runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Aage Frandsen (SF), 2003-01-21:
Jeg kan forstå, at hr. Jens Rohde ikke bryder sig om at diskutere, hvornår ens værdighed som minister falder under en grænse, hvor en statsminister, hvis ikke ministeren selv finder ud af det, måske må kigge på vedkommendes omstillingsevne og omstillingsparathed med henblik på fremtiden. Jeg må nok konstatere, at i forhold til den praksis, der har været, og socialdemokratiske regeringer har tidligere været udsat for en minister, som viste sig måske ikke lige kunne leve op til den, så er grænsen faldet.
Det mener jeg man er nødt til at sige, og jeg synes, at Venstre må overveje, om det nu også er hensigtsmæssigt, for ét er selvfølgelig, at loven gælder for os alle sammen, men der skal være en særlig værdighed omkring en minister. Jeg forstår hr. Jens Rohde sådan, at nu skal alle regler overholdes, nu skal lovene overholdes.
Det vil sige, at hvis der sker en overtrædelse i overmorgen - det tror vi jo ikke på, fordi vi regner med, at det hele er i orden - så falder hammeren. Hvis det f.eks. viser sig, at det med de 70 ha slet ikke holder, og hvis man ikke kan komme under 70 ha regulært landbrug, så holder den ikke, og det vil sige, at så er der en ikkekorrekthed i det, der hidtil er beskrevet for befolkningen.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-01-21:
Jeg må konstatere, at der er sket en væsentlig forandring med hr. Thulesen Dahl fra dengang, vi havde en socialdemokratisk ledet regering, og så til i dag. Jeg erindrer jo, med hvilken nidkærhed, hr. Thulesen
at socialdemokratiske ministre ikke vildledte Folketinget, f.eks. i EU-debatterne.
Nu må man sige, at der gives mere snor til ministrene, nu kan de godt vildlede gentagne gange i en sag, uden at det får nogen videre konsekvenser. Jeg vil godt spørge hr. Thulesen Dahl, om hr. Thulesen Dahl virkelig tør tro på, at den redegørelse, der nu ligger, skulle være en fuldstændig dækkende beskrivelse af denne sag, når det nu f.eks. kommer frem i dag, efter at redegørelsen er givet, at finansministeren sandsynligvis på et falsk grundlag har skrevet under på en erklæring, der gjorde det muligt for ham at købe en gård.
Villy Søvndal (SF), 2003-01-21:
Det er altså bemærkelsesværdigt, så medgørligt et Dansk Folkeparti vi har med at gøre, når man tænker lidt tilbage i tiden, men lad det nu være.
Jeg var såmænd ikke så meget optaget af finansministerens personlige tegnebog.
Jeg er meget mere optaget af det forhold, at det er en meget dyr sag for et land at have en finansminister, der kommer så svag ud af det her forløb.
Det kan godt være, at finansministeren med støtte fra Dansk Folkeparti kan blive i nogen tid, og jeg kan godt forstå Dansk Folkepartis interesse i at holde hånden over en mand, der har været så lydhør over for Dansk Folkepartis ønsker, at selv Venstres og De Konservatives gruppemedlemmer har protesteret over, at der ikke var den samme lydhørhed over for regeringspartierne.
Det kan jeg godt forstå.
Jeg bebrejder ikke, at man gerne vil bevare et godt forhold til en nær ven og allieret.
Det er jo politisk forståeligt.
Men det, jeg synes er underligt, er, at man giver køb i forhold til grundlæggende principper om lov og orden, altså at regler skal overholdes af både stor og lille, og at man så afgørende bryder med tesen om, at Dansk Folkeparti skulle være den lille mands parti.
Thomas Adelskov (S), 2003-01-21:
Vedrørende spørgsmålet om vildledning af Folketinget eller ej kan jeg forstå, at Dansk Folkeparti er enig i, at ministeren fejlagtigt tager jordbrugskommissionen til indtægt for noget, de aldrig har udtalt sig om.
Det, der er afgørende for Dansk Folkeparti, er, at de mener, at finansministeren er for intelligent til, at han ville oversende sådan et svar, der var bevidst vildledning.
Men derfor er der jo - uanset det - tale om vildledning, uanset at Dansk Folkeparti åbenbart har større tillid til finansministerens evner og intelligens.
Men jeg vil også godt følge op på det, som hr. Ole Stavad har talt om.
Når man ser i redegørelsen, fylder spørgsmålet om køb af gård nr. 1 to sider og lidt til, køb af gård nr. 3 fylder en sides penge, men køb af gård nr. 2, der kræver uddannelsesattest, og der kræver, at man laver en direkte ansøgning til Jordbrugskommissionen for Vestsjællands Amt, fylder fire linjer og ét ord.
Og det er dér, hvor der, som man kan læse i dagens
Ekstra Bladet, er endnu et hul i finansministerens forklaringer.
Synes hr. Kristian Thulesen Dahl ikke, at det virker lidt mærkeligt, at der i forbindelse med købet af den anden gård kun står fire linjer og ét ord, når man så kan læse om det i Ekstra Bladet i dag?
Kristen Touborg (SF), 2003-01-21:
Jeg forstod hr. Thulesen Dahls svar til hr. Aage Frandsen sådan, at når hr. Thulesen Dahl siger, at ministeren var i god tro, skal det ikke tages som et udsagn om, at ministeren er ansvarsfri, men tværtimod, at ministeren har ansvar for den samlede redegørelse.
Er det korrekt forstået?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2003-01-21:
Først til hr. Martin Lidegaard: Jeg begynder at fornemme, hvad det er, hr. Martin Lidegaard er ude efter.
Det kommer sådan lidt frem i det, hr. Lidegaard siger, nemlig det her med, at det ikke er en vedtagelse, der har flertal uden om regeringen.
Det, der måske i virkeligheden er problemet for Det Radikale Venstre, er, at det er et flertal, der finder sted sammen med regeringspartierne.
Men jeg vil bare sige, at vi offentligt har gjort det klart for enhver, hvad det var, vi mente burde være indholdet af en vedtagelse i dag.
Og vi kan med tilfredshed konstatere, at der er et flertal, der bærer det igennem.
Det er det afgørende, at Folketinget over for finansministeren markerer sin kritik og markerer den på den måde, som vi har ment er rigtig. Så er det sådan set ikke afgørende for os, om det er uden om eller med regeringen, eller hvad det er.
Det afgørende er, at der er et flertal for det.
Og jeg synes, det ville klæde Det Radikale Venstre og andre også at stemme for den kritik, der ligger her.
Derfor kan jeg også med det samme sige til hr. Ole
Stavad, som jeg går ud fra - med den formulering, hr. Stavad bruger - også kan stemme for vedtagelsen: Det er jo fuldstændig rigtigt, at det, at vi udtrykker kritik, jo ikke er noget, man skal tage let som minister.
Jeg ville godt se den minister, som får et flertal i Folketinget imod sig, ved at der bliver udtrykt kritik, og så tager let på det.
Så skal han kende Dansk Folkeparti dårligt, hvis han tror, han kan gøre det.
Så til hr. Keld Albrechtsen, som siger det her med, at ministeren måske har underskrevet noget på et falsk grundlag, og om vi nu lægger låg på sagen: Jamen vi tror overhovedet ikke, vi kan lægge låg på nogen sag.
Der er en fri presse, som dyrker den her sag utrolig godt og dykker ned i hvert et hjørne.
Der er ikke nogen, der skal tro, at man i et samfund som det danske med sådan en sag som denne her kan lægge låg på sagen ved at vedtage et eller andet i Folketingssalen.
Så det har vi ingen illusioner om at man kan.
Hvis der er noget at komme efter, så vil man også komme efter det.
Hr. Ole Stavad er inde på det her med, at redegørelsen ikke afkræfter dokumentfalsk, ergo er der dokumentfalsk.
Det er ligesom det med, at mor Karen ikke kan flyve, ergo er hun en sten osv.
Det er lidt forunderligt at høre på.
Hvis hr. Ole Stavad bliver ved med at mene, at der er tale om dokumentfalsk, må man da få politiet til at undersøge det forhold.
Det er jo ikke Folketinget.
Jeg kan jo ikke stå og vurdere det forhold, det må jo være politiet, der efterforsker sådan nogle ting.
Ole Stavad (S), 2003-01-21:
Jeg kan konstatere, at med det svar, hr. Thulesen Dahl gav mig på mit sidste spørgsmål, har han ikke fundet noget som helst i redegørelsen, som vil kunne afkræfte, at finansministeren kan have begået dokumentfalsk.
Det synes jeg er en interessant oplysning fra en ordfører for et parti, som
er sammen med regeringen om vedtagelsen
Derfor må man vel også konstatere, at der er meget, der tyder på, at det her bliver sådan en midtvejsdebat i den her sag.
For er hr. Thulesen Dahl ikke enig i, at hvis der dukker nye ting op, så er det selv med den milde formulering, hr. Kristian Thulesen Dahl deltager i, et kraftigt gult kort til finansministeren?
Keld Albrechtsen (EL), 2003-01-21:
Hr. Kristian Thulesen Dahl mener ikke, at der kan ske nogen sammenligning med Rushdiesagen.
Jo, der er den fuldstændig samme ting med de to sager, at de begge to er dybt alvorlige for den pågældende minister.
Så bliver man noget forstemt, vil jeg sige, når man hører hr. Kristian Thulesen Dahls forsøg på ikke at besvare de spørgsmål, der bliver stillet.
Det ligner ham egentlig ikke.
Men vi bliver ved med at stille spørgsmål, bl.a. om det problem med, at ministeren måske på et falsk grundlag har underskrevet en tro og love-erklæring med henblik på at kunne købe en gård.
Så får jeg altså det indtryk, at det er hr. Thulesen Dahls mening - det må jeg så spørge hr. Thulesen Dahl om - at der nu skal lægges låg på den her sag, uanset at der bliver ved med at komme nye belastende forhold frem.
Martin Lidegaard (RV), 2003-01-21:
Hr. Kristian Thulesen Dahl forsøger at slå det hen, som om det er noget Christiansborg-sniksnak, hvorvidt man nu stemmer for den ene eller den anden vedtagelse.
Men vil hr. Kristian Thulesen Dahl dog ikke give mig ret i, at der er ret stor principiel forskel på, om man vælger at støtte en vedtagelse uden om regeringen med en stærk kritik for at slå fast, at nu er tålmodigheden ikke meget længere fra Folketingets side, eller om man vælger en langt mildere formulering sammen med regeringen?
Jeg mener, der er ret stor principiel forskel, og det tror jeg i og for sig også at størstedelen af befolkningen vil forstå der er.
Det er ikke bare et spørgsmål om Christiansborg-fnidderfnadder, det er et politisk valg.
Kan hr. Kristian Thulesen Dahl bekræfte, at Dansk Folkeparti ikke finder det kraftigt kritisabelt, at finansministeren har begået tre lovbrud?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2003-01-21:
Først til hr. Villy Søvndal: Jeg fastholder fuldstændig, at hr. Villy Søvndal er utrolig optaget af størrelsen af pengepungen, i forhold til hvilken kritik eller hvilken sanktion man i givet fald skulle lade det her medføre.
Jeg kan ikke høre det på anden måde, når jeg hører hr. Villy Søvndals talrige spørgsmål.
Sagen er jo, at Folketinget har besluttet - det kan man diskutere visdommen i - forskellige sanktioner, forskellige størrelser af sanktioner inden for forskellige regler.
Det kan godt være, at det ikke er særlig vist af Folketinget, at man har valgt sådan, men det har man altså gjort, og man har valgt, at et brud på det med bopælspligten medfører en skrivelse fra jordbrugskommissionen med et påbud om, at man skal overholde sin bopælspligt, og gør man det, så er det dét.
Så går vi videre for så vidt angår finansministeren, fordi han er finansminister, i forhold til det brud, han har gjort, og det har vi så redegjort for, hvorfor vi gør.
Det har ikke noget som helst at gøre med, at vi har kigget ned i lommen og set, hvor mange penge der ligger dér.
Det har noget
at gøre med, at overtrædelsens karakter gør, at vi mener, vi bør kritisere finansministerens overtrædelse af bopælspligten.
Så til hr. Thomas Adelskov: Jeg tror virkelig, man skal tro meget lidt om finansministeren, hvis man tror, at han ikke ville være klar over, at hvis han sendte et svar over med forsøg på bevidst vildledning om noget, der var så enkelt at få tjekket rigtigheden af, så var den gal.
Det ville simpelt hen være for enkelt og for nemt for Folketinget at få adviseret sig omkring det, og derfor tror vi ikke, at finansministeren ville tro, at Folketinget ikke kunne finde ud af det.
Så til hr. Aage Frandsen, som spørger, om ikke det er rigtigt, at det er finansministeren, der har ansvaret for redegørelsen
: Det er finansministeren, der har ansvaret for redegørelsen.
Finansministeren lader sig så betjene af en advokat for at få den lavet.
Det er finansministeren, der oversender redegørelsen til Folketinget, og derfor er det også finansministeren, vi kan henholde os til.
Vi kan ikke henholde os til en advokat, og det gælder naturligvis også i spørgsmålet om optælling.
Finansministeren vælger i forbindelse med berigtigelsen af handelen at henholde sig til en optælling foretaget på baggrund af historiske vurderinger.
Så skal man efterfølgende have en vurdering, altså en opmåling.
Aage Frandsen (SF), 2003-01-21:
Jeg vil godt vende tilbage til det, som står i redegørelsen nederst side 4, og som vi har været inde på før, om det der med, at finansministerens advokat har udtrykt sig. Jeg forstår det sådan, at hr. Kristian Thulesen Dahl er enig i, at uanset at finansministeren kan være i god tro, forstået på den måde at han ikke selv ved andet og ikke selv har undersøgt sagen, er det under alle omstændigheder finansministeren, der har ansvaret for hele redegørelsen.
Thomas Adelskov (S), 2003-01-21:
Nu kan jeg forstå på hr. Kristian Thulesen Dahls ordførertale
og også på hans senere indlæg, at Dansk Folkeparti ikke mente, at finansministeren i sine svar til Folketinget var kommet med vildledende oplysninger. Så skal jeg spørge hr. Thulesen Dahl: Hvordan mener hr. Thulesen Dahl så, at vi andre skal tolke det forhold, at da diskussionerne, også rejst af Dansk Folkeparti, om tilbagebetaling af hektarstøtte er på sit højeste, giver finansministeren et svar til Folketinget, hvori han tager Jordbrugskommissionen for Vestsjællands Amt til indtægt for, at de har vurderet, at han først har haft bopælspligtsproblemer fra den 1. november år 2000, og dermed lukker han sagen?
Mener hr. Thulesen Dahl ikke, at det er vildledende oplysninger til Folketinget?
Mener han ikke, at finansministeren dermed har misbrugt Jordbrugskommissionen for Vestsjællands Amt til at lukke en sag, hvor der ellers var god gang i debatten, og hvor Dansk Folkeparti jo også nu har konstateret her i salen i dag, at man var godt tilfreds med tilbagebetaling af de omkring 200.000 kr. i hektarstøtte?
Men hvis man på daværende tidspunkt havde fået det korrekte svar, at det har jordbrugskommissionen aldrig sagt, og er enig i, at datoen går helt tilbage til den 1. juli, var kravet så ikke blevet rejst om, at der skulle ske yderligere i den sag?
Villy Søvndal (SF), 2003-01-21:
Jeg skal takke hr. Thulesen Dahl for svaret.
Man må ikke bruge tilnavne ifølge Folketingets forretningsorden, for ellers ville det være nærliggende, synes jeg, at bruge noget med uld i mund efter de forskellige utrolig lange udredninger, hr. Thulesen Dahl kommer med.
Sagt til hr. Thulesen Dahl: Jeg har i intet af mine oplæg været optaget af finansministerens privatøkonomi.
Det interesserer mig sådan set ikke.
derimod, at et parti, der har lagt sig så fast på lov og orden-princippet, og et parti, der forfægter at være den lille mands parti, accepterer så vidt forskellige konsekvenser af at bryde reglerne. Er det virkelig kun i SF, at vi synes, det er fantastisk at opleve, at mennesker nederst i samfundet, der laver små ting, der ikke er i overensstemmelse med f.eks. sociallovgivningen, kommer igennem hele rouletten
, mens mennesker - uden at tage stilling til finansministerens økonomi - som formentlig ikke tilhører den dårligste del af samfundet, får lov til at slippe, i hvert fald hvis Dansk Folkeparti har brug for dem i sit politiske arbejde?
Det er dog en mærkelig retspolitisk opfattelse.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2003-01-21:
Både hr. Aage Frandsen og hr. Kristen Touborg er inde på det her med de 70 ha, altså 82 ha minus de 12,5 ha, som fremgår af redegørelsen.
Det, der jo fremgår af redegørelsen og dermed også er oplyst til Folketinget, er jo det, finansministeren har oversendt til Folketinget.
Så vil jeg altså ikke stå og gøre mig klogere end det, der fremgår.
Jeg har ikke været ude og måle noget som helst op, jeg har heller ikke bestilt nogen til det, det skal jeg
heller ikke.
Jeg skal forholde mig til det, der er lagt frem.
Statsministeren har taget den her redegørelse fra finansministeren til efterretning.
Vi noterer os, at den er oversendt.
Af den fremgår, at det ikke overstiger 70 ha.
Så er det det grundlag, vi nu kender og kan basere vores beslutning på.
Det er da klart, at hvis der kommer nye oplysninger frem, så forbeholder vi os ret til at vurdere på det grundlag.
Det har vi sagt hele tiden.
Hr. Keld Albrechtsen forsøger at sammenligne sagen med Rushdiesagen.
Det synes jeg simpelt hen ikke man kan.
Jeg synes, der er en væsentlig forskel i forhold til Rushdiesagen, det kan vi jo komme ind på videre.
Han nævner også det her med Ekstra Bladets oplysninger, hvilket hr. Ole Stavad også var inde på.
De kredser omkring spørgsmålet: Er der tale om dokumentfalsk?
Det kan Folketinget ikke vurdere, det må politiet da i givet fald vurdere.
Det er da ikke os, der skal sidde og vurdere, om der begås dokumentfalsk i en eller anden sammenhæng.
Hvis det er sådan, det bliver godtgjort, at der er tale om dokumentfalsk, så må vi vurdere på det grundlag.
Sådan må det da være.
Hr. Ole Stavad anerkender så, at vi tager stilling på det kendte grundlag.
Det er jo lige præcis det, vi gør, også i forhold til den oplysning, som hr. Ole Stavad viderebringer fra Ekstra Bladet i dag.
Kristen Touborg (SF), 2003-01-21:
Hr. Thulesen Dahl sagde i sit sidste svar: Finansministeren var i god tro omkring det med de 70 ha.
Jeg må sige, at det syntes jeg er utrolig overraskende.
Betyder det, at man kan betale sig til at få ret?
En advokat kan jo bestilles til at give sådanne oplysninger.
Det skal altså vurderes, om fradragsarealer kan trækkes fra det samlede areal eller ej.
Man kan ikke sidde på et kontor og beslutte, om de kan trækkes fra eller ikke kan trækkes fra.
Det er normalt ikke sådan, at advokater er uddannet til det.
Det skal man faktisk have en landinspektøruddannelse for.
Jeg kan selvfølgelig ikke vide, om den her advokat også er landinspektør.
Hvis det er tilfældet, så vil jeg sætte tonelejet lidt ned.
Men en landinspektør kunne altså have afklaret det her forhold, hvis man havde lavet en sådan undersøgelse med en landinspektør, men det har man jo ikke gjort endnu.
Jeg vil spørge hr. Thulesen Dahl, om ansvaret for resten af redegørelsen også er advokatens og ikke finansministerens.
Ole Stavad (S), 2003-01-21:
Man skal være forsigtig med at udtale sig på et hypotetisk grundlag.
Det er jo sådan set et rimeligt udgangspunkt.
Nu kunne jeg se, at hr. Thulesen Dahl lyttede intenst til den debat, der var imellem hr. Jens Rohde og mig, og derfor er det her jo ikke et hypotetisk spørgsmål.
Det er i dag klart oplyst i pressen, i Ekstra Bladet.
Som jeg har forstået det, er det vel at mærke en oplysning, der er afgørende for, om finansministeren kunne købe gård nummer to
Det er derfor, jeg har stillet spørgsmålet om, hvorvidt der er et dokumentfalskproblem.
Har hr. Thulesen Dahl fundet svaret på det spørgsmål i redegørelsen?
Keld Albrechtsen (EL), 2003-01-21:
Nu vil jeg minde hr. Thulesen Dahl om, at det der med, hvor kraftigt en vedtagelse er skrevet, jo ikke bare er noget christiansborgsk.
Hr. Kristian Thulesen Dahl kan jo nok huske, hvordan vi skrev den såkaldte Rushdiedagsorden, hvor vi gjorde det klart, at når der var tale om alvorlig kritik, var det dermed tilkendegivet, at så kunne statsministeren ikke bevæge sig længere, før han faldt.
Men det, der jo tilkendegives i regeringspartiernes og Dansk Folkepartis forslag til vedtagelse, er, at der er et godt stykke vej endnu, før Dansk Folkeparti har fået nok.
Det er det, man tilkendegiver ved at formulere sig på den måde.
Jeg vil gerne spørge hr. Kristian Thulesen Dahl: Hvad vil Dansk Folkeparti gøre ved det problem, at det så viser sig i dag, at vi kan stå i den situation, at finansministeren på et falsk grundlag har skrevet under på en blanket, måske har han givet afgørende forkerte oplysninger til myndighederne for at få lov til at købe en gård, således at købet af den gård i virkeligheden kan vise sig at være sket på et ulovligt grundlag?
Hvad vil Dansk Folkeparti gøre ved det problem?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2003-01-21:
Der er jo søgt om nogle dispensationer, men der er også givet nogle dispensationer.
Jeg hører i virkeligheden ikke andet, end at hr. Villy Søvndal fokuserer på, hvor mange penge finansministeren mon har.
Jeg må derfor konkludere, at hr. Villy Søvndal mener, at vi i Folketinget skal vurdere vores kritik på baggrund af, om en minister har få eller mange penge.
Det er ikke vores dagsorden.
Vi vurderer på baggrund af det, sagen indeholder, hvilken sanktion man normalt vil få for det, hvilken skærpende omstændighed det er, at man er minister, og hvad vi så mener skal gøres.
Der når vi frem til, at ud over det, der sker normalt i sådan en sag, ønsker vi også at tildele finansministeren en kritik for, at han ikke har overholdt sin bopælspligt. Så siger hr. Martin Lidegaard, at der jo er forskel på vedtagelserne, og at vi stryger finansministeren med håret.
Det er ikke vores opfattelse, at vi gør det med det forslag til vedtagelse.
Der har også været en debat her på det seneste, og jeg synes, det er helt berettiget, altså det med at have en mulighed i Folketinget for at vedtage et mistillidsvotum.
Og så har vi sådan en facon her, hvor man ikke giver et mistillidsvotum, altså hvor man ikke ønsker
, at en finansminister skal gå af.
Det kan jeg også forstå Det Radikale Venstre heller ikke ønsker eller mener.
Men man har en diskussion om, hvilke tillægsord der skal stå foran et eller andet ord som f.eks. kritik.
Jeg tror virkelig, det er noget christiansborgsk, vi er inde i her, når vi laver sådan en afvejning.
Det, der er afgørende for os, er, at vi markerer over for finansministeren, at her er han gået over stregen.
Det vil vi ikke finde os i, og vi indskærper, at han fremover overholder reglerne, som han har sagt.
Det forventer vi selvfølgelig også sker.
Det andet er altså meget christiansborgsk, må jeg nok sige.
Så til hr. Vernersen, som mener, at finansministeren er bekendt med, at han ikke har overholdt bopælspligten.
Det, vi forholder os til i vedtagelsen, er, at han ikke har overholdt bopælspligten, og vi mener, at han skal modtage kritik for det.
Vi mener naturligvis ikke, at det er i orden at bryde reglerne; det spørger hr. Vernersen også om.
Så spørger hr. Vernersen, om statsministeren mon kan leve med, at vi vil have retten til hele tiden at vurdere, om der kommer nyt frem.
Det kan statsministeren jo blive nødt til.
Det ville da være mærkeligt, hvis et politisk parti herinde ikke forbeholder sig ret til hele tiden at vurdere en sag på det grundlag, man kender på det tidspunkt, man vurderer sagen.
Aage Frandsen (SF), 2003-01-21:
Hr. Kristian Thulesen Dahl siger i svaret til hr. Kristen
Touborg
, at han henholder sig til det nederst på side 4, hvor der står, at finansministerens advokat har udtalt sådan og sådan, og så siger Hr. Kristian Thulesen Dahl, at dermed er finansministeren i god tro.
Betyder det, hvis det viser sig, at det ikke er rigtigt, at finansministeren så ikke har gjort noget, som kan give anledning til, at Dansk Folkeparti må tage op til overvejelse, om finansministeren stadig væk kan leve op til den værdighed og troværdighed, som en minister skal have?
Det kan man ikke tage helt fejl af.
Hvis nu det viser sig, at der måske i virkeligheden ikke er 23 tdr. land, men måske kun det halve, kan man så virkelig være i god tro?
Hvis man er landmand, så tror jeg ikke, at man kan være i god tro i den forbindelse.
Jens Peter Vernersen (S), 2003-01-21:
Jeg vil også spørge hr. Thulesen Dahl, om ikke hr. Thulesen Dahl mener, det er en skærpende omstændighed - det fremgår jo ikke af redegørelsen - at finansministeren var fuldstændig bevidst om, at det var ulovligt, hvis han ikke boede på den gård, han havde købt.
Det er jo det, finansministeren skriver
Og så undlader man i øvrigt at opfylde pligten.
Det står jo i spørgsmål S 287 til finansministeren. Så vil jeg godt spørge, om Dansk Folkeparti mener, at det er i orden at overtræde reglerne.
Og jeg har et spørgsmål mere.
Der blev jo sagt, at hvis der kommer flere oplysninger frem end dem, vi har i redegørelsen - nu mener jeg faktisk, at der er kommet én ekstra, to ekstra måske, dels det med, at det var bevidst, dels det med, at det kunne være dokumentfalsk - så ville Dansk Folkeparti gøre sin stilling op igen.
Skal det forstås på den måde, at man har sådan en trussel liggende mod finansministeren?
Og kan statsministeren leve med, at hammeren falder, hvis der kommer sådan en lille ting frem igen?
Det synes jeg bliver interessant.