runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Pihl Lorentzen (V), 2006-11-16:
Der er to ting, jeg må tilbagevise.
Hr. Rune Lunds udlægning af Kosovos historie synes jeg taler for sig selv.
Det står da klart, at det pres, der kom fra det internationale samfund, og den indsats, der fandt sted, netop var det, der medførte en standsning af folkemordet, men Enhedslisten har åbenbart en helt selvstændig historieskrivning.
Med hensyn til at det ene fly skulle være specielt mere offensivt end de andre, afventer vi som sagt en grundig analyse af de tre kandidater.
Den har vi stadig til gode, så vi kan slet ikke drage nogen konklusioner i dag, men så vidt jeg har forstået, kan alle tre fly bruges i alle roller.
Fremtidens kampfly skal ikke bare kunne bruges specifikt i kun én rolle.
De skal kunne bruges til at afvise fjendtlige fly i ens eget luftrum, de skal kunne bruges til offensive bombninger, og de skal kunne bruges til overvågningsmissioner og alt muligt andet.
Det kan alle tre fly mig bekendt, så det er forkert, når hr. Rune Lund fremstiller det, som om den ene kandidat skulle være specielt mere offensiv og udtryk for en speciel sikkerhedspolitik.
Rune Lund (EL), 2006-11-16:
Jeg mener, at hr. Kristian Pihl Lorentzens fremstilling af, hvad der skete i Kosovo, er forkert.
Jeg mener faktisk, at NATO’s bombninger i 1999 var med til at fremprovokere folkemordet, og jeg mener faktisk ikke, man forhindrede noget.
Jeg mener faktisk, man fremprovokerede et folkemord i 1999, men det er en historisk anekdote, som vi eventuelt kan diskutere på et senere tidspunkt.
Men det, jeg egentlig ikke rigtig fik svar på, var det overordnede spørgsmål.
Vil man have et bombefly som f.eks. Eurofighter og Gripen, som kan forsvare et nationalt territorium, som er gode til at udføre overvågning, og som er gode til at forsvare luftrummet mod indtrængende bombefly?
Eller vil man have et bombefly, som er rigtig velegnet til at flyve ud i verden og smide en masse bomber, f.eks. i den tredje verden og over Bagdad?
Hvis man lægger sig fast på Joint Strike Fighter, sådan som man reelt gør ved at lægge yderligere 2 mia. kr. i projektet, har man valgt, at man vil være verdens politimand, og det synes jeg er meget problematisk.
Jeg synes, at hvis det endelig skal være, skulle man i hvert fald hellere bruge pengene på at købe nogle andre fly.
Jeg ville hellere bruge pengene på en forebyggende indsats, mere ulandsbistand og den slags ting.
Men er det ikke problematisk, at man med det fly faktisk lægger op til, at nu skal man ud og lege verdens politimand?
Kristian Pihl Lorentzen (V), 2006-11-16:
Som jeg nævnte, mener Venstre, at der er behov for at råde over kampflykapacitet.
Det kan jeg høre at Enhedslisten er uenig i, men vi ønsker at råde over en sådan kapacitet, at Danmark kan deltage i f.eks. humanitære interventioner som den, der fandt sted i Kosovo i 1999.
Med hensyn til antydningen af, at vi har besluttet os for JSF, passer det jo ikke.
Vi ønsker blot at holde alle muligheder åbne, og ved at underskrive den MoU, som jeg håber ministeren får bemyndigelse af Folketinget til at gøre inden nytår, binder vi os jo ikke for 2 mia. kr.
Vi kan når som helst trække os ud af MoU’en med 90 dages varsel og har ikke bundet os til at købe Joint Strike Fighter, så det er en forkert myte at bringe på banen.
Rune Lund (EL), 2006-11-16:
Hr. Kristian Pihl Lorentzen siger, at der endnu ikke er taget beslutning om, hvilket fly der skal købes, og det er da også rigtigt, at formelt er der ikke taget beslutning om, hvilket fly der skal købes.
Men der kan heller ikke være ret mange, der kan være i tvivl om, at beslutningen reelt bliver taget, hvis man vælger at smide 2 mia. kr. yderligere i Joint Strike Fighter-projektet.
Det er et Stealthbombefly, hvis primære funktion og ypperste egenskab er at kunne flyve ind over et område, smide en masse bomber og flyve ud igen.
Det er ikke et fly, som er særlig godt til f.eks. at forsvare et luftterritorium, det er de to andre fly, Eurofighter og Gripen, meget bedre egnede til.
Det er et fly, der skal bruges, hvis man vil føre en masse krige rundtomkring i hele verden og lege verdens politimand.
Det er JSF, man skal bruge, hvis man gerne vil det, og mener Venstre og hr. Kristian Pihl Lorentzen, at det er en rigtig og fornuftig måde at udvikle dansk forsvarspolitik på?
Kristian Pihl Lorentzen (V), 2006-11-16:
Jeg er lidt i tvivl om, hvorvidt spørgsmålet er rettet til undertegnede eller forsvarsministeren, men jeg skal da gerne svare indledningsvis.
Det er jo sådan, at der er tre fly på banen, og der vil selvfølgelig blive fastsat en pris, så vi har et sikkert politisk grundlag for at træffe en beslutning.
Den pris, som vil blive fastsat i 2009, når vi skal træffe beslutningen, vil selvfølgelig være en pris, som vi er sikre på holder, og der vil selvfølgelig også være en forsigtighedsfaktor.
Af gode grunde kender jeg ikke den endelige pris på flyene i øjeblikket, men det gør vi om et par år, og så må vi jo tage stilling til, hvad der er det bedste køb bedømt ud fra, hvilke kapaciteter flyene har, hvilke behov vi har, anskaffelsesprisen og driftsudgifterne.
Jeg har fuld tillid til, at det alt sammen bliver grundigt belyst, inden vi træffer en beslutning.
Holger K. Nielsen (SF), 2006-11-16:
Nu bliver det faktisk interessant, synes jeg.
Hr. Pihl Lorentzen siger, der skal være en worst case-pris.
Det må indebære en form for prisloft.
Anderledes kan det ikke forstås.
Det vil jeg meget gerne have forsvarsministerens kommentar til.
Jeg vil godt have ministerens kommentar til, om det er sådan, det foregår, nemlig at man til sin tid simpelt hen vil have en maksimumpris.
Det er noget af det, som den hollandske revisionsrapport er meget inde på, og som i hvert fald ifølge de oplysninger, jeg har fået, er umulig at få fra Lockheed Martin, fordi man ikke kender den endelige pris før kort tid før, flyene leveres.
Der er noget interessant her at grave videre i, det må jeg sige.
Kristian Pihl Lorentzen (V), 2006-11-16:
Jeg er ikke enig med hr. Holger K. Nielsen i, at det lige er i 2013, vi kender prisen.
Det er netop en af grundene til, at de forskellige lande, som deltager i udviklingsprojektet, skal underskrive den MoU, som hr. Holger K. Nielsen selv har omtalt, således at vi får et overblik over, hvor mange der er med, og så kan man begynde at kalkulere en pris.
Der er det klart, at når vi skal tage politisk stilling i denne sag her i Folketinget senest i 2009, vil vi selvfølgelig operere ud fra en worst case-pris, og så kan det kun blive billigere i forhold til det.
Vi er nødt til at have det her fuldt belyst, og det har jeg fuld tillid til.
Jeg kan høre, ministeren er meget interesseret i, at vi får økonomien ved det her belyst, både anskaffelse og drift, inden vi træffer en beslutning.
Og der vil kunne kalkuleres en pris, som holder inden 2009, og så kan det være, hvis der er flere, der køber flyet, at det oven i købet ender med at blive billigere.
Holger K. Nielsen (SF), 2006-11-16:
Hr. Kristian Pihl Lorentzen siger, at alle usikkerhedsmomenter omkring prisen skal være ryddet af vejen, før man kan træffe endelig beslutning om flykøb.
Men for Joint Strike Fighter er det jo sådan, at man først kender den endelige pris 2-3 år før, flyet leveres.
Og det vil sige, man ikke kender prisen før 2013 eller deromkring.
Vil hr. Kristian Pihl Lorentzen vente til den tid med en udmelding om, hvilket fly vi skal have, eller vil hr. Kristian Pihl Lorentzen beslutte inden så længe, hvad han har antydet tidligere, at vi skal træffe en hurtig beslutning, vel vidende, at der ikke bliver ryddet usikkerhedsmomenter af vejen kort tid før, det første fly bliver leveret?
Siden hr. Skibby nu er så fokuseret på de økonomiske muligheder i det her, vil han så ikke medgive, at det måske ikke er så relevant, når nu det i første række handler om forsvarspolitik og sikkerhedspoliti, og nok så vigtigt: at der ikke – efter det, vi har fået at vide i hvert fald – er dårligere industrisamarbejdsmuligheder med Eurofighterflyet og Gripenflyet, end der er med JSFflyet?
Tværtimod er der måske nogle bedre industrisamarbejdsmuligheder i forhold til svenskerne og i forhold til Tyskland og Frankrig, end der er i forhold til amerikanerne.
Hans Kristian Skibby (DF), 2006-11-16:
Hr. Holger K. Nielsen nævner selv økonomien, og der vil jeg da håbe, at Socialistisk Folkeparti vil være lige så nidkær med, at vi ikke unødigt kaster danske penge i grams for nogle fly, som vi ikke får brug for.
Derfor er det selvfølgelig også nødvendigt, at man får en samlet oversigt og et grundlag, som gør, at man er i stand til at tage den rigtige beslutning, både med hensyn til antal, implementeringsfasen, og hvilke fly man så skal vælge.
Det andet spørgsmål, som hr. Holger K. Nielsen var inde på, var, om ikke jeg kunne se problemet i, at vi var med i det her JSF-projekt.
Det kan jeg simpelt hen ikke.
Jeg synes faktisk, at det er supergodt, at det danske erhvervsliv har fået muligheden for at være med i det her projekt.
Det er et projekt, som der har været politisk flertal for i Folketinget siden 1997, og da havde vi mig bekendt et andet politisk flertal her i Folketinget.
Men vi havde selvfølgelig ikke et absolut flertal bestående af Enhedslisten og SF – heldigvis, vil jeg have lov at sige for egen regning.
Men det er selvfølgelig med til at gøre, at man er nødt til at åbne op for de to andre producenter også.
Og der har jeg noteret mig, at forsvarsministeren netop sagde, at bl.a. Eurofighter jo også har udtrykt ønske om at få mere samarbejde med det danske forsvar, og det åbner man også op for.
Derfor mener jeg, at man fuldt ud kan fortsætte det samarbejde, som man er med i i øjeblikket.
Holger K. Nielsen (SF), 2006-11-16:
Når det drejer sig om forsvarspolitik, har man jo forsvarsbrødrene, og det er jo nogle forligspartier, der har været der i mange år.
Formanden smiler huldsaligt, kan jeg se.
Det er da rigtigt nok, at der i forhold til 1996 ikke er sket så meget med hensyn til flertalskonstellationerne – på det her felt i hvert fald.
Nå jo, Dansk Folkeparti er kommet med blandt forsvarsbrødrene, de er blevet logebrødre
Ja, ja, tillykke med det, tillykke med det.
Men det afgørende er jo, at jeg simpelt hen synes, det er beskæmmende, at man bliver ved med at ville sælge den her sag om en videreudvikling af JSF-projektet, om den her MoU-underskrivelse på, at der er nogle enorme industripolitiske og økonomiske fordele i det, når nu man for det første alternativt kunne bruge de samme penge og få lige så meget ud af det på andre områder.
Jeg kan nævne en masse områder: miljø, energi, som man burde satse mange flere penge på end på forsvarsindustrien.
For det andet er der jo ikke med JSF specifikt mange flere større fordele, hvis man endelig skal ind på det her, end der er med de andre producenter, og derfor minder det mig lidt om H.C. Andersens eventyr, når man forsøger at sælge det her som en meget, meget stor ting.
Allan Niebuhr (KF), 2006-11-16:
Jo, vi tager det dybt seriøst, og det er jo netop derfor, vi bl.a. anbefaler at være med i en fortsat udviklingsaftale i hele flyets levetid for at være tæt på det, der foregår med flyet, og være tæt på de informationer, man kan få ved at være med i samarbejdet.
Hvis – og jeg siger hvis – vi vælger at købe JSF, får vi føling med det, der foregår i hele flyets levetid, nøjagtig på samme måde som vi ville få det, hvis vi køber Gripen eller Eurofighter.
Jeg vil gerne lige gøre opmærksom på, at i request for information, altså kvalitetskontrollen, har vi stillet nogle krav til de tre flyfabrikanter, som alle tre fabrikanter har kunnet klare; det er derfor, de fortsat er med i kapløbet.
Vi har altså tre ligeværdige konkurrenter, som vi har mulighed for at teste på mange forskellige måder, vi har også udsendt piloter, så de har kunnet teste de oplysninger, så jeg ser ikke spøgelser ved højlys dag, som hr. Rune Lund åbenbart gør.
Rune Lund (EL), 2006-11-16:
Jeg synes, at det svar simpelt hen er totalt useriøst, for uanset om vi vinder eller taber til svenskerne i fodbold, har vi adgang til den fulde information om et fly som Gripen, men det har vi ikke om JSF, uanset hvem vi måtte spille fodbold imod, og spørgsmålet er, om det er en god idé, at vi giver USA et vidensmonopol.
Amerikanerne er de eneste, som kan opgradere software, og det synes jeg er et problem.
Vi er faktisk nogle her i Folketinget, som arbejder for at skabe et helt andet politisk flertal end det, som eksisterer i dag.
Jeg ser gerne en regering, som har flertal sammen med SF og Enhedslisten, og det kan da godt være, det bliver muligt, men hvad ved jeg om, hvordan det ser ud om nogle år?
Jeg ser i hvert fald nødig, at vi til den tid kan blive udsat for politisk pression fra USA’s side, ligesom f.eks. Chile er blevet.
Det er jo en langsigtet investering, og derfor er man som politiker også nødt til at tænke langsigtet, også helt principielt, når det handler om demokrati.
Jeg synes, der er et alvorligt problem her, men jeg kan forstå, at det synes Det Konservative Folkeparti ikke.
Helge Sander (V), 2006-11-16:
Jeg ved ikke, hvad det er for nogen mennesker, jeg ikke møder.
Så vidt det overhovedet er muligt, siger jeg ja tak til de invitationer, jeg får til møder og til konferencer.
Jeg har også sagt ja tak til i dag at deltage i årets fest på Københavns Universitet, men vores vigtige debat forhindrer det, og det synes jeg da er en virkelig god grund, for de her ting er centrale at få vendt.
Men lige i relation til forskningsfriheden kan jeg da sige, at jeg netop har haft et møde med Sektorforskningens Direktørkollegium, Rektorkollegiet og AC, hvor vi var helt enige om, at der ved sammenlægning af sektorforskningsinstitutioner og universiteter ikke ændres ved forskningsfriheden.
Der sad AC med ved bordet, så jeg ved ikke, hvem det er, hr. Per Clausen mener jeg overser eller jeg ikke er tilstrækkelig venlig overfor.
Allan Niebuhr (KF), 2006-11-16:
Da hr. Rune Lund omtalte amerikanernes forhold til Chile, tænkte jeg ved mig selv, at det jo ligesom er at se spøgelser ved højlys dag.
Vi har haft ganske fortrinlige informationssamarbejder med amerikanerne, også om andre ting, så jeg forstår det ikke, og hvad nu, hvis vi f.eks. køber Gripen?
Så skal vi åbenbart til at passe på, at vi ikke slår svenskerne i fodbold.
Jeg synes ærlig talt, at vi skal være bare en lille smule anstændige.
Rune Lund (EL), 2006-11-16:
Hvis man endelig skal købe et jagerfly – det synes jeg ikke man skal, men hvis man skal det – er der i hvert fald to jagerfly, nemlig Eurofighter og Gripen, som man har komplet adgang til al information om.
Det tredje fly, der tilsyneladende er det, som folketingsflertallet er mest forelsket i, er Joint Strike Fighter, JSF, men man har ikke fuld adgang til al information om det, og man mister den nationale kontrol over flyet, hvilket gør, at man kan blive udsat for pression, sådan som Chile er blevet det.
USA har jo sagt: Vi vil ikke uddanne jeres F-16-piloter, for I stemmer for den forkerte repræsentant til FN’s Sikkerhedsråd.
Er det ikke helt principielt problematisk, at fordi USA har vidensmonopol på et bestemt fly, kan USA udsætte andre lande for et helt utilbørligt pres?
Allan Niebuhr (KF), 2006-11-16:
Jeg er slet ikke uenig i, at det er vigtigt at kende priserne, men jeg synes bare, vi skal vente, til vi har en anelse af sikkerhed for, at de priser, vi sender ud, er rigtige.
Jeg kan fortælle hr. Holger K. Nielsen og dermed også dem, der måtte følge debatten, at jeg har haft mange møder med repræsentanter for de tre flyfabrikker, og da vi snakkede priser, sagde en af direktørerne, som ikke kom fra JSF, på et tidspunkt til mig: Slutresultatet bliver nok, at der ikke vil være forfærdelig stor forskel mellem priserne; det afhænger en lille smule af, hvordan man ønsker at udstyre de enkelte fly, men priserne som sådan vil ikke være meget forskellige.
Det får vi jo så at se, hvis vi laver en undersøgelse, når vi nærmer os 2009, hvor vi skal træffe den endelige beslutning, men jeg vil nødig kaste flere tal, som beror på et skøn og ikke har bund i virkeligheden, ud.
Holger K. Nielsen (SF), 2006-11-16:
Det er jo almindeligt anerkendt, og det har jeg også sagt, at der er usikkerhed angående priserne.
Men der er jo intet almindeligt menneske, der kan gennemskue de priser, som kommer frem i diskussionen, og det vil sige, at det kun er en snæver kreds i forsvaret, der kender tallene.
Der er ingen, der ved, hvordan de forskellige beregninger bliver foretaget, hvad forudsætningerne for dem er, og hvad det er, man sammenligner – om det er æbler og pærer, man sammenligner, eller hvad ved jeg.
Med andre ord er der behov for, at nogle uafhængige personer vurderer de tal, som kommer frem, efter at forsvaret har vurderet de forskellige priser, så både vi som politikere og befolkningen kan få nogle reelle præmisser at tage stilling ud fra.
Allan Niebuhr (KF), 2006-11-16:
Når vi er i nærheden af beslutningstidspunktet og skal have en undersøgelse af prisniveauet for samtlige tre fly, synes jeg bestemt, at befolkningen også skal have lov til at kende priserne og vide, hvad det er, vi opererer ud fra.
Det vil kun være von hørensagen, og derfor vil jeg godt have, at vi venter, til vi kan sende noget, som folk virkelig kan forholde sig til, ud, og det ikke kun er rygter ligesom de 40 mia. kr. og de 48 fly.
Holger K. Nielsen (SF), 2006-11-16:
Hr. Niebuhr roste forsvarsministeren for stor åbenhed omkring hele denne sag.
Jeg vil godt spørge hr. Allan Niebuhr, om der ikke burde være en mere generel åbenhed over for befolkningen, også med hensyn til flyenes pris.
Vil hr. Niebuhr ikke medgive mig, at det er fuldstændig umuligt for almindelige mennesker at vurdere prisen på de forskellige fly?
Man får en pris, når man snakker med det pågældende selskab, andre siger, at der er tale om andre priser, tallene flyver gennem luften, og i øvrigt er der forskel på anskaffelsespris og driftsomkostninger.
Det vil sige, at der er behov for at få virkelig gennemsigtighed, så man kan foretage et reelt valg mellem de forskellige flytyper på baggrund af nogle reelle prissammenligninger, og i den forbindelse vil der være behov for uafhængige analyser af, hvad priserne på de forskellige fly er.
Hans Kristian Skibby (DF), 2006-11-16:
Jeg synes, det er glimrende, at Enhedslistens ordfører kommer med sådan et eksempel, for jeg synes faktisk, det illustrerer utrolig flot og sobert, hvorfor det er vigtigt, at Danmark fortsat er en del af det her Memorandum of Understanding, som vi så skal underskrive, således at Danmark er med i det her udviklingsarbejde helt frem til 2060, hvor man forventer at det nye fly er så forældet, at der måske skal en ny type til – igen igen.
Det giver selvfølgelig ikke en carte blanche til, at vi går ind og får råderet over alle mulige teknologiske fremskridt i USA, men det gør trods alt, at Danmark har bevist, at vi har et åbent hjerte og et rent sind, og det synes jeg er ganske, ganske fornuftigt.
Rune Lund (EL), 2006-11-16:
At datakoderne ikke er tilgængelige for F-16-flyene, gør det jo ikke bedre, at de heller ikke er det for et nyt JSF-fly.
I Norge er der faktisk en ret stor debat om det her, og der har man en ret seriøs diskussion af, hvad det betyder ikke at have national kontrol over sine egne fly, at man ikke selv kan modificere softwaren, og det synes jeg egentlig også er et problem.
Jeg kan forstå, at Dansk Folkeparti går meget op i det nationale, men hvis det drejer sig om, at USA har kontrol over det nationale i Danmark, betyder det ikke så meget.
Jeg vil gerne give et eksempel på, hvorfor det kan være et problem; det er så i en lidt anden sammenhæng.
Chiles luftvåben har købt F-16fly af USA, og med i handelen er så, at amerikanske instruktører skal oplære de chilenske piloter.
Så er der bare det, at USA har truet Chile med, at den oplæring ikke ville finde sted, hvis Chile ville stemme for Venezuelas kandidat til FN’s Sikkerhedsråd.
Det er jo et eksempel på, at der kan bruges politisk pression, hvis ikke man har den fulde kontrol.
Jeg kunne da godt forestille mig situationer i fremtiden, hvor man kunne sige, at USA ville blive sure, fordi vi ikke ville deltage i en eller anden krig, og så kunne de måske udøve noget pression, fordi man i Danmark ikke har datakoderne.
Den slags pression synes jeg ikke man skal udsætte sig for som land, men det vil Dansk Folkeparti gerne – forstår jeg – hvis bare det er USA, der gør det.
Hans Kristian Skibby (DF), 2006-11-16:
Nu tror Enhedslistens ordfører måske, at jeg ikke har haft tid til at læse de svar, som Enhedslisten har fået på deres § 20-spørgsmål til Forsvarsministeriet, men det har jeg.
Og jeg har med interesse læst de spørgsmål, som Enhedslisten har stillet.
Det betyder jo ikke, at Danmark kommer i en situation, hvor vi ikke kan bruge vores fly, fordi man så ovre i USA har fundet på, at nu må vi ikke bruge dem alligevel.
Det, der sådan set er sagens kerne, er bare, at hvis man så står foran at skulle modificere de fly, man har til rådighed, med eksempelvis ny software og ny teknologi, andre måder at gennemføre præcisionsbombninger på osv., er det jo oplagt, at man så sørger for at få de nye opfindelser integreret i de danske flyvemaskiner.
Det har jeg da heller ikke fantasi til at tro overhovedet skulle blive et problem.
Jeg vil da gerne yderligere give det svar til ordføreren, at det jo altså er sådan, at det er nøjagtig de samme præmisser, der gælder for de nuværende F-16-fly.
Dem har vi haft siden 1980, så jeg har godt nok svært ved at se ...
Rune Lund (EL), 2006-11-16:
En ting er, at Joint Strike Fighter, JSF-flyet, er et offensivt bombefly, et Stealthfly.
Det er ét stort problem.
Det andet store problem er datakoderne til flyet, for til forskel fra Eurofighter og Gripen er det jo sådan, at amerikanerne ikke vil udlevere datakoderne.
Det betyder, at videreudvikling og opgradering af softwaren i flyet vil gøre Danmark afhængigt af amerikansk velvilje i fremtiden.
Nu ved jeg, at Dansk Folkeparti går meget op i det nationale, så kunne det ikke være en god idé her med national kontrol over datakoderne og at sikre sig fuld teknisk information, sådan som det f.eks. er tilfældet med Eurofighter og Gripen?
Og er det ikke et argument for at lade være med at købe JSF, at man ikke har denne nationale kontrol over opgradering og udvikling af et fly?
Hans Kristian Skibby (DF), 2006-11-16:
Jamen jeg synes faktisk, at det, jeg hørte fra ordføreren, måske mere var en kommentar, end det direkte var et spørgsmål til mig som ordfører.
Men altså, med hensyn til det rent økonomiske, det var hr. Holger K. Nielsen jo inde på, vil jeg da gerne kvittere med at sige, at jeg vurderer det nu stadig væk som rimelig seriøst, når Dansk Industri mener, at der vil være et potentiale på omkring 25 mia. kr. i dansk ordreadgang, såfremt Danmark bliver ved med at være en del af det samarbejde, som vi er med i, og såfremt det også ender med at blive til et fly, som kan flyve, og som også kan sælges.
Der undrer det mig utrolig meget, at SF er så meget imod, at man fra statens side bidrager til at gøre det bedre for dansk erhvervsliv at være med og dermed fastholde arbejdspladser i Danmark, også inden for de områder, hvor vi har med produktion og relativt løntungt arbejde at gøre.
Det kan undre meget.
Holger K. Nielsen (SF), 2006-11-16:
Jeg ved jo godt, hvad der vil ske, hvis vi eksempelvis om 3 år foreslår, at vi skal opsige det her samarbejde.
Så vil vi igen høre hr. Skibby og måske også hr. Niebuhr stå og sige, at nu har vi jo brugt så og så mange penge på det her projekt, de vil være spildte, og derfor skal vi ikke gøre det.
Vi ved godt, at sådan er det jo.