runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lissa Mathiasen (S), 2006-12-01:
Jeg har to små spørgsmål.
Det første: Jeg vil godt have hr. Simon Emil Ammitzbøll til at bekræfte, at forslaget, der ligger her, ikke ændrer noget som helst på forældrebegrebet.
Det var det ene spørgsmål, fordi det nu flere gange er blevet sagt af hr. Martin Henriksen.
Jeg synes, at det er meget væsentligt at slå det fast, så der ikke er nogen vildledning.
Det andet: Jeg spurgte faktisk, om man ikke fra radikal side som forslagsstiller ville være med til – fordi det her jo kommer til at berøre flere punkter – at få det lidt dybere beskrevet i udvalgsarbejdet.
Så kunne det jo være, at vi, hvis ikke vi kan komme igennem med det hele, måske kunne tage nogle små skridt.
Jeg vil hellere tage små skridt, hvis de kan tages,
end slet ikke tage nogen skridt.
Vil man ikke fra De Radikales side være med til, at vi i udvalget prøver at gøre det på den måde efterfølgende?
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2006-12-01:
Tak for spørgsmålet.
Til det første kan jeg sige, at forældreskabet jo vil være fuldstændig, som det er i dag, hvis man vedtager det her beslutningsforslag.
Der er ingen forandringer der.
Familietyperne vil også eksistere, som de allerede gør i dag – det er blot for at forholde mig til den virkelighed, en ordfører tidligere appellerede så meget til vi skulle forholde os til.
Der blev for det andet spurgt, om vi i udvalgsarbejdet vil være med til at kigge på, om vi kunne finde frem til nogle flere oplysninger, der kunne gøre, at vi måske kunne finde flertal til dele af det, der står her.
Jeg kan jo ikke svare andet end ja.
Det er trods alt bedre at gå langsomt frem end at stå stille, og det vil altid være vores politik.
Søren Pind (V), 2006-12-01:
Meget af den her diskussion handler jo om, ikke logik, som jeg vist fik sagt, men om filosofi.
Derfor synes jeg egentlig, at jeg må ud i et hjørne i forlængelse af det, hr. Martin Henriksen spurgte hr. Simon Emil Ammitzbøll om, for at komme til min egen forståelse af Det Radikale Venstres filosofi bag det her.
Jeg forstod ikke helt svaret på, hvorfor Det Radikale Venstre sætter en grænse ved f.eks. tre forældre.
Kunne jeg få en filosofisk redegørelse for, hvorfor man der trækker en streg i sandet?
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2006-12-01:
Jeg vil sige, at jeg faktisk synes, det er lidt utroligt.
Det, vi tager udgangspunkt i, er jo virkeligheden; det er jo ikke filosofi.
Det er jo ikke teori, vi står og taler om.
Det her er mennesker, som ikke kan leve på den måde, de har lyst til, for de ikke har samme rettigheder for deres barn i hvert fald, som andre har.
Det er det, der er pointen: Det er nogle børn, der får mindre end andre.
Det er det, vi tager udgangspunkt i.
Så jeg synes, at vi skal holde op med at tage udgangspunkt i en eller anden mystisk snak om, hvor mange forældre vi ellers kan komme op på.
Vi skal forholde os til, at der er nogle mennesker, vi gerne vi hjælpe.
Søren Pind (V), 2006-12-01:
Det er nok mine åndsevner, den er gal med, for jeg forstod egentlig ikke svaret.
Det var hr. Simon Emil Ammitzbøll, der selv trak en grænse – det var vist det udtryk, der blev brugt – som gik ud på, at det ville Det Radikale Venstre ikke, for det havde Det Radikale Venstre ikke nogen planer om.
Jeg forstår ikke baggrunden for grænsen, og det er den, jeg beder om at få defineret.
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2006-12-01:
Hr. Søren Pind har fuldstændig ret, når han citerer mig for at have sagt, at det har Det Radikale Venstre ingen planer om.
Til gengæld har jeg fået masser af henvendelser fra folk, der er i den situation, at de lever i et lesbisk registreret parforhold og har børn og ikke har kunnet give deres børn de samme muligheder, bl.a. hvad angår orlovsbetingelser, så de kunne være sammen med deres børn på samme måde som heteroseksuelle.
Det gælder også i forhold til de arvemæssige forhold.
Det er klart, at Det Radikale Venstre forholder sig til ethvert problem, som nogen henvender sig om.
Jeg har aldrig fået en henvendelse om det her i praksis, og det kan da godt være i en eller anden ukendt fremtid, hvis der kommer et stort pres, at man kan gå ind i alle mulige diskussioner.
Afstemning
Lotte Thiim Bertelsen (SF), 2006-12-01:
Det skal ikke være nogen hemmelighed, at vi i SF er rigtig glade for dette beslutningsforslag.
Som vi ser det, er sigtet med det at rette op på nogle åbenlyse urimeligheder, og vi er meget glade for, at De Radikale har taget spørgsmålet op.
Men ligesom Socialdemokraterne ville SF også meget gerne have været medforslagsstiller, og vi ærgrer os lidt over, at vi ikke blev inviteret til at være det.
I SF støtter vi folks ret til det frie valg, og derfor støtter vi også folks ret til selv at vurdere, hvordan deres familie skal skrues sammen.
Men selv om man ikke gør det, selv hvis man mener, at en familie kun kan se ud på en bestemt måde, mener jeg, at man godt kan stemme for forslaget, for det sikrer jo ikke kun medmors rettigheder og mulighed for at tage ansvar for det fælles barn fra fødslen.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2006-12-01:
Der er ingen tvivl om, at fra konservativ side tænker vi i alle tilfælde først og fremmest på barnets bedste; det er der slet ingen tvivl om.
Men der er jo ikke tale om, at vi i dag har en retstilstand, der strider mod barnets bedste.
Hvis der indtræffer et dødsfald eller opstår andre alvorlige situationer, kan 3-måneders-princippet jo fraviges i særlige tilfælde, sådan som lovgivningen er i dag, så der er altså ikke noget, som vækker nogen som helst bekymring hos mig.
Når det gælder spørgsmålet, om lesbiske skal have ret til kunstig befrugtning, er vores hovedargumentation helt klar.
Vi mener, det er bedst for et barn at have både en far og en mor, for det mener vi er til barnets bedste.
Lotte Thiim Bertelsen (SF), 2006-12-01:
Jeg kan starte med at afsløre, at der også i SF er folk, som gerne vil afskaffe anonym sæddonation.
Men forslaget handler jo i høj grad om barnets tarv, som konservative jo snakker meget om at de gerne vil varetage, det handler f.eks. om barnets arveret i tilfælde af, at den biologiske mor dør i utide.
Jeg synes, det er fair nok, at De Konservative har den holdning til familien, som de har, men forslaget er jo fremsat af hensyn til barnets tarv, og kunne De Konservative ikke bare rykke sig på nogle af punkterne, så de kunne være med til at støtte de forslag, hvor det er barnets tarv, vi har for øje?
Per Ørum Jørgensen (KF), 2006-12-01:
Det er jo ikke første gang, vi her i salen har den debat.
Der er selvfølgelig meget teknik i det her, og der er også mange holdninger i det.
Hvis man ser på det lovforslag, som blev stemt igennem før sommerferien, kan man se, at der jo ingen tvivl er om, hvor Det Konservative Folkeparti tog sit udgangspunkt.
Vi var imod at ligestille lesbiske med heteroseksuelle med hensyn til kunstig befrugtning.
Derfor kan man sige, at det på den baggrund heller ikke er svært for mig her i dag at afvise dette beslutningsforslag.
Vi ønsker ikke at sidestille lesbiske med heteroseksuelle i det her tilfælde.
Vi har den grundlæggende holdning, at vi mener, at et barn har ret til både en far og en mor.
Så kan man have en holdning til, om man synes, det er i orden, at folk etablerer sig, mand og mand og kvinde og kvinde, eller om det skal være mand og kvinde, der etablerer sig.
Det er selvfølgelig en personlig holdning, som man kan forsvare, som man nu engang vil, men det er egentlig ikke det, det handler om her.
Det, det handler om her, er jo, at der er børn involveret i den her sag.
Og så længe der er børn involveret, kan vi altså fra konservativ side ikke støtte det her.
Vi mener grundlæggende, at et barn har ret til både en far og en mor.
Vi vil også fastholde, at 3-måneders-reglen ikke skal ændres.
Vi synes, det er helt legitimt, at en mor får god betænkningstid til de her ting, og derfor har vi heller ingen intentioner om at ændre på det.
Vi synes også, der skal være legitim adgang for en eventuel far, det kan være en sæddonor, der ikke er anonym, til at kunne rejse en faderskabssag inden for en rimelig tidshorisont.
Så nok ikke overraskende for tilhørerne her i salen kan vi fra konservativ side ikke støtte dette beslutningsforslag.
Lissa Mathiasen (S), 2006-12-01:
Jeg undrer mig lidt, når hr. Per Ørum Jørgensen siger, at det jo ikke er første gang, vi har haft den her debat.
Jo, det er første gang, efter L 151 er blevet vedtaget.
Det er første gang, vi har debatten, efter at enlige og lesbiske har retten til at blive kunstigt befrugtet.
Dermed har vi også med et flertal herinde – og godt for det – fået vedtaget, at der ikke stilles noget krav om, at man skal have en far skråstreg en mand.
Vil man så ikke anerkende, at et barn trods alt vil være bedre stillet, hvis det alligevel får lov til i en sådan situation som barn af et registreret par at få medmoderen med ind?
Er det ikke bedre for barnet end ikke have det, arvemæssigt og også rent menneskeligt?
Per Ørum Jørgensen (KF), 2006-12-01:
Nej, det vil vi ikke anerkende, for det er rent juridisk.
Derfor vil det jo ikke få konsekvenser for barnet.
Jeg kan simpelt hen ikke følge den tankegang, at det skulle få konsekvenser for barnet.
Tværtimod holder vi jo fast i den 3-måneders-regel, som er.
Hvis der er særlige tilfælde, så kan man selvfølgelig, sådan som loven er i dag – og det synes jeg er fremragende og vigtigt – fravige det princip.
Men vi ønsker at fastholde 3-måneders-reglen på de betingelser og på de vilkår, der står i lovgivningen i dag.
Lissa Mathiasen (S), 2006-12-01:
Hr. Per Ørum Jørgensen må da erkende, at sådan som gældende lov ser ud og med en 3-måneders-regel, så betyder det, at hvis ikke der er nedfældet noget, og det er måske ikke lige det, man tænker mest på de første dage efter en fødsel, så er barnet ikke sikret.
Medmoderen er altså ikke sikret retten til at kunne tage vare på det barn, hvis der sker den biologiske mor noget.
Det vil sige, at barnet er i ingenmandsland.
Det synes jeg også at det måske er rimeligt at tage højde for, men mest af alt kan vi sikre et barn muligheden for at have to personer til at varetage omsorg, tryghed, alt det, der er så fantastisk i tiden umiddelbart efter fødslen.
Betyder det slet ikke noget?
Er det bedre for et barn at være alene med et menneske?
Jeg forstår det simpelt hen ikke.
Jeg synes, vi godt kunne høre en bedre forklaring.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2006-12-01:
Jamen fru Lissa Mathiasen overser totalt lovgivningen, som den er i dag, hvori der netop står meget klart, at princippet om 3-måneders-reglen i særlige tilfælde kan fraviges.
Og hvis de her ulyksaligheder skulle foregå, så er det selvfølgelig et særligt tilfælde.
Sådan kan lovgivningen kun læses.
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2006-12-01:
Den konservative ordfører sagde, at det her var et meget teknisk forslag.
Det er det ikke.
Men jeg forstår godt, at den konservative ordfører mener det, når man hører, hvordan han selv roder rundt i teknikken på området.
Er der da mulighed for kvinder, der lever i et ægteskab og er blevet kunstig befrugtet, til at overveje situationen bagefter, fordi de eventuelt ikke vil bortadoptere eller hvad?
Sådan er det jo ikke.
Det er jo noget snak for at sige det, som det er.
Jeg er ikke overrasket over, at De Konservative mener, som de mener.
Men der var en del konservative, der ved sidste behandling, så vidt jeg husker, trods alt mente nogle ting omkring betaling, eller tager jeg helt fejl?
Per Ørum Jørgensen (KF), 2006-12-01:
Til hr. Simon Emil Ammitzbøll: Der var selvfølgelig nogle i Det Konservative Folkeparti, som absolut ikke mente, at det var en offentlig opgave at sikre lesbiske adgang til kunstig befrugtning.
Men jeg kan jo så også gøre hr. Simon Emil Ammitzbøll helt klart, at den konservative folketingsgruppe var enige om, at vi ikke ønskede at ligestille lesbiske med heteroseksuelle par.
Det skal hr. Simon Emil Ammitzbøll ikke være i tvivl om et sekund.
Og det er den holdning, vi fortsat har i vores folketingsgruppe.
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2006-12-01:
Jeg er fuldstændig med på, at Det Konservative Folkeparti ikke ønskede, at man skulle have givet lesbiske ret til kunstig befrugtning på offentlige sygehuse.
Det er o.k.
Men tager jeg helt fejl, husker jeg helt galt, hvis ikke det var sådan, at der så var nogle konservative, der alligevel ikke kunne få sig selv til at stemme for et forslag, der handlede om, at de så skulle betale for det selv?
Eller tager jeg virkelig helt fejl?
Per Ørum Jørgensen (KF), 2006-12-01:
Jeg kan berolige hr. Simon Emil Ammitzbøll med, at det var en enig konservativ folketingsgruppe, som ikke ønskede at ligestille lesbiske med heteroseksuelle i spørgsmålet om kunstig befrugtning.
Så var der så spørgsmålet, om det skulle være en offentlig opgave, og det var der også, som jeg opfattede det, helt enighed om.
Jeg ved ikke, hvad ærindet er for hr. Simon Emil Ammitzbøll.
Det, jeg bare klart vil fastslå, er, at det var en enig konservativ folketingsgruppe, som ikke ønskede at ligestille lesbiske med heteroseksuelle i spørgsmålet om insemination.
Martin Henriksen (DF), 2006-12-01:
Jeg skal lade være med at rose hr. Per Ørum Jørgensen for den ganske udmærkede holdning, som Det Konservative Folkeparti tilsyneladende stadig væk holder fast i.
Jeg synes, det er udmærket, at der i hvert fald er to partier i Folketinget, som man ved står på den rigtige side i den her kulturkamp, som man jo godt kan betegne det.
Men hr. Per Ørum Jørgensen har jo lidt videre rammer, og så vil jeg høre, om ikke hr. Per Ørum Jørgensen måske gik med tankerne om at fremsætte et beslutningsforslag, som måske kunne rulle tilstanden tilbage til det mere normaliserede.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2006-12-01:
Det er da egentlig ganske behageligt, at Dansk Folkepartis ordfører kommer med gode ideer.
Det vil jeg da overveje nøje, for der er ingen tvivl om, hvad min holdning på det her område er.
Og jeg ville da også, hvis hr. Martin Henriksen og Dansk Folkeparti stillede et sådant beslutningsforslag, varmt støtte det.
Det skal der slet ikke herske nogen som helst tvivl om.
Så det må vi jo se.
Om ordføreren så har videre beføjelser end ministeren, når det gælder regeringens politik, er så en fortolkning, som må stå for hr. Martin Henriksens regning.
Martin Henriksen (DF), 2006-12-01:
Jeg synes igen, at det var meget fornuftigt, hvad hr. Per Ørum Jørgensen kom med, og hvis jeg kan gøre noget for at fremme ordførerens muligheder for at manøvrere internt i regeringen, så skal hr. Per Ørum Jørgensen bare sige til.
Vi kan gå ud og drikke en kop kaffe bagefter, og så er jeg villig til at gøre, hvad der skal til for at hjælpe Det Konservative Folkeparti på rette vej og påvirke dele af regeringspartiet Venstre, som har været på forkert kurs.
Så det vil jeg bare kvittere for.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2006-12-01:
Jeg indtager meget gerne en kop kaffe med Dansk Folkepartis ordfører.
Søren Krarup (DF), 2006-12-01:
Jeg vil også takke den konservative ordfører for hans klare udmelding.
Og så får jeg lyst til egentlig at fortsætte med det, som hr. Martin Henriksen nævnede, at vi her står i det, der kaldes kulturkampen.
Jeg synes egentlig, det er værdifuldt at prøve at trække op, hvor fronten i kulturkampen går, for her har vi jo altså modsætningerne.
Vi har en opposition, hvor især Det Radikale Venstre er karakteriseret ved, at virkeligheden er noget, man selv laver.
Man siger: Forældre er nogle, vi bare kalder forældre.
Det er ikke sådan, at det er historisk betinget, er jeg lige ved at sige, at der er en far og en mor.
Der er bare nogle, man kalder forældre.
Men vi andre siger: Virkeligheden laver vi ikke selv, den er der i forvejen, og det er et spørgsmål om at respektere den.
Synes hr. Ørum Jørgensen egentlig ikke, det er ganske udmærket at få trukket de egentlige modsætninger op i den kulturkamp, der finder sted?
Per Ørum Jørgensen (KF), 2006-12-01:
Det er jo grundlæggende for Det Konservative Folkeparti, at et barn har ret til både en far og en mor, og der er ingen tvivl om, at jeg personlig har svært ved at se det naturlige i, at man overskrider naturens grænser, når det gælder om at få børn.
Det er jo ingen hemmelighed, at det kræver både en mand og en kvinde, og min helt personlige holdning er faktisk, at man her har bevæget sig alt, alt for langt ud, når det gælder forældrebegrebet, og når det gælder de muligheder, som skal gives til lesbiske i vores samfund i dag.
Søren Krarup (DF), 2006-12-01:
En enkelt tilføjende bemærkning, der måske også kan munde ud i et spørgsmål.
Det er jo fuldstændig rigtigt, at grundforholdet i kulturkampen er, at der på den ene side er tale om respekt for den virkelighed, der foreligger, hvor det som bekendt er sådan, at der skal en mand og en kvinde til, for at man kan få børn og skabe en familie, og på den anden side alle disse abstrakte teorier, hvor man med alle mulige kunstige midler forsøger at opstille noget, man kalder familier, men som er noget ganske andet.
Jeg synes, det er værdifuldt at få trukket det klart op, og jeg synes også, vi skal inddrage hr. Søren Pind og hans parti og sige, at i den kulturkamp, der finder sted, og som er grundforholdet i øjeblikkets Danmark, er der heldigvis tale om en forening af tre partier, der alle tre har den grundfæstede respekt for virkeligheden, som også betyder respekt for familien.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2006-12-01:
Jeg kan kun grundlæggende tilslutte mig det, og jeg vil selvfølgelig også gerne personligt understrege alvoren af det værdiskred, vi kan se i vores samfund.
Der er ingen tvivl om, at jeg kan tilslutte mig helt og aldeles.
At der også partipolitisk er ved at danne sig et mønster, som vi kan se på en lang række områder, er selvfølgelig beklageligt.
Men der er jo ikke andet for os at gøre end at tage debatten og argumentere det bedste, vi har lært, på baggrund af de værdier, vi ønsker at værne om, og som betyder meget for os.
Lotte Thiim Bertelsen (SF), 2006-12-01:
Jeg kunne godt tænke mig at få den konservative ordfører til at bekræfte, hvad det er, beslutningsforslaget handler om, for det er jo ikke en debat om, hvorvidt lesbiske skal have lov til at blive kunstigt befrugtet eller ej.
Det er en debat om de rettigheder, man skal have som medmor under graviditeten, og de rettigheder, som det barn, der er født af en lesbisk mor, der er kunstigt befrugtet, skal have, så derfor kunne jeg godt tænke mig at få den konservative ordfører til at bekræfte, at det ikke er et beslutningsforslag, der handler om, hvorvidt lesbiske skal have ret til at blive kunstigt insemineret eller ej, for den ret har de jo allerede.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2006-12-01:
Jeg synes, det er rimeligt, at man som parti har en vis konsekvens i sine holdninger.
Det Konservative Folkeparti var imod at ligestille lesbiske med heteroseksuelle, da lovforslaget herom til behandling, der er også mange konservative, som ønsker retten til at være anonym sæddonor ophævet, og at man her reelt fjerner muligheden for, at ikkeanonyme sæddonorer kan rejse en faderskabssag, er også problematisk.
Der er faktisk rigtig mange gode grunde til, at vi fra konservativ side ikke kan støtte dette beslutningsforslag, og det hænger sammen med, at der er en fornuftig konsekvens i de holdninger, vi træffer i vores folketingsgruppe.
Jens Peter Vernersen (S), 2006-12-01:
Hvad angår økologisk produktion, er der jo ikke nogen tvivl om, at vi mener, at der skal være forbedrede muligheder.
Der sker ganske vist en tilførsel nu, som økologerne er glade for.
Det kan jeg godt forstå de er.
Når man ser på, hvilke udspil der var, var det, der kom ud, selvfølgelig meget bedre, men de udspil, økologerne fik, var jo helt uacceptable.
Angående gmo-diskussionen har vi jo tilkendegivet, hvad vi mener der – også i forhold til, hvad der ligger af aftaler med regeringen.
Per Clausen (EL), 2006-12-01:
Jeg synes nu, det med gmo er en lille smule interessant, for det, der fremgår af redegørelsen, er – og der står jo ikke noget om, at man skal støtte økologi og andre ting – at det, man sådan primært skal støtte, er berigede fødevarer og gmo.
Og gmo bliver beskrevet som det, der skal løse sundhedsproblemer i Danmark og sultproblemer i tredjeverdenslande.
Jens Peter Vernersen (S), 2006-12-01:
Altså, der er jo ikke nogen tvivl om – det tror jeg også er det, som hr. Per Clausen er inde på – at hvis man følger den her redegørelse med hensyn til funktionelle fødevarer, tilsætning osv., er det et meget, meget stort skridt væk fra den holdning, der har været et flertal for i Folketinget ved den beretning, vi lavede – det er der jo ikke nogen som helst tvivl om.
Hvad angår hele gmo-diskussionen, jamen der ved hr. Per Clausen jo, hvilken aftale der ligger, og hvad der ligger af dokumentation osv., og det er selvfølgelig det, vi har lænet os op ad.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2006-12-01:
Jeg kunne godt tænke mig at vide, hvad det er, hr. Jens Peter Vernersen ved eller har hørt, som vi andre ikke er vidende om.
Der var et samråd den 15. november, hvor der var spørgsmål om, hvorvidt fødevarekontrollen nu kunne nå de resultatmål, man havde sat sig, og der sagde ministeren jo meget tydeligt, at Fødevarestyrelsen havde oplyst, at de mange kontrolbesøg ikke som udgangspunkt skyldtes mangel på ressourcer, men snarere, at det har vist sig svært at besætte ledige stillinger med kvalificeret arbejdskraft, især i Fødevareregion Syd.
Og det, hr. Jens Peter Vernersen jo heller ikke sondrer omkring, er, at man i flere regioner ikke har problemer med at nå de kontrolbesøg.
Jeg synes bare, at hr. Jens Peter Vernersen skal have lov til at forholde sig til det.
Så vil jeg godt spørge hr. Jens Peter Vernersen med hensyn til spørgsmålet om gratis madordninger: Kan hr. Jens Peter Vernersen give mig et meget fornuftigt og klart svar på, hvorfor staten skal betale for mine børn, når jeg nu har en ganske fornuftig løn?
Hvorfor skal det ikke være noget, jeg selv tager ansvar for, hvorfor er det staten, der skal betale for mine børn – altså, hvorfor skal der være gratis mad, uanset indtægt?
Jens Peter Vernersen (S), 2006-12-01:
Hvad angår det samråd, der blev nævnt, havde det udgangspunkt i, at 8.000 kontroller ikke var blevet foretaget på det tidspunkt, og allerede der gav medarbejderne jo fra flere forskellige tillidsfolks side udtryk for, at det var et problem at nå det.
Det, de også pegede på, var, at en del af den kontrol, der blev foretaget, var en rør ved væggen-kontrol, det var ikke en kontrol, der var kvalitativ.
Det, som ministeren så oplyste, var, at det hele nok skulle gå.
Men det ændrer jo ikke noget ved de udsagn, der var.
Med hensyn til hvorvidt man så kan skaffe de nødvendige medarbejdere – det var også en del af diskussionen – skal jeg da ikke afvise, at det kan være mere problematisk at få en tilgang til et område, hvor man har følt, at man ikke har haft ordentlig bevågenhed, og hvor man har set en regering, som har lavet ganske store nedskæringer.
Jeg kan godt se billedet af børnene, der sidder i daginstitutionen: nogle sidder og har fået en leverpostejmad med, og andre sidder og får måske mad via en betalt madordning.
Jeg ved ikke, om hr. Per Ørum Jørgensen synes, at det er en god måde at opdele børnene på.
Vi synes, at det i et rigt samfund som vores – og det er ikke ukendt andre steder – må være muligt at levere en omgang gratis mad til børnene i daginstitutionerne.
Det er vores oplæg.