Line Barfod (EL), 2003-04-25:
Som mange andre også har været inde på det, er det jo en tilbagevendende diskussion, hvordan dommerne kan blive ved med at tjene så mange penge på deres bijob.
Når man snakker om råd og nævn, kan jeg altså heller ikke lade være med at undre mig over, at det er bijob for dommere.
De skiftede fra, at det skulle være en dommer, til, at det skulle være en amtmand.
Da jeg så spurgte, hvad begrundelsen var for, at det ikke skulle være en dommer, men en amtmand, var svaret, at det var, fordi amtmanden ikke skulle have ekstra løn, for han fik jo løn som amtmand for at sidde der, men en dommer skulle have
ekstra løn oveni.
Det kan jeg ikke lade være med at undre mig over.
Hvorfor er det sådan med to forskellige typer offentligt ansatte, at den ene skal have et ekstra honorar, mens den anden ikke skal, hvis det er noget, som de bliver pålagt som led i deres offentlige erhverv?
Jeg synes, det kunne være godt, hvis vi får gennemgået de forskellige typer råd og nævn, der findes, og finder ud af: Vil vi gerne have en dommer, og skal det så ikke være inden for det arbejde, som de i forvejen bliver lønnet for, i stedet for at det er noget ekstra, som de skal have ekstra honorar for?
Udgangspunktet må være, at også dommere skal levere et så godt arbejde som muligt inden for normal arbejdstid og skal kunne have mulighed for det.
Derfor vil jeg sige, når fru Birthe Rønn Hornbech nu nævnte Farumkommissionen, at det flertal, der besluttede at få nedsat Farumkommissionen, godt var klar over, at det ville koste penge, herunder også ekstra ressourcer til den landsret, der skulle afgive en dommer til at stå for det arbejde.
Det var vi indstillet på, fordi vi mente, at det var vigtigt at få nedsat den kommission.
Det virker besynderligt, at dommerne kan have så mange bijob, som de har i dag, at de kan have så store indtægter, uden at det går ud over det arbejde, de lægger inden for normal arbejdstid.
Det kan jo også undre, når man ser på, hvor korte retsdagene er i Højesteret, sammenlignet med, hvor lange de f.eks. er i Vestre Landsret.
Med det pres, der er på vores retssystem, burde det altså være muligt meget hurtigt at få gjort noget ved det store problem, vi har med dommeres bibeskæftigelse.
Dertil kommer så hele spørgsmålet om habilitet.
Uanset hvor meget både dommere og erhvervsliv kan forsikre hinanden om, at de ikke er spor påvirkede af, om de lige har givet store honorarer i en privat voldgiftssag, tror jeg altså, det vil være meget svært at lave en undersøgelse i befolkningen, hvor man ikke mener, at det på en eller anden måde kan påvirke habiliteten, at man får et stort honorar.
Derfor håber jeg meget, når nu SF's forslag ser ud til desværre ikke at kunne blive vedtaget her og nu, at der meget snart sker noget, at vi ikke bare får et nyt udvalg, der sylter denne her sag, men at der rent faktisk effektivt kommet til at blive sat en stopper for dommeres bibeskæftigelse, og at vi får gennemgået, hvad det egentlig er, vi har i de forskellige råd og nævn, og om vi nogen steder kunne undvære dommere eller i hvert fald sige, at det skulle være et led i deres almindelige erhverv, og at det er det, de får deres gode løn for. Vi støtter SF's forslag.