Ole Stavad (S), 1998-04-03:
Jeg synes, det har været en positiv behandling forstået på den måde, at jeg faktisk ikke har hørt en eneste af ordførerne være uenig i, at vi har en fælles målsætning om at få begrænset anvendelsen af det, som hr. Kim Behnke kan have ret i at der måske kan tilsættes al mad, nemlig vækstfremmere, men vækstfremmere i den forstand, som vi nu taler om dem her, med henblik på at få dem helt afskaffet.
Derfor vil jeg også godt sige, når der nu har været så mange provenudiskussioner, at jeg betragter det faktisk først som rigtig lykkedes den dag, hvor provenuet er 0 kr.
Til det konkrete spørgsmål om, hvordan provenuet er fremkommet, er der - ud fra det, jeg har fået oplyst - faktisk kun regnet på det foder, der bruges til smågrise.
Det vil sige, at de aftaler, der er indgået inden for fjerkræbranchen og om slagtesvin, skulle der være taget højde for, og det er endda forudsat, at de holder noget i retning af 100 pct. Det blev nævnt af fru Mariann Fischer Boel, at der stadig står Virginiamycin i lovforslaget.
Det er rigtigt, og det gør der med en helt præcis begrundelse.
Det er ikke, som det næsten var underforstået, lidt småsjusk, at vi ikke har fået det justeret fra sidste fremsættelse.
Vi forventer, det bliver permanent, men da det ikke skader, står det der, og vi ville heller ikke risikere noget, hvis der skulle opstå et problem.
Det er altså den konkrete baggrund for det, og der har i hvert fald været tænkt over det.
Så vil jeg godt knytte en kommentar til det, hr. Morten Helveg Petersen sagde: Jeg synes, det blev sagt meget præcist, at aftaler og afgifter, som vi foreslår her, går hånd i hånd, og jeg betragter det forslag, vi her har til behandling, som en støtte til den positive udvikling, vi oplever i øjeblikket.
Det betyder, at det måske bliver lettere at indgå en aftale, fordi den økonomiske gevinst ved ikke at gøre det bliver mindre.
Forslaget er derudover en støtte til dem, der indgår aftalerne for herigennem at give en mindre lyst til og en mindre gevinst for dem, der bryder aftalerne, og dem, der ikke lever op til de aftaler, der indgås.
Derfor vil jeg meget indtrængende bede om én ting i det videre arbejde i udvalget og i de diskussioner, vi får med hinanden:
Selv om jeg har hørt, at alle har været enige i målet, har jeg også godt hørt, at der er ret forskellige meldinger
med hensyn til midlerne, og derfor får vi selvfølgelig et stort behov for at diskutere tingene tæt igennem med hinanden, inden vi forhåbentlig ender med en vedtagelse inden sommerferien ved tredjebehandlingen.
Jeg beder om, at man ser forslaget som et redskab i den positive udvikling, der er i forvejen med hensyn til at nå så langt som muligt med at få begrænset anvendelsen af vækstfremmere gennem aftaler.
Hr. Ole M. Nielsens indlæg var måske det indlæg, der skuffede mig mest.
Jeg har på grundlag af erfaringerne fra tidligere år, hvor vi arbejdede sammen, da hr. Ole M. Nielsen var i Folketinget, haft meget store forventninger til hr. Ole M. Nielsen og Kristeligt Folkeparti, og derfor kan det gøre skuffelsen større.
Jeg mener, at hvis man lyttede til ordvalget, var de mest negative bemærkninger sammen med hr. Kim Behnkes dem, der kom fra hr. Ole M. Nielsen.
Hr. Ole M. Nielsen sagde, at mennesker får faktisk større mængder antibiotika end dyr.
Dertil er at sige, at vi heldigvis for mange år siden har forladt kannibalismen, og at de mennesker, der får antibiotika, får dem af hensyn til sig selv.
Når vi nu snakker om resistensproblemer, kunne jeg lytte mig til, at hr. Kim Behnke meddelte allerede fra starten, at han ville i hvert fald være argumentresistent, og at intet argument kunne flytte noget som helst i den beslutning, hr. Kim Behnke og Fremskridtspartiet havde truffet.
Det har vi taget til efterretning, men jeg håber, at de øvrige partier vil være med, så vi får fundet en fornuftig løsning gennem de samtaler, vi skal føre i den udvalgsbehandling, der kommer nu.
Jeg giver i hvert fald tilsagn om at gå ind i en åben og fordomsfri drøftelse, og da vi er enige om målet, må vi også kunne enes om midlerne inden for de rammer, hvor vi realistisk kan arbejde for at nå tættere på det mål, et meget, meget stort flertal af ordførerne har tilkendegivet enighed om.