Jann Sjursen (KRF), 1998-04-30:
I Kristeligt Folkeparti synes vi helt grundlæggende, at regeringen med de lovforslag, der nu er til behandling, og som tidligere har været behandlet her i Tinget, har mestret både at holde hovedet koldt i den noget ophedede debat, der fra tid til anden har været på udlændingeområdet, og samtidig også hjertet varmt i forhold til at sikre både flygtninge og indvandrere en velkomst i Danmark, som vi kan være bekendt.
For os er det vigtigt, at vores forhold til udlændinge herhjemme er præget af både gæstfrihed og tolerance, også selv om det hverken er muligt eller ønskeligt for Danmark at lade grænserne være så åbne, at der er ubegrænset adgang til landet, hvilket der jo altså heller ikke er i dag. Vi skal fra dansk side være med til sammen med andre lande at løse verdens flygtningeproblemer, således at alle flygtninge kan få en tryg og værdig tilværelse, og det skal selvfølgelig ske på baggrund af de internationalt indgåede konventioner, som også er baggrunden for de lovforslag, regeringen har fremsat.
Vi glæder os over, at der nu er taget fat på at få lavet en samlet integrationspolitik.
Det synes vi er fint.
Vi synes også, det er fint, at der i integrationsdelen i lovforslagene lægges op til, at man skal gøre det muligt for flygtningene at blive bedre forberedt til også på et tidspunkt at kunne vende hjem til deres hjemland, hvis det kan blive muligt.
Det får mig også til at nævne, at jeg sådan set synes, det er lidt ærgerligt, men det er jo så også forståeligt af tidsmæssige grunde, at det i forbindelse med disse lovforslag ikke er lykkedes mere aktivt at inddrage hele repatrieringsaspektet, de muligheder, som vi kan hjælpe flygtninge med i forhold til det at kunne vende hjem igen.
Her har vi for Kristeligt Folkeparti at se helt klart et hængeparti, som vi må tage fat på i den næste folketingssamling.
Når det er sagt, er vi altså glade over, at Folketinget nu for alvor får lavet en samlet integrationspolitik.
Vi synes, det er rigtigt, at ansvaret for integrationen nu placeres entydigt hos kommunerne lige fra første dag, og til integrationsprogrammet er gennemført.
Det synes vi er en rigtig grundtanke.
Vi har dog en lille protestant, hvis man må have lov til at sige det sådan, at gøre i den forbindelse, og den gælder de næstfølgende lovforslag, der skal behandles, nemlig det, at ansvaret, for så vidt angår sprogundervisningen, bliver flyttet fra amterne til kommunerne; men det skal vores ordfører på området komme ind på efterfølgende.
Netop fordi ansvaret for integrationsindsatsen entydigt placeres hos kommunerne, synes jeg også, det er vigtigt at fastslå, at alle kommuner derfor også har et ansvar for at modtage flygtninge.
Vi skal løfte i flok.
Det gør langt de fleste kommuner også og tager deres del af ansvaret.
Dermed være altså også sagt, at Kristeligt Folkeparti kan støtte regeringens meget omdiskuterede forslag om placering af flygtninge og det, som nogle kalder de tvangsmæssige foranstaltninger i den sammenhæng.
Jeg synes dog ikke, det er så voldsomt endda.
Jeg har da også i dag hørt i hvert fald den socialdemokratiske ordfører give udtryk for, at der måske her var noget, man kunne diskutere yderligere, så det blev knap så stramt som det, regeringen har lagt op til, og det er o.k. for os også at tage den diskussion under den efterfølgende udvalgsbehandling.
Der er to væsentlige punkter i regeringens lovforslag, hvor Kristeligt Folkeparti har problemer.
Vi er for det første enige i regeringens ønsker om at bekæmpe proformaægteskaber og undgå, at der bliver indgået ægteskaber, som den ene af ægtefællerne nærmest er tvunget til.
Det er klart, at det kan ingen være tilhænger af.
Men vi synes, at regeringen går meget langt i sine bestræbelser ved ligefrem at fjerne asylsøgeres ret til at indgå ægteskab i den fase, hvor de søger om asyl.
Det synes vi er at gå
ikke mindst i betragtning af, at vi er et parti, der lægger grundlæggende vægt på familiens betydning og også i den sammenhæng ægteskabets betydning
Og vi synes rent ud sagt, det er en uting, at man ligesom vil sætte grænser op for, hvornår folk må gifte sig.
Vi ønsker faktisk, at den nuværende grænse bliver ændret fra 3 til 5 år.
Når flygtninge først har fået permanent opholdstilladelse i Danmark, er det da klart, at de også på det tidspunkt skal have lov til at etablere sig for alvor i det land, de nu er kommet til, og indrette sig på, at fremtiden ligger i Danmark.
Sådan som det er nu, vil de første 3 års ophold i Danmark være af midlertidig karakter, fordi de jo altså løber en risiko for at blive hjemsendt inden for den pågældende periode eller selv søger hjem, hvis forholdene i hjemlandet tillader det.
Vi synes, at det, der kan tale for at ændre perioden fra 3 til 5 år, er, at man så kan gøre sig større forhåbninger om, at situationen i hjemlandet vil forandre sig.
Det spiller også ind i vores overvejelser her, at den gennemsnitlige behandlingstid for asylansøgninger er blevet begrænset, således at den tid, der kommer til at gå ud over 3 tre år, i dag ikke er så lang endda.
Jeg nævner det også, fordi jeg mener, at der her er et af de punkter, hvor regeringen bliver nødt til at bøje sig også for det helt klare ønske, vi har om, at der skal indgås et bredt forlig på dette område.
Det lægger vi utrolig megen vægt på fra Kristelig Folkepartis side.
Vi synes, der skal udfoldes store bestræbelser på, at De Konservative og Venstre også bliver hørt, i hvert fald for, at ikke mindst det ene af de to partier får mulighed for det.
Her tror jeg, der er et af de områder, hvor regeringen selv bør overveje et ændringsforslag, eller også kan vi jo gøre det på andre partiers vegne, da der i hvert fald er andre, der under debatten har givet udtryk for det samme synspunkt, som jeg har gjort rede for her, på, hvornår man skulle kunne opnå permanent opholdstilladelse.
Med andre ord håber vi ikke, at regeringen har lagt sig 100 pct. fast på det her udspil, men at den også vil række en hånd ud, for at vi kan nå det brede forlig, som er ønsket.
Men jeg kan under alle omstændigheder for Kristeligt Folkepartis vedkommende tilsige en positiv udvalgsbehandling. Vi synes også, regeringen har lagt et godt fundament for at sikre det brede forlig, som vi ønsker, men vel at mærke også sikre et bredt forlig, hvor de grundlæggende principper for vores måde at tage imod flygtninge og behandle indvandrere på er fastholdt.
Det er selvfølgelig det vigtigste og til syvende og sidst også vigtigere end bare at få et bredt forlig, der selvfølgelig kan have for høj en pris.
Men vores klart udtrykte ønske er, at der opnås et bredt forlig, for det tjener sagen, flygtningene og indvandrerne bedst.