runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Tove Videbæk (KD), 2003-12-04:
For at indkredse, hvad det egentlig er, vi snakker om, vil jeg gerne være lidt behjælpelig med at tegne billeder.
Det synes jeg nemlig generelt er sjovt.
SFI er jo kommet med denne her undersøgelse, og de har tre kriterier og kategorier, som de taler om: kontanthjælpsfattigdom, implicit fattigdom og relativ fattigdom.
Og de har forskellige tal i hver kategori.
Ifølge Socialministeriet er der 7.000 børn, der berøres af alle tre kriterier.
Kan fru Eva Kjer Hansen så være enig i, at disse 7.000 børn er ramt af fattigdom, for så kan vi jo begynde dér og se på, hvad vi kan gøre for de 7.000 stakkels børn og måske få flere med senere?
Line Barfod (EL), 2003-12-04:
Fru Eva Kjer Hansen sagde i sit svar til fru Margrethe Vestager, at det, vi skal gøre, er at finde dem, der har problemer og så målrette indsatsen.
Jeg kan forstå, men det håber jeg at fru Eva Kjer Hansen kan uddybe, at fru Eva Kjer Hansen vil identificere lige præcis de mennesker, som man mener kunne have behov for at få fattigdomshjælp.
Det er jo det, der er det afgørende.
Vil vi give fattighjælp, eller vil vi have en generelt god velfærd med ordentlige daginstitutioner, ordentlige skoler, ordentlige boligforhold, så de børn ikke skal peges ud som værende børn af fattige, men kan have det lige så godt som alle andre børn, have mulighed for at gå til fødselsdag, have mulighed for at deltage i idrætsdagen på skolen osv.?
Christian Lund Jepsen (V), 2003-12-04:
Jeg kan jo så konstatere, at fru Sandy Brincks bedste svar er ikke at svare.
Men jeg må igen spørge fru Sandy Brinck: Den
øgede forældrebetaling til daginstitutioner, som fru Sandy Brinck synes er et stort problem - det er det måske også for nogle forældre - hvem er det, der skabte grundlaget for den øgede forældrebetaling?
Kan vi ikke bare få et klart ja eller nej til det?
Margrethe Vestager (RV), 2003-12-04:
Først og fremmest vil jeg gerne sige tak for svaret.
Men jeg synes kun, det var halvt, for det, fru Eva Kjer Hansen nærmer sig, er en negativ definition.
Fru Eva Kjer Hansen anerkender ikke metoden, der siger, at hvis man har været på kontanthjælp én dag, er man fattig.
Det er fair nok, men vil fru Eva Kjer Hansen ikke positivt definere, hvem hun synes er de trængende? Hvis forhold er det, vi skal diskutere?
Jeg synes, vi nærmer os noget, hvis fru Eva Kjer Hansen siger, at man f.eks. som barn af en studerende ikke nødvendigvis er fattig.
Nu har jeg fået en del post fra især enlige studerende, som er kede af, at SU-forhandlingerne brød sammen med negativt resultat, for så vidt angår enlige studerende med børn.
Gitte Lillelund Bech (V), 2003-12-04:
Jeg giver fru Sandy Brinck fuldstændig ret i, at det her er noget, der skal diskuteres med stor seriøsitet.
Det er også derfor, jeg spørger helt konkret: Hvilke kriterier vil socialdemokratiet lægge til grund for, at man er fattig?
Nu får jeg at vide af fru Sandy Brinck, at der er en lang række kriterier, man kunne kigge på, men at vi skal være seriøse.
Så vil jeg spørge for at komme i hvert fald en tak dybere ned: Er man i Socialdemokratiets optik fattig, hvis man er på kontanthjælp?
Er man i Socialdemokratiets optik fattig, hvis man er på deltid?
Eva Kjer Hansen (V), 2003-12-04:
Jeg tror, fru Sandy Brinck kom til at overhøre det ene af mine spørgsmål fra sidst.
Det var mit spørgsmål om, hvorvidt fru Sandy Brinck kan bekræfte, at det her forslag om at lægge en maks. forældrebetaling på 1.000 kr. så at sige vender den tunge ende nedad, at det netop ikke kommer de økonomisk dårligst stillede til gode, fordi de i forvejen vil have en friplads.
Så for dem vil det ikke ændre noget som helst, at der bliver lagt et loft ind.
Det vil jeg meget gerne have
fru Sandy Brinck til at bekræfte.
Kristian Jensen (V), 2003-12-04:
Hr. Villy Søvndal gjorde nemlig alt for at leve op til socialministerens karakteristik med billedet af de to gamle, gnavne mænd fra Muppet Show.
Så brugte hr. Villy Søvndal i øvrigt meget af sin tid på at referere undersøgelser og tal, der dækkede perioden, indtil den her regering trådte til.
Jeg synes, det kunne være dejligt, hvis hr. Villy Søvndal ville slå op i Rådet for Socialt Udsattes småskrift nr. 1 og se på bilag 2, som viser udviklingen inden for udvalgte satser og så bare nævne en af de her overførselsindkomster, der har udviklet sig lavere end udviklingen i løn til kommunalt ansatte og dermed vise, om der er en eneste af de her satser, hvor udviklingen har været procentvis dårligere i forhold til kommunalt ansattes lønninger.
Charlotte Dyremose (KF), 2003-12-04:
Debatten har været præget af tal og økonomi, og jeg vil ikke gentage tallene, der jo tydeligt viser væksten på disse velfærdsområder.
Jeg vil i stedet bruge min taletid på at forklare, hvorfor den indsats er så vigtig for os Konservative.
Med en konservativ minister i Socialministeriet har vi fået en regering, der tager de svagestes problemer alvorligt og sørger for, at vi retter indsatsen mod dem, der har mest hjælp behov.
Vi Konservative måler nemlig ikke bare samfundet på, hvor mange penge der bruges, men på, hvordan vi hjælper de svageste i vores samfund.
For os er målet ikke bevidstløst at se på budgettets størrelse - vi kan konstatere, at budgetterne bliver større -
det vigtige for os er at sikre os, at pengene bruges der, hvor der er behov for dem, og det gælder på flere områder.
Her tænker jeg ikke mindst på det helt afgørende opgør med den negative sociale arv, som denne regering har taget fat på.
Mange børn i Danmark har det jo heldigvis rigtig godt, men vi må og skal hjælpe de børn, hvis rammer ikke er trygge
og stabile, og derfor har vi med stor iver været med til at sikre, at det nære netværk bliver bedre inddraget i hjælpen til disse børn, så de ikke skal rives ud af deres vante rammer.
Vi har været med til, at der etableres børnehuse til aflastningsophold, hvis der i kortere tid er krise i familien, at der indføres pædagogiske læreplaner i daginstitutionerne for at sikre, at alle børn får et veludviklet sprog, social forståelse og en sund nysgerrighed at tage med sig i folkeskolen, også selv om deres forældre ikke skulle formå at bibringe dem disse egenskaber.
Det er blot for at nævne nogle konkrete eksempler.
Hver gang vi Konservative taler om samfundets vækst, om bedre vilkår for erhvervslivet og for dem, der hver dag går på arbejde, ja, så gør vi det netop for at sikre, at der er råd til vores fælles velfærd.
Vi er alle sammen afhængige af, at samfundet fungerer optimalt, vi er alle sammen afhængige af, at pengene bruges bedst muligt, og at vi politikere tør tage de nødvendige valg og prioritere goderne i vores samfund.
Vi nyder nemlig alle sammen godt af den fortsatte vækst i velfærden.
Regeringen har således f.eks. sikret kortere ventetid på hospitalerne, skærpede krav til undervisningen i vores skoler, fleksibilitet i hjemmehjælpen og den øgede sociale indsats.
Til sidst vil jeg tilføje, at vi Konservative er rigtig godt tilfredse med, at denne regering prioriterer det sociale område så højt, som den gør.
Vi er glade for, at det under denne regering for alvor er blevet muligt frit at vælge, hvordan og hvorfra man skal modtage den offentlige hjælp, både når det gælder barndommen, voksenlivet og alderdommen.
Ikke mindst er vi glade for, at der for alvor er sat ind med en indsats for at hjælpe de svageste i vores samfund, en indsats, som regeringen trods det, oppositionen forsøger at få det til at fremstå som, faktisk er blevet rost for fra flere sider.
Sandy Brinck (S), 2003-12-04:
Det er lige nøjagtig korrekt, vil jeg sige til hr. Søren
Det er sådan set det, jeg har forsøgt at sige et par gange, og lige nøjagtig derfor er det, at vi har stillet forslag om, at den friplads skal indeholde noget mere for dem, at den skal indeholde den madordning, som vi rent faktisk forsøgte at få Venstre, Konservative og Dansk Folkeparti til at stemme for, da vi var dybt bekymrede over at indføre en forældrebetalt madordning uden at tage højde for, at der faktisk er familier, hvor den udgift vil være afgørende for, om man kan være med eller ej.
Så det forslag er stillet.
Det forslag har Venstre, Konservative og Dansk Folkeparti stemt imod.
Men vi prøver bare igen, for vi er ikke sådan at få til at holde op med at kæmpe.
Søren Gade (V), 2003-12-04:
Jeg vil gerne have lov til at kvittere for svaret, men samtidig spørge, om ikke det er korrekt, at de dårligst stillede børnefamilier i dag har en friplads, således at forældrebetalingen på 1.000 kr. eller 3.000 kr. ikke påvirker dem overhovedet?
Sandy Brinck (S), 2003-12-04:
Jeg skal starte med at takke hr. Søren Gade for at gentage spørgsmålet.
Det var nemlig helt korrekt, at jeg ikke nåede at svare fru Gitte Lillelund Bech, som helt konkret spurgte, om man er fattig, når man er på kontanthjælp, eller om man er fattig, når man er deltidsansat.
Der er det jo netop, jeg synes, man skal prøve at tænke den seriøsitet ind, at det ikke nødvendigvis er sådan, at man er fattig, når man er på kontanthjælp.
Det er heller ikke nødvendigvis sådan, at man er fattig, når man er på deltid.
Det afhænger jo af, hvad man har af udgifter.
Lad mig bare nævne, at boligudgiften jo er afgørende for langt, langt de fleste familier.
Det var også det, vi så i rapporten omkring ældres økonomi.
Derfor kan man ikke bare stå og kategorisere folk ud fra nogle begreber som kontanthjælp eller deltid.
Vi bliver nødt til at gå langt længere ned i materien.
Vi har jo, så længe vi har eksisteret som parti, været interesseret i at diskutere fordelingspolitik, og det gør vi meget gerne med Venstre, hvis det, jeg hørte, skulle forstås som en åbning på den diskussion.
Til fru Eva Kjer Hansen må jeg sige, at fru Eva Kjer Hansen åbenbart ikke hørte mit svar sidste gang.
Det er faktisk sådan, at det også kommer de fattigste af børnefamilierne til gode, fordi vi går ind og lapper nogle af de steder, hvor regeringen rent faktisk har lavet nogle store huller, bl.a. på madordningen, hvor vi ikke synes, det er rimeligt, at børn, der kommer fra familier, der ikke har råd til at betale for mad, rent faktisk ikke skal have andel i de madordninger, der bliver lavet ude i de kommunale daginstitutioner.
Det var et eksempel, og nu har jeg gentaget det.
Søren Gade (V), 2003-12-04:
Jeg kunne se, at den socialdemokratiske ordfører ikke havde mere tid, og så vil jeg give fru Sandy Brinck lejlighed til at svare på, om man er fattig, når man er på kontanthjælp, eller fattig, når man er deltidsansat?
Sandy Brinck (S), 2003-12-04:
Til fru Charlotte Dyremose omkring vores forslag om loftet på 1.000 kr. for forældrebetaling: Det er jo rigtigt, at nogle af pengene - 1 mia. kr. ud af 2,5 mia. kr. - kommer ved, at vi ændrer på børnechecken, at vi udfaser den, fordi børnefamilier rent faktisk har ganske mange penge, og at vi laver én børnecheck i stedet for forskellige ydelser, alt efter hvilken aldersgruppe vi taler om.
Det sidste udjævner sig jo, efterhånden som børnene bliver ældre.
Så siger fru Charlotte Dyremose, at det får de fattigste familier ikke nogen gavn af.
Jo, det gør de.
Nu skal man jo læse hele vores finanslovoplæg.
Vi har jo også foreslået, at den madordning, som regeringen har indført, rent faktisk skal være gratis for de familier, som er på fripladsordninger.
Det var jo der, vi var så umådelig bekymrede for, at madordninger betalt af forældrene ville gøre, at nogle børn skulle sidde med deres halvvisne madpakker, mens andre fik et godt og nærende måltid. Det synes vi faktisk ikke var befordrende for at knække den negative sociale arv.
Det foreslog vi.
Det blev nedstemt af regeringen og Dansk Folkeparti.
Til hr. Christian Jepsen: Undskyld, så har jeg bare ikke forstået spørgsmålet korrekt.
Det er rigtigt, at det var SR-regeringen, der hævede procentsatsen for, hvad man må opkræve i forældrebetaling.
Men vi er jo altså ikke sådan nogle, der ligesom statsministeren kører i ét spor og tager skyklapperne på.
Når vi så kan se, at vi får nogle betalinger oppe i nærheden af 3.600 kr. i nogle kommuner, så tillader vi os altså at sige, at det ikke var det, vi havde tænkt; det var ikke det, der var meningen.
Så tillader vi os søreme at komme med en løsning på problemet.
Det synes jeg faktisk man skulle honorere i stedet for at håne.
Eva Kjer Hansen (V), 2003-12-04:
Til fru Margrethe Vestager, for nu at starte med det sidste, skal jeg sige, at jeg gerne vil have et bedre signalement.
Og jeg håber, at vi kan få et bedre billede, når vi får samlet tallene og får kigget på dem, når vi får en vurdering fra Finansministeriet af, hvordan det økonomiske billede egentlig ser ud, for så har vi bedre mulighed for at få målrettet indsatsen mod dem, der så måtte have nogle bestemte problemer. Den her generalisering af børn, som jeg synes er kommet til udtryk i SFI-rapporten, anerkender jeg ikke.
Jeg anerkender ikke det resultat, der er kommet frem, for jeg synes, det er forkert at kategorisere nogen som værende fattig, fordi man bare en enkelt dag måtte have været på kontanthjælp.
Jeg er heller ikke enig i, at man nødvendigvis er fattig som sådan, fordi man er barn af en studerende.
I det hele taget er det jo meget relativt i forhold til, hvordan det påvirker den enkelte, og hvor meget man har behov for.
Der er folk jo vidt forskelligt stillet afhængigt af, om de er studerende eller syge eller handicappede.
Så når hr. Villy Søvndal spørger, må jeg bare sige, at jeg ikke anerkender de forudsætninger, der er i de rapporter, vi har diskuteret i dag, og derfor synes jeg ikke, at de konklusioner, der er draget, kan bruges til ret meget.
Det er egentligt også det indtryk, jeg har forstået at hr. Villy Søvndal har af rapporterne.
Til fru Line Barfod skal jeg sige, at jeg synes ikke, der er nogen undskyldning for en kommune for ikke at føre et anstændigt og rimeligt tilsyn med de forskellige pasningsordninger
, så f.eks. Morsø Kommune kan på ingen måde undskylde sig med, at de ikke syntes, de havde råd til at ansætte de medarbejdere, der skal til for at føre tilsyn med samtlige de børnepasningsordninger, der er i kommunen.
Det, det gælder om, er, at kommunerne er opmærksomme på, at det er deres forpligtelse, at det er deres ansvar, at de forhold er i orden.
Line Barfod (EL), 2003-12-04:
Jeg er ikke uenig i, at kommuner og andre myndigheder skal føre tilsyn, men det grundlæggende er jo, om man har pengene til at sikre, at man yder en god velfærd.
Morsø Kommune er en af de kommuner, der gentagne gange har forsøgt at råbe op om, at deres økonomi er ved at gå
fuldstændig rabundus
Det er ikke første gang, vi ser en sag, hvor Morsø Kommune ikke overholder loven.
Det var også dem, der stoppede kontanthjælpen til en række mennesker, og som oven i købet skrev i deres afgørelse om, at kontanthjælpen skulle stoppes, at de godt var klar over, at det formentlig var i strid med loven, og at de kunne risikere at få bøder for det.
Hvad er det, fru Eva Kjer Hansen vil gøre for at sikre, at kommunerne får en økonomi, der gør, at de kan sikre den mest basale velfærd både for børn og andre i kommunerne, så de ikke er nødt til at lave noget, der er fuldstændig uforsvarligt og ulovligt på en lang række områder, fordi økonomien simpelt hen ikke hænger sammen?
Villy Søvndal (SF), 2003-12-04:
Hr. Henrik Vestergaard spørger, om vi ikke skal tage udgangspunkt i den enkelte, når nu tallene, de dér 720 mio. kr., der er sparet, ikke er så gunstige, når det budskab er ubehageligt.
Det forstår jeg godt, fordi det bryder jo fuldstændig med regeringens forsøg på at lave et billede.
Jamen så tager vi udgangspunkt i, hvad der sker med den enkelte.
Jeg læser op fra rapporten side 7, den rapport, der hedder »Sociale ydelser set i et fattigdomsperspektiv«.
Jeg læser fra det tredjesidste afsnit: Men endnu mere alvorligt er det, at konsekvenserne af så lavt leveniveau - altså det, regeringen havde lavet - er, at der mangler tilstrækkelige økonomiske midler til at sikre nødvendig beklædning, fodtøj og ordentlig nærende, sund mad og lignende, som er nødvendig for at kunne opretholde helbredet.
Konsekvensen af så sårbar en økonomi er, at selv den mindste uforudsete udgift vælter budgettet og gør den daglige tilværelse til en kamp om at overleve og en situation, der ofte er forbundet med gæld til mange sider, herunder huslejerestancer osv.
Det er altså rådets syn på, hvordan det går med mennesker af kød og blod på grund af de ting, regeringen har foretaget sig.
Så jeg synes, det er en indlysende god idé at snakke mennesker i stedet for at snakke tal.
Fru Charlotte Dyremose spørger, hvorfor jeg ikke roser rådet.
Jeg har rost rådet og rost rådet og rost rådet og håbet på, og det håber jeg stadig væk på, at selv om det tegner et retvisende billede, så overlever det i modsætning
til mange af de andre råd, der har været kritiske over for regeringen
Jeg håber, at det får lov til at fastholde et reelt, retvisende billede af, hvad den her regering foretager sig på socialområdet.
Det er klart, at jeg er glad for narkogarantien; jeg er glad for alkoholgarantien.
Det er jo begge SF-forslag, som fru Charlotte Dyremose ved, og selvfølgelig er man altid begejstret, når det lykkes at få noget igennem.
Til hr. Christian Lund Jepsen, der spørger, om der ikke er andre løsninger: Altså problemet er, at hvis man er anbragt på det økonomiske niveau, som rådets rapport viser, så klares det ikke med store ord, fedt flæsk, billig portvin og sådan noget.
De her mennesker har for alvor brug for en økonomi, der gør, at de kan leve i dagligdagen.
Det er den, regeringen har frataget de her mennesker, og det er det, jeg bebrejder den.
Christian Lund Jepsen (V), 2003-12-04:
Jeg kan så konstatere, at hr. Villy Søvndal ikke svarer på spørgsmålet, men det er formodentlig, fordi hr. Villy Søvndal som så ofte før ikke har et bud ud over at sende flere penge.
Men hvordan forholder vi os reelt til de mennesker, som jeg ikke benægter også her i landet kan have sociale problemer?
Jeg har også arbejdet i den sektor, og jeg ved udmærket, at der er folk, som ikke har det godt.
Jeg synes, det er noget, vi skal tage fat på, og jeg synes, det er noget vi skal tage fat på udeomkring.
Men jeg vil gerne spørge hr. Villy Søvndal: Er der ikke andre løsninger?
Der er jo også den enlige mor, der har råd til cigaretterne, men ikke har råd til biografbilletten.
Der spørger jeg: Kan vi ikke gøre noget for at prioritere anderledes?
Kan vi ikke gøre noget for at yde en menneskelig hjælp?
Men hr. Villy Søvndal har åbenbart ikke andre bud end en større check.
Charlotte Dyremose (KF), 2003-12-04:
Jeg synes, hr. Villy Søvndal før pausen gik lidt let hen over den anden del af mit spørgsmål, nemlig om hr. Villy Søvndal kunne overveje at uddele lidt ros for det her med, at regeringen jo faktisk har nedsat et råd i modsætning til den tidligere regering, og at vi derfor nu har fået mulighed for, at der er et råd, der kommer med en rapport, så vi får nogle muligheder for at diskutere netop de svageste grupper i vores samfund.
Det er jo netop sådan noget, der giver os muligheden
for at prioritere.
Hvis man kigger lidt nærmere på den rapport, som hr. Villy Søvndal er så glad for at henvise til sidetal i, så står der jo bl.a. også, at man værdsætter nogle af de initiativer, som regeringen har taget, bl.a. at vi nu har kunnet få behandlingsgarantier til narkotikamisbrugere, at vi nu arbejder for at øge antallet af behandlingspladser til alkoholmisbrugere, altså et tal, som faktisk var faldende under den regering, som hr. Villy Søvndal var støtteparti for, fra 200 pladser til 100 pladser.
Nu øger vi det antal.
Er hr. Villy Søvndal ikke glad for, at vi nu har en regering, der tør prioritere, så vi kan hjælpe de reelt svageste i vores samfund?
Henrik Vestergaard (V), 2003-12-04:
En af de rapporter, hr. Villy Søvndal nu er begyndt at gå uden om, nemlig den fra SFI, arbejder med begrebet relativ fattigdom.
Jeg er utrolig glad for, at hr. Villy Søvndal var heroppe før middagspausen og egentlig tog afstand fra den summation, som rapporten når frem til, netop begrebet relativ fattigdom.
Ja, man kan sige, at hvis ingen havde noget som helst, så var den relative fattigdom nul.
Det er jo ikke, fordi man kan sige, at vi er kommet stort videre end det.
Det var ikke for at have en tilbagelænet holdning til det, det var sådan mere for at give lidt forbrugeroplysning til dem, der følger debatten.
Så tak, fordi der er taget afstand fra rapportens sådan summariske opgørelser.
Hr. Villy Søvndal fortsætter så i den her summation omkring 720 mio. kr. og sådan noget.
Er det, det drejer sig om, ikke, at vi tager udgangspunkt i den enkelte og så ser på, hvor den enkelte, der har et problem, kan gå hen og få hjælp, hvis det er?
I stedet for at man brager rundt med 200.000 og alle mulige andre summationer.
Det er vel den debat, vi skal have, og hvor er bidraget fra SF så til den?
Villy Søvndal (SF), 2003-12-04:
Først til fru Eva Kjer Hansen, der bliver ved med at spørge til den rapport, jeg ikke refererede: Jeg var optaget af rådets rapport, det har jeg sagt en gang, så det skal jeg ikke knytte flere bemærkninger til.
Jeg synes bare ikke, man skal betegne børn som fattiglus.
Jeg synes næsten, det er for meget først at tvinge grupper af forsørgere ned på et lavere niveau og bagefter stemple dem med bestemte betegnelser.
Så det vil jeg anbefale fru Eva Kjer Hansen at lade være med.
Nej, regeringen bidrager dagligt til at forstærke den negative sociale arv, først og fremmest ved at anbringe så mange forsørgere på så umuligt et økonomisk niveau, som tilfældet er.
Jeg tror, det er den stærkeste måde overhovedet at forstærke den negative sociale arv på.
Jeg kan ikke tænke mig noget, der i højere grad ville medvirke til, at børn bliver stigmatiseret i vores samfund end netop at anbringe deres forældre i en situation, hvor de har en meget svag økonomi.
Hr. Kristian Jensen spørger: Hvor kan man finde det henne i rapporten?
Det kan man finde i rapporten på side 13
under den hovedoverskrift, der hedder »Konklusion«, hvor der står i tredje afsnit: »Inden for de seneste år er der gennemført nedskæringer, som alt i alt løber op i 720 mio. kr. årligt alene på kontanthjælpsområdet, og en del af disse har ramt de grupper, som rådet beskæftiger sig med.« Det er lykkedes, uden at hr. Kristian Jensen har bemærket det, at pille 720 mio. kr. fra nogle af de indkomstsvage grupper, vi har, og så spørger hr. Kristian Jensen, om det er rigtigt, at regeringen har gjort det.
Sig mig engang: Sover man?
Er man så omsværmet af spindoktorer i den her regering?
Vi har tidligere hørt det samme fra Dansk Folkeparti, at de heller ikke havde lagt mærke til det.
Har ikke engang regeringens egne repræsentanter lagt mærke til, at man på den måde hev penge fra nogle af de dårligst stillede, vi havde?
Så er det i sandhed nyttigt med en debat.
Christian Lund Jepsen (V), 2003-12-04:
Det er jo ikke første gang, hr. Villy Søvndal underholder Folketinget med, at han står op hver morgen, kigger i spejlet og ser, hvad han eventuelt kan sige godt om regeringen.
Nu er det, man ser i spejlet, jo det, man selv anbringer foran det, og en regering har jo næppe ansvaret for, hvad hr. Villy Søvndal ser i spejlet.
Men lad det nu være.
Jeg savner faktisk nogle bud på, hvad det er, hr. Villy Søvndal vil gøre for de socialt udsatte grupper, vi har.
Jeg synes faktisk, at det er lidt ringe.
Hr. Villy Søvndal forholder sig ikke til det.
Jeg vil gerne spørge hr. Villy Søvndal, om han ikke anerkender, at regeringen har taget fat på at bryde den negative sociale arv, og om det vigtigste ikke er at få en tidlig indsats i gang.
Eva Kjer Hansen (V), 2003-12-04:
Jeg kunne forstå på hr. Villy Søvndal, at det tal på 207.000, som SFI var kommet frem til i sin rapport om fattige børn, syntes hr. Villy Søvndal var et lidt stort tal, sådan tror
jeg, det blev udtrykt
Jeg ved så ikke, om jeg kan fortolke det derhen, at hr. Villy Søvndal godt kan forstå, at børnene i Tranekær Kommune ikke ønsker at blive betegnet som fattiglus.