Tom Behnke (FRI), 2000-05-26:
Fra at lovforslaget indeholdt ét element, er vi nu oppe på, at lovforslaget indeholder hele fire elementer efter de ændringsforslag, som blev vedtaget ved andenbehandlingen, og det er vi i Frihed 2000 ikke utilfredse med.
Vi støttede regeringens lovforslag i dets oprindelige udformning, vi var enige i, at det ville være hensigtsmæssigt, at tiden, hvor det er muligt at nedfryse et æg, befrugtet eller ej, udvides fra de to år til fire år; det var vi enige i.
Men vi var i Frihed 2000 også enige i en række af de ændringsforslag, som blev stillet.
Der var et enkelt af ændringsforslagene, som vi ikke var så begejstrede for, men nu er det vedtaget, og så tager vi også det med.
Samlet er vi meget godt tilfreds med lovforslaget, som det foreligger nu, og Frihed 2000 vil derfor stemme for her ved tredjebehandlingen. Forslaget omhandler jo nu tre elementer.
Det ene er det med tiden for mulighed for nedfrysning.
Det andet, som vi finder var meget, meget relevant, og vi er glade for, at det ændringsforslag blev vedtaget, drejer sig om den lidt kedelige situation, en læge kan stå i, hvis der kommer en klient op til lægen, som er synlig misbruger af alkohol eller narkotika eller lignende, og lægen så efter eksisterende lov på ingen måder kan nægte at give behandling, og det synes vi er stærkt problematisk.
Når vi var enige i, at nogle andre skulle vurdere det, så var det også, fordi lægen ikke selv skulle stå med den beslutning, og at lægen selv skulle stå med ansvaret, men at man ligesom kunne dele det lidt ud og få en dybere undersøgelse af, om det nu var rimeligt eller ikke rimeligt, at der blev foretaget kunstig befrugtning.
Når man så fra forslagsstillernes side foreslog adoptionssamråd, tænkte vi: Nå ja, det er da en mulighed, det er da et forslag.
Men vi var sådan set enige med regeringen i, at det ikke er verdens bedste sted at lægge beslutningen.
Men hvis regeringen er enig i, at vi skal løse problemet, hvor lægen sidder alene og ikke kan sige nej til at gennemføre en kunstig befrugtning på en kvinde, som f.eks. er typisk narkoman, så måtte regeringen jo være interesseret i at komme med et ændringsforslag, hvor man så foreslog, hvem der skulle tage stilling til spørgsmålet.
Men det har man ikke gjort, man har lænet sig tilbage, og derfor står vi med et ændringsforslag i dag og et lovforslag til en tredjebehandling, hvor det jo altså er foreslået, at det er adoptionssamrådet.
Hvis regeringen var så utilfreds med det, hvis regeringen ville have, at det skulle være f.eks. børn og unge-udvalget i kommunen eller en anden instans, der skulle vurdere spørgsmålet, så kunne man bare have sagt det, så kunne man have foreslået det, og jeg er ret sikker på, at det ville være blevet vedtaget, for det er min opfattelse, at forslagsstillerne var ikke så forhippet på, hvem der skulle træffe beslutningen, men mere det, at man havde muligheden for at trække i nødbremsen og sige: Det her vil vi ikke være med til.
I forhold til spørgsmålet om brugerbetaling har vi i Frihed 2000 jo tidligere i skikkelse af en anden partibetegnelse stillet det her ændringsforslag to gange.
Der var det begge gange meget, meget tæt på, at det blev vedtaget, men det blev det altså ikke. Denne gang er forslaget så stillet af Kristeligt Folkeparti, og denne gang blev ændringsforslaget vedtaget.
Det er vi glade for, og det er vi tilfredse med, for det er vores politik, og den bliver nu gennemført - måske, vi får jo se ved tredjebehandlingen.
Men ændringsforslaget er i hvert fald gennemført ved andenbehandlingen.
Det må være enten-eller.
Enten er der betaling, eller også er der ikke betaling.
Og så langt burde regeringen og Socialdemokratiet dog være enig med mig: Enten er der betaling, eller også er der ikke betaling.
Og hvis man ikke vil have betaling, så bør man stille forslag om, at den bliver ophævet, når vi taler om adoption. Vi har i Frihed 2000 den opfattelse, at vi mener, der bør være brugerbetaling, både når vi taler om adoption, og når vi taler om kunstig befrugtning.
Det er vores opfattelse, at der her ikke er tale om sundhedsydelser i traditionel forstand.
Taler vi om sundhedsydelser i traditionel forstand, er det vores opfattelse, at så skal det naturligvis være en gratis ydelse, der stilles til rådighed for alle borgere her i samfundet.
Men lige præcis på det punkt er det vores opfattelse, at det er hensigtsmæssigt med en brugerbetaling, og derfor vil vi også støtte den del af lovforslaget. Så samlet set går vi til en tredje behandling her og afstemning, hvor vi vil indstille forslaget til vedtagelse.