runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
René Skau Johansen (S), 1998-11-25:
Dette lovforslag gør ordningen om statsgaranti til forsøgsbyggeri permanent.
Ved den sidste behandling her i Folketinget af ordningen blev den forlænget med 2 år.
Det blev dengang vedtaget med Socialdemokratiets støtte, og vi støtter også lovforslaget her.
Siden starten har By- og Boligministeriet konstateret en stigende interesse for og søgelyst til de 15 mio. kr., der er afsat til området.
Man må konstatere, at der efter en lidt sløj start nu er skabt opmærksomhed om ordningen og en pæn søgning af midlerne.
Uden en garanti har det i praksis vist sig, at banker og låneinstitutter har været tilbageholdende med at give tilsagn om lån, og som enhver kan sige sig selv: Ingen lån betyder intet forsøgsbyggeri, og det vil være endda meget ærgerligt.
De enkelte projekter, som jeg kender til er blevet til noget på grund af statsgarantien, er meget nyttige og gør en forskel, og i de tilfælde har en garanti været helt nødvendig for at gennemføre dem.
Der sker for lidt nyudvikling og forskning inden for det private boligbyggeri.
Jeg vil her kort nævne nogle af de områder, hvor det er vigtigt med fremtidsorienteret byggeri.
For det første er garantiordningen med til at inspirere til nytænkning inden for byggematerialer til gavn for miljøet, fordi garantiordningen gør det mere attraktivt for private at starte byggeprojekter, som anvender økologiske materialer.
Det er vigtigt, at vi tænker økologisk i forbindelse med den måde, vi lever og bor på.
På den måde hænger boligpolitik og miljøpolitik sammen.
Vi skal sikre en miljømæssig bæredygtig udvikling i byggesektoren.
For det andet fremmer statsgarantien nye byggeformer og materialer, som virker energi- og ressourcebesparende.
Hele byggesektoren betyder kolossalt meget, når det drejer sig om at spare på energi.
Vi har en langsigtet interesse i at udvikle nye energiformer, så forbruget af traditionelle forurenende energikilder som olie, gas og el bringes ned.
For det tredje giver forslaget også mulighed for, at Folketinget giver sit bidrag til byforskønnelse og nytænkning i forbindelse med arkitektur, indretning og boformer, og det er jo heller ikke så ringe endda.
Sammenfattende er der god grund til at gøre lånegarantien permanent, så nye initiativtagere kan arbejde på deres projekter i vished om, at økonomien er i orden.
Vi støtter lovforslaget.
Egil Møller (DF), 1998-11-25:
Lovforslaget fra by- og boligministeren går ud på, at den nuværende midlertidige ordning med statsgaranti til forskelligt forsøgsbyggeri gøres permanent.
Den midlertidige ordning har vist ganske tydeligt bevist, at det er begrænset med lysten til at søge disse midler. Det er Dansk Folkepartis opfattelse, at det er helt op til folk selv at afgøre, hvorledes de ønsker deres bolig opført, f.eks. i utraditionelle byggematerialer.
Når byggeriet herefter skal finansieres, må lånemarkedet selv afgøre, hvorledes et lån kan tilbydes.
Det skal staten holde sine fingre fra.
Vi kan i Dansk Folkeparti ikke støtte lovforslaget.
Da den konservative ordfører, hr. Jens Heimburger, ikke kan være til stede, har jeg lovet at gøre rede for Det Konservative Folkepartis stillingtagen til lovforslaget, og de kan ikke støtte lovforslaget.
Annie Lunde Hansen (CD), 1998-11-25:
Dette lovforslag indebærer i bund og grund en permanent videreførsel af den midlertidige garantimodel, der har været anvendt siden lovens vedtagelse i 1993.
Lovens formål, nemlig at give mulighed for etablering af alternative byggeformer, der tilgodeser økologiske, energimæssige og miljømæssige formål, er nemlig fortsat meget relevant.
Vi har i den forbindelse bemærket, at det ikke er hensigten, at forsøg med nye boformer skal være et selvstændigt forsøgstema, og det er vi ganske tilfredse med.
I CD er vi overbeviste om, at denne i øvrigt ret beskedne garantiordning er nødvendig. Hvis den ikke var der, ville det formodentlig afholde nogle fra at give lånetilsagn til forsøgsbyggeri, og det ville gå ud over udviklingen på området.
Det er selvfølgelig nødvendigt, at der opstilles nogle klare kriterier for, hvilke former for byggeri der gives tilsagn til, og CD synes i denne forbindelse, at det er en styrke i lovforslaget, at man indfører et krav om medvirken af sagkyndig bistand.
Alt i alt er det altså et fornuftigt lovforslag, som vi i CD gerne vil støtte.
Som en lille slutbemærkning kunne man jo indføje, at det er betryggende i bemærkningerne at læse, at by- og boligministeren vil sørge for, at Hypotekbanken får lidt at beskæftige sig med.
Det får den jo tid til nu, eftersom Folketinget i går vedtog finansministerens lovforslag om at afvikle bankens virksomhed.
CD støtter lovforslaget.
Dorit Myltoft (RV), 1998-11-25:
Det viser, at vi politisk mener det alvorligt, når vi længe har talt for, at også byggeriet i Danmark skal være med til at løse miljøproblemer og gøre det muligt at leve op til mål om energibesparelse og fremme af økologiske elementer i byggeriet.
Line Barfod (EL), 1998-11-25:
Vi støtter også, at de nu bliver gjort til permanent lovgivning, og vi vil så godt opfordre til, at man gør lidt pr for ordningen, så der forhåbentlig er flere, der begynder at bruge den.
Vi mener, som flere andre ordførere også har været inde på, at der er stor brug for større bevillinger til økologisk forsøgsbyggeri, energi- og miljøforsvarligt forsøgsbyggeri.
Så har der været lidt fra borgerlig side om, at man burde kunne nøjes med realkreditlån, og at det ikke burde være nødvendigt med en statsgaranti.
Det kan vi da godt være enige i, men problemet er bare, at folk ikke kan få realkreditlånene, og derfor er det så nødvendigt med statsgarantien.
Men vi vil da godt opfordre til, at man samtidig prøver at presse realkreditinstitutterne til, at de gennemfører en bæredygtig udlånspolitik, så vi på sigt kan afvikle statsgarantiordningen.
Thorkild B. Fransgaard (FP), 1998-11-25:
Vor ordfører på området er desværre optaget af en anden forpligtelse og kan ikke være til stede i salen, men jeg kan sige på Fremskridtspartiets vegne, at vi ikke kan støtte lovforslaget om at gøre loven permanent.
Fremskridtspartiet stemte af to grunde imod lovforslaget, da det blev vedtaget.
Vi mente ikke, at det ville komme til at virke, og i det hele taget kan vi ikke støtte et lovforslag om støtte til erhvervsbyggeri eller andet, da vi mener, det er meget konkurrenceforvridende.
Det har jo også vist sig, siden loven blev vedtaget, at den ikke har været en succes.
Det fremgår jo tydeligt af bemærkningerne til lovforslaget, at over 3 år, 1994, 1995 og 1996, er der kun givet tilsagn om støtte på knap 3 mio. kr. og i 1997 1,3 mio. kr.
Det er så lille et beløb, at man må sige, at der ikke er interesse for det her.
Fremskridtspartiet er af den opfattelse, at selv om man har vedtaget en lov herinde, skal man ophæve den i stedet for at gøre den permanent, når det viser sig, at den ikke fungerer og ikke har været en succes.
Vi kan ikke støtte lovforslaget, da vi ikke mener, at det er til gavn for andre end dem, der administrerer det.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 1998-11-25:
Man kan stille det overordnede spørgsmål: Er der brug for noget forsøgsbyggeri, hvor man prøver på at gå nye veje, at inddrage miljøperspektivet og andre fremadrettede perspektiver?
Der mener jeg svaret er ja.
Så kan man stille det næste spørgsmål: Er det så muligt
at få sådan nogle visionære, ekstraordinære projekter finansieret fuldt ud ad sædvanlig vej?
Ja, efter den korte beskrivelse, jeg har prøvet at give her, mener jeg, det er en klog og rigtig fremgangsmåde, som by- og boligministeren har foreslået.
Vi tilslutter os den.
Pernille Frahm (SF), 1998-11-25:
Men det kan vi derimod i SF.
Vi synes, der er et behov for, at der bliver mulighed for forsøgsbyggeri, og hvis ikke ordningen er blevet brugt fuldt ud, kunne det måske skyldes, at der er for lidt opmærksomhed om den.
Man kunne jo så på et tidspunkt undersøge, om der er brug for at lave lidt mere pr for ordningen, måske gøre den mere synlig. Vi vil i hvert fald støtte lovforslaget.
Jytte Andersen (S), 1998-11-25:
Jeg vil gerne takke de partier, som har givet tilslutning til lovforslaget, takke SF, Centrum-Demokraterne, Det Radikale Venstre, Enhedslisten og til slut også Kristeligt Folkeparti.
Jeg synes, det er rart, at der er partier i Folketinget, som gerne vil være med til at understøtte en helt nødvendig udvikling i byggeriet, nye boformer, energibevidsthed, økologibevidsthed osv.
Jeg synes faktisk, det er dejligt, at der er så mange partier, som tilslutter sig lovforslagets intentioner.
Hvis man ser på, hvad der foregår på et andet område, som partiet Venstre jo er meget optaget af, nemlig landbruget, så sker der jo ikke ret meget inden for landbrugsområdet, medmindre det er understøttet af den ene og den anden garantiordning eller deciderede støtteordning.
Her taler man altså ikke så meget om den type forvaltning af liberalisme, som man taler om, når det er inden for andre områder end lige præcis landbruget.
Dette blot til en konstatering af, at man kan forvalte liberalisme på mange forskellige måder.
Der tror jeg altid, det vil være sådan med nye ordninger, at de skal have noget tid til at løbe sig i gang.
Jeg er lige blevet gjort bekendt med, at hvis vi tager den brug, der har været gjort af ordningen, så er det, hvis denne uges tilsagn kommer med, knap 8 mio. kr.; 7,8 mio. kr. helt nøjagtigt.
Det er jo ganske små bidrag til noget, som vi overordnet gerne vil have alle sammen, nemlig at vores byggeri bliver smukkere, mere energirigtigt, bæredygtigt, og så er der faktisk også den pointe i det her lovforslag, at det også kan være med til at understøtte udvikling af en god og fornuftig bypolitik. Så det er både byggepolitik, boligpolitik og bypolitik, vi taler om med det her lille, beskedne forslag, men som absolut er en forudsætning for, at noget af det spændende byggeri kommer i gang, og som faktisk også kan være med til at præge byggeriområdet som helhed, der i hvert fald for mig at se har brug for at blive understøttet i en produktudvikling, både når det drejer sig om kvalitet, effektivitet og priser.
Thorkild B. Fransgaard (FP), 1998-11-25:
Boligministeren nævnte, at når det drejede sig om støtte inden for landbruget, var der ingen grænser for, hvad den borgerlige side ville være med til.
Jeg vil bare lige minde boligministeren om, at landbruget ingen støtte modtager.
Det modtager kompensation for at producere fødevarer til under produktionsprisen, så vi får nogle billigere fødevarer.
Jeg kan godt høre, det giver almindelig latter rundt omkring, men det er de faktiske forhold.
Landbruget ville meget hellere være fri for overhovedet at få nogen kompensation, således at de, der købte fødevarerne, betalte den fulde pris.
Jytte Andersen (S), 1998-11-25:
Jeg tror altså ikke, det holder ret mange steder at hævde, at landbruget ikke fra tid til anden får en vis form
for støtte, senest i det natlige forlig her, hvor der jo sådan set også er givet opbakning til, at landbruget skulle have nogle støtteordninger, konsulentordninger osv., og man kunne nævne mange andre.
Så kan man kalde det det ene og det andet, det er strengt taget ligegyldigt, om det er tilskud, garantirammer osv., for det er alt sammen noget, hvor samfundet støtter erhvervet.
Det, som jeg sagde til fru Gyda Kongsted, var, at der her altså er tale om en meget beskeden støtteramme til et erhverv, som vi gerne vil have skal agere mere samfundsbevidst ved at igangsætte nogle nye typer byggerier, som kan anspore byggeriet som helhed.
Det er i hvert fald sådan, at der ikke skal ske ret meget nyt - hvad enten det nu er, om det skal være salmonellafrit, eller det skal være det ene eller det andet -frit - før landbruget stiller op og vil have noget ved kasse 1, f.eks. til nye produktioner.
Det synes jeg også er rigtigt at gøre, og jeg vil godt sige, at jeg ikke skyder på landbruget som sådant.
Jeg synes, det er rigtigt, at vi samfundsmæssigt understøtter bestemte udviklinger inden for forskellige erhverv, og vi er altså også med til at understøtte udviklingen inden for landbruget.
, at det da er en underlig måde at argumentere på, når man så ikke kan være med til at understøtte en udvikling inden for et andet erhverv, som måske ikke står ens hjerte så nær, som landbruget står Venstres hjerte nær.
Gyda Kongsted (V), 1998-11-25:
Der er bestemt stadig væk ikke noget paradoks i det liberale syn på tilværelsen, som vi har, men det går på noget med konkurrencen og det konkurrenceforvridende.
Beløbet er så lille, og, som jeg nævnte i min tale, har det jo ikke været en succes indtil nu, så der er ligesom ikke en god grund til at gøre det permanent, og det er så udgangspunktet.
Jytte Andersen (S), 1998-11-25:
Nu er det lige præcis vigtigt at gøre det permanent.
Det, vi jo kan konstatere nu,
er altså, at der langsomt, men sikkert, udvikler sig nogle aktører - bygherrer, investorer - som gerne vil være med til at produktudvikle byggeriet, og det er sådan set på den baggrund, vi siger, at godt nok er det en beskeden ramme, men der skal være et sikkerhedsnet også under dem, der tør noget andet, så de kan få en finansiering hjem.
Det er faktisk et ganske væsentligt bidrag til måske lige præcis at anspore bygge- og anlægsområdet til den samfundsbevidsthed, der skal til for at sikre bæredygtigheden, for at sikre energien og så også være med til at skabe nogle nye boformer.
Det er jo meget oppe i tiden, at man gerne vil leve på en lidt anden måde, livsstilen forandrer sig, og byggeriet er en langsomt omdrejelig maskine.
Derfor altså dette lille input, dette lille indspark.
På den baggrund synes jeg, det er lidt ærgerligt, at Venstre - og tilsyneladende også De Konservative - ikke vil være med.
Gyda Kongsted (V), 1998-11-25:
Det er bare en kort kommentar om paradokset i, at Venstre måske har et forskelligt liberalt syn på tilværelsen alt afhængig af, om det drejer sig om boligpolitik eller landbrugspolitik.
Da den midlertidige lov blev vedtaget i Folketinget i 1997, stemte Venstre imod loven med den begrundelse, at såfremt et forsøgsbyggeri i sig selv er noget værd, vil det blive bygget også uden statsgaranti. Venstre mener som det liberale parti, det er, at man ikke kan fremhæve ét byggeri frem for et andet byggeri. Venstre er fortsat af den mening, at al form for statsstøtte og -garanti er konkurrenceforvridende, og det er noget, vi ikke kan støtte.
Der ligger gode intentioner i lovforslaget såsom forsøg af ren byggeteknisk art og forsøg med nye boformer
, hvad der så mere specifikt måtte ligge i dette er lidt uklart, men det kan da ikke være en offentlig opgave.
Det må da være den individuelle bygherres ansvar og interesse, som man i dag vel mere må betragte som et væsentligt konkurrenceparameter i fremtidens byggeri, og det ønsker Venstre ikke at skævvride via lovgivningen. Man kan da heller ikke sige, at ordningen indtil nu har været særlig succesrig.
I ordningens første tre år, 1994 til 1996, blev der stillet garanti for i alt 3 mio. kr.
I 1997 blev der stillet garanti for i alt 1,3 mio, i 1998 har by- og boligministeren indtil nu efter det oplyste stillet garanti for i alt 2,5 mio. kr. Det skal bemærkes, at der indtil i dag ikke er blevet udbetalt beløb i forbindelse med de stillede garantier.
Så hvor stor nødvendigheden egentlig er, er et åbent spørgsmål.
I bemærkningerne til lovforslaget står der intet nævnt om, hvor meget det egentlig har kostet at administrere den nuværende midlertidige lov på området.
Det kunne da være interessant at høre, hvorledes administrationsomkostningerne står i forhold til de stillede garantibeløb på i alt 6,5 mio. kr. i perioden 1994-98.
Det kunne da også være interessant mere specifikt at høre indholdet af den af by- og boligministeren i bemærkningerne omtalte evaluering.
Venstre har intet imod energibesparende og økologiske elementer i et byggeri, tværtimod, men vi mener ikke, at det argument, at det skulle være vanskeligt at finansiere sådanne tiltag, holder.
Venstre er derimod overbevist om, at det fremover vil blive en mere og mere påtrængende efterspørgselsparameter i det danske byggeri.
Hvor mange år kan man egentlig kalde et byggeri for et forsøgsbyggeri?
Der er nu gået fire år, og nu vil man så gøre det permanent.
Det nye i lovforslaget er nye boformer, og det kan da ikke give problemer med realkreditinstitutfinansiering m.v. Herudover bliver der som noget nyt stillet krav om sagkyndig bistand ved udarbejdelse af projektplanerne.
Det kan da heller ikke give problemer med realkreditinstitutfinansiering m.v. Venstre kan derfor ikke finde et eneste nyt argument, der skulle give grundlag for at gøre den tidligere midlertidige ordning til en permanent offentlig statsgaranti for lån til forsøgsbyggeri og kan derfor ikke støtte lovforslaget.
Søren Kolstrup (EL), 1998-11-25:
Også jeg bemærkede, at den socialdemokratiske ordfører op til flere gange anvendte ordene bæredygtig udvikling, og det er jo sød musik i Enhedslistens ører.
Og dernæst omtalte den socialdemokratiske ordfører nødvendigheden af en ny strukturudvikling.
Så vidt jeg kan se, kræver det nogle ekstraordinære initiativer herfra, og det vil jeg gerne høre en kommentar til.
Line Barfod (EL), 1998-11-25:
Da vores ordfører på området ikke kan være til stede, skal jeg læse hans tale op.
To linjer står over for hinanden: Vi kan enten fortsætte med industrifiskeriet - et fiskeri, der leverer fiskemel og fiskeolie til dyrefoder - nedlæggelse af havne, endegyldige drab på det lokale marked, færre arbejdspladser, mindre livskvalitet, eller vi kan vælge i stedet at fastholde vores lokalsamfund, de mindre havne, ja måske oven i købet genåbne nye, satse på konsumfisk og satse på, at fiskene er ude hos forbrugerne inden 24 timer.
Fiskene skal ikke fanges af både med stor kapacitet, med stor kapital bundet, med få aktive fiskere, med mange ansatte og få selvejerfiskere, med stort energiforbrug til 1 kr. pr. liter diesel pr. kg fanget fisk på grund af skattefritagelse, med dårlig kvalitet fisk, fordi de er gamle og mast under tonsvis af andre fisk - et system, som er så molboagtigt reguleret, at mange fiskere som en naturlig reaktion på tåbelighederne mister deres moral. Derimod skal den årlige mængde fisk, som vi har fået tildelt at fiske i Danmark af fiskeribiologer og EU, fiskes hen over året, reguleret af havdage, som den enkelte båd må fiske, eller ved kvoter pr. båd, som eventuelt kan omsættes, hvis kvoten ikke lige kan opfiskes på det givne tidspunkt.
Vi skal fremme bådtyper og redskabstyper, som anvender mindre energi.
De mindre energikrævende redskabstyper er samtidig generelt mere skånsomme over for havbunden, over for de fisk, som fanges, og over for de fisk, som slipper uden om at blive fanget.
Bomtrawl har kæder, som slår de fisk, der når at slippe væk.
Disse både har ikke så stor kapacitet, at de skal sejle
rundt i en uge, men kan nøjes med en dag eller to.
Det giver friskere fisk.
Ved at gøre fiskerimetoderne mere ekstensive og ved at regulere med havdage pr. båd bliver presset på fiskeribestandene langt mindre, og prisen pr. kilo fisk, som så vil være af en langt højere kvalitet, bliver højere.
Kapitalkravet og forrentningen bliver mindre, så en mindre omsætning bliver mere økonomisk bæredygtig.
Presset på kvoteloftet bliver mindre, også fordi fiskeren kan administrere sine tildelte havdage selv.
Kun derved kan man komme det udsmid til livs, som øder halvdelen af fangsten bort.
Samtidig er dette opskriften på at aflive handelen med sorte fisk, et problem, som ellers i den nuværende situation, hvor kvoterne fiskes så hurtigt op og kravene til forrentning af bådene er så store, kun vil kunne klares ved at mandsopdække fiskerne.
En mærkningsordning, der mærker et bæredygtigt fiskeri, kan bidrage til en positiv udvikling, en mærkningsordning, der fremmer decentralisering, og hvor man aldrig møder en pighvar med grå gæller, tågede øjne og slimlaget hængende i størknede kager, og som af levnedsmiddelkontrollen erklæres uegnet til menneskeføde.
Jens Kirk (V), 1998-11-25:
Det er til Kristeligt Folkepartis ordfører.
Jeg vil gerne spørge, om ordføreren ikke er klar over, at der daglig går transport fra de små indlandshavne tværs over Jylland til København, og at vi har fisken inden middag, så man kan få de friske fisk her.
Jeg tror, ordføreren læser de forkerte aviser.
Prøv at læse lidt i Fiskeritidende, og så kunne man da også åbne for tv somme tider.
Dér kan man da se visse reklamer for fiskeprodukter.
Lene Espersen (KF), 1998-11-25:
Det er sådan lidt i samme boldgade til hr. Ole M. Nielsen, for det kan da godt være, at der er nogle, som synes, det er lidt flabet, nu da jeg er bysbarn fra Hirtshals, at jeg reklamerer for frisk fisk fra Hirtshals.
Det kunne såmænd lige så godt være fra Thyborøn eller fra andre gode steder.
Der er masser af frisk fisk at få, og jeg synes, det er forkert at hoppe med på den her vogn med, at der nærmest ikke er andet end rådne fisk til forbrugerne.
Der er masser af frisk fisk, men det drejer sig altså også om at opdrage forbrugerne til, at de ikke altid behøver at tro, at alt skal købes i et supermarked.
, og mange af de steder kan man nemlig, som hr. Jens Kirk gør opmærksom på, få masser af frisk fisk, der er fanget og leveret ganske samme dag og solgt på fiskeauktion og så kørt med en bette lastbil herover til Sjælland, eller hvor det nu er, plus at man jo også kan få frisk fisk herovre. Så det er også et spørgsmål om at opdrage forbrugerne, og derfor er mit spørgsmål til hr. Ole M. Nielsen, om han ikke ved, at der faktisk er mulighed for at få masser af frisk fisk, det er bare et spørgsmål om, at forbrugerne får øje på det.
Ole M. Nielsen (KRF), 1998-11-25:
Det er muligt, at det er her, fiskeriets problem ligger, for det her er en fuldstændig urimelig debat.
Forbrugere skal ikke opdrages, forbrugere skal lokkes, og det gør man ved at præsentere produktet for dem lige nøjagtig dér, hvor de falder over det, i en flot kvalitet til den rigtige pris.
Det er den måde, man sælger varer på, og det har landbruget fundet ud af for mange år siden.
Jeg ved godt, at landmænd og fiskere er meget forskellige folkefærd, men det var bare lykkeligt, hvis fiskeriet kunne finde ud af det.
Altså, jeg bor i Vendsyssel, og jeg ved godt, hvor mange fiskebiler der kører helt til Sydeuropa med fisk, men det hjælper ikke noget, når man ikke kan få dem ude i butikkerne.
De skal ligge friske i butikkerne til kunderne, så de falder
over dem, og uden at der lugter af fisk i hele bilen, når de skal hjem med dem
Det ønsker vi ikke, selv om vi godt kan lide dem.
Der mangler altså simpelt hen en udvikling af omsætningsleddet, som man har i andre lande, og som fiskerne, når omsætningsleddet ikke selv kan finde ud det, måske burde fremme gennem deres organisationer.
Forbrugere skal lokkes, de skal ikke opdrages.
Christian H. Hansen (DF), 1998-11-25:
Jeg synes, det er nogle lidt hårde ord, hr. Ole M. Nielsen kommer med, fordi den kampagne, der har været i gang herhjemme, har jo netop været en kampagne, som skulle sørge for, at interessen for køb af fisk blev højnet, og det tror jeg også den er blevet. Så må jeg gøre hr. Ole M. Nielsen opmærksom på, at man ikke bare behøver ikke at gå rundt i et supermarked, man kunne også gå uden for supermarkedet.
Dér sker det faktisk ret tit, at der holder en fiskebus, og tænk sig, fiskebusserne kommer også dagligt ud i de små landsbyer,
så jeg kan give hr. Ole M. Nielsen mange gode adresser, hvor han kan købe frisk fisk over hele landet, også i de små landsbyer.