Susanne Clemensen (CD), 1999-02-10:
Lige siden CD's stiftelse har vi været tilhængere af det tættest mulige samarbejde mellem Europas demokratiske lande, bl.a. af sikkerhedsmæssige, kulturelle, økonomiske og menneskelige grunde.
Derfor er det også imod vore ideer om Europa, at Danmark på en række områder går enegang, og her tænker jeg naturligvis på forbeholdene.
CD ønsker at ophæve de danske forbehold, der blev opfundet efter danskernes nej til Maastrichttraktaten ved folkeafstemningen i juni 1992 så hurtigt som muligt, men naturligvis med respekt for danskernes holdninger og naturligvis kun gennem en eller flere nye folkeafstemninger.
Forbeholdet vedrørende det retlige samarbejde er nu ajourført og i mere detaljeret form gentaget i Amsterdamtraktaten.
Asyl-, visum- og indvandrerpolitikken og grænsekontrollen er flyttet fra det mellemstatslige samarbejde til det overstatslige samarbejde, mens den resterende del af samarbejdet om retlige og politimæssige forhold stadig er mellemstatslige anliggender.
Danmark meddelte i forbindelse med det nationale kompromis, at man ikke ønskede at medvirkede til overstatsligt samarbejde, men at man på den anden side heller ikke agtede at hindre et snævrere samarbejde mellem de ørige medlemslande.
Dertil er kun at sige, at man skal yde for at kunne nyde.
Danmark sidder efter Amsterdamtraktatens ikrafttrædelse med ved forhandligsbordet og kan give sin mening til kende, men stemmer ikke sammen med de øvrige medlemslande og skal heller ikke finansiere EU's udgifter på asyl- og indvandrerområdet, eftersom det er overstatslige anliggender, ligesom EF-Domstolens afgørelser på disse områder heller ikke gælder for Danmark.
I dag er det kun på visumområdet, at Danmark er med i det overstatslige samarbejde, og CD mener ikke, det kan være rigtigt, at Danmark skal nøjes med det.
Hvorfor skal Danmarks interesser være væsentligt forskellige fra de andre medlemslandes?
Naturligvis skal Danmark være med på banen og yde sit bidrag, ikke kun nyde.
En grænseoverskridende, organiseret kriminalitet er en trussel mod alle medlemslande, hvorfor det er nødvendigt at gøre en fælles indsats, og selv med forbeholdet vedrørende det retlige samarbejde er der et stigende behov for et vidtgående samarbejde på dette område.
Der er med Amsterdamtraktaten skabt en ramme om det retlige samarbejde, som Danmark ikke fuldt ud er med i, og det er en temmelig usædvanlig situation, som sættes i relief af, at vi burde kunne yde et væsentligt bidrag til den europæiske debat om, hvordan man forener retlig disciplin med velfærdsstaten. Danmark har tiltrådt Schengenkonventionen, der udover at skabe grundlag for en forsvarlig gennemførelse af den frie personlige bevægelighed også indeholder mulighed for et retligt samarbejde inden for straffesager om udlevering, overførsel, retsforfølgning og ulovlig handel med narkotika
Men det mest markante samarbejde på det politimæssige område er sket med Europolkonventionen, der hovedsagelig har til opgave at gøre den politimæssige efterforskning i de enkelte medlemslande lettere.
Dette er helt i tråd med CD's ønske om, at politimyndighederne i de enkelte medlemslande får mulighed for at samarbejde om efterforskningen af strafbare forhold.
Jeg vil slutte med at sige, at justitsministeren i sin tale efter CD's opfattelse fremhævede en række områder, hvor det er naturligt, at landene i EU samarbejder effektivt, og at Danmarks forbehold ikke er helt uden problemer.
Danmark har meget at byde på i det europæiske retlige samarbejde, og derfor ærgrer det os, at vi stadig har et forbehold på dette område.