runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Claus Larsen-Jensen (S), 2003-02-26:
Jeg kan fuldt ud tilslutte mig både ministerens og den foregående talers synspunkter.
Vi kan heller ikke støtte forslaget.
Konventet er kun en arbejdsform til forberedelse, hvor det i virkeligheden er nationale parlamentarikere, europaparlamentarikere og regeringsmedlemmer, der tager magten fra diplomatiet.
Det må være rigtigt, at vi først, når vi kender det endelige resultat, tager en egentlig folkeafstemning.
Charlotte Antonsen (V), 2003-02-26:
Venstre kan heller ikke støtte forslaget.
Vi ønsker ikke at ulejlige befolkningen med en folkeafstemning om et udkast.
Det er klart, når vi har en ny traktat, så må vi jo vurdere, om der er behov for en folkeafstemning, men ikke før.
Da ordføreren for De Konservative ikke kan være til stede, skulle jeg hilse og sige, at de heller ikke kan støtte forslaget.
Per Stig Møller (KF), 2003-02-26:
Jeg skal med det samme sige, at regeringen kan ikke støtte beslutningsforslaget.
Regeringen forventer at afholde folkeafstemning om den nye traktat for fremtidens EU-samarbejde.
En sådan folkeafstemning vil nok skulle finde sted i 2005, hvis der vel at mærke bliver enighed om en ny traktat.
Og det vil vi først vide, når regeringskonferencen er færdig og resultatet foreligger.
Vi kan jo ikke vide det før.
Som drøftet i forbindelse med forespørgselsdebatten har konventet fået til opgave at besvare en række spørgsmål og udarbejde et slutdokument på baggrund af behandling af disse spørgsmål.
Dette vil så danne udgangspunkt for stats- og regeringschefernes og udenrigsministrenes drøftelser på den kommende regeringskonference.
Konventets slutprodukt er med andre ord et oplæg til de videre drøftelser.
Konventet er ikke slutproduktet, men et oplæg til videre drøftelser.
Det giver derfor ikke nogen som helst mening at afholde en vejledende folkeafstemning om et udkast.
Vi stemmer om den endelige traktat og ikke om udkastet.
Og som bekendt ønsker regeringen ikke at afholde afstemning i tide og utide.
I konventet har der været bred enighed om, at slutdokumentet skal have form af et udkast til forfatningstraktat.
Strukturen for en sådan forfatningstraktat blev præsenteret og drøftet i konventet i efteråret, og der arbejdes nu med konkrete artikelforslag til udfyldning af rammen.
Lad mig så afslutningsvis understrege, at regeringen lægger meget vægt på, at der afholdes folkeafstemning om forfatningstraktaten for fremtidens EU.
Det skal blot være, når vi har forfatningstraktaten, og ikke når vi har et udkast.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-02-26:
Jeg vil sige til statsministeren, at det vil jeg også godt anerkende.
Så starter vi diskussionen dér, og så ser vi frem
til, at der kan komme en debat om et større samlet dansk udspil.
Jeg må bare gentage, at hvis et sådan udspil, uanset om det enkelte parti så kan gå ind for det i sin helhed eller kun delvis osv., hvis det skal have en effekt, så må statsministeren jo medgive mig, at så snakker vi om meget kort tid, før et sådan udspil skal løbe af stablen. Det er også rigtigt, jeg har jo også noteret mig, at hr. Henning Christophersen har arbejdet meget på det spørgsmål. Men det, der er uafklaret - hr. Thulesen Dahl har også været inde på det - er, at den formulering, som statsministeren kom med, nemlig at EU kan kun lovgive dér, hvor det udtrykkeligt fremgår af traktaten, er jo ikke hamret på plads endnu.
Og det er en af de ting, som det haster for Danmarks vedkommende at få ind i sådan et udspil.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-02-26:
Blot to korte bemærkninger.
For det første er det jo ikke sådan, at der ikke indtil nu er forgået noget fra dansk side. Bl.a. kan jeg sige, at min personlige repræsentant i konventet, hr. Henning Christophersen, har været meget aktiv med hensyn til at præge et område, som vi fra den danske regerings side har tillagt meget stor prioritet, nemlig at få nogle klare bestemmelser om kompetencefordeling, om arbejdsdeling mellem EU og medlemsstaterne ind i traktaten.
Henning Christophersen har været formand for et udvalg, og i dette meget første udkast, der nu ligger til nogle artikler på det her område, der må vi sige, at der i vidt omfang er bygget på resultatet af Henning Christophersens arbejde.
Det er et eksempel på, at vi i en meget tidlig fase har præget arbejdet.
Det andet, jeg så ville sige til hr. Keld Albrechtsen, er, at jeg synes faktisk, det er en meget naturlig arbejdsgang, vi har, at første sted, vi debatterer det her, det er i Folketingssalen.
Den danner så grundlaget for at færdiggøre arbejdet blandt de politiske partier med et europapolitisk oplæg.
Altså jeg synes egentligt, at det er den rigtige måde at gøre det på, frem for at starte med oplægget, præsentere det som et fait accompli og så gå i Folketinget og få en vedtagelse.
Så den kritik vil jeg nu ikke tage til mig.
Men jeg ser frem til de fortsatte drøftelser med partierne om det her emne.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-02-26:
Jeg vil gerne sige tak til statsministeren for svaret.
Statsministeren taler om »i denne tidlige fase«.
Jeg vil nu godt nok sige, at vi befinder os i en meget sen fase, for konventet er jo allerede inde i realitetsforhandlingerne om de enkelte formuleringer, og der ligger allerede et konkret udspil fra formanden vedrørende de første dele af traktatteksten.
Men o.k., vi har så fået et tilsagn om, at Danmark vil forsøge at spille ud.
Det er ikke sikkert - det kan statsministeren have ret i
- at Enhedslisten vil tilslutte sig alt, hvad der står i det europapolitiske udspil, men jeg håber så bare, at statsministeren vil vedstå sit løfte, som han gav for lidt siden, om, at han vil inddrage partierne, således at vi får mulighed for i hvert fald alle sammen at komme med vores bidrag til det udspil, som Danmark så skal spille ud med.
Men jeg må da indrømme, at jeg synes, det er en anelse langsommeligt, at det ikke foreligger til den her debat.
Den her debat havde været det naturlige tidspunkt at komme med et sådan udspil på.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-02-26:
Blot to korte bemærkninger.
Hr. Keld Albrechtsen spørger, hvor det danske udspil er.
Ja, altså bortset fra, at både udenrigsministeren og jeg i dag har redegjort for, hvad regeringens holdninger er, og Folketinget efter de meldinger, der er givet her i dag, med et ret stort flertal vil vedtage en beslutning om en række principper - og det er jo alt sammen fastlæggelse af visse positioner - kan jeg oplyse hr. Keld Albrechtsen om, at den runde, der er i gang med partierne i øjeblikket, da forhåbentlig kan resultere i, at der på et tidspunkt kan ligge et europapolitisk oplæg, som vil danne grundlag for de videre drøftelser fra dansk side i konventet.
Nu er det sådan, at konventet er et forum, hvor der er
en fri, åben debat mellem bl.a. parlamentarikere, som jo ikke kan forpligte deres regeringer.
Og hele den formelle ramme om konventet er derfor anderledes end om en regeringskonference.
Når vi kommer frem til regeringskonferencen, er man jo inde i et formelt forløb med alle de sædvanlige procedurer, der gælder - også i det danske Folketing - for regeringens ageren i en regeringskonference.
Men vi har bare ønsket allerede i denne tidlige fase at starte en proces med fastlæggelse af visse danske positioner for at øge indflydelsen på, hvad der foregår, så vi ikke, om man så må sige, kommer med et udspil for sent.
Men jeg må altså gentage over for hr. Keld Albrechtsen, at med de meldinger, der er givet, tegner der sig altså et klart billede af, at det næppe er alle partier, der vil være med i et sådant europapolitisk udspil.
Det tror jeg jeg må sige.
Jamen hvad vil man mere?
Det er så selvfølgeligt, at man jo egentlig kan undre sig over, at man skal skrive det.
Sådan er det.
Udgangspunktet er, at det eneste, EU kan gøre, er det, der udtrykkeligt af selvstændige nationalstater er lagt over til EU at gøre.
Jeg har da svært ved at se, at det skulle være særlig problemfyldt at skrive det, som er selvfølgeligt.
Men det er altså det, der er lagt op til, og det synes jeg sådan set så er godt: at skrive det, selv om det er selvfølgeligt, for derved kan man også være med til at fjerne den falske myte, at EU breder sig ud over ting, som EU ikke må brede sig ud over.
Her står klart og tydeligt, hvordan det skal være.
Udgangspunktet er nationalstaterne, og EU tager sig kun af det, som EU udtrykkeligt har fået tildelt af kompetence.
Det synes jeg er velgørende, og derfor må jeg altså igen afvise den kritik, som hr. Thulesen Dahl har fremsat af dette udkast.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2003-02-26:
Nu må jeg hellere komme på talerstolen, inden det udarter til en ren roseklub mellem alle mulige, der synes, at det er helt fantastisk.
Jeg bliver nødt til at komme med en kommentar til statsministeren omkring det her med suverænitet, og hvad man kan skrive af kompetencekataloger og lign. og fastholder selvfølgelig punkt et, at det er i tankegangen absurd, at man i en EU-forfatning vil indskrive, hvad der er national kompetence, hvad der er national suverænitet, fordi det i sagens natur er alt, hvad der ikke direkte er fastsat til at ligge hos EU.
Sådan må det jo være, det kan ikke være anderledes, hvis man tager udgangspunkt i nationalstaten, som en suveræn enhed, og det gør vi i Dansk Folkeparti.
Dernæst vil jeg sige, at når hele dette spørgsmål bekymrer mig lidt, er det jo, fordi da statsministeren holdt sin store tale i Landstingssalen som startskuddet til regeringens mere offensive EU-strategi efter formandskabet, nævnte statsministeren tre områder som eksempler på noget, hvor EU ikke skal blande sig, ikke skal lave harmonisering, og nævner så kultur, beskæftigelse og uddannelse.
Det er de tre nøglepunkter, statsministeren sådan lige kan hive ud af ærmet i en velforberedt tale som udgangspunkt for national suverænitet.
Det er jo ikke lige det, der normalt kendetegner en suveræn nation, at det er omdrejningspunkterne.
Det er jo tværtimod nogle helt andre slagkraftige ting, man normalt fokuserer på, når det handler om suverænitet for en nationalstat.
Villy Søvndal (SF), 2003-02-26:
Så vil jeg bare understrege to synspunkter.
Det ene er diskussionen om modsætningsforholdet til USA, som jeg synes under alle omstændigheder er en vigtig debat, også en helt central debat.
Sådan formulerede udenrigsministeren, at det var mit synspunkt.
Det vil jeg ikke sige.
Jeg diskuterede det også tidligere i dag med statsministeren.
Jeg er ikke ramt af antiamerikanisme.
Men jeg er ramt af en voldsom afsky for den nuværende
amerikanske administration
Dens tankegang, dens politik, dens konsekvente stormagtsarrogance, dens forsøg på at vride sig ud af internationale aftaler i direkte modstrid med EU-projektets hensigt, nemlig at forsøge at lave
internationale aftaler.
Så skal jeg også takke for bemærkningerne om det gode forslag til vedtagelse, som udenrigsministeren var inde på.
Jeg antager, at det betyder, at vi så møder den gestus, at det forslag til vedtagelse bliver vedtaget, når vi skal stemme i morgen.
Det ville være fremragende, for så havde vi afskaffet landbrugsordningerne, så havde vi åbnet for markedsadgangen for udviklingslandene osv.
Så jeg ser meget frem til, at man støtter SF's forslag til vedtagelse.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-02-26:
Debatten startede med, at jasidens ordførere anlagde en meget aggressiv tone over for os andre, men statsministeren var i sin besvarelse helt åbenlyst mere forsonlig.
Og statsministeren gav det tilsagn, at alle partier vil blive inddraget.
Det synes jeg var positivt.
Men jeg synes, der er et helt afgørende spørgsmål, der står ubesvaret hen efter denne debat, og derfor vil jeg godt spørge statsministeren, hvor det danske udspil til konventet er.
Tidligere, når der har været traktatforhandlinger,
har Danmark fremlagt et større samlet udspil, og det går jeg ud fra, at Danmark også vil gøre denne gang.
Men det går jo helt galt, hvis meningen er, at der ikke skal komme et sådant udspil, for så får Danmark jo reelt ingen indflydelse på, hvordan konventets traktatudkast kommer til at se ud.
Så det undrer mig, at man ikke fra regeringens side har fremlagt et samlet udspil under den her debat.
Jann Sjursen (KRF), 2003-02-26:
Vi har ikke skiftet standpunkt, så jeg ved ikke, hvor det er,
Jeg har i indtil flere debatter her i Folketinget sagt det samme, som jeg sagde i dag.
Om der er medlemmer, og det er der, af Kristeligt Folkeparti, der ønsker noget andet, det kan fru Elisabeth Arnold nok finde eksempler på, men det, jeg har sagt i dag om charteret, har jeg sagt i adskillige andre forespørgselsdebatter om EU.
Flemming Hansen (KF), 2003-02-26:
Jeg sidder med de sidste tre spørgsmål, jeg har fået fra hr. Adelskov, og når nu hr. Adelskov er så genial, at han kan løse alle denne verdens problemer, specielt i Vestsjælland, hvorfor er de så ikke blevet løst i den tidligere regerings tid?
Er det, fordi den tidligere regering har nedprioriteret trafikforholdene - vedligeholdelse af motorveje, vedligeholdelse af skinneanlæg og bane - som vi jo alle ved at sandheden er?
Må jeg sige, når hr. Adelskov sammenligner de jyske veje og her, at så nævnte jeg, at sammenhæng i trafiksystemerne også spillede en rolle.
Og i hvert fald de socialdemokratiske folketingsmedlemmer, jeg har mødt, der er valgt i Herning-Holstebro-Struer-området, nævner gang på gang, hvor vigtigt det er for udviklingen i det område, at vi får en motorvej i stedet for en motortrafikvej fra Herning og ned mod Vejle og derned til det europæiske system og over østpå ind til Københavnsområdet.
Hvis den her prioritering er så fantastisk vigtig for hr. Adelskov, undrer det mig virkelig, at hr. Adelskov dog ikke i de 9 år, hvor Socialdemokratiet har haft magten, har gennemført alle disse herlige planer, som man nu kan se alle lyksalighederne i.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2003-02-26:
Nu har det her jo også interesse for os andre, bl.a. os, der
sidder i Folketinget, og den almindelige offentlighed, så jeg synes, det er et meget pauvert svar at komme med, at ministeren følger med, og at der ikke kommer nogen redegørelse, før efter 2003 er gået. Så jeg vil gerne spørge endnu en gang: Vil ministeren give os her i Folketinget en evaluering, en vurdering af, hvordan det er gået i det første halve år, når vi når frem til sommeren 2003?
Flemming Hansen (KF), 2003-02-26:
Jeg skal indledningsvis henvise til det, jeg sagde i forbindelse med min besvarelse af spørgsmål nr. S 2136 om investeringsplanen generelt.
Jeg vil herefter gerne slå fast, at regeringen ikke har udskudt eller nedprioriteret den planlagte udbygning af rute
Denne strækning anlægges som motorvej med forventet åbning 2006.
Så langt, så godt.
Den øvrige del af strækningen fra Tuse til Vig - etape 2 og etape 3 - indgår i investeringsplanen, som hr. Adelskov selvfølgelig har læst, blandt de projekter regeringen vil fremme på sigt.
Regeringen har således ikke opgivet at anlægge en motortrafikvej mellem Tuse og Vig, og der er ikke med regeringens udspil ændret noget i forhold til tidligere, hvor der heller ikke var afsat tid til gennemførelse af etape
2 og 3. Når regeringen ikke har prioriteret etape 2 og 3 højere, hænger det bl.a. sammen med, at vejen, i modsætning til flere af de andre strækninger, som regeringen foreslår udbygget, ikke er en egentlig international forbindelse.
Trængselproblemerne er også langt mindre end længere mod øst på rute 21. På den østlige del af rute 21 har regeringen, som jeg nævnte det før, medtaget udbygning af strækningen Fløng-Roskilde fra fire til seks spor.
En stor del af trafikanterne, der benytter Holbæk-Vig-strækningen, skal videre mod København, formentlig den største del endda.
Jeg har nemlig haft møder med borgmestrene i området i dag klokken 15, kan jeg meddele hr. Adelskov.
Så der er mange, der arbejder på det samme projekt som hr. Adelskov.
Udbygningen af Fløng-Roskilde giver derfor trafikanterne en væsentlig forbedring af fremkommeligheden.
Endelig vil jeg nævne, at etape 2 og 3 af Holbæk-Vig-strækningen ... nu skal jeg stoppe igen, kan jeg se.
Det vender jeg tilbage til, når jeg får et spørgsmål til.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-02-26:
Må jeg først sige til hr. Peter Skaarup, at jeg ikke mener, man kan sige, at direktivforslaget udelukkende er udtryk for det, hr. Peter Skaarup kalder liberalisering - nogle punkter
ja, andre punkter bestemt ikke.
Det, jeg bare vil fastslå over for hr. Peter Skaarup, er, at regeringen ingen planer har om at ændre de regler i udlændingeloven, som er vedtaget under denne regering.
Så skulle det da i hvert fald være på plads.
Man kan altså i dag ikke sige noget om, hvordan det endelige direktiv kommer til at se ud.
Jeg tror, der går nogen tid endnu, inden en beslutning kan træffes.
Der er faktisk meget forskellige opfattelser mellem landene.
Fru Anne-Marie Meldgaard spørger, om den danske regering gør noget for at påvirke processen.
Ja, selvfølgelig prøver en dansk regering altid at få maksimal indflydelse, men på dette område er vi jo altså, om jeg så må sige, hæmmet af, at vi har et forbehold, som gør, at de andre 14 bare kan træffe deres beslutning og vi har ingen indflydelse på det. Det er nu engang konsekvensen.
Så det er jo altså begrænset, hvad vi kan gøre; det må man sige.
Nu kan jeg ikke sådan helt lodde dybden i fru Elisabeth Arnolds spørgsmål, men det ligger jo i alle tilfælde sådan, at hvis fri bevægelighed over landegrænserne følger de regler, der gælder i EU-samarbejdet, så kan vi jo ikke forhindre det.
Men så vil jeg også sige, at så er fri bevægelighed jo altså også en fordel.
Anne-Marie Meldgaard (S), 2003-02-26:
Nu er det jo sådan, at Danmark er meget fodslæbende på det her område, i og med at vi har forbeholdene.
Jeg vil godt spørge statsministeren, om Danmark agter at tilkendegive, hvad vores holdning er rundtomkring i korridorerne dernede, sådan at man kender Danmarks stilling til det her spørgsmål.
Jeg vil også godt vide, om Danmark agter at kontakte andre lande, hvor lovgivningen måske ligger meget tæt op af
Danmarks lovgivning,
for at påvirke eller på en eller anden måde sikre sig, at der bliver taget det forbehold, sådan at det er dansk lovgivning, der måske kommer til at gælde efterfølgende.
Elisabeth Arnold (RV), 2003-02-26:
Jeg vil gerne takke statsministeren for det første svar - jeg synes, det var klargørende - men jeg vil så også gerne gå videre og forestille os den situation, at vi stadig væk har det danske forbehold også i en fremtid, og så blot spørge statsministeren, om ikke jeg har ret i, at uanset om Danmark har forbeholdet eller ej, så kan vi fra dansk side ikke forhindre, at franskmænd, spaniere, grækere, italienere kommer til Danmark, tager arbejde og vel at mærke har fuld ret til at få deres ægtefælle med sig i den forbindelse.
Vil statsministeren bekræfte, at Danmark ikke har nogen som helst mulighed for at forhindre, at den udvikling sker?
Peter Skaarup (DF), 2003-02-26:
Jeg kunne godt tænke mig et klart svar fra statsministeren
på: Hvad nu, hvis direktivet bliver, som det ser ud nu?
Reglerne bliver debatteret frem og tilbage, men hvad nu, hvis det ender på, at man skal acceptere, at borgere her i landet kan få familiesammenføring efter 2 år, og at man kun behøver at være 21 år for at få familiesammenføring?
Hvis det bliver sådan, hvordan vil den danske regering så forholde sig?
Jeg håber meget, man vil forholde sig på den måde, at man netop vil bruge vores forbehold, aktivere vores forbehold og sige nej til den meget ekstreme liberalisering, det vil være i forhold til vores egne regler.
Og så forstår jeg ikke, og det kunne jeg også godt tænke mig at få statsministerens svar på, hvordan regeringen i sit oplæg til, hvad det er, konventet skal arbejde med, hvad den fremtidige europæiske politik skal gå ud på, kan foreslå, at udlændingepolitikken skal være et af de områder, hvor man skal samarbejde tættere, altså hvor det skal være sværere for nogle lande at blokere, når man samtidig kan se, at EU er på vej med meget, meget mere liberale regler, som vil undergrave den udlændingepolitik, vi har i Danmark.
Der er altså et eller andet, der slet ikke hænger sammen dér, og jeg mener, der er brug for en klargørelse her i Folketinget.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-02-26:
For det første må jeg lige slå fast, at det, hr. Peter Skaarup her omtaler, er et forslag, som ikke er færdigbehandlet, og hvis endelige udseende vi derfor ikke kender noget til.
Den dag, direktivet måtte være færdigbehandlet og vi kender dets endelige udseende, ja, så er situationen, som reglerne er i dag, den, at vi så fra dansk side må tage stilling til, om vi vil lave regler i Danmark, der ligner dem, eller vi ikke vil.
Det er den adgang, vi har.
Og det er alt for tidligt at sige noget om endnu, for der skal vi jo altså kende det færdige direktiv, vide, hvordan det ser ud, før vi kan tage stilling til, om disse regler skal gøres til dansk lov, eller om vi ikke vil.
Så det spørgsmål kan ikke besvares, før vi ser det endelige resultat af forhandlingerne om direktivet.
Peter Skaarup (DF), 2003-02-26:
Jeg må sige, at det er meget svært at forstå.
Det må jeg sige.
I dag har vi den situation, at der er nogle EU-regler, der ligger på bordet til debat senere på ugen i Ministerrådet, og som går ud på, at familiesammenføringsreglerne for Danmarks vedkommende skal ændres fra, at man har en 10-års-regel, fra man kommer ind i landet, til man kan få en familiesammenføring, til at der fremover kun skal gå 2 år, til man kan få en familiesammenføring.
Det er da i hvert fald en liberalisering, så det gør noget.
I øvrigt går det også ud på, at den regel vi har vedtaget i Folketinget om, at man skal være 24 år, før man kan få en familiesammenføring, skal ændres til, at man kun skal være 21 år, hvilket jo netop vil bryde med det princip, vi har valgt i udlændingepolitikken: at man skal undgå de her tvangsægteskaber, hvor helt unge kvinder fra specielt nogle af de muslimske lande kommer til Danmark og bliver udnyttet ved, at man på den måde sikrer sig en familiesammenføring, som vi egentlig gerne vil undgå.
Vi vil gerne sikre, at de, der bor i Danmark, først og fremmest finder deres ægtefæller her i landet.
Så det går jo stik imod den danske udlændingepolitik.
Der er det så, jeg vil spørge statsministeren: Hvad vil regeringen gøre i forhold til det?
Vil man bare sluge reglerne, som de ser ud nu, eller vil man tage et forbehold, altså bruge den gode mekanisme, vi har?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-02-26:
Fru Elisabeth Arnold kaldte mit svar overfladisk.
Jeg svarede på, hvad jeg blev spurgt om, præcist og kort, og mere er der i og for sig ikke at sige om dét, men man kan godt føje mere til, og det vil jeg gøre om et øjeblik, men først vil jeg sige til hr. Søren Karup, at som jeg har beskrevet situationen, er der ikke nogen, der kan tvinge os til noget. Vi kan selv vælge at gøre nogle bestemte ting; vi kan også vælge at gøre det samme som EU, men det er op til os selv.
Hr. Peter Skaarup siger: Jamen er det så ikke en stor fordel, at vi har forbeholdet?
Og fru Elisabeth Arnold peger på: Er det ikke en stor ulempe, at vi har forbeholdet?
Og i den sag må jeg sige, at jeg er enig med fru Elisabeth Arnold og derfor uenig med hr. Peter Skaarup i, at det skulle være en fordel af have forbeholdet, for sagen er jo den, at regler på dette område besluttes ved enstemmighed, og hvis Danmark derfor ikke havde sit forbehold, så sad Danmark med ved det bord, hvor disse beslutninger blev truffet, og vi kunne derfor påvirke, hvordan det fælles direktiv skulle se ud.
Nu er det de andre, der beslutter, hvordan det skal se ud, og derefter kan vi så tage stilling til, om vi vil følge det eller ikke følge det.
Der har fru Elisabeth Arnold jo altså ret i, at hele det her område er så stort og komplekst, at man ikke bare kan se Danmark isoleret.
Det vil i hvert fald føre os ind i nogle meget alvorlige overvejelser om mange ting.
Jeg skal ikke lægge skjul på, at jeg er tilhænger af, at man i EU har et fælles regelsæt.
Og hvis vi selv har været med til at beslutte det, jamen så stemmer vi jo også kun for det, hvis vi synes, det passer ind i en dansk sammenhæng ud fra en samlet betragtning.
Så min konklusion er altså, at hvis vi ikke havde forbeholdet, så var vi bedre stillet, for så var vi med til at bestemme, hvordan det her skal se ud.
Og det er så også et svar til fru Meldgaard.