René Skau Björnsson (S), 2003-11-21:
Lovforslaget indeholder fire delelementer.
Det første delelement går ud på at udskille lejernes betaling for adgang til internet m.m. fra huslejen, som det er tilfældet med betaling til fællesantenne.
Vi har tidligere i dag behandlet et lovforslag, L 77, der lagde op til besparelser på 31 mio. kr. i boligstøtten.
Nu er der så endnu et forslag, der betyder, at man skærer yderligere 2,8 mio. kr. i boligstøtte.
Det kan godt ske, at der er nogle her, der ikke synes, at det er mange penge, men jeg skulle hilse og sige, at for mange mennesker er 300 kr., knap 300 kr., rigtig mange penge.
De sidste tre elementer i det her forslag er tilsyneladende taget med for at retfærdiggøre de her besparelser på de 2,8 mio. kr. til næste års finanslov, for gennemarbejdede er forslagene bestemt ikke.
Det første af de tre delelementer går ud på, at man vil styrke muligheden for, at lejere, der bor i private lejeboliger, og som udviser meget generende og uacceptabel adfærd over for de andre, der bor der, kan indklages for huslejenævnene, som så kan pålægge de her problemlejere en retsfølge.
Forslaget indebærer en række ændringer i karakteren af det, man kan gøre, og som man kan gøre over for problemlejerne, men som den væsentligste ændring fjernes muligheden for, at lejemålet direkte kan ophæves.
Forslaget indebærer, at lejeforholdet kan gøres betinget at fremtidig god opførsel.
Men vi havde gerne set, at også lejerne selv kunne indbringe en sag for huslejenævnene, altså de øvrige lejere, ikke kun udlejer, ligesom det gælder i den almene sektor.
Det andet af de tre delelementer omhandler en begrænsning af udlejernes mulighed for at opsige lejere i forbindelse med ombygning.
Men forslaget lider af én alvorlig mangel, idet det kun dækker ejendomme med mere end seks lejemål.
Det er svært at forklare, synes vi, hvorfor 200.000 lejere ikke skal beskyttes og have den rettighed, som andre får.
I Socialdemokratiet ønsker vi at stille lejerne i små og store udlejningsejendomme lige.
Kravet om, at der skal stilles erstatningsbolig til rådighed i forbindelse med ombygning, skal gælde for alle, også dem, der bor i blokke og bygninger, hvor der er mindre end syv lejemål.
Det sidste element går ud på at begrænse udlejernes mulighed for at hæve huslejen i tilfælde, der ikke kan begrundes i forbedringer af lejligheden.
Det er en dramatisk forhøjelse af huslejen.
Vi tror ikke, at denne her model løser de problemer, som vi har set i sommerens løb, og det bliver vi også bekræftet af i de svar, der er givet i forbindelse med høringsrunden. Jeg vil her afslutningsvis sige, at det for mig og Socialdemokratiet at se er lovsjusk, vi er vidne til her i dag.
I fredags blev forslagene sendt til høring, onsdag skulle høringssvarene ligge i ministeriet.
Næsten alle, selv de to landsretter, der har svaret, siger, at der har været alt for lidt tid til en ordentlig gennemgang og bearbejdning af de her forslag, og derfor er der også mange negative tilbagemeldinger.
Og værst af alt er der ingen høringssvar, som bakker hundrede procent op om de her ændringer.
Hverken udlejerside eller lejerside mener, at ændringerne løser de problemer, vi står over for.
Så selv om intentionerne med lovforslaget her kan være gode nok, så løser det ikke problemerne.
Også næste år vil vi kunne få eksempler på lejere, som har fået vanvittige huslejestigninger, og som er blevet behandlet urimeligt.
Vi vil gerne være med til ændringer på det her område, men det kræver dialog.
Så om igen, fru minister, og lad os sammen og med de forskellige parter på området finde holdbare løsninger på de problemstillinger, der er på vores lejeboligområde.