runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pernille Blach Hansen (S), 2000-12-13:
Jeg er ked af, at hr. Thor Pedersen ikke rigtig svarer på spørgsmålet, men jeg kan så konstatere, at enlige forældre f.eks. på lærlingeløn i Brørup Kommune, Egvad Kommune, Løgumkloster Kommune, Skærbæk Kommune, Spøttrup Kommune, og jeg kan fortsætte med diverse Venstrekommuner, får betalt en plads i en vuggestue, betalt en plads i en børnehave, betalt en plads på et fritidshjem, men er man så uheldig, at der ikke er fritidshjem i ens kommune, men en skolefritidsordning, så har Venstre ingen skrupler med at bede dem om at betale op til knap 20.000 kr. pr. år.
Det, jeg ikke kan forstå, og det har hr. Thor Pedersen ikke svaret på,
er: Hvorfor er det kun på skolefritidsordningsområdet, at Venstre vil lade det her være fuldstændig op til kommunerne
, når det på alle andre områder gælder, at der er fuld økonomisk friplads til de fattigst stillede børnefamilier i Danmark?
Hvorfor blokerer Venstre for den sidste flig, nemlig at
dér, hvor der tilfældigvis er skolefritidsordning i stedet for fritidshjem, kan de pågældende også få en friplads?
Det synes jeg da ville være passende her op til jul.
Morten Helveg Petersen (RV), 2000-12-13:
Jeg fortsætter i samme boldgade.
Fru Lene Espersen ved selvfølgelig, at ulandsbistanden også er radikalt hjerteblod.
Har fru Lene Espersen ingen frygt for den dominoeffekt, som en reduktion af dansk ulandsbistand kan give anledning til?
Altså at de 0,2 pct. i besparelse, som Det Konservative Folkeparti lægger op til, på globalt plan kan vise sig at blive en voldsom stor post.
Giver det overhovedet ikke anledning til bekymring eller refleksion i Det Konservative Folkeparti, at netop det forhold, at vi ligger som nummer et, forhåbentlig inspirerer mange andre lande til også at have en høj og flot ulandsbistand?
Og begynder vi at reducere på det ambitionsniveau, ja, hvor ender vi så henne?
Thor Pedersen (V), 2000-12-13:
Ja, det var for at hjælpe den radikale.
Hanne Andersen (S), 2000-12-13:
Det er kedeligt, at hr. Thor Pedersen ikke kan nå at svare på alle spørgsmål, så derfor synes jeg, at hr. Thor Pedersen skal have endnu en chance for at svare på hr. Klaus Hækkerups spørgsmål.
Når nu man skal operere og arbejde fredag, lørdag og søndag - det kan jo være et godt formål - øger man jo aktiviteten, og så øger man udgifterne.
Så spurgte hr. Klaus
Hækkerup: Hvad er det så Venstre vil gøre, når man skal lave den aktivitetsudvidelse, for at holde de offentlige udgifter i ro?
Hvor er det, man vil hakke ned for at klare at holde de offentlige udgifter i ro, som er så vigtigt for Venstre?
Og hvorfor er der ikke flere kommuner og amter, der ledet med Venstre i spidsen bruger mirakelkuren med udlicitering?
Hvorfor har man ikke valgt den model, for den er jo miraklet?
Eller er miraklet ikke særlig stort?
Er det bare afdelingen for Venstres festtaler?
Jan Petersen (S), 2000-12-13:
Nu bliver det jo svært at undgå at svare på det spørgsmål, jeg har stillet to gange.
Jeg hørte i indlægget før om retten til at vælge, pengene skal følge med osv.
Her har vi en konkret sag, hvor Venstre har mulighed for at gennemføre et reelt frit valg, men man har fravalgt det.
Har hr. Thor Pedersen ikke én eneste kommentar til, hvilket ansvar Venstre selv har for at prøve noget af det, man taler om her fra talerstolen, af i virkeligheden?
Det er ikke alt, Venstre taler om, jeg synes er sympatisk, men f.eks. det frie sygehusvalg på tværs af amtsgrænserne er en god ting.
Hvad med, om Venstre gjorde det valg reelt også i et amt, hvor man sidder på ansvaret for sundhedspolitikken?
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 2000-12-13:
En af de meget store besparelser i Det Konservative Folkepartis udspil til finansloven næste år er jo på ulandsområdet.
Der forstår jeg, at Det Konservative Folkeparti vil yde
0,8 pct. af BNP.
Det er en besparelse på ca. 2½ mia. kr.
Der vil jeg høre: Er der en principiel begrundelse forstået sådan, at Det Konservative Folkeparti ikke vil yde mere end 0,8 pct.?
Skal den endnu længere ned?
Kunne man forestille sig, at den skal løftes næste år? Er det, fordi Det Konservative Folkeparti ikke mener, at der er behov nok eller ikke opgaver nok? Jeg forstår udmærket, man skal være kritisk, og der må vi blive bedre til at stille krav, men er der ikke behov for en ulandsbistand på 1 pct.?
Lene Espersen (KF), 2000-12-13:
Nu er det jo altså sådan, vil jeg gerne sige til hr. Jens
Peter Vernersen
, at man nu engang ikke kan spise mursten.
Jeg ved godt, at der nogle, der vil mene, at det egentlig ville være ganske fornuftigt, hvis det kunne lade sig gøre, for så kunne man brandskatte boligejerne endnu mere.
Men at værdien af den bolig, man har investeret sine for øvrigt én gang skattebetalte penge i, stiger, synes jeg jo altså ikke er noget argument i sig selv for, at man så bare kan blive ved med at hive penge ind i statskasserne.
hr. Jens Peter Vernersen vil hen med de statistikker, men jeg vil da sige, jeg da glæder mig over, at indtægterne er steget i Danmark.
Det er jo bl.a. sket som følge af, at der er flere, der er kommet i arbejde, og det kan vi jo alle sammen være glade for.
Det er jo ikke kun regeringens fortjeneste.
Det er godt for os alle sammen.
Her har vi nogle arbejdsgivere, der ikke kun letter trykket på det offentlige sundhedsvæsen, nogle arbejdsgivere, der betaler for, at deres medarbejdere bliver behandlet et andet sted, og hvad er det så, vi hører fra den socialdemokratiske sundhedsordfører:
Jamen det er jo fint nok, at man sparer samfundet for millioner af kroner både i behandling i det offentlige sundhedsvæsen og millioner af kroner i sygedagpenge, men man skal også betale skat af det.
Det er da fuldstændig urimeligt - fuldstændig urimeligt.
At sætte de ansatte i skat af, at man bliver behandlet og ikke ligger samfundet til last, er en ideologisk uskik, som Socialdemokratiet står for, og jeg vil fastholde, at det må være i vores alle sammens interesse, at vi får fjernet den uskik og får fremmet mulighederne for, at man kan blive behandlet f.eks. på et privathospital, fordi ens arbejdsgiver ikke kan vente et år på, at man bliver behandlet i det offentlige system.
Lone Møller (S), 2000-12-13:
Jeg går ud fra, at det var tiden, der ikke tillod fru Lene Espersen at bekræfte, at det allerede er sådan i dag, at arbejdsgiverne har rig mulighed for at finansiere sygebehandling for de ansatte og også betale skattedelen for de ansatte, så de ansatte ikke selv bliver beskattet, og at arbejdsgiverne også kan trække det fra på deres driftsregnskab.
Jeg går ud fra, at det var en forglemmelse, men vi hører altid, at det er af ideologiske årsager, Socialdemokratiet ikke vil støtte det her.
Det er faktisk allerede muligt i dag, hvis arbejdsgiveren ønsker det.
Jens Peter Vernersen (S), 2000-12-13:
Jeg ved jo selvfølgelig godt, at det gør ondt, og at det er meget slemt, men der er jo givet mange udmærkede svar på det der boligspørgsmål.
Der er også givet svar, der viser, at realvæksten for boligejerne har været omkring 23 pct. siden 1993, altså en ganske fordelagtig udvikling.
Må jeg så også sige til fru Lene Espersen, at hvis det var sådan, at man ikke havde lavet de ændringer, man lavede med pinsepakken i 1998, så tror jeg ikke, at nogen unge mennesker i dag havde haft råd til at købe et hus, for så var de prisstigninger, som vi så på det tidspunkt, ikke fladet ud, så havde de fortsat den himmelflugt, som vi så fra 1995 til 1998.
Så kunne man virkelig have talt om, hvordan verden så ville have set ud, og så ville der virkelig have været noget at tjene for dem, som ejede boligen.
Det er vel det, det drejer sig om.
Lene Espersen (KF), 2000-12-13:
Jeg vil gerne sige til hr. Jens Peter Vernersen, at jeg har set den besvarelse, som er kommet til Finansudvalget.
Men jeg vil fastholde, at der er en provenuvirkning af overgangen fra lejeværdi- til ejendomsværdibeskatning, der medfører en forøget beskatning på boligområdet.
Det er en længerevarende beregning, som måske ikke er så egnet til at gennemgå fra Folketingets talerstol, men jeg vil fastholde, at der er sket en skærpet beskatning, og så komme med den måske lidt enkle bemærkning til hr. Jens Peter Vernersen, at det da godt kan være, at der er nogle boligejere, der synes det er sjovere i dag, end det var i 1993; det kommer an på, om man køber eller sælger bolig, går jeg ud fra.
Det er ikke alle unge mennesker, der skal ud og købe en bolig i dag, der synes, det er så pokkers morsomt at skulle ud og have den finansieret.
Med hensyn til diskussionen omkring konkurrence: Hvis udgangspunktet er, at der skal være fri og lige konkurrence på europæisk plan, tager vi gerne handsken op, men det der med at gå rundt og begrænse os i Danmark og tro, at vi lever vores eget lille osteklokkeliv, er fuldstændig vanvittigt.
Derfor mener jeg også, at det sted, hvor man skal diskutere konkurrencevilkår, er i indre marked-regi og i EU og ikke så meget i det danske Folketing; det kommer der altså ikke noget ud af for forbrugerne på længere sigt. Til hr. Morten Helveg Petersen vil jeg sige, at der er
et gammelt spansk ordsprog, der siger, at hvis man vil gifte sig eller fægte med tyre, må man nærme sig hinanden.
Sådan er det også under nogle finanslovforhandlinger, og det betyder, at selv om vi er gået til finanslovforhandlinger med et åbent sind og et håb om at få nogle gode konservative indrømmelser, så oplevede vi altså desværre ikke, at der var den imødekommenhed, vi havde håbet på fra regeringens side.
Vi havde bedre held sidste år, da vi lavede en fornuftig aftale på sundhedsområdet.
Men den slags beslutninger er altså beslutninger, der bliver truffet i den konservative folketingsgruppe og ikke i andre partiers folketingsgrupper. Vi må så bare beklage, at i det her tilfælde var regeringspartiernes folketingsgrupper mere indstillet på at lave aftaler til venstre side i salen.
Jens Peter Vernersen (S), 2000-12-13:
Vi taler om to forskellige ting, vil jeg gerne sige til fru Lene Espersen, når vi taler om boligspørgsmålet. Man kan se af finansministerens besvarelse til Finansudvalget, hvordan det er gået, hvis man har et hus til 1 mio. kr., hvor meget man skulle betale i skat af det hus i 1993 og her i 2001, og der er præcis den forskel, som jeg beskriver.
Jeg er også sikker på, at fru Lene Espersen interesseret læser det papir.
Det er jo klart, at boligejeren samlet set betaler en højere skat i dag end i 1993, fordi boligens værdi er steget.
Hvis man spørger boligejerne - nu taler vi jo meget om at komme ud i samfundet -
vil jeg sige, at de boligejere, jeg møder, synes det er rarere at være boligejer i 2001, end det var i 1993, da boligmarkedet var præget af konkurser.
Lad mig så sige omkring spørgsmålet om fortjenester på disse forskellige mærkevarer, at jeg synes, det ville være positivt - og det kan fru Lene Espersen give et tilsagn om - hvis man ville bidrage til at se på den konkurrence, som mangler på en række områder, hvad enten det er kugler eller dåseøl, eller hvad det er.
Jeg ved også, hvad der foregår ovre i landet med de mange trailere.
Lene Espersen (KF), 2000-12-13:
Så må jeg vende tilbage til hr. Morten Helveg Petersen senere.
Jo, vil jeg gerne sige til hr. Flemming Kofod-Svendsen, et af vores fremmeste formål i et rigt land som Danmark er jo en gang imellem at sætte vores egen selvtilstrækkelighed lidt til side og prøve at se ud i verden og hjælpe andre steder, og det mener Det Konservative Folkeparti bestemt også at vi skal, men det står altså ikke skrevet nogen som helst steder, at lige præcis 1 pct. ligesom er adgangsbilletten til, at man så har købt sig selv aflad. Hvorfor så ikke 2 pct.?
, 3 pct.?, 10 pct.?
15 pct.?
Vi har masser af penge i Danmark.
Der er faktisk vores holdning, at Danmark stadig væk skal ligge i toppen.
Nu er det bare sådan, at der er mange lande, vi synes måske ikke engang løfter den opgave, de
egentlig burde, men de lande, der ligger på niveau med Danmark, og som har den samme indstilling, ligger på et niveau omkring de 0,8, og derfor synes vi egentlig, det er rimeligt og fornuftigt, at vi også lægger os der
Jeg vil under ingen omstændigheder være med til, at Danmark bliver en paria på den internationale scene og lige pludselig ikke betaler noget mere.
Men alle andre har altså lagt sig på et niveau, der ligger betragteligt under 0,8 pct. Vi vil stadig væk være nummer to i verden ved at lægge os på det niveau, og det har jeg det egentlig ganske godt med.
Men at beskylde os for at have et dårligt menneskesyn ...
Morten Helveg Petersen (RV), 2000-12-13:
Det, der kalder mig op, er fru Lene Espersens ord, hvor hun beklagede, at De Konservative ikke fik indflydelse på finanslovaftalen.
Sådan tror jeg det var, at ordene faldt.
Kan fru Lene Espersen bekræfte, at de eneste, som denne anklage kan rettes mod med god rette, er Det Konservative Folkeparti selv?
Dernæst gik der jo på et tidspunkt i løbet af forhandlingerne nogle ondsindede rygter om, at partiet Venstre skulle have pålagt De Konservative, at Det Konservative Folkeparti ikke måtte møde op på egen hånd i Finansministeriet og deltage i forhandlingerne.
Jeg kunne da være meget interesseret i at få fru Lene Espersen til at afkræfte dette ondsindede rygte, for det antager jeg da at det er.
Lene Espersen (KF), 2000-12-13:
Først til hr. Jens Peter Vernersen og hele den her snak
omkring afgifter på sodavand
: Jeg vil sige som udgangspunkt, at nu kommer jeg jo oppe fra det nordlige Jylland, hvor alle mennesker ejer en Brenderuptrailer, så det er ikke sådan, at de går tørstige i seng om aftenen.
Det eneste, der sker, er bare, at vi får hele naturen fyldt op med dåser.
Og det er sådan set konsekvensen af at brandbeskatte de danske sodavand.
Men lad nu det ligge.
Jeg blev så spurgt:, Hvorfor er priserne ikke gode nok?
Jeg tror sådan set, det er, fordi der et eller andet sted er noget, der er gået galt i opfattelsen af, hvad ægte konkurrence er i Danmark.
Vi kan have mange diskussioner om, hvorvidt konkurrencelovgivningen er god nok.
Men noget af det, der for mig at se er en utrolig stor barriere for, at vi får mere og øget konkurrence i Danmark, er en erkendelse af, at vi lever i et indre marked, og at det indre marked ikke alene indbefatter staten Danmark, men altså også indbefatter det øvrige af Europa.
Problemet i forhold til fusionskontrol og alle de mange krumspring, der bliver lavet for at sikre, at virksomheder i Danmark ikke bliver for store, er altså også, at andre virksomheder i andre europæiske lande måske har svært ved at få fodfæste her.
Jeg skal være den første til at sige, at jeg intet har imod, at danske virksomheder får konkurrence udefra, men det skal være på lige vilkår, og det betyder også, hvis man skal gå ind og vurdere, om en virksomhed har en dominerende stilling i Danmark, at det må være ud fra et europæisk sigte og ikke ud fra et dansk sigte.
Det tror jeg vil hjælpe, hvis vi skal trække debatten op på et noget højere niveau.
Omkring lejeværdibeskatning må jeg sige, at jeg ikke kan genkende de tal.
Jeg har godt nok set, at der er kommet nogle besvarelser, men jeg står her med nogle kilder: Det er Økonomisk Oversigt fra august 2000 og besvarelser fra Skatteministeriets hjemmesider.
Ud af det kan jeg se, at den nye beskatning inklusive pinsepakken rent faktisk betyder, at ejendomsværdibeskatningen bliver voldsomt meget forøget i forhold til den gamle lejeværdimodel.
Til fru Lone Møller vil jeg sige, at det, vi har foreslået, er jo netop, at der bliver lavet en kommission, så man ser på det her.
Jeg sagde i mit indlæg, at vi udmærket ved, at man ikke kan lave behandlingsgaranti på samtlige sygdomme lige fra kræftsygdomme til ligtorne i løbet af et eller to år, men hvis ikke vi sætter os ned og prøver og får nogle kloge mennesker til at komme med nogle bud på, hvad tidshorisonten er, og hvilken strukturforandring der skal til for at gennemføre det, kan vi jo blive ved med at diskutere herinde, uden at der sker noget i sundhedsvæsenet. Så vores forslag er sådan set konstruktivt og fremadrettet, at vi får nedsat en kommission.
Thor Pedersen (V), 2000-12-13:
Jeg glæder mig til, at Socialdemokratiet vil fortælle om det, Venstre gerne vil, for det har den forudsætning, at man er nødt til at læse, hvad det egentlig er, vi foreslår, så det ikke er mærkelige påstande, men det, vi egentlig har foreslået, man går ud og fortæller, når man siger, hvad Venstre vil. Jeg vil spørge fru Hanne Andersen, om det ikke er rigtigt, at vi afsatte 1,5 mia. kr. mere til sygehussektoren.
Vi afsætter 1,5 mia. kr. mere.
Så er der nogle indregnede besparelser som følge af mindre medicinforbrug og færre på førtidspension og færre sygedagpenge, men det er reelt 1,5 mia. kr., der afsættes.
Det er da selvfølgelig, fordi der skal bruges flere penge.
Det er jo lige præcis det, vi siger.
Det er ikke nok, som det er nu, og vi finansierer dem også.
Det er bl.a. derfor, vi har en debat om, hvorfor vi ikke vil give penge til korrupte regimer.
Tingene hænger ganske nøje sammen.
Vi vil betale det, det koster at fjerne en ventelistepukkel, og jeg sagde, at når den venteliste var væk, var det frie sygehusvalg ikke længere baseret på, at det koster mere end det system, vi kender i dag, fordi der ikke er flere dårlige rygge, fordi der ikke er flere dårlige hofter, fordi der er ikke flere dårlige hjerter.
Det er jo lige præcis dem, man har behandlet, hvis de har stået på en venteliste.
Det er rimelig enkelt.
Altså vi vil bruge
flere penge end i dag på sygehussiden, og vi anviser finansiering. Det berører altså ikke det samlede offentlige udgiftsbillede.
Hr. Jan Petersen spørger til amterne.
Jamen det er jo rimelig enkelt.
Det, vi konstaterer, er, at det endnu ikke er lykkedes 2000 år efter Kristi fødsel at gennemføre det, som vi ønsker som en helt generel rettighed for en patient: at man kan vælge behandlingsstedet, at stemme med fødderne.
Hanne Andersen (S), 2000-12-13:
Jeg forstår simpelt hen ikke, hvad hr. Thor Pedersen siger, for én ting er, at man har sat penge af til at udvide på dette område, til flere operationer.
Det er fint nok.
Men hvis det ikke er at udvide den offentlige sektor og det offentlige forbrug, så ved jeg ikke, hvad det er, og derfor spørger jeg: Hvad er det så, der skal spares i stedet? I den debat, vi har haft i de senere år, om offentlige midler til børn, til ældre og til syge, har Venstre jo ikke været med, fordi man ikke vil udvide det offentlige forbrug.
Thor Pedersen (V), 2000-12-13:
Jeg må sige, at jeg ikke er sikker på, at det er nok, for det er af en eller anden grund ekstremt svært.
Vi bruger 1,5 mia. kr. mere til sygehusene.
Nettovirkningen af at bruge 1,5 mia. kr. er en udgift på 1,2 mia., fordi der automatisk kommer nogle besparelser ved, at folk bliver behandlet og kommer i arbejde, de skal ikke have sygedagpenge, de har ikke brug for så meget medicin, og de skal måske ikke på førtidspension.
Det er 1,2 mia. kr., som er det meget forsigtige skøn.
Hvor finder vi de penge?
Ja, i vores forslag kan man jo sammenholde det direkte med, at vi sparer - der er et mindre forbrug i forhold til regeringen - 1,2 mia. kr. på korrupte regimer.
Det er da egentlig meget enkelt.
Vi har jo ikke sagt, at alle udgifter enten skal gå ned eller gå op.
Sådan er det.
Jens Peter Vernersen (S), 2000-12-13:
Jeg forstod på fru Lene Espersen, at hun var optaget af afgiften på sodavand, som jo er de dér 13-14 øre på en flaske, eller hvis man tager en halvanden liters cola, så er det 1,60 kr. alt i alt efter de gamle og de nye afgifter.
Var det ikke rimeligt, at fru Lene Espersen var mere optaget af den prisforskel, der er, ud over afgiftsforskellen på sådan en halvanden liters cola købt i Tyskland og købt i Danmark?
Nogle af producenterne af cola har sagt, at det, der jo er årsagen til den store forskel, er, at der er så store avanceforskelle imellem Tyskland og Danmark.
Det har langt større betydning end det spørgsmål, som optager fru Lene
Espersen.
Jeg går ud fra, at fru Lene Espersen har læst de bilag, vi har fået, hvoraf man kan se, at realvæksten i boligejernes økonomi er steget med 23 pct. siden 1993.
Hvis man skulle have brugt de regler, der var i 1993 til lejeværdi, ville lejeværdien i dag på et hus, hvor man betaler 8.000 kr., være 13.000 kr. om året, hvis man havde brugt de regler, som fru Lene Espersen stod for i 1993.
Lone Møller (S), 2000-12-13:
Jeg forstod på fru Lene Espersen, at hun mente, at det kun var Det Konservative Folkeparti, der var optaget af behandlingsgarantien på livstruende sygdomme.
Derfor vil jeg godt spørge fru Lene Espersen, om hun mener, at det er betryggende at få vedtaget en behandlingsgaranti, som man på forhånd ved - og det ved man på forhånd - at man ikke kan leve op til på grund af, at man faktisk har 600 ledige lægestillinger.
Er det mere fornuftigt end at forsøge at løse problemerne?
Så blev der sagt, at Socialdemokratiet af ideologiske årsager ikke ville støtte, at arbejdsgiverne kunne få skattefinansieret, at de kunne betale for behandling.
Så det er ikke af ideologiske årsager, jo, det er det, fordi vi ønsker fri og lige adgang, men der er jo ingen problemer med, at arbejdsgiveren kan gøre det i dag.
Det vil jeg gerne bede fru Lene Espersen om at bekræfte.
Jes Lunde (SF), 2000-12-14:
Lad mig starte med at svare fru Ulla Tørnæs.
Nej, det, vi har lavet, vender bestemt ikke den tunge ende nedad.
Det er helt klart, at de, der er faste, varige bidragydere med de der 500 kr. - mere er det ikke, vi taler om - er folk, der er på arbejdsmarkedet, og som ikke er i a-kasser.
Hvem er det typisk?
Ja, det er typisk højere lønnede, det er det altså.
Hvis vi kigger på statistikkerne over, hvem der er i a-kasse, så har vi jo organisationsprocenter på 97 pct., 98 pct., når vi er blandt kassedamer, og når vi er blandt HK'ere, mens når vi er i gruppen af højere lønnede funktionærer, akademikere, så er det omkring 70 pct., der er i en a-kasse.
Det er dem deroppe, der er de faste bidragydere.
De andre, dér, hvor man kan finde nogle med lave indkomster, som bidrager, er nogle, som er på deltid, og det er typisk nogle studenter, der har noget løst arbejde, som de kun har i et par år.
Det er en gruppe, hvor der er en meget stor gennemstrømning.
Det har analyser fra Finansministeriet og Økonomiministeriet vist.
Det er folk, der kun midlertidigt er i den situation, mens de, der fast kommer til at bidrage til det her for at kunne finansiere en løsning, hvor vi hjælper de dårligst stillede pensionister, er højindkomstgrupper.
Så fordelingsprofilen er entydig, og den er i orden.
Så er der landbrugets økonomiske situation.
Jeg mener jo i virkeligheden, at der er rimelige muligheder for konjunkturudligning i virksomhedsskatteordningen.
Det kan jeg anbefale alle landmænd at benytte sig af.
Der er her nogle helt klare muligheder for, hvis man har et godt år, at lægge pengene til side, uden at man behøver at få den fulde beskatning af dem. Så er der det med grundskyldpromillen, hvor hr. Jens Kirk er inde på, at landbruget nok hellere vil have en promille på 8 end 12.
Det er jeg enig i.
Jeg er også helt sikker på, at de hellere vil have en på 0, og sådan kan vi blive ved. Hr. Jens Kirk ved udmærket, at det her i sidste ende er et spørgsmål om økonomisk prioritering, og vi havde rigtig mange opgaver foran os i forhandlingerne.
Vi havde behov for at finde penge til uddannelse, vi havde behov for at finde penge til sundhed, vi havde behov for at finde penge til at hjælpe de dårligst stillede førtidspensionister, og så indgår det hele altså i en prioritering.
CD bragte grundskylden ind, vi fandt en løsning også på grundskyldområdet, som jeg synes er fair og ordentlig, og sådan er det.
Det sidste, jeg skylder svar på, er hr. Flemming Kofod-Svendsen om det med flygtningekvoten.
Jeg synes ikke, det ville være fair af mig at aflægge detaljeret referat fra forhandlingerne i Finansministeriet.
Jeg håber, at vi næste gang har en mulighed for at få det gennemført, og hvis Kristeligt Folkeparti også er med på banen og aktive i forhandlingerne, så vil jeg betragte det som en støtte på det her felt.