runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kim Christiansen (DF), 2005-06-17:
Jeg er nødt til at komplimentere hr. Høgni Hoydal for hans kamp, hans kampånd og hele hans engagement i denne sag, for det har jeg meget stor respekt for.
Jeg håber da også, at hr. Høgni Hoydal på et eller andet tidspunkt måske får held med sin frihedskamp på Færøerne, som jo på en eller anden måde skal danne grundlag for, at vi kan foretage os yderligere i det danske Folketing.
Som det har været understreget tidligere, er der jo indgået en aftale imellem Lagtinget og den danske regering, som der har været meget bred opbakning til; desværre ikke en opbakning, som er faldet ud til hr. Høgni Hoydals udtalte begejstring, og det bærer debatten også tydeligt præg af.
Jeg vil godt hæfte mig ved nogle af de ting, hr. Høgni Hoydal siger.
På den ene side vil man gerne have yderligere frihed på Færøerne, men jeg kan også forstå, at det ikke skal ske helt gratis.
Der skal stadig følge penge med, og det er måske ikke lige helt sådan, jeg ser på det.
Hr. Høgni Hoydal hævdede også, at man ikke er kommet videre.
Jo, jeg synes da absolut, man er kommet videre.
I det lovforslag, som vi skal stemme om om lidt, er der jo vide beføjelser til Færøerne.
Der er nogle områder, der er undtaget, det er fuldstændig korrekt, men som hele Folketinget har lagt op til, ser vi meget gerne på de forhold på et senere tidspunkt.
Det kræver nok, at der kommer et ønske fra et flertal i det færøske Lagting om det, men så vil vi selvfølgelig også bakke op om det.
Høgni Hoydal (T), 2005-06-17:
Jeg skal indrømme, at selv om jeg er glad for at høre disse pæne ord, synes jeg også, disse pæne ord er med til at sminke virkeligheden, for selvfølgelig er der også noget storpolitik i sagen.
Jeg tror, hr. Helge Adam Møller med sin forsvarspolitiske baggrund godt kan se, at som dansk statsminister ville jeg heller ikke være glad, hvis Grønland og Færøerne ikke længere var en del af det, man kalder dansk territorium, når jeg skulle forhandle ude i verden.
Jeg tror næppe, at Danmark ville være medlem af FN’s Sikkerhedsråd, hvis Danmark ikke havde Grønland, så selvfølgelig har Danmark også nogle store fordele af det.
Jeg synes, man skal tale om, hvilke fordele der ligger for Danmark og Færøerne på ligeværdigt grundlag og ikke hele tiden dette overordnet/underordnet.
Jeg synes, et frit fællesskab som f.eks. det, vi forhandlede om i 2000, det man kalder Free Association,
ville være en udmærket ordning.
Her er der to selvstændige subjekter, der samarbejder om det, man er fælles om.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2005-06-17:
Det kan jeg bekræfte.
Lovforslaget rummer jo den fleksibilitet – også ud fra tankegangen om, at mennesker er forskellige.
Jeg vil også gerne gentage, at når folk skifter navn, så er det jo ikke for sjov.
Det er jo ikke bare, at de er ude at shoppe i storcenteret.
Det er jo, fordi de har en rationel grund til i deres familie at skabe en fælles identitet, en fælles ramme, og det synes jeg er ganske fortræffeligt at vi som politikere giver mulighed for.
Charlotte Fischer (RV), 2005-06-17:
Også jeg fik lyst til i denne her lidt ophidsede debat, som bl.a. handler om spørgsmålet om relationen mellem navn og identitet, at spørge hr. Per Ørum Jørgensen, hvorvidt han kan bekræfte, at kvinder gennem århundreder faktisk har skullet aflevere deres pigenavn i det øjeblik, de blev gift.
For nogle har det været at aflevere deres identitet i samme øjeblik – noget, som Dansk Folkeparti ikke beskæftiger sig voldsomt meget med – for andre har det måske bare været i orden og en naturlig del af det at blive gift.
Hvem skal gøre sig til dommer over det?
Men hvad er forskellen til nu?
Jeg kan da allerede konstatere, at for nogle her i salen har det vældig stor betydning, og hvis ikke lige man har sit navn, så falder det hele sammen, for andre har det ikke den store betydning.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2005-06-17:
Det var da i hvert fald et spørgsmål af en anden karakter, må jeg sige.
Jeg kan da kun bekræfte, at det er naturligt, at vi som lovgivere i 2005 tilpasser lovgivningen, så den passer til det samfund, vi lever i.
Og det er klart, at med de familiemønstre, vi har i dag, må vi også tilgodese den efterspørgsel, der er i befolkningen.
Med blikket rettet mod Norge, hvor man har lavet en voldsom liberalisering – en grænse på 200 navne i forhold til de 2.000 i Danmark – og hvor der ikke har været nogen problemer,
må vi sige, at vi heller ikke forventer nogen problemer med det her lovforslag i Danmark.
Tværtimod vil de 600.000, der lever papirløst, få ekstra fleksibilitet og nogle nye muligheder og mulighed for at skabe en fælles identitet og ramme omkring deres familieliv.
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2005-06-17:
Nu har vi jo hørt en hær af ordførere fra Dansk Folkeparti, og jeg synes, at det er fantastisk at følge denne debat, som hr. Kim Christiansen fra Dansk Folkeparti så rigtigt formulerede det.
Hr. Søren Krarup stillede et spørgsmål til den konservative ordfører, hvor udgangspunktet var, at navnet er noget, der begrænser den enkelte som individ.
Men er det ikke det, der er hele pointen, at der lever 600.000 mennesker i familier, som har det udgangspunkt, at de lever i et papirløst forhold, og hvor navnet i øjeblikket begrænser deres muligheder?
Den nuværende navnelov begrænser den moderne familiepolitik; den moderne familiepolitik, som seks partier her i Folketinget bredt er enige om.
Er det ikke det, der er tilfældet?
Per Ørum Jørgensen (KF), 2005-06-17:
Selvfølgelig er navnet da værdifuldt.
Det er også det, jeg siger, når jeg siger, at det jo ikke er for sjov, hvis folk ønsker at skifte navn.
Det er jo ikke noget, man bare lige gør, ligesom når man er i et supermarked og køber en pakke bleer til børnene.
Det er jo ikke det.
Der er jo en rationel grund til det; ofte – for langt, langt de fleste – begrundet i deres slægtsmæssige tilknytning.
Sådan er det.
Det, jeg siger til hr. Søren Krarup, er: Konservatisme er ikke bare et spørgsmål om navne.
Det er holdninger, det er værdier, det er handlinger, hvor påvirkningen fra vores forfædre og hensynet til de kommende generationer er det, der er afgørende.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2005-06-17:
Så anerkender man da også, at der er sådan en sammenhæng, og så kan man da ikke være konservativ politiker og argumentere for en lovgivning, der gør det, at navne er noget, man sådan efter forgodtbefindende kan lege med.
Lad os eksempelvis tage det ændringsforslag, vi fik nedstemt for et øjeblik siden, som sagde, at hvis det er sådan, at man i et papirløst samliv har fået en andens navn, så vil hr. Per Ørum Jørgensen mene, at det er fuldstændig naturligt, at man efter 2 års forelskelse dumper ned hos naboen og siger til vedkommende: Kunne du ikke tænke dig at få det navn, som jeg fik ovre hos din nabo?
Det kan ske uden nogen som helst forbindelse, og hvor navne bliver sådan noget ligegyldigt noget.
Det er jo der, hr. Per Ørum Jørgensens argumentation fuldstændig knækker, han forsøger nu lige pludselig at holde fast i et eller andet med, at navnet er noget værdifuldt, i modsætning til det, jeg hørte i svaret til hr. Søren Krarup før.
Og så siger han, at det i øvrigt ikke skal have nogen som helst konsekvenser i forhold til, hvem der kan tage hvilke navne.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2005-06-17:
Tak for spørgsmålet, så der også bliver mulighed for at uddybe den del.
Jeg kan jo tage udgangspunkt i mig selv.
Hvis teorien, som hr. Søren Krarup fremførte, skal være korrekt, så må man sige, at så er jeg kun præget af min fars slægt og ikke af min mors slægt.
Og det er den holdning, jeg prøver at bringe frem her, at de holdninger, de værdier, som ens handlinger baseres på, jo ikke kommer fra ens navn.
De kommer fra den erfaring, der bringes videre fra generation til generation.
Det er reelt indhold, og det er det, der er min pointe.
Det er dér, konservatismen er; det er handlinger, det er værdier, det er holdninger, som bæres fra generation til generation.
M054S48724959subh.fm Page 4931
Bent Bøgsted (DF), 2005-06-17:
Jeg kan forstå, at hr. Per Ørum Jørgensen ser stort på de værdier, der er for familier, der har et familienavn.
For mit vedkommende har jeg et familienavn.
Der er heldigvis ikke så mange af os endnu, så vi kommer ikke over de grænser, som hr. Per Ørum Jørgensen taler om.
Der bliver talt så meget om 600.000, der bliver frit stillet.
Men hr. Per Ørum Jørgensen glemmer jo de værdier, der ligger for de ca. 70.000 familier, der har et navn, der hidtil har været beskyttet, og som hr. Per Ørum Jørgensen vil låse op for.
Når man regner personer ud på de 70.000 familier, så er det måske 2½-3 millioner mennesker, der har en værdi i deres tilknytning til familienavne, som hr. Per Ørum Jørgensen ser stort på i det tilfælde her.
Der har vi så den holdning i Dansk Folkeparti, at vi meget gerne vil tage hensyn til de her 3 millioner mennesker, som lægger værdierne i det, at man har en tilknytning til sin familie.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2005-06-17:
Jeg har siddet og hørt en del af debatten og fik egentlig tanken, om man nu skulle tage ordet eller ej, for hvad nytter det?
Når jeg så valgte at gøre det alligevel, var det på grund af det svar, hr. Per Ørum Jørgensen gav til hr. Søren Krarup tidligere.
Vi kan diskutere den enkelte nuance i sådan et lovforslag her, vi kan diskutere, lige præcis hvor snittet skal lægges i forhold til, hvilket navn man skal kunne tage eller ikke tage.
Men det, der kom til udtryk i hr. Per Ørum Jørgensens svar til hr. Søren Krarup, var efter min opfattelse en fuldstændig manglende accept af et navns tilknytning til ens historie.
Og det kan jeg simpelt hen ikke forstå at man som konservativ ordfører kan præstere heroppe fra talerstolen.
Jeg kan simpelt hen ikke fatte det, og det bliver jeg nødt til at have uddybet.
Jeg tror, at mange af os, som er forældre, har oplevet, hvordan vi har siddet og diskuteret i en familie, hvordan vores børn kan få et navn, der giver dem tilknytning til den slægt, de er en del af, til den forhistorie, de er en del af, lige præcis fordi det, at vi har et bestemt navn, er noget, vi i den grad forbinder med vores egen fortid og familiens fortid.
Hans Kristian Skibby (DF), 2005-06-17:
Jeg vil da gerne takke for svaret fra den konservative ordfører, men jeg synes ikke, der var så meget svar i det.
Men det er jo altså sådan, at når man har en dårlig sag, som De Konservative har i det her tilfælde, er det meget nemt at gå på talerstolen og bare sige: Spørgeren har ikke læst på lektien; han har ikke sat sig ind i, hvad der står i det endelige lovforslag.
Jeg har været med til de her møder i Retsudvalget og har fulgt sagen fra starten af – i hvert fald fra jeg kom i Folketinget.
Men ordføreren svarede ikke på mit spørgsmål: Bliver der større eller mindre risiko for, at folk, der har fået domme for seksualforbrydelser, dokumentfalsk, røverier eller andre ting, kan få andre navne at vælge imellem, hvis ikke de ønsker at bevare det navn, de har?
Peter Lundin har fået det efter de nuværende regler, men reglerne bliver jo altså udbygget.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2005-06-17:
Man kan kalde det noget vrøvl, men det her lovforslag er altså meget, meget grundigt bearbejdet.
Det er jo et arbejde, der er startet for to et halvt år siden.
Der har været et navnelovsudvalg, der har beskæftiget sig med det her i et år og er kommet med nogle anbefalinger, og vi har oven i købet haft en politisk proces inden jul og nu igen her i foråret.
Det er meget, meget grundigt gennemarbejdet; det er ikke noget vrøvl.
Så vil jeg sige med hensyn til Lundinteorien, at selvfølgelig har vi da kigget på det, selvfølgelig har Justitsministeriet da været inde at vurdere de her ting, og de har skønnet, at det ikke giver nogen problemer.
Der er ikke noget nyt der.
Hans Kristian Skibby (DF), 2005-06-17:
Jeg vil gerne vende tilbage til ordførerens indlæg om, hvorfor Det Konservative Folkeparti kan finde på at stemme for det her tåbelige forslag.
Jeg tænker i mit stille sind på det der med at sikre en familie trygge rammer, for en af konsekvenserne ved at gennemføre loven er jo netop, at man får mulighed for at få et andet navn, og at der bliver flere navne at vælge imellem.
Lad os nu antage, at en røveridømt, en falskmøntner eller en seksualforbryder er træt af sit navn – vi kunne f.eks. tage Peter Lundin, som allerede har fået et nyt navn ud fra dem, der er tilladte allerede i dag – mener De Konservative så ikke, at det bliver en større risiko for den enkelte borger at skulle opleve en, der tidligere er dømt for noget kriminelt, som bare har fået et nyt navn?
M054S48724959subh.fm Page 4930
Per Ørum Jørgensen (KF), 2005-06-17:
Jeg vil godt gå tilbage til udgangspunktet.
De gerninger, de handlinger, de ting, som har udspring i vore holdninger,
hvor kommer de fra?
Nej, de kommer fra den påvirkning, fra den dannelse, der er modtaget fra vore forældre, bedsteforældre, venner og bekendte, og det er den arv, der er væsentlig, for det er den, der udmøntes i praksis.
Jeg kunne godt spørge hr. Søren Krarup, hvad et navn er i denne sammenhæng.
Søren Krarup (DF), 2005-06-17:
Det kommer naturligvis ikke bag på mig, at hr. Ørum Jørgensen nu bruger ordet statisk som et argument imod en forståelse af konservatisme, men lad mig blot sige, at der er noget statisk i denne tilværelse.
Der er noget, der hedder fødsel, der er noget, der hedder død, og der er noget, der hedder, at jeg er et forgængeligt, begrænset menneske, som lever i en ganske bestemt tilværelse, som jeg er blevet sat i af mine forældre.
Det er den foragt, der ligger i dette forslag til navnelov, det er dette dybt kulturradikale.
Man dyrker tilværelsen som noget, man selv vælger – ikke som noget, man er forpligtet på, ikke som noget, man er fordret af, men som noget, man vælger selv.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2005-06-17:
Tak til hr. Søren Krarup for lektien.
Jeg bliver altid bekymret, når folk fra andre partier filosoferer over, hvad det vil sige at være konservativ, for det kommer der sjældent ret meget godt ud af, og det kan vi jo også høre her.
Hvis man udelukkende gør konservatismen til en stribe af navne, er det fuldstændig hundrede procent statisk, men som jeg var inde på i min ordførertale, respekterer man som konservativ den arv, man har fået, og har omsorg for de kommende generationer, og det fra det udgangspunkt, man i nutiden træffer sine beslutninger.
Søren Krarup (DF), 2005-06-17:
Når denne sag vækker så stærke lidenskaber, er det selvfølgelig, fordi den omhandler noget helt grundlæggende menneskeligt: Hvad er det til syvende og sidst at være menneske?
Tuesday, November 8, 2005 4:34 PM
i den sammenhæng, at begrebet konservatisme kommer ind.
At være konservativ er at være tro mod sine forudsætninger.
Jeg kan også sige, at det er at vedkende sig de bånd, som historien, slægten lægger på en, mens omvendt det, der ligger i et lovforslag som dette her, er det modsatte.
Det er, at tilværelsen er et spørgsmål om at vælge selv, og tilvalgsprincippet er det modsatte af konservatisme.
Det, som altid er begrundelsen for tilvalgsprincippet, er kravet om friheden – just det, som hr. Ørum Jørgensen henholder sig til i sine indlæg.
Derfor er forholdet jo, at navnet udtrykker noget dybt konservativt, og det, der ligger i dette navnelovforslag, der på enhver måde liberaliserer navnebegrebet, er derfor en ophævelse af konservatismen og af det egentlig sande menneskelige.
Det er deraf, lidenskaben opstår, det er deraf, optagetheden kommer, og det er deraf, den store interesse i befolkningen kommer.
Den modsvares ikke af en interesse her i salen, men den modsvares af en interesse i folket.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2005-06-17:
Jeg vil gerne igen svare på, om der bliver større eller mindre risiko for, at forbrydere skifter navn.
Man kan så sige, at forbryderne har lidt flere navne at vælge imellem, men det betyder ikke noget i praksis.
Når jeg hører den mistillid over for borgerne, mener jeg, at der eksplicit ligger i det, at når folk skifter navn, gør de det for sjov; det er bare noget, man gør.
Men jeg har altså tillid til, at den enkelte familie i kongeriget skifter navn, fordi den har en relevant grund til det, og hvorfor skal vi dog forhindre den i det?
Og vi har altså sat nogle spilleregler op.
Vi frigiver 1 promille af navnene i Danmark, og det er da også et politisk valg, at vi ikke bare vil lave rent wild west på navneområdet.
Vi har sat spilleregler op, modsat hvad man har i f.eks. England og USA, og i Norge har man oven i købet en væsentlig mere liberal navnelov, uden at det har givet nævneværdige problemer.
Man bliver da i hvert fald bekræftet i, at Dansk Folkeparti fik vælgerfremgang ved sidste valg, med de kommentarer, der kommer efterhånden.
Jeg ser ikke stort på nogen værdier, og jeg ser heller ikke stort på, at der er folk, der har beskyttede navne, som de ønsker at videreføre, og som giver respekt, for vi har jo lavet de mekanismer i den her lov, der giver beskyttelse.
Jeg har hørt mange, som har sagt noget om, at de er 12, der hedder et eller andet, eller at de er 14, der hedder et eller andet.
Vi har en grænse, der hedder 2.000.
Vi frigiver 1 promille; 1 promille er det, vi frigiver.
Så vi har i lovforslaget taget højde for og vist en behørig respekt for de her navne.
Jeg kan da godt gentage mit svar fra før.
Jeg synes, lovforslaget tager højde for begge dele, og det er derfor, det er et godt lovforslag: Det er afbalanceret.
Martin Henriksen (DF), 2005-06-17:
Det vil jeg gerne bekræfte.
M054S48724959subh.fm Page 4936
Tuesday, November 8, 2005 4:34 PM
Jesper Langballe (DF), 2005-06-17:
Det er et spørgsmål.
Det er i og for sig her til sidst nu halvvejs besvaret.
Men jeg vil godt lige have hr. Martin Henriksen til at udbygge det svar, for det er jo rigtigt nok, at det ikke er fine navne som Ammitzbøll og Barfoed, der nu er truede.
Det er rigtigt nok, at det, som man hørte hr. Ammitzbøll sige med en vis, synes jeg, undertone af foragt, er sådan noget vulgært noget som Jensen, Petersen, Rasmussen osv.
Vil hr. Martin Henriksen bekræfte, at navneloven altid har været betragtet som en beskyttelseslov, og at den beskyttelseslov ikke kun har været anset for en beskyttelse af fine navne som f.eks. Ammitzbøll, men faktisk også af Jensen og Petersen, selv Henriksen?
Martin Henriksen (DF), 2005-06-17:
Jeg tror, jeg læste et enkelt indlæg i Politiken, jeg tror, det var i søndags, som var for navneloven, og så var der et indlæg i Ekstra Bladet her forleden dag, som mente, at det var noget pjat.
Det var det eneste.
Alle andre har været imod.
Og så det der med Sørensen, Madsen og Jensen.
De har lige så meget ret til at værne om deres familienavn som adelige mennesker har, eller hvad det er.
Det er også meget bemærkelsesværdigt, at der ikke er nogen Konservative, der stiller spørgsmål til mig.
Det er bemærkelsesværdigt, at De Radikale og De Konservative kan bekræfte hinanden i den her sag, og at der så slet ikke er nogen Konservative eller nogen fra regeringen, der ønsker at stille spørgsmål til Dansk Folkepartis ordfører, når Dansk Folkeparti stiller sig til rådighed og siger: Så kan I stille spørgsmål.
Så vil de ikke stille spørgsmål, men de trykker alligevel på de grønne knapper om lidt.
I pressen har vi hørt, at de har givet udtryk for, at de har de samme kritikpunkter som Dansk Folkeparti.
Det er jo uforståeligt.
Bent Bøgsted (DF), 2005-06-17:
Det er netop det, hr. Ørum Jørgensen ikke gør.
Det er jo sådan med det her, at hvis man bor sammen med en kæreste i 2 år og vedkommende så beslutter sig for, at man ikke skal være sammen mere, og man har fået fællesnavn og vedkommende tager navnet med og får en ny kæreste, så er der jo ikke nogen beskyttelse af de her familienavne.
Det er jo undtaget fra reglen.
Det var det, vores ændringsforslag skulle have bakket op om at sikre.
Men der blev lukket op for, at man fjerner beskyttelsen af familienavnet.
Det er det, hr. Per Ørum Jørgensen ser stort på, og det er meget beklageligt, for jeg er hundrede procent overbevist om, at det i bund og grund ikke er konservativ politik, at man skal give de beskyttede familienavne fri.
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2005-06-17:
Men der er blevet gået lidt op i antal i denne her diskussion, antallet af navne, antallet af underskrifter.
Her faldt jeg over en gammel pressemeddelelse fra en hjemmeside, der hed kandetpasse.dk.
33.473 danskere skrev under på, at de ikke ville have ændret på ulandsbistanden, da VKO overtog magten i 2001.
Det gjorde ikke noget synderligt indtryk dengang.
Nu skal 25.000 mennesker, der i øvrigt kun er repræsenteret af et enkelt parti i Folketinget, så ændre det hele, fordi de giver deres underskrift på en tilfældig hjemmeside.
Regeringen har jo lyttet, vi Radikale ville ikke have lyttet, det indrømmer jeg gerne, men man skal ikke overvurdere sine egne tal, og det der med, at alle indlæg har været imod navneloven, passer jo ikke.
Det passer ganske enkelt ikke.
Det ved jeg ikke om M054S48724959subh.fm Page 4935
Tuesday, November 8, 2005 4:34 PM
de er.
Så tror jeg, de havde stemt anderledes ved nogle af de mange afstemninger, vi har haft de sidste par dage.
Sympatiske, venlige, omgængelige, ja, men om de er fornuftige, kan man sætte spørgsmålstegn ved.
Det er jo derfor, vi er i forskellige partier.
Jeg har lyst til at sige noget helt andet: Andersen, Christensen, Christiansen, Frederiksen, Hansen, Henriksen, Jakobsen, Jensen, Larsen, Madsen, Nielsen, Olsen, Petersen, Rasmussen, Simonsen, Svendsen og Sørensen.
Det er nogle af de knap 200 navne, som vi nu er så flabede at frigive.
Er det virkelig så stort et problem, vil jeg gerne spørge hr. Martin Henriksen.
Martin Henriksen (DF), 2005-06-17:
Nu kan man selvfølgelig godt vælge at blive politiker, fordi man ønsker, at det hele skal være fritsvævende, og at der skal være frit valg på alle hylder.
Jeg har nu valgt at blive politiker, fordi jeg har nogle holdninger, og fordi jeg har nogle værdier og principper, som jeg ønsker at præge befolkningen med.
Det er derfor jeg er politiker, det ser jeg som en af mine fornemste opgaver, og det vil jeg naturligvis blive ved med.
Charlotte Fischer (RV), 2005-06-17:
I Dansk Folkeparti stiller man ikke sit lys under en skæppe.
Man tøver ikke med at gøre sig klog på, hvorfor folk gør det ene eller det andet.
Dansk Folkepartis ordfører siger, at folk gifter sig af kærlighed.
Og så siger han, at navnet er et symbol på det.
Den helt grundlæggende forskel mellem os og Dansk Folkeparti er, at vi er ikke sådan nogle, der render rundt og tror, at vi ved, hvorfor folk gør det ene eller det andet.
Det grundlæggende er, at det må de selv afgøre.
Jeg synes, det er at overgøre sin egen betydning i den her verden, når man render rundt og tror, at man ved, hvorfor folk beslutter sig for at gifte sig eller ikke gifte sig.
Martin Henriksen (DF), 2005-06-17:
Det synes jeg var noget vrøvl.
Folk gifter sig af mange grunde, det er fuldstændig korrekt.
Jeg håber, at folk gifter sig af kærlighed, og så er symbolet på den kærlighed det fælles efternavn.
Det var det, jeg sagde i min ordførertale, og den symbolik den går så bort, i og med at man ligestiller ægteskabet med et almindeligt parforhold.
Og så til alle de 600.000 mennesker, som lever papirløst i Danmark: Hvis de ønsker den ramme om deres familieliv, og hvis de ønsker, at der i den fælles ramme skal indgå et fælles efternavn, er der altså tradition for i Danmark, at man, hvis man har det ønske, bliver gift.
Man kan blive gift på forskellig vis.
Man kan få en borgerlig vielse, man kan gå i folkekirken, man kan gå til et anerkendt trossamfund.
Det er de muligheder, der er i dag.
Charlotte Fischer (RV), 2005-06-17:
Dansk Folkepartis ordfører talte om, at den her lov vil parkere ægteskabet.
Jeg prøver sådan set at forstå, hvad det er for et ræsonnement, der gemmer sig bag.
Hvis jeg forstår det ret, er det sådan, at fordi samlevende får samme rettigheder som de mennesker, der er gift, vil det udhule ægteskabet.
Og når ægteskabsinstitutionen bliver udhulet, er der færre, der får lyst til at gifte sig.
Det er en skidt udvikling set med Dansk Folkepartis øjne.
Fair nok, det kan man mene, men så må konklusionen i Dansk Folkepartis øjne jo være, at folk i dag hovedsagelig gifter sig for at få et fælles navn.
Jeg skal ikke gøre mig klog på, hvorfor folk gifter sig, men jeg tror, de gifter sig af mange grunde, også meget mere omfattende grunde end bare at få et navn.
Måske fordi de tror på Gud.
Det kunne være.
Det er der nogle der ved meget mere om end jeg i denne sag.