Keld Albrechtsen (EL), 2001-03-21:
Regeringen har ikke overraskende, men lidt monotont efterhånden, gentaget påstanden om, at det her
skulle være en udvidelsestraktat.
Når man kigger den igennem, og det vil jeg håbe mange mennesker gør, kan man se, at udvidelsen er et af de områder, der fylder mindst i traktaten.
Det, der virkelig fylder noget, er en hel række andre spørgsmål.
Det er spørgsmålet om, hvordan man afskaffer vetoretten, ikke alene vetoretten på bestemte områder, men i virkeligheden også Luxembourgforligets vetoret, den generelle vetoret, som er forudsætning for Danmarks EU-medlemskab.
Det er spørgsmålet om, hvordan de store lande trynede de små lande i Nice og indførte nye procedurer og regler, der gør, at de store lande, uanset om der kommer flere lande ind,
sammen med Europa-Kommissionen stadig væk sidder på magten.
Det er spørgsmålet om, hvordan man giver bureaukratiet, embedsmændene, mere magt på demokratiets bekostning.
Hvordan man overfører nye områder til Europa-Kommissionen og verdenshandelsorganisationen WTO med den konsekvens, at vi kommer til at opleve yderligere udlicitering, f.eks. også i Danmark.
Der er en lang, lang række spørgsmål.
Jeg havde faktisk forventet, at når jeg havde peget på fem spørgsmål, hvor jeg mener, der er dybe problemer i forholdet mellem grundloven og Nicetraktaten, så havde man også forsøgt fra statsministerens og udenrigsministerens side at gå ind på de spørgsmål, f.eks. om jeg har ret i, at vetoretten med Nicetraktaten undermineres, at så eksisterer det såkaldte Luxembourgforlig ikke længere.
Når udvidelsen er fuldt gennemført kan der ikke længere gøres brug af vetoretten.
Hvis Danmark påberåber sig, at det er i vores vitale interesse at nedlægge veto, så kan det ikke længere lade sig gøre.
Det forholder
ministrene sig ikke til.
Forud for folkeafstemningen i 1998 lagde man til grund, at Danmark skal have ret til at udpege en kommissær.
Den ret forsvinder nu med en rotationsordning.
Det har jeg påpeget
er et brud på de forudsætninger, man stemte om i 1998.
Det reagerer man heller ikke på.
Jeg har i den redegørelse, jeg sendte til regeringen, påpeget, hvordan et flertal ved hjælp af reglerne om såkaldt tættere unionssamarbejde i realiteten kan udvide traktaten og hen over hovedet på et mindretal vedtage ting, som reelt er traktatændringer uden at bruge de regler, som skal følges, når der er tale om traktatændringer.
Det er altså EU, der får magten til selv at bestemme, hvad EU bestemmer.
Det er en helt fundamental ændring, og jeg har rejst det spørgsmål, om det kan være foreneligt med grundloven, og jeg hører ingen svar på mine spørgsmål fra ministrenes side.
Det er også ganske tunge spørgsmål, og det er spørgsmål, som jeg synes er elementære at få belyst, før man bare i Folketinget vedtager en lov hen over hovedet på befolkningen, som tilslutter Danmark til Nicetraktaten.
Så jeg synes ikke, at demokratiet bliver respekteret i den her sag, og jeg frygter, at regeringen med sin vurdering af juraen har tømt suverænitetsbegrebet for indhold på en sådan måde, at også den traktat, der bliver en egentlig unionsforfatning, som kommer i 2004, bliver kørt igennem hen over hovedet på befolkningen uden en folkeafstemning.
Det vil man formentlig kunne gøre, for efter den jura, regeringen nu har udviklet, så kan stort set alt lade sig gøre uden at spørge befolkningen.
Der er i virkeligheden ingen grænser tilbage for, hvad der kan overlades til EU uden at spørge befolkningen.
Det er på bundlinjen resultatet af regeringens juridiske redegørelse.
Og det har intet med udvidelsen at gøre.
Udvidelsen er blot og bart et påskud for unionsmagt.
Derfor skal jeg fremsætte følgende: Forslag til vedtagelse: »Folketinget finder, at spørgsmålet om Danmarks eventuelle ja til Nicetraktaten bør afgøres ved en folkeafstemning. Folketinget opfordrer regeringen til - efter høring af Folketingets partier - at anmode mindst tre af regeringen uafhængige statsretseksperter om at gennemføre en undersøgelse af forholdet mellem grundloven og Nicetraktaten.
Når resultatet af denne undersøgelse foreligger, kan det afklares om en folkeafstemning skal være vejledende som i 1986 eller gennemføres efter reglerne i grundlovens § 20.«