runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pia Kjærsgaard (DF), 2003-10-09:
Det var jo en gang grædekoneri.
Hold da op altså, hvor var det dog surt og negativt og trist.
Hr. Frank Jensen sagde i sin tale vedrørende integrationen af udlændinge i det danske samfund, at man nu blev nødt til at investere i fremtiden, for man skulle ikke sende regningen videre til kommende generationer.
Det lyder jo fantastisk flot og meget statsmandsagtigt, og det er så rigtigt, så rigtigt, så rigtigt.
Dertil er bl.a. Socialdemokratiet en meget, meget stor årsag, hvor Socialdemokratiet intet gjorde ved det, da man sad i regering.
Anerkender Socialdemokratiet nu, at det er antallet, der er et problem?
Det har jeg spurgt om før, og jeg har ikke fået svar på det; jeg vil godt have det i dag.
Jens Rohde (V), 2003-10-09:
Jeg sagde national/lokal folkeskole.
Jeg ved godt, at jeg sagde national først eller lokal først, men jeg rettede det til national/lokal folkeskole.
Det nationale er de fælles mål.
Det er de klare mål, som vi ønsker ind i undervisningen.
Det lokale er så udmøntningen af, hvordan man når de mål.
Det er den måde, Venstre ønsker folkeskolen opbygget på.
Så kan jeg ellers bare sige, at der i dag eksisterer et folkeskoleforlig, et bredt forlig, som jeg igen beklager at SF ikke valgte at deltage i.
Men deri står det meget klart beskrevet, hvad det er vi vil, og hvad det er vi ikke vil.
Jeg holder mig selvfølgelig til det folkeskoleforlig, som jeg selv har været med til at indgå for Venstre.
Frank Jensen (S), 2003-10-09:
Jeg er meget glad for, at Venstres ordfører giver mig lejlighed til at komme op og kommentere også den klare fejl, hr. Jens Rohde begik i formiddags, hvor hr. Jens Rohde stod og fortalte om, hvor mange penge der blev tildelt folkeskolen under den nuværende regering.
Bare ved et opslag i Kommunal budgetredegørelse 2003 kan man se, at det ikke passer.
Jeg ved ikke, hvor hr. Jens Rohde får de milliarder fra.
Der er tale om et fald i udgifterne pr. elev både i 2002 og 2003.
Der er tale om, at der kommer betydelig flere elever, ja, men udgifterne pr. elev falder ude i kommunerne, og det gør i øvrigt også den samlede ramme for folkeskolen.
Jeg ved ikke, hvor hr. Jens Rohde får sine tal fra, men jeg kan låne hr. Jens Rohde denne her budgetredegørelse, så kan hr. Jens Rohde se, at der er tale om faldende bevillinger.
Så når hr. Jens Rohde står her og taler om folkeskolens økonomi, og når hr. Jens Rohde også taler om den store samlede samfundsøkonomi, så holder det ganske enkelt ikke, og det hænger ikke sammen. Hvis hr. Jens Rohde synes, det hele ser så flot og fornuftigt ud, hvordan kan det så være, at dansk erhvervsliv er dybt, dybt bekymret?
Ja, selv Dansk Handel & Service siger, at regeringen har taget ét stort pauselån.
Jeg troede ikke, jeg havde ikke fantasi til at forestille mig, at hr. Jens Rohde ville gå op og tale om ansvarlighed i den økonomiske politik - efter de tal, der er kommet frem her til morgen.
Jeg tror ikke, hr. Jens Rohde har studeret nationalregnskabstallene.
Og hvad er situationen i dag?
Ja, udsigten er jo desværre, at vi er kommet i minus også her.
Vi har altså oplevet en massiv stigning i arbejdsløsheden, og vi har oplevet, at pengene er soldet op.
Hr. Jens Rohde kunne ikke forstå i formiddags, at man både kunne sige, at pengene fossede ud af kassen og så samtidig sige, at man skulle investere noget mere.
Jo, det kan man.
Problemet er, at pengene er soldet op til ingenting.
Vi har ikke fået noget for de penge.
Vi har ikke fået noget på skolerne, vi har ikke fået noget på ældreområdet, vi har ikke fået noget på sygehusområdet,
må jeg sige til hr. Jens Rohde.
Jens Rohde (V), 2003-10-09:
Det er en pudsig tendens, man har udviklet i Socialdemokratiet: Man bander og svovler over næsten alt det, regeringen gør, og så tilslutter man sig alligevel.
Det er efterhånden stort set på alle områder.
Man harcelerer meget kraftigt over alt, hvad statsministeren gør, men så tilslutter man sig alligevel, og så fortsætter man med at harcelere lidt, indtil man så finder ud af: Nej, det må vi nok hellere lade være med, for ellers så får vi et problem.
Det må være træls - for nu at bruge et godt nordjysk udtryk - at skulle have det på den måde.
Hvis man ikke kan lide de ting, man er en del af, må man finde nogle alternativer og så melde det klart ud til befolkningen.
Nu sagde hr. Frank Jensen i sin tale, at det, regeringen gør, er, at vi optager pauselån.
Men så er det jo interessant at vurdere konsekvenserne af Socialdemokraternes samlede udgiftsforslag og forslag til finanslov.
Der viser det sig jo i de beregninger, som er foretaget af Finansministeriet, at S's finanslovsforslag - ud over en stigning af skatten - betyder, at samfundet skylder det samme om 10 år, som man gør i dag.
Det er da et pauselån, vil jeg gerne sige
til hr. Frank Jensen, for det er ikke sådan, den her regering agerer.
Frank Jensen (S), 2003-10-09:
Og jeg er nødt til at sige det igen: Socialdemokratiet stod alene i debatten om at få et opgør med de fire danske forbehold i tilknytning til den nye grundtraktat eller forfatningstraktat.
Der var ikke andre partier, der tilsluttede sig den model; det havde vi ønsket.
Statsministeren er så drejet om og vil ikke have et opgør med de danske forbehold eller undtagelser på det retlige og indre område, men vil altså have det i to tempi med muligheden for, at det danske Folketing kan tilslutte sig elementer af det retlige og indre samarbejde, ikke mindst på politiområdet, og ikke mindst i forhold til det civilretlige område.
Men jeg tror også, vi kommer til at se, at der vil være
et stort flertal i Folketinget, der vil tilslutte sig en række af de fælles europæiske initiativer, der kommer på asyl- og immigrationsområdet, fordi Europa bliver nødt til at have fælles regler her.
Vi kan ikke have, at asylansøgere i Europa skal rejse rundt fra det ene land til det andet, og derfor er fælles europæiske regler den eneste vej at gå.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-10-09:
Jeg opfatter hr. Frank Jensens svar sådan, at han faktisk er enig i, at den fremgangsmåde, der er valgt, er noget rod.
Så må man jo så vurdere: Skal man så godkende en sådan fremgangsmåde, eller skal man ikke gøre det?
Det har Socialdemokratiet åbenbart følt sig tvunget til.
Det forstår jeg ikke rigtig, for hvis Socialdemokratiet ville det anderledes, så ville der vel kunne skabes et flertal her i Folketingssalen for, at vi stemmer rent om forfatningstraktaten - hverken mere eller mindre.
Det tror jeg der kunne være flertal for her i Folketingssalen, hvis Socialdemokratiet ville være med til at sige nej tak til det rodeforslag, som statsministeren nu har pånødet Socialdemokratiet.
Jeg håber så i det mindste, at Socialdemokratiet vil tage afstand fra den skræmmekampagne, som hr. Rohde og statsministeren allerede er begyndt på, hvor de er begyndt at sige til folk, at hvis de stemmer nej, så ryger vi ud af EU og ud i Atlanterhavet, eller hvordan man nu vil komme til at sige det.
Man har allerede startet den skræmmekampagne, og det håber jeg hr. Frank Jensen vil tage afstand fra.
Frank Jensen (S), 2003-10-09:
Men statsministeren har jo altså valgt på baggrund af en fornemmelse af, hvor folkestemningen er på den her sag, at dele denne her afstemning op i to: først en afstemning om traktaten, dernæst muligheden for, at Danmark kan få en anden undtagelse end den, vi har på det retlige og indre område.
Det er baggrunden for det.
Til gengæld giver den jo altså også nogle nye muligheder, som tiden under de her korte bemærkninger ikke tillader at gå igennem, men dem kender hr. Keld Albrechtsen jo også så udmærket.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-10-09:
Jeg vil gerne spørge hr. Frank Jensen om en sag, der faktisk har undret mig en hel del, nemlig hvorfor Socialdemokratiet har godkendt den plan for en kommende unionstraktat, som statsministeren har spillet ud med.
Det er jo en overordentlig besynderlig og indviklet plan, som indebærer, at man skal have en folkeafstemning om unionsforfatningen, men der er så indbygget mulighed for en ny folkeafstemning om indviklede detaljer, og der er sådan et halvt forbehold, som statsministeren vil have.
Det hele bliver meget uoverskueligt og indviklet, og det bliver faktisk meget vanskeligt at overskue, hvad man stemmer ja eller nej til, og hvilken rækkevidde det har.
Det, der undrer mig, er, at jeg havde forstået det sådan, at Socialdemokratiet ville have undtagelserne afskaffet i deres helhed; det kunne Socialdemokratiet ikke komme igennem med.
Hvorfor siger Socialdemokratiet så ikke: Jamen så stemmer vi om traktaten - traktaten og hverken mere eller mindre?
Så vil vi da kunne vide, præcis hvad det er, vi stemmer om.
Og bliver det så et ja eller et nej, så ved vi bagefter, hvad vi diskuterer ud fra.
Derfor synes jeg, Socialdemokratiet har rodet sig ud i en underlig plan, som man burde have ladet statsministeren selv ligge og rode med.
Jens Rohde (V), 2003-10-09:
Det er i hvert fald overhovedet ikke fakta.
Hr. Frank Jensen ved godt, at der er flere penge på ældreområdet, end dengang hr. Frank Jensen sad i regering; der er flere penge på sygehusområdet, end dengang hr. Frank Jensen sad i regering; der er 1,9 mia. kr. mere på skoleområdet, end dengang hr. Frank Jensen sad i regering.
Det er dog et faktum, som hr. Frank Jensen kan tage og føle på; det er jo virkeligheden.
Man taler om troværdig økonomisk politik.
Det kan godt være, jeg ikke er økonom, men så forklar mig, hvordan det kan hænge sammen.
Jeg har Socialdemokraternes udgiftsforslag listet op, og der er 84 udgiftsforslag.
Der står hele tiden: øget støtte, øget tilskud, øget støtte, øget tilskud, øget støtte til det og det og det.
Masser af penge skal der bruges af offentlige midler, og samtidig prøver man at bilde befolkningen ind, at det skatteforslag, man har lavet, betyder en mindre samlet beskatning af den danske befolkning.
Det kan da ikke lade sig gøre - eller hvordan?
Frank Jensen (S), 2003-10-09:
Jeg var sikker på, at vi nærmest kunne have taget det her i duet, for jeg er ganske enig med fru Margrethe Vestager i betragtningerne om de erfaringer, man gør sig med den her regering.
Når det udmønter sig på en måde, som ender i bureaukrati, fordi det er ideologisk betinget, at man skal skabe et marked, og når det er det at skabe et marked, pengene skal bruges til og ikke til at styrke de ældres hjemmepleje, ja, så må vi gøre den erfaring, at så bliver det sværere og sværere for os at lave noget med den her regering, og sådan har jeg også forstået, at det gælder på de områder, hvor Det Radikale Venstre har gjort sig erfaringer med at indgå aftaler med regeringen, nemlig at når man så ser det udmøntet, så er det ikke altid sådan, man havde forestillet sig, det ville virke.
Vi har gjort os vores erfaringer på det her felt, og derfor siger vi også til regeringen så kort tid efter: Det, vi hører de 500 mio. kr. er brugt til, er bureaukrati; der er ikke kommet flere hjemmehjælpstimer ud af det ude i kommunerne.
Og selv mange Venstreborgmestre råber nu vagt i gevær og siger: Kunne vi ikke få lidt mere lempelse til at lave den hjemmepleje, som vi gerne vil i det lokale demokratis navn.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-10-09:
Nu siger hr. Jens Rohde så, at den nye aftale er bedre end den, som var.
Det spurgte jeg også økonomi- og erhvervsministeren om i går og bad ham om at foretage en beregning.
Det nægtede han.
Det nægtede han.
Han vil simpelt hen ikke foretage en beregning, hvori han sammenligner de nuværende beskatningsregler med den aftale, som er blevet indgået mellem A.P. Møller og regeringen. Og så siger hr. Jens Rohde, at det jo koster en ufattelig masse penge at bore efter olie og gas i Nordsøen.
Jamen de penge er trukket fra i det regnestykke, jeg nævnede. I de 88 mia. kr., som selskaberne allerede har scoret efter skat, er de penge, der er brugt til udgifterne, taget i betragtning, og i det beløb, som man nu forærer selskaberne efter skat, et beløb af tilsvarende størrelsesorden for de kommende 40 år, er udgifterne også trukket fra.
Så det hører ingen steder hjemme, at hr. Jens Rohde får det til at lyde, som om der er kæmpeudgifter.
Det er der taget højde for.
Men hvorfor skal der foræres et sådant tilsvarende stort beløb, som vi allerede har foræret bort?
Det spørgsmål svarer hr. Jens Rohde ikke på, og det er i strid med noget for noget-princippet, som regeringen ellers selv har lagt op til skal indføres over en bred bank.
Jens Rohde (V), 2003-10-09:
Sagt i spøg: Det kunne man jo egentlig godt sige, det er.
Men den aftale, som regeringen har lavet, synes jeg er god.
Den peger jo godt ud i fremtiden, og man skal altså også huske, når man taler om de her olieinvesteringer, at det er ufattelig dyrt.
Det koster jo rigtig mange penge, og det tager meget lang tid, før man begynder sådan at kunne få nogle penge ud af det, når man investerer i den slags, og vi skal jo have nogen til at gøre det.
Så den aftale, som regeringen har lavet, finder jeg er helt fin og velafbalanceret.
Det, jeg synes, der er lidt pudsigt i den kritik, der kommer, er, at det ikke lykkedes at få den tidligere regering til at lave en aftale, når nu hr. Keld Albrechtsen og Enhedslisten jo altid har stillet det her forslag om, at der skulle ske noget.
En socialdemokratisk regering kunne ikke lave en ny aftale, ville ikke lave en ny aftale om oliepengene.
Det har denne her regering gjort.
Så er det fair nok, at vi kan være uenige om størrelsen på tallene, om de nu er rigtige, om der burde være 2 mia. eller 3 mia. Den diskussion kan vi jo altid få, og den kan være interessant nok, men det afgørende er, at vi rent faktisk har lavet en aftale, at vi rent faktisk har lavet en ny aftale, som er bedre for staten end den, vi havde tidligere.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-10-09:
Det er naturligvis vældig flot, når hr. Jens Rohde taler om åndsfrihed og Grundtvig, men kendsgerningen er jo, at i det konservative samfund, som hr. Jens Rohde og hans regering ønsker at skabe, er der plads til hr. Jens Rohde, men der er ikke plads til Christiania.
I et socialistisk og liberalt samfund, kan jeg love hr. Jens Rohde, vil der være plads til både hr. Jens Rohde og Christiania.
Det er forskellen.
Så siger regeringen: Noget for noget.
Gælder det også i Nordsøen?
Hidtil er det sådan, at det alene er A.P. Møller, der har fået.
A.P. Møller har sammen med de andre olieselskaber scoret 88 mia. kr. indtil nu efter skat, og regeringen har indgået en aftale, hvor det skal være sådan, at i den kommende 40-års-periode skal A.P. Møller og selskaberne så score et tilsvarende beløb efter skat.
Er det noget for noget? Er det noget for noget, at det alene er A.P. Møller, der skal have, men ikke samfundet? Derfor vil jeg godt spørge hr. Jens Rohde: Hvorfor går regeringen ind for at forære olieselskaberne det stort set samme beløb, som de allerede har fået?
Jens Rohde (V), 2003-10-09:
Hr. Holger K. Nielsen har det med, at han måler alting i, hvor mange penge der bliver givet.
Vi har givet folkeskolerne en saltvandsindsprøjtning på 1,9 mia. kr.
Det er det, budgetterne ligger over det, som budgetterne lå på under den tidligere regering.
Det er jo virkeligheden.
Men virkeligheden derude er jo også - og jeg går ud fra, vi er enige om, at det er vigtigt, at vi har en national lokal folkeskole - at kommunerne har et ansvar for folkeskolen.
Og dér er det interessante jo, at der er meget stor forskel - meget stor forskel - på, hvad en elev koster i folkeskolen fra kommune til kommune.
Og det er altså ikke bare dér, hvor udgiften er højest, at undervisningen er bedst.
Det er det ikke.
Holger K. Nielsen (SF), 2003-10-09:
Ja, men det er svært at benægte fakta, selv om en gammel Venstrestatsminister engang forsøgte at gøre det alligevel.
Fakta er, at vi allerede kan se nu, at der i 2003 i hvert fald i fire ud af ti kommuner - det er det, Danmarks Lærerforening har regnet sig frem til - vil ske nedskæringer på folkeskoleområdet.
I fire ud af ti kommuner vil der ske nedskæringer.
Det her skal jo ses i forhold til børnetalsudviklingen, ses i forhold til, at der er et vældigt efterslæb.
Lad os nu igen kigge lidt ud ad vinduet, som statsministeren jo lagde meget vægt på forleden dag.
Kom ud og se en folkeskole.
Statsministeren vil, og jeg tager gerne med.
KL. 10.40 I betragtning af at vi har en stigende arbejdsløshed, ville det så ikke være relevant, at vi fremskød nogle investeringer i at renovere folkeskoler?
Og se på lærebogssituationen.
Jeg synes virkelig, at det er sympatisk med de her bløde taler, men hvis der ikke er økonomiske muligheder bag, så bliver det altså tom snak.
Jens Rohde (V), 2003-10-09:
Vi kan jo tage en diskussion om, hvem der er mest blød,
det kunne sikkert blive en meget hyggelig studiekreds, vi kunne lave sammen om det, os to.
Men de hårde facts er jo altså bare, uanset om hr. Holger K. Nielsen mener, om det er blødt eller hårdt, at budgetterne på folkeskoleniveauet ligger 1,9 mia. kr. over - over - det niveau, som folkeskolen havde, dengang der sad en socialdemokratisk regering støttet af SF og hr. Holger K. Nielsen.
Det er den saltvandsindsprøjtning, den her regering har sørget for, at folkeskolen har fået bl.a. også i kraft af de aftaler, som man har indgået, efter at vi lavede en opkvalificering og satte det klare fokus på, at der i folkeskolen skal være klare mål.
Det har vi lavet et bredt forlig om i Folketinget uden SF.
Holger K. Nielsen (SF), 2003-10-09:
Det er sjældent, at Grundtvig og Kierkegaard bliver citeret her fra Folketingets talerstol, og der er så meget poesi.
Det synes jeg var opløftende, og det var da også charmerende at opleve hr. Jens Rohde som blød mand.
Det er jo ikke så tit - og velkommen i klubben, hr. Jens Rohde.
Hvis vi nu ser på hele folkeskoleområdet, vil hr. Jens Rohde så ikke medgive, at hvis vi nu skal have mere faglighed, hvis vi også skal have nogle bløde værdier ind i folkeskolen, det ved jeg ikke, om Venstre vil, men det synes jeg da stadig væk er relevant også dér, så kræver det også noget økonomi, og at der er en sammenhæng imellem det forhold, at børnene ikke lærer så meget, og at der er skåret vældig meget ned på folkeskolen. Det vil sige, at hvis man ikke ved så meget om geografi, så kunne det jo skyldes, at man har nogle landkort fra før Murens fald, at man har noget ældgammelt undervisningsmateriale.
Derfor vil jeg godt stille Venstre det hårde økonomiske spørgsmål: Vil Venstre ikke være med
til, at vi nu foretager en kraftig økonomisk opprioritering af lærebøger, af hele undervisningsmaterialets situation i folkeskolen?
Jens Rohde (V), 2003-10-09:
Når nu det her opsving kommer, hvad vi jo forhåbentlig alle sammen håber på og regner med sker på et tidspunkt, og beskæftigelsen dermed stiger, så håber jeg, at hr. Frank Jensen vil komme herop og give os hele æren for, at beskæftigelsen så stiger.
Hr. Frank Jensen ved godt, hvordan det hænger sammen, også hvordan de internationale konjunkturer var fra 1992 og fremefter.
Det ved hr. Frank Jensen alt om.
Det, jeg kan konstatere, er, at vi har taget en lang række initiativer, som styrker dansk erhvervslivs konkurrenceevne.
Det er sådan noget, der skaber varige og rigtige job.
Det fortsætter vi med aktivt.
Og så har vi faktisk gjort og gør faktisk det, at vi fremrykker offentlige investeringer.
Men jeg ved da godt, at hver eneste gang jeg kommer herop med pærer, æbler og bananer, så vil Socialdemokratiet altid komme med pærer, æbler og bananer og vindruer og blommer.
Men regningen skal jo betales et sted, og det kommer i sidste ende til at gå ud over konkurrenceevnen og dermed færre i arbejde på lang sigt.
Frank Jensen (S), 2003-10-09:
Jeg tror nok, at de fleste mennesker kan huske, hvordan det gik op igennem 1990'erne.
Vi overtog efter den tidligere borgerlige regering en arbejdsløshed, der var kommet op på 350.000 mennesker, og da SR-regeringen gik af i 2001, var den bragt ned til 140.000.
Nu for første gang i ganske mange år stiger arbejdsløsheden, og så får vi at vide af Venstres ordfører, at det er udlandets skyld.
Venstre ingen ambitioner om at gøre noget selv?
Skal det bare være udlandets skyld?
Siden regeringen er trådt til, er efteruddannelsesaktiviteten på det danske arbejdsmarked faldet med 25 pct. på bare 2 år, fordi regeringen har indført brugerbetaling på 750 kr. pr. uge.
Undskyld mig, er det også udlandets skyld?
Jens Rohde (V), 2003-10-09:
Jeg ved ikke, om det var, fordi min tale var kedelig, at hr. Frank Jensen ikke hørte efter, men jeg brugte faktisk en del af min tale på at tale om de initiativer, vi har taget.
Og derfor er det jo ikke helt fair, hvis vi nu skal have en ordentlig dialog om det her - jo, det synes jeg jo kunne være interessant, om ikke andet så for den danske befolkning - at sige, at budskabet var, at vi bare skal sætte os ned og vente på bedre tider.
Alle ved, at vi er afhængige af konjunkturerne i omverden.
Sådan er det.
Det nævnte jeg, ja.
Og så oplistede jeg ellers en lang række initiativer, men jeg skal gerne gentage nogle af dem.
For det første er der ikke nogen regering, der har gjort så meget for erhvervslivet som den her regering på så kort tid, bl.a. med at stoppe stigningen i skatter og afgifter, med afbureaukratisering.
Det er jo alt sammen sådan noget, som gør virksomhederne mere konkurrencedygtige, så de kan skabe reelle job.
Derudover fremrykker vi også nogle offentlige investeringer.
Vi lukker det kæmpe hul i forskningsmidlerne, som den tidligere regering efterlod, og fremmer samspillet
mellem universiteter og forskning
Alle sådan nogle ting er med til at øge vores konkurrenceevne i modsætning til svaret fra Socialdemokratiet, som er, at man skal have mere bureaukrati, flere afgifter og højere skatter.
Det skaber i hvert fald ikke flere job.
Frank Jensen (S), 2003-10-09:
I foråret var Socialdemokratiet henvist til at være mørkemænd, medlemmer af Folketinget, der forsøgte at tale krisen i gang i Danmark.
vedgår ikke kun statsministeren, men også Venstres ordfører, at vi havde ret, da vi advarede imod, at arbejdsløsheden nu er ved at bide sig fast igen i Danmark.
Vi fik SR-regeringen til magten i 1993, men ikke siden 1994 har vi oplevet den voldsomme vækst, vi nu har haft i arbejdsløsheden.
Og hvad var så svaret i statsministerens tale og i Venstres ordførertale her i dag?
Det var, at vi nu bare skal sidde og vente på bedre tider.
Regeringen har jo ansvaret, regeringen har ikke kun magten, men også ansvaret for at gøre noget ved den arbejdsløshed.
Her til morgen fik vi så arbejdsløshedstallet
for august måned, og desværre er der yderligere 2.000, der nu må stille sig op i arbejdsløshedskøen, sådan at vi er oppe på en arbejdsløshed på 170.000.
Hvad vil Venstre med den stigende arbejdsløshed, hvad gør Venstre?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2003-10-09:
Hvad er det sådan, der er voldsomt prioriteret?
Så diskuterer vi folkeskolen.
Det er jo også glimrende.
Det er jo altid glimrende at diskutere folkeskolen.
Men det blev der jo sådan set lavet forlig om i sidste folketingssamling, så man skulle jo tro, at der havde man fægtet kampen og forfægtet sine synspunkter osv.
Se, så hører man hr. Jens Rohdes tale og regner så med, at okay, det var så det med folkeskolen.
Men hvad er der så ellers til debat i den kommende folketingssamling?
Og så bliver man lidt forvirret, for så har man egentlig hørt noget fra statsministeren om, at der var et eller andet omkring EU, som vist var vigtigt.
Men se, hr. Jens Rohde havde ikke et ord med om EU i sin tale, ikke et ord om den forfatning, vi skal stemme om.
Nu er det jo ikke, fordi jeg tror, at hr. Jens Rohde slet ikke er tilhænger af skidtet dernede, for det ved jeg jo godt han er og kæmper energisk for det.
Men det er dog mærkeligt, at vi i den tid, vi går i møde her, skal have en afstemning, proklameret af statsministeren om en ren forfatning for EU, og at hr. Jens Rohde så ikke nævner med ét eneste ord, hvorfor vi skal det, og hvad han mener om det.
Man kunne jo mistænke hr. Jens Rohde for, at det måske i virkeligheden er, fordi han godt ved, at han har en rigtig elendig sag og derfor ikke vil gøre ret meget reklame for den heroppe fra Folketingets talerstol...