runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Søren Søndergaard (EL), 1999-05-26:
Det er jo svært at være lige så venlig som hr. Ole Sohn, men jeg vil spørge hr. Kim Andersen: Hvad er den egentlige årsag til, at Venstre er imod det her forslag?
For det er jo ikke det dér med efterskolen.
Den skal jo fortsat være der.
Så hvad er den egentlige årsag? Hvis vi kunne få den egentlige årsag, som jo må være der et eller andet sted, kunne vi jo få en diskussion om dét i stedet for et spilfægteri om noget, som ikke er foreslået.
Kim Behnke (FP), 1999-05-26:
Jamen hr. Frank Aaen ved også, at når Folketingets udvalg er ude at rejse, så bor man ikke i campingvogne, så bor man på fine, femstjernede hoteller rundtomkring i verden og rejser på første klasse for at komme frem, for man skal jo være udhvilet og ikke have ondt i ryg og ben. Det hensyn tager man altså ikke til de folk, der er på det, jeg vil kalde rigtige arbejdspladser.
Frank Aaen (EL), 1999-05-26:
Bare for en ordens skyld: Folketingets medlemmer bliver selvfølgelig også ramt af de ændrede rejseregler, ligesom fagforeningsfunktionærer og en lang række andre højtlønnede fremover må se, at det tilskud, som de tidligere har fået skattefrit i forbindelse med rejser, mere eller mindre forsvinder.
Så det er også andre end bygningsarbejdere og rejsemontører, der bliver ramt af de nye regler.
Dér, hvor vi stadig væk har en fordel i Folketinget, som vi efterhånden er ene om at have i forhold til andre grupper, er med hensyn til det skattefri omkostningstillæg.
Og for at der ikke skal være nogen tvivl om det spørgsmål, skal jeg bare sige, at Enhedslisten gerne deltager i en ændring af systemet her i Folketinget, så vi ikke længere modtager det skattefri omkostningstillæg.
Morten Helveg Petersen (RV), 1999-05-26:
I Det Radikale Venstre er vi optaget af at udforme skattesystemet så hensigtsmæssigt som muligt, hvilket indebærer, at vi ikke altid tager det standpunkt, der er det mest populære i befolkningen, for nu at sige det mildt.
Det Konservative Folkeparti har fremsat dette forslag om at hæve niveauet for skattefri rejsegodtgørelse og genindføre de tidligere regler om skattefri godtgørelse for logi, men reglerne på området har aldrig været tænkt som et ekstra løntilskud til de ansatte, der arbejder i udlandet i kortere perioder.
At vi har reglerne, har primært til hensigt at sikre, at de ansatte i forbindelse med tjenesterejser ikke påføres personlige meromkostninger, men også, at arbejdsgivernes refusion af udgifter ikke fører til et skattemæssigt mellemværende.
Umiddelbart mener vi, at refusion efter princippet krone for krone er det mest retfærdige, og det kan lade sig gøre i de tilfælde, hvor der rejses efter regning.
Men i nogle tilfælde og måske endda i mange tilfælde kan det vise sig vanskeligt i den virkelige verden, for nogle steder kan man ikke få en regning.
Og selv om vi er store tilhængere af dansk eksport og det store arbejde, der gøres for at hive eksportkroner hjem til Danmark, kan vi ikke være tilhængere af at belønne medarbejdere indirekte via skattelovgivningen, og det er i virkeligheden det, som diskussionen i dag drejer sig om, og på den baggrund kan vi ikke støtte det fremsatte forslag fra Det Konservative Folkeparti.
Sonja Albrink (CD), 1999-05-26:
Med forslaget her lægger Det Konservative Folkeparti op til, at der skal ændres på de regler for rejsegodtgørelse og logi, som blev vedtaget i 1996 og 1997 med CD's og i øvrigt delvis også De Konservatives stemmer.
Forslagsstillerne begrunder fremsættelsen af forslaget med hensynet til den danske konkurrenceevne, og i CD er vi langt hen ad vejen enige i forslagsstillernes argumentation, hvad vi også har tilkendegivet offentligt.
For naturligvis skal det sikres, at eksportvirksomhederne har ordentlige vilkår at konkurrere på, og der er tilsyneladende noget, der tyder på, at regelændringen fra 1996 og 1997 har nogle utilsigtede virkninger.
Det og meget andet bliver man selvfølgelig nødt til at forholde sig til og gøre noget ved, og derfor vil vi også i CD gerne være med til at bruge sommeren til at få undersøgt og belyst og set nærmere på de problemer vedrørende den skattefri rejsegodtgørelse, som flere har tilkendegivet over for i hvert fald mig, som sidder i Skatteudvalget.
Vi vil f.eks. gerne have undersøgt, hvordan rejsereglerne er i de lande, der ligger omkring os, f.eks. Holland og Sverige, og hvordan vi kan få skruet de ting sammen herhjemme, sådan at vi kan få nogle gode rejseregler vedrørende det her område.
Klaus Kjær (DF), 1999-05-26:
I løbet af et par år er der sket en markant forringelse af tjenesterejsendes skattefri rejsegodtgørelse:
Indtil 1997 havde man, når man rejste efter regning i udlandet, mulighed for skattefrit at modtage 60 pct. af ligningsrådets satser for skattefri rejsegodtgørelse til dækning af udokumenterede merudgifter forbundet med arbejdet som følge af, at man var borte fra hjemmet.
Med lovændringen i 1997 blev disse 60 pct. halveret, således at der kun kunne udbetales 30 pct. skattefrit af satsen, oven i købet af en generelt lavere sats.
Samtidig blev det besluttet, at de hidtidige satser for alle lande og erhvervsgrupper fra og med den 1. april l999 skal nedtrappes, således at der pr. 1. januar år 2001 vil være en fælles grundsats på 256 kr. pr. dag.
Tidligere måtte arbejdstageren finde sig et passende logi, som kunne dækkes af godtgørelsen, mens der i dag ikke er noget incitament til at vælge moderate standarder i forbindelse med overnatning.
Afskaffelsen af skattefri rejsegodtgørelse for logi vil således betyde øgede udgifter til hotelophold for virksomhederne.
Den øgede forringelse af den skattefri rejsegodtgørelse har medført øgede udgifter for virksomhederne, til skade for konkurrenceevnen i forhold til udenlandske konkurrenter.
Således er reglerne for tjenesterejsende fra bl.a. Sverige, Norge, Tyskland og Holland generelt mere gunstige end de danske regler, hvilket har påført tab af konkurrenceevne, i kraft af at de udenlandske konkurrenter har mulighed for at tilbyde medarbejderne højere godtgørelsessatser uden dokumentation.
De nye regler om dokumentation af udgifter for hotelophold har endvidere påført virksomhederne unødigt administrativt arbejde, ligesom de ansatte i visse tilfælde vanskeligt kan få en kvittering eller anden dokumentation for de ekstra udgifter, som rejsen medfører.
Herudover har de ansatte selvfølgelig problemer og vanskeligheder med administrationen i forbindelse med at samle disse bilag.
Dansk Folkeparti kan fuldt ud støtte, at niveauet for skattefri rejsegodtgørelse hæves, således at satserne tilnærmes niveauet i de lande, som Danmark typisk konkurrerer med, ligesom vi kan støtte forslaget om at genindføre de tidligere regler om skattefri godtgørelse for logi.
Ole Sohn (SF), 1999-05-26:
Da vores ordfører på området ikke kan være til stede, skal jeg på SF's vegne gøre et par betragtninger om forslaget.
Ret beset er det vel Det Konservative Folkepartis ønske at komme med et markeringsforslag her, kort før Folketinget sendes på sommerferie, men det ændrer nu ikke ved, at SF vil bruge den kommende tid til nærmere at undersøge, om der faktisk er behov for ændringer, men formentlig ikke sådan, som det ligger i beslutningsforslaget.
Men er der behov for nogle almindelige justeringer, vil vi selvfølgelig gerne se på det i samarbejde med de partier, der står bag den eksisterende aftale om rejsegodtgørelse.
Med de bemærkninger skal vi afvise det af Det Konservative Folkeparti fremsatte beslutningsforslag.
Pernille Sams (KF), 1999-05-26:
Jeg vil prøve at starte bagfra og svare hr. Morten Helveg Petersen først: Jeg er ganske overbevist om, at mulighederne for, at man kan få sine omkostninger dækket, når man er ude at rejse for danske virksomheder, har en afgørende virkning med hensyn til, hvor mange medarbejdere der har lyst til at påtage sig den opgave, naturligvis.
Og hvis det bedre kan betale sig at blive hjemme i stedet for at ligge og rode på landevejene andre steder i verden og være væk fra familien det meste af året, er jeg også helt overbevist om, at der er mange, der vælger at lade være.
Til hr. Frank Aaen vil jeg bare sige: Det er nu engang sådan, at medarbejderudgifter er fradragsberettigede.
Så kan hr. Frank Aaen synes, det er forkert, men sådan er virkeligheden altså, og jeg synes, det er helt i orden.
Dertil vil jeg sige: Vi går efter at sidestille danske eksportmedarbejdere med andre landes eksportmedarbejdere, sådan at danske virksomheders konkurrencevilkår er lig med udenlandske virksomheders.
Og skulle der være en anelse tilovers, hvad så?
Morten Helveg Petersen (RV), 1999-05-26:
Jeg kan forstå, at når man i henhold til De Konservative forringer ordningen, så falder den danske eksport også, eller der er i hvert fald et konkurrenceevneproblem.
Men betyder det så omvendt, at hvis man flerdobler denne standardsats, så flerdobler man også den danske eksport?
Eller hvordan skal incitamentsvirkningen i forslaget ellers forstås?
Jens Peter Vernersen (S), 1999-05-26:
Det drejer sig jo ikke om at sende folk ud at samle bilag.
Det drejer sig om, at man har en mulighed for at vælge en standardsats, som har en sådan størrelse, at man kan få dækket sine ekstraudgifter, og vi mener altså, at denne sats kan dække disse ekstraudgifter.
Og når fru Pernille Sams tilkendegiver, at medarbejderne skal motiveres til at rejse ud,
vil jeg godt spørge: Ligger motiveringen så i, at man får et beløb ud over det, som man har af ekstraudgifter?
For hvis dét er motiveringen, er der jo lige præcis tale om det, vi siger, nemlig at man får et skattefrit beløb oven i den skattepligtige løn, som man så kan have ved siden af.
Det er jo det, det drejer sig om.
Ole Stavad (S), 1999-05-26:
Når jeg tager ordet igen, så er det, fordi jeg mener, at hr. Kim Behnkes tale kunne give det fejlagtige indtryk, at det her sådan var uopdyrket mark, vi bevæger os ind på. Hr. Kim Behnke fremstillede det, som om at det at man kan tage et skattemæssigt underskud med i forbindelse med en skattemæssig fusion er sådan noget, der er helt naturligt i dag.
Og derfor er jeg nødt til bare for det faktuelles skyld at gøre opmærksom på, at det generelle i dag faktisk er, at man ikke kan tage et underskud med over i forbindelse med en skattefri fusion.
Der er så de to områder, hvor den begrænsning ikke er inde.
Og det er jo egentlig dybt mystisk, at dér, hvor vi har lagt den snævre definition og fortolkning ind i forhold til, hvad man kan anvende et underskud til, har vi så en mere vidtgående ordning.
Og derfor vil jeg da godt sige, at jeg faktisk mener, at det er en fejl, en uopmærksomhed, en manglende konsekvens, at der ikke allerede i dag er lukket for også at bringe disse underskud videre i forbindelse med en skattefri fusion.
Hr. Kim Behnke kan have andre opfattelser i forhold til, hvordan man skal behandle skattemæssige underskud; det er helt fair.
Og når hr. Kim Behnke derfor siger, at mit indlæg mere var et politisk indlæg, så føler jeg faktisk ikke som valgt politiker og skatteminister, at der er noget odiøst i, at man har en politisk holdning.
Min holdning, regeringens holdning, er, at vi skal have gode skatteregler, ikke mindst i forhold til erhvervslivet, men vi skal ikke have skatteregler, der kan misbruges.
Hvis hr. Kim Behnke husker tilbage, dengang regelsættet så anderledes ud end i dag,
så vil han næsten ikke kunne undgå at huske det plat, som vi så udvikle sig med skattemæssige underskud, som det heldigvis også er lykkedes at få lukket for, på samme måde som det er lykkedes at lukke for en hel masse andet plat. Jeg ville faktisk fortolke hr. Kim Behnke forkert, hvis jeg tillægger ham, at han kan lide den slags.
Det tror jeg faktisk ikke, han kan.
Og forudsætningen for, at man kan undgå den form for plat, er, at vi har regler om begrænsning af underskud som dem, vi har.
Disse regler bør helt naturligt også udstrækkes til de to områder, som Enhedslisten har foreslået her.
Frank Aaen (EL), 1999-05-26:
Jeg skal selvfølgelig takke dem, der har udtalt sig positivt om forslaget.
Jeg skal også takke dem, der har gjort det modsatte, fordi de dermed har bragt den klarhed ind i dansk politik, der hedder, at der er nogle her i Folketinget, der forsvarer selv det mest usle skattehul, fordi de har en opfattelse af, at bare pengene kommer ned i erhvervslivets lommer, så gavner det et eller andet sted.
Det gør det nok også.
Bare ikke dér, hvor jeg synes det skal gavne.
Baggrunden for, at vi stillede en stribe spørgsmål i sin tid, dels i Erhvervsudvalget og dels som § 20-spørgsmål, var, at vi noterede os den intense jagt, der var omkring et skatteunderskud i selskabet Gefion.
Det var det, som forskellige pensionskasser rundt omkring Thorsen mere eller mindre åbenlyst også gik efter.
Og der er ingen tvivl om, at det allervigtigste ved at skulle have fat i Gefion ville være at udnytte de meget store skattefradrag, der ligger latent i selskabet Gefion.
Derfor begyndte vi at spørge: Hvordan kan det her lade sig gøre?
Og vi nåede frem til to metoder, som åbenlyst har været interessante.
Den ene metode var den, vi har haft fat i med det her forslag i dag, at hvis man tilfører nogle aktiver af en bestemt type, kunne man udnytte nogle fradrag, der stammede fra samme type aktiv.
Det er formentlig den mindste del af metoden.
Den anden metode, som vi ikke er nået helt til bunds i endnu, er, at man godt nok har konstateret et underskud, og alle ved, at det er der, men man venter til et vilkårligt tidspunkt med at aktivere underskuddet skattemæssigt, og på den måde undgår man 5-års-regelen, altså den regel, der i dag er for, at hvis man ikke har udnyttet et skattemæssigt underskud senest 5 år efter, at det er opstået, så kan man ikke udnytte det.
Men for at omgå disse begrænsninger undlader man simpelt hen at aktivere et faktisk konstateret underskud.
Man undlader at aktivere det i skatteregnskabet.
Den anden del har vi lidt fat i endnu.
Vi vil følge op med nogle spørgsmål til skatteministeren.
Det er i hvert fald helt givet, at vi vil gøre, hvad vi kan, for at det skatteunderskud i milliardstørrelsesorden, der ligger i selskabet Gefion, ikke bare bliver udnyttet til at spekulere i ikke at skulle betale den skat, som man bør betale.
Erhvervsbeskatningen i Danmark er faktisk ualmindelig rimelig, og derfor mener vi, at man bør gøre alt for, at man så heller ikke kan udnytte forskellige fiduser for at nedbringe den i forvejen alt for lave - jeg kom vist til at sige rimelig, og det mente jeg ikke, rimelig lav - selskabsskat.
Pernille Sams (KF), 1999-05-26:
Uanset Enhedslistens mærkelige opfattelse af dansk skattelovgivning, kan det aldrig blive til et statstilskud, når et beløb modsvares af en udgift, som en medarbejder har haft, og det er det, der er tilfældet her. Der er så tale om, at man kan vælge mellem to ordninger:
enten at samle en kæmpestabel af bilag, hvor man skal være papirnusser og være ved at drukne i alle mulige former for småbilag, eller at vælge en mere ubureaukratisk ordning, hvor man kan få et fast beløb. Og jeg kan godt forstå, at der er mange, der vælger det faste beløb i stedet for at skulle gå og holde styr på alle mulige små kaffeboner, og hvad ved jeg, fra mange, mange dages rejser hvert år.
For mig er det her et spørgsmål om, at udgifterne modsvarer et afsavn, og jeg vil hellere end gerne være med til at motivere danske medarbejdere til at tage den opgave, der ligger i at udføre et stykke arbejde for danske virksomheder, også når det foregår i udlandet.
Peter Duetoft (CD), 1999-05-26:
Nu kan jeg konstatere, at hr. Kim Behnke har stemt imod et aktstykke, som han ikke har læst, for det folkemords- og holocaustcenter har tre opgaver.
Den ene er at dokumentere, hvad der skete under Holocaust, både med hensyn til de danske modstandsfolk og med hensyn til jøderne i Danmark, den anden er at yde information, sådan at man i undervisningen rundtomkring faktisk får viden om de ting, og den tredje er forskningsopgaven, der både handler om Holocaust og om andre folkemord, herunder Pol Pots, herunder Stalins og herunder Tyrkiets i Armenien.
Alt det er med, og det står i aktstykket, og det står i baggrundsmaterialet, men jeg kan konstatere, at hr. Kim Behnke åbenbart ikke engang har gidet læse det, før han stemte imod, fordi han mener, at sådan noget nok bare er noget, hvor man sløser med skatteydernes penge.
At hr. Kim Behnke har det synspunkt, at man ikke skal have sådan noget på finansloven, synes jeg er helt fint, men når han ikke selv vil være med til at give remedierne til det, skal han altså lade være med i dag at stille sig op i en diskussion og gøre sig til korsridder med hensyn til, at modstandsbevægelsen skal huskes, og den skal det ene og den skal det andet.
Kim Behnke (FP), 1999-05-26:
Jamen jeg ser ikke den sammenhæng, som hr. Peter Duetoft gerne vil se, for det center for folkemord, som bl.a. hr. Duetoft har været initiativtager til, går jo netop målrettet efter at udnævne naziregimet i Tyskland til at være det værste, der er sket på denne Jord, og det er det måske også, for det er svært at konkurrere i den kategori, men efter Fremskridtspartiets opfattelse er det, der skete i Stalintiden i Sovjetunionen og under Pol Pot-regimet i Cambodja, hvor millioner af mennesker blev henrettet, og det, der er sket alle mulige andre steder på Jorden, hvor totalitære regimer, ofte med en kommunistisk eller socialistisk baggrund, har slagtet mennesker, mindst lige så slemt, og det var ikke det, der lå i det projekt. Nej, det, der lå i projektet, var, at man specielt skulle udnævne Nazityskland til at være det værste på denne Jord, hvor det efter vores mening er sådan, at den, der er blevet dræbt i Sovjetunionen, næppe har haft nogen overbevisning om, at det var bedre at blive dræbt af Stalin end af Hitler. Hvis det projekt skal have nogen mening, skal man studere alle folkemord, der er foregået på denne klode.
Peter Duetoft (CD), 1999-05-26:
Her sidder man stille og roligt oppe på sit kontor og lytter til højttaleren, og så hører man pludselig et godt eksempel på dobbeltmoral og hykleri: at hr. Kim Behnke står her og siger, hvor vigtigt det er at erindre modstandsbevægelsen, og at Fremskridtspartiet har kæmpet, og hvad ved jeg, for det er altså ikke mere end en uge siden, Fremskridtspartiet i Finansudvalget stemte imod en bevilling til et holocaust- og folkemordscenter i Danmark, hvor en tredjedel af opgaverne er at sørge for dokumentation om modstandsbevægelsen og de danske jøders skæbne under nazismen og holocaust, så det
bliver husket i fremtiden.
Jeg synes ikke, der er nogen sammenhæng i tingene, når Fremskridtspartiet her gør sig til helgen med hensyn til både det ene og det andet, men så stemmer imod, når der kommer en praktisk beslutning.
Jeg synes, ordene skal have lidt indhold, når man går på talerstolen her og påberåber sig at være så god med hensyn til de minder, der er om folk, der har ofret deres liv for det danske samfund.
Kim Behnke (FP), 1999-05-26:
Under den tyske besættelse af Danmark under Anden Verdenskrig var det officiel politik i dette hus, at man skulle samarbejde med Nazityskland.
Det fulde overblik over, hvad den samarbejdspolitik rent faktisk gik ud på og indebar, har vi desværre fortsat ikke, for det lykkedes jo for et flertal i Folketinget for år tilbage at ændre arkivloven sådan, at den regel, der var om, at arkiverne skulle åbnes efter 50 år, blev forlænget til 80 år.
Det var noget, Fremskridtspartiet var modstander af, for vi mener, at jo mere lys der kan blive kastet over, hvad der skete under krigen i Danmark, jo bedre vil vi være i stand til at forstå fremtiden og de udfordringer, den byder på.
kan det være nødvendigt at få repeteret historien og få indsigt i, hvad der rent faktisk skete: at det ikke var de officielle myndigheders eller folketingspolitikernes skyld, at Danmark fik den position, det fik i efterkrigstiden, men fordi brave mænd og kvinder dannede modstandsbevægelsen og gjorde det modsatte af, hvad magthaverne bad dem om, fordi brave mænd og kvinder tog sagen i egen hånd og sagde: Vi vil ikke underkaste os et tysk regime, vi vil gøre modstand; det ligger naturligt for os at gøre det. Men mange af dem fik bestemt ikke tak for det, snarere tværtimod: De blev retsforfulgt for deres handlinger, og de blev efter krigen langtfra tildelt den tak, som er dem beskåret. Derfor er det efter vores mening den naturligste ting i verden at få etableret denne nationale mindepark og gøre det i forbindelse med Frøslevlejren.
For det, det handler om, er, at morgendagens generationer skal have mulighed for at besøge et sted og stille spørgsmål til deres far og deres mor om, hvorfor der er en mindepark her, og hvem de mennesker er, som vi mindes, sådan at vi kan overlevere historien og fortælle, hvad det var, der skete under og efter Anden Verdenskrig. At der er en masse tekniske og praktiske problemer, som skal løses i den forbindelse, er helt klart, men hvis der er en minister, som arbejder positivt i spidsen, og hvis der er statslige myndigheder, som arbejder positivt for sagen, så kan de problemer, der måtte være, naturligvis løses.
Men hvis man modsætter sig projektet, kan man jo hurtigt lave en oplistning af problemer, som forekommer uoverskuelige. Derfor modtog vi også henvendelsen fra SF's ordfører, hr. Ole Sohn, med en øjeblikkelig opbakning til forslaget -
ikke fordi vi mener, at forslaget er udtømmende i forhold til de praktiske problemer, der skal løses, men alene fordi vi mener, det er vigtigt, at sagen bliver sat på Folketingets dagsorden, og der bliver sat en proces i gang, sådan at denne mindepark hurtigst muligt kan blive etableret og dermed give mulighed for, at morgendagens generationer ikke glemmer, hvad der skete under Anden Verdenskrig, og hvorfor vi i dag kan betragtes som en fri nation, og hvorfor vi i dag bliver omtalt som et af de allierede lande, for det var vi sandelig ikke i starten af krigen, tværtimod.
Derfor er der grund til, at vi i form af en mindepark får mulighed for at sætte et nationalt mindesmærke.
Arne Melchior (CD), 1999-05-26:
CD er taknemlig over for hr. Ole Sohn og de andre initiativtagere til dette forslag, som vi kan støtte.
Og ligesom hr. Ole Sohn har sagt det, vil jeg også betragte miljøministerens holdning og udtalelser her på regeringens vegne fra den positive vinkel. Jeg kan ikke helt undlade den bemærkning, at det er lidt
pudsigt, at det netop er de partier, der er gået imod initiativet til en forhøjelse af hædersgaverne til besættelsestidens helte og efterladte, som også går imod forslaget i dag
Der behøver ikke at være nogen sammenhæng, men det er altså et påfaldende sammenfald. Jeg kan ikke lide det, og jeg kan slet ikke se, hvad man er bange for.
Venstres ordfører sagde noget om, at der skulle være pigtråd, at det skulle være indhegnet og utilgængeligt, men det modsatte er jo netop tilfældet.
Og der står jo også klart i forslagets bemærkninger, at »mindeparken ud over Frøslevlejrens Museum alene skal kunne benyttes til museumsdrift i øvrigt samt til anden almenkulturel virksomhed, der kan fungere på området i respekt for mindeparken.«
Det kan alle vel tilslutte sig, og de, der står for den selvejende institution, kan ikke have noget som helst at indvende.
Jeg skal gøre opmærksom på, at CD absolut ønsker den på stedet værende efterskole bevaret, men det tillader forslaget jo også i fuldt omfang.
men igen vil jeg sige, at jeg ser positivt på regeringens reaktion, og det må jo også dække Socialdemokratiet: at der er noget at snakke om, og at der vil blive snakket. Og jeg vil gerne gøre opmærksom på, at denne sag egner sig i ekstrem grad til en besigtigelse på stedet, og jeg vil foreslå, at forhandlingerne kan foregå på stedet.
Det er ikke alle besigtigelser ude i det åbne terræn, der egentlig giver et bedre grundlag at forholde sig på, end når man kigger på et kort, men her er der virkelig tale om at forstå stedets ånd og betydning og forstå indretningerne, og ved at overskue arealet kan man få en bedre forståelse.
Jeg håber, at ministeren vil indbyde til en sådan besigtigelsesrejse, som CD meget gerne deltager i.