Hans Christian Schmidt (V), 2000-05-22:
SF's forespørgsel lyder: »Hvad kan ministeren oplyse om regeringens planer og initiativer for at sikre, at Danmark fortsat og i stigende omfang udøver et globalt lederskab på miljøområdet?«
Man kommer altså med en konstatering af, at sådan forholder det sig.
Danmark udøver et globalt lederskab på miljøområdet.
Vel kan det være sandt på nogle områder, men efter vores opfattelse halter det på nogle andre områder, og lad mig give nogle eksempler:
For det første: Det er rigtigt, at det kan se ud, som om der gives en masse penge til miljøindsatser rundt om i verden.
På dette område er der i 2000 afsat i alt 3,8 mia. kr., og det lyder jo af mange penge.
Men man skal huske på, at det kun er de 1,8 mia. kr., der er afsat til miljøindsatser rundt om i verden.
Ud af de 1,8 mia. kr. er ca. 1 mia. kr. afsat til regionale miljøindsatser i ulande og arktiske og globale miljøprogrammer, og omkring 800 mio. kr. er afsat til miljøindsatser i Østersøregionen og det øvrige Central- og Østeuropa. Man kan jo godt stille det spørgsmål, om det beløb er begrundelse nok for at kalde Danmark for et af de førende lande i verden på miljøområdet.
Vi er enige i, at der er brug for både lokale og regionale miljøindsatser rundt om i verden, og vi har brug for, at der bliver sat effektivt ind de steder, hvor man kan gøre en indsats for at forbedre det globale miljø.
Men beløbet i sig selv siger jo ikke noget om, hvad pengene bliver brugt til, og spørgsmålet er derfor, om vi får nok miljø for disse penge, og om man ved nok om tingene.
I Venstre mener vi, man ved for lidt.
Det forhold skal ændres, og det kan bl.a. ske ved, at vi får en bæredygtighedsvurdering af projekterne ud fra et ønske om, at de skal hænge sammen miljømæssigt, socialt og økonomisk på den mest optimale måde.
Vi forstår godt, at det kan være svært for regeringen at gennemføre en sådan vurdering, når den ikke engang har været rede til at lade Danmarks egne miljøforslag bæredygtighedsvurdere.
Vi husker jo kun alt for godt, at regeringen den 9. maj ikke ønskede at stemme for et forslag om at indføre en bæredygtighedsvurdering af regeringens miljøforslag.
Efter vores opfattelse var forslaget ellers godt nok, for det var lavet efter en opskrift fra FN, OECD og Brundtlandrapporten, men det var altså ikke godt nok til, at det kunne vedtages. For det andet kan vi forstå af forslaget til vedtagelse fra SF, at man opfordrer regeringen til at sikre fremdrift på områderne kemikalier, affald, klima og biodiversiteter.
Vi må spørge: Hvad er det for en fremdrift, SF ønsker, når det gælder kemikalier?
Vi må jo erkende, at i flere år har vi ikke kunnet prale af at være i front, når det f.eks. gjaldt hurtig godkendelse af nye, miljøvenlige midler, tværtimod.
hvad med klimaet? Er det drivhuseffekten, SF tænker på?
Så burde man tænke lidt mere globalt, end tilfældet er i dag, og så skulle Danmark som nævnt satse på joint implementation og CO2-kvoter, hvor man får meget mere miljø for pengene.
Og endelig må man spørge, på hvilke områder rundt om i verden, regeringen ved hjælp af de penge, der er afsat til miljø-, freds- og stabilitetsrammen, har været med til at sikre biodiversitet og nogle bedre livsbetingelser. For det tredje: Vedrørende EU er der ingen grund til, at Danmark ligesom skal føre sig selv i front angående miljøet ved gennemførelser under det danske EU-formandskab, for det sker jo allerede.
Fra 1994 til 1998 vedtog EU 189 retsakter
på miljøområdet; ud af dem var 139 neutrale, 40 medførte forbedring af danske regler, og kun 2 var negative.
Vi har altså fordel af, at EU går i front, så nu gælder det bare om at følge med og fastholde udviklingen.
For det fjerde ønsker regeringen at være foregangsland ved indførelsen af grønne afgifter.
Det mener vi ikke er noget, man skal anbefale andre lande, selv om vi jo hører, når vi rejser rundt i verden, at man nævner det fra både regeringen og andre partiers side.
Vi vil ikke være med til at anbefale grønne afgifter, der bl.a. rammer den svageste del af befolkningen.
For det femte må vi sige, at når talen er om hele regelforenklingen på miljøområdet, er det jo ikke noget, hvor Danmark er et foregangsland.
Vi har jo ikke implementeret direktiver på en sådan måde, at f.eks. sagsbehandlingstiden bliver kortere eller reglerne mere overskuelige.
Tværtimod er vi ofte her i Danmark med til at gøre det mere kompliceret, og det mener vi ikke er noget, vi skal rose os af, så det bør der i hvert fald gøres noget ved.
For det sjette så synes vi, det er vigtigt at påpege, at selv om dansk erhvervsliv er i front med miljørigtige løsninger, høster vi ikke altid frugterne af deres indsats.
Det er der flere eksempler på, senest vandmiljøplanen, og vi er selvfølgelig kede af, hvis det har udviklet sig sådan, at der pludselig er et erhverv, som kommer til at betale en pris, som bestemt ikke var tiltænkt, da vi lavede Vandmiljøplan II.
Jeg tænker her på Peter Gæmelke, som udtalte til Jyllands-Posten torsdag den 18. maj, at reglerne i Vandmiljøplan II betyder, at de danske landmænd ikke må anvende så meget gødning som deres konkurrenter i udlandet.
Derfor daler kvaliteten af det danske korn så meget, at det ikke længere lever op til EU's kvalitetskrav, og dermed kan landmændene ikke længere opnå EU's mindstepriser.
Det problem må regeringen kigge på, for vi kan ikke have, at både miljøet og erhvervslivet bliver tabere her.
Der er altså for mange af de gammelkendte temaer i forespørgselen.
Der er for lidt nytænkning, og der er for få konkrete ting i det, der nævnes i forslaget til vedtagelse.
Venstre vil arbejde for en større indsats for miljøet, altså mere konkret handling og mere miljø for pengene.