runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Karen Jespersen (V), 1999-02-12:
Ja, der har jo ikke været de store kommentarer til de tre lovforslag, jeg har fremsat; der har været sådan en generel positiv stemning omkring dem og kun ganske få konkrete spørgsmål.
Det er sådan, at når folkepensionsalderen bliver nedsat til 65 år, ja, så skal man så have optjent de 40 år inden for 50 år.
Det er sådan, reglerne bliver nu, og det er det, der er lagt op til i lovforslaget.
Så har der jo været en interesse omkring den sætning i bemærkningerne, der handler om vilkårene for nye førtidspensionister, og der er det sådan, at jeg vil tage kontakt med forligspartierne og også sørge for, hvordan vi kan finde ud af at inddrage de andre partier omkring at få udfyldt den sætning.
Det vil jeg så samtidig bruge som en anledning til at sondere holdningerne omkring en reform af førtidspensionssystemet ud over det element, som indgår her.
Og det er jo i hvert fald noget, vi skal have afdækket: Hvad er det egentlig, de enkelte partier lægger i det, når de efterlyser en førtidspensionsreform?
Det andet er, at jeg må sige, at den har altså ingen fremtid, den reform, hvis den indebærer store merudgifter.
Udgangspunktet må være, at opgaven skal løses inden for de eksisterende økonomiske rammer, og der har jo været nogle bud fra i hvert fald et enkelt parti, fra SF, på en milliardstor udgift forbundet med ønsket om en førtidspensionsreform.
Så jeg må sige til partierne, at hvis det indebærer det, jamen så har den ingen fremtid her og nu.
Ove Hygum (S), 1999-02-12:
Én gang til: Hr. Mogens Andreasen, jeg sagde i mit forrige indlæg, at der er ikke aftalt noget omkring løbetid hverken i lovforslaget eller i aftalen mellem forligspartierne.
Med hensyn til hr. Aage Frandsens indlæg mener jeg faktisk, at den nye efterlønsordning fortsat er præget af stærk solidaritet.
Langt, langt den overvejende del af finansieringen kommer via indtægter fra et progressivt beskatningssystem.
Den, der trækker sig tidligt, den, der ikke har mulighed for at arbejde længere, har udsigt til at få seks gange så meget ud af sine indbetalinger set i forhold til den, der er i stand til at arbejde og får en præmie.
Der er altså efter min opfattelse i høj grad tale om en solidarisk ny efterløn.
Så kan vi altid strides om graden, men jeg glæder mig fortsat over, at SF's ordfører mener, at den er solidarisk, og at den er anbefalelsesværdig.
Så vil jeg sige til fru Jette Gottlieb, at der er intet som helst nyt i, at man skal være efterlønsberettiget eller kunne blive det, hvis man skal være omfattet af den særregel, der tidligere var for de 50-60-årige, og som nu er for de 55-59-årige.
Der er intet nyt; det er nøjagtig samme systematik, som der var i lovgivningen tidligere.
Jette Gottlieb (EL), 1999-02-12:
Hvad der er naturligt eller ikke naturligt i regeringens logik, er jo en stor diskussion.
Derfor er det selvfølgelig i min forståelse naturligt, at hvis man siger, at de ældre skal underkastes de samme vilkår som andre, der står til rådighed, så skulle det altså også gælde dagpengeperiodens længde. Så for mig er det meget unaturligt, at man ikke har ladet de to ting følge hinanden, men om det er naturligt at fremsætte det i denne sammenhæng, afhænger af de problemer, som regeringen løbende møder, når de fremsætter meget, meget hurtige, store ændringer; så kommer der hele tiden den slags ting.
For eksempel er det jo en stor nyhed, som først fremkommer, når loven ligger, at man nu også ændrer de 55-60-åriges muligheder for at have et sikkerhedsnet, hvis de ikke har indbetalt deres efterlønskontingent.
Det er ikke noget, der tidligere er indgået i debatten, men det opstår selvfølgelig, fordi man er nødt til at lave følgelovgivningsændringer, når man laver store regelændringer.
Det er resultatet af det.
Naturligt eller ej, det er ikke til at afgøre.
Aage Frandsen (SF), 1999-02-12:
Man skal passe på med, hvad man siger.
Ikke fordi det, man siger, nødvendigvis er uklart, men fordi det kan åbenbart tolkes, som man ønsker at tolke det.
Vi har i dag en efterlønsordning, som vi opfatter som solidarisk.
Et flertal i Folketinget vil vedtage en efterlønsordning, som er klart mindre solidarisk, klart præget af individualistiske træk.
Men det ændrer ikke ved, at denne klart mindre solidariske, præget af individualistiske træk, er mere solidarisk end en bankordning.
Det gør det ikke.
Men det er klart, at hvis man vælger at bruge en bank, har man selvfølgelig sikkerhed for sine penge, det er der
ingen tvivl om, men det er klart individualistisk, og jeg er imod disse individualistiske ordninger for at sikre ens private fremtid.
Mogens Andreasen (DF), 1999-02-12:
Jeg vil sige til arbejdsministeren, at jeg ved udmærket godt, at der står ikke noget om nogen løbetid i selve lovforslaget, men det, jeg spurgte om, var også, om der var indgået aftaler med forligspartierne ud over det, man har aftalt om efterlønsloven, om der var sat begrænsninger på efterlønsordningens løbetid, eller om der var sat begrænsning på en evaluering af efterlønsloven.
Ove Hygum (S), 1999-02-12:
Der er ikke aftalt nogen løbetid mellem parterne, og jeg må henvise til de bemærkninger, der er faldet fra forskellige partier om, at det her rækker langt ud i fremtiden.
Hr. Aage Frandsen giver også det glædelige budskab - set med mine øjne - at man bør vælge den her ordning i stedet for at overveje private alternativer, der under alle omstændigheder vil være en dårligere forretning.
Til fru Susanne Clemensen kan jeg sige: Jeg har allerede i sidste uge bedt det seniorpolitiske initiativudvalg om at komme med en rapport til mig i dette forår om lavere pligtig afgangsalder for forskellige grupper af offentligt ansatte. Jeg har bedt Årsindkomstudvalget om at se på reglerne for modregning for arbejde i såvel dagpenge- som efterlønssystemet.
Til fru Jette Gottlieb, som spørger, om der er planer om at fjerne 30-måneders-reglen for de over 60-årige, vil jeg stilfærdigt sige eller spørge: Ville det ikke være naturligt, hvis der var planer om det, at så havde det været indeholdt i det fremsatte lovforslag?
Og da det ikke er det, har jeg hermed svaret på, om der er planer om det.
Tom Behnke (FP), 1999-02-12:
Jeg synes, det er synd for statsministeren.
Jeg synes virkelig, det er synd for statsministeren, for statsministeren gik jo i god tro ud i valgkampen og indrykkede store annoncer i landets aviser.
For det, statsministeren gjorde, var jo, at han gik ud og lovede hele befolkningen, at man kunne se frem til at få 7 års efterløn.
Det var det, statsministeren lovede.
Virkeligheden ser vi nu.
Den er, at der højest bliver tale om 5 år.
Så jeg synes, det er synd for statsministeren, at han har sådan en umulig, uregerlig regering, som gør lige præcis, hvad der passer dem.
Man kunne næsten frygte, at det er bag om ryggen på statsministeren.
For det er vel ikke sådan, at statsministeren på den ene side lover vælgerne, at de kan få 7 års efterløn, og så bagefter godkender, at hans ministre laver en lovgivning, hvorefter befolkningen kun får 5 års efterløn.
Det kan man ikke tro.
Eller kan man?
Så altså enten er der tale om, at arbejdsministeren og socialministeren er gået bag om ryggen på statsministeren og har fremsat de her forslag, uden at statsministeren ved det, eller også har statsministeren ganske enkelt lavet et vælgerbedrag ved at bilde befolkningen ind i en valgkamp, at man kunne se frem til 7 års efterløn.
Derefter laver man en lov, hvorefter man kun kan få 5 års efterløn.
Jette Gottlieb (EL), 1999-02-12:
Debatten er gået ud i mange hjørner, så derfor føler jeg også lidt behov for at præcisere, hvad det er, Enhedslisten har stået for i forhold til den her efterlønsordning.
Det er sådan set det første punkt, og det er vigtigt.
Dernæst ønsker vi en efterlønsordning, der er social og solidarisk, og at den er knyttet til dagpengesystemet.
Vi er imod den meget asociale kontingent- og skattebetalingsordning, der er indført, hvor de rigeste betaler den mindste skatteprocent.
Og så er vi imod de følgevirkninger, som det her skaber i arbejdsmarkedslovgivningen for dem, der er over 60.
Selv om jeg er meget glad for, at ministeren siger, at det ikke er for at genere de 60-årige, men for at tilbyde dem noget i forhold til aktivering, så vil jeg dog sige, at det ville jo svare til, at der i lovteksten stod, at man havde ret til aktivering.
Det svarer ikke til, at der står, at man har ret og pligt til aktivering.
Det, der er mit problem, er, at når man siger ret og pligt, så prøver man at ligestille med de øvrige aktiveringsformuleringer, der er i lovgivningen.
Det kunne man så forstå, hvis man havde benyttet lejligheden til også at fjerne 130-ugers-reglen. Derfor vil jeg godt spørge ministeren helt konkret: Er der planer om at fjerne 130-ugers specialreglen for de 60-årige, der gør, at de har kortere dagpengeperioder end alle andre?
Det var det ene spørgsmål.
Det andet spørgsmål er: Hvilke perspektivplaner ligger der så i den aktivering, som man f.eks. vil tilbyde en 62-årig arbejdsløs maskinarbejder?
Hvilken aktiveringstype kan man forestille sig vil være perspektiverende for hans videre liv på arbejdsmarkedet?
Susanne Clemensen (CD), 1999-02-12:
Jeg stillede to spørgsmål til arbejdsministeren i min ordførertale, som jeg ikke synes jeg fik svar på.
Det ene gik ud på, om regeringen vil tage spørgsmålet om de offentligt ansatte meget grundigt op til overvejelse.
Jeg tænker her særligt på dem i forsvaret, der har kontrakter, der siger, de er tvunget til at gå på pension som 60-årige.
Jeg vil gerne spørge arbejdsministeren, om ikke det er korrekt.
Vi kan selvfølgelig ikke vide, hvad det er, drøftelserne vil munde ud i, men vi kan jo have lov til at håbe på, at det bliver noget, der tilgodeser dem, der har små indkomster ved siden af efterlønsordningen.
Det vil jeg gerne have svar på.
Mogens Andreasen (DF), 1999-02-12:
Jamen jeg vil da godt takke ministeren for det svar, jeg har fået.
Resten får jeg måske senere.
For jeg spurgte også, om der var lavet aftaler imellem regeringen og forligspartierne uden for efterlønsaftalen, som fastsætter nogle grænser for, hvor langt efterlønsperioden skal løbe, og også, om der er tale om en begrænsning, før man foretager en evaluering. Så vil jeg da godt sige til arbejdsministeren, at jeg synes ikke, at der er tale om, at filmen er knækket.
Jeg synes mere, at man har lavet en dårlig film, som man ikke har mulighed for at få billetprisen tilbagebetalt på.
Det, vi kritiserer ved denne efterlønsordning, er, at den er forringet, og vi mener, at når vi ser det her på bordet, jamen så ligger forringelsen i, at man bruger pensionerne som modregning i efterlønnen.
Man afkorter pensionsalderen, så man også forringer vilkårene for dem, der går på pension, når de er 65.
Det er det, vi kritiserer ved loven.
Og så kritiserer vi, at der ikke er lavet en personlig konto for dem, der indbetaler bidraget, så de har mulighed for at få pengene tilbage, hvis de ikke benytter efterlønsordningen.
Poul Erik Dyrlund (S), 1999-02-12:
Når man hørte hr. Tom Behnkes ordførertale, kunne man i hvert fald godt forledes til at tro, at hr. Tom Behnke er kommet et døgn for sent til debatten.
Det er der meget, der tyder på, i hvert fald for en stor part af ordførertalen.
Så vil jeg godt sige til hr. Tom Behnke, at i Socialdemokratiet har vi den opfattelse, at efterlønnen skal være en arbejdsmarkedspolitisk foranstaltning, som nøje skal hænge sammen med de andre arbejdsmarkedspolitiske redskaber og meget nøje skal hænge sammen vores a-kasse-system.
Der er faktisk en lang række paralleller, der hænger sammen i det her, og det ønsker vi at fortsætte med.
Vi ønsker ikke, at det her skal være en social sikringsordning - en social sikringsordning, som hr. Tom Behnke foreslår, og som vi i øvrigt har opfattelsen af vil give Fremskridtspartiet store økonomiske problemer set i forhold til den skattepolitik, som Fremskridtspartiet ønsker at føre.
Ole Stavad (S), 1999-02-12:
Det hjælper jo ikke så meget, vil jeg sige til hr. Kristian
Jensen, at man følger med, hvis ikke man forstår det.
Forskellen på det her er, at med den lovgivning, der er vedtaget her i Folketinget, så vil der, når vi når frem til år 2002, kun være ligningsmæssige fradrag på de kommunale, amtskommunale og kirkelige skatter.
Det betyder, at i en gennemsnitskommune vil det være en fradragsværdi, der ligger på 32-33 pct.
Med hensyn til kapitalpensionen er der ud over fradrag i de lokale skatter også fradrag i bundskatten og i mellemskatten.
Det betyder, at for alle, der har en normal arbejdsindkomst, eller for de allerallerfleste, hvis man tjener over noget med 160.000-170.000 kr. i øjeblikket - det gør de fleste, der er på arbejdsmarkedet - så er der en fradragsværdi, der ligger på 45-46 pct., hvorimod man for ligningsmæssige fradrag ikke har adgang til at trække fra i disse skatter.
Så hvis nu hr. Kristian Jensen sætter sig ned og studerer tingene, så er jeg sikker på, at han med den klogskab, jeg normalt møder hos hr. Kristian Jensen, vil nå en konklusion om, at der er sammenhæng, både når vi ser på kapitalpensionsafgiften, og når vi ser på afgiften her på de 30 pct.
Kristian Jensen (V), 1999-02-12:
Jeg kan berolige skatteministeren med, at jeg har fulgt godt med i skatteområdet.
Ole Stavad (S), 1999-02-12:
Jeg kan med glæde konstatere, at det lovforslag, som jeg har fremsat,
har der været, som jeg har lyttet mig til, venlige bemærkninger til.
Og hos dem, der har argumenteret imod det, den samlede pakke her, har der ikke været gjort mange bemærkninger til skattedelen.
Jeg forstod på hr. Ole M. Nielsen, at han var bekymret for rosen, jeg havde fået fra en af Venstres ordførere, hr. Kristian Jensen, som gav udtryk for, at det skulle være noget særegent, at vi beskatter de beløb, der i de særlige situationer bliver udbetalt, med en afgift på 30 pct. Det er såmænd meget enkelt, vil jeg sige til hr. Kristian Jensen.
Hvis han fulgte skatteområdet tættere, ville han vide, at det, jeg er stærkt optaget af, og det, regeringen er stærkt optaget af, er, at der er sammenhæng i vores skatteregler.
Det er der her, ligesom vi gør os umage for at skabe sammenhæng andre steder, i og med at
fradragsværdierne i forhold til ligningsmæssige fradrag i løbet af en kort periode ville være godt 30 pct., ja, så er der så sammenhæng i, at der også i den situation vil blive en afgift på 30 pct. ved udbetaling.
I øvrigt vil jeg godt takke alle partierne bag finanslovaftalen for den velvillighed, der var, da vi sad og skulle håndtere skattedelen på den mest praktiske måde.
Der var partier, jeg tror ikke mindst, det var Venstre, der var meget optaget af, at vi indrettede efterlønspræmien, så det skete i form af en modregning først på kapitalpension, Dyrtidsfonden og derefter andre skatter.
Men da man så, hvilket utroligt bureaukrati det ville medføre, og at den enkelte efterlønsmodtager eller den, der arbejdede, og som havde været berettiget til efterløn og kunne få udbetalt præmien, skulle rundt og kende hele skattesystemet og få det ud på bestemte tidspunkter, ja, så var der enighed, og så blev der enighed mellem alle partierne om, at vi i stedet for vælger den meget enkle, meget klare måde, som i øvrigt også er meget gennemsigtig for den enkelte, der vælger at arbejde, efter at man har optjent retten til at kunne få præmien, fra man er 62 til man er 65 år.
Derfor tror jeg, det er en fælles gevinst, vi henter hjem, ved at vi lavede den meget enkle model på det her område, og at vi så i stedet for en stor kompliceret skattelov til, tør jeg godt sige, ingen verdens nytte, som kun ville skabe bureaukrati og besvær, får den enkle bestemmelse direkte i arbejdsministerens lov.
Og det vil jeg godt takke partierne for at der har været en velvilje over for, selv om vi har en klar aftaletekst på det område; når så vi har set, at det ikke gav den bedste løsning, så har vi kunnet nå til enighed.
Det mener jeg er i den ånd vi håndterer aftaler på fornuftig vis med hinanden her i Tinget.
Så tak for det!
Ole M. Nielsen (KRF), 1999-02-12:
Hr. Poul Erik Dyrlund siger, at det her når vi nok ikke til vejs ende med.
Nej, det tror jeg ikke.
Men det kommer alligevel frem, hvad det er.
Det er jo det her med, at landmænd vil jo snyde, og selvstændige erhvervsdrivende vil snyde.
Og der er oven i købet også nogle, der er forholdsvis begavede til det.
Men det samme gælder også lønmodtagere.
Jeg har altså hørt om lønmodtagere, der tjener sorte penge.
Altså, det er jo ikke det, der er forskellen, det må jo være den principielle diskussion, om efterlønnen erstatter for en arbejdsindkomst, eller den har noget med formueafkast at gøre.
Og jeg vil meget gerne, at vi reducerede yderligere i efterlønnen for formueafkast, det fremgik også af mit indlæg, og det tror jeg i øvrigt ikke de herrer er uenige med mig i; det ved de godt at jeg egentlig vil. Men vi skal bare have principperne i orden, og de er ikke parallelle, hvis man ikke ønsker at modregne for forpagtningsafgiften.
Hr. Laustsens indlæg fattede jeg faktisk ikke, men det må vi holde et møde om en anden gang.
Jeg forstod faktisk ikke, hvad meningen var.
Beklager.
Bjarne Laustsen (S), 1999-02-12:
Der har været nogle enkelte skønhedsfejl, siden efterlønsordningen blev lavet i 1978 med start den 1. januar 1979, og en af dem er hr. Ole M. Nielsen inde på.
Det skulle helt klart have været lavet dengang.
Det har ikke været muligt for os at få det lavet sådan, at forpagtningsafgifter blev modregnet i efterlønnen, men det har vi stadig væk et ønske om at man kan gøre, men i forhold til den delefterløn og den fleksible tilbagetrækning, der er blevet lavet, har vi jo fået taget hånd om de her ting.
Så bekræfter hr. Ole M. Nielsen jo det, som gentagne gange er blevet sagt om landbruget.
At det eneste, der er galt, er, at f.eks. skattelovgivningen - at dansk landbrug er omfattet af det, og så noget omkring økonomisk ansvarlighed. Jeg har tidligere været inde på det i dag, det med at sige: Jamen o.k., når der er fest, så lad pengekassen stå ude på gårdspladsen, så kan man selv tage af den.
Altså, er der slet ikke rimelighed i nogle af de ting, som Kristeligt Folkeparti foreslår?
Poul Erik Dyrlund (S), 1999-02-12:
Jeg er selvfølgelig godt klar over, at vi ikke når til vejs ende i den diskussion her i dag.
Men hvad er det, der foregår, når man bortforpagter sin ejendom?
Jamen man sørger selvfølgelig for, som jeg sagde før, hvis det drejer sig om landbrug, at man, mens man er på efterløn, går og vedligeholder bygninger osv. og sørger for, at værditilvæksten hele tiden er der, mens man er på efterløn, for man skal jo fortsætte med produktionen den dag, man ikke er på efterløn mere, og så skal tingene gerne være fuldstændig up to date.
Det er jo det, vi ser talrige eksempler på.
Eller man bortforpagter den til sønnen eller til svigersønnen for en periode, og så samtidig går man og giver en hjælpende hånd med osv.
Vi ved jo udmærket godt, hvad det er, der foregår i det her.
Og det kan hverken hr. Ole M. Nielsen eller jeg dæmme op for.
Men rimeligheden, den moralske rimelighed i, at man kan hjemtage en stor indkomst blot ved at bortforpagte sin jord og så efterfølgende gå på efterløn og så efterfølgende starte produktionen op igen den dag, man ikke kan få efterløn mere, det er amoralsk, det er umoralsk, vil jeg sige til hr. Ole M. Nielsen.
Ole M. Nielsen (KRF), 1999-02-12:
Ja, det gamle ord »hellere rig og rask end syg og fattig« gælder jo stadig væk.
Det er vi fuldstændig enige i.
Så det er jo helt korrekt, at de, der har formue, har et afkast, som de kan stikke i lommen, for efterlønnen skal kun erstatte for tabt arbejdsindkomst.
Hvad så med den lønmodtager, som har haft et rimelig godt parcelhus og et sommerhus f.eks., som man har fået gælden betalt i, og som så kan sælge den ene af delene
, det er jo typisk sommerhuset, man så sælger, og har en renteindtægt af.
Den ryger også lige ned i foret.
Der er også lønmodtagere, som har en formue i bankindestående eller i obligationer osv., det skal heller ikke modregnes, og den kapital, man dér har, svarer nøjagtig til den kapital, som en selvstændig har, når en selvstændig sælger sin virksomhed.
Jeg kan ikke forstå, jeg kan simpelt hen ikke fatte, at der er en forskel på det.
Men vi må måske holde et kursus om det engang - en konsensuskonference hedder det vist.
Poul Erik Dyrlund (S), 1999-02-12:
Jeg føler mig kaldet til at tage ordet for også at illustrere endnu en gang - det har jeg haft lejlighed til flere gange at sige til hr. Ole M. Nielsen - mit kendskab til spørgsmålet omkring forpagtningsafgifter og efterløn.
Jeg vil også godt sige, at det jo ikke er rigtigt, når hr. Ole M. Nielsen siger, at forpagtningsafgiften skal man jo bruge til at betale renter med, og så er der jo ikke noget at leve af.
Jamen det skal man jo heller ikke.
Meningen er jo, at de skal leve af efterlønnen.
Og for dem, der ikke har nogen forrentning, er det penge lige ned i lommen.
Det er den mest lukrative måde overhovedet at gå på efterløn på, at forpagte sin ejendom ud, sin restaurant, sin lille virksomhed, sin butik eller sin jord ud og så gå på efterløn.
Og det er da selvfølgelig også derfor, at selvstændige erhvervsdrivende i stort tal gør det. Der findes ikke nogen bedre ordning.
Tom Behnke (FP), 1999-02-12:
Nu er jeg nødt til at gøre opmærksom på, at virkeligheden forholder sig anderledes.
Vi har her i juledagene lavet et katalog, hvor vi er gået tilbage gennem årene og har set, hvad Fremskridtspartiet har fået gennemført, og alene inden for de sidste 10 år har Fremskridtspartiet fået gennemført 360 af vores politiske synspunkter.
Så altså, det dér med indflydelse kan måske ligge på et lille sted.
Så vil jeg godt sige, bare lige for at det skal slås helt 100 pct. fast: Fremskridtspartiets politik, Fremskridtspartiets målsætning og det, som Fremskridtspartiet arbejder for hver eneste dag her i Folketinget, er, at vi sikrer de svageste her i samfundet, at vi sikrer, at de, der er nedslidte, reelt har en mulighed for at trække sig tilbage fra arbejdsmarkedet.
Det ønsker vi ikke i Fremskridtspartiet.
Vi ønsker, at de, der kan klare sig selv, også gør det.
Til gengæld vil vi så bruge de penge, der er til rådighed, til at sikre de svageste her i samfundet, og det kan hr. Bjarne Laustsen ikke finde ét eneste eksempel på at vi ikke har gjort.
Bjarne Laustsen (S), 1999-02-12:
Nu er der ikke store muligheder for, at Fremskridtspartiet får indflydelse i dansk politik, og derfor behøver man måske heller ikke at frygte nogen af de forslag, som Fremskridtspartiet kommer med.
Men netop de elementer, som hr. Tom Behnke var inde på med hensyn til, hvad man skulle gøre, om man skulle være nedslidt eller ikke være nedslidt osv., hvis det er de tanker, hr. Tom Behnke har, og det ville være et forslag, der eventuelt på et tidspunkt kommer fra Fremskridtspartiet, så det vil være en massakre på efterlønsordningen; det er der ikke nogen som helst tvivl om.
For det, der er væsentligt i den her ordning, er, at den er forankret i a-kasserne, og at det er en forsikringsordning, som alle har mulighed for at benytte sig af, når de er 60 år, og det gælder fortsat.
Det er nøjagtigt, som vi har lovet, og det har ikke noget med en valgkamp at gøre.
De ting, vi har sagt i valgkampen, står vi fuldstændig fast på, og det er for øvrigt dem, vi indarbejder i de lovforslag her nu, alle de ting, som jo netop så ud til at være helt umulige før, fordi der var så mange partier, der ville afskaffe ordningen, og de har jo nu givet accept af, at ordningen kan bevares.