runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Carsten Hansen (S), 2002-11-01:
Nu begynder det først at blive rigtig underligt.
Skal vi så lade alle de andre slippe eller hvad?
Fru Charlotte Dyremose sagde direkte heroppefra, at det var nogle urimelige retningslinjer, og at det kun var dem, der havde fået tilsyn, der fik en bøde. Ja, selvfølgelig.
De andre kan jo ikke få det.
Sådan er vel det.
Men jeg vil spørge fru Charlotte Dyremose: Et dårligt arbejdsmiljø er ret dyrt.
Det er steget fra 1992 til år 2000 med et par milliarder.
Vil De Konservative være med til at lave en særlig forebyggende indsats?
Og hvor er det, De Konservative vil pege på, at vi kan lave den særlige forebyggende indsats?
Vi har jo her i dag peget på BST, vi har peget på en række forskellige incitamenter, vi har peget på det tilpassede tilsyn, vi har peget på, at det virker, når man har nogle sikkerhedsrepræsentanter rundtomkring, og vi har peget på, at forskningsindsatsen skal styrkes.
Hvad vil De Konservative?
Det kunne da være interessant at se, om vi kunne få et bud på det.
Så skal jeg bare oplyse fru Charlotte Dyremose om, at der er tre virksomheder, der er blevet arbejdsmiljøcertificeret ifølge de seneste opgørelser. Så kan man skrive nok så pænt om det.
Arbejdsgiverne har det ligesom den berømte trillebør: Skal de flyttes, så skal de skubbes nogle af dem, ikke?
Margrethe Vestager (RV), 2002-11-01:
Jeg har siddet og lyttet opmærksomt til debatten her i eftermiddag og bliver egentlig mere og mere rørt over både Venstres, De Konservatives og Dansk Folkepartis tillid og søde og fromme ønsker til verdens forbedring.
Men det, der nu egentlig fik mig herop, var det citat, som fru Charlotte Dyremose læste op om, at »på sigt« anbefaler vi alle ....
Der er en kendt økonom, som bliver tillagt citatet: »På lang sigt er vi alle døde.«
Det kan måske få en hel særlig aktualitet i denne her sammenhæng, og derfor er jeg interesseret i at vide, hvilket sigt fru Charlotte Dyremose arbejder efter. Det andet og mere interessante er det indblik, vi nu får i konservativ retspolitik: Kun dér, hvor alle kan kontrolleres, skal der være hjemlet bøder eller anden type af straf.
Det giver helt nye perspektiver for retspolitikken, og hvad der skal være lovligt, og hvad der skal være ulovligt.
Derfor er det ret interessant for os at vide, hvor den konservative smertegrænse går med hensyn til, hvad man synes, der skal være af centrale krav på arbejdsmiljøområdet.
Ole Vagn Christensen (S), 2002-11-01:
Jeg er også nødt til at gå lidt dybere i den filosofi omkring retspolitik, som er lagt op her fra fru Charlotte Dyremoses side.
Der blev jo sagt, at det her med de administrative bøder er konkurrenceforvridende, og at det skal man passe på med.
Betyder det, at vognmændene fremover kan se frem til, at de administrative bøder bliver ophævet, når de begår lovovertrædelser med deres lastbiler eller taxaer?
Det ville jo være interessant at få at vide med hensyn til den konkurrenceforvridning, som ligger heri, for det er jo også en skævhed i hele systemet efter det, vi fik at vide var retningslinjerne for den konservative retspolitik på dette område.
Charlotte Dyremose (KF), 2002-11-01:
Ja, det mener jeg, og det bliver jeg ved med at mene.
Jeg skal også nok komme med masser af konstruktive indspark, men jeg gider ikke og jeg ser ingen grund til at stå her og fægte rundt, før vi har et konstruktivt arbejde at arbejde ud fra, og jeg glæder mig meget til det, som jeg også sagde i min ordførertale.
Derfor er mit sigt, for at svare på den del af det, at Strukturudvalget arbejder så hurtigt, det kan.
Men det er klart, at kommer Strukturudvalget ikke frem til noget, må vi sætte et andet sigt end Strukturudvalgets arbejde.
Og lad mig gentage: Lov er lov, og lov skal holdes.
Som jeg også tidligere har sagt, er vi ikke imod administrative bøder.
Hvis man sætter arbejdsmiljøet over styr, hvis man har arbejdsulykker på sin arbejdsplads, kan man selvfølgelig få en bøde.
Til gengæld kunne vi godt tænke os at sørge for, at virksomhederne også får vejledning i, hvordan man overholder et godt arbejdsmiljø; vejledning, og hvis de ikke følger vejledningen, derefter straf.
Men der er ingen tvivl om, at overtræder man loven, får man en bøde, og så skal man selvfølgelig betale den.
Om de gebyrbelagte tilsyn siger hr. Bjarne Laustsen, at man jo slipper for at betale noget, og at det går jo lige op, der er jo ingen problemer, det koster jo ikke noget.
Nej nej nej nej nej, men man bruger en masse ressourcer på det.
Det, der er problemet, er jo lige præcis alle de ressourcer, man bruger på det.
Det er netop, at man først får sit gebyr og derefter skal søge sit tilskud, og så er det rigtigt, så går det lige op, men så har man brugt en masse energi og krudt, som kunne have været brugt produktivt f.eks. på at producere eller på at sikre et godt arbejdsmiljø.
Det, vi langt hellere vil frem til, er, at man i stedet for at sidde ved sit skrivebord og tælle, hvad andre partier har skrevet om arbejdsmiljø på deres hjemmeside, eller udfylde dokumenter om certifikater, bruger tid på at diskutere arbejdsmiljø med sine medarbejdere.
Lene Garsdal (SF), 2002-11-01:
Da SF's ordfører på området, hr. Ole Sohn, ikke kan være til stede i dag, skal jeg på hans vegne komme med nogle ganske få bemærkninger til det her lovforslag.
Der er tale om nogle konsekvensrettelser og om en forlængelse af den gældende revisionsbestemmelse, hvilket synes at være meget fornuftigt, så derfor har SF en positiv indstilling.
Jeg vil godt have svar på det, jeg spurgte om før: Hvordan kan ministeren tro, at målene nås, når vi ikke ved, hvad der skal ske?
Så vil jeg, supplerende hr. Carsten Hansens indlæg og med henvisning til vores forslag til vedtagelse, hvor vi jo beder ministeren forholde sig til, om der skal komme en handleplan, også gerne høre, om ministeren forventer, at der kommer nogle incitamenter til den enkelte virksomhed.
Vi har hele tiden hørt om parterne og parterne, men motivationen til at få de her ting på plads ligger jo hos den enkelte virksomhed.
Der er nogle redskaber, men bliver der andre incitamenter nu, hvor man har fjernet den tidligere regerings incitamentspakker?
Flemming Oppfeldt (V), 2002-11-01:
Dette forslag er en følge af en succes.
Det er lykkedes virksomhederne at mindske udledningen af svovl til luften.
Vi har altså fået renere luft.
Derfor bliver deres energiafgiftsbetalinger ikke så store som tidligere, deres energiregninger bliver mindre.
Og derfor er tiden kommet til, at vi fjerner den overflødige ATP-kompensation, altså statens økonomiske kompensation til virksomhederne for energiafgifterne.
Det er ikke nogen sund udvikling.
Det er alt sammen en del af regeringens økonomiske bestræbelser, og ATP-kompensationen er en del af det.
Dette forslag understøtter regeringens strategi for, at virksomhederne bliver mere konkurrencedygtige, at de kan stå på egne ben og ikke skal være en del af tilskudsdanmark, og derfor støtter Venstre forslaget.
Lene Jensen (S), 2002-11-01:
Forslaget om ophør af ATP-kompensationsordningen er et forslag, som Socialdemokraterne har støttet før, under og efter den siddende regering kom til.
Faktisk fremsatte SR-regeringen for godt et års tid siden et lignende forslag i forbindelse med augustfinanslovforslaget for 2002.
Dengang blev det udråbt til at være en hetz mod erhvervslivet.
Man kunne selvfølgelig bruge mange talerminutter her på Folketingets talerstol på at sætte spørgsmålstegn ved, hvad det mon egentlig er, der er sket siden da, eftersom forslaget nu er et af regeringens yndlingsforslag.
Det vil jeg undlade.
Jeg vil bare glæde mig over indsigten i, at det ikke handler om at hetze erhvervslivet, men at det rent faktisk handler om at gøre tingene på en rimelig og på en ordentlig måde.
Jeg skulle hilse fra den radikale ordfører, hr. Anders Samuelsen, som desværre ikke kan være til stede og sige, at også De Radikale støtter forslaget.
Lars Barfoed (KF), 2002-11-01:
Jeg noterede mig, at fru Lene Jensen polemiserede lidt, fordi der tidligere havde været kritik af et socialdemokratisk forslag, der minder om dette forslag.
Og vil fru Lene Jensen ikke også give mig ret
i, at når man ser på den samlede effekt af denne regerings politik,
ikke mindst konkurrenceevnepakken,
så har denne regering ført en politik, der samlet set fører til, at erhvervslivet får nedsat deres omkostninger?
Det er jo en væsentligt forskel.
Lene Jensen (S), 2002-11-01:
Nu kan man som sagt bruge mange kostbare minutter på denne talerstol til at polemisere eller lade være.
Jeg skal bare bemærke, at når man fremlægger et finanslovforslag, skal det selvfølgelig ses i en helhed, det respekterer jeg. Jeg hører så til dem, der mener, at erhvervslivets konkurrenceevne ikke kun skal måles snævert på lige præcis, hvor mange omkostninger der henhører under erhvervslivet, men på indretningen af hele samfundet, og hvad det er for nogle ydelser, der kommer ud af det, f.eks. på uddannelsesområdet. Jeg synes, det kunne være et interessant regnestykke at lave, hvordan det vil se ud om 5 år, hvis man tager de forslag, der ligger på uddannelsesområdet og henhører til, hvordan erhvervslivets konkurrenceevne vil være om 5 år.
Men det, der er vigtigt for mig at sige, er, at vi støtter det her forslag, ikke mindst fordi provenuet bliver brugt til et godt formål, nemlig til forskning og til videregående uddannelse.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2002-11-01:
Jeg vil takke ordførerne for støtten til lovforslaget.
Indsættelsen af revisionsbestemmelsen havde i sin tid til formål at sikre, at man inden for en overskuelig fremtid sammen med arbejdsmarkedets parter fik set på, om loven var skruet sammen på en hensigtsmæssig måde.
Der har ikke i de forløbne 3 år været nævneværdige problemer med loven og det bagvedliggende direktiv.
Derfor har man anbefalet, at der sker en udsættelse af revisionsfristen.
Jeg takker for tilslutningen til forslaget.
Jørn Dohrmann (DF), 2002-11-01:
Da hr. Bent Bøgsted ikke kan være til stede, skal jeg på hans vegne sige, hvad Dansk Folkeparti mener.
Lovforslaget omhandler bortfald af kompensationsordningen for private arbejdsgivere.
I forbindelse med energipakken i 1995 blev beskatningen af energianvendelsen i erhvervsvirksomheder ændret for at reducere bl.a. CO2- og svovludledningen.
Det blev i den forbindelse besluttet, at merafgiftsbetalingen skulle tilbageføres gennem tilskudsordninger.
Der er i de seneste år åbenbart blevet tilbageført mere til erhvervene, end der indbetales i medfør af energipakkens merafgiftsbetalinger.
Når vi fjerner ATP-kompensationen vil jeg opfordre beskæftigelsesministeren til at sikre, at der ikke opstår utilsigtede konsekvenser af lovforslaget.
Skulle der opstå problemer, der er utilsigtede, må vi behandle det i Arbejdsmarkedsudvalget.
Ligeledes mener jeg, at vi bør tage ATP's bemærkninger i høringssvaret til efterretning
, da de er meget relevante.
Med disse bemærkninger kan Dansk Folkeparti støtte lovforslaget.
Lene Garsdal (SF), 2002-11-01:
Da mit partis ordfører, hr. Ole Sohn, ikke kan være til stede i dag, skal jeg på hans vegne komme med nogle få bemærkninger til lovforslag nr. L 28. Forslaget skal ses i sammenhæng med regeringens forslag til finanslov for 2003, hvor ændringen, som indebærer et merprovenu til staten på 1,5 mia. kr., går til finansiering af universitetsreformen samt dele af forskningspakken, en omprioritering, som SF finder formålstjenlig.
Derfor er SF positiv over for forslaget.
Tove Videbæk (KRF), 2002-11-01:
Lovforslag nr. L 28 går ud på, at ATP-kompensationsordningen for de private arbejdsgivere skal ophæves, og jeg forstår da godt, at der er nogle arbejdsgivere i deres høringssvar, der vender sig imod forslaget, idet de er bekymrede for, at det vil skade konkurrenceevnen især i nogle løntunge produktionsvirksomheder.
Det menes dog - det siges i ministerens skriftlige fremsættelsestale - at ophævelsen af kompensationen kan forsvares, fordi der på andre områder bliver tilbageført mere til arbejdsgiverne og erhvervene, end der indbetales i afgifter.
Kristeligt Folkeparti kan derfor støtte forslaget, dog først og fremmest fordi vi er med i et forlig på de områder, som i forbindelse med finanslov for 2003 skal have tilført de pågældende beløb, og det er jo f.eks. universiteterne samt forskning og innovation. Kristeligt Folkeparti støtter forslaget.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2002-11-01:
Jeg vil takke de ordførere, der har støttet lovforslaget.
Med bortfaldet af ATP-kompensationen neutraliseres den utilsigtede merudgift, staten ville have fået på tilbageførslen af CO2-afgiften til arbejdsgiverne.
Forslaget sikrer således, at penge, som aldrig var tiltænkt arbejdsgiveren, i stedet kan bruges til andre formål.
Hvis lovforslaget giver anledning til uafklarede spørgsmål, er jeg sikker på, at disse vil kunne løses under udvalgsbehandlingen.
Pernille Falcon (EL), 2002-11-01:
Skal jeg forstå fru Charlotte Dyremoses svar derhen, at Det Konservative Folkeparti faktisk synes, det er fair, at der er en lang række virksomheder, der slipper, mens de virksomheder, der overholder lovgivningen, får forringet deres konkurrencemuligheder, fordi man lader en lang række virksomheder slippe, i og med at kontrollen fra Arbejdstilsynets side ikke kan være lige så effektiv med de nedskæringer, der er foretaget, og de yderligere nedskæringer, der lægges op til?
Lars Barfoed (KF), 2002-11-01:
I Det Konservative Folkeparti er vi altid skeptiske over for forslag, der bidrager til at øge erhvervslivets omkostninger.
Her er vi imidlertid i den helt særlige situation, at de tilskud eller kompensationer, som erhvervslivet modtager som kompensation for energiafgifterne, efterhånden i stigende grad overstiger energiafgifterne, og derfor får virksomhederne stigende overskud på den samlede ordning.
Det har naturligvis ikke været hensigten, at man på den måde ligefrem skulle etablere en statsstøtte til virksomhederne, og derfor kan Det Konservative Folkeparti også støtte forslaget.
Carsten Hansen (S), 2002-11-01:
Ja, lidt temperament skader jo aldrig, og nu oplever jeg lige pludselig, at der også er lidt hedt, rødt blod i beskæftigelsesministeren.
Men det er nu ikke sagt for at gøre nar.
Der har været mange indsatsområder, f.eks. visioner om EGA, og der har været masser af forsøgsarbejde undervejs, som i øvrigt også Venstre og andre har haft tilsluttet sig.
Jeg tror ikke, nogen af os her er uenige i målsætningerne, og jeg synes også, det kan være fint med prioriteringer; ingen problemer i det.
Dér, hvor ministeren måske havde en pointe, var, at tingene hele tiden udvikler sig. Hvad nu, hvis et af de andre af de i alt 18 områder overhaler et af de fire udvalgte områder som et større problem?
Tag f.eks. det psykiske arbejdsmiljø.
Her har jeg spurgt ministeren i et samråd: Hvad gør vi så?
Vi venter på Prioriteringsudvalget, hørte jeg som
Derudover har jeg rost, at ministeren i øvrigt har sagt noget om, at nu får vi nogle bedre instrumenter til at måle med.
Det roste jeg også i min ordførertale ministeren og ministeriet for, men jeg er nødt til at sige, at vi mangler den afgørende indsats.
Hvad vil Venstre og beskæftigelsesministeren og regeringen på området?
Vi mangler at konkretisere alle de mange planer, og det er jo derfor, vi har debatten i dag.
Skal vi så bare vente og vente?
Vi kan ikke blive ved med at vente.
Vi vil gerne se lidt handling og ikke kun de store ord og fedt flæsk fra ministeren.
Lad os nu komme videre.
Lad os nu ikke afvente.
Der må pres på parterne, så de kan komme med noget, og hvis de ikke kan komme med noget, må vi jo vedtage noget herindefra.
Det er ikke nok bare at lave besparelser.
Lars Barfoed (KF), 2002-11-01:
Det Konservative Folkeparti kan støtte forslaget.
Det gælder forslaget om at tilføje arbejdstidsloven i listen i § 5 over love, som skal være gældende for udstationerede medarbejdere, og vi er også enige i vurderingen af, at der ikke i øjeblikket på lønområdet er problemer med social dumping, hvorfor det er naturligt at udsætte datoen for en revision til 2006.
Ole Vagn Christensen (S), 2002-11-01:
Så siger ministeren, at man godt vil gå ind for en strategi, der hedder, at folk skal kunne bevare deres job.
Jeg mener, det er en god intention at ville sørge for, at folk kan bevare deres job, men jeg tror også, at mange virksomheder kommer i den situation, at hvis de skal være med til at løse den opgave, får de brug for en stærkere BST-vejledning.
Men jeg tror så sandelig også, at der er brug for den fulde åbenhed på arbejdspladsen, dvs. at der er en god sikkerhedsorganisation, der taler sig til rette om, hvordan man sikrer denne udvikling.
Det er i modstrid med det, som regeringen hidtil har sagt og gjort, men det er da mit håb, at ministeren også vil forstå, at der skal nogle virkemidler til, hvis den opgave, som vi i Socialdemokratiet er meget enige i bør løses, også skal kunne løses.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2002-11-01:
Jeg vil gentage, at nu har vi bedt parterne om at kigge på det her, og det agter jeg at afvente.
Det er jo ikke et flerårsprojekt, vi taler om.
Men parterne har bedt om en udsættelse til jul, og den tid mener jeg godt vi forsvarligt kan bruge på at afvente, om de kan finde frem til noget, og hvad de i givet fald kan blive enige om at anbefale.
Jeg tror, at den metode med at bede arbejdsmarkedets parter om at prioritere og opstille nogle mål også giver parterne et meget mere konkret ansvar for at få løst tingene, fordi det jo også falder tilbage på parterne, hvis der ikke opnås resultater; så er det ikke kun en offentlig myndigheds problem. Jeg vil godt gøre lidt op med den forestilling om, at arbejdsmiljøproblemer kan løses ved, at Arbejdstilsynet skal klare alle problemer.
Det kan kun klares ved, at vi får et engagement, først og fremmest hos medarbejdere og ledelse på den enkelte virksomhed, men også hos parternes organisationer, lokale fagforeninger, lokale arbejdsgiverforeninger og på landsplan og selvfølgelig i samarbejde med Arbejdstilsynet og med forskningsinstitutioner, der kan kortlægge problemer og skaffe os ny viden.
Det er jo et samspil mellem mange instanser, vi taler om
og jeg vil godt advare imod, at man tror, at kun én instans er i stand til at løse arbejdsmiljøproblemerne. Politiet er jo heller ikke i stand til at løse alle kriminalitetsproblemer her i landet.
Det kræver jo, at forældre, skole og alle andre samarbejder om det.
Bjarne Laustsen (S), 2002-11-01:
For hver dag, der går, får ministeren jo mere parlamentarisk erfaring.
Jeg ved ikke, om det skyldes usikkerhed, at man ikke får svar på alle de spørgsmål, der bliver stillet, men jeg spurgte rent faktisk til, at når man postulerer noget, bør man også kunne fremlægge dokumentation for, hvorfor man f.eks. har afskaffet de små sikkerhedsorganisationer. Jeg er helt enig med ministeren i, at det er godt at tage arbejdsmarkedets parter med på råd, og så vil jeg gerne spørge beskæftigelsesministeren: Tog man parterne med på råd, inden man afskaffede incitamentspakken?
Det er et helt centralt og et enkelt spørgsmål.
Hvis nu man mener, at det er meget godt at snakke med parterne, tog man dem så med på råd, inden man skar ned?
Ellers så kan man jo ikke bruge det til særlig meget.
Jeg har spurgt, hvorfor de virksomheder nu skal certificere sig, for vi er jo helt enige i, at man skal bruge krudtet på de arbejdsgivere, der ikke gør det, de skal.
Og jeg vil altså gerne have lov til at sige, at der har været et fald i antallet af arbejdsulykker siden 1997, og det er ikke mindst sket på baggrund af den tidligere regerings politik på området med at sætte flere ressourcer af.
Det var faktisk sådan, at fra 1982 til 1992 skar de borgerlige regeringer ned på arbejdsmiljøet.
Vi brugte mange år på at komme på niveau
igen, men der er rent faktisk sket positive ting, også i den tidligere regerings tid, som denne regering kan høste frugten af, men det skyldes altså resultater, der blev bygget op på det tidspunkt.
Pernille Falcon (EL), 2002-11-01:
Jeg kan høre, at ministeren har en meget stor ulyst til at løfte sløret for, hvad der er regeringens politik over for de nye aktører, men jeg vil godt lige spørge: Er det sådan, at det er en hemmelighed, hvad regeringens politik er?
Er det en hemmelighed hvilke aktører der skal på banen som alternativ til BST og Arbejdstilsynet?
Er det private konsulenter ansat af arbejdsgiverne, eller hvad er det for nogle aktører, man tænker på?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2002-11-01:
I modsætning til Enhedslisten har vi ingen forudfattede meninger om, hvordan man løser praktiske problemer, og er det sådan, at private aktører kan løse problemer bedre end offentlige myndigheder, ville vi være nogle skarn, hvis vi ikke benyttede os af private aktører, og det vil vi nu fremover gøre på arbejdsformidlingsområdet.
Her vil vi gerne have nogle flere aktører ind, fordi vi tror, eller vi ved, at man kan specialisere sig i nogle forskellige ting.
Man kan specialisere sig i at skaffe udlændinge, handicappede og akademikere, eller hvad det måtte være, ind på arbejdspladserne, så vi vil overhovedet ikke afskære os fra nogen virkemidler, der kan hjælpe borgerne i dette land til at få en bedre tilværelse, og det samme gælder på arbejdsmiljøområdet.
Derfor er vi ikke forudfattede og fordomsfulde og siger, at det kun er BST, der kan løse de ting.
Det kunne jo være, der var andre aktører, der kunne løse dem, men vi har ingen forslag.
Vi vil gerne høre, hvad arbejdsmarkedets parter mener om det her, og om nogle uger vil vi få en tilkendegivelse: om de ser det som en mulighed, eller om de ikke ser det som en mulighed.
Der skal ikke være nogen hemmelighed om det.
Men jeg vil bare sige, at når vi har bedt nogle mennesker om at sætte sig ned og lave et grundigt arbejde, kortslutter vi altså ikke processen ved at sige, at der er nogle ting, vi vil, og der er nogle ting, vi ikke vil.
Sådan synes jeg spillereglerne skal være, i hvert fald på det område, jeg har ansvar for.
Så vil jeg gerne sige til hr. Bjarne Laustsen, at jeg håber da, vi kan få en udvikling, hvor virksomheder gerne vil certificere sig på arbejdsmiljø, ligesom mange arbejder på at lave sociale regnskaber og miljøregnskaber osv.
Det er da en af de glædelige ting, der er sket i samfundet i de senere år, nemlig at ansvarlighed og bevidsthed om problemerne også trænger ind i driften af en moderne virksomhed.
Det bliver en konkurrenceparameter, at man driver en ordentlig arbejdsplads, at man bruger miljørigtige produkter, at man tager hensyn til lokalområdet, og at man tager svagere grupper ind på arbejdsmarkedet.
Det synes jeg er en helt rigtig udvikling, og den synes jeg vi skal understøtte.
Men det, vi ikke synes om, er at gøre arbejdsmiljøområdet til et skatteobjekt, som man gjorde under den tidligere regering i et eller andet håb om, at hvis man bare beskattede tingene, ville de blive bedre.
Det har vi taget et opgør med, for det tror vi ikke på.
Tove Videbæk (KRF), 2002-11-01:
Også Kristeligt Folkeparti kan støtte dette forslag om udsættelse af revision af loven om udstationering af lønmodtagere til senest den 1. januar 2006.
Pernille Falcon (EL), 2002-11-01:
Skal ministerens svar forstås derhen, at det er ønsket om brug af private aktører, der ligger bag besparelserne på Arbejdstilsyn og BST?