Steen Gade (SF), 2005-05-24:
Jeg vil starte med at svare ministeren, der spurgte, hvorfor det firma, som kan producere til medicinindustrien, ikke selv har meldt sig.
Det har faktisk selv meldt sig, og jeg står her med en pressemeddelelse fra den 19. maj i år, hvori direktøren forklarer, hvorfor de ikke har meldt det her tydeligere ud i den danske debat.
Han siger, og jeg citerer fra pressemeddelelsen: Vi er måske gået for stille med dørene herhjemme af frygt for at få den stærke pvc-industri imod os, siger MELITEKs administrerende direktør, Kim Laursen.
Vi kan da konstatere, at i vores nabolande som f.eks. Sverige og Tyskland har flere store medieproducenter i lang tid været meget mere fokuserende på at finde alternativer til pvc-produkter med ftalater.
Vi er stolte af, at flere og flere sygehusartikler på f.eks. de svenske hospitaler er produceret fra vores materialer, fortsætter Kim Laursen.
Og så siger han, at det er kendt, at medicoindustrien er underlagt strenge regulativer og dermed bliver ganske konservativ i forhold til innovation, og at vi må konstatere, at det næsten er blevet en sovepude for mange producenter og indkøbere af hospitalsudstyr.
Dermed synes jeg jo, der er givet en god indledning til nogle af diskussionerne her.
Da der for nogen tid siden var en debat i medierne om det her, hørte jeg godt i radioen den udtalelse, som miljøministeren også hørte fra en overlæge, og jeg fik sådan set det tip, at der fandtes et dansk firma, der producerede det her.
Jeg kunne ikke finde det, men så fandt vi det forleden dag i en information fra netværket Key to Green, som brugte det her som eksempel på innovation af ny teknologi, der også kunne kombineres med dansk produktion og dansk eksport.
Når Sundhedsministeriet går så langsomt til sagen – det har jo sådan set heller ikke selv sat den undersøgelse i gang, det er på baggrund af en henvendelse fra mig – så tror jeg altså, der er et eller andet galt, at man ikke har nok koordinering og nok forståelse i hvert fald i hele administrationen, altså jeg mener uden for Miljøministeriet.
Må jeg sige om et par af de ting, der er i forslaget her.
Med hensyn til afgifter: Jeg vil gerne støtte, at vi fik sådan en redegørelse om, hvordan vi kunne bruge afgifterne oven i købet bedre end i dag.
Jeg forstod, at ministeren vil lave en undersøgelse af, om de virker.
Hvorfor kan man så ikke lave en redegørelse om, hvordan vi kan få mere ud af det ved en fordobling?
Så vil jeg bruge pengene ikke til skattelettelser, men til de gode formål, der er nævnt her: øget forbrug af information og flere penge til miljøkontrollen, som faktisk trænger til flere penge.
Jeg synes, at det var fornuftigt at lave en plan for afvikling af ftalater og andre hormonforstyrrende stoffer i kosmetik, hudplejeprodukter, hygiejneprodukter og parfume, men jeg forstod miljøministeren i retning af, at det kan vi måske forvente til efteråret.
Det vil jeg i hvert fald appellere til.
Så skal det hele kombineres med en stærk international indsats.
Det er vi enige i.
Jeg værdsætter også, at regeringen har prioriteret at sende eksperter til Bruxelles i den her sag, det er faktisk vigtigt, men det hindrer os jo ikke i at kunne gøre noget selv og faktisk også gå foran, f.eks. ved afgiftsinstrumenter og ved en række andre instrumenter.
Det kreperlige ved det, hvis jeg må bruge det udtryk, er jo så, at vi ikke engang sørger for at udnytte de fordele, vi får, når der er nogle, der faktisk producerer det.
De skal så sælge det til andre lande end Danmark, fordi andre lande er lidt mere aktive med hensyn til at få sat den politiske dagsorden og få den fulgt op.