runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jan Petersen (S), 1998-12-17:
Så vidt jeg forstod fru Pia Kjærsgaard, har Dansk Folkeparti under valgkampen lovet, garanteret, at efterlønsordningen forblev uændret.
Sådan måtte man jo forstå indlægget.
Så vil jeg gerne spørge fru Pia Kjærsgaard eller hr. Mogens Andreasen: Når Dansk Folkeparti mener, at arbejdsløshedsforsikringen skal finansieres af arbejdsmarkedets parter - det står i Dansk Folkepartis principprogram, at der ikke skal være nogen statsoverførsler, ingen statsbidrag til arbejdsløshedsforsikringen - kan jeg kun udlede af det, at Dansk Folkeparti også mener, at det skal gælde for den del af arbejdsløshedsforsikringen, der vedrører efterløn, og så forstår jeg slet ikke, hvordan man kan gå herop og bebrejde os en i den sammenhæng ganske beskeden stigning af kontingentet for at finansiere en ganske stor tilgang til efterlønnen.
Jeg forstår det simpelt hen ikke, for konsekvensen af det, Dansk Folkeparti selv mener og skriver - jeg går da ud fra, at man mener det, man skriver - er, at det vil blive enormt meget dyrere at forsikre sig, for så er det et selvbærende forsikringssystem uden bidrag fra statskassen.
Så har jeg også et svar til fru Jette Gottlieb
: Det solidariske princip videreføres med det nye efterlønsbidrag i den forstand, at der sker en enorm overførsel til dem, der trækker på deres efterlønsrettigheder.
Det er det solidariske, der er værd at slås for i efterlønsordningen, nemlig at den er en del af arbejdsløshedsforsikringen, og at den udløser et stort solidarisk bidrag til dem, der vælger at vente med at gå på efterløn. Hr. Mogens Andreasen sagde i øvrigt noget, jeg ikke rigtig forstod, nemlig at folkepensionen forkortes, og at det er en forringelse.
Der vil være mennesker, der får folkepension 2 år før, og det vil være en enorm fordel for dem.
Men det, jeg ikke fik svar på, hverken af fru Pia Kjærsgaard eller hr. Mogens Andreasen,
er: Hvilke pensionister skal have andel i de 3 mia. kr., man forestiller sig, de skal have? Er det pensionstillægget, der skal forhøjes, er det grundbeløbet, eller hvad er det?
Det har jo meget at gøre med, hvem man ønsker at gavne, for ikke alle folkepensionister har det jo dårligt.
Må jeg slutte med at sige til fru Birthe Skaarup, at jeg forstod simpelt hen ikke, hvad det var, der blev spurgt om.
Der er fremsat et lovforslag om de livstruende sygdomme, og jeg forstår ikke, hvad spørgsmålet egentlig gik ud på, så jeg vil gerne have det gentaget, hvis jeg skal svare på det.
Frank Dahlgaard (KF), 1998-12-17:
Hr. Jan Petersen kom med en forklaring om, at når der kommer et økonomisk opsving, stiger lønomkostningerne hurtigere end i andre lande, og så taber man markedsandele, og sådan er det bare.
De økonomiske vismænd skriver jo netop på side 5 i deres rapport, som indeholder en ganske alvorlig kritik af den førte politik: »Regeringen har i løbet af opsvinget annonceret, at der ville blive ført en stram finanspolitik, men faktisk har finanspolitikken været lempelig eller i bedste fald neutral under hele opsvinget.« Og senere på samme side: »Den udeblevne stramning af finanspolitikken har været medvirkende til de forholdsvis høje lønstigninger i Danmark.«
Det er altså en kritik af den førte økonomiske politik.
På side 45 i vismandsrapporten kan den socialdemokratiske ordfører se, hvordan markedsandelen er faldet siden 1993, og hvordan konkurrenceevnen er blevet forringet.
De ting hænger nøje sammen, men sådan er de økonomiske love ikke nødvendigvis.
Det kunne være gjort bedre.
Kim Behnke (FP), 1998-12-17:
Da jeg første gang spurgte hr. Jan Petersen, fik jeg ikke noget svar.
Men jeg kan se, at hr. Jan Petersen har en tyk blok foran sig, så nu skulle muligheden være der. Som den sidste handling, inden Folketinget gik på sommerpause, vedtog et enigt Folketing den 25. juni 1998 vedtagelse nr. 23, som var stillet af Fremskridtspartiet.
Hr. Jan Petersen stemte også selv for den.
Det ene drejede sig om hjemmehjælp, og det andet drejede sig om at få bygget nogle flere plejehjem og skabe nogle flere institutionspladser for handicappede.
Spørgsmålet til hr. Jan Petersen er nu følgende: Hvor er de to punkter at finde i den finanslov, der bliver vedtaget i dag?
Hvor kan vi finde de ting henne?
Man har haft et halvt år til at få det på plads, og det var vel ikke bare for sjov, hr. Jan Petersen stemte for den vedtagelse tilbage i juni måned, selv om det bare var for sjov, man lovede at garantere efterlønnen i folketingsvalgkampen?
Jan Petersen (S), 1998-12-17:
Hr. Frank Dahlgaard mener, det er for sent, og hr. Frank Dahlgaard mener, at det er regeringens skyld, vi har høje lønstigninger, og at finanspolitikken har været for slap.
Men kunne hr. Frank Dahlgaard så ikke gå herop og sige, at det også er regeringens skyld, at vi har fået 200.000 flere i arbejde, bare sådan for god ordens skyld?
Det er faktisk væsentligt for den almindelige dansker, at der er flere, der har fået de jobmuligheder. Kunne det have været gjort bedre, spørger hr. Frank Dahlgaard så.
Det kunne det måske nok, men i hvert fald ikke ved at kopiere det, hr. Frank Dahlgaards partifæller gjorde, da de regerede i 1980'erne.
Det, der har kendetegnet denne regering indtil nu og også skal kendetegne den fremover, er, at man griber ind, før det bliver rigtig slemt, og det er også det, man gør.
Det var det, vi gjorde i foråret med pinsepakken, der formodentlig efter konservativ opfattelse var for hård, hvis jeg husker diskussionen ret; men nej, det var den ikke.
Der blev behov for mere.
Hr. Jes Lunde spurgte mig, om ikke jeg stadig kunne have lyst til at lave lidt social genopretning.
Hvis vi nu tager 75 kr. her og 100 kr. der og et par andre kroner her og der pr. måned og så ser, hvordan det påvirker økonomien for en række af de mennesker i 1999, er det ikke så tosset endda.
Fordelingspolitisk er der ikke sket noget større nedadgående skred.
Jeg ved godt, at SF har fremlagt eksempler, og dem bliver vi selvfølgelig nødt til at studere lidt nærmere.
Men SF's eksempler bygger jo også på, at stort set alle de mennesker, man har fat i, bliver ramt, og det er jo ikke sikkert, at der bliver nedgang alle vegne.
Den sammenhæng har ikke været særlig fremme i debatten, idet det - det ved jeg godt - giver visse vanskeligheder at diskutere den.
Så ville hr. Kim Behnke have min mening om den vedtagelse, jeg stemte for sammen hr. Kim Behnke den 25. juni
Der er lavet en aftale med amter og kommuner, som betyder, at der også kan ske forbedringer på hjemmehjælpsområdet, men hvordan den administreres i amter og kommuner, har jeg ingen indflydelse på.
Flere penge til plejehjem
- jo, der er lavet den nødvendige lovgivning, så der kan bygges plejehjem, men vedtagelsen må også underkastes de vurderinger, der gælder for den samlede økonomiske ramme.
Villy Søvndal (SF), 1998-12-17:
Det er igen om beregningerne, for indtil videre er vi jo de eneste, der har lavet dem.
Når hr. Jan Petersen siger, at der sker intet slemt, vil jeg godt spørge: Er det ikke slemt, at et førtidspensionsægtepar, hvor begge modtager den mellemste førtidspension, og som har et barn, mister 7.200 kr. om året i boligstøtte?
Og er det ikke slemt, at den nedsatte pensionsalder fra 67 til 65 betyder, at en førtidspensionist på højeste pension mister knap 45.000 pr. år
Og gør det ikke ondt helt ind i den socialdemokratiske sjæl, at mennesker i kørestol skal være med til at finansiere, at mennesker, der har aktier, får det lidt bedre?
Er det ikke forståeligt, at det skaber vrede og indignation?
Det gør det i hvert fald i SF, og jeg tror også, det gør det i meget brede kredse af befolkningen, så det nytter altså ikke at sige, at de beregninger er for svære at lave.
Indtil videre er det vore beregninger, der gælder, for de er de eneste, der er lavet eller i hvert fald fremlagt.
Pernille Frahm (SF), 1998-12-17:
Jeg er egentlig ked af, at hr. Jan Petersens lille føljeton blev afbrudt.
Han var ved at læse op af alle partiernes valgprogrammer, og jeg sad sådan og glædede mig til, at han skulle komme til det virkelig væsentlige valgprogram i denne forbindelse, nemlig Socialdemokratiets valgprogram.
Det fik vi ikke nogen oplæsning af, og det er jo det, der er interessant; men det kan være, hr. Jan Petersen ikke har læst det.
Jeg glæder mig også til at høre, om Socialdemokratiet tager min gode idé om den Orwellske ordbog op.
Jeg glæder mig til, at den kommer som en glittet tryksag, og jeg hjælper gerne med at udforme den.
Hr. Jan Petersen sagde, at man ikke kan forandre noget uden at ramme nogle, og det er jeg sådan set enig i.
Man rammer førtidspensionisterne, for de skal ned i boligstøtte, og de mister 2 år på førtidspension, fordi de kommer på folkepension 2 år tidligere.
Man giver en skattefordel til dem, der ikke er nedslidte og derfor kan vente med at gå på efterløn, f.eks. lektorer og den slags, og man sætter aktiebeskatningen ned.
Som i alle gyserfilm har vi nu cliffhangeren over alle cliffhangere.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1998-12-17:
Man fristes jo til at sige, at Socialdemokratiet er ramt af det, de Gaulle sagde engang: Eftersom en politiker aldrig tror, hvad han siger, bliver han forbavset, når andre tror på ham.
Det er præcis det, Socialdemokratiet er blevet ramt af.
Man gik ud med nogle klare løfter i valgkampen og blev valgt på nogle prioriteringer, på nogle holdninger.
Så kommer man herind efterfølgende og ved, at der er 3-4 år til næste valg, og så sidder man fuldstændig sine egne løfter overhørig.
Men der er faktisk nogle mennesker, som troede på det, der blev sagt, og som derfor stemte, som de gjorde. Hr. Jan Petersen forholdt sig ikke til det, der blev spurgt om tidligere, nemlig det paradoksale i, at hvis der efter martsvalget var kommet en borgerlig regering, hvor Dansk Folkeparti havde haft afgørende indflydelse, var der ikke sket de forringelser af efterlønnen, som den socialdemokratisk ledede regering nu har været bannerfører for.
Det er da paradoksalt.
Hr. Jan Petersen kan heller ikke tale sig fra, at Dansk Folkeparti har sagt, at vi ikke vil have de forringelser af efterlønnen, som nu er sket.
Han kan henvise til et program, som vi står 100 pct. ved.
Så kan vi selvfølgelig komme over i en teknisk diskussion af, om efterlønnen er en social sikringsordning eller en arbejdsmarkedsforanstaltning, og den diskussion tager jeg gerne med hr. Jan Petersen.
Jeg tager den også gerne med arbejdsministeren i relation til EU's indflydelse på de forringelser, der er sket af efterlønnen.
Jan Petersen (S), 1998-12-17:
Til hr. Thulesen Dahl vil jeg sige: Ja, alle partier fortæller, hvad de vil, under en valgkamp.
Jeg har ikke hørt Dansk Folkeparti lægge stor og afgørende vægt - hverken annoncemæssigt eller på anden måde - på ikke at ville røre ved efterlønnen, og jeg kan slet ikke forstå argumentationen, når der direkte står i Dansk Folkepartis program, at arbejdsløshedsforsikring skal brugerfinansieres.
Nu får vi så at vide, at det ikke gælder efterlønsdelen, for det må jo være logikken i det, hr. Thulesen Dahl fremfører.
Hr. Thulesen Dahl skal ikke komme og sige, at alt, hvad han har lovet, og alt, hvad andre partier har lovet, er noget, Socialdemokratiet skal gennemføre.
Men vi har fremlagt holdninger, vi har fremlagt politiske krav, som vi forsøger at arbejde for og vil gennemføre, og der er faktisk en betydelig større resultatliste her, end nogen tør komme herop og tage en debat om.
Vi er stadig ikke nået længere end ind i det første år efter valget.
Både hr. Villy Søvndal og fru Pernille Frahm beskæftigede sig meget med den elendighed, der kommer ud af et lovforslag, vi ikke kender endnu.
Hvem har sagt, at førtidspensionisten rammes på den måde, som fru Pernille Frahm og hr. Villy Søvndal nævnte?
Hvem har sagt det?
Hvem har sagt, at det er en besparelse, der skal scores direkte ned i statskassen, og at det får den virkning for førtidspensionisterne, fordi de skal på folkepension 2 år tidligere?
Hvem har sagt, forslaget får den virkning?
Nej, den diskussion fører vi på grundlag af lovforslaget, når det kommer.
Det samme gælder for så vidt med hensyn til boligstøtten.
De dér enorme beløb kan jeg ikke genkende.
Jeg kan genkende nogle betydelig mindre beløb, som udløses i form af nedgang i boligstøtten, når man har henholdsvis en lav indkomst og en høj indkomst, men de har slet ikke den dramatiske virkning, som fru Pernille Frahm kom frem med.
Kirsten Jacobsen (FP), 1998-12-17:
Så let slipper Socialdemokratiet altså ikke uden om den vedtagelse, man selv var med til at vedtage den 25. juni.
I vedtagelsen - oven i købet i den første linje - tales der om at indskærpe kommunernes pligt - og så kommer det: Eventuelt ved lovgivning - så man er sikker på, at der ydes den nødvendige hjemmehjælp osv. Vi har været vidne til i det halve år, der er gået, at den ene kommune efter den anden i klokkeklar strid med lovgivningen har fjernet hjemmehjælpen fra syge og svage, og ingenting har man foretaget sig.
Socialministeren har bare sendt et såkaldt hyrdebrev, hvori lovgivningens regler er præciseret.
Det, der var meningen med den vedtagelse, det, debatten gik på,
var, at hvis det ikke hjalp, så kommunerne begyndte at rette sig efter lovgivningen, måtte man skærpe lovgivningen.
Kan vi nu forvente, at et sådant initiativ kommer fra Socialdemokratiets side, eller var det også bare et løfte?
Ole Sohn (SF), 1998-12-17:
Jeg kan forstå, at hr. Jan Petersen mener, at den generelle beskæftigelsesfremgang, som alle er glade for, og som vi har set gennem de senere år, ikke skal have æren for de forbedringer, der er sket med nedgang i arbejdsløsheden, men at det tværtimod er Arbejdsmarkedsreform 2, der er årsag til, at arbejdsløsheden er faldet.
Men det er jo ikke rigtigt.
Det er rigtigt, at der har været en generel beskæftigelsesfremgang, og det kan vi alle glæde os over.
Men medmindre den fremgang fortsætter helt frem til, at vi får fuld beskæftigelse og har fået de sidste 180.000 i arbejde, bliver Arbejdsmarkedsreform 3 et problem for de 50-54-årige med afkortning af dagpengeperioden og stramninger i rådighedsreglerne.
Så vil jeg gerne se lidt ind i fremtiden og spørge Socialdemokratiet: Hvad menes der, hvad lægger Socialdemokratiet op til i det afsnit i finanslovaftalen, hvor der står, at man vil gribe ind og sikre en mere fleksibel arbejdstid for lærerne?
Frank Aaen (EL), 1998-12-17:
Hr. Jan Petersen snakkede udenom i diskussionen om, hvordan valgkampen blev vundet af regeringen.
Regeringen sagde, at V og K ville forhøje huslejerne - det er det, regeringen gør nu for pensionisterne, for lejerne!
V og K ville forringe efterlønnen - det er det, regeringen gør nu!
V og K ville indføre mere brugerbetaling - det er det, regeringen gør nu!
V og K vil minimere voksenuddannelserne - det er det, regeringen gør nu!
Det var alt det, regeringen med fuld ret sagde, at V og K ville gøre, og regeringen fik vælgerne til at stemme på sig, fordi den ville noget andet.
Men alt det, regeringen sagde, V og K ville gøre, er det, regeringen selv gør nu.
Kan regeringen så ikke forstå, at der er nogle, der har svært ved at se forskel på Socialdemokratiets politik og så det, V og K står for?
Jan Petersen (S), 1998-12-17:
Fru Pernille Frahm og fru Inge Refshauge beskæftigede sig med førtidspensionisterne, og det skulle åbenbart leve som en myte, at den konsekvens, at folkepensionsalderen nedsættes til 65 år, betyder, at førtidspensionisterne mister penge.
Det har helt forbigået de ærede taleres opmærksomhed, hvad socialministeren - i øvrigt vel også andre ministre - har bekræftet.
Meningen med at nedsætte folkepensionsalderen til 65 år er ikke, at der skal spares på førtidspensionisterne, og at det skal udløse besparelser, som skal scores af statskassen.
Det er ikke meningen.
Hvordan det teknisk skal løses, vil fremgå af det lovforslag, der bliver fremsat efter jul.
Lad være med at gå og skræm landets førtidspensionister på det punkt.
Det er der ikke grundlag for.
Klap hesten, og vent på et lovforslag!
Så gør fru Pernille Frahm det åbenbart til et problem, at en nedsat folkepensionsalder betyder, at der skal ses på ATP, på arbejdsmarkedspensioner, og så gør det til et stort problem.
Det behøver ikke at være det store problem, medmindre man gør det til det.
Jeg er også interesseret i, Socialdemokratiet er også interesseret i, at der stadig eksisterer en god politisk dialog med SF, men så må også SF deltage i en diskussion om, hvordan vi forandrer, og at forandring også indebærer, at man er nødt til at møblere om her og dér, også på noget, der kan gøre lidt ondt.
Men det er jo langtidssikringen af velfærdssamfundet, som er det grundlæggende, og vi kæmper i øjeblikket en tilsyneladende indædt kamp for at sikre, at det her land kan forandre sig.
Og hver eneste gang, vi kommer med nogle ting, så er der et hjørne, og så er der et hjørne, og så er der et hjørne, der ikke må røres ved.
Hvis man ikke må røre ved nogen hjørner, kan man ikke røre ved noget som helst.
Pernille Frahm (SF), 1998-12-17:
Så, nu begynder det at rykke, for nu får vi lidt at vide om, hvad det er, cliffhængeren vil vise i næste afsnit.
Er det nu f.eks. ATP, der skal fremtidssikres?
Det venter vi jo spændt på i de små hjem.
Så vil jeg sige til denne her proces: Nej, den har bestemt ikke været smuk.
En anden gang vil jeg anbefale, at man prøver med ærlighed og så ikke bruger så meget krudt på at lytte til andres valgløfter, men koncentrerer sig om sine egne.
Det er en god ting.
De meget dramatiske beregninger, som vi i SF har fremlagt, dels vores egne, men også fra Boligselskabernes Landsforening, fra Ældre Sagen, fra flere andre,
er ikke blevet tilbagevist.
Der har været meget retorik om de her tal, men der har ikke været én eneste tilbagevisning af de tal, der er blevet fremlagt.
De to år, som folk mister på deres førtidspension, jamen det er jo ikke et spørgsmål om at lave store, specielle tankesæt, det er et spørgsmål om at lægge sammen og især trække fra.
Så vil jeg til sidst, for
Så jeg håber, at alt det her sprælleri, I er ude i nu, ikke betyder, at I synker længere og længere ned i kviksandet.
Hold op med det.
Se at komme op på den rigtige hest igen!
Pia Kjærsgaard (DF), 1998-12-17:
Hvis det ikke var, fordi det var så sørgeligt, må man jo næsten trække på smilebåndet af hr. Jan Petersens bemærkning for efterhånden nogen tid siden om, at Dansk Folkeparti - og jeg skrev det ned - »ikke annoncemæssigt eller andet ville garantere efterlønnen«.
Det synes jeg er pudsigt at høre fra en socialdemokrat.
Det var ikke os, der stod og smøgede ærmerne op i en annonce og garanterede efterlønnen.
Og godt for det, må man sige.
Det, som Dansk Folkeparti sagde i valgkampen, var, at hvis der kom en borgerligt ledet regering, ville Dansk Folkeparti ikke gå med til forringelser i efterlønnen; gerne en fleksibel ordning, men ikke forringelser.
Det var det, vi sagde.
Men med hensyn til det med annoncerne og det med at stå og smøge ærmerne op: Det kan jo være, Socialdemokratiet skal indrykke nogle andre annoncer, blot med en undertekst, hvor der står, at nu skal statsministeren hen og vaske hænder, for der er jo travlt ved håndvasken i øjeblikket.
Det må være det, de oprullede ærmer gælder.
Inge Refshauge (DF), 1998-12-17:
Fra Dansk Folkeparti kunne vi da godt tænke os at vide, om problemet omkring de førtidspensionister, der nu bliver folkepensionister 2 år tidligere, altså ved 65 år i stedet for 67 nu, er løst med det handicapkompenserende tillæg.
Så vil vi også gerne spørge regeringen: Vil regeringen arbejde for, at dette tillæg fremover går med over i folkepensionen?
For man bliver som bekendt ikke mindre handicappet af at blive 65 eller 67 år.
Dér kunne man jo så bruge nogle af de penge, vi har foreslået, til pensionisterne.
Jan Petersen (S), 1998-12-17:
Til fru Birthe Skaarup: Det er sådan, at der er fremsat et lovforslag.
Det udmønter den dagsorden, som Folketinget vedtog.
Det sikrer, at livstruende sygdomme bliver behandlet i tide.
Jeg kan ikke tiderne udenad, men de eksisterende fremgår af lovforslaget.
Derudover indeholder finanslovaftalen i øvrigt, hvad angår ventelisteområdet, også en beskrivelse af, hvad der skal ske, og hvordan indsatsen også fremover skal ske sammen med landets amter, sygehusejerne.
Så fremhæver hr. Mogens Andreasen, at man jo sagtens kan finde en løsning ved bare at spare på de milliarder, som vi bruger på udenlandske borgere her i landet.
Lad os springe det over.
Det er jo ikke et reelt bidrag til at løse en finanslov for 1999.
Hr. Mogens Andreasen siger så noget andet, om ikke jeg kan bekræfte, at det giver en indtægtsnedgang at gå fra efterløn til folkepension.
Det er jeg da ikke sikker på i alle tilfælde.
Jeg kunne jo spørge hr. Mogens Andreasen, om han kunne komme på et eksempel, hvor det var tilfældet. Så kan vi da diskutere videre.
Men jeg kunne f.eks. nævne præcis den, der kommer fra ledighed og går på efterløn og i øvrigt bor til leje.
Fru Jette Gottlieb har krav på et svar og har ventet længe og tålmodigt og også rykket.
Det er altid et problem i et demokrati, hvordan man skal lave forandringer, hvordan den politiske debat skal forme sig.
Og det har ikke nødvendigvis været særlig smukt det her. Spørgsmålet er, om den her debat overhovedet kunne starte smukt.
Det diskuterer vi selvfølgelig også i Socialdemokratiet, i og med at der er væsentlige forventninger til, at vi er i stand til at præsentere grundlagene og udgangspunkterne for de ting, vi skal forandre.
Det, jeg ønskede at sige i mit indlæg, var, at vi er nødt til at have diskussioner, som forener nutid og fremtid, og derfor er vi også nødt til at røre ved noget.
Men hvordan demokratiet både i de enkelte partier og i samfundsdebatten i almindelighed skal fungere, ja, vi kan vel alle gøre det bedre.
Vi kan godt gøre det bedre.
Det tror jeg i øvrigt også andre vil kunne gøre.
Må jeg slutte med at sige, at jeg ikke mener, at ændringen i kontingenterne for efterlønsordningen er et solidarisk problem.
Det solidariske i efterlønsordningen er - og er også fremover - at der overføres midler fra statskassen til at finansiere for dem, der trækker på rettigheden.
Jeg mener, at det er det, der er det afgørende for det solidariske i efterlønsordningen.
Birthe Skaarup (DF), 1998-12-17:
Dansk Folkeparti kunne godt tænke sig at vide: Hvad indebærer
den ventelistegaranti, som er indeholdt i finansloven, reelt?
Jeg spørger på baggrund af det forslag til vedtagelse, som et enigt Folketing faktisk vedtog den 8. oktober, og som Dansk Folkeparti stod bag.
I den vedtagelse står der nemlig, at regeringen inden nytår skal fremsætte forslag, der sikrer en reel behandlingsgaranti for livstruende sygdomme.
Jeg forstår udmærket, at hr. Jan Petersen og Socialdemokratiet er pressede lige i øjeblikket og måske derfor ikke helt forstod mit spørgsmål.
Men det lød faktisk sådan: Hvad indebærer den behandlingsgaranti vedrørende livstruende sygdomme, som er indeholdt i finansloven, og som adskillige partier i dag bryster sig af, reelt, også set i forhold til det forslag, som et enigt Folketing faktisk har vedtaget, og som Dansk Folkeparti reelt forårsagede, og hvor der siges, at sygehusvæsenets ventetider for livstruende sygdomme skal nedbringes inden nytår?
Men jeg kunne da tænke mig at udvide spørgsmålet med: Hvad vil man i grunden yderligere foretage sig over for sygdomme, der indebærer, at folk ikke kan arbejde og har en dårlig livskvalitet?
Mogens Andreasen (DF), 1998-12-17:
Hr. Jan Petersen spurgte om finansieringen af efterlønnen.
Jamen der er da ikke nogen tvivl om, og det er allerede nævnt heroppefra, at der bliver brugt ca. 30 mia. kr. på udlændinge her i landet, så der vil være alle muligheder for at bruge nogle af de penge til at finansiere en efterlønsordning.
Her er der en finansiering indtil dato, når det drejer sig om a-kasse-kontingentet.
Men vi må nok sige, at hvis man skal have det her til at fungere, er der altså i denne efterlønsordning en straf, som gør, at vi bliver nødt til at ændre denne lov.