Jan Petersen (S), 1998-10-20:
Forslaget er en genfremsættelse af justitsministerens lovforslag fra sidste samling, og jeg skal derfor ikke gentage alle de synspunkter, som jeg fremførte under den sidste førstebehandling.
Grundlæggende mener vi, at lovforslaget er et godt grundlag for, at vi kan lovgive på et retligt ganske kompliceret område, hvor vi vel alle er enige om, at adgang til anvendelse af bl.a. personfølsomme oplysninger skal reguleres meget omhyggeligt.
Vi er nået et stykke, men det er selvfølgelig stadig væk et kompliceret lovforslag, vi har foran os.
Individets beskyttelse er omfattende i forslaget, og det fremstår også tydeligt - så godt, som sådan noget nu kan fremstå - for dem, det handler om, for borgerne. Der er en omfattende beskrivelse af de rettigheder, borgerne har, i særdeleshed når det gælder anvendelsen af de personfølsomme oplysninger.
I Socialdemokratiet har vi specielt interesseret os for § 6 og § 7, og det har andre også gjort, for det er her, de personfølsomme oplysninger reguleres.
I et moderne samfund som det danske, som er præget af mange oplysninger om den enkelte borger, kan vi jo ikke have, at informationer flyder frit rundt, og derfor skal det være forbudt for uvedkommende at indhente disse personfølsomme oplysninger, og det er det så også.
Derfor er udgangspunktet, at det er forbudt, godt, men så kommer undtagelserne.
Og vi har alle været i tvivl om, hvorvidt specielt de undtagelser, der er i § 7, åbner for en omfattende behandling af de personfølsomme oplysninger, men jeg mener, at vi med de mange svar, Justitsministeriet har givet til Retsudvalget, er nået langt i en afklaring af, at det faktisk er ganske godt sikret i lovforslaget, og det bekræftes også af, at det i de almindelige bemærkninger er understreget, at der ikke sigtes mod en ændret retstilstand eller ændrede behandlingsregler.
I lovforslaget er der også en række mindre rettelser, som er fornuftige.
Bl.a. er der nu et entydigt samtykkebegreb.
Og de bestemmelser om oplysninger om kriminelle forhold, som findes i § 8, læser jeg også som en forbedring af den gældende retstilstand.
Så i Socialdemokratiet synes vi, sagen er nået et godt skridt videre. Så er der spørgsmålet om, i hvilket omfang det her lovforslag påvirker andre ministeriers lovgivning, som også omhandler personoplysninger, herunder de personfølsomme oplysninger.
For lovforslaget er jo både en generel lovgivning, som prøver at skabe en helhed i dette vanskelige område, og samtidig en udmøntning af et EF-direktiv.
Og dér forstår jeg, at de øvrige ministeriers lovgivning overholder EF-direktivet, og jeg håber så, at ministeren enten nu eller i et svar til Retsudvalget kan bekræfte det, for det vil gøre, at vi kan være tilfredse med, at den mere vidtgående regulering, som vi kender på enkelte andre ministerområder, vedrørende bl.a. helbredsoplysninger og patienters retsstilling, så ikke påvirkes af det her lovforslags vedtagelse, altså at det er muligt at have en mere vidtgående regulering dér, hvor det er hensigtsmæssigt, ud over det, der gælder i den generelle lovgivning her. Endelig har der været en debat, også med vores deltagelse, om anvendelsen af CPR-numre til identifikation af kunder hos private, og det er selvfølgelig en følsom sag.
Og betingelserne for at anvende CPR hos private er da også ganske præcist reguleret i lovforslaget: Der skal være afgivet samtykke, og det skal være sagligt og nødvendigt, og der er flere betingelser ud over de nævnte.
Jeg mener ikke, at disse bestemmelser i sig selv er et problem, for i et svar til Retsudvalget fastslår Justitsministeriet, at det allerede i dag er sådan, at CPR ikke lovligt kan anvendes som adgangsbillet eller password, og at denne retstilstand er uanfægtet i lovforslaget, og det turde berolige os. Derimod kunne det være nødvendigt at drøfte, hvorledes vi kan få skabt sikkerhed for, at CPR-anvendelsen både efter den nugældende retstilstand og efter den, der vil være gældende, når lovforslaget vedtages, rent faktisk effektueres korrekt i de offentlige forvaltninger, og herunder sikkerhed for, at CPR-numre, i det omfang de kan bruges af private, også anvendes efter samme høje norm.
Og dét kunne give anledning til at drøfte, hvorledes vi kunne oplyse noget bedre om det, og om Datatilsynet skulle arbejde mere bevidst for, at de eksisterende, fornuftige regler rent faktisk også overholdes.
Afslutningsvis skal jeg sige, at i Socialdemokratiet mener vi, at sagen er om ikke veloplyst så i hvert fald kommet ganske langt i processen gennem de omfattende svar, der er givet.
Jeg skal ikke kunne sige, at vi står hundrede procent sikre i alle hjørnerne, for der kan givetvis stadig stilles spørgsmål, men vi synes, vi er nået så langt, at det må være muligt for os inden for forholdsvis kort tid at få indledt en proces, der kan ende med, at vi får vedtaget det her lovforslag på det grundlag, der er forelagt.