runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2004-12-16:
Jeg havde såmænd ikke noget imod at give plads til vores ven, hr. Keld Albrechtsen, men nu gør vi det på den her måde.
Ministeren brugte udtrykket, at Socialdemokraternes boligudspil var at satse lidt stort.
Det opfattede jeg i virkeligheden som et meget positivt udtryk – nå, det var ministerens eget forslag, ja, jeg opfattede det altså sådan, at det var at satse lidt stort, når det andet udspil lå der.
Det er klart, at vi har ønsket at satse stort, fordi vi mener, at der skal en mere målrettet indsats til end det, ministeren lægger frem.
Jeg er nødsaget til at sige, at det lidt virker, som om ministeren ikke helt har set, at det rent faktisk kan være svært at finde et flertal for det forslag, som ministeren har fremsat.
Når jeg så bruger tid – selv på det her fremskredne tidspunkt – på at gå op i anden runde, er det, fordi det i virkeligheden er et forsøg på komme med en udstrakt hånd.
Vi vil bede ministeren om at skaffe en forhandlingsrunde med henblik på at finde en løsning på det her og om det udspil, som Socialdemokraterne er kommet med, som jeg erkender er vidtrækkende, hvor vi går ind og kigger på en samlet social handlingsplan for de her boligområder, som har brug for at sociale myndigheder, politi, uddannelsesinstitutioner, arbejdsformidling, Told-Skat osv. går ind og kigger på dem i en samlet indsats for området.
Det koster penge, det anerkender vi, det er Socialdemokraterne villige til at sætte af.
Jeg håber, at ministeren er villig til at indgå i de her forhandlinger og sikre, at der kommer et bredt flertal, som mere målrettet vil forsøge at stoppe den tendens til ghettoisering, der er i Danmark.
Det virker nemlig lidt, som om der ikke var flertal for ministerens forslag.
Der tror jeg, ministeren måske hørte nogle andre indlæg, end vi gjorde.
Jeg ved selvfølgelig ikke, om det er sådan, at der har været en forhåndskontakt mellem VK og Dansk Folkeparti, sådan at ministeren i virkeligheden har sikret sig et flertal på forhånd, at Dansk Folkeparti i virkeligheden allerede har sagt ja til at stemme for det her.
Sådan lød det nemlig ikke på Dansk Folkepartis ordfører; der var mange hvis'er i Dansk Folkepartis ordførerindlæg, men jeg ved det selvfølgelig ikke.
Der håber jeg så, at ministeren er parat til at se efter et andet flertal i denne her sag, for jeg er sikker på, at hvis ministeren vil gøre det, får hun en helt anderledes mere omfattende løsning for de her ghettoiseringsproblemer, og det er vi med på.
Eva Kjer Hansen (V), 2004-12-16:
Der er kommunen jo forpligtet til hurtigst muligt at finde en passende bolig til vedkommende.
Det vil jo så være i forhold til de muligheder, som kommunen har til at gå ind og netop finde den bolig, der er passende.
Lissa Mathiasen (S), 2004-12-16:
Ministeren svarer ikke på det, jeg spørger om.
Jeg taler om den akut boligsøgende; vi har mange af dem i København, men vi har dem også mange andre steder.
Det er mennesker som rent faktisk står i den situation, at de ikke har en bolig, og som ikke kan komme ind under dække af, at de har børn, og hvor man altså dermed må sige, at der er nogle andre årsager til det.
Hvad er der af forpligtelser?
Vil ministeren godt svare på det.
Hvad er en kommune forpligtet til i forhold til at leve op til en boligsocial forpligtelse?
Eva Kjer Hansen (V), 2004-12-16:
Jeg syntes, der var brug for at påpege under tidligere svar – jeg tror, det var hr. Morten Homann, der rejste problemet – at her taler vi jo typisk om nogle, som i forvejen har en bolig, og som derfor ikke er akut boligsøgende.
Derfor synes jeg, at det er rimeligt nok at sige, at erstatningsboligen skal anvises så vidt muligt inden for 6 måneder.
Men er der tale om nogle, som er akut boligsøgende, så er det jo, vi taler om den boligsociale forpligtelse fra kommunens side til hurtigst muligt at finde en bolig til vedkommende.
Lissa Mathiasen (S), 2004-12-16:
Jeg har siddet og funderet lidt over, at ministeren henviser til kommunernes boligsociale forpligtelse og siger, at det ikke krænker nogen form for menneskerettigheder m.v.
Så vil jeg godt have ministeren til at give et svar på følgende: Hvad er en kommune forpligtet til, hvis man f.eks. er et yngre ægtepar og årsagen til, at man ikke er på arbejdsmarkedet, er sygdom, og man er på kontanthjælp?
Der er mig bekendt ingen boligsocial forpligtelse til at gå ind og skaffe en bolig til de mennesker.
Jeg vil godt bede om ministerens svar på: Hvornår træder en boligsocial forpligtelse i kraft hos kommunen, når vi ikke taler om et par, hvor der er børn involveret?
Hvad er så den kommunale boligsociale forpligtelse?
Eva Kjer Hansen (V), 2004-12-16:
Det her handler om kontanthjælpsmodtagere, mennesker på starthjælp og introduktionsydelse, som står på venteliste til en bolig i et meget socialt belastet område, hvor mange i forvejen står uden for arbejdsmarkedet.
Her får kommunerne mulighed for at afvise de pågældende mod at finde en erstatningsbolig til dem, og det er lige præcis det, lovforslaget handler om.
Per Dalgaard (DF), 2004-12-16:
Det handler altså om en gruppe socialt belastede mennesker.
Nu har vi hørt hr. Keld Albrechtsen sige, at de mennesker, det handler om, sådan set meget typisk er danskere af anden etnisk oprindelse.
Jeg ved godt, at det ikke står i lovforslaget, at det er det, det handler om, men vil ministeren ikke indrømme, at det specielt er den gruppe, det handler om, at det er i de boligområder, der skabes og er store problemer, og at det er de problemer, som man vil forsøge at løse med det her lovforslag?
Eva Kjer Hansen (V), 2004-12-16:
I relation til det her lovforslag taler vi om, hvilke redskaber vi kan tage i brug for at imødegå de problemer, der er i socialt belastede områder.
En af mulighederne for at skabe en mere positiv udvikling er at opnå en mere blandet beboersammensætning, og her får kommunerne en mulighed for at kunne afvise nogle grupper, som måtte stå uden for arbejdsmarkedet for netop at lave en prioritering i forhold til beboersammensætning.
Det er det, som jeg tror kan være et element blandt mange andre til netop at bryde den negative udvikling og skabe nogle positive muligheder for at fremme boligområdet.
Per Dalgaard (DF), 2004-12-16:
Det er jo lidt af en post, og så indrømmer hun, at hun selvfølgelig ikke har læst dem alle, måske omkring 30.000 svar, det ved jeg ikke.
Jeg kunne godt tænke mig at vide: Ud over den definition, som ministeren har fundet frem til, nemlig at det f.eks. handler om jødeboliger i gammel tid, havde jeg nær sagt, og musik, hvad er ministerens definition så på ghetto og ghettoisering, når vi nu taler om det her lovforslag?
Eva Kjer Hansen (V), 2004-12-16:
Til det sidste skal jeg sige til hr. Keld Albrechtsen, at jeg naturligvis til enhver tid stiller mig til rådighed for Boligudvalget og de spørgsmål, der måtte blive rejst i Boligudvalget, og jeg skal gerne gøre mit yderste for at besvare dem.
Men jeg er ikke helt sikker på, at vi når til enighed om, hvad der er rigtigt i forhold til de enkelte elementer.
Jeg forstår ikke helt, at hr. Keld Albrechtsen bliver ved med at tale om et menneskerettighedsproblem i forhold til Institut for Menneskerettigheder og deres høringssvar.
Nu har jeg taget deres samlede vurdering med herop, så jeg kan citere det ordret, og det vil jeg gerne have lov til at gøre: »Som det fremgår rejser lovforslaget en række spørgsmål af menneskeretlig karakter, hvis vurdering dog afhænger af, hvorledes ordningen konkret administreres.
Såfremt kommunerne pålægges en ubetinget pligt til at anvise en anden bolig, såfremt der sker en afvisning af adgangen til den bolig, den pågældende stod på venteliste til, vil en række problemer af menneskeretlig karakter kunne undgås.«
Der er det, at jeg endnu en gang understreger, at kommunen har denne her pligt.
Den ubetingede pligt er på ingen måde det samme som et retskrav, men kommunen har pligten til at anvise en anden bolig og skal helst gøre det inden for en 6-måneders-periode.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-12-16:
Jeg må bare konstatere, at ministeren er ved at følge i fru Carina Christensens fodspor ved at misinformere om indholdet i høringsskrivelsen fra Institut for Menneskerettigheder.
Ministeren siger, at det ikke handler om retskrav.
Nej, men det handler om en ubetinget pligt til at anvise en lejlighed.
En ubetinget pligt er altså faktisk det samme som et retskrav.
Jeg synes, at man skulle indrømme og erkende det problem, man står i, i stedet for at forsøge at bortsnakke og faktisk forvrøvle det.
Så synes jeg ikke, at ministeren gør så frygtelig meget for at imødekomme et flertal I folketinget.
Der er kommet ønsker om, at det skal være på tværs af kommunegrænserne, at der skal være en bredere dagsorden, at vi skal have kigget nøje på menneskerettighedsproblemet.
Derfor vil jeg spørge: Kunne det måske være en idé, at ministeren i begyndelsen af det nye år, hvis statsministeren da ikke forinden har udskrevet valg, indbød alle ordførerne til en drøftelse af det?
Ministeren kunne måske vise lidt større imødekommenhed, hvis det foregik under et sådan forhandlingsmøde, end hun har haft mulighed for og haft mandat til her i dag under debatten.
Eva Kjer Hansen (V), 2004-12-16:
Vi vil jo få mulighed for under udvalgsarbejdet f.eks. at se nærmere på nogle af de problemer, der er blevet rejst, f.eks. også forslaget om anvisningsret på tværs af kommuner.
Der vil vi jo så også have mulighed for netop at beskrive alle de problemer, der vil kunne være ved det som en konsekvens af at åbne for sådan en mulighed.
Det er nok så relevant, at det bliver rejst som et spørgsmål under udvalgsarbejdet, i og med at det også har været rejst som et debatemne her i dag.
Så vil jeg ellers sige til hr. Lars Kramer Mikkelsen, at jeg vil lytte interesseret og oplagt til, hvad der måtte være af konkrete forslag til yderligere initiativer fra Socialdemokratiets side.
Jeg synes, at vi har sat mange ting i værk, og vi har jo netop også sagt, at vi er åbne over for forsøg, for dispensationer og for noget nytænk ning på området.
Det er jo bl.a. det, som programbestyrelsen gerne skulle være med til at inspirere til.
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2004-12-16:
Vi synes jo også, at det er en god boligaftale, vi har indgået, ellers ville vi jo heller ikke have indgået den.
Jeg vil bare sige, at jeg anerkender, når ministeren siger, at det her med kommunerne og kommunal anvisning vil være meget svært.
Jeg tror sådan set, at ministeren har ret i, at det vil være vanskeligt, og at der vil være nogle kommuner, som måske vil slå sig i tøjret.
Men der er jo ingen, der har sagt, at vores gang herinde skal være nem.
Vi er sat til at løse nogle af de problemer, der er her i landet, og vi ved, at nogle af de her hårdt ramte boligområder har brug for nogle løsningsmodeller, som rækker videre end det, der efter vores opfattelse ligger i det her forslag.
Vi spiller stadig væk positivt med og så langt som, om jeg så må sige, bukserne kan holde, men jeg synes alligevel, at det er vigtigt at tilkendegive over for ministeren, at vi synes, der er brug for langt mere vidtrækkende midler, hvor vi også går ind og kigger på beskæftigelsen, uddannelsesinstitutioner og andre tiltag.
Det vil jeg selvfølgelig appellere til ministeren om at hun tager med.
Eva Kjer Hansen (V), 2004-12-16:
Jeg skal til spørgsmålet om anvisning over kommunegrænser sige, at jeg mener, det vil være yderst problematisk for kommunerne at håndtere en anvisning, der går på tværs af kommunegrænser.
Jeg vil tro, at kommunerne vil være meget skeptiske og måske endda også meget imod, at sådanne muligheder skulle gøre sig gældende.
Jeg er så opmærksom på, at der kan være områder, hvor der er nogle særlige problemer, og hvor vi må være opmærksomme på forholdene, men jeg tror, at det vil være yderst vanskeligt med en anvisningsret, der går på tværs af kommunegrænserne.
Så har jeg noteret mig Socialdemokratiets udspil på boligområdet.
Mit svar til hr. Lars Kramer Mikkelsen er, at jeg synes, det er at gå meget langt omkring i relation til det her lovforslag at starte en ny drøftelse af hele den boligaftale, der blev indgået i 2002, og som jo rækker til 2008.
Jeg synes, det er en god aftale, der er indgået.
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2004-12-16:
Det ser jo lidt ud, som om der til nogle af de delelementer, der har været fremdraget, er et flertal, eksempelvis for at lave en anvisning over kommunegrænsen.
Det kunne jeg sådan set godt tænke mig at høre ministerens sådan umiddelbare svar på.
Jeg anerkender selvfølgelig, at vi kan tage en runde, når vi kommer i udvalg, også stille spørgsmål osv.
Men jeg vil godt spørge ministeren, om hun er parat til at tage en helt åben forhandlingsrunde, hvor vi også inddrager nogle af de elementer, som vi har fremlagt i vores udspil, bl.a. det her med, at vi kigger på en samlet investeringsramme for et socialt løft i de her boligområder, hvor der er sociale og integrationsmæssige problemer, således at vi tager både beskæftigelsesproblemer, uddannelsesinstitutioner og andre elementer med, så vi får det samlede og hele løft i de her boligområder, som vi gerne vil have.
Eva Kjer Hansen (V), 2004-12-16:
Jeg vil gerne takke hr. Keld Albrechtsen for at gøre opmærksom på, hvad det lige præcis er ministeren har sagt og også tidligere har gjort hr. Keld Albrechtsen opmærksom på.
Det er rigtigt, at der ikke er tale om et retskrav.
Der er det spørgsmålet om kommunens pligt til at anvise en erstatningsbolig.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-12-16:
Men så ved ministeren jo også godt, at hvis man ikke kommer ind under gruppen med akut bolignød, får man heller ikke en bolig!
Det minder mig om en diskussion, som jeg engang havde med den daværende Århusborgmester, Orla Hyllested, som jeg bebrejdede, at han ikke sørgede for at give folk en bolig, ikke engang dem, der stod i en akut bolignød – sådan er det desværre stadig væk i de allerstørste byer – og så sagde han, ligesom ministeren siger i dag: Jamen ingen er jo forpligtede ud over det fysisk mulige, for der skal jo også være en bolig.
Det var det, ministeren sagde.
Og dermed har ministeren jo selv erkendt, at der ikke er et retskrav.
Det var jo også det, ministeren skrev til mig, da hun den 30. august 2004 var så venlig at sende mig et notat.
Det skal jeg da i øvrigt takke for.
I det notat står der: Afviste boligsøgende vil således ikke have et retskrav på en bestemt type bolig inden for et bestemt tidsrum.
Sådan synes jeg stadig væk at det er i lovforslaget, og så synes jeg bare, at ministeren må erkende, at der her er et kæmpehul i forhold til menneskerettighederne.
Derfor synes jeg, at det er rimeligt, at ministeren tilkendegiver, hvordan hun vil løse det problem, f.eks. ved at få lavet en undersøgelse af menneskerettighedsspørgsmålet, inden vi går videre.
Eva Kjer Hansen (V), 2004-12-16:
Der står meget klart i bemærkningerne til lovforslaget, at kommunen skal anvise en erstatningsbolig og så vidt muligt gøre det inden for 6 måneder.
Men man kan naturligvis ikke udelukke, at der eventuelt kunne være praktiske problemer forbundet med det, og det er derfor, at jeg synes, formuleringen »så vidt muligt inden for 6 måneder« er den rigtige formulering.
Det, der er afgørende, er, at når folk bliver afvist, bliver de så netop tilbudt en erstatningsbolig.
Man skal også være opmærksom på, at der jo ikke er tale om personer, som er i akut bolignød, men om personer, som typisk står på venteliste for at komme ind i en anden bolig.
Morten Homann (SF), 2004-12-16:
Nu er det ret gennemgående i høringssvarene, at den udvidelse af den almene anvisningsret, som ligger i forslaget, ikke bliver vurderet til at være tilstrækkelig, så man kan allerede nu se strømpile i den retning.
Men jeg vil spørge Venstres ordfører, som, hvis man skal tro parolerne, går meget op i hensynet til det enkelte menneske, om Venstres ordfører synes, at det er rimeligt, at en boligsøgende, som ellers stod for tur til at få en bolig, ifølge lovforslaget kan vente i op til 6 måneder på at få en anden bolig, og at den boligsøgende må vente på, at Venstres ordfører finder ud af, om det her forslag virker eller ej.
Det er jo vedkommende, som skal betale prisen, hvis det ikke virker.
Har Venstre virkelig råd til og er ministeren virkelig villig til at lade det gå ud over det enkelte menneske, at man laver sådan et systemforslag her uden at have sikkerhed for, at det enkelte menneske kan få en bolig inden for en rimelig tidshorisont, dvs. mindre end et halvt år?
Poul Nødgaard (DF), 2004-12-16:
Det ligger helt fast, det har der ikke været nogen uenighed om, at folketingsmedlemmer hverken kan sidde i Danmarks Radios bestyrelse eller i TV 2's bestyrelse.
Jeg personlig synes måske, hvis jeg havde skullet tage stilling til det her i dag, og det skulle afgøres her i dag, at jeg ville være meget tvivlende over for, om det var rigtigt at forbyde nogle det, hvis de bare er kandidater til noget.
Man siger folketingskandidater og europaparlamentskandidater.
Hvorfor har man ikke taget byrådskandidater, regionskandidater osv. med?
Det bliver snart sådan, at man udelukker enormt store grupper, men så længe folk ikke er valgt til noget, det synes jeg er afgørende, og det er de jo ikke, fordi de er kandidater, så synes jeg ikke, man skal udelukke dem.
Det er i hvert fald min umiddelbare holdning, og jeg ligger nok sådan et lille stykke fra hr. Jens Rohde i den opfattelse, men der kan selvfølgelig stadig væk være tilfælde i løbet af de kommende 2 år, hvor man skal diskutere en eventuelt ændret sammensætning af en bestyrelse.
Der kan da godt være ting, som måske kan ændre den holdning, jeg her giver udtryk for, men umiddelbart er det min holdning, at det ville være meget tvivlsomt at forbyde kandidater at sidde i bestyrelsen for Danmarks Radio.
Det vil jeg nok sige.
Morten Homann (SF), 2004-12-16:
Jeg vil godt sige til Venstres ordfører, at vi i SF er enige i, at der er boligområder, hvor man kan være nødt til at lave et indgreb som det her og sige, at det ikke er alle, der kan få anvist en bolig, men så vil jeg omvendt spørge: Er Venstres ordfører ikke enig i, at det så til gengæld er afgørende, at de, som bliver afvist ifølge de her regler, bliver sikret en bolig i den anden ende?
Hvis det er tilfældet, vil Venstre så ikke være med til at prøve at stramme op på forpligtelsen?
For vi kan vel godt være enige om, at der ikke ligger nogen stor forpligtelse i det her lovforslag til at sikre dem, der bliver sprunget over i køen, en anden bolig af tilsvarende standard.
Så kan vi ikke være enige om at stramme op på det?
Det næste spørgsmål er: Er det Venstres ordførers opfattelse, at det her lovforslag sikrer, at der er boliger nok, til at der for de boligsøgende, som bliver sprunget over i køen f.eks. her i København, hvor der jo er mangel på boliger, bliver stillet boliger nok til rådighed, sådan at det faktisk er muligt at finde boliger til dem, der bliver sprunget over?
Aage Frandsen (SF), 2004-12-16:
For et øjeblik siden under behandlingen af en anden sag fremførte hr. Svend Auken synspunktet om, at vi har en tradition i Folketinget for, at mindretallet respekteres, når det har et ønske om, at en sag sendes til fornyet udvalgsbehandling.
Nu siger jeg det her, før flertallet har taget endelig stilling.
Det vil sige, at flertallet har mulighed for at vise denne respekt for mindretallet.
Det er jo korrekt, som hr. Svend Auken fremførte før, at det er noget, som har ændret sig med denne konstellation i Folketinget.
Vi har to tilfælde nu i nyere tid, og vi, der har en erindring, som også går tilbage til ældre tid, har ingen erindring om, at det skete før dette flertal.
Jette Bergenholz Bautrup (S), 2004-12-16:
Det her lovforslag mener vi fra Socialdemokratiets side er et utrolig vigtigt forslag.
Det er et forslag, som giver et af værktøjerne til netop at komme ind og beskytte børn mod seksuelle overgreb.
Derfor kan vi ikke godkende det lovsjusk, der har været fra ministerens side, og derfor vil vi godt fra Socialdemokratiets side bede om afbrydelse af sagen mellem anden og tredje behandling.
Vi mener helt præcis, at denne her sag bare er blevet sjusket igennem.
Det er sådan, at også inden anden behandling bad vi om, at sagen kom tilbage til udvalget.
Vi havde en udvalgsbehandling, og vi havde ministeren i åbent samråd.
Men vi har overhovedet ikke fået svar på de spørgsmål, vi har stillet, så derfor må vi bede om en afbrydelse.
Vi må bede om, at sagen kommer tilbage til udvalget i dag.
Vi beder ministeren om at svare os på følgende: Er det sådan, hvis en frivillig bliver ansat i en offentlig eller en privat institution for 1 dag, bliver tilkaldt som vikar, eller – som man sagde fra Røde Kors' ungdomsafdeling – at man meget hurtigt skal have en vikar ind til at dække 1 uges ferieophold, at man så skal indhente en børneattest ved disse lejligheder?
Det kunne ministeren ikke svare på.
Vi kan ikke få svar på disse spørgsmål: Er det for 1 uge, er det en vikar for 14 dage, eller hvordan ser det ud?
Vi kan heller ikke få at vide med hensyn til de frivillige organisationer, hvad der vil ske med dem, i det øjeblik de ikke har indhentet den børneattest, fordi de ikke ved, hvornår den skal indhentes.
Samtidig kan ...
Kim Andersen (V), 2004-12-16:
Jeg kan herefter oplyse, at et flertal bestående af Venstres, Dansk Folkepartis, Det Konservative Folkepartis, Det Radikale Venstres og Kristendemokraternes medlemmer af udvalget indstiller lovforslaget til vedtagelse uændret i den affattelse, hvori det foreligger efter andenbehandlingen, mens et mindretal bestående af Socialdemokratiets, SF's og Enhedslistens medlemmer af udvalget vil stemme hverken for eller imod lovforslaget ved tredjebehandlingen.
Hermed sluttede forhandlingen.
Afstemning
Pia Gjellerup (S), 2004-12-16:
Det er jo en principiel sag.
Det er spørgsmålet om, hvorvidt en sag er velbelyst under udvalgsarbejdet.
Det er der en klar fornemmelse af.
Det er der hos hele det store mindretal, som i det daglige går under betegnelsen oppositionen, men det rækker også langt ind i regeringspartiernes rækker.
Man ved, at dette forslag er meget dårligt belyst med hensyn til dets konsekvenser.
Der er ingen tvivl om, og det er der vist ikke blandt nogen som helst af medlemmerne af Folketinget, at det er et meget vigtigt forslag.
Der er meget opbakning til forslagets hensigt, men forslagets mangel på kvalitet og den manglende belysning af det er desværre af en sådan art, at vi ikke med nogen rimelighed kan sige, at det her forslag er endt i en form, som vi kan være bekendt at stemme igennem ved tredje behandling.
Så jeg håber meget, at den store gruppering, som lige netop har et flertal her i Folketinget, vil besinde sig og afbryde tredjebehandlingen.