Keld Albrechtsen (EL), 2001-03-15:
Ministerens redegørelse kommer jo langt omkring og rummer positive elementer på nogle strækninger, men også en mangel på vision.
Det er, som om ministeren i forhold til bl.a. de tilkendegivelser, ministeren kom med kort før sin tiltrædelse som fødevareminister i en meget omtalt kronik indeholdende en række målsætninger bl.a. om offentliggørelse af måleresultater fra fødevarekontrollen, faktisk har taget skridt til at få dem gennemført.
Det er vi glade for i Enhedslisten.
Men nu er det, der efter min mening er brug for, at ministeren følger det op og tager de næste skridt.
De ting, som vi synes har været gode, har netop været omkring større åbenhed og offentliggørelser i fødevarekontrollen, men også f.eks. den madpakke, vi fik ind i finansloven, altså skolemadsordningen.
Det var jo et initiativ, som Enhedslisten lagde op til, og jeg er faktisk meget glad for, hvis de udtalelser, der er kommet i dag bl.a. fra den radikale ordfører, men også fra CD, skal forstås sådan, at der nu er basis for, at vi i forbindelse med den næste finanslov tager et skridt længere i den retning, ikke mindst fordi der jo også her er tale om økologiske fødevarer. Så de meldinger synes jeg, at der er grund til at arbejde videre på.
Og vi har det sådan i Enhedslisten, at vi altid er lykkelige, når andre partier ønsker at kopiere vores politik.
Der er faktisk ikke noget bedre her i verden, end at det sker, for så er det jo, tingene begynder at bevæge sig.
Så der er altså positive ting at sige.
Der er også nogle ting, som ikke pynter på regnskabet.
Det er f.eks. indsatsen i forhold til EU og WTO, hvor den danske regering bl.a. medvirkede til at vedtage EU's nye gensplejsningslov, altså om godkendelse af nye gensplejsede planter og afgrøder.
Jeg ved godt, at det ikke primært var fødevareministerens skyld.
Det var primært miljø- og energiministerens skyld.
Men det er jo en fælles regering og et fælles ansvar.
Og efter min mening var det et skrækkeligt fejltrin.
Nu står vi så i den situation, at der stadig væk er et såkaldt moratorium for godkendelse af nye gensplejsede afgrøder.
Det er et moratorium, der fortsætter lige så længe, som Danmark og en række andre lande, der står bag det, opretholder det.
Et af kravene, som den danske regering har været med til at formulere i forbindelse med en eventuel ophævelse af moratoriet, er, at der skal være en effektiv mærkning af gensplejsede fødevarer.
Det er jo derfor, at det er så fantastisk afgørende, hvordan flertallet her i salen er, når vi taler om mærkning af gensplejsede fødevarer.
Fru Vibeke Peschardt var inde på, at hvis vi laver en fuldstændig mærkning her i Danmark helt til bunds, som jeg forstod at fru Vibeke Peschardt faktisk går ind for, så ville hun i første omgang afprøve, om landbruget og butikkerne selv ville lave en frivillig ordning.
Men hun gik ind for det, under den forudsætning at EU giver os lov til det. Dertil kan man sige: Ja, det giver EU os lov til, hvis vi fastholder moratoriet.
Så det bestemmer vi altså selv.
Men det kræver vilje.
Det kræver virkelig politisk vilje.
Det kan altså lade sig gøre, hvis Danmark sammen med de andre moratorielande, Frankrig for eksempel, som jeg har forstået det, vil stå fast på en fuldstændig mærkning.
Derfor er det jo så vigtigt at få en tilkendegivelse også fra Socialdemokratiet og fra ministeren om de principper, som jeg nu kan forstå, og som det nu er kortlagt i debatten, at Dansk Folkeparti, Det Radikale Venstre og Enhedslisten er enige om, nemlig at der skal mærkes til bunds.
Så nævnte fru Vibeke Peschardt spørgsmålet om bagatelgrænsen, og det er en anden sag.
Jeg vil foreslå, at vi holder den ude af diskussionen i dag, for ellers begynder vi at pløre tingene sammen.
Men der er en 1 pct.s-bagatelgrænse.
Den vil vi gerne have nedad, så den bliver mindre, men det er altså en anden sag. Så nu afventer jeg spændt, hvad den socialdemokratiske ordfører og ministeren kan meddele os på det her punkt.
For det er faktisk sådan, at flertallet i det danske Folketing også på europæisk plan spiller en afgørende rolle i udfaldet af den her sag.
Vi står altså ikke i dag alene og tager stilling til, hvordan reglerne skal være her i Danmark, men altså også, hvordan reglerne vil kunne gå hen at blive i resten af EU.
Så der er meget på spil.
Det er derfor, jeg har tilladt mig at bruge forholdsvis mange korte bemærkninger på at få afklaret, hvordan Folketingets partier står.
Og jeg skal undskylde over for hr. Jørn Jespersen, at jeg glemte at nævne SF i kredsen af de partier, der selvfølgelig går ind for det.
Det er hermed præciseret.
Så der er altså fire partier indtil nu, der har meldt ud til fordel for fuld mærkning. I den forbindelse har jeg endnu en gang en understregning af dette med funktionelle fødevarer.
Funktionelle fødevarer er altså efter min opfattelse de fødevarer, som man f.eks. kommer vitaminer i for at peppe dem lidt op.
Det er noget, man bruger i industrien, når det, man laver, i forvejen ikke er godt nok.
Hvis man ønsker at bruge elendige råvarer, så kan man skjule elendigheden ved at komme nogle vitaminpiller i og skrive, at det, man producerer, er sundt.
Den slags produktionsmetoder skal vi efter min mening ikke lægge op til her i Danmark.
Vi skal tværtimod fastholde, at man skal kunne leve sundt og godt af de naturlige fødevarer.
Det skal være sådan, at danske fødevarer har en kvalitet, som gør, at vi kan leve af dem, uden at det skal være nødvendigt at fylde alle mulige kunstige sager i fødevarerne for at få dem solgt.
Derfor vil jeg altså meget gerne bede om, at ministeren præciserer, at døren for det, som vist hr. Mejdahl i begyndelsen af debatten kom til at betegne som en åbning i forhold til funktionelle fødevarer, bliver lukket omgående igen.
Den må overhovedet ikke stå på klem bare et øjeblik.
Det synes jeg er utrolig vigtigt at få slået fast.
Danmark har jo da også i de diskussioner, der er i EU om disse regler, hidtil stået på en klar position imod det.
Det håber jeg så sandelig vi kan fastholde at blive ved med.
Efter min opfattelse er det generelle problem med fødevaresituationen, at vi har presset naturen for hårdt, og den slår simpelt hen igen nu.
Den industrielle produktion har nået en udnyttelsesgrad i forhold til dyrene og naturgrundlaget, således at vi nu bliver mødt med naturens reaktion i form af kogalskab og mund- og klovsyge og alle mulige andre problemer, som tårner sig op.
Vi bliver nødt til at indrette produktionen og den måde, vi har dyrene på, efter naturens betingelser.
Vi kan altså ikke til hver en tid indrette naturen efter vores forgodtbefindende; der er en grænse for det i hvert fald.
Det er vel den fundamentale problematik og det, der vel i og for sig, så vidt jeg kan høre, skiller de partier, der ligger i den venstre side af Folketingssalen, helt fundamentalt fra dem, der ligger i den højre side.
Dem i den højre side vil fortsætte en industriel produktionsmåde med bind for øjnene, indtil de kører ud over skrænten, og de lever efter den gamle franske solkonges motto: Efter os syndfloden.
Hvorimod der altså er andre partier, der i forskellig grad har ønsket en omstilling, først og fremmest i økologisk retning.
Det synes jeg er væsentligt at trække op fra den her debat, når man skal se på nogle principielle hovedlinjer i den.
Så skal jeg slutte med et spørgsmål til ministeren i anledning af det verserende problem med dansk svineeksport til USA.
Svineeksporten er blevet ramt.
Jeg vil godt spørge ministeren, om ikke det er korrekt, at hvis man havde gennemført Enhedslistens forslag forrige år, da vi foreslog det, om, at dyr, der skal over grænsen, skal i karantæne, så ville vi ikke have fået det problem, som opstod, da USA lukkede for vores svineeksport.
Så ville vi ...