Jens Kirk (V), 2002-11-05:
Fred og fordragelighed har været nøgleordene siden EF's - nu EU's - spæde start for snart 50 år siden og den fælles landbrugspolitik et af midlerne til, at vi holder sammen. Vi har haft mange vigtige debatter herinde, men dette er en særlig vigtig debat.
Den fælles landbrugspolitik er vigtig for Europa, men den er særlig vigtig for Danmark, for selv om vi producerer og eksporterer vindmøller, pumper, termostater og medicinalprodukter i stor stil, så er det den danske fødevareproduktion, som udgør rygraden i dansk økonomi.
Selv om danske landmænd kun udgør 2 pct. af den danske arbejdsstyrke, beskæftiger den danske fødevareproduktion 183.000 personer, heraf 133.000 lønmodtagere.
Alle disse mennesker får tilsammen godt 32 mia. kr. i løn.
Dansk fødevareproduktion skabte en værditilvækst på knap 80 mia. kr. sidste år og heraf eksporteredes to tredjedele; der eksporteredes med andre ord for næsten 60 mia. kr.
Det er indiskutabelt, at dansk velfærd er tæt knyttet til dansk fødevareproduktion.
Det er naturligvis i den sammenhæng værd at pointere, at vi mener, at dansk fødevareproduktion fremtidssikres ved at tage udgangspunkt i forbrugeren, men når vi diskuterer den fælles landbrugspolitik, diskuterer vi også meget andet.
Der er forhandlinger i gang om landbrugspolitikken i WTO, den fælles landbrugspolitik er et vigtigt emne i udvidelsen, både for de nuværende og de kommende medlemslande, og sidst men ikke mindst forpligtede vi os på topmødet i Johannesburg til at sænke tilskuddet og toldmurene og arbejde for mere fri handel.
Når alt det er sagt, er der ingen tvivl om Venstres mål.
Vi ønsker at bevare frihandelsesaspektet i den fælles landbrugspolitik, at fjerne støtten og bureaukratiet.
Jeg vil gerne citere fra regeringsgrundlaget,
hvor der står, at tilskud til landbruget gradvis skal afvikles på lige og fair vilkår: »Til gengæld er det nødvendigt at nedsætte dansk landbrugs indenlandske omkostninger.
Derfor vil regeringen foreslå, at loftet over den primærkommunale grundskyld på produktionsjord på 12 promille i 2001 og 2002 videreføres i 2003.
I takt med, at der gennemføres reduktioner af tilskud til landbruget, afvikles beskatningen af landbrugets produktionsjord.«
Forslaget er tiltrængt, og fornyelsen er et forsøg på at komme væk fra planøkonomi, prisstøtte og bureaukrati og over til mere konkurrence med støtte rettet mod forbedring af fødevarekvaliteten, miljøet, dyrevelfærden og udvikling af landdistrikterne som en sidegevinst.
Dette oplæg ser vi som noget positivt.
Generelt kan forslaget til midtvejsevaluering deles op i to dele.
Den ene del omhandler justering i henhold til Berlin-aftalen, mens den anden del er mere fremtidsorienteret og skal ses som et forslag til udvikling af en fælles landbrugspolitik efter 2006.
Ifølge Europa-Kommissionens forslag skal støtten ikke længere været bundet til den faktiske produktion, men derimod rette sig mod opfyldelse af krav om miljø og fødevaresikkerhed.
Derudover skal en større del af støtten gives som landdistriktstøtte.
Den besparelse, der opnås ved modulering f.eks., skal opspares i et fond, og midlerne skal over i landdistriktspolitikken, hvor midlerne kan være en hjælp til opfyldelse af EU-standarder på miljø-, fødevaresikkerheds- og dyrevelfærdsområdet.
I Venstre finder vi, at Kommissionens forslag er et meget positivt og velafbalanceret forslag til videreudvikling af den fælles landbrugspolitik.
Det er i fuld overensstemmelse med forbrugernes ønske, at den direkte støtte fjernes, at støtten overordnet set nedsættes, og at en del af støtten flyttes til indsats for miljø, forbrugersikkerhed, dyrevelfærd og udvikling i landdistrikterne.
Det er derfor for tidligt at konkludere noget præcist endnu, men det ser positivt ud.