runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bertel Haarder (V), 2006-03-03:
Der er én ting, jeg har lyst til at kommentere, og det er fru Margrethe Vestagers vedholdende påstande om, at regeringen ikke har nogen holdning, vi spiller ikke ud osv.
Jeg synes faktisk, at det indlæg, jeg kom med, var præget af, hvad det er, vi skal opnå, hvad det er for mål, vi skal have, og jeg brugte mange anstrengelser på at beskrive, at det her ikke er en centralismeøvelse, det er ikke uddannelsesstederne, der skal centraliseres.
Jeg holdt mig til, hvad formålet er med det.
Og det står fast, og det er det, der også vil stå i det oplæg, som vi på et tidspunkt bredt vil sende ud til debat og også vil sende til Globaliseringsrådet.
Det er et sted, hvor regeringen afprøver sine forslag og justerer dem, efter at vi har lyttet til, hvad der er sagt.
Jeg vil også godt takke ordførerne fra Venstre og De Konservative og Dansk Folkeparti, som står sammen om vedtagelsen, og som dermed har flertal.
Jeg synes, der kom mange gode nuancer frem, som jeg faktisk synes besvarede mange af de spørgsmål, der har været stillet.
Men skulle der være noget, der ikke er blevet besvaret af fru Carina Christensen og fru Tina Nedergaard, er jeg naturligvis til rådighed.
Christine Antorini (S), 2006-03-03:
Jeg gjorde mig virkelig umage med at notere, hvad der sådan var af konkrete fremadrettede forslag, da ministeren var oppe i første runde for at sige, hvad den nye og bedre højskolekonstruktion kommer til at indeholde.
Men i Holland, hvor man har centraliseret dem, er det, man har fået ud af dem, bl.a., at 60 pct. af uddannelserne nu er rettet mod den private sektor, hvilket ministeren fremhævede som et godt perspektiv også for CVU-konstruktionen her.
Derfor vil jeg gerne bede ministeren om at sige lidt mere om, hvad det forudsætter.
Det må jo betyde, at erhvervsuddannelserne skal under de nye højskoler, og så kommer man meget hurtigt op på, at 60 pct. af vores uddannelser også er rettet mod det private erhvervsliv.
Er det det, der i virkeligheden er perspektivet i højskolerne?
Bertel Haarder (V), 2006-03-03:
Jeg vil gerne understrege, at regeringens foreløbige tanker ikke går ud på at centralisere KVU’erne, altså de korte videregående uddannelser.
De skal være på erhvervsskoler, på erhvervsakademier, som har den styrke, der skal til.
Vi har ingen tanker om at centralisere KVU’erne.
Det er jeg faktisk meget glad for at få lov at understrege.
Så vil jeg med hensyn til graden af meddelsomhed i dag sige, at nu da jeg bliver spurgt om det, vil jeg røbe for Folketinget, at jeg faktisk har foreslået fru Christine Antorini, at vi udskød den her debat, til regeringen kunne være mere præcis.
Der går jo ikke så lang tid, før vi har et debatoplæg.
Så havde vi haft det.
Det er forespørgerne selv, som beder om den nu.
Jeg synes, vi har været meget omhyggelige med at få sagt så meget, som vi kan sige nu, og mindst lige så meget, som vi har sagt i oplægget til Globaliseringsrådet.
Christine Antorini (S), 2006-03-03:
Nu kunne man jo have en ambition om, at der måske blev sagt lidt mere i salen end det, der blev sagt til Globaliseringsrådet.
Det er korrekt, at ministeren har forsøgt at flytte forespørgselsdebatten, men nu er det jo de politiske partier, der har en mulighed for at tage den politiske debat her, og vi gik egentlig ud fra, at ordførerne for de forskellige partier havde nogle holdninger på det her område, også selv om regeringen så diskuterer det alene sammen med Globaliseringsrådet.
Jeg har bare et enkelt opfølgende spørgsmål om meldingen om KVU-området: Betyder det så, at de CVU’er, som i dag har erhvervsskoler under sig, skal væk derfra, eller hvordan forestiller ministeren sig, at der måske skal være plads til lidt regionale forskelle?
Bertel Haarder (V), 2006-03-03:
Selvfølgelig skal der være plads til regionale forskelle, og som fru Christine Antorini selv har nævnt, er f.eks. Vitus Bering i Horsens et eksempel på en erhvervsskole, som har tænkt sig at gå ind i en højskole for videregående uddannelse, og tilsvarende kan man jo forestille sig andre steder.
Men det er ikke regeringens hensigt at foreslå, at alle erhvervsskoler på den måde slutter sig til en højskole for videregående uddannelse.
Det er heller ikke vores hensigt, at det skal være et stort antal.
Og det er slet ikke vores hensigt, at alle erhvervsskoler med KVU’er skal ind i højskolerne, for vi vil nemlig, som jeg har sagt, ikke bare bevare spredningen af uddannelsestilbud, men også om muligt udbygge den i forbindelse med den vækst af videregående uddannelser, som vi gerne skulle have, især når det gælder uddannelser, der sigter på den private sektor.
Margrethe Vestager (RV), 2006-03-03:
Det må være meget interessant at iagttage den her ikkedebat.
Vi er nogle, der stadig væk har den forestilling, at det er væsentligt, at der er en politisk debat i Folketingssalen, og derfor synes vi, at det ville være hensigtsmæssigt, at den diskussion, som åbenbart har udfoldet sig i Globaliseringsrådet, også kunne blive en politisk diskussion i Folketingssalen, inden det bare blev en diskussion for eller imod regeringens oplæg.
Regeringens debatoplæg er kun rettet mod Globaliseringsrådet.
Jeg skal bare spørge: Det, jeg så mener at have hørt ministeren sige, er, at regeringens forestilling er, at der skal dannes de her seks-otte institutioner med sådan en slags fakultetsopbygning, sådan at man har en sundhedssøjle, en pædagogisk søjle, en teknisk-erhvervs-rettet søjle, og så er det i øvrigt institutionen selv, der må finde ud af, hvordan man får en økonomi, som regeringen ikke har sagt noget som helst lovende om, til at slå til med hensyn til også at udvide uddannelser bredt i regionen.
Er det det, der er regeringens mål?
Bertel Haarder (V), 2006-03-03:
Jeg vil gerne henvise til det, jeg sagde, nemlig at man kan forestille sig en fakultetslignende struktur, fordi man derved kan forsikre de mindre uddannelser som f.eks. diplomingeniøruddannelserne om, at de ikke pludselig skal ledes af personer, som slet ikke har faglig indsigt i det.
Det er jo derfor, man har fakultetsstrukturen på universiteterne, og det samme hensyn kunne tale for en form for fakultetsstruktur på sådan en højskole for videre uddannelse.
Hvad det første angår, forstår jeg simpelt hen ikke, at fru Margrethe Vestager gider komme med den snak.
Der bliver jo præcis så mange debatter i Folketinget, som Folketingets partier ønsker.
Hvert enkelt parti, ja, vist nok hvert enkelt medlem, kan kalde en minister op på talerstolen for at give en redegørelse.
Men det er altså regeringen selv, der i lighed med tidligere regeringer selv tilrettelægger regeringens arbejde og melder ud, når regeringen er klar.
Jeg synes, at jeg har været umådelig åben i dag og er gået videre, end vi gør i oplægget til Globaliseringsrådet, fordi jeg har det skidt med ikke at sige noget, men jeg står altså ikke model til, at der er noget forkert i proceduren her.
Margrethe Vestager (RV), 2006-03-03:
Det er altid interessant, synes jeg, når undervisningsministeren giver karakter til os andre om, hvorvidt det, vi gør, nu er rigtigt eller forkert.
Jeg har bare gjort den iagttagelse, at hvis man vil have en debat, er det væsentligt, at der er flere, der deltager i debatten.
Det, vi har oplevet i dag, og det, ministeren jo senest har kvitteret for til V, K og Dansk Folkepartis ordførere, er en tak, fordi de ikke lavede nogen debat; en tak, fordi de ikke havde nogen holdning til debatoplægget til Globaliseringsrådet; en tak, fordi de ikke havde nogen holdning til det, regeringen måtte mene, fordi regeringen er fuldstændig frit stillet.
Der er ikke en politisk debat om det på det her niveau, fordi Venstre, De Konservative og Dansk Folkeparti har lagt sig fuldstændig i læ af, hvad regeringen måtte komme til at mene.
Det er en meget særlig proces på netop det her område set i forhold til andre områder, hvor der ikke er nogen håndskyhed med hensyn til at mene noget meget, meget hurtigt.
Jeg må indrømme, at jeg har meget svært ved at registrere, at ministeren har været meget åben under debatten i dag, men jeg skal så bare konstatere, at det, der er ministerens melding, er, at man forestiller sig, at der i hver region skal være en institution, der udbyder alle mellemlange videregående uddannelser.
Er det det, der er sat til debat fra regeringens side, og er det det, der også kommer til at stå i regeringens oplæg?
Bertel Haarder (V), 2006-03-03:
Jeg foretrækker den formulering, som jeg benyttede mig af, frem for den formulering, fru Margrethe Vestager her refererer mig for.
Jeg sagde det så klart, som jeg kunne: Jeg skal redegøre for noget, som regeringen ikke er færdig med.
Jeg taler åbent om nogle overvejelser om fakultetsstruktur, jeg taler åbent om de formål, der er, og også om de formål, der ikke er.
Vi ønsker nemlig ikke at centralisere uddannelsesudbuddene.
Vi vil gerne have flere uddannelser og ikke færre i tyndere befolkede egne.
Vi vil gerne sprede uddannelsescentrene her i dette land, ikke så der forskes i hver en by, men så der i nogle byer er nogle stærkere miljøer for mellemuddannelser, end vi har i dag.
Det er de målsætninger, regeringen har.
Vi ønsker at skabe et vækstlag for flere privatsektorrettede mellemuddannelser, og ærlig talt, jeg troede, at noget af det vigtigste her i Folketinget, er målsætningerne: Hvad er det vi vil med det?
Så kan vi jo bagefter drøfte midlerne.
Jeg har aldrig hørt om en regering, der fremlægger midler, før den har truffet beslutninger om det, før den har noget at lægge frem.
Det har vi altså ikke i dag, og det har vi utrolig god samvittighed over at vi ikke har.
Det er jo masser af andre ting, vi heller ikke har gjort færdige.
I øvrigt har vi en lang regeringsperiode foran os, så jeg kan heller ikke redegøre for alt det andet, der kommer i de følgende år.
Det her handler om næste års lovgivning.
Thomas Krog (SF), 2006-03-03:
Jeg synes bestemt, det kunne have været på sin plads at have haft en debat omkring det her i dag, for det er noget, som berører nogle folk rundtomkring, det er noget, som optager nogle folk rundtomkring.
Når ministeren siger, at der ikke skal være færre uddannelser udeomkring i de tyndt befolkede områder, men flere, når ministeren siger, at der ikke er perspektiv i at samle alle de her forskellige uddannelser, som ikke har noget med hinanden at gøre, og når ministeren siger, at der skal være plads til regionale forskelle, så synes jeg jo, at det trods alt er nogle positive meldinger, der kommer.
Mit spørgsmål er så bare: Hvad vil ministeren gøre, for at de ting føres ud i livet?
Vil ministeren faktisk også økonomisk sikre, at der bliver flere uddannelsessteder rundtomkring, at der sker de her ting, som ministeren nu har remset op?
Bertel Haarder (V), 2006-03-03:
Det var ikke noget særlig klart spørgsmål, men mit ræsonnement er, at hvis vi skal have 50 pct. af de unge til at tage en videregående uddannelse, så er det ikke mindst de mellemlange uddannelser, der skal satses på.
De sigter i dag overvejende på den offentlige sektor.
Det vil være helt naturligt, at vi i samarbejde med erhvervslivet udvikler uddannelsestilbud på mellemniveauet til den private sektor.
Det kan man i andre lande, det kan vi også i Danmark.
Når det så forhåbentlig fører til en vækst i antallet af pladser, er der jo ingen grund til at centralisere, for så kan man jo få flere levedygtige uddannelsesmiljøer og ikke færre.
Det, som regeringen foreslår skal samles i færre enheder, er ledelserne.
Det gjorde jeg meget ud af i mit første oplæg.
Thomas Krog (SF), 2006-03-03:
Nu skal jeg prøve at gøre det klarere.
Mit spørgsmål er så: Hvis de her færre ledelser rundtomkring også af økonomiske hensyn ønsker at samle uddannelserne, sådan at der imod ministerens ønske bliver færre uddannelsessteder rundtomkring i de tyndt befolkede områder, er det så noget, ministeren vil gøre noget aktivt for at undgå?
Bertel Haarder (V), 2006-03-03:
Jeg har redegjort for, hvad der er regeringens mål, og vi vil selvfølgelig søge at tilrettelægge politikken og de lovparagraffer, som vi vil præsentere til efteråret, på en måde, så vi sikrer de mål, jeg her har præsenteret.
Margrethe Vestager (RV), 2006-03-03:
Det er ikke for at genere de ordførere, der er klar til næste punkt på Folketingets dagsorden, det er blot for på vegne af forespørgerne at lave en kort opsummering af det her punkt, som vi har behandlet i Folketinget i dag.
Når vi fra forespørgernes side er meget optaget af netop det her emne, som handler om, hvilken struktur der på bedste vis kan understøtte, at vi har fremragende professionsuddannelser, så er det, fordi vi oplever, at der er ganske mange ting, som er sat til debat netop på det område, og at der er brug for, at sektoren oplever, at et Folketing faktisk går ind og har en konstruktiv og positiv holdning til, hvordan man kan strukturere sektoren i fremtiden.
Det gør jo, at det bliver mere og mere usikkert, om det er en politisk drøftelse, der finder sted, eller om det er en drøftelse i regeringens inderkredse i ly eller under dække af Globaliseringsrådets mange udmærkede og prominente medlemmer.
Selvfølgelig synes vi, at der har været sagt interessante ting under den her debat.
Som ministeren sagde senest, så har man forsøgt at redegøre for nogle af målene.
Jeg tror, det er svært at finde folk, som har fulgt den her debat, som er uenige i målsætningerne.
Det, der jo er helt centralt, er, at mål og midler skal hænge sammen.
Målene er ikke særlig interessante, hvis ikke midlerne er hensigtsmæssige i forhold til at opnå dem, eller hvis midlerne har så mange negative sideeffekter, at man må anse det som håbløst at opnå målene.
Det, som vi jo kunne diskutere, er, om der virkelig er en modsætning mellem de to hensyn, om det er en sandhed, at et miljø skal være stort for også at være fagligt stærkt, eller om man kan forestille sig en økonomisk ordning, en faglig struktur, et netværk af uddannelsesinstitutioner, der gør, at man sagtens kan have udbudssteder og uddannelsesinstitutioner, som er fagligt stærke, selv om de ikke har et stort volumen.
Og selvfølgelig vil vi gerne kvittere for de bemærkninger, der er kommet – jeg citerer frit efter hukommelsen: Vi vil ikke afvise nogen ideer, vi vil lytte, vi vil tage imod ideer fra hele landet.
Vi vil også gerne kvittere for alle de andre variationer over budskabet om, at man ingen mening har i dag.
Jeg tror, de fleste af os, som har stillet forespørgslen, vil tage det fuldstændig for pålydende og forsøge at påvirke processen efter bedste evne, fordi vi kan stå inde for det forslag til vedtagelse, som vi har fremsat, nemlig at der er væsentlige spørgsmål at løfte, både hvad angår strukturen, uddannelserne og økonomien.
Og derfor ser vi meget frem til de fortsatte drøftelser, fordi vi sandelig håber, at ordførerne fra Venstre, Konservative og Dansk Folkeparti mener det, når de siger, at de gerne vil have en bred aftale, og at de mener det, når de siger, at målene er klare.
For det gør jo, at vi får et meget vidt spillerum til at komme igennem med nogle af de midler, som vi synes er helt centrale for faktisk at opnå målsætningerne.
Hermed sluttede forhandlingen.
Per Clausen (EL), 2006-03-03:
Nu er det muligvis ufrivilligt, at hele det her forløb giver i hvert fald mig mindelser om dengang, Sovjetunionens Kommunistiske Parti eksisterede.
Det parti var jo karakteriseret ved én ting bl.a., og det var, at man udgav officielle historiebeskrivelser.
Hver gang der havde været en paladsrevolution og der var kommet nogle nye despoter til, lavede man om på historien, så det kunne fremgå, at den til enhver tid siddende hersker altid havde haft ret, her var intet at komme efter.
Når jeg synes, at det giver den slags mindelser, så er det jo, fordi selve argumentet, selve argumentet for, at man skulle have det her forsvarsinitiativ sat i værk jo ikke var, at der var utilstrækkelig forskning.
Nej, det var, som statsministeren sagde, jo en af de sager, hvor statsministeren godt turde sige, hvad han mente.
Jeg er, svarede statsministeren, langtfra tilfreds med den udredning, og jeg er slet, slet ikke enig i dens konklusioner.
Så er det ikke sådan, må jeg spørge videnskabsministeren, at det, der er afgørende for, om vi får en ny udredning, er, om denne redegørelse leverer de svar, statsministeren ønsker?
Martin Henriksen (DF), 2006-03-03:
Hvis vi tager det med folkeskolen, så er det vel også sådan, at når vi går ind og eksempelvis diskuterer noget om folkeskolen, så har vi jo nogle mål, vi gerne vil nå.
Vi er selvfølgelig åbne over for at drøfte, hvordan vi når de mål.
Vi har sat målene for, hvad vi ønsker at nå, men på et eller andet tidspunkt må vi jo også træffe en beslutning.
Den beslutning må nødvendigvis komme, og så har vi selvfølgelig tænkt os at stå ved den beslutning.
Helge Sander (V), 2006-03-03:
Jeg vil ikke kommentere hr. Per Clausens holdninger, men jo kun sige, at også inden for stort set alle områder har vi jo en lang række forskningsprojekter.
Men hvorvidt der skal laves et nyt forskningsprojekt næste år eller om 3 år eller om 6 år, tror jeg hverken at hr. Per Clausen eller jeg kan tage stilling til her i dag.
Margrethe Vestager (RV), 2006-03-03:
Jeg synes jo, det er meget spændende, at nu, hvor ordføreren kan stille spørgsmål til mig, så viser det sig, at der også i den konservative folketingsgruppe tilsyneladende er overvejelser, ideer, diskussioner og bud på, hvordan tingene kunne gøres.
Jeg synes, at det er meget spændende, at når man ikke står heroppe og skal gøre rede for, hvad der er konservativ politik, men i stedet for kan spørge, så viser det sig, at man har en hel masse ideer til, hvordan tingene godt kunne være.
Det vil sige, at vi godt kunne have haft en uddannelsesdiskussion i dag, hvis det ikke havde været sådan, at man pænt måtte sætte sig ned og vente på, at regeringen spillede ud.
Man lad så det være, det er sådan set bare en regibemærkning.
Jeg må indrømme, at jeg selv er stærkt i tvivl om, hvorvidt man kan få en faglig synergi ud af institutioner, der rummer så forskelligartede uddannelser, og om man ikke når det punkt, hvor det godt nok er stort, men hvor man også begynder at få såkaldte stordriftsulemper.
Det, der jo er risikoen ved en bestyrelseskonstruktion som den, fru Carina Christensen foreslår, er, at hvis uddannelser, som ikke fylder særlig meget i den samlede institution, alligevel skal have bestemmende indflydelse i bestyrelsen, får man en anden type ubalance.
Det peger jo tilbage på, at det tilsyneladende ikke er et egentlig fagligt fundament for institutionen, man så begynder at korrigere for i bestyrelsessammensætningen.
Så det synes jeg ikke lyder særlig gennemtænkt.
Carina Christensen (KF), 2006-03-03:
Jeg har et spørgsmål i en lidt anden retning.
Det, man snakker om, er også, og man har drøftet det i Globaliseringsrådet, tværfaglighed, og det, at forskellige typer af institutioner kunne gå sammen; de merkantile kunne bl.a. gå sammen med pædagoguddannelsen, læreruddannelsen osv.
Det er en meget utraditionel struktur, og der har vi hørt fra parterne, at de umiddelbart har svært ved at se sig selv i sådan en konstruktion.
Men vi har omvendt også oplevet, at jo mere de har vænnet sig til tanken, desto mere positivt ser de egentlig på det.
Det, de bekymrer sig over, er ledelsesstrukturen, hvor de siger, at de, der typisk uddanner til det private erhvervsliv, kan komme i mindretal i en bestyrelse, hvor der sidder en hel masse af dem, som typisk uddanner til det offentlige arbejdsmarked.
Det, jeg synes er interessant ved den her debat, er, at jeg hører, at vi alle sammen er enige om, at vi ønsker et bredt regionalt udbud af mellemlange videregående produktionsuddannelser.
Men vi ønsker også, at fagligheden i uddannelserne skal være i orden, og det er netop de faglige kriterier, vi skal have defineret.
Vi bliver vel også på en eller anden måde nødt til at måle uddannelsernes niveau.
Man har i Globaliseringsrådet drøftet et akkrediteringssystem, og jeg kunne da godt tænke mig at høre, om Det Radikale Venstre er indstillet på at gå positivt ind i arbejdet med sådan et internationalt akkrediteringssystem og bruge det til at opstille faglige kriterier i den videre proces.
Martin Henriksen (DF), 2006-03-03:
Som jeg sagde før, vil vi som udgangspunkt gerne lytte til, hvad man lokalt og regionalt set synes er fornuftigt.
Der vil jo være en løbende drøftelse, og det kan da godt være, at Dansk Folkeparti under forløbet bliver overbevist om, at vi fra centralt hold bliver nødt til at fastsætte nogle krav til hvordan og hvorledes.
Men her og nu kan jeg ikke sige klart og tydeligt, at det bliver sådan eller sådan.
Kirsten Brosbøl (S), 2006-03-03:
Jeg bed mærke i, at Dansk Folkepartis ordfører sagde i et af sine tidligere svar, at han mener, at hvis vi sammenligner med udlandet, bliver der brugt mange penge på dette område, og jeg hørte også Dansk Folkepartis ordfører sige, at det ville være godt, hvis erhvervslivet påtog sig et større ansvar ved at tage del i finansieringen af uddannelserne.
Mener Dansk Folkeparti, at der bliver brugt for mange penge på de mellemlange videregående uddannelser og på CVU’erne i dag?
Og skal det være et led i en spareøvelse på området?
Er det det, Dansk Folkeparti lægger op til?
Margrethe Vestager (RV), 2006-03-03:
Nu bliver vi altid lidt i tvivl, når vi forhandler med regeringspartierne, om, hvor specifik man vil være.
For når det gælder nogle uddannelser, er man meget, meget optaget af det, det gælder f.eks. læreruddannelsen.
Når det er andre uddannelser, kan vi næsten ikke få et møde om det.
Det gælder f.eks. pædagoguddannelsen, hvor man har en anderledes let hånd med hensyn til interessen for det indholdsmæssige.
Men lad det nu ligge.
Vi vil meget gerne have, at der bliver oprettet en uafhængig akkrediteringsinstitution, som kan se på, om de kvalitetsmekanismer, man har på de enkelte CVU’er og på uddannelsesinstitutionerne, er hensigtsmæssige.
Det vil sige, at det, som vi gerne vil have er af høj kvalitet, er den måde, institutionerne selv arbejder med kvaliteten på.
Så vi går sådan set et niveau ud.
I stedet for at der kommer nogle og måler og tjekker og vejer og gør sig til kloge smagsdommere på, om det nu er, som det skal være, så har institutionerne selv kvalitetsmekanismer, der gør, at kvaliteten bliver høj.
Den type af akkreditering er vi meget stærke tilhængere af.
Martin Henriksen (DF), 2006-03-03:
Nej, det lægger vi ikke op til.
Vi påpeger bare, at sammenlignet med andre lande bliver der brugt mange penge på området, og i og med at vi i hvert fald i denne sag er meget åbne i Dansk Folkeparti, vil vi selvfølgelig godt være med til at drøfte, om de penge, der bliver brugt, kan bruges bedre.
Det udelukker ikke, at man også kan diskutere, om der eventuelt skal bruges flere ressourcer på et ganske bestemt område, men hvis der bruges mange penge på et område, er det selvfølgelig også relevant at kigge på, hvordan pengene bliver brugt, og om de eventuelt kan bruges bedre.
Det er der ikke noget galt i.
Kirsten Brosbøl (S), 2006-03-03:
Nej, det er der bestemt ikke noget galt i, og jeg vil sige tak for det positive svar, for noget af det, vi lægger meget vægt på, er også noget af det, der indgår i vores forslag til vedtagelse, nemlig at sikre området et solidt økonomisk fundament, så der også er plads til at udvikle det.
Det er især vigtigt, når vi står i en situation, hvor der er behov for at styrke ledelsesstrukturen og udvikle de forskellige mellemlange videregående uddannelser, så de kan tiltrække flere unge mennesker.
Noget, som også bliver diskuteret meget, er, hvordan forskningstilknytningen skal være.
Har Dansk Folkeparti et bud på, hvordan sammenhængen mellem forskningsinstitutionerne, altså universiteterne og de mellemlange videregående uddannelser, kan styrkes?
Hvordan skal samspillet foregå fremover?
Hvor forestiller man sig at forskningstilknytningen skal placeres, og hvordan skal den udformes?