Birthe Rønn Hornbech (V), 2003-05-27:
Jeg skal meddele, at Venstre stemmer for de af justitsministeren stillede ændringsforslag.
Jeg vil derudover godt gøre nogle bemærkninger om forløbet af udvalgsarbejdet og den kritik, der har været rejst i offentligheden af den såkaldte rockerlov.
Der er nogle, der har den opfattelse, at hvis man ikke retter ind efter kritikken, er det, fordi man ikke har lyttet.
Det er naturligvis ikke en korrekt forståelse, og jeg kan love, at vi i Venstre i Retsudvalget har lyttet meget til den kritik, der har været fremført, og det fremgår også, at det er der flere andre partier der har gjort.
Det har vakt meget stor kritik.
Man skulle næsten tro, at der nu ingen retssikkerhed er tilbage i Danmark.
Som sagt, vi har lyttet, og jeg har specielt lyttet meget til den kritik, men jeg må sige, at jeg synes, den på flere områder er skudt over målet.
Det er jo fuldstændig rigtigt, at indførelsen af civile agenter er noget nyt.
Det bryder med nogle principper, men det må også samtidig siges, at der altså ikke er tale om, at gud og hvermand nu bare kan blive civil agent, og så bliver det det, der skal bære en efterforskning.
Det er meget vigtigt, som det også fremgår af betænkningsbidraget, at få sagt, at civile agenter kan anvendes i meget få tilfælde til en meget beskeden indsats, og at det er under domstolskontrol. Jeg har hørt en dommer give udtryk for, at nu ville man bruge useriøse beviser i retten, men dertil er at svare og sende tilbage til den pågældende dommer, at det bestemmer domstolene, for der rokkes ikke ved princippet om fri bevisbedømmelse.
I det omfang, hvor en civil agent skulle udgøre et selvstændigt bevis, hvilket jeg altså tror bliver sjældent, er det jo op til domstolen at vurdere, om beviset kan holde, og kan det ikke det, må en domstol naturligvis se bort fra det bevis.
Deri er intet nyt; vi har fortsat fri bevisbedømmelse.
Det gælder i øvrigt for en del af kritikken, at det er, som om man kører nogle gamle problemer op.
Vi fik en henvendelse fra nogle advokater, der gjorde opmærksom på, at det var vanskeligt at definere, hvad en sag er, men det har det sådan set altid været.
Det er der ikke noget nyt i.
Det er klart, at det andet hovedpunkt, som har vakt interesse, er naturligvis spørgsmålet om, at advokaterne kan unddrages den fulde aktindsigt.
mest lydhør over for at lytte til kritikken
Men igen, jeg synes, at den har skudt over målet, og jeg kan ikke fuldt ud dele kritikken, men det har altså ført til et ændringsforslag, netop fordi vi har lyttet til kritikken.
Jeg spurgte her ved førstebehandlingen ud i samfundet, om jeg så må sige, om det virkelig var rigtigt, at dommerne mente, at de godt ville have nogle oplysninger, som forsvareren ikke fik.
Jeg mener, at jeg spurgte så klart, så når dommerne ikke er kommet løbende og har sagt, at de mente noget andet end det, de oprindelig sagde i deres høringssvar, må det være, fordi de er indforstået med, at de skal behandle oplysninger, som forsvareren ikke har. Sådan er det så blevet.
Vi har stillet et ændringsforslag om dette, og vi har yderligere styrket retssikkerheden ved at sige, at den dommer, der skal træffe en sådan afgørelse om, at en forsvarer skal holdes uden for nogle oplysninger, hvorimod dommeren altså kan få dem, kan ikke være dommer ved domsforhandlingen.
Det burde imødekomme det meste af kritikken inden for dette spørgsmål.
Vi er så ikke helt færdige, idet vi er enige om i Retsudvalget at bede om at få sagen tilbage mellem anden- og tredjebehandlingen.
Der har jo været navngivne dommere, der har skrevet artikler og ladet sig interviewe i avisen.
Vi synes, det var rimeligt, at vi prøvede at udspørge om, hvad denne kritik førte til, om der var nogle alternativer for de pågældende.
Det har altså medført, at Dommerforeningen velvilligst har stillet sig til rådighed i morgen, hvor vi i Retsudvalget vil udspørge Dommerforeningen, og det ser vi selvfølgelig frem til.
Den kritik, der har været, har jo også drejet sig om dette, at justitsministeren nedsatte en hurtigt arbejdende arbejdsgruppe og ikke en hel kommission.
Det er rigtigt, at det var en ensidig sammensætning af den gruppe og det var bestillingsarbejde.
Men hvis ikke folkevalgte skulle have lov til at bestille det politiske arbejde, de ønsker ført ud i livet, hvad skulle vi så med folkestyret?
Det er jo præcis det, der er sket.
Sådan noget som civile agenter har Venstre og De Konservative fremsat forslag om flere gange inden for de sidste 10 år.
Skulle vi så ikke have lov at gennemføre det, når der endelig er flertal for det?
Det er baggrunden for, at vi foretrak en hurtigt arbejdende arbejdsgruppe frem for en langsomt arbejdende kommission.
Nu kan det så være interessant at få at vide: Hvad siger så Dommerforeningen, som ikke har været med?
Hvilke alternativer er der?
Det vil vi selvfølgelig lytte nøje til.
Jeg har bemærket, at begrebet lovsjusk heldigvis ikke har været fremført i denne debat.
Det ville også være aldeles usagligt.
For det er i hvert fald en af de ting, jeg for mit eget vedkommende har set grundigt på.
Jeg ved også, at Justitsministeriets embedsmænd er gået meget grundigt igennem høringssvarene for at se, om der i høringssvarene var nogle tekniske indvendinger, som burde ændres.
Kritikken er gået på en retspolitisk uenighed, og den er naturligvis helt legitim, men så er det selvfølgelig også legitimt for et regeringsparti at sige: Vi deler altså ikke kritikken til fulde, vi lytter til jer, vi præciserer nogle ting og håber dermed også, at der er nogle misforståelser, der er bragt ud af verden, men vi kan altså ikke følge hele kritikken, fordi vi har et andet retspolitisk udgangspunkt.