runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Rikke Hvilshøj (V), 2006-04-18:
Der er altså stadig væk flere hundrede irakere, som faktisk er rejst frivilligt hjem, og det er der ingen problemer i.
Det kan man.
Men det er nogle andre foranstaltninger, som går i værk, når det drejer sig om en tvangsmæssig udsendelse.
Jeg vil fastholde, at når man har fået afslag på asyl, så er det altså den enkeltes forpligtelse selv at acceptere den afgørelse og så rejse hjem.
Og som sagt gør vi faktisk det, at vi ligefrem giver økonomisk støtte og hjælp, hvis man rejser hjem til sit hjemland, og vi har endda haft særlige støtteprogrammer til irakere, til afghanere.
Med hensyn til Kosovo er det ikke rigtigt.
Vi har lavet en aftale med UNMIK om nogle procedurer for hjemsendelse, også af syge kosovarer, selvfølgelig ikke nogle, der er så syge, at de kan få humanitær opholdstilladelse, men hvis de har mulighed for at få behandlingen derhjemme.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2006-04-18:
Ministeren er her inde på noget meget vigtigt.
Vi er i den situation, at vi jo rent faktisk ikke kan sende irakere tilbage til Irak, fordi de irakiske myndigheder ikke er klar til modtage flygtninge.
Det vil jeg gerne have at ministeren bekræfter.
Vi kan simpelt hen ikke lave en aftale med de irakiske myndigheder om, at vi kan sende flygtninge tilbage, og på samme måde er det ikke lykkedes os at lave en aftale med FN om, at vi kan sende syge kosovoalbanere tilbage til Kosovo.
Burde vi ikke i den situation som et almindeligt rigt land opføre os ordentligt og anstændigt, sådan som bl.a. Det Konservative Folkeparti opfordrer til, og sige: Jamen mennesker, vi ikke kan hjemsende, fordi vi ikke kan lave en aftale med de pågældende lande, får lov til at blive, indtil vi rent faktisk kan sende dem hjem?
Hverken Socialdemokratiet eller Det Radikale Venstre har foreslået, at man skulle kunne blive til evig tid i Danmark, men vi har sagt, at så længe vi ikke kan tvangsudsende dem, så lad os dog opføre os ordentligt.
Rikke Hvilshøj (V), 2006-04-18:
Vi havde et samråd før påske, og der kan jeg høre, at det åbenbart ikke lykkedes mig at forklare det her for fru Elsebeth Gerner Nielsen, når jeg nu får spørgsmålet igen.
Fru Elsebeth Gerner Nielsen fastholder at være i den vildfarelse.
Der er ikke nogen sammenhæng mellem mulighederne for at tvangsudsende og muligheden for frivilligt at rejse hjem til sit land.
Der er ikke nogen lande, hvor man ikke frivilligt som statsborger kan rejse tilbage til, og der er flere hundrede irakere, som frivilligt er rejst tilbage til Irak, endda med økonomisk støtte fra Danmark, så de kan starte deres tilværelse op igen i Irak.
Men så snart vi skal ud og tvangsudsende, så er det meget mere kompliceret, også fordi vi ikke bare sætter folk på et fly, men faktisk går ind i nogle drøftelser med de pågældende myndigheder og sørger for, at der er nogen til at tage imod.
Men det skal altså ikke fratage den enkelte sit ansvar, når den pågældende har fået afslag på asyl, for selv at rejse hjem.
Først og fremmest er det altså noget, der pålægges den enkelte, og vi giver faktisk økonomisk støtte til det.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2006-04-18:
Vi har mindst 700 irakere siddende i bl.a. Sandholmlejren, vi har også en række kosovoalbanere siddende, som ikke kan tvangsudsendes.
Og det er jo de mennesker, vi taler om, det er de mennesker, som vi ikke bare kan sætte på et fly og sende hjem.
Der synes jeg ikke, at regeringen endnu har leveret noget som helst klart svar på, hvor længe vi kan acceptere, at f.eks. irakere og deres familier og deres børn kan sidde i et dansk asylcenter uden ret til at være her, men også uden mulighed for at vende tilbage.
Hvor lang tid skal disse børn lide, hvor lang tid skal disse mennesker sidde i et asylcenter uden mulighed for at arbejde, uden mulighed for at stå på egne ben, uden mulighed for at gøre noget som helst, som også kunne sikre, at de er fysisk og psykisk i orden, i det øjeblik de har mulighed for at vende hjem?
Rikke Hvilshøj (V), 2006-04-18:
Først vil jeg understrege, at der jo ikke på nogen måde har været tvivl om regeringens udlændingepolitik i de udmeldinger, der har været.
Så skal man i hvert fald være meget kreativ, når man har set og hørt de udtalelser, der har været.
Mit indtryk er, og det har jeg også fået bekræftet, at der sådan set er opbakning til den udlændingepolitik, der bliver ført.
Med hensyn til en maksimumstid mener jeg, at det er meget uklogt at indføre en sådan tid, fordi det er et signal om, at hvis man, uanset hvordan sagsbehandlingen forløber, uanset om man får et afslag, blot fortsat opholder sig der, så kan man kvalificere sig til en anden form for ophold.
Jeg vil altså holde fast i, at når man har fået afslag på asyl, så er fremtiden for en i ens hjemland og ikke i Danmark. Hvis det var i Danmark, så havde vi jo givet asyl.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2006-04-18:
Jeg synes jo, at påsken har været fyldt med gode historier, i alt fald to gode historier.
Den ene er den om Judas, som viser sig at være langt bedre, end hans handlinger egentlig tilskriver, og samtidig har regeringspartierne på forskellig vis meldt ud på en måde, som kunne tyde på, at der også langt ind i regeringen er tvivl om, hvorvidt den udlændingepolitik, der føres, er i orden.
På den baggrund kunne jeg godt tænke mig i forlængelse af hr. Morten Østergaards spørgsmål at høre, om ministeren er enig i fru Henriette Kjærs forslag om, at der skal være en øvre grænse for opholdstiden på asylcentre, så vi ikke som i dag oplever familier, der har været på centrene i op til 7 år.
Rikke Hvilshøj (V), 2006-04-18:
Jeg tager drøftelserne med Venstres og Konservatives medlemmer som opfølgning på denne her tur, og før vil jeg sådan set ikke konkludere yderligere.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Morten Østergaard (RV), 2006-04-18:
Ja, det er jo igen en smagssag, men jeg konstaterer altså, at de forhold, som er rystende ringe og uværdige og overskrider en basislinje for, hvad man kan byde folk, er, som de har været længe og måske endda lidt bedre, og der kan man så sige, at det jo trods alt sætter det i et ret dårligt lys, hvordan det så har været.
Det, jeg så godt kunne tænke mig at spørge om til sidst, er: Synes ministeren, at det, som partifæller altså kalder rystende ringe og uværdigt og overskridelse af en basislinje, er forhold, der er tilfredsstillende og rimelige at byde, hvis vi trækker en streg i sandet i dag?
Er det rimelige forhold, hvorom ministeren med tilfredshed siger: Vi tilbyder rimelige forhold?
Og hvis ikke, hvornår skal der så ske ændringer jævnfør det, som også Det Konservative Folkeparti har foreslået?
Rikke Hvilshøj (V), 2006-04-18:
Samlet set er forholdene faktisk meget bedre, end de var under SR-regeringen.
Klaus Hækkerup (S), 2006-04-18:
Jeg kan først bekræfte over for fru Henriette Kjær, at jeg ikke har fingeren på pulsen med hensyn til, hvad der foregår i et udvalg, hvor Venstre, De Konservative, Dansk Folkeparti og Det Radikale Venstre sidder og forhandler.
Overhovedet ikke.
Jeg aner ikke, hvad der sker.
Det er lukkede forhandlinger, vi er ikke inviteret, vi er holdt udenfor.
Der har jeg selvfølgelig ikke på nogen som helst måde fingeren på pulsen.
Hvad er det så for sager, jeg mangler en konkret stillingtagen til fra ministeriets side?
Ja, det er først den sag, jeg lige har nævnt, om, at ministeriets embedsmænd trykker sig for at stille ordentlige, dybdeborende spørgsmål til Banedanmark, så vi kan få sagerne ordentligt belyst.
Det er også den sag, der er nævnt under punkt 39, hvor det drejer sig om, at der er en aftale om, at der skal bruges 360 mio. kr. på jernbanenettet.
Fordi man holder investeringerne tilbage.
Dem holder man tilbage, fordi der er en sporanalyse i gang, og man frygter i ministeriet, at den sporanalyse vil vise, at der er behov for nu at gå ind og gøre noget ved sporene.
Når man holder dem tilbage, så er det, fordi man gerne, når den analyse en dag kommer, vil kunne sende et klart signal om, at nu gør man noget.
Jeg synes, det moralsk er utrolig angribeligt, at man holder en nødvendig investering tilbage for senere at kunne sende et signal om, at man vil gøre noget.
Er det den moral, Det Konservative Folkeparti mener skal være gældende i Transportministeriet?
Skal man holde tingene tilbage?
Henriette Kjær (KF), 2006-04-18:
Der bliver arbejdet på fuld kraft.
Jeg tror, man har alt disponibelt mandskab ude og alle de maskiner, der overhovedet kan trækkes ud på skinnerne, så jeg har svært ved at se den problemstilling.
Selvfølgelig holder vi ikke investeringer tilbage for at skulle pumpe noget op, der senere skal se ud af noget.
Sådan foregår det jo ikke.
Så vil jeg godt lige spørge til et andet punkt, hr. Klaus Hækkerup var inde på, nemlig den ansvarshavende bestyrelse.
Nu lød det lige pludselig, som om det var et problem.
Det var ikke godt nok.
Så vidt jeg kan se på de udtalelser, der kom også fra Socialdemokraterne, da det blev vedtaget, at man nu gik fra en rådgivende bestyrelse til en ansvarshavende, var der fuld opbakning til det.
Så den kritik kommer altså også voldsomt bag på mig.
Jeg forstår ikke, at man opfører sig så ukonstruktivt hos Socialdemokraterne.
Det ligner ikke Socialdemokraterne.
Jeg er undrende.
Rikke Hvilshøj (V), 2006-04-18:
Nu var det vist mest egne konklusioner fra hr. Jesper Langballes side.
Der skal ikke være nogen tvivl om, at de aftaler, som regeringen indgår, holder, og det gør de også på det her område, det skal der ikke være tvivl om.
Derudover vil jeg sige, at jeg som minister selvfølgelig altid er klar til at tage en drøftelse, hvis der i øvrigt er behov for det, også med Venstres og De Konservatives medlemmer.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Gitte Lillelund Bech (V), 2006-04-18:
Jeg synes, at hr. Ole Sohn på bedste vis bekræfter, at det forslag til vedtagelse, der foreligger, og som hr. Ole Sohn er medforslagsstiller af, er en gang varm luft.
Hr. Ole siger: Vi ønsker, at statsministeren skal tage ansvar, vi ønsker, at statsministeren skal drage konsekvenser af denne sag, men i øvrigt har vi ikke tænkt os at sige noget som helst om, hvad det skal være for nogle konsekvenser, og vi har slet ikke tænkt os at forholde os til, at statsministeren rent faktisk har svaret på spørgsmålet om, at han sådan set ikke har tænkt sig at drage yderligere konsekvenser heraf.
Så jeg må bare konkludere, at det er varm luft, det forslag til vedtagelse, som foreligger fra Socialdemokraterne, De Radikale, SF og Enhedslisten.
Ole Sohn (SF), 2006-04-18:
Jeg sagde sådan set meget klart, at oppositionen ikke har nogen muligheder for at kunne drage nogle konsekvenser over for en minister, fordi oppositionen pr. definition er i mindretal, ellers var den nemlig ikke opposition.
Så hvis der skal være en ordentlig forvaltning i ministerierne, er det alene statsministeren, der har ansvaret.
Og hvor meget snor, hvor meget bredde, hvor meget slendrian en statsminister accepterer, bestemmes alene af statsministerens eget moralkodeks, som jo er skredet voldsomt fra 2001 og til i dag.
Hvis det ikke er statsministerens eget kodeks, så er det alene det parlamentariske grundlag, der sidder på nøglen til at give det rette svar.
Vi kan ikke give det.
Vi kan påpege, hvad man bør gøre.
Gitte Lillelund Bech (V), 2006-04-18:
Jeg synes nu, hr. Ole Sohn væver noget i det.
Jeg vil gerne fortsætte ad det spor, som hr. Kristian Thulesen Dahl indledte i, når vi nu ved, at statsministeren – for det sagde statsministeren i sin besvarelse – selvfølgelig har det overordnede ansvar, og derudover har han sådan set ikke tænkt sig at gøre mere.
Det har statsministeren tilkendegivet her for 2 timer siden.
Så bliver jeg nødt til at spørge hr. Ole Sohn: Hvordan kan hr. Ole Sohn så fortsat hævde, at det forslag til vedtagelse, V 54, som hr. Ole Sohn var medforslagsstiller af, er en skarpere kritik af, hvad det er, der er foregået, i forhold til det forslag til vedtagelse, som Dansk Folkeparti har stillet, og som Venstre og De Konservative har tilkendegivet at de vil støtte, når statsministeren faktisk har tilkendegivet, at han ikke har tænkt sig at foretage mere i denne sag?
Hvordan kan hr. Ole Sohns forslag til vedtagelse så være stærkere end det forslag til vedtagelse, som foreligger fra Dansk Folkeparti?
Ole Sohn (SF), 2006-04-18:
Trods megen retorisk omgang med sproget kan hr. Kristian Thulesen Dahl jo ikke frigøre sig fra, at den tekst, Dansk Folkeparti er kommet med, blot er en gentagelse af, hvad Folketinget har sagt flere gange.
Jamen det er sådan det hænger sammen, for vi har behandlet det igennem flere år i Finansudvalget.
Men det helt præcise, som alle fire partier bag forslaget fra oppositionen klart har tilkendegivet, er, at statsministeren må tage et ansvar og drage de nødvendige konsekvenser.
De nødvendige konsekvenser kan være alt lige fra at sige ingenting, og hvis det parlamentariske grundlag accepterer den form for administration og foragt for Folketinget, så kan det køre igennem.
Siger statsministeren, at der skal foretages en afskedigelse, ja, så bliver vedkommende minister afskediget.
Men konsekvensen for administrationen fra statsministerens side bygger alene og udelukkende på det parlamentariske grundlag, fordi det er det, der sikrer, at regeringen kan fortsætte.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2006-04-18:
Ja, det var jo godt nok en lang forklaring, det må jeg blankt erkende.
Men det er vel et eller andet udtryk for, at hvis man i Finansudvalget f.eks. i lighed med statsrevisorerne skarpt har påtalt, at ministeren ikke har givet fuldt dækkende oplysninger til Finansudvalget, så er der ingen idé i, så har det ingen betydning at vedtage det i Folketingssalen.
Det må vel være sådan et eller andet ræsonnement, der ligger bag hr. Ole Sohns forklaring.
Det betyder så, at man måtte forestille sig, at hr. Ole Sohn var bannerfører for et forslag til vedtagelse, der så gik nogle skridt videre – som altså virkelig var endnu mere krasbørstigt, endnu mere kritisk, endnu mere dybdeborende – men det er hr. Ole Sohn ikke.
Det har vi fået blotlagt ved at stille tre spørgsmål til tre forskellige forslagsstillere og så få tre forskellige svar på, hvad den her vedtagelse går ud på.
Og så er det noget med, han skal drage nogle konsekvenser, som han har meddelt han ikke vil drage.
Det ville ikke betyde noget som helst – noget som helst.
Derimod betyder det jo nok noget nogle steder, at Folketinget skarpt påtaler en utilfredsstillende situation.
Ole Sohn (SF), 2006-04-18:
Nu ved jeg, at spørgeren er klogere end som så.
Det forslag til vedtagelse, Dansk Folkeparti har fremsat, og som man selvfølgelig har clearet med Venstre og De Konservative forinden, så man var enige om, hvad konsekvenserne af det skulle være, er jo en gentagelse af en kritik, som hele Folketinget har været enig i.
Man vil have svært ved ikke at tilslutte sig statsrevisorernes kritik.
Og det har vi jo gjort i et enstemmigt Finansudvalg, endda flere gange.
Det, der er det nye, er, at vi her diskuterer, hvordan en regering, en minister, har forholdt sig over for Finansudvalget og Folketinget.
Der ligger tre på hinanden følgende mere og mere skarpe kritikpunkter fra statsrevisorerne.
Det er en regerings parlamentariske grundlag, og sådan vil det altid være, fordi oppositionen jo af naturlige årsager vil være i mindretal.
Så derfor er vores forslag til vedtagelse lagt præcis sådan til rette, at statsministeren drager den konsekvens, som det parlamentariske grundlag tilsiger statsministeren at drage.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2006-04-18:
Det er kun for at konstatere, vil jeg sige til hr. Ole Sohn, at vi så nu fra tre forslagsstillere har fået tre forskellige versioner af den tekst til forslag til vedtagelse, der ligger på vores bord, godt nok fra fire partier.
Men det er jo, fordi vi ikke har haft anledning til at stille det fjerde parti spørgsmål.
Det er jo Socialdemokratiet.
De havde holdt deres ordførertale på det tidspunkt, hvor vi fandt ud af, at der var meget stor variation i bedømmelsen af det forslag, man selv fremsætter.
Kan hr. Ole Sohn ikke forstå, at vi er nogle, der begynder at bliver en smule forvirret og måske synes, det er klogere at udtale skarp kritik, når der er grund til at udtale skarp kritik af den situation, vi står i, bl.a. i lyset af, at statsrevisorerne skarpt påtaler, at vi i Finansudvalget ikke har fået fuldt dækkende oplysninger.
Det er bedre at have et forslag til vedtagelse, hvor man helt konkret går ind og påtaler den slags forhold, end et forslag til vedtagelse, der er så udsvævende og svært at finde ud af hvad egentlig indeholder som det, SF er medforslagsstiller til.
Morten Helveg Petersen (RV), 2006-04-18:
Vi har haft samråd, vi haft en grundig gennemgang af beretningen, vi har i det hele taget arbejdet med det her spørgsmål gennem længere tid.
Det forslag til vedtagelse, som hr. Thulesen Dahl så fremsætter, er sådan set noget, vi allerede har forholdt os til i Finansudvalget.
Det nye er, at det er statsministeren, der så skal ind og sige – hvilket han så har gjort i dag – at han ikke finder anledning til at gøre yderligere.
Det er jo i sig selv en meget, meget nyttig oplysning for Folketinget at få.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2006-04-18:
Man vil gerne have statsministeren ind i sagen.
Det har man så fået, og man har stillet en forespørgsel.
Statsministeren har et ansvar.
Det havde han i går, det har han i dag, og det har han i morgen.
Nu vil man så vedtage, at han har det!
Så skriver man i øvrigt i forslaget til vedtagelse, at det eneste kritiske i virkeligheden er, at man ikke har kunnet skabe ordnede forhold i Banedanmark, samt at der er givet mangelfulde oplysninger til Folketingets Finansudvalg.
Det er det kritiske, der står i det forslag til vedtagelse.
Over for det har vi nu et forslag til vedtagelse, hvor Folketinget påtaler, at der er ført utilstrækkeligt tilsyn med Banedanmark, at Folketinget i lighed med statsrevisorerne påtaler det skarpt.
I vores ligger der en decideret kritik, en udtrykt kritik af transportministeren og forvaltningen og tilsynet med Banedanmark.
I forslaget fra den opposition, man skulle tro var lidt mere kras – den del af oppositionen, der virkelig ville gå til biddet – ligger der en konstatering af, at der ikke har været ordnede forhold, og at der har været mangelfulde oplysninger.
Men ikke nogen kritik af det, bare at det gør, at statsministeren må påtage sig et ansvar.
Det er svært helt at finde ud af, hvad man har fået strikket sammen, men det tyder på et kompromis af de store.
Ole Sohn (SF), 2006-04-18:
Det er da dybt forunderligt.
Tror fru Gitte Lillelund Bech, at oppositionen har flertal i Folketinget og kan gennemføre eller vedtage, hvad den har lyst til?
Så er vi godt nok langt ude.
Det er flertallet, der gør det.
Vi påpeger, at der er en afgrundsdyb forskel mellem det moralkodeks, som statsministeren brugte, da statsministeren satte sig i statsministerstolen, og det, der lå bag den grundlovstale, der blev holdt i 2001.
Statsministeren er flygtet fra det, og det kan man gøre, når man har et flertal bag sig, og hvis flertallet accepterer det.
Derfor er nøglen til, hvad der skal ske med en minister, hos Dansk Folkeparti – og hos Dansk Folkeparti alene.
Nu konstaterer vi, at Dansk Folkeparti har ønsket at give meget lang snor, og at man kan godt sidde rigsrevisionsberetninger igennem flere år overhørig, uden at det skal have konsekvenser for den enkelte minister.
Det er jo også udtryk for, hvilken holdning Dansk Folkeparti har til at springe op som en løve og falde ned som et lam.
Morten Helveg Petersen (RV), 2006-04-18:
Nu har vi desværre ikke et flertal, der kan få den her vedtagelse igennem, fordi Dansk Folkeparti fremsætter sit eget forslag.
Det er jo helt fair.
Det er op til Dansk Folkeparti selv at vurdere det.
Men i og med, at vi ikke har flertal alene for vedtagelsen, er det da også lidt svært at skulle gætte på, hvad det så præcis er, statsministeren skulle foretage sig.
Vores pointe har været at få statsministeren ind i diskussionen, fordi vi nu gennem et års tid i Folketingets Finansudvalg har behandlet den her sag og fundet den så alvorlig, at det også er på sin plads, at den kommer i Folketingssalen, hvor vi får statsministerens besvarelse.
Statsministeren kan jo tage en række instrumenter i anvendelse.
Det er op til statsministeren selv.
Det, der sådan set har været vores ærinde med hele forespørgslen i dag, er at sige, at efter et langt forløb i Finansudvalget, hvor der er blevet afgivet mangelfulde oplysninger, er det på tide, at statsministeren kommer ind og begynder at begrunde og forklare, om det er udtryk for en generel holdning i regeringen.
Det er begrundelsen for, at vi også stiler forespørgslen til statsministeren.
Ellers kunne det jo være håndteret på alle mulige andre leder og kanter.
Gitte Lillelund Bech (V), 2006-04-18:
Når hr. Morten Helveg Petersen nu gentagne gange er blevet gjort opmærksom på, at statsministeren faktisk har svaret på forespørgslen, og at han ikke agter at foretage sig yderligere, så vil jeg spørge hr. Morten Helveg Petersen om, hvordan det så kan være, at man rent faktisk fremsætter et forslag som dette.
Er hr. Morten Helveg Petersen så tilfreds med, at statsministeren ikke agter at foretage sig yderligere?
Der må ligge et eller andet i det her med, hvad man vil have statsministeren til at gøre, for statsministeren har jo meget, meget klart svaret, at statsministeren ikke agter at foretage sig yderligere.
Morten Helveg Petersen (RV), 2006-04-18:
Her er det interessante jo netop, at det er op til statsministeren.
Gitte Lillelund Bech (V), 2006-04-18:
Hvad er det for et ansvar, og hvad er det for nogle konsekvenser, som statsministeren skal drage i henhold til i hvert fald hr. Morten Helveg Petersens forståelse af forslaget til vedtagelse?
Henriette Kjær (KF), 2006-04-18:
Nu er det sådan, at hr. Klaus Hækkerup havde et helt konkret spørgsmål, men jeg tager det da fuldstændig for givet, at man følger forvaltningsloven, også i Transport- og Energiministeriet.
Det behøver man ikke at skrive, men hvis man vil noget ud over det, have ekstra orientering eller andet, er det da relevant at tage med i et forslag til vedtagelse.
Morten Helveg Petersen (RV), 2006-04-18:
Det er også for sådan at hæfte mig lidt ved det der udtryk med mudderkastning, for jeg synes faktisk ikke, at det er det, der er tilfældet i dag, når der citeres fra et meget sobert stykke arbejde.
Så jeg forstår heller ikke helt ordførerens ordvalg i den sammenhæng, for jeg synes faktisk ikke, at det er det, det er udtryk for.
Så synes jeg, at jeg hørte ordføreren sige, at man i forslaget til vedtagelse burde skrive ned, hvad Folketinget forventer af oplysninger.
Det ved jeg ikke om var alvorligt ment, for det, vi strides om her eller er uenige om eller har til diskussion i dag, er jo en begrundet forventning om, at de oplysninger, som vi modtager i Folketinget – det være sig i Finansudvalget og i alle andre udvalg – er korrekte oplysninger.
Jeg går ikke ud fra, at fru Henriette Kjær alvorligt mener, at det skulle være nødvendigt for Folketinget at bede regeringen om at sikre, at oplysninger er korrekte, når de kommer til Folketinget.
Henriette Kjær (KF), 2006-04-18:
Det kan vi slet ikke være uenige om.
Når jeg muligvis ikke har præciseret det, er det, fordi jeg tager det som en selvfølge, at sådan skal det være.
Det mener jeg så også, at jeg har sagt, men jeg vil gerne sige det igen, så det kommer til referat.
Men jeg håber også, at vi kan blive enige om, at der skal komme noget godt ud af det.
Man skal også lære af den kritik, man får, ellers er det ufrugtbart.
Vi kan godt bruge den her forespørgsel på at diskutere kritikken og gå ned i detaljer af den og gøre det helt klart, at den er forstået, men jeg synes også, det er vigtigt at sige, at vi skal videre.
Vi skal have Banedanmark til at fungere, for det er det, det hele går ud på.
Der har været nogle problemer, så Banedanmark ikke har kørt så godt, som det er ønskeligt.
Det er gået ud over passagerne, det er gået ud over samfundsøkonomien, det er et stort problem.