runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Rikke Hvilshøj (V), 2005-03-16:
Den helt overordnede konklusion er jo, at det er blevet meget mere overkommeligt for kommunerne at tage sig af integrationsopgaven, efter at regeringen har fået taget fat på udlændinge- og integrationspolitikken gennem de seneste 3 år.
Det er den helt overordnede konklusion, og den synes jeg vi skal holde os for øje.
Jeg vil også sige med hensyn til boligplacering og den enkeltes boligudgifter, at kommunerne altså har de samme redskaber til at give støtte til boligudgiften, både når det drejer sig om en person på kontanthjælp og en person på starthjælp.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2005-03-16:
Altså undersøgelsen siger: Man er nødt til at lade flygtninge bo der, hvor de har råd til at bo, og der, hvor de har råd til at bo, er i en ghetto.
Det siger undersøgelsen.
Så er jeg nødt til at gøre ministeren opmærksom på, at det jo ikke kun handler om nyankomne flygtninge.
Det handler om alle mennesker, også flygtninge, der er kommet i de andre år, som ikke har boet i Danmark 7 ud af 8 år.
De er alle sammen på starthjælp.
Det vil sige, at vi faktisk efterhånden har en stor gruppe mennesker i Danmark, der er på starthjælp.
Rikke Hvilshøj (V), 2005-03-16:
Sagen er, at det antal flygtninge, der i dag skal boligplaceres ude i kommunerne, er af et omfang, der gør, at en kommune kan få op mod fem flygtninge, og der bliver ikke visiteret til kommuner, hvor der er store ghettoproblemer.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2005-03-16:
Det er jo rigtigt, som ministeren siger, at kommunerne gør deres arbejde udmærket, de finder en bolig til boligsøgende.
Men samtidig siger kommunerne i den her undersøgelse, at når man skal finde en bolig til en fattig, dvs. en på starthjælp, så er man nødt til at anvise i en ghetto.
Mener ministeren ikke, at det er et problem?
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2005-03-16:
Baggrunden for det her spørgsmål er jo en helt konkret sag, hvor en palæstinenser under behandlingen af vedkommendes asylsag fik det noget uheldige stempel af Udlændingestyrelsen, nemlig at vedkommende skulle være israelsk statsborger.
Jeg kender ikke noget til vedkommendes asylgrundlag, og det er i og for sig også fuldstændig bedøvende ligegyldigt, men det, der er mit ærinde, er at spørge ministeren, om ikke lige præcis sådan en sag er et godt eksempel på en sag, hvor ministeren rettelig burde/bør gribe ind og sige, at her er en begrundet mistanke om, at det kan føre til katastrofer for den pågældende, og derfor er der en begrundelse for, at der er særlige omstændigheder, som gør, at vedkommende skal have opholdstilladelse i Danmark.
Morten Østergaard (RV), 2005-03-16:
Er vi ikke enige om, at her fremgår med al tydelighed, at de integrationschefer, som har ansvaret, angiver, at den lave introduktionsydelse er et konkret problem for boligplaceringen?
Står det ikke sort på hvidt i den rapport, som ministeriet selv har været så venlig at tilskikke Folketingets medlemmer i sidste uge?
Det må vi da i det mindste kunne få bekræftet.
Derfor må man også sige, at introduktionsydelsen i forhold til boligplacering i hvert fald har den modsatte effekt af det, regeringen ellers normalt fremhæver er ideen bag starthjælpen.
Her hæmmer det altså integrationen.
Det er ikke noget, jeg har fundet på.
Det er noget, der står i rapporten, det er noget, integrationscheferne siger, og de samme integrationschefer peger, præcis som ministeren siger, på, at netop boligplacering er det helt centrale, når man modtager nye flygtninge.
Rikke Hvilshøj (V), 2005-03-16:
Det er sådan, at netop de kommuner, som i forvejen har de boligpolitiske problemer med ghetto og sådan noget, ikke får flygtninge, som de yderligere skal tage sig af.
Det er der i dag sørget for ved visitering.
Kommunerne har mulighed for at erhverve eller leje ejendomme i kommunen netop med henblik på at medvirke til en bedre fordeling af udlændinges bosætningsmuligheder.
Med hensyn til udlændinges mulighed for at betale huslejen kan kommunen ikke nægte at yde fuld boligstøtte, hvis lejen overstiger halvdelen af husstandsindkomsten.
Endelig skal kommunen yde særlig støtte til udlændinge, som har høj boligudgift eller stor forsørgerbyrde.
Morten Østergaard (RV), 2005-03-16:
Jeg bliver lidt forvirret over ministerens svar, idet jeg jo synes, at det fremgår ret tydeligt allerede omme i konklusionen som første sætning under boligplacering: »... at boligplacering er stadig væk en udfordring for kommunerne ...«
og »... at en del af årsagen til, at der er boligplaceret væsentlig færre flygtninge, skal ifølge kommunerne findes i den nedsatte introduktionsydelse, som også blev indført i 2002.
Den lave ydelse gør, at kommunerne har vanskeligt ved at finde boliger, som flygtninge og eventuelt deres familier kan betale.«
Vil ministeren bestride, at det er konklusionen bl.a. at læse i resumeet?
Så må jeg også bede ministeren om at bekræfte, at det stadig væk er regeringens ambition at bruge boligplacering og spredning som et led i integrationsindsatsen, for ellers fraviger man jo den linje, som man bl.a. har forsøgt med sin ghettohandlingsplan osv.
Så kan vi ikke få bekræftet, at rapporten rent faktisk siger, at det er et problem med introduktionsydelsen, og at det stadig væk er regeringens politik, at boligspredning er en væsentlig del af den her indsats?
Rikke Hvilshøj (V), 2005-03-16:
For at sætte tingene lidt i perspektiv kan jeg oplyse, at der i 2005 skal boligplaceres omkring 1.000 flygtninge i kommunerne.
De kommuner, som skal modtage flygtninge, skal typisk modtage ca. fem flygtninge.
Der er således tale om, vil jeg i hvert fald mene, en nogenlunde overkommelig opgave for kommunerne.
Om boligplaceringen af flygtninge viser evalueringen, at for en tredjedel af kommunerne tager det op til 1 måned at boligplacere en flygtning, og for en tredjedel tager det fra 2 til 4 måneder.
Kun i 23 kommuner tager det mere end 4 måneder at finde en permanent bolig.
Undersøgelsen viser således, at det for nogle kommuner tager mere end 4 måneder at finde en permanent bolig til flygtninge, hvilket ikke kan siges at være uforholdsmæssig lang tid.
Som en af de faktorer, der sammen med andre faktorer vanskeliggør boligplaceringen, har 60 pct. af de kommunale integrationschefer peget på, at huslejen i boligerne er for høj.
I den forbindelse har nogle integrationschefer fremført, at integrationsydelsens niveau til nyankomne flygtninge kan betyde, at det er vanskeligt at finde en bolig, som familien kan betale.
Boligplaceringen skal imidlertid også ses i sammenhæng med de øvrige hensyn, som kommunerne tager ved boligplacering af flygtninge.
Her svarer 70 pct. af integrationscheferne, at man i høj grad søger at fordele de nyankomne flygtninge over hele kommunens boligmasse for at undgå ghettodannelser, hvilket jeg finder meget positivt.
At 70 pct. af kommunerne lægger vægt på at fordele flygtningene i kommunen kan naturligvis påvirke ventetiden for en boligplacering.
Men undersøgelsen siger ikke noget om, at starthjælpen i sig selv hæmmer kommunernes mulighed for at bruge boligplacering til at fordele udlændingene geografisk ud fra hensynet til bedre integration.
Man skal desuden holde sig for øje, at kommunernes muligheder for at fordele flygtningene hænger nøje sammen med kommunernes boligpolitik i øvrigt.
Det betyder naturligvis meget, om man i kommunen alene har satset på enkelte almennyttige boligbyggerier inden for et afgrænset geografisk område, eller om man har valgt at sprede denne boligtype til forskellige dele af kommunen, herunder også anvendt andre boligtyper til udlejning.
Morten Østergaard (RV), 2005-03-16:
Rambøll Management har jo i januar 2005 udført en omfattende kortlægning af kommunernes integrationsindsats.
Integrationsministeriet offent liggjorde rapporten i den forgangne uge, hvorfor vi fandt anledning til at foreholde ministeren et af de helt konkrete resultater af evalueringen.
Vi har for nylig i Folketinget førstebehandlet et af regeringens initiativer til at modgå den såkaldte ghettodannelse.
Man forstår altså, at spredning af flygtninge er en af regeringens ambitioner om at fremme integrationen.
Det er en ambition, vi deler, og som også deles af landets integrationschefer, der ifølge Rambøllrapporten i afsnit 4.1 for 70 pct.s vedkommende prioriterer spredning af flygtninge i kommunernes boligmasse højest, når der boligplaceres ved ankomsten.
Rapporten konkluderer på side 57, at det lave niveau for introduktionsydelsen, starthjælpen, til nyankomne flygtninge betyder, at det er vanskeligt at finde en bolig, som familien kan betale.
Det er på den baggrund, at vi stiller spørgsmålet.
»Vil ministeren redegøre for det hensigtsmæssige i, at starthjælpen hæmmer kommunernes muligheder for at bruge boligplaceringen til at fordele udlændingene ud fra hensyn til bedre integration?«
Skriftlig begrundelse
Tirsdag den 8. marts 2005 offentliggjordes en ny effektmåling og evaluering af kommunernes integrationsindsats.
En væsentlig konklusion var, at integrationsydelsen giver kommunerne problemer med boligplaceringen, fordi den meget lave ydelse gør det svært at finde boliger, som udlændingene kan betale.
Undersøgelserne finder ellers, at kommunerne netop prioriterer udlændingenes mulighed for at komme i kontakt med danskere, når de skal finde en passende bolig.
Rikke Hvilshøj (V), 2005-03-16:
Det er selvfølgelig lidt uheldigt, men jeg kan ikke gøre andet end simpelt hen at sige: Jeg har ikke mulighed for her i salen at drøfte enkeltsager.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2005-03-16:
Jeg synes, det her er mere alvorligt end som så.
Vi snakker om et menneske, som øjensynlig ikke har nogen grund til at få asyl.
Lad os bare have tillid.
Jeg kan godt have tillid til myndighedernes behandling af sagen.
Det var ikke et sted, jeg ville tage til, hvis jeg havde fået stemplet israelsk statsborger og skulle tilbage til mit palæstinensiske miljø.
Jeg siger, at det her jo ikke bare er en sag om petitesser.
Vi snakker om et menneske.
Vi snakker principielt om mennesker, som ministeren på den måde tager ansvaret for, at der kan ske meget, meget slemme ting.
Rikke Hvilshøj (V), 2005-03-16:
Jeg har tillid til, at Flygtningenævnet, der behandler deres sager meget grundigt, har alle aspekter med inde, når de vurderer en asylsag.
Hvis Flygtningenævnet vurderer, at der er grundlag for et afslag, så har jeg tillid til det.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2005-03-16:
Skal det forstås sådan, at ministeren ikke mener, at ministeren har adgang til, efter at en asylsag er behandlet, hvis der er særlige omstændigheder, der taler for det, at tildele vedkommende en opholdstilladelse?
Er det ministerens opfattelse?
Rikke Hvilshøj (V), 2005-03-16:
Jamen så er jeg nødt til at gentage: Jeg har ikke mulighed for som minister her at stå i salen og diskutere en enkelt sag.
Jeg må bare sige, at det her drejer sig om en asylsag, og den har jeg som minister ikke mulighed for at blande mig i.
Lovgivningen er indrettet sådan, og jeg ikke kan gå ind i sagen.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2005-03-16:
Som jeg prøvede at sige i min begrundelse, har det her intet at gøre med en asylsag.
Jeg kender ikke til vedkommendes asylgrundlag, men det, jeg kender til, er, at vi har en sag, hvor en myndighed i Danmark har begået en fejl.
Man må vel sige, at det er en fejl, når man kalder en palæstinenser for israelsk statsborger.
Denne fejl kan få katastrofale konsekvenser, hvis vedkommende sendes tilbage til der, hvor han kommer fra: Libanon.
Så er det, jeg bare spørger: Er det ikke en typisk sag, hvor ministeren skulle bruge sin mulighed for ifølge lovens § 9 C – tror jeg nok det er – at sige, at der er særlige omstændigheder, der taler for, at vedkommende, selv om vedkommende ikke har fået asyl, skal have opholdstilladelse i Danmark og ikke sendes tilbage til Libanon?
Rikke Hvilshøj (V), 2005-03-16:
Som jeg sagde i mit første svar, kan jeg så samtidig konstatere, at kommunerne ikke er særlig lang tid – og det er jo sådan set udmærket – om at finde en permanent bolig.
Så det kan lade sig gøre.
Formålet med starthjælpen er at sikre et bedre incitament til, at det kan betale sig at arbejde, og vi har set, at starthjælpen har den effekt.
Derfor er det et udmærket instrument, som vi sådan set vil fastholde.
Og med hensyn til boligplaceringen bliver de her permanente boliger altså fundet inden for kort tid.
Hans Christian Schmidt (V), 2005-03-16:
Ja, det er jo præcis den linje, vi har lagt.
Jeg vil godt starte med at sige, at jeg er helt enig i, at dansk fiskeindustri i den grad kan klare sig, fordi de er dygtige, de er konkurrencedygtige, de er førende.
Når vi så går ind i det, må vi jo sige, at det er Kommissionen, som har initiativretten her.
Det vil sige, at det er Kommissionen, der siger, at den godt vil lave de her mindstepriser.
Det er vi imod.
Vi har kontakt til landene, og når vi kigger rundt i Europa, så er vi derfor helt overbevist om, at der er et blokerende mindretal.
Spillereglerne er så sådan, at det kan gå i de 3 måneder, og så bortfalder det, og det tror vi på det gør, hvis ikke der er et kvalificeret flertal i Rådet.
Men jeg ville meget hellere ligesom spørgeren have, at man kunne løse det hele på en gang, for det ville være nyttigt.
Så jeg er meget enig med spørgeren i, at sammen skal vi lægge det største pres også på nordmændene.
Jeg tror, de kalder det en gentleman-agreement.
Jeg skal ikke gå ind i, hvad det er, nordmændene har døbt det, men det betyder jo, at vi ikke kan komme ind i norsk zone og ikke kan lande i norske havne, og at nordmændene til gengæld ikke lander i danske havne.
Jeg er fuldstændig enig i, at der skal bruges et maksimalt pres for at få det ændret.
Bjarne Laustsen (S), 2005-03-16:
Tak endnu en gang for svaret.
Når det er vigtigt for mig at få pointeret, om ministeren er enig i, at det er politisk, så er det jo, fordi man har drøftet både i Danmark og Norge, om det er Sildelaget i Norge, der uden om politikerne har besluttet, at de ikke vil lande sild i Skagen, i Hirtshals og andre steder.
Men ministeren er altså nu enig i, at det er et politisk spørgsmål, og derfor er det også regeringens ansvar, at det her bliver løst.
Det er jo et system, der hører sovjettiden til, at man har mindstepriser og den slags ting.
Jeg tror på, og jeg vil gerne høre, om ministeren ikke er enig i det, at den danske industri kan klare sig, fordi den er dygtig konkurrencemæssigt, og derfor er det til ugunst at have mindstepriser, som det er skruet sammen her.
Så får de en aftale, når det drejer sig om kvoterne, og bagefter kommer de og siger, at nej, nu får I ikke det.
Jeg mener, at det hele skal kædes sammen for at lægge maksimalt pres på nordmændene.
Hans Christian Schmidt (V), 2005-03-16:
Jeg siger tak for den opbakning også til linjen om, at vi skal køre stramt.
Ja, det skal vi både over for Norge, og det skal vi sådan set også i EU, for det er korrekt, at vi ligesom er ramt på to fronter.
Hvis vi kigger på laksen, så er det rigtigt, at Danmark er meget, meget opmærksom på, at hvis man går ind og laver det, som man har gjort nu, så betyder det, at vi får meget svært ved at konkurrere, og at der vil være andre lande – nu bliver Norge nævnt, der kunne også nævnes andre lande – der har nemmere ved at konkurrere.
Altså at sige, om noget er politisk bestemt, er jo selvfølgelig svært, men det er rigtigt, at det er Kommissionen.
Sagen er den, at vi har indbragt det for Rådet, hvilket betyder, at den ordning kun kan løbe i 3 måneder, medmindre der er et kvalificeret flertal for den eller et kvalificeret flertal imod den, og det er vores klare holdning, at der vil være et endda massivt, tror vi, blokerende mindretal.
Villy Søvndal (SF), 2005-03-16:
»Hvad er ministerens holdning til de anbefalinger om nulvækst i den offentlige sektor og en forringet regulering af overførselsindkomsterne, som foreslås af CEPOS?«
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2005-03-16:
Så vil jeg gerne vide, hvilken dokumentation der er nødvendig, når der er en afdelingsleder på Rigshospitalet, der har anbefalet eller opfordret til, at der udstedes visum, fordi vedkommende læge mener, at det er nødvendigt, at en slægtning kommer her til landet.
Hvad er årsagen til, at det ikke er tilstrækkelig dokumentation?
Kunne ministeren eventuelt skriftligt oversende, hvad det er for et dokument, der skal være til rådighed fra sundhedsmyndighedernes side, for at der er anledning til, at der udstedes visum i Udlændingestyrelsen?
Hvem skal have skrevet under, og hvad skal der stå?
Jeg har redegjort for det, jeg er blevet spurgt om, nemlig, hvad der er de sundhedsmæssige aspekter eller det sundhedsmæssige problem.
Og der er ikke et problem, for reglerne er blevet skruet sammen på en sådan måde, at hvis der er dokumentation for, at fysisk tilstedeværelse i Danmark er nødvendig, så udstedes der et visum.
Det er ikke min ressort.
Den konkrete sag har jeg omtalt, i det omfang jeg har kendskab til den.
Det er ikke klart for mig i talende stund, hvorfor man har ønsket fysisk tilstedeværelse i Danmark alene med henblik på blodprøveudtagning, da det normalt først vil være nødvendigt med fysisk tilstedeværelse senere, men der er som sagt indgivet en klage, og den behandles.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Morten Østergaard (RV), 2005-03-16:
Det var bare ganske kort i forhold til ministeren sidste svar: Kan vi få bekræftet, at det i så fald er sundhedspersonalet, det er i det her tilfælde Rigshospitalet, og ikke Udlændingestyrelsen, som afgør, hvorvidt det er nødvendigt?
Det er udlændingemyndighederne, der gør det.
Jeg har her gjort rede for, hvordan reglerne er, nemlig at hvis der er dokumentation for, at fysisk tilstedeværelse er nødvendig, så fører det også til, at der udstedes et visum.
Sådan er det.
Udlændingestyrelsen har jo ikke, kan man sige, i sig selv den faglighed, der skal til at vurdere, hvornår fysisk tilstedeværelse er nødvendig, så der må man selvfølgelig basere sig på det faglige indspil fra de sundhedsfaglige myndigheder.
Bjarne Laustsen (S), 2005-03-16:
Jeg vil gerne have, at ministeren bekræfter, at det, der er vigtigt, er, at vi har en høj fødevaresikkerhed, og at fødevareloven til punkt og prikke bliver overholdt, uanset hvad der måtte komme ud af ministerens overvejelser.
Jeg vil også gerne have en garanti for, at de USA-autorisationer, som er meget vigtige for vores eksport, ikke bliver forringet, og at man har mulighed for at lave dem også i fremtiden, og at den EU-kontrol, som er utrolig vigtig for de lande, vi eksporterer til, ikke bliver forringet.
Jeg er desværre bange for, at der, ved at man skærer ned på både dyrevelfærd og tilsynsbesøg osv., og ved at man fjerner jurister, så er ting, der slet ikke bliver anmeldt ved et besøg i en besætning, fordi man simpelt hen vil vælge at sætte kikkerten for det blinde øje, da der ikke er tid til at rejse sagen og få den fulgt.
Men jeg vil love ministeren, at jeg vil overveje at rejse den her sag et par gange yderligere, for jeg kan forstå, at jeg har sparet Nordjylland for 12 nedlagte stillinger i dag, og hvis jeg rejser sagen to gange mere, kan det være, at vi bliver fri for at få nogen nedskæringer i fødevareregion Nordjylland, og det ville også være rimeligt.
Mogens Jensen (S), 2005-03-16:
Det, som bekymrer de her mennesker, er bl.a., at man tror, at der bliver overvæltet administrative opgaver på de tilsynsførende og dem, som skal udføre arbejdet ude i marken.
Det er sikret inden for de besparelser, at man sørger for en sekretariatsmæssig bistand til de faglige medarbejdere.
Så den sag skulle være på plads, det behøver man ikke bekymre sig om.
Det faglige arbejde kan fortsætte med uformindsket styrke og kvalitet i forhold til i dag.
En ting er jo, hvad selve Fødevarestyrelsens ledelse kan have af synspunkter på det her område, og hvad vi centralt kan mene, men når man udeomkring i landet spørger de medarbejdere, der har det her inde på livet, er der 120 af dem, som har afgivet en udtalelse, hvor de bl.a. siger, at efter at have set strukturrapporten, så frygter de en meget stor tilbagegang i de administrative rutiner, som vil øge bureaukratiet omkring udførelsen af arbejdet, samtidig med at kontrolenheden, regionscenteret og den enkelte medarbejder og de eksterne brugere vil opleve en markant tilbagegang i serviceniveau og sagsbehandlingstider, i yderste konsekvens med fødevaresikkerheden til følge.
Gør den slags udtalelser fra 120 af dem, som det drejer sig om, ikke indtryk på ministeren?
Der er medarbejdere, som bliver berørt af de opsigelser, der i givet fald skal finde sted.
De reagerer på det, og det forstår jeg også godt de gør.
Man skal selvfølgelig i den fase, vi er i nu,
også lytte til de argumenter, der er, og få dem vurderet.
Det er jo det, vi er i gang med at gøre i øjeblikket, altså vurdere helt præcist, hvad regeringens position skal være på det her felt.
Men det korte af det lange er, at den rapport fra styrelsens side, som vi taler om, er udarbejdet af hovedsamarbejdsudvalget med accept af alle medarbejderrepræsentanter, som er blevet valgt ind og har deltaget i arbejdet.
Så det er altså en proces, hvor medarbejderne har deltaget, og hvor man samlet set har sagt: Det her er, hvad vi anbefaler, når vi ser bort fra placeringen af laboratorieenhederne – det er styrelsens direktion, der har fastslået den – og de veterinære enheder, som også er direktionens anbefaling i styrelsen.
Kim Mortensen (S), 2005-03-16:
Det var ærgerligt, at ministeren så ikke inden for det ene minut også havde mulighed for at nå at svare på spørgsmålet om, hvorvidt der ligger konkrete planer for at udlicitere dele af de laborantopgaver som en del af den her øvelse, der nu foretages i regionerne.
Det er jo et faktum, at der både ligger rapporten her, og at der også ligger planer, så vidt jeg ved, men det kan ministeren så be- eller afkræfte, for at udlicitere dele af laborantopgaven til privat virksomhed.
Det andet er, at jeg kan se af den rapport, der ligger, at der ikke ligger nogen faglige, saglige eller økonomiske begrundelser for, at man placerer fødevareregionen i Vejle i modsætning til eksempelvis i Esbjerg.
Hvis man kobler det sammen med, at regeringen nu er ved at lave en strukturreform – der står i regeringsgrundlaget, at det er regeringens politik, at man sørger for at bevare arbejdspladser i de områder, hvor der nu bliver nedlagt arbejdspladser – så var det her måske en oplagt mulighed for, at man i forbindelse med den her reform kiggede lidt på, at Vejle jo faktisk har fået en centrering af arbejdspladser, men at man også har behov for at tilgodese nogle yderområder.
Den tilpasning, der så sker nu, indebærer en nedgang på 0,5 pct. af antallet af statslige arbejdspladser i det område, som Fødevareregion Esbjerg dækker over.
Må jeg så sige, at der jo netop i rapporten er angivet nogle faglige grunde til, at man mest hensigtsmæssigt kan placere det laboratorium netop i Vejle i stedet for Esbjerg, selv om man siger, at det kunne lade sig gøre i Esbjerg, men der er altså faglige grunde til, at det er mere hensigtsmæssigt at lægge det i Vejle.
Birthe Skaarup (DF), 2005-03-16:
At de ikke må lave et politisk sundhedsudvalg?
Jamen regionerne er jo sådan set blevet til, fordi vi skulle have et bedre sundhedsvæsen.
Det var det grundlæggende i det her.
Nu får vi et regionsråd med en regionsformand.
Om de i hvert område i denne her region nedsætter nogle udvalg?
Det tror jeg da nok, hvis det er det, fru Karen J. Klint mener.
Men vi er jo også nede i nogle detailspørgsmål.
Nu har vi lige fået lagt de her kommunegrænser, de ligger helt fast nu.
Nu behandler vi et sundhedslovforslag.
Vi ved også, at vi får fem regioner med hver 41 rådsmedlemmer, og hvor der bliver en formand.
Lad os nu lige komme ned i detaljerne her.
Igen er det jo et helt nyt kompleks, vi her i Folketinget skal til at tage stilling til.
Det er 35 år siden, vi har haft noget lignende, alt bliver jo ikke lige i detaljer lagt til grund for det fra dag et.
Det er jo det, vi skal have en udvalgsbehand ling til, det er det, vi har den politiske behandling til.
Lad os nu få det klarlagt, hvis der er flere uklarheder fra Socialdemokratiets side.