runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Charlotte Dyremose (KF), 2003-09-04:
Hr. Jens Peter Vernersen taler, som om det her antiudskridningssystem slet ikke er opfundet, og at vi nu i Folketinget giver tilladelse til, at vi kan begynde at udvikle det.
Antiudskridningssystemet eksisterer allerede.
Det er allerede indbygget i en del biler, og det er sådan, at i verden omkring os har de efterhånden nået at kunne lave statistikker på, hvor godt det virker.
Men systemet bliver ikke solgt i Danmark, fordi det bliver utrolig dyrt på grund af det danske afgiftssystem.
Nu laver vi denne afgiftsfritagelse, og så kan systemet begynde at blive solgt i Danmark.
Det er sådan set det, det handler om, og jo hurtigere det her kommer igennem, jo hurtigere kan vi begynde at få systemet solgt i Danmark til glæde for bilsikkerheden på de danske veje.
Så må jeg lige minde hr. Jens Peter Vernersen om, at Socialdemokratiet jo altså selv har været med til at give dispensationen, og tak for det, og at vi jo så i øvrigt har holdt en række udvalgsmøder - og tak for samarbejdet der - for at vi netop skulle gøre, hvad vi kunne for at behandle det her lovforslag så grundigt som muligt på den korte tid, der har været til rådighed.
Hr. Jens Peter Vernersen nævner selv - meget rigtigt synes
jeg - at det her handler om sikkerheden i danske biler, altså at fremme noget sikkerhedsudstyr i bilparken, og han nævner, at Socialdemokratiet, og det skal jeg sige tak for, stemmer for lovforslaget.
Kl. 9.40
Men forstår hr. Jens Peter Vernersen så ikke netop også vores baggrund?
Karsten Nonbo (V), 2003-09-04:
Jeg vil godt spørge hr. Jens Peter Vernersen: Har man fra Socialdemokratiets side ikke været med til at give den her dispensation?
Så vil jeg godt takke skatteministeren.
Det kan da godt være, at man, når man arbejder, ikke er så køn i arbejdstøjet, men derfor kan man jo godt få et godt resultat, når det er færdigt.
Vi synes, at lige netop denne her sag viser, at det her er et aktivt Folketing, der kan komme med tingene ret hurtigt.
Jeg havde end ikke turdet håbe på, at det her kunne have været klaret i denne her samling, men at det var noget, man skulle se på i næste samling.
Nu bliver det klaret i denne her samling.
Det vil jeg ønske udvalget tillykke med.
Jeg synes, det er flot gjort.
Jens Peter Vernersen (S), 2003-09-04:
Socialdemokratiet sagde ved førstebehandlingen, at vi ikke ville gå imod den sikkerhed, det var muligt at få i bilerne med det system, der nu er tilgængeligt.
Det har vi ikke ændret opfattelse af.
Men det betyder jo ikke - og det var også det, min kritik gik på - at vi ikke skal tilkendegive, at vi synes, denne her lovbehandling har været utilfredsstillende.
Det tilkendegiver jeg som formand for Folketingets Skatteudvalg.
Jeg synes ikke, det er tilfredsstillende, at man har fire mødedage til sådan et forslag.
Det er jeg også sikker på at Folketingets formand heller ikke synes.
Må jeg så minde om - og det viser måske også noget om, hvor usikker sagen er - at i allersidste omgang kom der en revisionsbestemmelse ind, hvor lovforslaget kan revideres allerede ved udgangen af 2003; altså efter et halvt år kan lovforslaget revideres.
Det er bare et eksempel på, at ministeren måske også har været en anelse usikker på det forløb, vi har set her.
Morten Homann (SF), 2003-09-04:
Jeg synes, det var en masse gode og relevante indvendinger, hr. Jens Peter Vernersen kom med omkring forslaget.
Jeg synes også, at lovbehandlingen er gået meget hurtigt, og at der har været ting, man har kunnet kritisere.
Derfor undrer det mig, at hr. Jens Peter Vernersen alligevel kommer til den konklusion, at det her kan Socialdemokratiet sagtens støtte.
Det virker lidt, som om man springer op som en løve og falder ned som et lam.
Man vælger alligevel at trykke på den grønne knap, når det kommer til stykket.
Så det synes jeg virker lidt besynderligt: en masse relevante kritikpunkter, men ingen konsekvenser, når det kommer til stykket.
Line Barfod (EL), 2003-09-04:
Nu er det jo en meget alvorlig anklage at påstå om et andet folketingsmedlem, at han står og lyver på talerstolen, så derfor må jeg sige, at hr. Per Dalgaard har en meget selektiv hukommelse, hvis han ikke kan huske alle de mange gange, hvor såvel Enhedslisten og SF som Det Radikale Venstre har talt om ofrene.
Vi har fremsat adskillige beslutningsforslag for at forbedre ofrenes vilkår.
Vi har i masser af debatter diskuteret ofrene og netop haft det udgangspunkt: Hvad gør vi for at forebygge, at folk bliver ofre?
Det er sådan set det, der interesserer os allermest: Hvordan forhindrer vi, at nogen bliver ofre for kriminalitet?
Jeg er godt klar over, at det ikke er det, Dansk Folkeparti går op i, men det er altså det, der er vores udgangspunkt: Hvordan forhindrer vi, at folk bliver ofre for kriminalitet?
Men det kan jo være, at hr. Per Dalgaard ikke har lyttet i alle de mange debatter, der har været.
Så skal jeg bare gøre opmærksom på, at Dansk Folkeparti jo altså som noget af det første, efter at man var kommet med ved magten, var med til at skære ned på Erstatningsnævnet, der tager sig af voldsofrene.
Så jeg synes, det er lidt hårdt at høre Dansk Folkeparti påstå, at det skulle være os andre, der er med til at gøre det værre for ofrene.
Per Dalgaard (DF), 2003-09-04:
Der skal ikke herske nogen tvivl om, at Dansk Folkeparti sætter retssikkerheden i Danmark i højsædet for alle parter, det gælder ikke kun for de kriminelle, det gælder også for ofrene. Jeg kan ikke lade være med at fremkomme med en lille erfaring, jeg har gjort i de godt halvandet år, jeg har siddet i Folketinget og været medlem af Retsudvalget.
Der har hele tiden fra SF's, Det Radikale Venstres og Enhedslistens side været en voldsomt stor opmærksomhed omkring de kriminelle og de kriminelles retsstilling.
Den skal selvfølgelig være i højsædet, og den skal selvfølgelig være gældende, ingen tvivl om det.
Men jeg har faktisk aldrig hørt omtale af ofrenes problemstillinger i den sag, og det undrer mig egentlig en del.
Vi oplever nu i de her år et øget antal bandekrige, både såkaldt organiseret og måske mindre organiseret kriminalitet, og vi oplever, at den form for kriminalitet, som disse grupperinger, inklusive rockerne, selvfølgelig, udøver, bliver af en mere barsk karakter, end vi tidligere har set.
Derfor finder Dansk Folkeparti det nødvendigt, at politiet, autoriteterne får nogle nye værktøjer til at bekæmpe denne form for grovere kriminalitet.
Dansk Folkeparti finder, at det lovforslag, vi her står over for, opfylder kravene til retssikkerheden både for den kriminelle og for ofrene, og vi finder, at de mørke skyer, der fremmanes fra oppositionens side med hensyn til, om retssikkerheden bliver draget i tvivl, ikke holder stik.
Vi lever trods alt ikke i en bananrepublik.
Det har vi slet ingen problemer med. Så vi kan selvfølgelig støtte det lovforslag, når vi nu her om en times tid skal stemme om det.
Line Barfod (EL), 2003-09-04:
Også Enhedslisten støtter ændringsforslagene.
Men jeg håber da, at Socialdemokraternes ordfører vil komme op og forklare, hvad Socialdemokraternes holdning er, og jeg håber da meget, at Socialdemokraterne efter at have haft lidt tid til overvejelse vil være med til at indskrænke området en lille smule.
Det er jo ikke nogen stor indskrænkning, der sker med de her forslag, men vi får det dog indskrænket en lille smule i forhold til, hvad det er.
Socialdemokraterne har jo hele tiden kørt det frem, at det kun skulle være rockere, det handlede om, men intetsteds i lovforslaget er der lavet nogen begrænsning.
Her er der så et forsøg på at lave i hvert fald en lille begrænsning til, at det skal handle om organiseret kriminalitet, så den, der går ud og begår kriminalitet alene, i hvert fald ikke vil kunne blive omfattet af disse meget alvorlige angreb på retssikkerheden.
Vi håber da, at Socialdemokraterne vil være med til at leve op til det, som man selv siger, nemlig at det kun er rockerkriminaliteten, den organiserede kriminalitet, som denne lov skal rette sig imod.
Ellers må der i hvert fald være nogle gode argumenter fra Socialdemokraterne for, hvorfor man mener, at det skal omfatte alle typer grov kriminalitet.
Tilsvarende i forhold til, hvad det er for nogle mennesker, der kan bruges som civile agenter, har både SF's og De Radikales ordførere været inde på, hvad det er for problemer, vi åbner for med civile agenter.
Det ændringsforslag, der ligger her, er jo et, der i sin tid er udarbejdet af Strafferetsplejeudvalget, da det tilbage i 1984 afgav betænkning om civile agenter.
Dengang var Folketinget så betænkeligt ved at bruge civile agenter, at man ikke engang ville tillade det med de begrænsninger, der ligger her. Men nu vil man altså bare åbne for civile agenter og vil ikke indsætte den begrænsning, der er en mulighed for; vil ikke begrænse, at hvem som helst skal kunne bruges som civil agent; at man ikke skal kunne bruges, hvis ikke man må kunne forventes at udføre det på betryggende måde; at man f.eks. ikke vil kunne få nogle ind som civile agenter, som har egne interesser i at få knaldet en anden.
Jeg håber, at der vil komme nogle argumenter for, hvorfor man ikke vil være med til en sådan indskrænkning.
Det må være muligt for bare én af ordførerne for de partier, der har tænkt sig at stemme imod disse ændringsforslag, at komme med en begrundelse for, hvorfor man mener, at det skal være muligt at bruge folk som civile agenter, der selv har en interesse i at få en anden dømt.
Hvorfor skal de kunne bruges som civile agenter?
Hvorfor vil man ikke være med til at lave denne indskrænkning?
Det må der da være nogle, der kan komme op og give et svar på.
Der må være nogle ordførere for de partier, der har tænkt sig at stemme imod ændringsforslagene, der vil komme og give en begrundelse for, hvorfor de stemmer imod; hvorfor de ikke vil være med til at lave disse indskrænkninger.
Anne Baastrup (SF), 2003-09-04:
Underoverskriften til dette lovforslag fører Folketinget ud i en vildfarelse.
Det her lovforslag har ikke noget at gøre med bekæmpelse af rockerkriminalitet og anden organiseret kriminalitet.
Det, man gør ved at indføre civile agenter og hemmelig retspleje med henblik på at jagte rockere og organiseret kriminalitet, er forkert.
Der indføres civile agenter og hemmelig retspleje for alle typer forbrydelser, hvor strafferammen er mere end 6 år.
Det drejer sig om voldtægt, mandatsvig, røveri; mange typer forbrydelser, som vel er alvorlige, men hvor man under falsk varebetegnelse bilder Folketinget ind, at dette forslag udelukkende drejer sig om bekæmpelse af rockerkriminalitet.
SF har forsøgt at påpege det ved flere lejligheder i de adskillige samråd og spørgsmål, vi har haft her i salen, og vi har derfor stillet et ændringsforslag for at få præciseret, at den her meget centrale ændring af retsplejeloven, som Folketinget om et stykke tid vil stemme igennem, ikke vedrører rockerkriminalitet.
Derfor vores ændringsforslag nr. 1, og jeg vil anbefale de folketingsmedlemmer, der har haft den her vildfarelse, lige at kigge en ekstra gang på det.
Det er et ændringsforslag, vi langsomt har opbygget.
Det er et ændringsforslag, som bygger på EU-principperne om organiseret kriminalitet.
Det er et ændringsforslag, som er præcist i sin afgrænsning, og vi har efter min bedste overbevisning ikke fået nogen forklaring fra ministerens side på, hvorfor man ikke kan støtte dette ændringsforslag.
Det næste ændringsforslag er diskussionen om, hvem der må være civil agent. Sagen er den, at diskussionen i midten af 1980'erne gik på, hvordan man kunne sikre, at det ikke var mennesker, der var involveret i kriminalitet, der blev brugt at politiet.
Det, lovforslaget nu indeholder, er, at det er dybt kriminelle mennesker, som kan have en lang række forskellige begrundelser for at deltage som civile agenter, begrundelser, som ikke kommer frem under en retssag, begrundelser, som kan handle om intern konkurrence mellem forskellige bander.
Disse mennesker skal nu kunne blive ansat af politiet som civile agenter.
Det er bekymrende, at man ikke laver en afgrænsning i et lovforslag, der har så vidtrækkende karakter.
, at dybt kriminelle mennesker skal involveres i efterforskningen af andre kriminelle miljøer.
Det er bekymrende, når man også ser, at Politiforbundet jo selv er bekymret for den forråelse, der vil ske af efterforskningsmiljøet.
Jeg anbefaler kort sagt kraftigt, at Folketingets flertal, som i øvrigt vil banke det her lovforslag igennem, er opmærksom på disse to ændringsforslag.
Line Barfod (EL), 2003-09-04:
Jeg er helt enig med justitsministeren i, at vi nok ikke får overbevist hinanden under denne debat.
Men det, som jeg synes er væsentligt, som vi så må diskutere videre, er: Hvordan sikrer vi, når der skal træffes den type meget, meget vidtgående beslutninger - denne her er jo så vidtgående, at man, hvis det havde drejet sig om økonomi, havde lagt den ud til folkeafstemning - at vi der klart bliver gjort opmærksom på, at her er noget, Folketinget skal tage stilling til? Ligesom vi klart har skullet tage stilling til, om vi ville udlevere folk for at have begået noget i Danmark, der ikke var strafbart i Danmark, altså bruge de undtagelsesmuligheder, der var.
Hvorfor er Folketinget så ikke også blevet gjort klart opmærksom på, at der skulle afgives en erklæring i forbindelse med behandlingen sidste år?
For det er ikke nok at henvise til, at det kan man læse inde i de der kringlede paragraffer.
Jeg vil sige, at når der ikke er en eneste i Retsudvalget, der har opdaget, at arrestordren havde tilbagevirkende kraft, synes jeg godt, jeg kan tillade mig at sige, at det ikke kun er mig, der så har sovet i timen.
Når der ikke er en eneste af de eksperter, der har beskæftiget sig med det, som har været opmærksom på det, så er det nok ikke kun mig, der har sovet i timen.
Så jeg håber, vi fremover kan få en aftale med Justitsministeriet om, at vi bliver gjort opmærksom på noget så væsentligt.
Lene Espersen (KF), 2003-09-04:
Jeg tror ikke, at debatten her under tredjebehandlingen vil flytte afgørende rundt på de politiske skel, der findes.
Jeg må sige, at jeg er meget enig med fru Elisabeth Arnold, som jeg synes har argumenteret meget klart og tydeligt for, hvorfor den europæiske arrestordre er nødvendig, og hvorfor denne politiske beslutning er en rigtig beslutning.
Jeg tror, alle kan være enige om, at det er et meget vidtgående skridt, vi tager.
Ikke desto mindre ser jeg det
sådan set som et naturligt skridt i forbindelse med, at vi har fået et tættere samarbejde mellem de europæiske lande og derfor også har fået større og større tillid til hinandens systemer.
Jeg tror ikke, der er nogen, som ikke har det synspunkt, og jeg ville være ked af det, hvis konklusionen af debatten blev, at man ikke har tillid til retssystemerne i de øvrige europæiske lande og ikke mindst ansøgerlandene, som jo snart bliver fuldgyldige medlemmer af EU, så vi også kan udlevere vore egne og andre statsborgere til dem.
Et eller andet sted kan det altså godt undre, at f.eks. et parti som Dansk Folkeparti, der normalt er et rigtigt lov og orden-parti, forfægter og forsvarer det synspunkt, at hvis to danskere begår et væbnet røveri i Spanien, og den ene bliver snuppet i Spanien, mens den anden smutter hjem til Danmark, skal de have en forskellig behandling, og at det, at man er dansk statsborger, skulle give et helle og en beskyttelse, som man på ingen som helst måde fortjener.
Men jeg medgiver gerne, at det er et vidtgående skridt, og at der har været mange problemer i sagen.
Det er også derfor, vi ved udarbejdelsen af lovforslaget har valgt at anvende så godt som alle de muligheder for afslag for at få nogle håndtag, som kan bruges i forbindelse med arrestordren. Der har været et par spørgsmål, som nærmest har handlet om det processuelle og det tekniske.
Jeg er glad for, at ikke mindst Retsudvalgets formand, fru Anne Baastrup, har tilkendegivet, at også de, der ikke vil stemme for forslaget, synes, at behandlingen har været grundig.
Vi har haft forslaget i Folketinget a to gange, og det er fuldstændig korrekt, at behandlingen af den EU-politiske del gik hurtigt.
Den efterfølgende behandling har så været lang, men jeg ser det sådan set kun som en god ting, at vi har brugt tid på at behandle det her.
Så det er altså fremgået meget klart af beslutningsforslaget. Men jeg tror, det korte af det lange er, at vi nok ikke nærmer os hinanden mere i dag ved at tage en lang debat, for
jeg tror, at det helt grundlæggende nok drejer sig om, hvorvidt man synes, det her er den rigtige vej at gå eller ej.
Jeg synes, det har været den rigtige vej at gå, og jeg synes som sagt, at fru Elisabeth Arnold har argumenteret meget fint politisk for, hvorfor det her skridt også er et skridt i den rigtige retning.
Men jeg vil gerne tilkendegive, at jeg synes, det har været godt under udvalgsbehandlingen, at vi har haft tid til også at diskutere nogle af de mere problematiske ting, også få præciseret, hvilke muligheder vi har for at afslå eller udsætte en udlevering.
Det burde i hvert fald være med til at være en vis form for beroligelse for dem, der nærer bekymring.
Jesper Langballe (DF), 2003-09-04:
Det elendige argument hørte vi jo også ved førstebehandlingen
af sagen.
Men fru Elisabeth Arnold ved jo udmærket, at der er en fælles retstradition i de nordiske lande, og at der er et sprogfællesskab, som gør, at det er ret og rimeligt, at vi til en vis grad har en fælles retsorden.
Elisabeth Arnold (RV), 2003-09-04:
Jeg vil blot sige til hr. Jesper Langballe, at i årtier har Danmark udleveret danske statsborgere til retsforfølgelse i de andre nordiske lande.
Jesper Langballe (DF), 2003-09-04:
Jeg vil gerne spørge fru Elisabeth Arnold, om hun ikke er enig med mig i, at dette er begyndelsen til en fælles europæisk retsorden.
Så vil jeg også spørge: Hvorfor har de partier, som stemmer for den europæiske arrestordre, overhovedet ikke været interesseret i at diskutere det overordnede perspektiv?
Jeg er fuldstændig enig i det udsagn, der er fremkommet heroppefra: at det er langt vigtigere og langt værre end en fælles mønt. En fælles europæisk retsorden betyder jo simpelt hen, at alle de retstraditioner, der kun kan udfolde sig på et sprog, som den tiltalte forstår, nedbrydes.
Dansk Folkeparti agter at tage det danske statsborgerskab alvorligt.
Hvor man før beskyttede danske statsborgere, der var tiltalt i udlandet, udleverer man dem nu, og det vil vi ikke være med til.
Anne Baastrup (SF), 2003-09-04:
Det er en besynderlig oplevelse at høre på Dansk Folkepartis retspolitiske ordfører
, når hr. Per Dalgaard på den her måde fuldstændig afviser spørgsmålet om retssikkerhed.
Hr. Per Dalgaard slår sig op på, at vi aldrig fra SF's side taler om ofrene, og jeg vil sige, at sidst vi kom med et beslutningsforslag omkring voldsofre, oplevede jeg ikke - i forlængelse af, hvad fru Line Barfod sagde - at hr. Per Dalgaard var positiv.
Og fru Line Barfod har fuldstændig ret: Voldsoffererstatningsnævnet var flintrende ligeglad.
Så det er meget et spørgsmål om at tale ud ad vinduet.
Men jeg vil godt have, at hr. Per Dalgaard fortæller her fra talerstolen: Hvad er Dansk Folkepartis opfattelse af retssikkerhed?
Line Barfod (EL), 2003-09-04:
Det er jo lidt svært at forholde sig til, når hr. Per Dalgaard siger, at han synes, det er mærkeligt, at Folketingets Retsudvalg bekymrer sig om de kriminelles retsstilling.
Det er sådan set det, det indeholder.
Det er det, vi diskuterer, nemlig hvordan retssikkerheden skal være for folk, der er mistænkt for at have begået noget kriminelt.
Derfor synes jeg, det er lidt svært med en anklage fra hr. Per Dalgaard.
Det sker en gang imellem, og derfor er det, man har indrettet et retssamfund for at kunne sikre, at uskyldige ikke bliver dømt.
Og det, der er Retsudvalgets opgave i Folketinget, er at diskutere: Hvordan bevarer vi en retssikkerhed, der gør, at vi har størst mulig sikkerhed for, at uskyldige ikke bliver dømt?
Det er det, diskussionen står om i dag.
Der er Dansk Folkeparti og vi andre så uenige, men jeg har svært ved at forstå, hvis hr. Per Dalgaard mener, at vi slet ikke skulle diskutere retssikkerhed.
Anne Baastrup (SF), 2003-09-04:
I går havde jeg en lille debat med Socialdemokratiets politiske ordfører, som sagde det samme, som hr. Morten Bødskov har sagt nu, nemlig at det er aftalt med justitsministeren, at loven skal revideres, hvis den ikke lever op til den aftale, der på en eller anden måde er indgået.
Jeg vil godt have at vide: Hvad er det for en aftale?
Har Socialdemokratiet indgået en aftale om, at Socialdemokratiet kan kræve, at loven skal laves om, hvis den ifølge Socialdemokratiets retsopfattelse ikke duer?
Er der en helt konkret aftale?
Eller er det sådan, at selv om Socialdemokratiet siger til justitsministeren, at man synes, loven skal laves om, kan justitsministeren sige nej sammen med det meget massive flertal, regeringen har sammen med Dansk Folkeparti?
Line Barfod (EL), 2003-09-04:
Det er jo muligt, at hr. Morten Bødskov har set nogle svar, vi andre ikke har set, men så vil jeg godt høre, hvor de svar findes, for de er også væsentlige for dem, der skal bruge reglerne bagefter.
Af det seneste svar, vi har fået på spørgsmål 52, hvor ministeren skriver, at der ikke kan blive tale om anonym vidneførsel, når vidnet er en meddeler fra samme kriminelle miljø, fremgår det jo tydeligt, at der godt kan være tale om en meddeler fra et andet kriminelt miljø.
Spørgsmålet gik på, om ministeren ville præcisere, at anonyme vidner kun kunne være tilfældighedsvidner, men det har ministeren ikke villet, og derfor er der ikke den begrænsning, som Socialdemokratiet påstår. Hvis hr. Morten Bødskov har fået et senere svar, hvor justitsministeren har ændret holdning, vil vi gerne høre det, men ellers vil jeg fastholde, at Socialdemokraterne har skiftet opfattelse i forhold til sidste år, hvor man gik imod anonyme vidner.
Morten Bødskov (S), 2003-09-04:
Men det lykkedes ikke, og det er vi kede af, for de er faktisk ret afgørende i forlængelse af de ting, der bliver nævnt her under tredjebehandlingen.
Der bliver udarbejdet retningslinjer, der bliver lavet indberetningsordninger, der bliver afgivet redegørelse til Folketinget, og regeringen har forsikret, at man er klar til at revidere loven, hvis der viser sig behov herfor.
Og Socialdemokratiet har ikke skiftet holdning med hensyn til det, fru Line Barfod spørger om.
Vi har gentagne gange, senest under samrådet i går, fået bekræftet det, som er gengivet i Politiken i dag: at regelsættet, som er gengivet i § 848, ikke vil blive brugt til at beskytte hverken civile agenter eller meddelere.
Det er sagt
gentagne gange, og der er ikke noget grundlag for at påstå, at Socialdemokratiet skulle have skiftet holdning i sagen.
Per Dalgaard (DF), 2003-09-04:
Til fru Line Barfod: Det kan da godt være, jeg måske har en selektiv hukommelse, det ved jeg ikke, men den er i hvert fald så selektiv på den facon, at det, der er min opfattelse af, hvor stor en del der diskuteres omkring de kriminelles velbefindende i forhold til ofrenes, er, at den er meget stor og til de kriminelles fordel. Fru Elisabeth Arnold siger, at ingen er skyldig, før vedkommende er dømt.
Det er fuldstændig korrekt.
Og om Dansk Folkeparti har tillid til dommerne: I den sag her har vi en stor tillid til dommerne.
Dommerstanden er jo også nogle, som skal bevæge sig i forhold til de nye vinde, der blæser i forbindelse med, at kriminelle, specielt dem, der begår vold, skal idømmes en anden form for straf, en hårdere straf end tidligere.
Så der er selvfølgelig nogle bevægelser, der skal ske både på den ene side og den anden side.
Vi går selvfølgelig ind for en retssikkerhed, som både den kriminelle og ofrene skal have sat i højsædet.
Det er klart.
Men vi skal have et samfund, hvor de lovlydige borgere kan færdes uden fare for at blive udsat for kriminelle handlinger, sådan som det desværre efterhånden sker ret mange steder.
Derfor bliver vi jo nødt til igen at tage nogle lidt andre metoder i brug, end der er gjort hidtil.
Og den lov, der nu ligger til afstemning her, er en af de metoder, vi finder er korrekt.
Det er en lov, som er begrundet i de nye kriminelle aktiviteter, vi ser i samfundet i dag.