runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pia Kjærsgaard (DF), 2003-06-03:
Lad mig sige allerførst, at vi ikke afviser, at der er kommuner, der har det svært, at der er kommuner, der i de kommende forhandlinger skal løftes under en eller anden form.
Men det, vi afviser totalt, er Enhedslistens undersøgelse.
Jeg kan ikke forholde mig til den.
Den er tendentiøs i allerhøjeste grad, tendentiøs, som kun Enhedslisten kan lave den.
Virkelig tendentiøs.
Fru Line Barfod kommer ind på, at hr. Kristian Thulesen Dahl ganske rigtigt har sagt: Nå ja, men vil man have del i meget store forbedringer for de ældre, som Dansk Folkeparti har fået, så kan det godt være, der er andre områder, som man ikke får den store del i.
Man må jo bare konstatere, at mens fru Line Barfod, bare for at tage et eksempel, sad og var parlamentarisk grundlag for en SR-regering, gennemførte man, ikke med fru Line Barfods stemme, men man gennemførte det: en afskaffelse af efterlevelsespensionen.
Kunne fru Line Barfod finde på at gennemføre en gratis influenzavaccination?
Kunne fru Line Barfod finde på at komme med et øget helbredstillæg til pensionisterne?
Kunne fru Line Barfod få gennemført bare et minimum af de ting, som Dansk Folkeparti har fået gennemført, og som vi også kunne høre statsministeren her tidligere på dagen stå og læse op?
Når vi nu snakker om voldsom retorik, så synes jeg altså, at det er hr. Holger K. Nielsen, der bruger en aldeles voldsom retorik.
Det er da forkert at sige, at man ikke interesserer sig for noget, som man ikke umiddelbart har taget op.
Når jeg så svarer på det, får jeg at vide, at det bare er noget, jeg er presset til, og at det er derfor, jeg gør det.
Jeg forsøger faktisk at svare ærligt og redeligt og sige, at Dansk Folkeparti er med på de tiltag, der overhovedet er, for at få gang i produktionen, for at få gang i arbejdspladserne, fordi vi selvfølgelig finder, at arbejdsløsheden ikke skal finde sted.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige til det.
Det er jo nok noget, vi finder ud af.
Det lyder umiddelbart sympatisk.
Jeg ved ikke, om der er det store behov for det, fordi der rent faktisk er en arbejdsløshed.
Det, jeg synes er et problem, er, at man stadig væk lukker fremmede ind i det her land, som man forventer kan komme ud på det danske arbejdsmarked.
At vi nu også lukker østeuropæere ind, som skal ud på det danske arbejdsmarked, vil det gavne den danske arbejder?
Det tror jeg ikke.
Holger K. Nielsen (SF), 2003-06-03:
Naturligvis skal man da prioritere.
Det er jo netop i prioriteringen, man viser, hvad det er, man står for.
Jeg synes, det er interessant, at fru Pia Kjærsgaard, efter at hun er blevet presset til det af SF, nu går på talerstolen for at indrømme, at det er en tragedie for de mennesker, der bliver arbejdsløse.
Men det var jo først, efter hun blev presset til det, at hun gjorde det.
Hun kom herop og sagde, at de mennesker, der kører i tog gennem landet, syntes hun var vigtigere end de mennesker, der bliver arbejdsløse.
Det kan ikke hjælpe at ryste på hovedet.
Jeg kan bare konstatere, at Dansk Folkeparti i realiteternes verden ikke vil røre en finger for arbejdsløsheden.
Jo, når de bliver presset til det, det er de jo nødt til, det må alle mennesker jo.
Men det, der adskiller et socialt parti fra et ikkesocialt parti, er, om man er villig til at tage de reelle sociale problemer op af sig selv offensivt på en konstruktiv måde.
Det må jeg konstatere at Dansk Folkeparti ikke gør.
Pia Kjærsgaard (DF), 2003-06-03:
Jeg synes simpelt hen ikke, man kan være bekendt at sige, at fordi jeg ikke har nævnt et område i min tale, så er jeg ligeglad.
Der var mange, mange områder, jeg gerne ville have nævnt.
Jeg kunne nok have brugt en time på alle de områder, som jeg gerne ville have nævnt, men man er altså nødt til at prioritere.
Jeg vil godt nævne arbejdsløsheden.
Jeg synes præcis som regeringen, præcis som hr. Holger K. Nielsen, at hver evig eneste arbejdsløs er et problem for det danske samfund.
Naturligvis.
Jeg ser da med bekymring på den gruppe af 50-60-årige
, som har meget svært ved, for ikke at sige umuligt, at komme ud på det danske arbejdsmarked, hvis man er opsagt af en eller anden grund, som ikke har noget med ens egen arbejdsindsats at gøre overhovedet.
Vi må tage til efterretning, at opsvinget ikke er kommet så hurtigt, som vi havde regnet med.
At der nu fra regeringens side, hvilket vi støtter, og som jeg kan forstå, hr. Holger K. Nielsen også støtter, bliver foretaget nogle investeringer for netop at få gang i, at arbejdsløsheden ikke skal eksplodere på nogen måde, hvad der jo i øvrigt overhovedet heller ikke er tale om.
Jeg synes, at hr. Holger K. Nielsen i den grad er demagog, når han udtaler sig, som han gør fra Folketingets talerstol.
Holger K. Nielsen (SF), 2003-06-03:
Det er jo klart nok, at hvad man ser, afhænger af øjnene, der ser.
Jeg kan da godt forstå, at fru Pia Kjærsgaard har travlt med at snakke udenom alle de spørgsmål, der bliver stillet til hende f.eks. om alle de løfter, Dansk Folkeparti har givet til de ældre, og hvor man må konstatere, at der er en meget stor vrede blandt ældre mennesker i det her land imod Dansk Folkeparti.
Jeg har fået i dusinvis, i snesevis af breve fra ældre, der er vrede over den ældrecheck, de havde regnet med at få, men som de ikke har fået.
Mange ældre havde regnet med, at der nu ville ske noget med Den Sociale Pensionsfond, men da Dansk Folkeparti kom under åget, skete der ikke noget som helst.
Så er der en ting, der har slået mig.
Det er, at nu har jeg hørt fru Pia Kjærsgaards tale, hendes bemærkninger, og hun har ikke nævnt arbejdsløsheden med et eneste ord - ikke et eneste ord.
Tilsyneladende er Dansk Folkeparti fuldstændig ligeglad med, at i tusindvis af flere mennesker mister deres job.
Der sker massefyringer i TDC, i andre store firmaer.
Utrygheden florerer blandt de mennesker, der bliver arbejdsløse.
Dansk Folkeparti er fuldstændig ligeglad.
Ingen bemærkninger, ikke et ord om, hvad man vil gøre i forhold til det.
Det synes jeg er sigende om den måde, man vurderer problemerne på i det her samfund.
Pia Kjærsgaard (DF), 2003-06-03:
Jamen jeg synes ikke, at det er voldsomt.
Jeg synes, det er rimeligt og retfærdigt.
Jeg synes, det er rimeligt og retfærdigt, at vi nu tager fat, at vi gør noget, jeg havde nær sagt radikalt - det vil jeg ikke sige i denne her sammenhæng - men at vi har en konsekvent politik. Og så må det da være dejligt at være fru Marianne Jelved, der bare kan færdes i fred alle steder.
Det er der måske en årsag til.
Der er så til gengæld andre, der ikke kan færdes i fred alle steder, andre, der ikke har den holdning, som fru Marianne Jelved har, og som har nogle problemer.
Der er også den ganske almindelige hr. Jensen og fru Olsen, som synes, det er et problem.
Jeg kan ikke lade være med at nævne det her.
Det er bare én uges Ritzau, og det er alle sammen enkeltstående tilfælde af indvandrervold - enkeltstående tilfælde.
Det er hver dag, og det er nogle gange to gange om dagen, og det er jo ikke sådan banal kriminalitet, hvis der er noget, der hedder det.
Det er virkelig voldsomt.
Hvad virker, spørger fru Marianne Jelved?
Der er en indvandrer, der her til Ekstra Bladet - jeg tør jo næsten ikke sige det, men det eneste, han siger, der virker, er, at man sender dem hjem.
Jeg tør næsten ikke gentage mit gamle forslag, men det kunne være, jeg skulle gøre det.
Marianne Jelved (RV), 2003-06-03:
Jeg talte ikke om fru Pia Kjærsgaards indlæg.
Jeg talte om forslaget til vedtagelse.
Det er en meget, meget voldsom udladning.
Sagen er jo, at vi godt kan gå på Strøget i fred og ro.
Vi kan godt tage med toget gennem landet.
Jeg kan betro
fru Pia Kjærsgaard, at jeg faktisk gør det adskillige gange om ugen på alle tider af døgnet - i fred og ingen fare.
Danmark ser jo ikke kun ud, som fru Pia Kjærsgaard beskriver det.
Danmark er et langt, langt mere nuanceret land end det billede, vi får beskrevet af fru Pia Kjærsgaard.
Heldigvis.
Sagen er jo også, at vi ganske, ganske udmærket ved, hvad der virker, når vi taler om integration og flygtninge og indvandrere, andengenerationsindvandrere.
Vi ved det ganske udmærket.
Og det er ikke mere fængsel, der virker.
Det er en helt, helt anden strategi, der skal føres.
Men den hører vi aldrig noget om fra Dansk Folkeparti.
Hvor trist.
Pia Kjærsgaard (DF), 2003-06-03:
Det var aldeles ikke noget voldsomt indlæg.
Jeg fortæller bare, hvad der sker ude i det danske samfund.
Jeg siger bare det, som jeg og mange andre mennesker oplever i vores dagligdag, og som jeg ikke vil være med til længere.
Vi vil ikke finde os i, at vi ikke kan gå på Strøget. Vi vil ikke finde os i, at vores unge mennesker ikke risikofrit kan tage på diskoteker om aftenen.
Og skal der ske noget, så skal det være under det flertal, der er nu.
Det hører man jo tydeligt på de andre ordføreres indlæg, hvor Socialdemokratiet ikke engang vil forholde sig til, hvad der står i forslaget til vedtagelse.
Sølle.
Men det er skuffende, at Socialdemokratiet ikke kan tage ordet her.
Og på et eller andet tidspunkt skal vi i hvert fald stemme. Så er der hele den præventive indsats.
Den skal være til stede.
Den er så sandelig til stede.
Hvad har vi ikke ofret i dag på kriminelle andengenerationsindvandrere?
Hvad ofrer vi ikke?
Hvad gør vi ikke?
Hvad gør vi ikke for at få dem på ret køl?
Og hvem er i øvrigt bedøvende ligeglade?
Det er
andengenerationsindvandrere i stort omfang.
Og så må der altså en større grad af konsekvens til.
Til hele spørgsmålet om pengene: Vi vil meget gerne være med til at finde de penge.
Men fru Marianne Jelved skal altså bare huske, at vi ikke er med i forliget om kriminalforsorgen.
Vi kommer det givetvis på et tidspunkt.
Marianne Jelved (RV), 2003-06-03:
Ja, det var et meget, meget drakonisk indlæg.
Jeg føler trang til at bruge fremmedord.
Men så et voldsomt indlæg.
Med ondt skal ondt fordrives, må man forstå.
Jeg kan ikke lade være med at spørge: Hvornår er nok nok?
Er det forslag til vedtagelse, som fru Pia Kjærsgaard lige har fremsat for Folketinget, Dansk Folkepartis, Venstres og De Konservatives bud på at bryde den negative sociale arv?
Hvor er den kriminalpræventive indsats overhovedet henne i Dansk Folkepartis holdning? Skal Folketinget hæve strafferammerne for vold og voldtægt og grov vold med et par år om året?
Vil det hjælpe?
Hvor er pengene til de flere fængsler?
Er Dansk Folkeparti tilfreds med de 200 nye fængselspladser, som statsministeren lovede, når ventelisten er større end det antal forbrydere, der sidder i fængsel i dag?
Hvor vil Dansk Folkeparti skaffe de penge fra?
Og så har vi ikke hørt en lyd om, hvad Dansk Folkeparti
overhovedet vil gøre for at sikre velfærdssamfundet i fremtiden - intet!
Men det vender jeg tilbage til.
Pia Christmas-Møller (KF), 2003-06-03:
Jeg forstår, at det ikke er nemt at være i opposition til denne regering, så man må gribe fat også i de meget, meget løse hjørner.
Den borgerlige regering arvede en skrænt, når det drejer sig om udvikling i forskningsinvesteringerne.
Vi arvede et stort og sort hul, som bare over årene blev større og større.
Det er bredt anerkendt bl.a. af Folketingets partier, at her havde man et fælles problem.
Det har vi taget fat på, og vi har lavet forskningsreformer sammen i det forgangne år.
Jeg går da ud fra, at vi i fællesskab vil prøve at finde veje til at nå den målsætning, som Danmark har tilsluttet sig i Barcelona.
Det er meget ambitiøst.
Det er en kolossal opgave.
Jeg har peget på, at man passende kunne betragte forskning som investering i fremtiden, og derfor kunne man anvende indtægter ved salg af statslige virksomheder.
Præcis som man i sin tid gjorde, da man solgte Statsanstalten for Livsforsikring.
Da sagde man: Disse penge skal anvendes til forskning, så de går ind som grundkapital i Danmarks Grundforskningsfond.
På samme måde kunne man forestille sig, at man solgte statslige aktieporteføljer og satte pengene ind på forskningskonti.
Det har jeg foreslået.
Hvad er hr. Frank Jensens forslag?
Keld Albrechtsen (EL), 2003-06-03:
... lejligheder på den konto, for hver gang der sælges ti.
Pia Kjærsgaard (DF), 2003-06-03:
Det passer jo ikke.
Jeg har ikke lyst til at slås om, hvem der kom først med hvilket forslag, men det er altså en fuldstændig notorisk kendsgerning, lad os bare tage influenzaforslaget, at det var et, som Dansk Folkeparti fremsatte først.
Der var ikke flertal for det, og så fik vi det gennemført i en finanslovforhandling.
Det er sådan, man gør det.
Det er jo ikke ved isoleret at fremsætte enkeltforslag i Folketinget.
Det har vi også prøvet.
Det er egentlig ikke særlig sjovt.
Det er da meget sjovt at stå på Folketingets talerstol og sige alt det gode, man vil, men hvis ikke man kan få noget som helst gennemført, så er det jo knap så sjovt. Og det er faktisk den situation, vi er kommet i efter novembervalget 2001.
Hver evig eneste gang.
Jeg må bare minde om i forbindelse med den bevågenhed, som de handicappede nu har hos den socialistiske opposition, at vi
med hensyn til finansloven for året 2003 gav 26 mio. kr.
Det er bare, så det lige bliver markedsført endnu en gang.
Igen vil kommuneforhandlingerne betyde, at der er kommuner, der skal have et specielt løft, at der er kommuner, der har det svært, at der er kommuner, der har en dårlig økonomi, og naturligvis vil vi være med til at hæve dem.
Hvad kommunerne så individuelt bruger deres penge på er jo op til kommunerne, men det er da en stor anbefaling, at de, der har det allersværest, bliver prioriteret meget, meget højt.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-06-03:
Det vil altså sige, at Det Konservative Folkeparti mener, at en boligforening, der er oprettet, for at en samlet kreds af medlemmer, som står på en venteliste, kan få en bolig i fremtiden, og hvor man derfor har oprettet boligafdelinger i boligforeningen, som boligforeningen selvfølgelig ejer, nu kan opstykkes i afdelinger, som man påstår er uafhængige af den pågældende boligforening.
Hvis man tager dem ud af boligforeningen, betyder det jo, at de mennesker, der står på ventelisterne, mister deres mulighed for at få en bolig i tur og orden; de kan stille sig bagest i boligkøen, når de boliger, de skulle have haft, er blevet solgt bort.
De har skubbet penge i det i tiltro til, at de kunne råde over en fjerdedel af disse boliger til at løse boligsociale opgaver.
Kan man bare beslaglægge disse penge, som kommunerne har skubbet ind i det, og tilsidesætte kommunalbestyrelsernes interesse i at have de boliger?
Nej, naturligvis kan man ikke det.
Det her er den værste gang grundlovsfusk, jeg nogen sinde har set.
Ministeren sagde, at ingen af de nuværende beboere ville miste deres rettigheder.
Jamen det gør de da.
Ved fru Pia Christmas-Møller ikke, at der skal sælges ti almene boliger bare for at bygge fire?
Det vil sige, at der mistes seks ...
Pia Christmas-Møller (KF), 2003-06-03:
Der er boligmangel i Danmark.
Det går jeg ud fra at også hr. Albrechtsen indser.
Så kan jeg ikke forstå, hvordan det kan være til ugunst for de svage, at man udvider boligmassen
, og det er jo det, der lægges op til med regeringens planer; der er tale om en udvidelse af boligmassen.
De penge, man får ind ved et eventuelt salg af almennyttige boliger, skal bruges til nye almene boliger.
Dertil kommer, at det er fuldstændig frivilligt for den enkelte lejer, om vedkommende vil købe eller blive boende på lejevilkår.
Og til det helt præcise spørgsmål: Hvem har ejerskabet?
Det har den lokale boligafdeling, og det er naturligvis også derfor, det skal besluttes dér, om man vil lade lejlighederne blive sat til salg, hvis lejerne har lyst til det.
Det er de
enkelte boligafdelinger, der har skøderne.
Så enkelt er det.
Der er ikke tale om ekspropriation.
Det har både Kammeradvokaten og Justitsministeriets lovkontor garanteret.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-06-03:
Det er jo grænsende til det rørende, når man hører fru Pia Christmas-Møller tale om de fælles værdier og endog forsvaret for de svageste i samfundet, og på den baggrund er det unægteligt paradoksalt, at netop Det Konservative Folkeparti ved sin formand, økonomi- og erhvervsministeren, har gjort angrebet på det almene byggeri og mulighederne for, at netop de, som står svagest på boligmarkedet, også i fremtiden skulle kunne få en bolig, til sin absolutte mærkesag.
Jeg vil godt spørge: Hvordan kan det være udslag af en tankegang om de fælles værdier og beskyttelsen af de svage i samfundet?
Det hænger jo ganske enkelt ikke sammen.
Jeg ved da også godt, hvorfor det er sket.
Det er sket, fordi statsministeren og nogle unge Venstremænd har vredet armen rundt på Det Konservative Folkeparti, men det fritager jo ikke for ansvaret - tværtimod, vil jeg sige, for man ved jo godt, at det er forkert, det, man gør.
Derfor vil jeg godt spørge fru Pia Christmas-Møller: Hvem ejer de almene boliger? Det vil jeg godt have en forklaring på, for når man mener, man kan beslaglægge dem uden erstatning, så må man jo også kunne forklare, hvem der ejer dem.
Og hvad med rettighederne for de beboere, der står på venteliste i dag?
Vil den rettighed blive beskyttet?
Pia Kjærsgaard (DF), 2003-06-03:
Jo, det gør.
Det gør det faktisk.
Og jeg synes egentlig, at fru Marianne Jelved modsiger sig selv, for vi har jo en stor del af dagen diskuteret den stigende arbejdsløshed.
Jeg kan ikke rigtig få tingene til at harmonere med, at man mangler arbejdskraft, som fru Marianne Jelved siger.
Hvordan i alverden kan de gøre det, samtidig med at der rent faktisk beklagevis er en stigende arbejdsløshed, hvilket er dybt beklageligt?
Det er ikke noget, vi ønsker i Dansk Folkeparti.
Det er noget, vi ønsker at modvirke, og vi støtter de tiltag, som regeringen kommer med nu om at fremrykke investeringer.
Lad os håbe, at det hjælper.
Lad os håbe, at opsvinget kommer i den takt, man egentlig havde regnet med, at det ville komme, at det ikke lader vente alt for længe på sig.
Naturligvis.
Jeg synes bare, at man modsiger sig selv, for der er jo en meget stor gruppe ledige, der i dag gerne vil ud på arbejdsmarkedet, som egentlig hellere - tror jeg - end at blive mobbet ud på en eller anden måde gerne vil forblive på arbejdsmarkedet, gerne vil blive ved med at virke, som er sunde og unge og raske.
De bliver måske mobbet ud af arbejdspladsen, fordi klimaet ikke er så godt, som det burde være, eller fordi man hellere vil ansætte nogle unge.
Der er et meget stort kontingent ledige i det her land, som gerne vil ud at arbejde, så jeg kan ikke rigtig se problemet i det spørgsmål, fru Marianne Jelved rejser.
Marianne Jelved (RV), 2003-06-03:
Men hvad er det for en uudnyttet arbejdskraft, vi har?
Hvor er den henne?
Hvad er det for en uudnyttet arbejdskraft, vi har?
Hvor er den henne?
Hvordan får den uudnyttede arbejdskraft de kvalifikationer, der skal til for at kunne undervise i folkeskolen, være sygeplejersker på sygehusene, hjemmehjælpere for de gamle?
Hvordan vil fru Pia Kjærsgaard løse den opgave at øge arbejdsstyrken med 85.000 netto i de næste 5-6 år?
Det er det, der skal til, hvis vi skal sikre, at der er et velfærdssamfund, der kan pleje og passe og tage sig af de gamle på en god måde i fremtiden.
Men det bekymrer overhovedet ikke Dansk Folkeparti, overhovedet ikke.
Pernille Blach Hansen (S), 2003-06-03:
Efter at have hørt fru Pia Kjærsgaard her fra talerstolen må det vel nærmest kunne fastslås, at den sociale profil hos Dansk Folkeparti fuldstændig er væk. Hvad enten man snakker boligområdet, eller man snakker arbejdsløshed, eller man snakker ældreområdet, eller man snakker handicappede, så vil Dansk Folkeparti kun snakke, men ikke gøre noget.
Jeg kan godt fortælle fru Pia Kjærsgaard, hvad der sker
ude i virkeligheden lige nu.
I næsten samtlige regionale aviser kan man se, at der nu skal spares på handicappede, på børn og unge, på sygehuse, på ældreområdet, og så står fru Pia Kjærsgaard her og siger, at Dansk Folkeparti f.eks. ikke vil være med til, at det går ud over de handicappede.
Så skal jeg spørge: Gælder det også den del af handicapområdet, som kommunerne har ansvaret for?
Vil Dansk Folkeparti sikre, at kommuner og amter i år får, så man også kan have en god service, så den handicappede ude i kommunerne får nøjagtig det samme beløb, nøjagtig den samme service som sidste år?
For det er ikke det, der sker lige nu.
Dansk Folkepartis politik går ud over de svageste.
Pia Kjærsgaard (DF), 2003-06-03:
Hvis fru Marianne Jelved sådan indirekte stiller et spørgsmål om, hvorvidt vi skal åbne for øget tilgang af arbejdskraft, så er svaret nej.
Jeg mener i allerhøjeste grad, at vi har en uudnyttet arbejdsstyrke, som skal ud på det danske arbejdsmarked, hvor virksomhederne skal erkende deres eget ansvar og sørge for, at de 50-60-årige ikke bare bliver lukket ud.
Jeg synes også i forbindelse med denne debat, at det så er besynderligt, når fru Marianne Jelved og De Radikale er så opmærksomme på det her, at man siger: Nu fjerner vi efterlønnen.
Det har fru Marianne Jelved jo slået sig op på her på det seneste.
Det er måske ikke lige det rigtige tidspunkt at gøre det på.
Det er jo sådan, at der rent faktisk er ret skrappe regler i dag, som skal følges, og hvor forældrene i en daginstitution skal være med til at sørge for, at de regler bliver fulgt med henblik altså på bygningsreglement, arbejdstilsyn osv., osv., osv. Dermed siger jeg ikke, at der ikke er noget problem
overhovedet.
Overhovedet ikke.
Men det er meget op til kommunerne, hvordan man prioriterer den opgave.
Jeg tror, det er rigtigt, at der er daginstitutioner, som i allerhøjeste grad kunne trænge til et løft, og hvor det er kommunerne, der skal tilse, at det bliver gjort, og forældrene har en stor del af den opgave.
Men jeg synes ikke, at det er rimeligt, at man tager det over en bred front, og siger, at det hele er håbløst, for det er det jo ikke.
Der er altså utrolig gode daginstitutioner.
Der er institutioner, hvor pædagogerne gør et udmærket arbejde, og der er gode forældre, som sørger for, at det bliver gjort, og som har et tilsyn med det.
Det synes jeg også er en del af den opgave, man har med at få de oprindelige familieværdier til at fungere; at forældrene deltager i meget, meget større omfang i forhold til, hvordan det fungerer i daginstitutionerne.
Jann Sjursen (KRF), 2003-06-03:
Vi er også tilfredse med den udvidede barselorlov.
Vi kan også fuldt ud støtte, at forældre i højere grad får mulighed for at passe deres egne børn.
Det er jeg helt enig i, men det har bare ikke noget med daginstitutioner at gøre.
Uanset hvordan vi ønsker at se på forældres mulighed for at vælge pasningsform for deres børn, så er det jo en kendsgerning, at mange børn desværre tilbringer alt for mange timer i daginstitutioner.
Og vi har det altså nu engang sådan i Kristeligt Folkeparti, at børns velfærd også i daginstitutioner er os magtpåliggende, og i den tid, hvor de er i daginstitution, skal de altså ikke bare opbevares, som var de burbørn.
Der skal de have pædagogiske udfordringer.
De skal have fysiske rammer, der gør, at de rent faktisk kan lege og udfolde sig, så de netop kan få lov til at være det, de er: børn og ikke små voksne, der skal have proppet læreplaner ned i halsen, og hvad ved jeg, for at tilgodese nogle voksenkrav og et voksensamfund, sådan som det udfolder sig i dag.
Det er på det punkt, jeg ikke fik noget svar før, selv om det var det, mit spørgsmål lige præcis gik på.
Og derfor vil jeg spørge: Hvad vil Dansk Folkeparti med vores daginstitutioner?
Vil man være med til at hæve kvaliteten dér, eller er det ligegyldigt?