runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Elisabeth Arnold (RV), 1998-10-22:
Også jeg konstaterede, ligesom hr. Poul Erik Dyrlund, at hr. Brian Mikkelsen ikke svarede på spørgsmålet om, hvem det var, der skulle udsorteres fra uddannelsessystemet, når der skulle fokuseres så meget på kvalitet og mindre på kvantitet.
Vi beder ikke om oplæsning fra rapporter, vi beder om nogle politiske synspunkter.
Det er jo det, vi er her i salen for at udveksle.
Så vil jeg gerne gentage mit spørgsmål, nu da jeg kan se, at hr. Frank Dahlgaard er kommet til stede - hr. Frank Dahlgaard, som rørte vore alles hjerter med at tale om de bløde værdier.
Hvor var det henne i hr. Brian Mikkelsens tale?
Vi hørte intet om det, og hr. Frank Dahlgaard sagde, det havde den højeste prioritet hos De Konservative.
Kan vi ikke få bare et lille pip fra hr. Brian Mikkelsen
om, at det også er helt rigtigt, at De Konservative prioriterer de bløde værdier meget højt?
Hans Christian Schmidt (V), 1998-10-27:
Som det tidligere er blevet sagt i debatten, så er dette forslag jo en udmøntning eller en fortsættelse af forslaget i sidste folketingssamling, hvor vi bl.a. diskuterede det at kunne lave f.eks. nedsivningsanlæg i landdistrikterne.
Ved den lejlighed udtalte Venstre, at vi var imod forslaget, og det kan jeg sige at vi stadig væk er. Men det er jo ikke det, vi skal diskutere i dag.
Det er alene spørgsmålet omkring en gebyrordning, og derfor må vi jo sige, at vi er også af den opfattelse, at hvis nogen vil sælge nogle af de her nedsivningsanlæg, så må det være rimeligt, at man også betaler det gebyr, der skal til, for at man som køber kan være sikker på, at de her ting er i orden, at det nedsivningsanlæg eller andre renseforanstaltninger har den kvalitet, som der kræves for at leve op til de mål, der bliver sat. Det synes vi sådan set er rimeligt nok.
Men vi noterer os bare endnu en gang, at miljøministeren er enig med os i, at det igen er dem, som skal købe anlæggene, der kommer til at betale de her omkostninger.
Når det er noget, vi har kunnet svare på meget tydeligt, er det, fordi ministeren selv har skrevet i bemærkningerne, at sådan vil det komme til at gå. Derfor må jeg sige, at vi igen er i den situation, som vi var i, da vi sidst havde lovforslaget, som altså blev vedtaget i sidste folketingssamling og var et miserabelt forslag - ja, det blev altså vedtaget mod vore stemmer - som gik ud på, at helt tilfældigt skulle nogle mennesker, der helt tilfældigt bor ude i landområderne og er med i en kloakfond, hvor der tilfældigvis er nogen, der skal have et nedsivningsanlæg og ikke vil betale hele den udgift selv - og det kan vi jo godt forstå, for det er mange gange dyrere end det, man kan slippe med ved at betale det almindelige tilslutningsbidrag på 22.500 kr. - hvor vi lige tørrer den udgift af på dem, der tilfældigvis bor i området og er med i en kloakfond.
Det er, hvis man kan tillade sig at sige det inden for miljøpolitik, for det er jo ikke det ord, vi bruger mest, en meget asocial miljølov.
Nu tager vi altså nok et forslag, hvor det er helt urimeligt, at det helt tilfældigt rammer nogle mennesker.
Det eneste, man kan rose lidt ved forslaget, er, at der er ingen, der forsøger at løbe fra det. Alle siger, at det er rigtigt nok, at det rammer fuldstændig tilfældigt, hvem der nu end måtte bo dér.
Det er jo sådan set det mest positive.
Men selve lovforslaget dengang var skidt.
Det her hjælper en lille smule på det, idet man nu i hvert fald er blevet enig om, at det, som man foreslår og påbyder, at nogle skal etablere på deres ejendomme, i det mindste skal virke.
Ja, det burde have været udgangspunktet, og det burde have været en forudsætning, inden man vedtog loven dengang.
Det var det ikke.
Det kommer så nu.
Vi vil så sige, at der er nogle juridiske aspekter heri, som vi selvfølgelig lige vil spørge lidt til.
Det er lidt om at have hjemmel og gebyr osv., men det er nogle mindre ting, som vi vil tage med ind i udvalgsarbejdet, når vi sidder der.
Søren Kolstrup (EL), 1998-10-27:
Lovforslaget om typegodkendelse af minirensningsanlæg kan Enhedslisten tilslutte sig.
Det ser meget fornuftigt ud, at de skal typegodkendes, og det ser også fornuftigt ud, at udgiften skal pålægges fabrikanten.
Der står ikke ret meget i lovforslaget om, hvilke elementer selve typegodkendelsen skal behandle.
Enhedslisten mener, det er helt afgørende, at der udarbejdes et decideret grønt regnskab for minirensningsanlæggene.
Det er ikke nok, at de renser godt for kvælstoffer, fosfor og organisk stof, hvis de så samtidig bruger mange kemikalier til det, og hvis minirensningsanlægget samtidig har et højt energiforbrug.
Det nytter jo ikke noget, at vi for at rense spildevandet forurener luften med CO2 og producerer forurenet slam.
Vi kan heller ikke have, at disse minirensningsanlæg er fremstillet af pvc, når vi påtænker alle de miljøanklager, der eksisterer mod pvc.
Altså: Derfor ja til forslaget, men også ja til, at der opstilles et decideret grønt regnskab for minirensningsanlæg.
Henriette Kjær (KF), 1998-10-27:
Man kan diskutere det lovforslag, som det her lovforslag er en udløber af, altså det lovforslag, som hr. Christian Schmidt også omtalte, men nu har vi det altså.
Og da vi i Det Konservative Folkeparti støtter de intentioner, der ligger bag det her lovforslag, så kan vi også støtte det. Det er jo kun rimeligt, at det spildevand, der ledes ud i vore vandløb og søer, er af en sådan renhed, at det skader miljøet mindst muligt.
De minirensningsanlæg, man benytter, bør derfor leve op til en række krav og være underlagt en typegodkendelse, som foreslået.
Så alt andet lige så ender vi altså med at støtte L 19.
Steen Gade (SF), 1998-10-27:
SF har støttet lovgivningen om en effektiv indsats i det åbne land, og derfor støtter vi lovforslaget.
Inger Bierbaum (S), 1998-10-27:
Jeg vil blot anføre, at det som i alle andre tilfælde med sådan nogle administrationer af typegodkendelsesordninger er til gavn for den, der producerer det, og derfor er det også producenten, der betaler for det.
Hvordan det så føres videre ud i ledene er meget svært at svare på.
Svend Aage Fauerholdt (DF), 1998-10-27:
Når vi i dag sætter debatten i gang omkring spildevandsanlæg, ser vi et forslag til en lovgivning, som tager sigte på, at bosteder i det åbne land skal sammenlignes med større landsbyer.
I lovforslagets miljømæssige konsekvenser er der ingen, og det er jo ret nemt at gennemskue, at det igen er de berømte kroner, man er ude efter i den enkelte husstand.
I det åbne land har vi en udmærket løsning: Septiktanke
videre til samlebrønde og så afledning i faskiner, som mange steder er beplantet med buske, som optager det meste af spildevandet, også kaldet rodzoneanlæg
Alt det økonomiske afholder husstanden selv, såsom slamsugning og eventuelt yderligere vedligeholdelse af anlægget.
Dansk Folkeparti vil gerne være med, når det virkelig drejer sig om at bekæmpe forurening, men i denne sag føler vi, at der ingen forurening er med det system, som vi har i dag.
Ebbe Kalnæs (CD), 1998-10-27:
CD kan støtte forslaget, som det ligger.
Vi støtter, at det overgår til anden behandling.
Vibeke Peschardt (RV), 1998-10-27:
Det foreliggende forslag er et udmærket lille forslag om typegodkendelse af renseanlæg, som vi godt kan støtte.
Pernille Blach Hansen (S), 1998-10-27:
For Socialdemokratiet er det meget vigtigt at bevare de danske sommerhusområder, og for at det kan lade sig gøre, er det nødvendigt både at opretholde og håndhæve de gældende regler om helårsbeboelse af sommerhuse.
Overordnet er der tre grunde til, at Socialdemokratiet ønsker at opretholde og håndhæve forbudet mod helårsbeboelse i sommerhuse.
For det første ønsker vi at fastholde den danske sommerhuskultur.
Vi vil bevare sommerhusområdernes fritids- og feriekarakter, og vi vil fastholde områdernes rekreative værdi.
Her er vi på linje med langt hovedparten af sommerhusejerne, der netop har købt et sommerhus på grund af områdets specielle fritidskarakter.
Ved at fastholde sommerhusområdernes rekreative værdi undgår vi samtidig pres for at udlægge nye sommerhusområder ved vores ubebyggede kyster.
Kommuner og amter har gennem mange år arbejdet hårdt for en fornuftig fysisk planlægning.
I forbindelse med dette har man udlagt arealer til bl.a. erhvervsområder og sommerhusområder.
Samtidig har kommunerne indrettet den offentlige service efter det nuværende bosætningsmønster.
For det tredje er det nødvendigt at opretholde og håndhæve forbudet mod helårsbeboelse for at fastholde den danske sommerhussærregel i EU.
I Danmark har vi i mere end 50 år haft et forbud mod helårsbeboelse i sommerhusområder.
Der har aldrig hersket tvivl om dette forbud, men alligevel er problemet med ulovlige bosættelser i sommerhuse vokset år for år.
Pr. 1. januar 1998 var mere end 12.000 sommerhuse således registreret som ulovligt beboede, og alene i 1997 er antallet af ulovligt beboede sommerhuse vokset med mere end 1.500.
Udviklingen skyldes ikke mindst, at kommunernes håndhævelse ikke har været effektiv nok.
Det er på høje tid.
Vi støtter, at der med lovforslaget sættes en øjeblikkelig stopper for nye ulovlige bosættelser.
Og jeg vil gerne i den forbindelse gøre opmærksom på, at vi i dag kun diskuterer spørgsmålet om eventuelle nye ulovlige bosættelser i sommerhuse.
For der er i øjeblikket en analyse i gang mellem Skov- og Naturstyrelsen og Amternes og Kommunernes Forskningsinstitut, og de foretager i samarbejde en socioøkonomisk analyse af de eksisterende ulovlige sommerhusbeboelser, og før den analyse er færdig, giver det ingen mening for Folketinget at diskutere, hvad der skal ske med de mennesker, der allerede nu bor ulovligt i deres sommerhus.
Ifølge forslaget sker der det fremover, at hvis en borger registrerer sit CPR med ulovlig bopæl i et sommerhus, så skal kommunen påbyde borgeren at fraflytte huset og dokumentere, at det er sket inden for 14 dage.
Hvis borgeren ikke efterkommer dette påbud til tiden, har kommunen pligt til at indgive politianmeldelse og pålægge borgeren tvangsbøder.
I lovforslaget er der altså direkte indskrevet håndhævelsespligter for kommunalbestyrelserne.
Det vil efter Socialdemokratiets mening
sikre en mere ensartet håndhævelsespraksis i kommunerne.
I Socialdemokratiet vil vi gerne være med til at værne om den danske sommerhuskultur til gavn for alle de lovlydige sommerhusejere.
Derfor støtter vi forslaget, og vi ser frem til en grundig udvalgsbehandling.
Mogens Nørgård Pedersen (KRF), 1998-10-27:
Det må være ganske naturligt, at den slags minirensningsanlæg skal have en typegodkendelse, og ud fra en konkurrencemæssig synsvinkel må det også være væsentligt for producenten, at hans anlæg har mulighed for at være godkendt.
Derfor kan Kristeligt Folkeparti støtte forslaget.
Svend Auken (S), 1998-10-27:
Jeg vil gerne starte med at sige tak til ordførerne for den positive modtagelse af forslaget.
Der er ingen tvivl om, at det er en mangel, vi får rettet op på med det her forslag; det tror jeg er vigtigt.
I øvrigt er det mig en glæde at kunne sige til Folketinget, at der arbejdes godt med hele denne sag.
I det møde, jeg havde med kommunerne om samarbejdet mellem staten og kommunerne om en række miljøspørgsmål, snakkede vi også om denne her sag, og det er mit indtryk, at man i kommunerne virkelig tager dette meget store spørgsmål alvorligt.
Det er kun et lille hjørne af den samlede problemstilling, vi arbejder med her i dag, og jeg mener, det er vigtigt, at vi får vedtaget dette forslag for at skabe den tilstrækkelige klarhed om gennemførelsen, ved at vi også har sikret finansieringen af godkendelsen af prototyper på forskellige minirensningsanlæg.
Jeg vil meget gerne under udvalgsarbejdet fjerne
al den konfusion, som hr. Schmidt med vanlig adræthed har forlenet denne helt ukomplicerede debat med, ved at svare på spørgsmål.
Det er naturligvis producenterne, der kommer til at betale de her anlæg.
Spørgsmålet om overvæltning er, som med alle andre sager, hvor vi pålægger en virksomhed at betale omkostningerne, et spørgsmål om udbud og efterspørgsel, og det kan ikke besvares generelt.
Jeg vil gerne sige tak til partierne og medvirker altså meget gerne til at få afdækket og besvaret de spørgsmål, man måtte have.
Hans Christian Schmidt (V), 1998-10-27:
Jeg vil gerne sige til ministeren, at nu var det sådan set ikke mig, der bragte det ind.
Og jeg vil da til en anden gang sige til ministeren, at hvis det er sådan, at ministeren ikke synes, at vi skal diskutere sådan noget, så kan man jo gøre det meget enkelt ved ikke at skrive det i sit eget forslag.
Det er jo ikke mig, der har skrevet det.
Det står her i bemærkningerne, hvad man kan gøre med sådan nogle omkostninger.
Så skulle nogen være i tvivl, så kan de læse i ministerens forslag, hvordan man kan overvælte det på forbrugerne.
Helga Moos (V), 1998-10-27:
Jeg må med det samme sige, at vi ikke kan gå ind for det her lovforslag, som det ligger her, fordi det hverken er fugl eller fisk.
Og den sammenblanding vil vi ikke være med til, afviklingen skal ikke indgå som et ændringsforslag til denne her lov. Vi vil præcisere, at vi mener, at vi skal have en lov, der hindrer fremtidig ulovlig helårsbeboelse.
Det har ikke noget med et yderligere brug af sommerhusene i vintermånederne at gøre.
Så er der indkommet nogle høringssvar, og jeg synes, at de ligger lidt mærkeligt i forhold til lovforslaget.
Der står i lovforslaget, at der ikke vil være nogle omkostninger, men når vi ser høringssvarene, så mener både Finansministeriet og Naturklagenævnet, at der kommer omkostninger og øgede administrative byrder.
Når vi så ser på, hvad det er for nogle sanktioner, der skal til, ja, så går det jo helt grassat: Pligt til politianmeldelse, hvis folk bare overskrider med én dag.
Der er overhovedet ingen sådan lempelighed i det, selv om det er almindelige mennesker, vi har med at gøre.
Pligt til tvangsbøder, dokumentere lovlighed, hvor det er borgeren, der har bevisbyrden - det vil sige, at vi er ude i omvendt bevisbyrde - 25.000 kr. i bøde, og det er ikke længere domstolene, der for alvor skal fastsætte bøden; det er gjort på forhånd.
Disse pligtige tvangsbøder er på 150-300 kr. om dagen, og de skal opkræves måned for måned, og dér er vi så allerede ude i noget, det bliver svært at have med at gøre, for hvis det er folk, der får deres indtægter som sociale ydelser, så er det sådan, at efter § 47, stk. 1, i lov om social pension, eller efter § 39, stk. 1, i sygedagpengeloven, kan krav på pension og sygedagpenge ikke gøres til genstand for udlæg for anden retsforfølgning, medmindre der er forløbet tre måneder fra den dag, hvor ydelsen kunne kræves betalt.
Det vil sige, at man ikke engang kan håndhæve det at opkræve hver måned, som der er lagt op til, når det gælder mennesker, som får deres indtægter derfra.
Det vil sige, at vi får en forskelsbehandling.
Jeg vil sige, at de sanktioner, der er lagt op til, er vildt overdrevet i forhold til ulovlighedernes karakter.
Og jeg må sige, at som lovforslaget ligger i sin nuværende form, kan vi umuligt støtte det.
Aase D. Madsen (DF), 1998-10-27:
Fru Henriette Kjær omtalte bl.a. EU-begrænsningerne med hensyn til helårsbeboelse i sommerhuse, og derfor vil jeg spørge fru Henriette Kjær, om der ikke i EU's protokol er forskel på, om man som ikkedansk EU-borger benytter eller erhverver disse ejendomme.
Europa-Kommissionen gør nemlig udtrykkelig opmærksom på, at det er et rent internt dansk anliggende, hvorledes man benytter ejendommene, og heri ligger der en væsentlig forskel.
Benyttelsen af et sommerhus kommer ikke EU ved, siger man.
Er det korrekt?
Hans Christian Schmidt (V), 1998-10-27:
Jeg er nødt til lige at stille et enkelt spørgsmål til fru Inger Bierbaum.
Selve de overordnede bemærkninger fik jeg sådan set med, men det var det sidste afsluttende element, som jeg ikke lige forstod helt, nemlig hvem der skulle betale det her.
Dér må vi jo sige, at i bemærkningerne står der: »Omkostninger i forbindelse med typegodkendelsesordningen for minirenseanlæg vil i sidste ende kunne blive overvæltet på køberen af anlægget.
Til gengæld vurderes behovet for egenkontrolmålinger m.v. at blive væsentlig reduceret«.
Men altså: Udgiften vil jo blive overvæltet på de mennesker, som skal købe anlægget, og det er den linje, der er lagt i forslaget, nemlig at det vil blive de mennesker, der skal have de her ting etableret, altså de kloakfonde, der måtte ligge ude i landet, de enkelte private, som investerer selv, som kommer til at betale det her.
Sådan må jeg forstå det her.
Og jeg vil bare spørge, om fru Inger Bierbaum ikke er enig i det.
Thorkild B. Fransgaard (FP), 1998-10-27:
Jeg kan kort sige, at Fremskridtspartiet ikke støtter forslaget.
Vi mener, at forslaget for at sige det på dansk skyder gråspurve med kanoner.
Tænk, at det skønnes at indebære en omkostning på mellem 300.000 og 500.000 kr. pr. ansøger - det står jo her i lovforslagets bemærkninger i hvert tilfælde - og derudover skal man betale et gebyr på 20.000 kr. plus moms til det offentlige.
Som det ligger her, kan vi ikke stemme for det.
Inger Bierbaum (S), 1998-10-27:
Dette lovforslag skal ses i sammenhæng med Spildevandsudvalgets betænkning fra 1995, hvor det bl.a. blev anbefalet, at der etableredes en typegodkendelsesordning for spildevandsrensningsanlæg med henblik på at sikre, at forskellige anlæg lever op til nærmere bestemte rensnings- og kvalitetskrav.
I forbindelse med lov om spildevandsrensning i det åbne land fra 1997 blev det bestemt, at miljø- og energiministeren senere skulle udarbejde en bekendtgørelse, som fastsætter de nærmere regler for en sådan typegodkendelsesordning.
Ordningen vil uden tvivl medføre, at der bliver mere kontrol med effekten af forskellige minirensningsanlæg, og at spildevandsrensningen for spredt bebyggelse hermed vil kunne blive endnu mere effektiv.
Desuden vil kommunernes tilsynsopgave blive mere enkel. En typegodkendelsesordning må således ses som en naturlig forlængelse af de tidligere anstrengelser for at øge kvaliteten af spildevandsrensningen til gavn for vores vandløb og søer.
I lovforslaget foreslås det at give ministeren hjemmel til at fastlægge regler for gebyrer til at administrere en sådan typegodkendelsesordning.
Og i bemærkningerne til lovforslaget oplyses det, at det forventes, at en sådan typegodkendelsesordning skal administreres af en ekstern organisation, og at gebyrstørrelsen skønnes sat til ca. 20.000 kr.
I øvrigt lægges der op til, at gebyrstørrelsen drøftes med de involverede parter forinden fastsættelsen.
Det må være rimeligt, at producenterne kan godtgøre en kontrolleret effekt af deres produkter.
Et kvalitetsstempel, som en typegodkendelse vil medføre, vil desuden utvivlsomt kunne bruges i markedsføringsøjemed.
Socialdemokratiet ser ikke noget problem i, at gebyrordningen kan administreres af en ekstern myndighed eller organisation, idet det i lovforslagets bemærkninger fastlægges, at afgørelser skal forbindes med en klagemulighed til Miljøstyrelsen.
Yderligere har vi noteret os, at ordningen ikke lægger urimelige byrder på de husstande, som skal anskaffe sig et minirensningsanlæg, og dermed ændres der ikke på muligheden for solidarisk finansiering af rensningsforbedringer ved spredte bebyggelser.
Svend Auken (S), 1998-10-27:
Ordførerne har rejst nogle spørgsmål, som jeg tror egner sig bedst til en drøftelse under udvalgsarbejdet, og det vil jeg gerne love en positiv medvirken til.
Jeg skal blot på regeringens vegne sige tak for den positive modtagelse af forslaget og udtrykke anerkendelse over for de kolleger her i Folketinget først og fremmest partiet Venstre, som er de egentlige faddere til denne banebrydende miljøreform.
Ebbe Kalnæs (CD), 1998-10-27:
Jeg skal da gerne sige til ministeren, at vi var da stolte over det resultat, vi fik.
Jeg skal da også gerne sige til ministeren, at når vi gik ind i en regering i 1993, var det jo netop, fordi vi vidste, at et flertal med SF, De Radikale og Socialdemokraterne havde Dithmer-udvalgets rapporter til at ligge foran sig.
Det vidste vi var en farlig sag.
Det var en af årsagerne til, vi vovede pelsen.
Men det helt afgørende i den sag er, og det er ikke noget, jeg læser i avisen, at med hensyn til de 5 mia. kr., der skulle tilbage til erhvervslivet, har miljøministeren, som jo ellers normalt er meget kreativ på en række områder, været meget lidt kreativ.
Vi vedtog det altså for nogle år siden, og det er helt sikkert, at der har været en langsommelighed, som vi i hvert fald ikke har holdt af.
Det, der er det afgørende i den her sag, er, hvordan vi skal få dansk erhvervsliv til at gå med ind i den slags aftaler, som vi kæmpede for at få dem til at forstå, når vi ikke rigtig lever op til det, vi havde aftalt.
Henriette Kjær (KF), 1998-10-27:
Jeg kan altså ikke se, hvor uenigheden skulle ligge, og hvorfor jeg skal have det spørgsmål.
Det her drejer sig om, at vi skal have forhindret, at man bor fast i sit sommerhus, og dér er der ingen tvivl om, at i den særregel, vi har, er det ikke tilladt, for så vil det være helårsbeboelse, og ejendomme til helårsbeboelse skal alle EU-borgere kunne erhverve sig i Danmark.
Benyttelse, altså hvem der kan leje husene og i øvrigt være i dem, er en anden ting, som vi skal diskutere under behandlingen af den anden del af loven, men der kan ikke være tvivl om, at hvis man tillader helårsbeboelse i de danske sommerhuse, ryger særreglen; det er helt klart.
Men der er andre nuancer, vi kan diskutere.
Hans Christian Schmidt (V), 1998-10-27:
Jeg vil godt takke for ministerens afsluttende bemærkninger
Jeg savner en enkelt ting, som jeg vil komme ind på, men ellers vil jeg godt kvittere for, at miljøministeren - jeg er ikke helt overbevist - nu langsomt begynder at bevæge sig over til det, som er det bedste for miljøet, nemlig at gå ind i nogle større forlig med de borgerlige omkring miljøet.
Det taler jo sit tydelig sprog, at Enhedslisten og Socialdemokratiet er ved at splittes, men det må man ikke fremstille her fra talerstolen, som om det skulle være noget
Det er et lys, der bliver tændt, at vi nu måske igen endelig kan begynde at få bedre miljø ind i de debatter og i de forlig, der bliver indgået.
Så lad os da glæde os over det.
Så vil jeg kun spørge ministeren, hvis ministeren vælger at gå herop og svare: Er ministeren ikke enig i, at vi også skal ind og have vurderet, hvad de forskellige tiltag koster økonomisk, ikke for at spare, men for at være sikker på, at vi laver de bedste miljøtiltag og får mest miljøpolitik gennemført for de penge, der er til rådighed?
Henriette Kjær (KF), 1998-10-27:
Jeg er lidt skuffet over ministerens holdning til de korrigerede tal.
Jeg mener faktisk, at regeringen selv har brugt dem på EU-niveau, hvor EU har accepteret dem, og hvor man har taget højde for vores eleksport, og det vil jeg gerne have bekræftet at man har gjort.
Det undrer mig derfor, at miljøministeren er så afvisende over for tanken, at vi også prøver at føre det her ind på internationalt niveau.
Så er jeg glad for, vi er enige om, at vi diskuterer ud fra det samme grundlag, men jeg vil også sige, vi skal passe på, vi ikke bliver for hellige.
Jeg synes godt, at man en gang imellem må stille nogle spørgsmål og rejse nogle hvis'er og tage den debat, uden at man nødvendigvis dermed skulle afskrive sig selv at være med til at føre en grundlæggende og ansvarlig politik.
Svend Aage Fauerholdt (DF), 1998-10-27:
Det står helt klart for Dansk Folkeparti, at der er ingen her i salen, som kan gennemskue det forslag, som er lagt frem til vedtagelse, og vi har ikke opnået noget helt konkret her i dag, heller ikke for Danmarks fremtid.
Da ingen kan gennemskue forslaget, så stemmer Dansk Folkeparti imod.