Arne Melchior (CD), 2001-04-18:
Jeg skal først forholde mig til forespørgslen og oplyse Folketinget om, at CD aldeles ikke kan stemme for det af forespørgeren fremsatte forslag til vedtagelse.
Og der findes jo gudskelov også noget langt ud over disse to beretninger, som vi venter på.
Og så har jeg en bemærkning mere til forespørgeren ud over den, jeg gjorde i starten af debatten.
Jeg vil gerne citere hr. Frank Dahlgaard for at have sagt følgende.
Han sagde, at DUPI består af embedsmænd, som ikke ønsker at genere nogen.
Nu er der talt så meget om sandhed, så jeg vil stemple dette som en usandhed.
De er ikke embedsmænd i den forstand, som hr. Frank Dahlgaard her lader som om.
Det er frie forskere.
Jeg er selv medlem af DUPI's repræsentantskab og har haft lejlighed til at følge deres arbejde og har haft lejlighed til at læse en del af deres rapporter.
Det er frie forskere, ikke udpeget af regeringen, ikke ansvarlige over for regeringen.
Det er hædersmænd og dygtige fagfolk, og når hr. Dahlgaard altså mente og siger, at de er nogle, der ikke ønsker at genere nogen, så kan jeg jo så sige: men det ønskede hr. Frank Dahlgaard altså tydeligvis.
Han ønskede at genere DUPI's forskere, og det mener jeg ikke han har belæg for.
Og det er lige så urimeligt som så meget andet af det, han har sagt.
Så er der jo altså sandheden, som er til debat her.
Min far skrev i en af sine bøger, at sandheden er en ligning med flere forskellige, men hver for sig rigtige løsninger.
Sådan noget har man altså i den eksakte videnskab, og sådan noget har man selvfølgelig også inden for humaniora etc. Og lad mig tilføje om sandheden, at det er i hvert fald ikke noget, man kan stemme om.
Men man kan påstå en hel masse, og lad mig så påstå, at jeg tror ikke på - så velkommen enhver form for debat her i huset til enhver tid er - man kan diskutere årtiers danmarkshistorie og verdenshistorie i indlæg a 5 minutter og så et antal korte bemærkninger a 1 minut.
Det er ikke at tage den slags ting alvorligt.
Det fører ingen steder til.
Jeg har da også mine erindringer og min sandhed, som ikke er en andre sandheder udelukkende sandhed.
Men når jeg tænker på de år, hvor jeg også var aktiv i politik og i samfundslivet i øvrigt - det er jo næsten det samme - så vil jeg da tilbageskuende sige: tak for NATO og tak for dobbeltbeslutningen, og øv til fodnotepolitikken og øv til alt det om atomvåbenfri zone.
Jeg har stået på denne talerstol for cirka 20 år siden og sagt, at atomvåbenfri zone i min forståelse er et område, hvor andres mod mig rettede atomvåben ikke kan ramme.
Og sådan en ville jeg gerne være med til at lave.
Men jeg ville da ikke give afkald på at have våben af den art, som jeg ved at min fjende har.
Det er så altså min forståelse af sandheden.
Men jeg tror ikke, at folketingsmedlemmer - med en enkelt undtagelse, som vi har hørt på talerstolen her, han er dr.phil. og historiker - har evnen til at lave indlæg, der foruden at forholde sig til det politiske på ganske få minutter kan give den sande fremstilling af, hvad der skete i disse årtier.
Jeg mener derfor, at forespørgslen ikke er rimelig.
Men det er altså lykkedes forespørgeren at få en del af mine kollegaer til at komme op at slås her og endda fremsætte yderst ubehagelige beskyldninger imod ikketilstedeværende personer, som om de vidste, at det var sandheden, altså erklære folk for skyldige uden at have beviset herfor, uden at denne meget omtalte retsforfølgelse har fundet sted.
Det føler jeg ubehageligt.
Det føler jeg ikke tjener sandheden.
Og derfor skal jeg nøjes med dette.