Lene Espersen (KF), 2002-03-14:
Jeg vil da gerne over for forslagsstillerne i dag tilkendegive, at vi jo sådan set er i en situation, der er endnu bedre end en situation, hvor der er et flertal uden om regeringen.
Der er nemlig et flertal, hvor også regeringen indgår, idet jeg fornemmer, at de fleste af Folketingets partier er meget indstillet på, at der skal ske noget på hele det her område.
Det er jo en positiv god situation, og jeg vil gerne bekræfte over for hr. Christian H. Hansen, at for så vidt angår domspraksis i dyreværnssager og skærpelse af sanktionsniveauet, er situationen også den, som hr. Christian H. Hansen opridsede, nemlig at Rigsadvokaten på Justitsministeriets foranledning for 1½ år siden undersøgte strafniveauet, og da bad man altså om, at strafniveauet blev hævet.
Det er nu, vi så går ind og undersøger
: Er det så blevet hævet?
Er der sket en skærpelse af sanktionsniveauet?
Når resultatet foreligger, er det selvfølgelig klart, at vi vil overveje, om der skal ske yderligere tiltag.
Det er altså en del af handlingsplanen, og jeg vil meget gerne igen tilkendegive her fra talerstolen, at det er klart min hensigt at skærpe sanktionsniveauet og også betragteligt, såfremt det fortsat er på det, ja, man fristes til at sige latterligt lave niveau, som det har været på indtil videre.
Det er ikke tilfredsstillende.
Jeg tror ikke, at jeg under min første besvarelse tydeligt nok fik sagt til forslagsforstillerne, at det også gælder praksis med hensyn til frakendelse af retten til at beskæftige sig med dyr, og det er jo nok så væsentligt i den forbindelse.
Det andet område, som jeg godt lige vil runde en enkelt gang til, er i de her sager om overtrædelse af dyreværnsloven og politiets rolle, hvor man i dag søger assistance fra fødevareregionernes veterinærafdelinger og bruger den konkrete rådgivning fra den veterinære sagkundskab.
Her vil jeg gerne under udvalgsbehandlingen besvare nogle spørgsmål, så vi kan gå ind og se på den praksis, der er i dag, den måde, man samarbejder på, og om der er noget, der kan ske dér, som medvirker til, at tingene fungerer bedre og sker på et dyrevelfærdsmæssigt fornuftigt grundlag. Jeg håber, at jeg for nærværende stiller beslutningsforslagsstillerne tilfreds ved at sige, at vi prøver at gå ind og lave sådan en øvelse - alt sammen med henblik på, at vi får mere dyrevelfærd i alle dele af systemet.
Beslutningsforslaget indeholder mange gode tanker og konstruktive forslag, og jeg er glad for at kunne sige, at jeg allerede selv har været inde på en række af de samme overvejelser.
I forbindelse med den handlingsplan for bedre dyrevelfærd, som regeringen er ved at udarbejde, vil dyreforsøg således også indgå.
Som jeg har tilkendegivet i forbindelse med forhandlingerne om beslutningsforslag nr. B 62 og B 67 tidligere i aften, vil jeg imidlertid ikke lægge mig fast på detaljerne, før regeringen har haft lejlighed til drøfte handlingsplanen nærmere, og derfor kan regeringen ikke støtte det foreliggende beslutningsforslag på nuværende tidspunkt. Jeg vil dog godt løfte sløret for nogle af de emner, handlingsplanen kommer til at berøre omkring dyreforsøg.
Regeringen går nemlig ind for størst mulig åbenhed om dyreforsøg, og derfor er vi enige i, at det vil være værdifuldt at få lagt dyreforsøgstilladelserne ud på Dyreforsøgstilsynets hjemmeside.
Det er imidlertid ikke realistisk at nå det inden for en så kort tidsfrist, som forslagsstillerne har ønsket, men det er et forhold, som vi også vil beskæftige os med i forbindelse med udarbejdelsen af handlingsplanen. Samtidig vil vi også overveje en omstrukturering af dyreforsøgsadministrationen, så Rådet for Dyreforsøg ikke skal besværes med hver eneste konkrete tilladelse, men i videre omfang kan bruge kræfterne på at udstikke generelle retningslinjer og tage stilling til principielle sager.
vil jeg naturligvis også inddrage de forslag, som kommer til udtryk i beslutningsforslag nr. B 71.
For så vidt angår Europarådets resolution fra 1997, indeholder den anbefalinger om, hvordan dyreforsøgsudøvere bør sikre, at forsøgsdyrenes velfærd tilgodeses bedst muligt via forbedringer af dyrenes omgivelser, social interaktion med artsfæller, burenes indretning m.v. Disse anbefalinger retter sig primært mod dyreforsøgsudøverne og ikke mod myndighederne. I praksis kan Dyreforsøgstilsynet imidlertid inden for rammerne af den gældende lovgivning inddrage resolutionens anbefalinger i forbindelse med opstilling af vilkår for en tilladelse.
Der foregår i øjeblikket forhandlinger i Europarådet om en revision af bilaget til konventionen om dyreforsøg.
I dette bilag angives retningslinjer for opstaldning af forsøgsdyr.
Forhandlingerne forventes afsluttet inden for 1 år, og det vil derfor være uhensigtsmæssigt at indføre nye regler om opstaldning af forsøgsdyr på nuværende tidspunkt.
Jeg er i øvrigt bekendt med, at visse store firmaer blandt andet i samarbejde med Dyrenes Beskyttelse allerede er i fuld gang med at forbedre forholdene for deres forsøgsdyr.
Og jeg synes, det er rigtigt, at branchen ad frivillighedens vej selv viser vilje og evne til at leve op til sit ansvar og gøre noget for at forbedre forsøgsdyrenes velfærd.
Dermed ikke være sagt, at der ikke kan være behov for regelændringer.
En eventuel lovgivning bør hvile på et grundigt forarbejde og resultatet af forhandlingerne om revision af Europarådets konvention om dyreforsøg.
Med hensyn til forslaget om at indføre en afgift på forsøgsdyr vil jeg henvise til, at der allerede nu opkræves et gebyr for tilladelse til dyreforsøg, og at indførelsen af en afgift pr. anvendt dyr vil kunne betyde væsentligt øget administration og gøre det betydeligt vanskeligere at kontrollere overholdelse af sådanne afgiftsregler.
Endvidere tror jeg ikke på, og det er der også andre der har der været inde på i dag, at man skal gøre sig forhåbninger om, at en afgift pr. anvendt forsøgsdyr i sig selv vil medføre en mærkbar reduktion af dyreforsøg, for afgiften vil formentlig alene udgøre en relativt lille del af de samlede omkostninger ved at udføre dyreforsøg.
Hvis afgiften skal være tilstrækkelig høj til at få den effekt, at dyreforsøg mindskes væsentligt, risikerer vi med en sådan afgift at dreje udviklingen i retning af, at forskerne primært vil udføre dyreforsøg med henblik på at udvikle produkter, der kan medføre en høj indtjening.
Dermed risikerer vi at skade forskningen i eksempelvis lægemidler til brug ved behandling af fattigdomssygdomme, der ikke nødvendigvis er den store udsigt til at tjene penge på, og grundforskning, som måske ikke umiddelbart synes at virke profitskabende, men som på sigt kan føre til større fremskridt i erkendelsen af f.eks. årsagerne til forskellige sygdomme.
Jeg er derfor ikke umiddelbart indstillet på at indføre en sådan afgift.
På det foreliggende grundlag kan regeringen således ikke støtte beslutningsforslaget, men vi vil som nævnt arbejde på at gennemføre initiativer, der stemmer overens med nogle af intentionerne bag beslutningsforslaget.
Og jeg ser frem til at drøfte emnerne nærmere under udvalgsbehandlingen.