Mariann Fischer Boel (V), 2003-04-02:
Socialdemokratiet har fremsat et forslag til folketingsbeslutning om promille- og produktionsafgiftsfondene med det formål bl.a. at ændre bestemmelserne om sammensætningen af fondsbestyrelserne og anvendelsesområdet for midlerne i promille- og produktionsafgiftsfondene.
Forslaget lægger op til, at flertallet i bestyrelserne ikke længere skal bestå af repræsentanter for erhvervet, men
derimod af repræsentanter uden direkte eller indirekte tilknytning til selskaber eller interesseorganisationer inden for erhvervet. En af begrundelserne for det fremsatte beslutningsforslag er, at den betydelige strukturudvikling, der har fundet sted i store dele af forarbejdningsindustrien i de sidste år, har ført til en situation, hvor flertallet i en fondsbestyrelse i flere tilfælde repræsenterer en enkelt virksomhed.
Produktionsafgiftssystemet så dagens lys først i 1970'erne, og dengang var strukturen selvsagt en ganske anden end den, vi kender i dag.
Jeg er derfor enig med forslagsstillerne i, at de nuværende regler for sammensætningen af bestyrelserne hverken er hensigtsmæssig eller holdbar.
Så jeg er enig med forslagsstillerne i, at de enkelte bestyrelser må sammensættes bredere, end det er tilfældet i dag, men det må så til gengæld ske i respekt for fondenes særlige karakter. Der er for produktionsafgiftsfondenes vedkommende tale om fonde, der administrerer penge, der betales af producenterne selv, til brug for områder, som ønskes styrket inden for de enkelte produktionsområder.
Jeg kan pege på forskning og udvikling som et af de områder, der er højt prioriteret.
Der er således ikke tale om ganske almindelige offentlige midler opkrævet ved almindelig skatteindbetaling, som vi alle sammen bidrager til.
Det er efter min opfattelse et meget væsentligt kendetegn ved produktionsafgiftsfondene og også en model, som jeg mener at vi bør fastholde.
Derfor finder jeg det både naturligt og også rimeligt, at den kreds, der repræsenterer de producenter, der betaler midlerne til de enkelte produktionsafgiftsfonde, fortsat har et flertal i fondenes bestyrelse.
Det betyder imidlertid ikke, at vi ikke skal foretage nogen ændringer, og jeg er, som jeg også sagde for et øjeblik siden, enig med forslagsstillerne i, at vi skal sikre en bredere sammensætning af de enkelte bestyrelser.
Det gælder både den del af bestyrelserne, der repræsenterer erhvervsdelen, og det gælder den del af bestyrelsen, der repræsenterer de bredere offentlige interesser.
Og lad mig tilføje, at jeg også er af den opfattelse, at det er rimeligt at styrke repræsentationen af offentlige interesser.
Det gælder selvfølgelig også promilleafgiftsfondene, hvor vi også er i gang med at vurdere, hvordan vi kan sammensætte bestyrelserne ud fra en fornuftig model, for promilleafgiftsfondene har jo en lidt anden karakter end produktionsafgiftsfondene.
Allerede nu udarbejder Direktoratet for FødevareErhverv årlig en særlig årsberetning om fondenes virke til Folketinget, og det er efter min opfattelse en både målrettet og tilgængelig måde at informere på.
Beslutningsforslaget lægger også op til, at den økologiske produktion skal støttes med beløb, der svarer til de beløb, som de økologiske producenter indbetaler i produktionsafgifter.
Jeg vil godt sige, at jeg kan være lidt bekymret for konsekvenserne, hvis vi begynder at fastlægge helt håndfaste regler for fordelingen af midlerne mellem de forskellige produktionsformer.
I forbindelse med overvejelser i 2001 om Fonden for Økologisk Landbrug indgik der allerede lignende overvejelser, og dengang fandt man det også uhensigtsmæssigt, idet produktionsafgifterne jo forudsættes anvendt i den sektor, hvor de også bliver opkrævet.
Derfor er jeg betænkelig ved en meget skarp opdeling på såkaldte økologipenge og konventionelle penge, som efter min opfattelse kan føre til en for lav satsning på projekter, som økologer og konventionelle producenter har en fælles interesse i, og det vil også efter min opfattelse være meget uheldigt og helt ude af trit med den grundliggende tankegang bag fondssystemet.
For mig er det afgørende, at det er projekternes kvalitet, der er styrende for anvendelse af midlerne, og at vi viderefører den indsats for fremme af økologiske projekter, som gennem de senere år er foretaget i forbindelse
med de såkaldte hyrdebreve til fondsbestyrelserne
Jeg vil godt sige, at det faktisk har været en indsats over for promille- og produktionsafgiftsfondene, som har virket.
Så vil jeg også godt tilføje, at der med oprettelsen af Fonden for Økologisk Landbrug i 2001 er sket en styrkelse af økologiområdet, der er forstærket gennem den finanslovaftale, der blev lavet for 2003, som indebærer en fordobling af bevillingen fra 10 til 20 mio. kr.
Alt i alt har de forskellige initiativer ført til en betydelig stigning i omfanget af de midler, som via fondssystemet anvendes til økologiske projekter.
Forslagsstillerne kritiserer også Fødevareministeriets tilsyn med fondene, og det må jeg sige er en kritik, som jeg stiller mig uforstående over for, og som jeg i virkeligheden finder uberettiget.
Jeg vil godt understrege, at tilsynet, som det udøves, ikke har givet anledning til påtale eller bemærkninger fra Rigsrevisionen, som følger Fødevareministeriets indsats på det her område meget tæt.
Så jeg er egentlig tryg ved den faglige kontrol med området, som den var været udøvet i den sidste halve snes år. Så er der også i beslutningsforslaget et oplæg til en skævdeling af midlerne i promilleafgiftsfondene til fordel for visse sektorer med særlige behov, og beslutningsforslaget peger bl.a. på fjerkræområdet og på frugt- og gartneriområdet.
Systemet med promilleafgiftsfondene daterer sig tilbage til ændringen af bemyndigelsesloven i 1979, og bestemmelserne om promilleafgiftsfondene var i øvrigt baseret på et politisk forlig.
Det var en klar aftale og i øvrigt en socialdemokratisk prioritet, at promilleafgiftsmidlerne netop skulle gå til den animalske produktion.
Ved lovændringen i 1999 blev det særlige hensyn fjernet, og der blev også givet adgang til en mere generel og bredere anvendelse af promilleafgiftsfondenes midler, bl.a. mere generelle forhold inden for økologi, nonfood, dyrevelfærd og planteproduktion; ændringer, som jeg i øvrigt hilser velkommen.
Igennem hele perioden fra 1979, og også da finansieringen blev ændret i 1995 i forbindelse med pesticidafgiftsordningen og dermed en del af det samlede pesticidregnskab, har man stort set fastholdt bestemmelserne om midlernes anvendelse og også om bestyrelsernes kompetence på området.
Det er sådan set en konstruktion af fondene, som jeg er godt tilfreds med.
Rammerne for promilleafgiftsfondenes disponeringsmuligheder har udviklet sig sådan, at fondene får mulighed for at anvende midlerne til projekter og aktiviteter, der sammen med de mere erhvervsmæssige interesser også har en betydelig samfundsmæssig interesse.
Jeg er enig med forslagsstillerne i, at strukturudviklingen i fødevareerhvervet har givet anledning til at se på reglerne vedrørende fondenes bestyrelsers sammensætning, og da vi i regeringen allerede har truffet en beslutning om og i øvrigt vil fremsætte et forslag om det i den næste folketingssamling, skal jeg meddele, at regeringen ikke kan støtte forslaget.
Jeg vil godt sige tak for de mange positive tilkendegivelser
til lovforslaget.
Det har jo været en ren fornøjelse, også hr. Keld Albrechtsens, nu vil jeg jo ikke tillade mig at bruge udtrykket sure opstød i denne her forbindelse, men det ville jo have skuffet mig, hvis hr. Keld Albrechtsen ikke havde nogle kritiske bemærkninger til forslaget.
Jeg er sikker på, at det, når hr. Keld Albrechtsen får læst høringssvarene, vil stå lysende klart for hr. Keld Albrechtsen, at der med det her forslag ikke er tale om gebyrbureaukrati, men om fødevaresikkerhed.
Der er jo ikke nogen tvivl om, at sunde og rene foderstoffer er udgangspunktet for vores fødevaresikkerhed.
Hvis ikke vi har rene foderstoffer, vil vi i kæden fra jord til bord heller ikke kunne sikre sunde fødevarer.
Derfor er det min klare overbevisning, at vi med vedtagelsen af det her forslag er med til at sikre et højt forbrugerbeskyttelsesniveau, fordi vi med forslaget får mulighed for at gribe ind over for potentiel sundhedsfare på et meget, meget tidligt tidspunkt.
Så med de faldne bemærkninger fra ordførerne er jeg sikker på, at et konstruktivt udvalgsarbejde vil føre til en hurtig vedtagelse af lovforslaget.