Line Barfod (EL), 2002-03-15:
Den forrige ordfører, fru Margrethe Vestager, har meget klart redegjort for de store problemer, der er med dette forslag, og også for regeringens egen indsigt i de mange negative konsekvenser, både omkring ligestilling, integration, økonomi osv. I forhold til spørgsmålet om integration vil jeg derfor blot fremhæve, at BUPL i deres høringssvar henviser til erfaringerne fra Norge, hvor man har indført en tilsvarende model, og hvor erfaringen viste, at omkring 10 pct. af flygtninge- og indvandrerfamilierne aktivt havde valgt enten at trække børnene ud af daginstitutionerne eller helt at lade være at indskrive dem som en direkte følge af ordningen.
Så man kan altså her klart se, at det får de negative konsekvenser, som regeringen også forudser i bemærkningerne til lovforslaget. Det mærkelig er jo så, at man ikke gør noget på anden vis for at forebygge.
Når nu man vil holde fast i det her valgløfte, kunne man jo have valgt at sige, at samtidig med at vi holder fast i det her valgløfte, gør vi noget andet for at prøve at modvirke nogle af de negative konsekvenser, f.eks. ved så at komme med noget forebyggende socialt arbejde.
Men det er der ikke noget af, tværtimod skærer man ned på det forebyggende sociale arbejde, og bl.a. fjerner man beboerrådgiverne.
Forslaget fører også til nedskæringer på kommunerne ud over de nedskæringer, der i forvejen er pålagt kommunerne.
Det betyder også, at mange kommuner vil være nødt til at skære ned på det sociale arbejde og på daginstitutionerne.
Jeg vil gerne sige, at jeg har fuld tillid til, at størstedelen af de danske familier og forældre er gode forældre, og at de vil det bedste for deres børn.
Der er stort set ingen forældre, der ikke ønsker det bedste for deres børn.
Men spørgsmålet er, hvilke muligheder man har.
Jeg kan forstå på regeringen, at frit valg handler om at lave sådan nogle teoretiske muligheder, og så kan de rige vælge.
Og så kan de allerfattigste med det her forslag blive tvunget til at vælge.
For mig handler frit valg om at give nogle reelle valgmuligheder.
Den virkelighed, som jeg har mødt igennem mange år, er altså, at hvis man står med en økonomi, hvor der ikke er penge nok til både husleje, mad og tøj til børnene, er valgfrihed en floskel, for hvis man har muligheden for med den her ordning at få 1.000 kr. mere om måneden, end man ellers ville have haft, er der ikke så meget valg.
Så kan jeg forstå, at holdningen er, at det jo også er fint, hvis man så vælger at gå hjemme med barnet.
Men dermed overser man fuldstændig, at de børn, der lever i familier, der er socialøkonomisk presset, netop har behov for også at være sammen med andre børn.
De har behov for at få nogle andre impulser.
De har ofte ikke engang de penge, der skal til for at betale billetten for at komme med bussen ind til Zoologisk Have for slet ikke at tale om indgangskortet til Zoologisk Have, eller andre muligheder for, at man kan lave nogle aktiviteter med børnene.
De har ikke det overskud, der skal til for at få dagligdagen til at hænge sammen i
forvejen
Hvis de så oven i købet også skal have alle dagene til at gå med børnene, bliver der altså problemer i mange familier.
Det er der ikke taget højde for.
Jeg forstår ikke regeringen her - men det må jo være, fordi man lever i en helt anden virkelighed end den, som en stor del af befolkningen møder ude i hverdagen.
Jeg vil gerne endnu en gang appellere til, at man gør noget for at få det sociale forebyggende arbejde i gang, og at man - håber jeg - ude i kommunerne ikke benytter det her forslag, men holder fast i, at det er vigtigt, at børn har en mulighed for at være sammen med andre børn, at det er vigtigt, at børn får nogle udfordringer i hverdagen, er i nogle gode daginstitutioner, og at man så gør oprør mod regeringen og bruger flere penge på daginstitutionerne, så vi får en god kvalitet i daginstitutionerne i stedet for at skære ned, som der er lagt op til med det her forslag.