runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Per Stig Møller (KF), 2004-12-07:
Det er altså stadig væk futilt at prøve at lave en modsætning mellem Gitte Seeberg og mig, for vi er enige om, at ydmygelsen af palæstinenserne sandelig ikke er fremmende, og at den ikke må finde sted.
Det er vi fuldstændig enige om, og vi har også protesteret over for Israel ved forskellige lejligheder.
Men det, jeg godt vil fastholde, er altså at udnytte det her konstruktivt, og det er, at Sharon – uanset hvad man måtte mene om ham – jo faktisk er manden, der har lagt op til at lave den første tilbagetrækning fra Gaza, dvs. den første aflevering af et besat område.
Der er planer og overvejelser i gang om en samlingsregering med den tidligere udenrigsminister, Peres, og Arbejderpartiet.
Der er altså en masse ting i gang nu, som kan ændre det i den positive retning, og det er det, jeg bare prøver at sige til hr. Holger K. Nielsen.
Det er det, jeg agter at udnytte, det momentum, for at se fremad.
Men det er heller ikke så enkelt, at ydmygelse skaber terrorister.
Det gør, at de målrettede terrorister får flere, de kan udnytte.
Og de ville være terrorister, uanset om ydmygelsen var der eller ej, for de ville være det, lige så lang tid som Israel eksisterer – for de vil have Israel i havet.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Spm. nr. US 32
Holger K. Nielsen (SF), 2004-12-07:
Jeg er enig i, at det ikke skal være ekstremister, der sætter dagsordenen, men hovedproblemstillingen er jo her, at også Sharonregeringen hører til den ekstremistiske fløj i det her.
Det er det, der er hovedproblemstillingen.
Det drejer sig ikke om Hamas på den ene side og så nogle fanatiske israelere på den anden side.
Det handler om den israelske regering, som er en del af de meget ekstreme i den her sag, og det er jo det, som Gitte Seeberg påpeger.
Vi skal tage afstand fra Hamas og selvmordsbomber, ja, men vi er jo også nødt til at have som udgangspunkt, at små børn ikke bliver selvmordsbombere, hvis der ikke er nogen grund til det.
Det, som Gitte Seeberg påpeger, er de her daglige ydmygelser, som Sharonregeringen har givet anledning til og har ansvaret for, og at det er dem, som skaber den fortsatte terrorisme og umuliggør en ordentlig fredsløsning.
Thomas Adelskov (S), 2004-12-07:
Jeg synes sådan set, at det at få en forespørgselsdebat om hele ungdomsuddannelses- og efteruddannelsesområdet har været ret interessant og en god idé.
For godt et års tid siden stod statsministeren på talerstolen og talte om, at en bistandsklient også skulle kunne blive bankdirektør, og her for nylig talte statsministeren på Venstres landsmøde om, at nu skulle der meget mere efteruddannelse til, for vi skulle have et svar på globaliseringen.
Når vi nu stillede sådan en forespørgselsdebat, så syntes vi, at vi gav regeringen en anledning til at komme og sige: Ja, Socialdemokraterne har haft ret i de der finanslovforslag og i det, de har sagt igennem de sidste par år.
Vi skal lave noget mere efteruddannelse, vi skal sadle om på hele vores uddannelsesområde, for det er svaret på globaliseringen.
I stedet for kommer regeringen nu med et indholdsløst forslag til vedtagelse, som man lægger foran os.
Spørgsmålet til Venstres ordfører er: Det der globaliseringssvar, som statsministeren talte om på Venstres landsmøde, er det forholdene værdigt, når man ved, at fra den 1. januar står en lang række unge mennesker uden praktikpladser og foran ikke at kunne færdiggøre deres uddannelse på landets tekniske skoler?
Er svaret, at det var en fin tale, men at der ingen handling er bag?
Hvorfor siger Venstre ikke: Vi har taget fejl, vi sadler om?
Holger K. Nielsen (SF), 2004-12-07:
Jeg synes, ministeren tager for let på det her.
Der er tale om en partifælle, en ganske højtstående partifælle, der sidder i Europa-Parlamentet, Gitte Seeberg, som angiveligt er ven af Israel, har været i en kibbutz og kommer hjem og beretter åbenhjertet om, hvordan situationen er gået helt i hårdknude, og hvordan det er den israelske politik over for de almindelige palæstinensere, der er problemet i det her; hvordan terrorismen jo aldrig nogen sinde bliver bekæmpet, så længe små palæstinensiske børn og unge mennesker kan se deres forældre blive ydmyget gang på gang af israelske sikkerhedsfolk, af en mur, der bliver bygget hen over deres jord, og som mangler muligheder for at få en fremtid.
Derfor er det jo meget fundamentalt, at det her ikke kun handler om tilbagetrækning fra Gaza, det handler om hele Vestbredden, som skal være grundlaget for en fremtidig palæstinensisk stat.
Ministeren kommer for let om ved det her, og jeg vil godt opfordre til, at man tager den rapport, som jeg kan forstå at Torben Lund og Gitte Seeberg har skrevet, alvorligt, og at man også går ind med en kraftig kritik af den israelske politik.
Per Stig Møller (KF), 2004-12-07:
Det har Gitte Seeberg da fuldstændig ret i.
Den efterleves ikke af nogen som helst.
Den er ikke kommet ret mange linjer ned på side 1 i virkelighedens verden.
Det er jo det, som alle nu taler om, nemlig at den skal på plads igen.
Det er derfor, at Blair er så aktiv, fordi han også bygger på køreplanen for fred.
Så vi er enige om, at den skal på skinner igen.
Vi har muligheden i januar.
Lad os gribe den.
Så er der det næste: om Israel er hovedproblemet.
Det mener jeg er for enkelt at sige.
Israel er et problem i den måde, de behandler palæstinenserne på, sådan som vi jo også har protesteret imod ved flere lejligheder.
Det er en rigtig konstatering fra Gitte Seebergs side.
Men til at gøre det til det eneste problem mener jeg der er langt, for Hamas har stadig væk som formål at forhindre Israels eksistens.
Det er jo også derfor, Hamas ikke vil gå ind i valget den 9. januar, men har sagt til sine medlemmer, at de skal blive væk, for det er ikke en regering, der skal forhandle med Israel, Hamas vil have.
De vil have en situation, hvor Israel ikke eksisterer.
Det er jo altså også et meget stort problem.
Så jeg synes, vi har to store problemer og ikke kun et.
Holger K. Nielsen (SF), 2004-12-07:
Det er jo et svar, som skuffer mig, må jeg sige, for det, som ministerens partifælle, EU-parlamentarikeren Gitte Seeberg, siger, er jo, at det er Israel, der er problemet i det her.
Det, hun er rystet over, er, hvordan den israelske regering ydmyger folk og umuliggør et ordentligt liv for almindelige palæstinensere, og, som hun siger til Berlingske Tidende, at man på ingen måde efterlever køreplanen for fred.
Det er da et problem for hele den strategi, som den danske regering og ikke mindst ministeren har stået for, og derfor må det give anledning til en kommentar.
Er ministeren enig med Gitte Seeberg i, at Israel ikke efterlever køreplanen for fred, at Israel er hovedproblemet, eller er ministeren ikke enig med sin partifælle i det?
Per Stig Møller (KF), 2004-12-07:
Gitte Seeberg har da udtrykt sig på baggrund af sine ophold dernede, og hun har udtrykt sig overordentlig fornuftigt.
Hun har udtrykt sig, således som hun har set tingene, så der er ikke grund til, der skulle være specielle overvejelser i regeringen.
Regeringen har tobenspolitikken.
Den stiller krav til både Israel og palæstinenserne.
Så det ændrer ikke noget som helst, og Gitte Seeberg lægger jo heller ikke op til, at der skal ændres noget som helst.
Det, som er det væsentlige nu, synes jeg, hvis jeg må gå videre til det væsentlige i fremdriften,
er, at der er en mulighed for fra den 9. januar 2005 at få en præsident på plads, som kan gå ind i forhandlinger med Israel om Gaza.
Den ene side er tilbagetrækningen, men vi er jo alle sammen interesseret i, at det foregår på en rolig og ordentlig måde.
Også videreførelsen i overensstemmelse med køreplanen er vigtig, så vi får 1967-grænserne som grundlag.
Der er samtidig også optræk til en fredskonference – jeg tror, man taler om den 25. januar 2005 – og Israel har altså lovet at hjælpe til med valget og er også positiv over for fredskonferencen.
Så jeg synes ikke, at situationen nu kalder på, som vi også har haft en folketingsdebat om for nylig, at vi pludselig foretager ensidige skridt over for en af parterne.
Tværtimod skal vi hjælpe begge parter frem ad forhandlingssporet nu.
Holger K. Nielsen (SF), 2004-12-07:
Ministerens partifælle, Gitte Seeberg, har netop været i Mellemøsten på Vestbredden i Israel og er kommet hjem med nogle meget chokerende meldinger om situationen dernede.
Hun siger bl.a. til Berlingske Tidende i dag: Det er et alvorligt problem, at Israel cementerer bosættelsespolitikken og bliver ved med at udvide bosættelserne, og det er et stort problem, at man på ingen måde efterlever køreplanen for fred.
Det gør det meget svært at se en fredelig løsning på det her.
Til Ekstrabladet i går siger hun bl.a. følgende: Israelerne spiller dobbeltspil med omverdenen.
På den ene side siger Israel, at man vil forhandle om oprettelse af en palæstinensisk stat, men faktum er, at bosættelserne målrettet arbejder på at udvide deres greb over så store dele af Vestbredden, at det nærmest umuliggør en stat, hvor palæstinenserne ville kunne leve og forsørge sig selv.
Jeg vil godt høre, om ministeren har en kommentar til disse udtalelser fra Gitte Seeberg, og om de giver anledning til overvejelser i regeringen.
Per Stig Møller (KF), 2004-12-07:
Enten må jeg have haft et slip of the tongue, som det hedder på engelsk, eller også må hr. Villy Søvndal have hørt forkert.
Jeg sagde, at det, vi skal have tid til, er overvejelser – overvejelser om, hvad motiverne for denne påstand kan være, hvad sandheden er bag ved den, hvad bataljonen siger.
For som jeg har sagt flere gange: Vi skal jo ikke nødvendigvis danse efter hver eneste fløjte, der spiller.
Det er en meget alvorlig anklage, og den er jeg helt sikker på forsvarsministeren også beskæftiger sig med.
For vi og selvfølgelig også de danske soldater har krav på at blive renset for den slags anklager.
Men jeg vil ikke stå her og love en undersøgelse – det gjorde jeg heller ikke før – for det er forsvarsministeren alene, som kan foranstalte en sådan.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Spm. nr. US 31
Der er da ikke tvivl om, at det er en meget ubehagelig påstand eller anklage, der kommer.
Det kan vi da alle være enige om; det er da meget, meget ubehageligt.
Det kan så være lavet for at miskreditere, og det kan være lavet som en hævn for, at de danske soldater har udført en opgave, der skulle udføres.
Der kan være mange motiver, og derfor synes jeg ærlig talt, at vi skal have lov til at se på bataljonens vurdering og vurdering af de motiver, der måtte ligge bagved, før vi i det danske Folketing springer frem og drager konklusioner.
Derfor synes jeg ærlig talt, at jeg vil sige, at det er en meget alvorlig sag, som irakerne her rejser.
Der kan være meget ubehagelige motiver bag ved den, og dem vil jeg sandelig mene at vi skal have tid til at undersøge nøjere, før vi drager hurtige konklusioner her, som jeg sagde før.
Så det er i sidste instans forsvarsministeren, som hr. Villy Søvndal skal henvende sig til om selve undersøgelsen.
Aase D. Madsen (DF), 2004-12-07:
Der er den lille forskel, at den svenske stat ikke er lovgiver her i Danmark, og derfor er ejerinteresserne og lovgivningsmagten adskilt.
Men i det øjeblik, staten via DONG mere eller mindre overtager den danske energisektor, bliver der et sammenfald mellem ejerinteresserne i den danske stat og i energiselskabet.
Sådan er det.
Per Stig Møller (KF), 2004-12-07:
Jeg synes faktisk ikke, det er fair, at hr. Holger K. Nielsen står her og prøver at få det til at se ud, som om vi ikke tager det alvorligt, og at Gitte Seeberg og jeg skulle være uenige.
Vi er enige om, at behandlingen af palæstinenserne ikke er god.
Vi har jo set, hvordan børn, store knægte er blevet anvendt – uden at vide, hvad de er blevet anvendt til – som selvmordsbomber og så er blevet opdaget på kontrolstationer.
Det er da en kynisk udnyttelse af ydmygelsen fra den anden side.
Det, jeg vil nu, er faktisk at se frem og gribe de muligheder, der er, støtte den palæstinensiske autoritet til at få så god og rolig en afvikling af valget som overhovedet muligt, som kan danne basis for fredskonferencen den 25. januar, så vi kommer på sporet igen.
For det er da fuldstændig rigtigt, at ydmygelsen af de enkelte palæstinensere ikke er tillidsskabende, men det er heller ikke tillidsskabende, at man armerer sent udviklede børn med bomber og sender dem over en kontrolpost og håber på, at de får sprængt noget i luften på Israels side.
Det er en udnyttelse, som også er vederstyggelig.
Der altså to sider af det her, og så længe ekstremisterne kommer til at sætte dagsordenen, bliver det bare værre og værre
Det, det drejer sig om, er at få de moderate på begge sider til at gå ind og blive stærke nok til at lave den fred med to stater, som er nødvendig.
Gitte Lillelund Bech (V), 2004-12-07:
Nu er det sådan, at forespørgslen går på, hvilken overordnet uddannelsespolitisk strategi der ligger bag regeringens politik.
Der forstod jeg på undervisningsministeren, at der bl.a. ligger en styrket grundskole.
Derfor har jeg altså også et spørgsmål vedrørende grundskolen til fru Pernille Blach Hansen.
Jeg har kunnet se, at SF’s skoleordfører i dag, fru Anne Baastrup, har spillet ud med et ønske om at få Socialdemokraterne ind i favnen på SF og De Radikale.
SF ønsker, at man skal stille krav om, at alle børn skal kunne læse, når de begynder i 3. klasse.
Pernille Blach Hansen (S), 2004-12-07:
Jeg må sige, at jeg nu stadig ikke synes, det ligger inden for dagsordenen af den her forespørgsel, men det er klart, at vi er optaget af, at der skal være en god faglighed i folkeskolen.
Vi synes, der er nogle konkrete ting, der skal gøres, og vi har peget på tre konkrete områder, vi gerne vil angribe: Det er en bedre efteruddannelse af lærerne, fordi lærernes kvalifikationer er afgørende for, hvad børnene lærer.
Det er en ekstra indsats over for de tosprogede, som er dem, der især slår ud i PISA-resultaterne og har store problemer, fordi der er nogle problemer i undervisningen af de tosprogede, som ministeren desværre ikke rigtig har taget hånd om, selv om der kom en rapport for et halvt år siden, der påviste det.
Endelig er det en diskussion om, hvorvidt lærernes arbejdstid skal være meget mere fleksibel, sådan at den aftale, som er nu, også skal opsiges, og der skal være en meget mere fleksibel organisering ude lokalt.
Det er vores politik på det felt.
Med hensyn til testene har vi sagt, at vi ikke kan forstå, at regeringens eneste svar, lige meget hvad problemet er, er test.
En test i sig selv øger ikke fagligheden.
Vi går ind for en styrket evaluering, og den skal foregå ude på skolerne, så den passer til børnene.
Vi vil ikke have nogle nationale eksaminer af 8-årige eller det, der ligner, og vi vil bestemt ikke have, at undervisningen og undervisningsmaterialerne kommer til at tage udgangspunkt i en test.
Leif Mikkelsen (V), 2004-12-07:
Jeg går ud fra, at det er uddannelsespolitik, vi drøfter.
Til uddannelsespolitik hører også folkeskolen i min ordbog, endda som et grundlag for hele uddannelsespolitikken.
Derfor er det ret interessant, hvordan børnenes start bliver, som er forudsætningen for hele uddannelsespolitikken, og i lyset af en netop udkommet PISA-undersøgelse om, hvilke problemer vi i øvrigt har i uddannelsessektoren i Danmark, at afdække, hvad holdningen egentlig er.
Regeringen har spillet ud med, at det er nødvendigt at få periodiske afklaringer af, hvor langt vi er nået, hvor langt det enkelte barn er nået som forudsætning for, at man uddannelsesmæssigt kan sætte ind over for det enkelte barn.
Derfor er det interessant at holde fast i afklaringen af, hvordan Socialdemokratiets holdninger er til at teste i det forløb, der er.
Når jeg så erindrer mig, at der har været udtalelser fra hr. Carsten Hansen om, at man i de forhandlinger, der har været ...
Pernille Blach Hansen (S), 2004-12-07:
Jeg synes nok, at det spørgsmål, hvis man skal være meget pæn, bare har en snert af at ligge inden for det, forespørgslen sådan set drejer sig om, men jeg skal gerne give hr. Leif Mikkelsen et svar på spørgsmålet.
Vi har været fortalere for, at alle børn, inden de starter i skole, bliver sprogtestet – eller sprogscreenet, som det også hedder – for at man på den måde har mulighed for at vurdere, om man skal sprede børnene til forskellige skoler for at sikre, at alle skoler har de bedste muligheder for at løfte opgaven med at give børnene de bedste forudsætninger i løbet af skolegangen.
Det er én ting.
Den diskussion, vi har i folkeskolekredse i øjeblikket, handler om at indføre nationale, obligatoriske test i løbet af folkeskolen.
Det er vi meget skeptiske over for.
Vi mener, der skal ske en klar styrkelse, men det skal være af lærernes kompetencer.
Vi mener ikke, at man kan løfte hele opgaven alene ved at udstikke nationale test.
Vi synes, der er nogle klart negative ting ved at lave nationale test, og derfor er vi ikke tilhængere af det.
Hvis spørgeren ønsker yderligere uddybning, må han give mig lejlighed til at svare igen.
Leif Mikkelsen (V), 2004-12-07:
Det er interessant at lytte til Socialdemokratiets uddannelsespolitik og så også samtidig kigge lidt i historiebøgerne.
Hr. Mogens Lykketoft har krævet, at alle førskolebørn skal sprogtestes,
og samtidig vil Socialdemokratiets ordfører nedlægge veto mod flere test.
Hvordan hænger det sammen, at Socialdemokratiet er så meget imod test af folkeskolebørn, men har det fint med at teste alle børn, før de starter i folkeskolen?
Pernille Blach Hansen (S), 2004-12-07:
Som jeg nu har sagt flere gange, går vi meget ind for at se på, hvordan vi kan styrke de danske børns muligheder for at klare sig for eftertiden.
Det handler jo bestemt også om en styrket undervisning og nogle bedre kvalifikationer hos lærerne.
Jeg er meget indstillet på, at vi går ind og diskuterer, hvilke mål vi skal stille op.
Vi har fastsat nogle mål.
Vi har jo et folkeskoleforlig, der har fastsat nogle mål.
Men jeg synes egentlig, det her er så vigtigt et emne, at det kræver, at man lige synker en gang, sætter sig ned og finder nogle velovervejede indspil og udspil i den her forbindelse, og ikke allerede nu lægger sig fast på, at det f.eks. skal være test, hvilket regeringen har gjort.
Jeg synes, det er et fattigt svar, og jeg synes, det er et eksempel på, at ministeren fralægger sig ansvaret for at løse problemerne.
Pernille Blach Hansen (S), 2004-12-07:
Vi har stillet den her forespørgsel, fordi vi synes, at der er et stort og presserende behov for en afklaring af regeringens uddannelsespolitik.
Der er også behov for en mere principiel drøftelse om, hvad det egentlig er for en verden, regeringen uddanner til, og hvad det er for en type uddannelse, man ønsker i fremtiden.
For på den ene side har vi en statsminister, der til Folketingets åbning siger: Morgendagens udfordringer kræver, at vi forbedrer hele vores uddannelsessystem.
Og selv samme statsministeren fortsatte jo i samme dur på Venstres landsmøde, hvor han talte meget langt og meget længe om et førende videnssamfund og uddannelsernes betydning, dels af skåltalerne.
Problemet er bare, at når man kigger på virkeligheden, så er festen for længst forbi, især for dem, der egentlig skulle have haft gavn af uddannelse.
For virkeligheden er jo, at der er kommet øget brugerbetaling på voksen/efteruddannelse, der er sparet på uddannelser generelt, der er sket nedskæringer på daghøjskoler og aftenskoler og Folkeuniversitet – og hvordan hænger alt det så sammen?
Hvorfor er der den forskel mellem skåltalerne og virkeligheden?
Hvad er det, regeringen vil?
Hvorfor gør man ikke noget mere ambitiøst for reelt at nå målene, men fører i stedet en politik, der trækker i den stik modsatte retning?
Det er i den overordnede og meget principielle retning, vi gerne vil have diskussionen i dag former sig.
Kort sagt, hvilken uddannelsesvision og hvilket uddannelsessyn har regeringen?
Hvad er det, vi skal uddanne mennesker i Danmark til?
Og hvorfor får vi i øjeblikket ikke flere muligheder for at uddanne os, men tværtimod en indskrænkning af mulighederne med de begrænsninger og besparelser, som regeringen har foretaget?
Keld Albrechtsen (EL), 2004-12-07:
Nu er jeg ladet mig fortælle – jeg er århusianer og bor ikke på den egn – at der rent faktisk var ønsker i sin tid.
Men da banen holder op med at køre, er det klart, at så indretter man sig efter, at det ikke kan lade sig gøre at få det over på godstogene.
Det er man nødt til at indrette sig efter.
Så kan fru Laub efterfølgende stå her på talerstolen og sige: Nå ja, men det var der jo ingen interesse for.
Men der var i hvert fald ingen mulighed for det.
Jeg er ked af, at vi ikke kan medvirke til det her forslag, for vi vil gerne på nuværende tidspunkt have den cykelsti og natur og turister og folkesundhed, som jeg var inde på; alt det er fint.
Vi ville bare så frygtelig gerne kunne bevare det spor i offentligt eje, så vi, hvis muligheden opstod om 5 år eller 10 år, igen kunne lave en jernbane af hensyn til erhvervsudvikling og passagertransport til det område.
Det er det, vi er kede af vi ikke kunne få.
Alt det andet om cykelsportens fortrinligheder og alt muligt er vi jo helt enige i.
Afstemning
Gudrun Laub (V), 2004-12-07:
Når det stykke jernbane ikke har været brugt, er det, fordi der ingen er, der har været interesseret i det.
Og der er ikke nogen eksportmuligheder eller industrimuligheder, som er ødelagt, ved at man ikke har brugt den som bane, for så havde man jo meldt sig for at bruge den som bane, mens der stadig væk var aktualitet i det.
Det er simpelt hen grebet ud af luften, at hr. Keld Albrechtsen mener, at det vil gøre nogen forskel for Løgstør.
Tværtimod får man nu med en dejlig rekreativ cykelsti mulighed for at få flere turister og styrke fritidslivet, og det er særdeles værdifuldt.
Der er altså ikke andre end hr. Keld Albrechtsen, der vil savne det stykke jernbane.
Gitte Lillelund Bech (V), 2004-12-07:
Som jeg forstod på ministerens besvarelse, var emnet også den overordnede uddannelsespolitiske strategi, og specielt fokus også på grundskolen.
Derfor bliver jeg bare nødt til at spørge fru Pernille Blach Hansen om en ting, for jeg fik faktisk ikke svar på mit spørgsmål før: Skal børnene kunne læse, når de starter i 3. klasse?
Og mener fru Pernille Blach Hansen ikke, at en god grundskole virkelig er basis for, at man kan komme så langt som statsministeren vil, nemlig at gøre Danmark til en uddannelsesmæssig frontløber?
Pernille Blach Hansen (S), 2004-12-07:
Nu er det jo ikke ministeren, der har stillet forespørgslen, og hvis regeringspartierne gerne vil have en forespørgsel om PISA-undersøgelsen, så synes jeg, at man fra Venstres side skulle stille den og så i stedet for nu koncentrere sig om det, der egentlig har været meningen, for at få en diskussion mellem Folketinget og regeringen.
Det er lidt vanskeligt, så derfor skal jeg gerne svare: Jo, vi mener faktisk, at det er helt afgørende for børns muligheder for at klare sig senere i livet, at de får en vifte af kompetencer i folkeskolen, herunder selvfølgelig læsning.
Derfor vil jeg meget gerne gå ind i en diskussion om, hvordan vi kan forbedre børns muligheder, og hvordan vi kan forbedre undervisningen.
Jeg er optaget af at finde redskaber, der løfter danske skolebørns muligheder for at lære noget, nogle konkrete tiltag, der hjælper noget ude i virkeligheden.
Jeg er ikke så optaget af al muligt spilfægteri og taktik, som fru Gitte Lillelund Bech er.
Jeg synes, det er meget mere positivt og fremadrettet at spørge: Hvad skal der til, for at vores børn bliver bedre?
Der skal en bedre undervisning til, og det kræver nogle dygtigere lærere, og det kræver uddannelse, ny læreruddannelse, efteruddannelse og et opgør med den arbejdstidsaftale, der ligger.
Jeg synes, det er et interessant svar til de mange mennesker, der ikke har kunnet få det efteruddannelseskursus, de gerne ville have for måske at sikre, at de også i fremtiden havde beskæftigelse, nemlig at det er rigtig godt, for nu er der efterspørgselsstyring, og det er Venstre så glad for.
Men det skal så forstås sådan, at de 106.000 kursusuger, der er forsvundet, er efteruddannelse, der efter regeringens mening var irrelevant, og som egentlig bare var penge ud ad vinduet.
Er det rigtigt forstået?
For det tror jeg da er meget interessant for dem, der nu har fået nej, og for de mange tekniske skoler, hvor der nu er lukket for kassen.
Selv om man har virksomheder, der meget gerne vil have efteruddannet medarbejderne, er der lukket for kassen, og det kan ikke lade sig gøre.