runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Klaus Hækkerup (S), 2001-12-11:
Tak for besvarelsen.
Når primærkommunerne altså påtager sig ansvaret for sygehusbehandling - lovligt efter regeringens forslag - betyder det så ikke også, at de kan finde andre veje til at løse det ansvar på?
Kan de f.eks. - og det kan kommunerne jo, hvis de har en eller anden opgave - ikke gå sammen og lave et kommunalt sygehus, hvis det er det, de ønsker, i det tilfælde
man indfører sådan en beslutning, fordi det dermed er overladt til kommunerne, og det er deres ansvar at finde den billigste og bedst mulige løsning efter eget skøn?
Indenrigs- og sundhedsministeren sagde jo selv, at det normalt var amtskommunerne, men nu kommer primærkommunerne altså ind.
Hvem ender med at have ansvaret for den tilstrækkelige kapacitet og for, at borgerne overhovedet kan blive behandlet forsvarligt?
Er det staten, er det amterne, er det kommunerne, eller er det de private hospitaler, det private forsikringssystem
Hvem sidder tilbage med ansvaret?
Er det her i virkeligheden ikke en ansvarsforflygtigelse fra denne regerings side?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2001-12-11:
Ansvaret for at tilvejebringe den nødvendige sygdomsbehandlingskapacitet i det danske samfund ligger hos amtskommunerne.
Det er dér, den opgave ligger.
Det er i øvrigt også hovedvejen til at få taget et opgør med de alenlange ventelister, som den tidligere regering efter 9 års forgæves kamp efterlader til den nye regering.
Det, vi ønsker at skabe, er en positiv hjemmel for, at kommunerne derudover ekstraordinært under visse nærmere betingelser frivilligt kan påtage sig at yde støtte til sygdomsbehandling. Der følger det ansvar med, som knytter sig til det konkrete.
Det vil sige, at hvis man i forhold til en konkret medborger indgår en aftale om, at man påtager sig at levere en behandling i forhold til vedkommende medborgers konkrete sygdom, så påtager man sig selvfølgelig et ansvar for at kunne levere den vare.
Klaus Hækkerup (S), 2001-12-11:
Jeg vil egentlig godt bede indenrigs- og sundhedsministeren om at svare på det, jeg spørger om.
Påtager den sig ikke ansvaret for, at borgerne kan få de operationer?
Ikke al den dér andet udenomssnak om, hvad regeringens drømmeverden er, og hvad den ikke er.
Hvad påtager kommunerne sig, når de tegner en forsikring?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2001-12-11:
Jeg vil gerne understrege, at sigtet med det hjemmelsgrundlag, vi ønsker at skabe, ikke er, at kommunerne generelt skal tegne sygeforsikringer.
Jeg sætter meget, meget stort spørgsmålstegn ved, hvorvidt det i øvrigt er en god idé, al den stund vi nu har fået en regering, der ønsker og agter at gøre noget ved ventelisterne, og al den stund den potentielle primære kommunale besparelse ved en verden uden ventelister senest er opgjort til noget, der ligner ½ mia. kr.
Regnestykket for, hvad det ville koste at tegne sygesikringer til hele den danske befolkning beløber sig til 2,5 mia. kr., så det er næppe en attraktiv forretning.
Det er ikke med det sigte, vi ønsker at skabe
dette hjemmelsgrundlag.
Vi ønsker at skabe dette hjemmelsgrundlag med det sigte, at kommunerne konkret, individuelt, men med respekt for dansk forvaltningsrets almindelige lighedsgrundsætning kan gå ind og gøre passive sygedagpenge aktive, gøre passive penge aktive med henblik på i øvrigt også at give et positivt bidrag til, at vi hurtigere kommer i den situation, hvor ventelisterne forsvinder.
Og så er det klart, at det ansvar, der knytter sig til selve sygdomsbehandlingen, selvfølgelig er et ansvar, som den, der yder sygdomsbehandlingen, skal kunne leve op til og stå inde for.
Klaus Hækkerup (S), 2001-12-11:
Tak for besvarelsen.
Hvis nu en kommune altså beslutter sig frivilligt og lovligt for at gå ind og tegne en sådan forsikring, betyder det så ikke også, at kommunen dermed påtager sig et ansvar for, at borgerne i den pågældende kommune kan få en operation?
Svend Aage Jensby (V), 2001-12-11:
Lad mig med det samme sige til hr. Søvndal, for nu at begynde med det sidste, at denne regering står bag hjemmeværnet, og det bliver vi ved med.
Der er ingen penge at hente dér.
Det kan jeg forsikre hr. Søvndal om.
Så kan jeg med hensyn til omdisponeringer sige til hr. Søvndal, at hvis man har studeret Forsvarskommissionens beretning - jeg tror i øvrigt, hr. Søvndal i sin tid var med i kommissionsarbejdet, men navnlig har set resultatet af det i det forsvarsforlig, der blev en udmøntning af Forsvarskommissionens beretning - blev der i det, der hedder støttestrukturen, skåret totalt ind til benet.
Der blev nedlagt talrige regimenter, talrige kaserner og flådeeskadrer, og flyvestationsstrukturen blev ligeledes ændret.
Man kan nemlig ikke sende soldater ud på fredsbevarende opgaver, uden at de har en støttestruktur, for hvordan skulle man ellers kunne rokere rundt med dem?
Så kan jeg dernæst sige, at også materielinvesteringerne er af central betydning for soldaternes sikkerhed og deres muligheder for at gennemføre opgaverne.
Derfor er der ikke muligheder for at finde besparelser.
Jeg er ked af, hvis jeg har forstyrret hr. Villy Søvndals weekend.
Når jeg gjorde det, så er det, fordi jeg faktisk opfatter den stilling, jeg har fået, med nogen alvor.
Derfor må jeg tage hånd om de problemer, der opstår og er opstået.
Jeg tror, hr. Søvndal er bekendt med, at der for forligsperioden 2002-2004 afrundet er afsat 600 mio. kr. til internationale opgaver.
Da jeg tiltrådte, kunne jeg konstatere, at den tidligere regering havde overtrukket denne konto med godt 450 mio. kr. på de 2 første år.
Når jeg så fremskrev tallet, hvis vores engagement på Balkan skulle opretholdes, og der kunne komme yderligere operationer ind i billedet, ville vi havne med et overtræk på 1 mia. kr. i 2004.
Det må man forholde sig til.
Så kan jeg sige til hr. Søvndal, at både Kristeligt Folkeparti, CD, da det var i Folketinget, hr. Helge Adam Møller fra De Konservative og jeg selv i min tidligere position som ordfører har rejst det her problem
gentagne gange, men ikke fået en løsning på det. Jeg tror ikke, der er nogen herinde, i hvert fald ikke de ansvarlige partier, der vil bestride, at vores internationale indsats har været af fremragende karakter, har været fredsskabende, fredsbevarende, katastrofeafhjælpende.
Det ønsker vi i regeringen kan fortsætte, så danske styrker af enhver art fortsat kan bidrage til at skaffe fred og ro i verden.
Derfor indkaldte jeg forligspartierne forleden dag - jeg tror, det var den 5. december - til en drøftelse af situationen, og vi blev enige om i forligskredsen, som hr. Søvndal jo ikke tilhører, men derfor bør han have det at vide, at vi kort tid efter nytår eller i løbet af den tilstundende jul vil gøre os nogle overvejelser om det lack, der vil blive i år 2004.
Så vil jeg sige til hr. Søvndal, at der ikke vil kunne ske strukturændringer i dansk forsvar eller findes yderligere besparelser til at dække det hul.
Lissa Mathiasen (S), 2001-12-11:
Nu kan jeg jo se, at justitsministeren har været ude endda mange steder og udtalt sig om, at nu må vi altså have fat i de her unge, hvilket vi jo er enige i, og som det jo også rent faktisk har været tilfældet i forhold til de mange tiltag, der allerede er gjort.
Men kan justitsministeren ikke løfte sløret bare lidt for: Hvad er det? Er det sådan, som man tidligere har sagt, at nu må vi have dem ind i weekendfængsler?
Det må jeg forvente at justitsministeren kan give et svar på her i dag.
Lene Espersen (KF), 2001-12-11:
I første omgang er det regeringens hensigt at fremlægge en samlet handlingsplan under overskriften »Stop volden«, og den vil indeholde en bred vifte af initiativer til forebyggelse af alle former for ungdomskriminalitet, herunder brug af særlige sanktioner til unge under 15 år
; men det er altså særlige sanktioner til unge under 15 år og ikke en diskussion om den kriminelle lavalder.
Jeg kan bekræfte over for fru Lissa Mathiasen, at justitsministeren er overordentlig tilfreds med, at der er kommet en ny regering, der har tænkt sig at gennemføre regeringsgrundlaget, også de stramninger, der er nødvendige for at sikre, at den type personer ikke er på fri fod fremover.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Lissa Mathiasen (S), 2001-12-11:
Så jeg vil da egentlig godt spørge, om justitsministeren er tilfreds med, at den irakiske hærchef, indtil der engang måtte komme et udspil fra regeringen, stadig er på fri fod.
Og hvor lang lunte har justitsministeren i forhold til at acceptere, at der rent faktisk ikke er sket noget indtil nu, og at det kræver, at der kommer lovgivning, og at der dermed kan gå måneder, før der vil ske noget?
Er justitsministeren tilfreds med det?
Lene Espersen (KF), 2001-12-11:
Vi forventer selvfølgelig, at i det øjeblik denne her del af regeringsgrundlaget skal gennemføres, vil det selvfølgelig iværksættes i det tværministerielle arbejde, for det er korrekt, at der er flere ministerier involveret.
Men jeg må understrege, at det her hører under integrationsministerens område.
Det er integrationsministeren, der har det overordnede ansvar for at føre den del af regeringsgrundlaget ud i livet, og Justitsministeriet vil naturligvis være behjælpelig på de områder, der berører vores ressort.
Ole Stavad (S), 2001-12-11:
Jeg mener selvfølgelig, at vi skal have respekt for, at der er forskellige rollefordelinger, men når der kommer en meget klar melding fra regeringen, som i den grad involverer Justitsministeriet, hvor vi taler om varetægtsfængsling, hvor det er domstolene, der er inde i billedet, og hvor vi må sige - med respekt for Integrationsministeriet - at ekspertisen befinder sig i Justitsministeriet, vil jeg godt spørge: Er det her en udmelding, der er kommet fra regeringen uden nogen form for involvering af Justitsministeriet og justitsministeren?
Det synes vi ville være stærkt utrygt.
Lene Espersen (KF), 2001-12-11:
Det er regeringens hensigt at fremsætte en sammenhængende handlingsplan, og en sådan handlingsplan er ikke noget, man gennemfører de første 14 dage som justitsminister.
Vi har valgt at prioritere de internationale forpligtelser, som Danmark har i forhold til gennemførelse af international lovgivning, højest, dvs. det lovforslag, der bliver behandlet i dag, og fremsættelsen af antiterrorpakken.
Men som en af de væsentlige dele af regeringens lovprogram for foråret vil vi fremlægge en handlingsplan, og indtil da må fru Lissa Mathiasen og de andre arbejdsivrige medlemmer af Folketinget væbne sig med tålmodighed.
Der bliver nok at gå i gang med med den lovgivning, der allerede er fremsat.
Som jeg allerede har svaret fru Sandy Brinck to gange, er det integrationsministerens område, og integrationsministeren er i færd med at undersøge, hvad der er hjemmel til, og hvad der skal skabes den nødvendige hjemmel til for at gennemføre den del af regeringsgrundlaget, som vil blive gennemført.
om, at vi mener, at personer som den irakiske hærchef ikke skal være på fri fod.
Men som sagt er det ikke et område, der hører under Justitsministeriet, det hører under integrationsministeren at gennemføre den nødvendige lovgivning.
Så jeg må henvise til integrationsministeren for en mere udførlig beskrivelse af, hvad regeringen har tænkt sig at gennemføre.
Sandy Brinck (S), 2001-12-11:
Kan jeg derudaf også lede, at domstolene ikke er involveret - de domstole, som jeg formoder stadig væk er under justitsministerens ressort?
Lene Espersen (KF), 2001-12-11:
Jeg kan sige til fru Sandy Brinck, at den ressort hører under udlændingeområdet, og det er integrationsministeren, der derfor har ansvaret for at gennemføre den del af lovgivningen, der retter sig mod at varetægtsfængsle eller på anden måde indkapsle de personer, som man ikke helt har afgjort om man kan rejse en sag imod eller ej.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2001-12-11:
Jeg vil gerne på Venstres vegne udtrykke påskønnelse af, at Socialdemokratiet og De Radikale har holdt ved den holdning, man viste, da man som regering for nogle få måneder siden fremsatte forslag om skærpet straf for voldtægt.
Da var den daværende regering imod.
Man stemte lovforslaget ned.
Vi genfremsatte vores forslag, og så kom regeringen med et forslag, der alene drejede sig om voldtægt.
Jeg kan på Venstres vegne sige i dag som dengang, at vi påskønner, at Socialdemokratiet og De Radikale har indset, at straffene for voldtægt skal skærpes.
Det er en meget krænkende forbrydelse, og jo friere forholdet mellem kønnene bliver, jo større må krænkelsen virke.
Så det er vi meget tilfredse med at Socialdemokratiet og De Radikale har indset. Men hvor er resten blevet af?
Var det ikke den daværende justitsminister, Frank Jensen, der i valgkampen sagde, at nu skulle straffene for vold skærpes?
Hvad er der blevet af det?
Det ønsker vi at få med.
Den tidligere regerings repræsentanter ved jo udmærket, at det, den nuværende regering vil fremsætte om kort tid, naturligvis bygger på det lovforslag, vi tidligere har diskuteret her i Folketinget, og det er hverken for at diskutere historie eller regeringsgrundlag, at jeg også tillader mig at nævne det. Vi synes altså ikke i Venstre, at voldtægtsstraffenes forhøjelse kan stå alene.
Vi ønsker, som hr. Frank Jensen lovede det, men som Socialdemokratiet altså ikke vil stå inde for, at voldsstraffene skal forhøjes, at andre forbrydelser med personfarlig kriminalitet skal straffes grovere, hårdere, end det sker i dag.
Derfor kan vi sige, at vi er meget positive over for oppositionens forslag, men vi vil foretrække at se det i en helhed, og derfor vil vi snarest fremsætte vores eget forslag.
Sandy Brinck (S), 2001-12-11:
Jeg har forståelse for, at det hører under integrationsministeren, men jeg mener dog stadig væk, at det er lidt væsentligt at få et svar fra justitsministeren om, hvorvidt domstolene, som altså stadig væk ligger under Justitsministeriet, er involveret i en sådan frihedsberøvelse.
Vi kan jo forstå på regeringsgrundlaget, at regeringen også er meget optaget af retssikkerhed, og i det her tilfælde er det i høj grad et spørgsmål om retssikkerhed.
Så kan justitsministeren ikke enten af- eller bekræfte, hvorvidt domstolene vil indgå i en sådan procedure?
Det er muligt, at justitsministeren også kunne løfte sløret for, hvornår vi så ser noget i den sammenhæng.
Villy Søvndal (SF), 2001-12-11:
Jeg skal sige tak for svaret.
Jeg er enig i, at vi laver en international indsats af fremragende kvalitet, som SF i øvrigt altid støtter, når det falder ind i en ramme, hvor FN er inddraget, og hvor hensigten er at sikre fred og fordragelighed.
Der har vi stemt for hele vejen op gennem 1990'erne.
Men jeg synes alligevel, det er lidt overraskende, at regeringens udgangspunkt er så forstenet, at man end ikke overvejer muligheden for at omdisponere.
Jeg synes, det er så meget mere interessant, når jeg ser på et andet område, nemlig ulandshjælpen.
Der starter man jo netop med at lægge ud med besparelser på 1,5 mia. kr., og efterfølgende laver man så analyserne og ser på: Kan det overhovedet lade sig gøre?
Der har man altså valgt den fremgangsmåde.
Her vælger man en fremgangsmåde, hvor man på forhånd siger, at det er umuligt at omdisponere, selv om det er en kendsgerning, at forsvarsrammen blev 1 mia. kr. højere, end regeringen i første omgang spillede ud med, selv om det er en kendsgerning, at der er meget store beløb til materielanskaffelser, selv om det er en kendsgerning, at vi bruger 780 mio. kr. på hjemmeværnet.
Det kan dog ikke passe, at man end ikke vil overveje omdisponeringsmuligheden.
Lissa Mathiasen (S), 2001-12-11:
Jeg vil godt høre, om justitsministeren kan give et eller andet bud på en tidstermin i forhold til det her, en tidstermin i forhold til: Er det i denne her folketingssamling, vi skal forvente udspil, og hvornår har man tænkt sig, at der er noget, der eventuelt skulle kunne træde i kraft?
Jeg siger det selvfølgelig ud fra, at der faktisk er umådelig meget, ikke mindst i de senere års lovgivning, som i de her år er under opbygning, er sat i værk, og det er nogle lidt spegede signaler, der bliver sendt ud for øjeblikket, når man så ikke samtidig ser, at der rent faktisk sker noget.
Hvornår må vi forvente, at der fra justitsministerens side kommer et udspil?
Og kunne man ikke bare få en lille bitte smule svar på: Hvad er det, justitsministeren selv tænker på i form af straffe til de her unge?
Der må da ligge en eller anden overvejelse i de her udtalelser, for ellers er det jo bare tom luft.
Villy Søvndal (SF), 2001-12-11:
Det var en meget fredelig lørdag her den sidste lørdag.
Pludselig hørte vi så i Radioavisen, at forsvarsministeren ville have 1 mia. kr. ekstra til forsvaret.
Det er klart, at den tanke, der strejfede mig i tilknytning til en ny minister, var, om det altid koster 1 mia. kr., når den mand åbner munden, for så bliver det jo dyrt.
Det, der undrede mig endnu mere, var, at det hængeparti, der er på internationale opgaver, er et beløb på mindre end 0,5 mia. kr.
Når ministeren så beder om 1 mia. kr., er det så, fordi han bedst regner i runde tal?
Lene Espersen (KF), 2001-12-11:
Regeringen har helt klart en interesse i, at folk, der har afsonet deres straf, får bedst mulige vilkår for at komme tilbage og leve en kriminalitetsfri tilværelse, herunder selvfølgelig også får mulighed for at få en passende bolig, og at de i det hele taget bliver indsluset, så godt som det er muligt, i samfundet - givet selvfølgelig, at vi er i en situation, hvor der er knappe ressourcer, for jeg tror ikke, man kan begynde at sige, at der er nogen, der skal springe ventelister over.
Jeg er meget opmærksom på det, der er pointen i fru Anne Baastrups spørgsmål, nemlig at vi ikke bare tager os af de kriminelle, så længe de sidder inde, men at vi også sørger for, at de efterfølgende får en ordentlig tilbagevenden til det almindelige liv.
Så er der nemlig større sandsynlighed
for, at de ikke falder tilbage i kriminalitet.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Anne Baastrup (SF), 2001-12-11:
Jeg takker for svaret.
I den forbindelse vil jeg også spørge, om ministeren er opmærksom på de mangler, der er, når man forlader kriminalforsorgsinstitutionerne og skal over og bo i en helt almindelig kommune.
Samarbejdet mellem socialforvaltningen og kriminalforsorgen er forsøgt sat på skinner, men der er alt for mange steder, hvor det stadig væk svigter, bl.a. fordi man ikke kan få en bolig i den kommune, man oprindeligt er hjemmehørende i.
Vil ministeren arbejde for det?
Lene Espersen (KF), 2001-12-11:
Jeg har i det hele taget, efter at jeg tiltrådte som minister, bedt om en oversigt over, hvordan det står til med behandlingstilbuddene inden for de forskellige grene.
Jeg er faktisk meget optaget af, at vi får de mennesker, de kriminelle, som vi kan hjælpe via behandling - én ting er narkoområdet, noget andet kunne være de mennesker, som har en sexdom - i behandling hurtigst muligt.
Det er jo i samfundets interesse, at vi sørger for at hjælpe dem så hurtigt som muligt i forløbet, så de kommer på ret køl igen.
Her har jeg altså bedt om en redegørelse, så det er en af de ting, jeg er opmærksom på.
Anne Baastrup (SF), 2001-12-11:
På det sidste konservative landsmøde besluttede De Konservative, at de ville intensivere behandlingen af narkomaner.
I den forbindelse vil jeg høre, om justitsministeren er opmærksom på, at der er en meget stor mangel på specialundervisning til helt almindelige fundamentale skolefag for de indsatte i de forskellige kriminalforsorgsinstitutioner, herunder de lukkede afdelinger.
Vil ministeren være indstillet på at forbedre forholdene på det område?
Lene Espersen (KF), 2001-12-11:
Overvejelserne går først og fremmest på, at vi skal have en sikkerhed for, at samfundet som sådan sender et signal til unge mennesker allerede første gang, de begiver sig ind i kriminalitet.
Vi svigter de unge mennesker, hvis vi tror, at det er i deres interesse, at vi vender det blinde øje til i mange, mange år, før det får en konsekvens.
Derfor er det for regeringen magtpåliggende, at vi går ind og laver en sammenhængende handlingsplan - og jeg vil godt understrege, at det ikke kun er på voldsområdet, men det gælder alle typer kriminalitet - for at forsøge at få unge mennesker ud af kriminaliteten og ind på en anden kriminalitetsfri løbebane, hvor man får et andet netværk, hvor man får nogle andre interesser, der gør, at man ikke ender som hårdkogt kriminel på et eller andet tidspunkt. Men jeg synes, at det mest rigtige og det mest langtidsrettede er, at vi selvfølgelig laver en sammenhængende handlingsplan, der er dybtgående og kommer med forskellige bud på, hvad vi kan gøre ud over de initiativer, der allerede er sat i værk.
Men det er regeringens hensigt at fremlægge en handlingsplan i løbet af foråret, så det bliver før, Folketinget går på sommerferie, at fru Lissa Mathiasen kan få tilfredsstillet sin nysgerrighed på det her område.
Men jeg er utrolig glad for, at Socialdemokratiet er så optaget af, at vi sammen får gjort noget ved det her problem.
Jeg har ikke i dag en masse nye initiativer med her i Folketingssalen på det område.
Men jeg vil sige, at jeg havde faktisk en utrolig positiv oplevelse i går, hvor jeg var i Horsens, og hvor vi i en arkitektkonkurrence fik afsløret, hvordan det nye fængsel, der skal bygges i Vejle Amt, bliver udformet.
Man har i hvert fald tænkt i, at det ikke skal være en institutionalisering af de indsatte, at det skal give større udfoldelsesmuligheder, ved at der er sagt ja til arkitektkonkurrencen og til det fængsel, man har tænkt sig at udbygge.
Det synes jeg faktisk der er mange perspektiver i.
Jeg har ikke i dag andre konkrete ting med ned i salen på det her område.
Men jeg synes, det bringer nye perspektiver frem, at man begynder at tænke fængselsbyggeri på en helt ny måde.
Til det spørgsmål har jeg også et meget klart holdningspræget svar.
Jeg mener ikke, at børn på 12 år skal sættes i fængsel.
Det synes jeg ville være ganske forkert at gøre.
Der skal helt andre sanktioner til for at få de unge mennesker til at få nogle andre fritidsinteresser, for at få dem bragt på ret køl igen.
Jeg er faktisk meget glad for, at den tidligere justitsminister stiller det spørgsmål, for der har nærmest været forlydender om i pressen, at hver eneste gang, man taler om at tage fat allerede første gang, unge mennesker bringer sig selv i uføre, er det noget med, at de skal ind og sidde ved siden af Jønke i et fængsel.
Det har på intet tidspunkt været regeringens hensigt, at det er den slags initiativer, man skulle sætte i værk.
Jeg synes, man må prøve at vælge nogle redskaber, som er målrettet mod mennesker, man forsøger at få i tale.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Frank Jensen (S), 2001-12-11:
Jeg er sikker på, at ministeren er bekendt med alle de sanktionsmuligheder inden for den sociale lovgivning, der findes over for helt unge kriminelle.
Det, der selvfølgelig melder sig som spørgsmål uden for huset, er: Hvad er det så, der skal suppleres med?
Derfor kan jeg stille det mere holdningsmæssige spørgsmål, som ikke er et teknisk spørgsmål: Mener den nuværende justitsminister, at børn, 12-13-årige børn, skal kunne sættes i fængsel?
Det må vi kunne få et mere holdningspræget svar på end det rent tekniske.
Lene Espersen (KF), 2001-12-11:
Men jeg vil gerne understrege, som jeg allerede har gjort det over for fru Lissa Mathiasen, at det, der er regeringens hensigt, er at forsøge at hjælpe de meget unge mennesker, også dem under den kriminelle lavalder, med at komme væk fra en kriminel løbebane på et tidligere tidspunkt.
Og det mener jeg at samfundet har en voldsom stor interesse i, ikke kun ud fra et menneskeligt hensyn, men så sandelig også ud fra et tryghedshensyn.
For der er mange, desværre, som i for mange år bliver fastholdt i en kriminalitetstilværelse, og dem skal vi forsøge at få ud af det så hurtigt som overhovedet muligt.
Jeg takker igen for den meget store interesse, som
Sandy Brinck (S), 2001-12-11:
Vi kan ikke få noget konkret at vide, og der kan man jo så have en vis forståelse for, at vi ikke kan få hele paletten, til trods for at ministeren jo selv har været ude i pressen - det kan man jo så altid undre sig over.
Det hænger simpelt hen ikke sammen i mit hoved.
Det kan godt være, at jeg skal til at vænne mig til en ny logik, men vil ministeren så ikke hjælpe mig på vej med, hvad det er for en logik?