runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Tom Behnke (FP), 1999-05-04:
Som udgangspunkt for den her debat er det jo væsentligt at erindre sig, at kriminalitet er fuldstændig frivillig.
De, der begår kriminalitet, har selv valgt at gøre det, de gør det fuldstændig frivilligt, og derfor er det også sådan, at der i dag desværre findes nogle, der laver så grov kriminalitet, at de ligefrem selv beder om at få lov til at komme i fængsel.
Og når man laver så grov kriminalitet og dermed selv beder om at få lov at komme i fængsel, er man nødt til at honorere den efterspørgsel og sige: Det er også i orden, så kommer vedkommende i fængsel.
Og når man har lavet så grov kriminalitet og appellerer så stærkt til at få lov at komme i fængsel, må man også acceptere, at nu er man frihedsberøvet, nu sidder man i fængsel, nu er der nogle andre mennesker, der bestemmer, hvornår man skal have lov til at komme ud.
Det er ikke noget, man selv bestemmer.
Så man må altså tage konsekvensen af, at man helt frivilligt har begået en kriminel handling, man må tage konsekvensen: den straf, domstolene idømmer.
Man må også acceptere, at man er frihedsberøvet, og man må derfor også klart tage konsekvensen, hvis man udebliver fra en udgang, eller hvis man flygter fra fængslet. Ingen tvivl om det.
Derfor støtter Fremskridtspartiet naturligvis ethvert forslag, der går i retning af at stramme op i forhold til at sanktionere, hvis man stikker af, mens man sidder i fængsel eller udebliver fra en udgang.
Og det er, hvad enten det så er Venstre og De Konservative, der stiller forslaget, om det er Dansk Folkeparti, eller det er Fremskridtspartiet selv, der stiller forslag om det, eller hvis vi forhåbentlig i nær fremtid ser et forslag fra justitsministerens side: Vi støtter naturligvis den slags forslag i Fremskridtspartiet, for det skal koste at stikke af fra et fængsel, selvfølgelig skal det det.
Det er jo altid sådan, at når der er en indsat, der får lov til at komme på udgang af den ene eller anden årsag, så bliver der fastsat nogle vilkår for den udgang.
Selv når de vilkår bliver groft overtrådt, sker det sjældent, at kriminalforsorgen kan tage sig sammen til at sanktionere overtrædelse af vilkårene, og hvis man vil gøre noget ved den her problemstilling, skal man ikke kun tage fat i at sanktionere udeblivelse eller undvigelse fra fængslet, man skal også tage fat i, hvad der skal ske, hvis man overtræder de vilkår, der er fastsat, når man er på udgang eller på orlov eller lignende.
Det andet, jeg også vil tage fat i, som flere andre ordførere har været inde på, er den meget bastante formulering om, at hvis man undviger fra et lukket fængsel eller udebliver fra en udgang, skal muligheden for besøg udelukkes.
Jeg vil nok sige, det er noget af en opstramning, som vi i Fremskridtspartiet heller ikke helt føler, at vi kan stå bag.
Men samlet set kan vi godt stå bag forslaget, og hvis de ordførere, der har været inde på, at der bør slækkes på det begreb, er villige til at gå med, er jeg da også overbevist om, at forslagsstillerne er villige til det, så forslaget i den form kan gå igennem.
Men som sagt: En positiv modtagelse for Fremskridtspartiets vedkommende.
Sonja Albrink (CD), 1999-05-04:
I CD har vi faktisk gang på gang krævet, at reglerne for afsoning skærpes bl.a. for at imødegå fangeflugter og udeblivelser fra afsoning.
Så med hensyn til intentionerne er vi da stort set enige med forslagsstillerne. Men jeg må undre mig lidt over det forslag, som vi her behandler.
For det første er der rent faktisk sket opstramninger af procedurer og administrative regler i forbindelse med afsoning, og der blev ved finanslovaftalen sidste år skabt gode rammer for en styrkelse af bemandingen og effektiviseringen i fængslerne.
Og vi skal naturligvis heller ikke glemme, at der er skabt grundlag for et nyt og et bedre fængsel, når man engang får sådan et bygget; alt sammen ting, som vi i CD har arbejdet meget på at opnå.
Forslaget om en mere effektiv afsoning og mange andre gode ting er efter vores opfattelse i CD mere nuanceret og indeholder mange flere aspekter til en forbedring af de ting end det, som Dansk Folkeparti her kommer med.
Vi mener derfor, at det forslag er lidt overflødigt.
Selvfølgelig skal der ske forbedringer på det område, men udgangspunktet må altså tages i det forslag, som vi allerede har behandlet fra Venstre, De Konservative og CD.
Vi kan ikke støtte forslaget.
Anne Baastrup (SF), 1999-05-04:
81 personer er forsvundet fra lukkede fængsler.
Har hr. Peter Skaarup så også undersøgt, hvad der så skete med de 81 personer?
Kom de i åbne fængsler umiddelbart efter?
Nej, det gjorde de ikke.
Skal jeg så forstå, at hr. Peter Skaarup allerede nu kommer med et ændringsforslag til sit beslutningsforslag, nemlig hvis en indsat er undveget eller har forsøgt undvigelse fra et lukket fængsel, så iværksættes følgende sanktioner: Mulighed for besøg udelukkes, eller hvad?
Lukker hr. Peter Skaarup op for, at Dansk Folkeparti måske anerkender, at børn godt må besøge deres forældre eller hvad?
Peter Skaarup (DF), 1999-05-04:
Fru Anne Baastrup glemmer stadig den kendsgerning, at der f.eks. i 1998 var 81 indsatte i landets lukkede fængsler og arrester på flugt.
Det vil sige, at nogle af de fanger, der trods alt må betragtes - og det må SF være enig i - som nogle af de hårde fanger, faktisk for 81 personers vedkommende var på flugt fra fængslet, og det er altså for meget.
Derfor er det, vi heroppe fra talerstolen efterlyser nogle initiativer fra bl.a. SF.
Nu er vi kommet med vores forslag.
Så kunne jeg spørge SF, hvad det er, SF vil gøre for at få ændret den situation, for ændres skal den.
Det er de fleste vel enige om.
Og så kommer fru Anne Baastrup med de her spørgsmål
omkring børn.
Altså selvfølgelig skal børn ikke omfattes af nogle strafbestemmelser her.
Det er ikke det, Dansk Folkeparti lægger op til, og det er slet ikke et emne for debatten.
Det, det drejer sig om, er at få lavet nogle stramninger, der gør, at fanger ikke flygter i det omfang, det sker i dag.
Anne Baastrup (SF), 1999-05-04:
Nu synes jeg lige, vi skal sætte tingene lidt i relief.
Det er 0,5 pct. af de samlede udgange, der giver et problem, og når man tænker på, hvor mange tusind udgange, der er, så vil jeg sætte spørgsmålstegn ved, hvor stort et samfundsmæssigt problem det er.
Og hr. Peter Skaarup skylder mig stadig væk svar på, hvad det konkret er, hr. Peter Skaarup ønsker omkring besøg af børn.
Er det sådan, at den besøgsbegrænsning betyder, at man som barn af en indsat får begrænset sine muligheder for at besøge sin mor eller sin far?
Det svar har jeg ikke fået.
Læser man beslutningsforslaget, så skal den begrænses.
SF kan heller ikke støtte forslaget, og da vi diskuterede det i formiddags i SF's folketingsgruppe, var der nogle, der kom til at grine, vil jeg nok sige.
Sådan som jeg har forstået forslaget, skal vi have en satellit flyvende hen over Danmark, og den skal så holde øje med, hvor de folk, der har fået udgang, er.
Men hvis man nu er kriminel og har fået lov til at få udgang og man så går i Magasin sammen med konen og køber julegaver til børnene og der så er en anden i Magasin, der stjæler noget, så står man altså i en uheldig situation, fordi man har været på det forkerte sted på det forkerte tidspunkt.
Er det det, der er meningen?
Må man simpelt hen bare ikke være nogen steder?
Hvad hvis man går en tur op ad Strøget og der er nogle, der laver indbrud et eller andet sted dér?
Eller hvad hvis man er på værtshus og der er nogle, der bliver slået ned udenfor? Hvad er det for en kontrol, der kommer til at være?
Jeg forstår simpelt hen ikke forslaget.
Og er det i det hele taget teknisk muligt?
Hvad er det egentlig, Dansk Folkeparti forestiller sig, når man ønsker at bekæmpe en eller anden form for kriminalitet med det her forslag?
Det er et latterligt forslag, og hovedproblemet og en af årsagerne til, at Dansk Folkeparti er kommet med forslaget, er, at kampagnen »Volden ud af Danmark« er gået gruelig galt for Dansk Folkeparti, og så har samtlige ansatte i Dansk Folkeparti fået besked på at komme med nogle nye kreative løsninger, og så kommer man med det her.
Men hvor i Danmark må man være med sådan en mikrochip,
og hvad er meningen med den?
Vil man kontrollere, hvor danskerne er?
Skal vi alle sammen rende rundt med sådan en?
Det her er altså helt ude i skoven.
SF støtter det i hvert fald ikke.
Thorkild B. Fransgaard (FP), 1999-05-04:
Fremskridtspartiets ordfører på området er desværre blevet forhindret her i sidste øjeblik, men jeg skal på Fremskridtspartiets vegne sige, at vi ser positivt på dette beslutningsforslag og vil støtte det.
Som det er i dag, der er der mange borgere, der er meget usikre, når de står over for den offentlige forvaltning
: har vi nu fået den service, vi skal have, og har vi fået den rigtige besked?
Den almindelige borger har ingen eller næsten ingen muligheder for at sætte sig ind i lovgivningen eller i de cirkulærer, der sendes ud, så kan man få styrket retssikkerheden på den måde, som er foreslået her, er det noget, vi vil bakke op.
Jeg vil ikke gå ind i enkeltheder i beslutningsforslaget; det vil vores ordfører gøre i udvalget.
Der er mange gode elementer i beslutningsforslaget, men et område, der ikke er nævnt - jeg nåede kun lige at læse forslaget igennem, kan jeg lige så godt sige - er skatteområdet.
Men det er noget, der kan tales om under udvalgsarbejdet.
Så generelt vil jeg sige, at Fremskridtspartiet ser positivt på forslaget, og vi vil støtte det.
Anne Baastrup (SF), 1999-05-04:
Nu kom justitsministeren jo med en ganske glimrende redegørelse for, hvad det er for initiativer, der er undervejs, og jeg synes så, jeg til gengæld også savner nogle svar på, om Dansk Folkeparti overhovedet har en holdning til de børn af kriminelle.
Hvordan skal de behandles?
Jeg stillede en lang række spørgsmål i mit indlæg, som jeg ikke fik svar på.
Jeg henviser til justitsministerens redegørelse om, hvad der er for nogle initiativer, der er i gang.
Men jeg synes, Dansk Folkeparti rent faktisk skylder en forklaring: Hvad med de børn?
Er Dansk Folkeparti fuldstændig ligeglad med de børn af kriminelle, der er der?
Jann Sjursen (KRF), 1999-05-04:
Kristeligt Folkeparti ser også positivt på de intentioner, der ligger bag beslutningsforslaget fra SF og Enhedslisten.
Vi vil naturligvis også meget gerne være med til at sætte fokus på borgernes retssikkerhed over for den offentlige forvaltning.
Hvis man ser på essensen i SF's og Enhedslistens forslag, er det jo, at der skal nedsættes en kommission, der i løbet af de næste 2 år skal komme med forslag til de fornødne ændringer af lovgivningen, de administrative strukturer og den administrative praksis samt uddannelse og instruktion af personale, der beskæftiger sig med administrativ myndighedsudøvelse, med henblik på at forbedre borgernes retssikkerhed over for den offentlige forvaltning.
Det er jo meget, og det, som vi grundlæggende spørger os selv om i Kristeligt Folkeparti, er, hvorvidt det i virkeligheden er nødvendigt med et egentligt kommissionsarbejde til alt dette, også sammenholdt med, at det faktisk i beslutningsforslaget og dets bemærkninger, som det er fremsat her, ikke siges lige konkret, hvad det egentlig er, der skal tages fat på.
Punkt 1 i bemærkningerne til beslutningsforslaget vedrørende myndighedernes tvangsindgreb uden for strafferetsplejen nævner netop, at flere betænkninger har peget på behovet for regulering, og at de sådan set bare aldrig er blevet gennemført.
Der kan man sige: Jamen skal vi så nedsætte en kommission for at kigge på det felt endnu en gang, inden der rent faktisk bliver skredet til handling?
Det er helt klart, når det gælder punkt 4 i bemærkningerne omkring fri proces og vederlagsfri rådgivning i forbindelse med borgernes tvister med den offentlige forvaltning, at dér er der bestemt et punkt, hvor vi fra Kristeligt Folkepartis side må sige, at det synes vi også er væsentligt at tage fat på og få gjort noget ved.
Når det gælder punkt 7 om intensiveret undervisning og uddannelse af forvaltningspersonale på alle niveauer, kunne man jo igen stille sig spørgsmålet, om det nu også er nødvendigt med en egentlig kommission nedsat for blandt andet at vurdere de ting.
Det er jo også noget, man, hvis der er behov for det, umiddelbart kunne skride til.
Men jeg skal ikke med de bemærkninger her underspille, at vi sådan set synes, der også er ting at hente i beslutningsforslaget fra SF og Enhedslisten.
Vi ser frem til en udvalgsbehandling, hvor vi kan belyse nogle af problemstillingerne nærmere og måske indkredse nogle problemfelter, som vi i fællesskab kan få gjort noget ved.
Elisabeth Arnold (RV), 1999-05-04:
Ligesom en lang række af de tidligere ordførere vil jeg også sige fra Det Radikale Venstres side, at vi synes, det er relevante og vigtige problemstillinger, der er rejst i dette forslag til folketingsbeslutning; men vi sætter også spørgsmålstegn ved, om løsningen er den rigtige, eller om problemerne overhovedet kan løses ved at nedsætte en kommission.
På sin vis kan man sige, at forslagets titel er lidt misvisende.
Der står, at det er et forslag til folketingsbeslutning om forbedring af borgernes retssikkerhed over for den offentlige forvaltning, men det er jo rettelig kun et forslag om at nedsætte en kommission.
Det er jo ikke sikkert, at man efterfølgende kan blive enige om at gennemføre kommissionens anbefalinger, og det er heller ikke sikkert, at kommissionen selv kommer med entydige svar på, hvordan man skal forbedre borgernes retssikkerhed.
Jeg synes også, jeg må sige, at de områder, kommissionen skal beskæftige sig med, er så generelle og så altomfattende, at det næsten forekommer at være en fuldstændig umulig opgave at gabe over det hele.
Et problem, som jeg måske også synes skal nævnes her, er, at man godt kunne forestille sig, at kommissionen lagde vægt på, at der træffes meget forskellige afgørelser fra kommune til kommune på ensartede områder med ensartede sagstyper.
Det problem kan jo ikke løses, medmindre man ophæver det kommunale selvstyre og ophæver en hel del af de forskellige former for forvaltningspraksis, der findes rundtomkring i kommunerne.
Det er muligt, at SF også mener, man skal ophæve det kommunale selvstyre, for det er i hvert fald et af de problemer, vi ofte støder på i praksis, at ensartede problemer og ensartede ønsker fra borgerne behandles forskelligt fra kommune til kommune
, idet praksis for dispensationsgivning og praksis for bedømmelsen af, i hvilket omfang der er behov i et eller andet omfang, er forskellig fra kommune til kommune. Sådan noget kan vi jo ikke ændre ved, medmindre vi enten strammer lovgivningen gevaldigt op i detaljeringsgraden eller stort set ophæver det kommunale selvstyre og dermed fjerner de forskellige skøn, der kan være fra kommune til kommune, og det synes jeg måske er et nok så stort retssikkerhedsmæssigt problem som selve lovgivningens uklarhed. Jeg synes, vi skal prøve at finde en anden måde at løse problemerne på end ved at nedsætte en kommission, for jeg tror som sagt, at området er så stort og altomfattende, at det vil drukne selve formålet med kommissionens arbejde.
Men lad os få nogle diskussioner i Retsudvalget om, hvordan vi kommer videre med disse meget vigtige problemer.
Det Radikale Venstre kan ikke støtte forslaget, som det er fremsat, men vi synes, at problemstillingen er meget relevant.
Sonja Albrink (CD), 1999-05-04:
Retssikkerheden er noget, som optager alle, og det er jo ganske rigtigt, når forslagsstillerne anfører, at magtudøvelsen i højere grad er systematisk reguleret inden for strafferetsplejen, end tilfældet er for myndighedsudøvelsen i det forvaltningsretlige system, selv om både forvaltningsloven og offentlighedsloven opstiller nogle formelle rettigheder for borgerne og pligter for forvaltningen.
I CD er vi glade for, at der til stadighed sættes fokus på borgernes retssikkerhed over for den offentlige forvaltning.
Man hører ofte beskyldninger om vilkårlighed i forvaltningsafgørelser, men umiddelbart er det vanskeligt at overskue problemets omfang, og måske netop derfor er det relevant at se nærmere på borgernes retssikkerhed over for det offentlige.
Men hvad er det egentlig, SF og Enhedslisten vil med dette forslag?
Man vil have nedsat en kommission til undersøgelse af disse ting for at få lavet nogle generelle regler for myndighedsudøvelse uden for strafferetsplejen.
Men er en kommission den rette løsning?
Og er det virkelig muligt at lave generelle regler for myndighedsudøvelse på vidt forskellige forvaltningsområder?
Ser man på bemærkningerne til forslaget, lægger man mærke til, at forslagsstillerne bl.a. efterlyser generelle regler for tvangsindgreb uden for strafferetsplejen, og man nævner særlig husundersøgelser.
Nu er det jo rent faktisk
sådan, at husundersøgelse ikke kan foretages uden forudgående indhentet retskendelse, hvis det ikke er særlig hjemlet.
Er der så behov for generelle regler her, eller er det i virkeligheden ikke Folketinget, der har svigtet sit ansvar ved at vedtage den ene særregel efter den anden om husundersøgelse uden retskendelser og derved gradvis har undermineret kravet til disse kendelser?
Havde der måske været behov for, at en kommission så på det forhold?
Som jeg sagde før, er vi i CD i tvivl om, hvorvidt en retssikkerhedskommission og generelle regler er den rigtige måde at regulere dette område på.
Vi er dog helt enige med forslagsstillerne i, at der er tale om nogle meget vigtige principielle spørgsmål, og udvalgsarbejdet må derfor klarlægge, om det er en retssikkerhedskommission eller noget andet, der er behov for, eller om de initiativer, som justitsministeren allerede har taget, er tilstrækkelige.
Vi synes, der er tale om et interessant forslag, der langt hen ad vejen har samme sigte som Venstres forslag, der blev behandlet tidligere i denne samling, og derfor ser vi frem til et konstruktivt udvalgsarbejde.
Anne Baastrup (SF), 1999-05-04:
Der står i bemærkningerne, at man fra myndighedernes side skal kunne holde øje med, hvor folk er.
Men hvis det er sådan, at ens nabo har begået kriminalitet, betyder det så, at man selv har et problem, fordi man tilfældigvis er på udgang og desværre er i nærheden, eller hvad er det, de her mikrochip rent faktisk skal bruges til?
Og hvad koster det?
Har Dansk Folkeparti overhovedet overvejet, hvad der skal bruges af penge her, eller er Dansk Folkeparti fuldstændig ligeglad med pengene, bare kampagnen om, at de kriminelle er dumme, kan holdes kørende?
Per Kaalund (S), 1999-05-04:
Socialdemokratiet er enig i, at borgernes rettigheder og retssikkerhed skal sikres og sikres bedst muligt, men vi kan ikke anbefale det foreliggende beslutningsforslag.
De offentligt ansatte er efter vores opfattelse
generelt velkvalificerede og kompetente, og de er loyale over for borgerne og over for deres ansættelsesmyndighed, og i Danmark er vi jo i høj grad fri for korrupte embedsmænd, og heller ikke bestikkelse ser vi i nogen særlig sammenhæng. Vi er også af den opfattelse, at orienteringen og informationen til borgerne i ankesager om ankemuligheder almindeligvis er god og til stadighed udbygges.
Som det er anført i motiveringen for beslutningsforslaget, er de ansattes dobbeltrolle som rådgiver og myndighed et problem.
Vores opfattelse er, at vore embedsmænd og ansatte afbalancerer denne dobbeltrolle meget pænt.
Selvfølgelig begås der fejl i den offentlige forvaltning, og det kan næppe helt undgås, men det er ikke det typiske, og der findes mangfoldige regler for erstatning og godtgørelse, herunder fri proces og ankemuligheder.
Det er vores opfattelse, at borgerne i almindelighed nærer tillid til myndighederne, og der er ingen grund til i almindelighed at mistænkeliggøre myndighederne og i særdeleshed ikke de ansatte.
Generelle regler har vi bl.a. i forvaltningsloven og i offentlighedsloven, og det vil, som også justitsministeren nævner, og som tidligere har fundet udtryk i en betænkning,
være uhyre kompliceret at udarbejde fælles retningslinjer for al lovgivning om tvangsindgreb, for det er selvfølgelig uden for det strafferetlige område.
Men selvfølgelig skal alle lovforslag nøje vurderes, og det skal selvfølgelig også gøres fra en retssikkerhedssynsvinkel, og det er da også vores opfattelse, at det er tilfældet i lovgivningsarbejdet her i Folketinget.
Så sammenfattende kan jeg sige, at vi ikke kan støtte forslaget.
Peter Skaarup (DF), 1999-05-04:
Jeg skal lige afslutningsvis komme med nogle kommentarer til de ordførere, der har været heroppe.
Fru Sonja Albrink fra CD efterlyser andre løsninger på det her problem, og det er jo også rigtigt nok, at CD er blandt de partier, der gerne ønsker sig stramninger i mulighederne for at få udgange, og det støtter vi selvfølgelig også fuldt ud i Dansk Folkeparti.
Vi kan bare konstatere, at der ikke er flertal herinde på Christiansborg - formentlig frem til næste folketingsvalg - for det forslag, som også Venstre og De Konservative støtter og, går jeg ud fra, også Kristeligt Folkeparti.
Jamen, så må vi jo prøve på at tænke nogle alternative tanker, for der er altså 3 år til næste folketingsvalg, hvor vi kan håbe på at der bliver en borgerlig regering, og da må vi prøve på at ændre nogle signaler og så prøve på at komme med nogle alternative løsningsforslag.
Og det her forslag er et udtryk for nogle alternative løsningsforslag, som vi håbede på kunne tiltale nogle af de partier, som normalt er svære at få i tale, når det gælder stramninger inden for retspolitikken. Det har jo desværre også vist sig, at fru Elisabeth Arnold fra Det Radikale Venstre heller ikke ønsker at støtte et forslag som det her.
Men det kunne da godt være, at vi så kunne finde nogle andre forslag, som Det Radikale Venstre kunne støtte, når det gælder mulighederne for at stoppe de her udgangstilladelser, i hvert fald de udgangstilladelser, der medfører, at pågældende, der er på udgang, ikke kommer tilbage for at afsone sin straf i fængslet.
Det burde jo være et ønske, som alle partier egentlig delte, at man skulle prøve at komme omkring de forhold.
Så er hr. Jann Sjursen inde på, at han ikke kan støtte det her forslag.
Det er så bare ærgerligt, at Kristeligt Folkeparti også vil medvirke til, at der er flere, der - hvis ikke et forslag som det her eller andre forslag kommer igennem - kan udeblive fra de fængselsdage, som de skulle have, og som de jo har fået dom for.
Vi bliver nødt til at prøve at finde nogle initiativer, der kan gøre, at vi kan rette op på de forhold.
Om det så er mikrochippen, som vi har foreslået, eller regeringen på et tidspunkt kan komme med nogle initiativer, der er anderledes, men får den samme virkning, er svært at vurdere i dag; men vi kan bare konstatere, at det er nødvendigt, hvis den retsbevidsthed, der er ude i befolkningen, ligesom skal forplante sig herinde på et eller andet tidspunkt, at rette op på de her forhold. Og som med det tidligere forslag kan jeg jo selvfølgelig også bare håbe på, at vi i hvert fald, når det gælder begrænsningen af de her udgange, kan få en anden regering efter næste folketingsvalg, for det virker, bl.a. efter en debat som den, vi har haft i dag, som at slå i en dyne over for både SF og Enhedslisten, som slet ikke har taget ordet i dag og ikke ønsker at være til stede.
Og også over for regeringen virker det som at slå i en dyne, men vi kan håbe på, at årene vil gå, og at regeringen vil komme til fornuft, eller at vi får en anden regering, der kan rette op på det her.