Bertel Haarder (V), 2002-12-03:
Almenprøve 1, som ifølge aftalen skal bestås, for at man kan få indfødsret, er en centralt stillet landsdækkende færdighedsprøve, som holdes to gange om året, nemlig i maj-juni og i november-december.
Den består af en skriftlig del af 3 timers varighed efterfulgt af en mundtlig del, der varer 1 time inklusive forberedelsestid.
I den skriftlige del aflægges der to delprøver i henholdsvis læseforståelse og skriftlig fremstilling.
I den mundtlige del aflægges der to delprøver i henholdsvis lytteforståelse og mundtlig kommunikation.
Opgaverne udarbejdes af ministeriet med bistand af et opgaveudvalg af prøveforfattere, der arbejder efter Integrationsministeriets retningslinjer for prøvens indhold, niveau og produktion.
Prøven bedømmes efter 13-skalaen under medvirken af et beskikket censorkorps, som bidrager til at sikre et ensartet prøveniveau på landsplan.
Alle ansøgere, som fremover optages på et lovforslag om indfødsrets meddelelse, skal bl.a. kunne dokumentere danskkundskaber, som mindst svarer til niveauet for en bestået Almenprøve 1.
På dette niveau har en udlænding opnået en almen dansksproglig kvalificering, herunder opnået grundlæggende viden om danske kultur- og samfundsforhold, som gør vedkommende i stand til at fungere aktivt som borger i det danske samfund og som minimum arbejde som ufaglært på det danske arbejdsmarked.
For at kunne bestå Almenprøve 1 skal en udlænding kunne læse enkle instruktioner og brugstekster fra hverdagen, brochurer, annoncer osv., og skal kunne skrive i forståelig og sammenhængende form, f.eks. en besked til kollegaen på jobbet eller en meddelelse i et barns kontaktbog til skolen, skal kunne forstå almindelig brugeroplysning i medierne og føre en samtale med naboer og kolleger på arbejdspladsen om spørgsmål relateret til hverdagen og jobbet.
Viden om danske kultur- og samfundsforhold indgår som en integreret del af danskundervisningen.
I prøvegrundlaget indgår derfor i vidt omfang autentiske tekster fra hverdagen, herunder arbejdslivet, og opgaveløsningen forudsætter, at prøvedeltageren har et grundlæggende kendskab til det danske samfund.
Det er min agt i forbindelse med gennemførelsen af en ny danskundervisningslov først i det nye år at foretage en vis stramning af kravene ved denne Almenprøve 1. Undervisning på spor 2 og den tilhørende afsluttende Almenprøve 1 giver i dag som nævnt kvalifikationer til hverdagssituationer og til beskæftigelse på arbejdsmarkedet som ufaglært.
Det er min hensigt i forbindelse med revisionen af danskundervisningsloven at styrke kravene til Almenprøve 1 for derved at sikre, at udlændinge, der har aflagt prøven, også er kvalificerede til at deltage i de ordinære kompetencegivende AMU-kurser eller anden faglig efteruddannelse på lige fod med danskeren.
Hvorfor så det?
Og hvis man ikke kan så meget dansk, at man end ikke kan klare sig på et AMU-kursus eller på et efteruddannelseskursus for faglærte, vil man få store problemer med at klare sig i det danske samfund.
Derfor er det en bevidst og en vigtig del af regeringens integrationspolitik, at vi nu giver en kraftig tilskyndelse til, at man i det mindste kan så meget dansk, at man kan avancere fra at være ufaglært uden nogen form for uddannelse til i det mindste at kunne tage et AMU-kursus eller deltage i faglig efteruddannelse.
Det er, hvad regeringen har til hensigt.
Det indebærer en stramning af niveauet på Almenprøve 1, ikke så det kommer til at ligne 9. klasse-prøven, for det er altså en helt anden slags prøve, men sådan at vi opnår det, som jo også er formålet med 9. klasse for danskere, nemlig at man kan klare sig i det danske samfund.
Så enkelt er det.
Prøven skal kunne kvalificere til efteruddannelse på det danske arbejdsmarked, til AMU-kurser og til faglig efteruddannelse.