runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Steen Gade (SF), 2005-11-08:
Jeg vil gerne spørge fru Charlotte Antonsen, om hun ikke er mere bekymret for situationen, end jeg synes det fremgik af hendes tale.
Jeg synes i det hele taget, at der lidt er en stemning af, at nu har EU leveret, og så skal vi snakke om amerikanerne og de andre skurke, der er her i den her diskussion.
Det er jo fair nok at snakke om dem, men er der ikke for lidt fokus på de problemer, vi faktisk stadig har i EU?
Jeg tænker specielt på, hvordan fru Charlotte Antonsen har det med, at vi i EU fører flere og flere områder ind under begrebet særligt følsomt område.
Så vidt jeg har forstået, har vi fjerkræ, oksekød og nu også sukker i de områder, hvor vi ikke vil leve op til det løfte, vi har givet, om de store toldnedsættelser.
Helge Sander (V), 2005-11-08:
I relation til den præcise henvisning til finanslovaftalen ville jeg gerne sige to ting.
For det første vil hr. Morten Homann også være opmærksom på, at afsnittet om forskning vedrørende Danmark under den kolde krig står separat i finansloven og ikke under det afsnit, der er om forskning.
For det andet har jeg ikke haft mulighed for at gå yderligere ind i sagen, da finansministeren umiddelbart efter tog til Økofin, og den anden aftalepart har det af personlige årsager ikke har været muligt at få kontakt til.
Morten Homann (SF), 2005-11-08:
Personlig kan jeg godt føle stor sympati for videnskabsministeren i dennes temmelig isolerede position i regeringen, for det, videnskabsministeren jo netop giver udtryk for her, er, at der er indgået en aftale på et område, som har stor forskningspolitisk betydning, nemlig om den frie forskning skal fortsætte med at være fri, eller den skal underlægges sovjetisk inspireret styring fra regeringens side.
Jeg forstår på videnskabsministeren, at det har han ikke været en del af, og det er jo en tilståelsessag, at videnskabsministeren er fuldkommen isoleret i regeringen.
Men jeg vil spørge videnskabsministeren, som dog trods alt må formodes at have en vis holdning til, hvordan politikken skal tilrettelægges på hans eget område: Mener videnskabsministeren, at man skal tilrette forskningspolitik på en sådan måde, at hvis man ikke får de resultater, man gerne vil have, kan man som regering beslutte, at man vil lave en ny undersøgelse og en ny undersøgelse og en ny undersøgelse, indtil man som i Sovjetunionen får det resultat, man er tilfreds med?
Helge Sander (V), 2005-11-08:
Den isolation tror jeg er til at leve med.
Men når det er sagt, vil jeg gerne sige, at der jo netop i afsnittet står, at det skal drøftes mellem parterne, hvordan og hvorledes den videre udmøntning skal ske, og jeg kan ikke tilslutte mig den konklusion, hr. Morten Homann drager på forhånd.
Morten Homann (SF), 2005-11-08:
Det bliver jo ikke mindre sovjetisk og mindre centralt styret af, at man på et senere tidspunkt mellem aftaleparterne, dvs. regeringen og Dansk Folkeparti, skal beslutte, hvordan der skal forskes på området.
Det er svært at drage anden konklusion, end at der har været et område, regeringen ønskede at sætte politisk fokus på, og derfor iværksatte den Dansk Institut for Internationale Studiers store undersøgelse.
Da regeringen så ikke var tilfreds med resultatet, besluttede den sammen med Dansk Folkeparti, at der bare skulle laves en ny undersøgelse.
Derfor er mit afsluttende spørgsmål til videnskabsministeren – selv om jeg godt ved, at videnskabsministeren ikke er blevet hørt om dette centrale område inden for forskningspolitikken og sandsynligvis heller ikke vil blive det – om videnskabsministeren forventer, at hvis denne undersøgelse ikke når frem til det resultat, der passer regeringen og Dansk Folkeparti, vil vi på finansloven for 2007 kunne se endnu en undersøgelse af den kolde krig finansieret af skatteyderpenge.
Helge Sander (V), 2005-11-08:
Jeg kan bare gentage det, jeg har sagt: Jeg kan ikke tilslutte mig den konklusion, hr. Morten Homann kommer med, og jeg kan selvfølgelig slet ikke forholde mig til, hvad der sker i 2007.
Jeg kan bare sige, at der her er afsat 10 mio. kr. til et bestemt formål, som det også fremgår af det helt specielle afsnit i finansloven.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Spm. nr. US 17
Holger K. Nielsen (SF), 2005-11-08:
Det er i forlængelse af hr. Morten Homanns spørgsmål.
Jeg må sige, at mine ører var ved at falde af, da jeg hørte videnskabsministeren fralægge sig ansvaret for det her.
Det er forskning, som er kommet ind i finansloven, og det er naturligvis noget, som forskningsministeren har ansvaret for.
Helge Sander (V), 2005-11-08:
Jeg er bare så ærlig, at jeg siger, at forskellige omstændigheder gør, at siden vi indgik forliget i går morges, har der ikke været mulighed for at komme længere ind i substansen.
Derfor henviser jeg til, som der ganske rigtigt står, at der skal foregå en drøftelse mellem parterne, og den har ikke fundet sted endnu.
Det var såmænd bare det, jeg sagde.
Med hensyn til om der er foregået noget tidligere: Nej, men det er således – det fører også tilbage til hr. Morten Homanns spørgsmål – at jeg gerne vil sige, at jeg meget og oprigtigt respekterer den aftale, vi har lavet om forskningsrådsloven, som SF også er en del af, og hvor vi har skabt kvalitetssikring ved, at det kommer ud i forskningsrådene.
Det skal der ikke herske tvivl om, og derfor har jeg også understreget, at afsnittet står i relation til selve forskningspengene i finanslovaftalen, som vi har omtalt tidligere.
Holger K. Nielsen (SF), 2005-11-08:
Det er jo fuldstændig irrelevant at komme med den betragtning.
Det er forskning og forskningspolitik, det handler om her, og ministeren kan kun henvise til aftalen, men jeg kan henvise til dagens avis.
Han er utilfreds med konklusionerne, fordi de er anderledes, end han havde forventet, og hvad gør man så?
Så skal man have en ny rapport, der kan levere de konklusioner, hr. Jesper Langballe gerne vil have.
For lige at gentage hr. Morten Homanns spørgsmål: Hvor mange gange skal man have de bevillinger?
Hvis det nu viser sig, at den undersøgelse, man har sat i gang, også kommer til nogle forkerte konklusioner, skal man så have en ny sum penge?
Og hvis den også kommer til de forkerte konklusioner, skal man så igen have en ny sum penge?
Hvornår stopper det vanvid, hvor Dansk Folkepartis medlemmer kan lave den form for regulering af dansk forskning?
Helge Sander (V), 2005-11-08:
Jeg har desværre ikke nogen som helst mulighed for at forudsige finanslovaftalerne for 2007, 2008, 2009 osv., så det har jeg ingen mulighed for at svare på.
Holger K. Nielsen (SF), 2005-11-08:
Jeg har ikke fået svar på noget som helst, og hr. Morten Homann har heller ikke fået svar på noget som helst.
Er der nogen fortilfælde af den form for sovjetisk styring af forskningen, hvor nogle folketingsmedlemmer er sure på nogle enkelte forskere og utilfredse med et forskningsresultat og shanghajer regeringen til at gennemføre særskilte projekter i den tro, at de giver et andet resultat end det, uafhængige forskere er kommet frem til?
Ministeren er dog minister for et område, og kan han ikke se, at det er det rene vanvid at lave en forskningspolitik, der styres af hr. Jesper Langballes modvilje mod enkeltpersoner og enkeltkonklusioner?
Helge Sander (V), 2005-11-08:
Jeg kan kun gentage, hvad jeg har sagt: Jeg kan forholde mig til teksten, som er dækkende for 3 år, som der også står i aftalen, og selve udmøntningen vil ske efterfølgende i en drøftelse mellem de parter, som har taget ansvaret for finansloven.
Det er faktisk sådan, det forholder sig, og derfor har jeg svært ved at tilføje yderligere.
Holger K. Nielsen (SF), 2005-11-08:
Så kan jeg bare konkludere, at vi har en forskningsminister, der ikke har nogen holdning til noget som helst, der ikke har nogen mening om noget som helst, og som ikke har styr på noget som helst.
Det synes jeg ærlig talt er ret forstemmende, må jeg sige.
Helge Sander (V), 2005-11-08:
Der er vist ikke nogen som helst, der er i tvivl om min holdning til forskningen og mine ønsker til, hvordan og hvorledes vi skal drive forskning i dette
Derfor har jeg indgået et forlig med alle Folketingets partier, også SF, om, hvordan og hvorledes vi skal omsætte milliarder af kroner i de danske forskningsinstitutioner, og derfor er det jo en ganske, ganske urimelig påstand.
Hr. Holger K. Nielsen kan køre frem med disse 10 mio. kr. over for de mange milliarder i lige så lang tid, han vil.
Men det er ikke ensbetydende med, at hr. Holger K. Nielsen kan tillade sig at sige, at jeg ikke har nogen holdning til eller nogen ønsker om, hvorledes forskningen skal håndteres her i landet.
Det har jeg meget klare ønsker om, og det fremgår også meget klart af de aftaler, der er lavet på forskningsområdet i Videnskabsministeriets regi.
Det kan jeg forsikre hr. Holger K. Nielsen om.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Spm. nr. US 18
Morten Homann (SF), 2005-11-08:
Det er jo alligevel tankevækkende, at man har sådan et klart forskningspolitisk signal i finansloven.
Man har fået lavet et større udredningsarbejde om Danmark under den kolde krig, og det har åbenbart ikke været tilfredsstillende for regeringen, derfor har man valgt, undskyld udtrykket, i bedste sovjetiske stil at sige: Vi er ikke tilfredse med de resultater, som uafhængige forskere kommer med, så vi sørger for at bruge endnu flere skatteyderpenge på at lave en undersøgelse, som vi så håber kommer frem til det rette resultat.
Vil videnskabsministeren ikke medgive, at det nærmest er en sovjetisk måde at se på forskningen på, at hvis man ikke får de resultater, som passer den politiske ledelse, så kan man da bare iværksætte et nyt forskningsprojekt, og så kan man blive ved, indtil man får det resultat, man gerne vil høre?
Charlotte Antonsen (V), 2005-11-08:
Jamen altså, vi er i Venstre bekymrede for frihandelen.
Og vi ved jo godt, at det ikke altid er så let på landbrugsområdet i EU, som vi gerne så det fra dansk side.
EU er kommet med et udspil, som hedder, at 8 pct. skal friholdes som særligt følsomme områder.
Vi havde da gerne set, at det tal var lidt lavere, men vi er jo nødt til at forholde os til realiteten, og realiteten er, at vi er 25 lande, der har kunnet enes, og det er altså et godt skridt.
Når 148 lande i sidste ende skal være enige, så er det altså ret vigtigt, at vi, de 25 i EU-kredsen, kan holde sammen.
Og så er vi nødt til at gå på kompromis.
Det, der er helt afgørende, er, at sigtelinjen er den korrekte, at vi altså går i retning af en øget frihandel, og det mener jeg vi gør med EU's sidste udspil.
Morten Homann (SF), 2005-11-08:
Jeg vil godt starte med at lykønske videnskabsministeren med det markante resultat, man har nået i finanslovaftalen, som jo markerer et nybrud i forskningspolitikken – nye højder af politisk styret forskning kan man sige – i og med at vi sidste sommer her oplevede, at der blev offentliggjort en stor rapport om forskningen i den kolde krig.
Det har åbenbart ikke været tilfredsstillende for regeringen og Dansk Folkeparti, at man skulle have uafhængige forskere til at afdække et område, og man har i finanslovaftalen sagt, at selv om man havde et område afdækket af uafhængige forskere, var man ikke tilfreds med resultatet, og dermed satte man nogle nye forskere i gang med at forske i det område.
Så jeg vil godt spørge videnskabsministeren, hvilke andre områder det er planen, at man vil gå ind og nøje styre forskningen på, hvis man ikke er tilfreds med de resultater, som den uafhængige forskning kommer frem til.
Charlotte Antonsen (V), 2005-11-08:
I første omgang har vi et mandat i EU, vi har fået for 2 år siden, og hr. Steen Gade ved lige så godt som jeg, at vi har lidt problemer med franskmændene, og det er nok ikke lettere at forestille sig, at franskmændene i dag ville være med til at indgå et mere vidtgående, mere liberalt forslag.
Så det er altså det, der er vores udgangspunkt.
Når EU opererer med 8 pct. følsomme områder, så er det ikke det samme som at sige, at der så er 8 pct. af hele vores produktion, som ikke vil blive udsat for konkurrence
Der skal vi også lige tænke på, at ulande typisk har meget få produkter, og derfor vil det ramme os mere, selv om vi har 8 pct. Selv om ulandene måske foreslår 1 pct., så vil de i højere grad være dækket ind.
Jeg er enig med hr. Steen Gade i, at det ville være lykkeligt, om vi kan komme videre også på det her punkt, og der tror jeg, vi skal vente at se i Hongkong, at man måske netop i den sidste fase af forhandlingen kan være nødt til i EU-kredsen at gå videre og dermed også kunne lægge pres på eventuelle lande, som ikke er helt så villige i dag.
Helle Sjelle (KF), 2005-11-08:
Som jeg udtrykte før, og det tror jeg egentlig jeg gjorde meget klart, så er WTO jo et sted, hvor både ulandene og ilandene har noget at skulle have sagt.
Det er altså ikke således, at ilandene, som hr. Frank Aaen får det til at lyde, bare påtvinger ulandene nogle ting.
Derudover må man sige, at det med at pålægge de dårligst stillede ilande de ting, som hr. Frank Aaen fremhæver her, er forkert, og det kan være, at udenrigsministeren bliver nødt til simpelt hen at gå op og korrekse senere, for at hr. Frank Aaen tror på det.
Rune Lund (EL), 2005-11-08:
Udenrigsministeren skal være meget velkommen til at gå op på talerstolen til hver en tid.
Der er nogle ting, der er meget mærkelige i det her.
Vi skal høre fra ordføreren for Det Konservative Folkeparti, at det, der i virkeligheden er EU's forhandlingslinje, ikke er, at man kræver en masse ting med hensyn til f.eks. tjenesteydelser og industri for at åbne for landbrug.
Det er ret absurd, det er jo lige præcis det, der er forhandlingssituationen.
Men det er jo lige præcis det, der ikke er gældende i det forhandlingsmandat, som fru Helle Sjelle støtter her i dag.
Helle Sjelle (KF), 2005-11-08:
Jeg synes, at frivillighedsprincippet gælder ganske fint.
Igen: Vi kan ikke tvinge ulandene til at gøre noget, som de absolut ikke har nogen interesse i at være med til.
Det er jo også derfor, der tidligere har været diskussioner om, hvordan og hvorledes man i det hele taget får Hongkong til at blive en succes, får Donaurunden til at blive en succes.
Det her beror på et samarbejde mellem i- og ulande og ikke kun på, at ilandene påtvinger ulandene nogle ting.
Rune Lund (EL), 2005-11-08:
Hvorfor støtter fru Helle Sjelle så et forslag til vedtagelse, der bakker op om et forhandlingsmandat, som EU-Kommissionen fører i øjeblikket, der indebærer, at EU-Kommissionen vil arbejde for, at ulandene skal tvinges til at liberalisere i 93 sektorer inden for GATS-området?
Det er inden for tjenesteydelsesområdet, som bl.a. omfatter vand, hvor vi har set, at den privatisering af vand, som EU tidligere har mast på skulle ske f.eks. i Bolivia eller Filippinerne, har ført til dyrere og til dårligere vand.
Og det er nogle krav, som ulandene ikke vil have.
Det er nogle krav, som ulandene siger vil være dybt skadelige for dem både inden for tjenesteydelsessektoren, som gælder vand, og inden for industrisektoren.
Så hvordan kan det være, at fru Helle Sjelle bakker op om noget, der er på den måde?
Helle Sjelle (KF), 2005-11-08:
Vi synes generelt i Det Konservative Folkeparti, at liberaliseringer er ganske udmærkede, og vi har også den opfattelse, at man på sigt vil tjene på de ting.
Det vil ulandene også tjene på.
Der er også lavet beregninger på, at man der vil tjene adskillige hundrede millioner kroner.
Og med hensyn til det tal, som hr. Rune Lund og andre bliver ved med at fremhæve, at EU påtvinger de allerfattigste lande, så er det ikke korrekt, men som sagt må udenrigsministeren jo så også komme ind på det senere.
Rune Lund (EL), 2005-11-08:
Det er mange fine ord, der kommer ud af munden på ordføreren for Det Radikale Venstre, men det ændrer jo ikke ved, at det forslag til vedtagelse, som ordføreren bakker op om, igen bakker op om den forhandlingslinje, som EuropaKommissionen lægger, hvor Europa-Kommissionen klart siger, at den vil have en masse inden for tjenesteydelsesområdet, det kunne være vandsektoren, at den vil have en masse inden for industriområdet, for at ulandene kan få noget på landbrugsområdet.
Det er jo en kræmmermentalitet.
Hvordan kan det være, at Det Radikale Venstre bakker op om sådan en kræmmermentalitet, når Doharunden i virkeligheden skulle have været en udviklingsrunde, der entydigt var kommet udviklingslandene til gode?
Naser Khader (RV), 2005-11-08:
Jeg forstår ikke, at Enhedslisten bliver ved med at spørge om det samme.
Der blev svaret flere gange af de tidligere ordførere.
Det, jeg mener betyder rigtig meget for udviklingslandene og især de fattigste lande, er spørgsmålet om landbrug.
Det er der, hvor det virkelig gælder.
Altså, at blive ved med at omtale tvang i forhold til serviceydelser, der i øvrigt er omfattet af mange undtagelser, det forstår jeg ikke at man bliver ved med at spørge om.
Hvad er der i øvrigt i vejen med noget liberalisering i forhold til serviceydelserne?
Det forstår jeg ikke.
Rune Lund (EL), 2005-11-08:
Min store interesse for at spørge bunder jo i, at Det Radikale Venstre i dag er med til at bakke op om et mandat, som har en kræmmermentalitet.
Da sagde fru Lone Dybkjær, at det også var klart, at der naturligvis ikke bør være et pres fra EU's side på udviklingslandene i form af, at hvis de gør det, så får de heller ikke noget andet.
Hvem fastlægger forhandlingsmandatet hos Det Radikale Venstre?
Var det fru Lone Dybkjær den 29. april, eller er det hr. Naser Khader i dag?
Naser Khader (RV), 2005-11-08:
Der er ikke nogen, der kommer til at presse de lande, og jeg vil blive ved med at fastholde, at det, der er vigtigst, er landbruget og landbrugsområdet.
Vi hørte tidligere, at flertal i mange af udviklingslandene beskæftiger sig med landbruget, og det er det, der betyder noget.
Hvad angår det andet, synes jeg ikke, at noget liberalisering er problematisk, og der er ikke nogen, der tvinger udviklingslandene til det.
I øvrigt er der, som jeg sagde tidligere, også mange undtagelser, eksempelvis sundhed, uddannelse.
Frank Aaen (EL), 2005-11-08:
Jeg tror, at det, vi har set nu, er, at Det Radikale Venstre betaler en høj pris for at være i den samme lejr som Dansk Folkeparti og dem, der går ind for mere liberalisme.
Når der f.eks. nu kommer en udtalelse om, at der ikke er tvang til liberalisering inden for servicesektoren, så passer det jo ikke, for det fremgår af EU's dokumenter, at den forhandlingslinje, som Det Radikale Venstre altså hermed bakker op om, går ud på, at udviklingslandene skal forpligte sig til at liberalisere mindst 93 servicesektorer.
Naser Khader (RV), 2005-11-08:
Det, der bliver sagt af hr. Frank Aaen, er ikke korrekt.
De ting, hr. Frank Aaen omtaler, gælder kun mellemindkomstlandene og ikke de allerfattigste lande, som optager os allermest.
Frank Aaen (EL), 2005-11-08:
Jamen nu er det så heldigt, at vi har været nede at kigge i, hvad EU selv oplyser er deres forhandlingsposition.
Og jeg vil da anbefale, at udenrigsministeren i stedet for at stå og være bugtaler går på talerstolen og irettesætter mig, hvis jeg ikke har ret i, at de dokumenter, der ligger fra EU-Kommissionen, siger, at man kræver, at der er 93 sektorer inden for service, der skal liberalisere.
Det er skrevet meget indviklet, men det er en model, der går ud på, at de, der har de højeste satser, og det er ulandene, skal have væsentlig mere end f.eks. EU-landene.
Tak for indrømmelsen.
Jeg kunne forstå, at den er bakket op af udenrigsministeren.
De har jo alligevel ikke noget marked, der interesserer de store koncerner.
Men de store mellemindkomstlande, som også har behov for udvikling, vil med det, der er lagt frem, og som jeg kan forstå Det Radikale Venstre bakker op om, blive tvunget til at liberalisere på meget væsentlige dele af serviceområdet, samtidig med at de bliver tvunget til alvorlige toldnedsættelser ifølge det forhandlingsudspil, der ligger fra EU, og det bakker Det Radikale Venstre altså op om.
Frank Aaen (EL), 2005-11-08:
Hr. Steen Gade sagde, at det handler om rimelig klare linjer, og han nævnte f.eks. i sin ordførertale, at GATS, forhandlingerne om serviceydelser, f.eks. vand, post, telekommunikation, skal ud af forhandlingerne.
Det er jeg helt enig i.
Det står også i det forslag, som Enhedslisten har fremsat.
Hvor står det i det forslag, som SF er medforslagsstiller til, at man ikke skal have tvang ind på serviceområdet?
Hvor står det henne?
Det forholder sig tværtom med den linje, hr. Steen Gade i dag lægger frem med opbakning til regeringen og dermed til EU og det forhandlingsmandat, EU arbejder efter.
Det fremgår jo af de dokumenter, vi har fra EU, at vi nu kræver, at der bliver liberaliseret i mindst 93 servicesektorer, at ulandene, ikke de allerfattigste, men mellemulandene, som også er fattige, skal sænke deres toldbarrierer, så vi får mere adgang til deres markeder for industrivarer.
Det er jo det, der er realiteten, vil jeg sige til hr. Steen Gade.
Steen Gade (SF), 2005-11-08:
Nu synes jeg, at vi skal holde fast i, at det her skal være et udviklingsarrangement i WTO, for det er en udviklingsrunde.
Derfor er landbrugspolitikken helt afgørende, og SF har lagt afgørende vægt på de ting, som hr. Frank Aaen jo godt ved der også er kommet ind i den her vedtagelse, f.eks. kompensationen og fokus på de fattige lande.
Det er grunden til, at vi er medforslagsstillere til det her.
Og så må vi jo se i øjnene, at vi har en fundamentalt forskellig tilgang til det der med protektionisme.
Den er hr. Frank Aaen tilhænger af, den er SF og jeg ikke tilhængere af.
Så er der spørgsmålet om, hvorvidt vi så går med til det på GATS-området: Jamen det er jeg ikke tilhænger af.
Jeg støtter den vedtagelse, der ligger her, og jeg har ikke støttet mandatet om sukker forleden dag, som mange vel opfatter som værende også en del af EU's forhandlingslinje.
Jeg er ikke tilhænger af det.
Jeg har forstået, at hr. Frank Aaen overdriver, men på de paralleller, der kan være på servicedirektivet i den danske diskussion, har vi de samme synspunkter, som vi har til servicedirektivet.
Frank Aaen (EL), 2005-11-08:
Det er jo meget svært at debattere, når man ikke kan forholde sig til de dokumenter, EU forsyner os med.
I de dokumenter, der er fra EU, står det klart, at som modydelse for at fjerne de helt urimelige landbrugsstøtteordninger, som EU har, skal ulandene, bortset fra de allerallerfattigste, tvinges til at liberalisere serviceområdet; de skal tvinges til alvorlige sænkninger af deres toldsatser på industrivareområdet.
Jeg går ikke ind for den protektionisme, EU's landbrugsstøtte er udtryk for, men jeg går skarpt ind for, at ulandene må have lov til at beskytte deres landbrug og deres industri og deres offentlige service, så den ikke bare skal kastes for ulvene.
Steen Gade (SF), 2005-11-08:
Ellers vil jeg sige, at jeg ikke mener, at man skal tvinge udviklingslandene, heller ikke mellemudviklingslandene, til at foretage nogen liberaliseringer eller andre ting på de der ømfindtlige serviceområder.
Jeg kan bare konstatere, at der mener jeg måske det samme som hr. Frank Aaen.
Og hvor galt er det egentlig, vil jeg sige til hr. Frank Aaen, at vi også er enige om noget?
Det helt afgørende i den her forhandling er, at de fattigste ulande bliver hjulpet i den proces, som sker i verden, via beslutninger i WTO, og at vi får afviklet vores barrierer.
Den vigtigste hindring for, at den fattige del af verden bliver rigere, skal væk.
Det er proportionerne.
Vi skal ikke have et EU-servicedirektiv lirket ind ad bagdøren via en beslutning i WTO.
Det synes jeg da må være nok for hr. Rune Lund.
Der er nærmest enighed, og der er ikke noget med, at jeg ved at stemme for det her forslag til vedtagelse har forpligtet mig til noget som helst andet end det, jeg siger her.