikke om.
Det er i hvert fald helt sikkert, at solidariteten i samfundet blandt vælgerne er svigtende i forhold til, hvad den var engang.
Det er blevet sagt her, at vi har en af de bedste omfordelinger i verden.
Vi har måske den bedste omfordeling
af økonomi i verden.
Men den er også svigtende, det er vi helt enige i.
Og det forslag, der ligger her fra regeringen, bidrager til det.
Alligevel må vi jo konstatere og indrømme, fordi vi nu har styr på historien, at vi stemte imod den solidariske ordning i 1998.
Det var, fordi vi ikke mente, det var tiden til at lave om på indkomstudjævningen.
Vi var i den socialdemokratisk ledede regering i 1993 og lavede dengang en skattereform, som vi mente havde en passende balance af omfordeling i sig.
Derfor mente vi ikke, det var rigtigt at gøre det i 1998.
Så kunne det måske også have lidt at gøre med, at det tiltag her var en del af pinsepakken, som vi ikke var med i, og som vi så stemte imod totalt set.
Men som sagt går vi ind for omfordeling og solidaritet i samfundet, men mener egentlig, at den skal foregå på andre måder i skattesystemet.
Derfor har vi ikke afklaret vores stilling til den sag her.
Pernille Falcon (EL), 2002-01-23:
Det, man fra Dansk Folkeparti skal være opmærksom på, er, at beløbet jo står på den enkeltes konto nu, men det bliver bare de svagest stillede, som får mindre ind på deres konto.
Det er det, Dansk Folkeparti stemmer for i dag.
Bent Bøgsted (DF), 2002-01-23:
Jeg skal lige gøre opmærksom på over for fru Falcon, at Dansk Folkeparti tænker på de dårligst stillede i samfundet.
Det er også derfor, vi gerne vil have, at denne her særlige pensionsordning skal stå på hver enkelts egen konto, så vi ikke risikerer en gentagelse af det, der skete, da Den Sociale Pensionsfond blev inddraget af staten.
Da mistede de svagest stillede også deres penge, og der er ingen, der rigtig ved, hvor de penge er gået hen på nuværende tidspunkt.
Det er ikke de svagest stillede, der umiddelbart får gavn af dem, når de bliver pensioneret.
Pernille Falcon (EL), 2002-01-23:
Det kommer næppe bag på nogen, at Enhedslisten ikke kan støtte det forslag, der ligger her.
Det er specielt bemærkelsesværdigt for Dansk Folkepartis vedkommende at kunne konstatere, at man har forsøgt at slå sig op som den lille mands parti, og noget af det første, man gør, er så at forringe den lille mands muligheder rent økonomisk.
Det synes jeg folk skal skrive sig bag øret, og jeg tror faktisk, at der vil være masser af eksempler, hvor Dansk Folkeparti rent faktisk løber fra sine løfter.
Vi har kunnet se det rundtomkring i kommunerne, hvor man har forsøgt at skabe sig en social profil rent verbalt, men når det er kommet til handlinger, har det ikke holdt en meter.
Det er ikke de bredeste skuldre, der skal bære de tungeste læs, men det er de bredeste skuldre, der skal have mere i lommerne, det er helt klart.
Det solidariske princip bliver fjernet fra Den Særlige Pensionsopsparing, så lønmodtagerne får udbetalt svarende til deres indbetaling.
Da Enhedslisten og SF sammen fik den tidligere regering med på at gennemføre et omfordelings- og solidaritetsprincip i forbindelse med Den Sociale Pensionsopsparing, var der mange af de små i samfundet, der klappede i hænderne, og det er dem, man nu rammer.
Uanset indbetaling fik alle ansat på fuld tid samme beløb sparet op, og det gav en økonomisk omfordeling for de lavest lønnede, som nu fjernes med forslaget.
Forslaget vi ramme godt 1½ million mennesker, der tjener under 250.000 om året, mens det er en fordel for dem, der tjener mere end 250.000 kr.
Det er så også, som det er fremgået af debatten, især kvindernes fremtidige pension, det går ud over.
60 pct. af dem, der rammes ved omlægningen, er kvinder.
Arbejderbevægelsens Erhvervsråd har beregnet, at en lønmodtager med 150.000 kr. i indtægt om året over en 30-årig periode vil miste 54.000 kr., mens en, der tjener ½ mio. kr. om året, vil vinde over 100.000 kr. på den omlægning, som man nu foreslår fra regeringens side.
Jeg tror, man skal lægge meget mærke til det her, for jeg tror, det er et eksempel ud af mange, der vil komme fra regeringens side, hvor man vil ramme de små i samfundet.
Man er mere bekymret for de højtlønnedes problemer, og man vil blæse det en lang march, hvordan de lavest lønnedes pensionsvilkår bliver fremadrettet.
Man satser på at forøge gabet også blandt de ældre.
Anders Samuelsen (RV), 2002-01-23:
Når jeg siger, at V og K efter dette år sikkert vil gå ud og hejse flaget og påstå, at de har sænket skatten med 1 pct., er det jo, fordi man piller det ud af det system, som det har været i dag, og så siger man, at fra nu af er det en pensionsopsparing, og en pensionsopsparing på 1 pct. tælles ikke med, hvad enten den er tvunget eller ej, den tælles ikke med i skattetrykket.
Derfor kan man så gå ud og sige, at man har sænket det samlede skattetryk med 1 pct., og det er så det.
Men det er jo et fiktivt billede for den, der står den dag i morgen og skal vurdere, hvorvidt det kan svare sig at spare op eller ej.
For spørgsmålet er, om han står og tænker på: Hvad får jeg ud af det, når jeg bliver 65 år?
Hvad betaler jeg egentlig i skat i morgen af den sidst tjente krone?
Der vil han jo fortsætte med at betale nøjagtig det samme i skat af den sidst tjente krone.
Venstres ordfører er inde på, hvorvidt vi har frigjort os helt eller ej.
Nu synes vi egentlig, vi har opført os som rimelig frigjorte i ganske mange år i Det Radikale Venstre.
Men man har jo ikke først frigjort sig fra et parti i det sekund, man altid mener det modsatte af, hvad det parti - hvad det så end måtte være for et parti - mener.
Det er faktisk sådan, at Det Radikale Venstre er rimelig kendte for at kunne arbejde nogle gange til den ene side af salen og andre gange til den anden side af salen.
Og vi vil gerne fortsætte med at have det på den måde at kunne tage stilling fra sag til sag, men ud fra vores udgangspunkt - det socialliberale - og ikke enten være socialister i en række år og så derefter i andre år være liberalister.
Det ved vi godt ikke er noget, der skaber os mange venner.
Det er vel nærmest sådan, at vi stadig væk af højrefløjen bliver betragtet som forrædere, fordi vi kan samarbejde med Socialdemokraterne.
Det må vi lære at leve med.
Sådan er det.
Summa summarum: Vi kan ikke støtte forslaget uanset de forsøg på argumenter, der er kommet, ikke mindst fordi man ikke på nogen måde fra regeringspartierne her påpeget, hvordan man vil forbedre den situation, som man nu forringer for en bestemt gruppe mennesker.
Bjarne Laustsen (S), 2002-01-23:
Derfor vil jeg gerne spørge Det Radikale Venstre efter, om det er rigtigt, uanset om man vil omfordele, eller om man vil have et skattestop, eller hvad man vil have, at hvis man får mindre udbetalt i pension, må det vel rent faktisk betyde, at det er en skattestigning for de dårligst stillede i det her land - og dem er der et par millioner af - som får mindre ud af det her, hvorimod der rent faktisk er en lille million mennesker, som får en skattelettelse på det forslag her.
Der er jo altså i dag en meget, meget stor forskel på Kristeligt Folkeparti og Socialdemokratiet og dermed også på hr. Ole M. Nielsen og undertegnede i og med, at Kristeligt Folkeparti støttede dannelsen af en VK-regering, der indtil dato har stillet forslag på forslag på forslag.
Og som jeg har set Kristeligt Folkepartis politik og kender den
- de er
meget optaget af de dårligst stillede i vores samfund og bekæmper ulighed og en lang, lang række ting, for slet ikke at nævne miljø og ulandsbistand og sådan noget - forestiller
jeg mig, at man i Kristeligt Folkeparti må ligge søvnløs hver eneste nat efter alle de ting, der er kommet her. Derfor er jeg selvfølgelig lidt glad for, at Kristeligt Folkeparti er tvivlende over for, om de vil støtte lovforslaget. Men jeg føler, det var bedre, om man helt klart og tydeligt sagde fra i dag over for det asociale forslag, som regeringen her har fremsat.
Ole Sohn (SF), 2002-01-23:
Jeg beklager, hvis jeg har været lidt uopmærksom under Venstres ordførers tale, men da jeg sad og læste lovforslaget, forekom det mig, at der i lovforslaget står et spørgsmål om barselorlov, og så står der også noget om børnepasningsorlov.
Jeg mener ikke, at Venstres ordfører beskæftigede sig med børnepasningsorloven.
Men kan ordføreren bekræfte, at der med regeringens forslag er tale om, at man fjerner børnepasningsorloven, og kan Venstres ordfører bekræfte, at der dermed samlet set bliver tale om, at børnefamilierne kan få færre uger sammen med deres børn?
Kan Venstres ordfører ligeledes bekræfte, at der med den ordning, som der lægges an til i regeringens lovforslag, bliver tale om mindre valgfrihed for den enkelte familie?
Og sidst, men ikke mindst: Kan Venstres ordfører bekræfte, at man ikke agter at imødekomme erhvervslivets og børnefamiliernes fælles ønske om, at der bliver en pasningsgaranti, sådan at ingen bliver tvunget til at blive længere hjemme, end man selv ønsker det?
Mette Frederiksen (S), 2002-01-23:
Kan hr. Jens Vibjerg bekræfte, at det, der i loven så flot kaldes en ændring af børnepasningsorloven, reelt betyder en afskaffelse af børnepasningsorloven?
Og kan hr. Jens Vibjerg bekræfte, at fleksibilitet i den her henseende betyder, at rammes man af ledighed, skifter man arbejdsgiver, ja, så forsvinder de fleksible udskydelsesmuligheder, der er for almindelig beskæftigelse? Kan hr. Jens Vibjerg bekræfte, at det at leve op til løfterne sådan set betyder for børnefamilierne, at der er kortere tid, at der er færre penge til rådighed og en masse mere bureaukrati?
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-01-23:
Det var en genialt uigennemskuelig formulering, hr. Vibjerg kom med om det mest fordelagtige for børnefamilierne i forhold til virksomhederne.
Det er ikke nemt at gennemskue, hvad det står for, men o.k. Så er der finansieringen, hvor hr. Vibjerg ikke ville modregne, at man kunne forestille sig, at der var nogle, der kom i arbejde.
Jeg tror, den modregning, han tager til indtægt, er lige så letforudsigelig som den afskaffelse af hovedløs aktivering, som regeringen oven i købet nu har lagt ud til arbejdsmarkedets parter for at få afskaffet.
Her er vi andre sat uden for indflydelse, i hvert fald indtil foråret, for så skal vi nok komme til at feje skårene op, tænker jeg.
Men foreløbig er vi altså sat uden for indflydelse, og dermed mener jeg, det er lidt svært at tage den besparelse til indtægt.
Det bliver i hvert fald, som hr. Laustsen siger,
ikke nemt at se på finansregnskabet.
Så vil jeg spørge, om hr. Vibjerg mener, det er rimeligt
Det er jo kommet frem, at det vil alle partier, inklusive de tidligere regeringspartier, på et tidspunkt fra efteråret, og så kommer der altså noget frem, som reelt giver mindre tid og i nogle tilfælde forringet økonomi.
Jeg synes, det er useriøst.
Ole Sohn (SF), 2002-01-23:
Jeg vil sige, jeg har intet imod at blive forvekslet med min navnebror.
Det dér med hovedløs aktivering er selvfølgelig en finansieringskilde, men kan Venstres ordfører ikke bekræfte, at der intet - intet - er foregået i dansk arbejdsmarkedspolitik siden begyndelsen af 1990'erne omkring arbejdsmarkedsreformen og aktiveringspolitikken, hvor Venstre ikke til fulde har stemt for og til fulde er medansvarlig for hvert et komma?
Det er det ene.
Det andet er: Man har valgt denne form, fordi man synes, den er bedre.
Men jeg mener altså, at Venstres ordfører lige før sagde, at det var et krav fra EU, og at man i virkeligheden gerne ville have meget mere fleksibilitet, meget mere valgfrihed til børnefamilierne, og så stiller jeg det spørgsmål, om man ikke kunne kombinere det med og gøre brug af børnepasningsorloven, som EU ikke kan regulere.
Det har vi fuldstændig valgfrihed til.
Der er altså en mulighed for at sikre børnefamilierne større valgfrihed, som er helt i tråd med Venstres paroler -
i hvert fald i forsamlingshusene - hvis man ønsker det.
Men Venstre ønsker åbenbart ikke at omsætte forsamlingshusparolerne til konkret handling.
Bjarne Laustsen (S), 2002-01-23:
Jeg vil godt spørge hr. Jens Vibjerg, fordi det jo ikke fremgår af lovforslaget: Hvad er kontonummeret for hovedløs aktivering?
Jeg vil gerne have kontonummeret, så jeg kan finde det den dag, vi får finanslovforslaget, for ellers er det jo ikke til at følge med i.
Det er vel ikke noget fikumdik eller manipulering eller noget som helst andet.
Så er det ufinansieret politik, Venstre kommer med, og det plejer man ikke at bryste sig af.
Jeg troede faktisk, at det her forslag gik ud på at forbedre børnefamiliernes vilkår.
Nu kommer det frem igen.
Det er overhovedet slet ikke for de små i samfundet eller børnefamilierne.
Det er simpelt hen bare for at finde så billig en løsning som muligt.
Det er jo også derfor, fru Mette Frederiksen ikke fik svar på sine spørgsmål på, om ikke det er en kraftig forringelse over tid i forhold til det bestående, fordi man nedlægger den eksisterende børnepasningsorlov.
Jens Vibjerg (V), 2002-01-23:
Hr. Bjarne Laustsen spørger: Hvor kommer pengene fra?
Vi har jo anvist under hele valgkampen, for øvrigt helt tilbage fra vores finanslovoplæg, hvor pengene kommer fra, nemlig fra den hovedløse aktivering.
Det vil hr. Bjarne Laustsen for øvrigt kunne studere i detaljer, når finansloven fremlægges.
Det har jo ikke været nogen hemmelighed, hvordan vi dækker de penge ind.
Til det her med, om det er reelle priser eller ikke reelle priser, som hr. Ole M. Nielsen er inde på: Jamen det er selvfølgelig svært at vurdere.
Det er jo da lækkert, hvis det giver yderligere nogle gevinster for samfundet, som vi kan modregne i de 1,3 mia. kr. Så har vi altså nogle flere penge at gøre godt med på et senere tidspunkt, men skal vi nu ikke lige lade det komme an på en prøve, om det er hr. Ole M. Nielsens regnebog eller regnestok eller regnemetode, der er den rigtige, eller det er Finansministeriets regnemetode.
Så jeg synes, at når vi ser, hvordan det udvikler sig, ja, så kan vi bruge pengene. Jeg synes i hvert fald ikke, vi skal bruge dem, inden vi har dem. Fru Pernille Falcon spørger: Hvorfor skal virksomhederne ensidigt bestemme fleksibiliteten?
Der skal være en dialog mellem medarbejder og virksomhed, hvor man finder en hensigtsmæssig måde at indrette sin fleksibilitet på.
Jeg er overbevist om, at alle virksomheder vil være meget optaget af at finde en model, der tilgodeser den enkelte lønmodtager på arbejdspladsen, men der er jo ingen tvivl om, at det i nogle virksomheder måske kun med en enkelt medarbejder på barsel kan være svært at lave nogle meget firkantede regler.
Nu lader vi det være op til parterne at finde den løsning, der er mest hensigtsmæssig for familien i forhold til virksomhedens behov.
Så spørger hr. Ole Sohn: Hvorfor den her model?
Det er, fordi vi har vurderet, at det er den bedste model for børnefamilierne.
Det er den, der giver børnefamilierne de bedste muligheder for at indrette hverdagen, så den hænger fornuftigt sammen i forhold til familieliv og arbejdsliv.
Ole Sohn (SF), 2002-01-23:
Det er til spørgsmålet om de her 8-13 uger: Ja, det er klart, at jeg så i øvrigt vil foreslå, at vi gennem udvalget får en besvarelse på, hvad der følger af EU-direktiver og lignende, for det er klart, at det kan vi jo givetvis ikke med vores ringe indflydelse her i dette Ting overrule.
Hvis man kombinerede det, ville man jo netop kunne sørge for, at der med hensyn til fleksibiliteten var mulighed for frit slag i forhold til børnefamilierne, hvis man forbedrede børnepasningsordningen. Så det, regeringen gør, naturligvis med Venstres aktive støtte, er, at man fjerner mulighederne for fleksibilitet, og sørger for slavisk at følge de retningslinjer, EU har tilskikket os, og at man undlader at gennemføre en pasningsgaranti.
Og det betyder simpelt hen mindre frihed for børnefamilierne.
Det synes jeg da man skal sige, sådan som det er: At vi gerne kosmetisk sådan propagandistisk ude i forsamlingshusene vil sige, at vi vil gøre noget for børnefamilierne, men i virkeligheden er det det modsatte, der sker.
Pernille Falcon (EL), 2002-01-23:
Jeg mener ikke, at jeg fik svar på mit spørgsmål til Venstres ordfører, om det ikke er korrekt, at børnefamilierne faktisk mister svarende til 129.000 kr. med det forslag, der ligger nu, i forhold til de faktisk muligheder, der er i dag, hvis man vælger at benytte dem fuldt ud.
Er det ikke korrekt?
Så vil jeg også godt høre, hvad baggrunden er for, at man i den grad synes, det er vigtigt, at det er virksomhederne, som skal gå ind og definere ensidigt, om man skal have mulighed for at udnytte de udvidede barselorlovmuligheder.
Det ser ud, som om Venstre har en prioritering, hvor Venstre prioriterer virksomhederne klart over familierne i denne her sammenhæng.