Jens Hald Madsen (V), 1999-05-04:
I Venstre er vi glade for, at vi får den her debat, som er en opfølgning på den debat, vi havde den 3. marts omkring katastroferammen.
Vi synes, det er vigtigt, fordi der bare i 1999 blev brugt 1.644 mio. kr. på miljøbistand, og derfor synes vi, det kunne være relevant at kigge på, hvordan det skal være fremover.
De to centrale emner, vi mener skal bringes op, er punkt 1: Skal der også i fremtiden være to ministerier, der forvalter den udenlandske miljøstøtte?
Punkt 2: Udviklingen af miljøstøtte mellem de central- og østeuropæiske lande og de øvrige lande.
Det er jo ikke nogen hemmelighed, at der har været en del kritik af koordineringen og samarbejdet mellem de to ministerier, der administrerer miljøstøtten.
Problemerne blev beskrevet i rapporten fra Rigsrevisionen i 1997 og blev fulgt op af et notat fra statsrevisorerne fra 1998.
Både Rigsrevisionen og statsrevisorerne påpegede, at der er problemer med at koordinere miljøstøtten.
De påpeger, at der nu er dukket miljøattacheer op på ambassader i de lande, Danced har engagement i.
Statsrevisorerne stiller spørgsmålet, om det overhovedet er hensigtsmæssigt, at to ministerier deltager i forvaltningen af miljørammen.
Når vi siger, at vi ønsker, at det skal føres over til Udenrigsministeriet og dermed Danida, er det jo ikke, fordi vi mener, at Danida har kørt mere optimalt eller fungerer helt optimalt, men fordi vi som udgangspunkt tror på, at det kan fungere mere effektivt.
Kritikken er ikke alene kommet fra statsrevisorerne.
Det er en særdeles interessant kronik, som understreger den problemstilling, der er imellem de to ministerier og måske ikke mindst samarbejdsvanskelighederne mellem miljøministeren og udviklingsministeren.
Knud Vilby siger, at det nu er blevet bedre, fordi nu modarbejder man trods alt ikke hinanden, nu undlader man bare at samarbejde.
Så kan man spørge, om det så skulle være bedre.
Med hensyn til den udvikling, der er foregået, kan man jo så begynde at analysere sig frem til, hvem der gør det bedst.
Vi synes, at Danced har gjort det ganske udmærket.
Men igen må man sige, at det er lidt mærkeligt, at Miljøministeriet søger at få så fremtrædende en udenrigspolitisk profil, og spørgsmålet er egentlig, hvor svært det vil være at få kørt det sammen og så opnå de synergieffekter, der vil være i at få det samlet ét sted. Man kunne måske også udtrykke det mere diplomatisk, end jeg nu kan udtrykke det, og sige, at det er tankevækkende, at man står over for en minister, hvis politiske holdning gør, at Miljøministeriet finder det nødvendigt at blande sig i alt, fra om Bramsnæs Kommune må bygge et mindre supermarked og til at rådgive og løse opgaver i Malaysia.
Spørgsmålet er, om Miljøministeriets påtagelse af nye og mærkelige arbejdsopgaver mere er et udtryk for vores nuværende miljøministers politiske ambitionsniveau, end det er til gavn for Danmarks samlede udviklings- og miljøpolitik.
Vi mener, at mange af de miljøproblemer, som er omkring Østersøen og det tidligere Sovjetunionen, burde have større fokus.
Ville det ikke indebære en umiddelbar fordel for Danmark at mindske forureningen med CO2 i Østersøregionen, mindske spildevandsudledning i Østersøen, afvikle atomkraftværker, hjælpe med oprydning efter den fejlslagne kommunistiske planøkonomi?
Vi ved godt, at der er afsat et stort beløb til de central- og østeuropæiske lande, men vi mener stadig væk, at der kan gøres mere i de områder.
Vi vil også opfordre Danced til i større grad at integrere dansk industri i sine projekter.
Lad mig sige det mere generelt: Vi mener, at det her er et udtryk for et problem, der er i regeringen for øjeblikket, nemlig at alt for mange af regeringens ministerier arbejder med en mængde udenlandske projekter, hvor der tilsyneladende ingen samlet koordination er mellem Udenrigsministeriet og ikke mindst regeringens samlede udenrigs- og udviklingspolitik.
Men vi ser frem til en god og konstruktiv debat om fremtidens miljøstøtte.