runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Henrik Dam Kristensen (S), 2001-03-28:
Det er så lidt i forlængelse af det sidste, vi debatterede ved det foregående spørgsmål.
Aktivloven åbner mulighed for at tilbyde individuel jobtræning hos private eller offentlige arbejdsgivere.
Individuel jobtræning tilbydes til ledige, som kun vanskeligt kan opnå beskæftigelse på normale løn- og arbejdsvilkår eller komme i jobtræning på det almindelige arbejdsmarked.
Individuel jobtræning kan etableres på almindelige arbejdspladser hos private eller offentlige arbejdsgivere.
Udførelsen af individuel jobtræning skal så vidt muligt overlades til de private, og der må kun omfattes arbejde, der ellers ikke ville blive udført som almindeligt lønnet arbejde.
Produktion og afsætning af produkter må kun ske, hvis produktionen er nødvendig for at forbedre beskæftigelsesmulighederne for de ledige.
Afsætningen er en naturlig følge af produktionen, og afsætning skal ske på markedsvilkår. Der udbetales kontanthjælp til de aktiverede, når de er i individuel jobtræning.
Etablering af individuel jobtræning og udbetaling af tilskud må ikke være konkurrenceforvridende.
Hvis en kommune eksempelvis lader kontanthjælpsmodtagere udføre ordinært arbejde for en privat virksomhed, således at det ville være blevet udført alligevel og/eller er konkurrenceforvridende, kan der klages over tilbudene til arbejdsmarkedsrådene.
Farum Kommune har oplyst, at kommunens beskæftigelsespolitik er baseret på, at ledige skal anvises beskæftigelse inden for en periode på 48 timer fra henvendelsen til kommunen.
Ledige kan herunder anvises beskæftigelse i kommunens beskæftigelsesprojekt i Produktionshuset.
I Produktionshuset foregår en oplæring af ledige med behov herfor.
Det drejer sig f.eks. om oplæring af indvandrere, specielt kvinder uden erhvervserfaring.
Alle ledige, der kan bestride et ordinært arbejde, bliver så hurtigt som muligt anvist et arbejde i en privat virksomhed.
Kommunens oplysninger giver ikke anledning til at antage, at aktiviteten ikke skulle være i overensstemmelse med lov om aktiv socialpolitik.
Når det gælder en konkret stillingtagen til, om betingelserne i lov om aktiv socialpolitik er opfyldt på et givet tidspunkt,
må jeg henvise til denne lovs klageorgan, som jo altså er arbejdsmarkedsrådet, hvor klageberettigede har mulighed for at klage.
Jette Gottlieb (EL), 2001-03-28:
»Vil ministeren kommentere, om det er i overensstemmelse med lov om aktiv socialpolitik, når f.eks. Farum Kommune medvirker til, at kontanthjælpsmodtagere udfører ordinært arbejde for private virksomheder som en del af deres aktivering?«
Henrik Dam Kristensen (S), 2001-03-28:
Jeg er fuldstændig enig med fru Jette Gottlieb, og jeg tror, jeg har sagt 2-3 gange, at aktivering selvfølgelig skal have som formål at ende med, at man kan få ordinære job på ordinære vilkår.
Det helt overordnede mål er selvfølgelig helt uantasteligt.
Det går i øvrigt ganske udmærket med det.
Når man kigger tilbage i perioden, kan man ikke sige andet, end at aktivering både i kontanthjælpssystemet og også på arbejdsmarkedsområdet har været en succes.
Jeg kender ikke det konkrete eksempel, som fru Jette Gottlieb nævner, fra Århus.
Jeg nævner bare igen, at hvis eksempelvis der er faglige organisationer eller andre, som føler, at der bliver gjort ting, som ikke er på lovens grund her, ja, så har man mulighed for eksempelvis at indklage det for arbejdsmarkedsrådet. Hermed sluttede spørgsmålet.
Jette Gottlieb (EL), 2001-03-28:
Jo, men kan man ikke sige, at beviset for relevans i aktiveringen er, at den pågældende bliver ansat inden for det pågældende område i ordinær stilling med ordinære rettigheder?
Og kan ministeren bekræfte, at det er langt under halvdelen af de aktiverede på kontanthjælp, der bliver bragt i den situation?
Det var det første.
For det andet: Det er muligt, at ministeren ikke kender sagen, men det er dog sådan, at hjemmeserviceforeningen nu indleder en konkret sag mod Århus Kommune, fordi Århus Kommune har praktiseret den løsning, som jeg skitserede før, og som bl.a. har indebåret, at Århus Kommune direkte har tjent penge på kontanthjælpsmodtagerne.
Der vil jeg da gerne høre, om det er i overensstemmelse med ministerens opfattelse af aktivering med konkret perspektiv.
Henrik Dam Kristensen (S), 2001-03-28:
Jeg synes først og fremmest som princip, at det er vigtigt, at aktiveringen er relevant og også føles meningsfyldt for den, der skal aktiveres, og at målet er at opnå kompetence og at vende tilbage til arbejdsmarkedet.
Jeg kender ikke de konkrete sager, som fru Jette Gottlieb henviser til.
Men der er jo nogle rammer for, på hvilken måde man må aktivere i forhold til at være konkurrenceforvridende og den slags ting.
Og hvis det gælder, at man synes, man squeezer almindelig arbejdskraft ud, ja, så har vi jo arbejdsmarkedsrådene, som er en instans, som tager sig af det her.
Det vil sige, at også faglige organisationer, hvis de føler, at en kommune er på kant med de holdninger her, har mulighed for at rejse det i arbejdsmarkedsrådet.
Der kan jeg i øvrigt erindre, at der har været fortilfælde, hvor man har gjort det.
Så det, der er det afgørende, er selvfølgelig, at man har den mulighed, men at den aktivering, der er, skal være så fremadrettet som overhovedet muligt.
Jette Gottlieb (EL), 2001-03-28:
Jo, men så vil jeg godt spørge helt konkret igen til det forhold, at nogle kommuner administrerer deres aktivering på den måde, at de sætter aktiverede til - og jeg vil gerne tilføje tvangsmæssigt - at udføre noget arbejde, som kommunen ellers ville have andre til at udføre.
Det kan dreje sig om at sende kontanthjælpsmodtagere ud
til pensionister eller handicappede eller familier med små børn og være behjælpelige med de særlige problemer, de kan have, opgaver, som ellers ville kunne varetages af hjemmehjælpen eller kunne varetages af hjemmeserviceordninger eller lignende, men frem for alt arbejde, som må kendetegnes som værende almindeligt arbejde. Og der sender man altså kontanthjælpsmodtagere ud for at lave det uden at forbinde det med de rettigheder, det normalt ellers giver at være ansat, at have et arbejde. Er det et led i metoder, som ministeren mener skal fortsætte, eller er det noget, man vil sætte ind for at forhindre?
Søren Kolstrup (EL), 2001-03-28:
Så må ministeren jo altså også kunne bekræfte, at man hermed klart ændrer målet med dette arbejdsmøde, og så må der vel følgelig, og det vil jeg da gerne have ministeren bekræfter, komme et nyt formål ind for dette såkaldte arbejdsmøde. Det har altså ikke til formål at forbedre klimaet, det har ikke til formål, at nogle informeres bedre, men det har derimod åbenbart til formål at fremlægge erfaringer med den danske debat og så skabe en så alsidig debat som muligt. Så jeg går ud fra, at ministerens svar som konsekvens får, at hele hjemmesiden ændres, herunder formålet med mødet.
Er det korrekt opfattet?
Henrik Dam Kristensen (S), 2001-03-28:
Jeg har nu ikke været så tavs, vil jeg gerne sige.
Vi er jo så heldige ovre i det sociale system, at når folk henvender sig, kan vi straks tage fat på aktivering, på at lave en planlægning, som gør, at man forhåbentlig kan vende tilbage til arbejdsmarkedet.
Der er nogle andre regler i arbejdsmarkedsystemet, og det er også en af de ting, som har været debatteret.
Hvad er det for nogle tanker, bliver jeg spurgt.
Ja, nu vil vi så komme med rapporten og så tage debatten dér.
Jeg synes, det er vigtigt at holde det lidt i forskellige tempoer: en invitation til debat, som vi glæder os til, også fremlæggelse af nogle af regeringens holdninger, og så en videre debat hen over sommeren for så måske at være aktive, når vi kommer til efteråret.
Overordnet kan man sige, at når det gælder socialpolitikken, er vi i den situation, at der ikke er så mange tilbage, som kun har det at skulle have et arbejde.
Mange af dem, som er tilbage i det sociale system, har problemer ved siden af det at mangle et job.
Derfor tror jeg, at nøgleordene i aktivering er en mere individuel tilgang - det er altså mere individuel sagsbehandling i forhold til den enkelte person - og jeg tror også, at det i en række konkrete situationer måske også er en mere længerevarende og sammenhængende indsats.
Det er sådan de overordnede nøgleord, som jeg tror er afgørende.
Der er brug for at styrke dialogen med brugerne, men som arbejdsministeren fremhæver, er det ikke sådan, at der her og nu ligger konkrete bud på, hvordan vi sikrer en bedre dialog, større metodefrihed og færre regler. Vi er startet på en dialog med dem, der har lyst til at diskutere med os.
Jeg synes også, at det er vigtigt at understrege, at den aktive socialpolitik på samme måde som den aktive arbejdsmarkedspolitik rent faktisk har været en stor succes.
Alligevel må vi også konstatere, at der er en gruppe, der ikke har haft glæde af den positive udvikling, og den gruppe, der er tilbage - i øvrigt, i parentes bemærket, en gruppe, hvor der er en betydelig udskiftning - er kendetegnet ved ofte at have mange andre problemer end ledighed.
Derfor er der behov for at tænke utraditionelt, finde nye veje, hvis vi skal nå den gruppe af de svageste kontanthjælpsmodtagere.
Og det er bl.a. derfor, at arbejdsministeren og jeg inviterer til drøftelser af en nyorientering, når det gælder indsatsen. Jeg vil gerne oplyse, at regeringen kommer med et oplæg
i den nærmeste fremtid, som handler om det rummelige arbejdsmarked, og som vi vælger at kalde »Brug for alle.
Danmark år 2010 - et mere rummeligt arbejdsmarked«.
Her vil vi med dette oplæg, som altså kommer om nogle uger, være noget mere konkrete i de udmeldinger, som vi kommer med.
Jette Gottlieb (EL), 2001-03-28:
»Vil ministeren oplyse, om arbejdsministerens betragtninger vedrørende forholdet mellem rettigheder og pligter og en større vægt på den arbejdsløses rettigheder i forbindelse med aktiv arbejdsmarkedspolitik giver anledning til tilsvarende betragtninger i forbindelse med den aktive socialpolitik?«
Frank Jensen (S), 2001-03-28:
Jeg har altså her en skrivelse fra Politimesteren i Tønder, dateret den 21. marts i år.
« Jeg håber, hr. Thulesen Dahl vil sikre også i mange år fremover - måske ikke personlig, men så ved hjælp af andre - at der også flages fra grænsebygningen i Sæd.
Og jeg håber, at nu, når jeg sammen med to politimestre og Sønderjyllands Amtskommune igennem den aftale, der her er indgået, har sikret, at der flages alle de andre steder, at Dansk Folkeparti kan påtage sig den lille opgave at sikre, at flaget går til tops ved grænsebygningen i Sæd. Hermed sluttede spørgsmålet.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2001-03-28:
Jeg takker selvfølgelig for svaret.
Og så bliver jeg nødt til at spørge justitsministeren: Vil det svar, der nu gives, betyde, at grænseovergangen ved Sæd så er det eneste overgangssted, hvor der ikke flages, altså hvor der trafik?
Er det det eneste sted?
Det må vi kunne få et klart svar på.
Så er jeg glad for, at justitsministeren netop har overdraget Dansk Folkeparti en flagstang.
For vi har fået oplyst af politimyndighederne i Tønder, at det slet ikke er vores flagstang, at den blev sat op i december 1999 af politiet dernede, fordi den gamle knækkede i stormen, og at det sådan set er politiets.
Jeg var ikke bekendt med, at vi havde fået den overdraget før.
Vi tager gerne imod, og vi skal sørge for, at Dannebrog er på flagstangen.
Det kan jeg love for.
Og med hensyn til de fire flagstænger, der står overfor
- når justitsministeren nu går så meget op i lige præcis det område - som er i det offentliges ejendom, går jeg ud fra, at Justitsministeriet så måske sørger for, at de nordiske flag er på en gang imellem.
Det kunne da se festligt ud.
Men bare lige spørgsmålet, som jeg synes er væsentligst
at få afklaret her: Er Sæd grænseovergang det eneste sted, hvor myndighederne ikke sørger for, at der bliver flaget fremover, mens de sørger for det alle mulige andre steder?
Frank Jensen (S), 2001-03-28:
Jeg har forstået, at den nye ejer af den gamle grænsebygning i Sæd har købt ikke blot ejendommen, men også flagstangen.
Så det tilkommer måske mere hr. Thulesen Dahl at redegøre for, om dette er rigtigt, om denne flagstang også er købt af den nye ejer, og om den nye ejer vil sikre, at der går et Dannebrog til tops.
Med mit kendskab til den nye ejer er jeg helt sikker på, at man her i mange, mange år fremover vil varetage flaginteresserne på ejendommen.
Men det kan hr. Thulesen Dahl redegøre for, bedre end jeg er i stand til. Jeg kan sige, at der flages med Dannebrog i Kruså, i Padborg ved Oksevej, ved motorvejen i Frøslev, ved Pebersmark, i Møllehus, i Rudbøl, i Havneby og så forhåbentlig også ved den ejendom, den nye ejer har fået i Sæd.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2001-03-28:
Jeg bliver altså nødt til at spørge justitsministeren, om grunden til, at man ikke vil flage ved Sæd grænseovergang, er, at Dansk Folkeparti har købt en grænsestation dernede.
Det er det, justitsministeren står her i Folketinget og siger
i spørgetiden
Det synes jeg er dybt, dybt interessant, en meget interessant oplysning, at det at myndighederne i Danmark finder ud af, hvor de ønsker at bidrage med et Dannebrog, når danskerne kommer hjem fra ferie, eller tyskerne rejser op i Danmark, er afhængigt af, hvem der ejer de tilstødende bygninger op til den landevej, hvor de trafikerende kommer kørende, altså en fuldt offentlig vej, hvor der i øvrigt står fire flagstænger, som er i offentligt eje, og hvor der er fire på grund af, at man skal kunne flage med de nordiske flag.
Det er da en meget interessant oplysning.
Jeg er selvfølgelig meget glad for justitsministerens bekymring for folketingsmedlemmernes tid
, men kan vi alligevel ikke få svaret på det spørgsmål, jeg stillede, nemlig: Hvor mange grænseovergange er der nu, efter at Schengenaftalen er trådt i kraft, hvor der ikke flages? Lige så vel som at Justitsministeriet kan give svaret på, hvor der flages, må justitsministeren også have et overblik over, hvor der ikke flages.
Frank Jensen (S), 2001-03-28:
Jeg vil ikke drøfte spørgsmål af proceduremæssig karakter med hr. Thulesen Dahl på de præmisser, som hr. Thulesen Dahl gør det på.
Justitsministeriet svarer på over 1.300 spørgsmål om året.
Og hvis det er sådan, at vi ikke kan give et umiddelbart svar, så giver vi et foreløbigt svar, fordi vi skal indhente bidrag bl.a. fra politikredsene, og det gør vi, og hr. Thulesen Dahl og hr. Skaarup, som sidder bag ved hr. Thulesen Dahl, ved erfaringsmæssigt - hr. Peter Skaarup gør det i hvert fald - at han altid får fyldestgørende svar fra Justitsministeriet.
Hvor flages der?
Jeg er glad for den tilgang, som Sønderjyllands Amtskommune og amtsborgmesteren i Sønderjylland har haft til det.
Jeg har hele vejen igennem
delt det synspunkt, at der fortsat skal flages med Dannebrog ved landegrænsen mellem det tyske og det danske land, ved den dansk-tyske landegrænse.
Det er sikret, og jeg har gennemgået det, og jeg vil ikke trætte Tingets øvrige medlemmer ved at tage tiden til at gennemgå, hvor der flages med Dannebrog og de nordiske flag også efter den 25. marts 2001.
Jeg kan sige, at der, hvor der ikke flages, skyldes det
, at der er nogle, der har købt den pågældende ejendom.
Den er ikke længere i offentligt eje.
Det er en grænsebygning i Sæd, og der er jeg sikker på, at den nye ejer vil sørge for, at Dannebrog også går til tops dér i fremtiden.
Jette Gottlieb (EL), 2001-03-28:
For nok er det rigtigt, at nogle bliver beskæftiget, efter de har været i aktivering, men det er jo en kendsgerning, at de fleste ikke bliver det.
Og det betyder jo, at aktiveringen i mange tilfælde ikke bare ikke har ført folk ud i selvforsørgelse, men har ført til en direkte fastlåsning i stedet for.
Når der nu kommer et oplæg om 14 dage, må der vel være elementer af det klar allerede, og derfor vil jeg så spørge om, hvad det er for nogle tanker, man gør sig, som ville give kontanthjælpsmodtagerne ret til at vælge, bl.a. ret til at vælge ikke at blive udnyttet til at udføre ikkearbejde.
Der vil jeg så gerne spørge ministeren konkret, hvad ministeren har tænkt sig at gøre for at undgå den situation, der har været i flere kommuner, hvor man har tilbudt aktiverede som arbejdskraft til opgaver, som i øvrigt ville blive udført f.eks. af hjemmeservicevirksomheder.
Henrik Dam Kristensen (S), 2001-03-28:
Jeg er optaget af, at kommunerne generelt er omhyggelige i forhold til aktivering, sørger for at få folk i gang med noget relevant så hurtigt som overhovedet muligt.
Jeg noterer mig også meget, at hvis der skulle være virksomheder, som føler, at de bliver udsat for urimelige konkurrencevilkår på den måde, som kommunen tilrettelægger et aktiveringstilbud på, ja, så har man mulighed for at gå ind og benytte sig af de klagemuligheder, som jeg nu har omtalt nogle gange, og det er der mig bekendt ikke nogen der har gjort.
Men den mulighed foreligger, hvis der skulle være virksomheder, som føler, at de er udsat for unfair konkurrence fra kommunen.
Søren Kolstrup (EL), 2001-03-28:
Jeg takker for svaret, og jeg synes, det er et meget, meget interessant svar, ministeren kommer med.
Der er tale om, at hvad jeg har læst på rådets hjemmeside, tilsyneladende er en ikke-historie.
Derfor vil jeg gerne have, at ministeren bekræfter, at der altså er tale om - jeg håber, jeg forstod det helt rigtigt - et arbejdsmøde, hvor alle involverede, interesserede, tilhængere som ikke-tilhængere af GMO kan optræde, og at dette så resulterer i en møderække, der er åben.
Hvorfor skulle man ellers have arbejdsmødet?
Sådan har jeg forstået ministeren, og det synes jeg lyder interessant.
Hvis ministerens udtalelser nu er korrekte, hvad mener ministeren så om den begrundelse, som er givet for den her ikke-møderække, som nu altså er blevet omdøbt til arbejdsmøde?
De to begrundelser, der blev givet, er, at man havde behov for at forbedre klimaet for GMO-debatten, og at man skulle informeres bedre.
Der vil jeg da godt spørge: Jamen er det stadig væk intentionen, at klimaet skal forbedres og i givet fald, hvad er det for et informationsklima, der skal forbedres? Undertegnede mener f.eks., vi har et glimrende debatteringsklima.
Man kunne jo tænke sig, det var den sunde skepsis, der skulle nedbrydes inden for GMO.
Hvem er det, der skal informeres bedre?
Er det Folketingets medlemmer?
Er det undertegnede?
Er det ministeren?
Har vi ikke information nok?
Altså det er hele tanken bag dette såkaldte arbejdsmøde, som jeg også spørger om, men jeg vil som sagt gerne have en bekræftelse på, at der lægges op til en åben møderække, hvor alle involverede kan komme.
Til det sidste spørgsmål: Dette går jeg ud fra indebærer, at den tekst, der ligger på Teknologirådets hjemmeside, følgelig bliver ændret, således at jeg ikke kommer i vildfarelse og stiller ministeren de forkerte spørgsmål.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2001-03-28:
Jeg vil også gerne takke statsministeren for den del af svaret, der gik på det, De Radikale havde udtrykt sympati for: at opdele traktaten i en del, der ikke længere skulle godkendes i enstemmighed.
Dernæst vil jeg gerne holde statsministeren lidt fast i forhold til det her med konventideen.
Den konventkonstruktion, man havde sidste år, og som skulle udarbejde charteret for grundlæggende rettigheder, som nu er tilhæftet Nicetraktaten, var jo garanten for, at det var en formandsgruppe, der primært blev ledet af Kommissionen og Europa-Parlamentet, der var de toneangivende.
Det er også derfor, de sidder og klapper i deres små hænder over, at konventideen nu får støtte ud over en stor del af EU-landene, fordi det sikrer dem magten.
Det foregik i praksis på den måde, at måske sent dagen før, man skulle mødes i konventet, modtog deltagerne i konventet sådan en halv meter papir, som denne formandsgruppe havde lavet, og som i realiteten bare blev pisket igennem på møderne, som man så ellers brugte til at sige, at der havde været stor åbenhed, for dér havde alle jo kunnet overvære, hvad der foregik.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2001-03-28:
Jo, jeg kan bekræfte hr. Per Kaalunds spørgsmål om provenuet.
Jeg husker, at vi på det sociale FN-topmøde i 1995 jo i virkeligheden hørte Frankrigs daværende præsident, François Mitterrand, sige: Det ville jo være spændende, hvis vi på én og samme tid kunne få en international aftale, som pressede spekulanterne tilbage og samtidig gav os et nyt provenu, en ny investering i solidaritet i udviklingslandene.
Det er jeg enig i, og det mener jeg også er vores perspektiv, og det er i hvert fald også det, vi står for i regeringen og i Socialdemokratiet.
Derfor er jeg også enig med hr. Keld Albrechtsen i, hvad det er, den samlede bestræbelse må dreje sig om, og her ser vi simpelt hen - partiet Venstre, Socialdemokratiet og andre partier, regeringspartierne - forskelligt på sagen.
At Venstre mener, at den rene liberalisme er dét, der skal til, er ikke nyt.
Vi mener, at markedskræfterne har meget at give os i vore lande, men vi mener også, at der er brug for en ramme, som gør, at hverken mennesker eller samfund bliver udstødt, og det er i virkeligheden også det, den principielle debat om Tobin-skatten drejer sig om.
For mig er det principielle, at vi ikke bare skal afskrive diskussionen om Tobin-skatten eller andre dermed sidestillede værktøjer, men at vi skal være en aktiv diskussionspart for at finde den rigtige løsning, som vi alle sammen kan samles om.
Vi skal ikke være endnu 100 år om at få mere styr på de internationale valutaspekulanter.
Det fortjener vore mennesker ikke, og det fortjener udviklingslandene slet ikke.
Per Kaalund (S), 2001-03-28:
Jeg forstår udmærket statsministerens svar til Venstre om, at det er vigtigt, at man har mekanismer, som kan gennemskue bl.a. de internationale kapitalbevægelser, valutaspekulationer, hvad man i øvrigt taler om.
Men så vidt jeg erindrer, lå der jo også i Tobin-skatten, at i givet fald, om det skulle være Tobin-skat eller et andet instrument, skulle provenuet af det jo bl.a. gå til gældsafvikling i udviklingslandene. Kan statsministeren ikke bekræfte, at ét af formålene med bl.a. provenuet ville være at afhjælpe forholdene økonomisk i tredjelande og ulande? Det ville ikke være, som det er set herhjemme, hvor bl.a. partiet Venstre ønsker at beskære ulandsbistanden kraftigt til skade for de lande.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-03-28:
Nu er det jo indlysende for enhver, at partiet Venstre er ude på at sætte lus i ministerens skindpels, kan man sige.
Det vil jeg ikke blande mig i.
Men jeg vil godt bede statsministeren bekræfte, at det er uhyre vigtigt, at Danmark fastholder en høj profil i de drøftelser om, hvordan man finder mekanismer, der kan begrænse skadelig valutaspekulation.
Det skal vi ikke lade os aflede fra af partiet Venstre, men derimod skal vi forstærke det arbejde så meget som overhovedet muligt.
Jeg hørte også statsministerens melding sådan, at når vi om kort tid skal have en debat om de spørgsmål her i Folketingssalen, så vil det være regeringens linje, at der skal gøres en international indsats.
Jeg kan i hvert fald give tilsagn om, at Enhedslisten også vil medvirke til det under den debat, således at det sikres, at der også er et flertal i Folketinget for en sådan linje.
Christian H. Hansen (DF), 2001-03-28:
Jeg takker da for fru Gitte Lillelund Bechs svar, men i Herning drejer det sig jo ikke om disse otte skoler.
Der drejer det sig om drastiske nedskæringer både på folkeskoleområdet og også på børnepasningsområdet som sådant.
Jeg kan forstå, der er meget, meget stor forskel på det, man siger her fra Folketingets talerstol, og så det, man har Venstrepolitikere til at gøre ude i landet.
Det må man vel sige, at det kan folk jo selv tænke over.
Jeg synes ikke, det virker særlig betryggende.
Jens Rohde (V), 2001-03-28:
Jo, men nu er det jo ikke os, der er startet med at diskutere Tobin-skat, det er jo statsministeren selv, som måske ikke har startet den, men helt tilbage til den 31. januar i Aktuelt har erklæret sig positiv over for en Tobin-skat og tilmed har sagt, at der kommer en tid, hvor vi globalt vil være i stand til at håndtere den såkaldte Tobin-skat
Betyder det, statsministeren i dag står her og siger, at han har skiftet standpunkt?
Det er jo i så fald i forhold til den samlede politiske debat og situation interessant, hvis det skulle være tilfældet.
Det synes jeg godt statsministeren kunne løfte sløret lidt for.