Martin Lidegaard (RV), 2004-01-21:
Dyrere og dårligere kollektiv trafik rammer socialt skævt.
Samfundsøkonomisk er der stigende udgifter forbundet med trængslen på vejene.
Miljømæssigt betyder nedgangen i den kollektive trafik øget CO2-udslip og større problemer med forurening i byerne.
Og i forhold til trafiksikkerhed er der mange liv, lemmer og penge at spare på bedre kollektiv trafik.
Derfor skal vi have den kollektive trafik på skinnerne igen.
Der er ikke nogen enkle løsninger.
Det kræver en bedre organisering, som må tilvejebringes i forbindelse med diskussionen af fremtidens regionale struktur, ikke mindst i hovedstadsområdet.
Det kræver flere investeringer i den kollektive trafik og flere midler til vedligeholdelse, hvilket blev delvis opnået med vores store jernbaneforlig i november 2003 - og jeg må sige til hr. Svend Heiselberg, at det var det, det forlig handlede om, det var ikke taksterne.
Endelig er der altså brug for en mærkbar nedgang i billetpriserne.
Fra 1980 er forbrugerprisindekset for at anskaffe sig ny bil steget med 84 pct., mens benzinprisen er steget med 81 pct. I samme periode er bustaksterne steget med 236 pct. og togpriserne med 173 pct.
Bare over de sidste 5 år er priserne i gennemsnit steget med 30 pct.
Derfor ønsker Det Radikale Venstre en mærkbar sænkning af prisen på kollektiv trafik, og vi mener, at den ambitiøse målsætning må ligge på mellem 25 og 50 pct.
Det kan kun lade sig gøre, hvis stat og amter stopper det nuværende skænderi om ansvaret for de stigende takster og i stedet erkender deres fælles ansvar for at få den kollektive trafik tilbage på skinnerne.
Derfor opfordrer Det Radikale Venstre regeringen til at optage forhandlinger med amterne om en snarlig prisreduktion, hvor amterne også selv påtager sig at finde en del af midlerne til reduktionen.
Samtidig opfordres regeringen til selv at spille ud med - det gør i øvrigt også Dansk Folkeparti - hvordan den vil løse den urimelighed, at skattestoppet gælder for alle andre end den million danskere, der ikke har råd til at købe en bil.
Fra radikal side foreslås som minimum et statsligt bidrag her og nu på 800 mio. kr. finansieret med 650 mio. kr. ved indførelse af en ny vejafgift for tunge køretøjer, der svarer præcis til den, man har indført i Tyskland, samt 150 mio. kr. i sparede udgifter til det offentliges rabatordninger, som vil komme af sig selv, hvis vi nedsætter rabatten.
Oven i denne besparelse bør så lægges amternes eget bidrag samt de dynamiske effekter af de faldende priser i form af flere passagerindtægter, som selvfølgelig skal øremærkes til yderligere reduktion af priserne, når vi har dem, så den samlede reduktion bliver på mellem 25 og 50 pct.
Det er samtidig et eksplicit mål for Det Radikale Venstre at nedbringe CO2-udslippet i Danmark.
Det kan oplyses, at ifølge erhvervets egne beregninger vil en indførelse af en vejafgift af denne størrelse, som altså er fuldt konkurrencedygtig i forhold til erhvervene i andre lande i Europa, der er ved at indføre vejafgifter, føre til en CO2-reduktion af det samlede danske CO2-udslip på 2,5 pct. Der er mange gange blevet sagt overbudspolitik, men spørgsmålet er, hvem der overbyder, og hvem der underbyder. Det kan lyde voldsomt med en reduktion på 25 til 50 pct., men i betragtning af, at der altså alene over de sidste 5 år er sket en forøgelse på 30 pct., så sætter det måske ambitionen lidt i perspektiv.