Martin Lidegaard (RV), 2006-04-25:
I Det Radikale Venstre går vi positivt ind i forhandlingerne om nærværende lovforslag, og det gør vi selvfølgelig, fordi miljøet i daginstitutionerne ligger os meget på sinde, som det også gør for alle andre partier.
Børnemiljøet er jo en ting, vi har diskuteret i mange år, og det er også et område, som falder lige ned i en debat, som er meget aktuel i øjeblikket i forbindelse med kommunalreformen, nemlig hvordan vi, om jeg så må sige, laver arbejdsdelingen mellem os herinde i Folketinget og de lokale myndigheder.
Vi er lidt optagede af den tendens, der er i øjeblikket, hvor det er, som om vi herinde fra Folketinget stiller flere og flere krav og vil lave mere og mere kontrol, men ikke er klar til at lægge egentlig økonomisk selvbestemmelse og økonomisk ansvar ud til kommunerne.
Det er noget, vi tror er dræbende, når det gælder om at skabe en levende og dynamisk offentlig sektor.
Det er også på den baggrund, at man skal se den diskussion, vi forsøgte at rejse her i dag.
Men i bedste fald kan den her lovgivning jo være med til at højne bevidstheden i institutionerne og i kommunerne, blandt forældrene, blandt pædagogerne om børnemiljøet, den kan være med til at give os en viden, vi ikke har i dag, og som måske også kan skabe fundamentet for nogle initiativer herindefra, hvis det skulle vise sig nødvendigt.
Jeg har nogle spørgsmål, som vi især vil forfølge under udvalgsdebatten, og det vil selvfølgelig være fantastisk, hvis ministeren har mulighed for at løfte sløret for svaret på nogle af dem.
Man indførte for nogle år siden nøjagtig samme slags ordning vedrørende undervisningsmiljøet.
Det var de samme krav, man stillede, nemlig at der skulle laves nye planer, der skulle laves opsamlinger, der skulle laves handlingsplaner, som fulgte op på den viden, man fik.
Har man lavet noget erfaringsopsamling?
Når vi indfører det samme, hvad angår børnemiljøet, ville det være naturligt, at regeringen undersøgte det.
, den fremgår nemlig ikke af lovforslaget.
Det andet, som vi er en lille smule optaget af, er kompensationen til kommunerne.
Det står ikke helt krystalklart for mig, hvem der egentlig har ansvaret for at lave disse undersøgelser og handlingsplaner.
Er det den enkelte daginstitution, eller er det kommunerne?
Det er jo kommunerne, der får pengene, går jeg ud fra, via det almindelige DUT-princip, eller hvorledes det skal forstås, når den enkelte daginstitution har ansvaret.
Endelig er der det, som mange har kredset om, nemlig opfølgningen på de handlingsplaner, der kommer.
Den debat vil jeg sådan set gerne gemme til næste lovforslag, så her vil jeg blot sige, at jeg ikke forstår, at man, når det kommer til at nedsætte taksterne, altså vil befale kommunerne en helt bestemt måde at handle på, men det vil man altså ikke her.
Det kan jo være, at daginstitutionerne gerne vil have lov til at prioritere anderledes.
De tre ting håber jeg altså ministeren kan gøre mig lidt klogere på i dag.
Og det er jo under alle omstændigheder de tre ting vil vi forfølge i udvalgsarbejdet.
For det første: Hvad har vi af erfaring fra undervisningsmiljøet, hvor vi har lavet nøjagtig den samme ordning?
For det andet: Hvem har egentlig ansvaret, og er kompensationen god nok?
Og for det tredje: Hvordan sikrer vi opfølgningen?