runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Morten Messerschmidt (DF), 2006-04-21:
Jeg må indledningsvis sige, at jeg har svært ved at forstå, hvordan Det Radikale Venstre kan se sådan på det, at bare fordi vi har høje regler i Danmark, så må man nødvendigvis have dårlige og lavere regler i udlandet.
Det kunne jo være, at de andre lande også havde indrettet sig på en fornuftig måde.
Men det, jeg egentlig gerne ville spørge til, er mere den juridiske metode, som fru Arnold beskæftiger sig med i sit indlæg.
For fru Arnold siger jo meget klart, at det handler om, at vi politikere ikke formulerer teksterne klart nok.
Nu er det jo sådan, at der faktisk er en helt klar erklæring tilknyttet produktansvarsdirektivet, hvor samtlige medlemslande giver Danmark tilslutning til, at vi kan have et mellemhandleransvar på objektivt grundlag.
Jeg kunne bare godt tænke mig at høre, hvordan fru Arnold forestiller sig at den erklæring kunne have været formuleret klarere, når det nu er det, hun mener er metoden til at undgå de her sager.
Lene Espersen (KF), 2006-04-21:
Jeg vil sige til fru Line Barfod, at regeringen naturligvis efterlever de afgørelser, der kommer fra domstolene.
Og det er korrekt, at i den her sag har EF-Domstolens dom umiddelbart medført en forbrugerforringelse.
Det forsøger regeringen med det her lovforslag at rette op på, dels med lovforslaget, dels med de andre initiativer, som jeg har redegjort for.
Det er korrekt.
Jeg tror bare, at pointen for fru Karen Hækkerup såmænd heller ikke var at begynde at drage anden lovgivning ind i sagen, men nok nærmere at imødegå, at nogle mennesker efter at have hørt debatten måske kunne sidde tilbage med lidt forvirring om, hvad det lige præcis var, den her diskussion handlede om.
Der synes jeg, at det er fint, at den socialdemokratiske ordfører er med til at præcisere, at man altså stadig væk har nogen forbrugerbeskyttelse i landet, selv om der har været en enkelt dom, der er gået Danmark imod.
Morten Messerschmidt (DF), 2006-04-21:
Jeg skal bare bede justitsministeren bekræfte, at det, som fru Karen Hækkerup fremhæver, ikke har noget med produktansvarsloven at gøre, fordi det er et erstatningsretligt spørgsmål.
Produktansvarsloven regulerer det forhold, at man køber en ting, som enten forvolder tings- eller personskade.
Defekte jakker kan man stadig væk få erstatning for efter de køberetlige regler.
Lene Espersen (KF), 2006-04-21:
Jeg kan bekræfte over for fru Karen Hækkerup, at forbrugeren stadig væk er beskyttet, og vi har også en købelov, så man skal ikke være nervøs for at foretage indkøb.
Man kan sige, at med hensyn til den debat, vi har haft her i dag, har fru Karen Hækkerup jo meget ret i, at den meget nemt kommer til at lyde som en meget teknisk, juridisk debat.
Ikke desto mindre må vi jo alle sammen erkende, at den også i sidste ende kan have en konsekvens for forbrugeren, og derfor er det også så vigtigt, at vi prøver at sikre os bedst muligt, så forbrugeren også fremover er beskyttet.
Karen Hækkerup (S), 2006-04-21:
Hvis der er nogen, der har orket at lytte til den her debat ude ved tv-skærmene, selv om jeg ikke forestiller mig, at det er mange, der har holdt ud så længe, ville jeg bare, for at der nu ikke bliver skabt en eller anden stemning af, at forbrugeren bliver ringere stillet, sige
Man kan stadig væk gå hen i butikken, hvor man har købt sin jakke, hvis der er en helt almindelig mangel ved varen.
Lene Espersen (KF), 2006-04-21:
Jeg tillader mig at sige, at jeg ved, at formanden også løber en gang imellem i en anden sammenhæng.
Jeg vil også gerne takke for behandlingen her i dag.
Alle er jo enige om, at det her ikke er en sjov sag at stå med.
Som flere også har været inde på, har regeringens stilling også været, at i og med at dommen faldt og den skulle efterleves, har det afgørende jo været, at vi kunne tage nogle fremadrettede skridt, der kunne være med til at sikre forbrugerne fremover. Som jeg også har redegjort for her i dag, så sikrer lovforslaget, at vi efterlever den dom, der er kommet fra EF-Domstolen.
Lovforslaget indebærer samtidig, at mellemhandlerens ansvar for egne fejl og forsømmelser skærpes, og det sker ved, at mellemhandleren pålægges en omvendt bevisbyrde ved produktskader.
Vi har syntes, at det var vigtigt, at vi forsøgte at beskytte forbrugeren mest muligt inden for de rammer, som EF-Domstolens dom nu sætter for os.
Udvalget skal også overveje, om der kan indføres en lovbestemt garanti i dansk ret, så man i alle tilfælde vil kunne sikre købere erstatning hos sælgeren, hvis der sker en produktskade.
Endelig vil regeringen opfordre Europa-Kommissionen til at fremsætte forslag om en ændring af produktansvarsdirektivet, der vil gøre det muligt for Danmark at genindføre reglen om, at mellemhandlere uden begrænsning hæfter for producentens produktansvar.
Det sidste er jo meget vigtigt, for vi lever i et indre marked, og man kan sige, at én ting er, at vi helt naturligt primært interesserer os meget for de forbrugere, der køber deres produkter i Danmark, men jeg synes, det er meget vigtigt, at vi også arbejder for, at der genindføres en bedre retstilstand i hele EU.
Hr. Morten Messerschmidt sagde i sine afsluttende bemærkninger til beslutningsforslaget, at han ønskede en afklaring af, hvordan retstilstanden var vedrørende de domme, der allerede er afsagt, og de domme står ved magt.
Det er selvfølgelig klart, at der er blevet vendt mange andre ting under behandlingen, og jeg medgiver, at det her teknisk set er ret kompliceret stof.
Derfor vil jeg også gerne tilkendegive, at vi naturligvis meget gerne også ret hurtigt medvirker til en teknisk gennemgang af lovforslaget og de elementer, der er i det.
Jeg har jo under debatten i dag haft en lille debat, en minidebat, kan man sige, med hr. Morten Messerschmidt om, hvad gældende retstilstand har været, og om, hvordan man, om man så må sige, kan forbedre retstilstanden yderligere.
Jeg tror, det vil være givtigt for os alle sammen, at vi tager en gennemgang af, hvad retspraksis har været, og af, hvorfor vi fra Justitsministeriets side har fundet, at det her var den korrekte måde at lovgive på.
Det medvirker vi meget gerne til, så der også bliver klarhed for Retsudvalgets medlemmer over den præcise rækkevidde af lovforslaget og også den lovteknik, der ligger bag.
Jeg glæder mig over, at der er så stor opbakning til, at vi får de her ting på plads, så vi sikrer os, at Danmark efterlever EF-Domstolens afgørelser.
Morten Messerschmidt (DF), 2006-04-21:
Jeg vil gerne kvittere for opbakningen til Dansk Folkepartis beslutningsforslag fra Enhedslisten og også for de betragtninger, som Enhedslistens ordfører er kommet med.
For os at se, er det for så vidt en rigtig analyse, som fru Barfod fremdrager.
Men for Dansk Folkeparti må det være sådan, at EU-lovgivningen fortolkes af EF-Domstolen, og tilsyneladende er det sådan, at reglerne i EF-direktivet fra starten har været, som EFDomstolen nu siger, at de er, vi har bare ikke vidst det.
Det er jo faktisk det, der er retstilstanden.
Derfor vil jeg også gerne spørge justitsministeren, hvad man agter at gøre ved de domme, som er afsagt efter § 10 i produktansvarslovgivningen i den mellemliggende tid frem til nu, for der er jo klart et dilemma med hensyn til, om man så skal lade EF-Domstolens dom få tilbagevirkende kraft; om den her forringelse af forbrugersikkerheden skal have tilbagevirkende kraft, eller om det dog kun er vedrørende de fremadrettede sager, der bliver et problem.
Jeg er fuldstændig enig i det, som andre ordførere har fremført, nemlig at det her er en teknisk sag, og at det nok i virkeligheden er en debat, der mest hører til i Retsudvalget, hvor vi virkelig kan få lov til at arbejde med det juridiske nørderi.
Og det vil jeg sige, at jeg ser meget frem til.
Line Barfod (EL), 2006-04-21:
Vi mener, at vi skal holde fast i de danske regler, der også har været gældende efter 1989-direktivet, at vi skal holde fast i de danske regler, der har været gældende, indtil man nu ændrer lovgivningen.
Så når regeringen går ind og forringer så meget, som der er lagt op til i lovforslaget, er det klart, at Dansk Folkepartis forslag er en forbedring i forhold til de forringelser, som regeringen vil indføre.
Men vi mener slet ikke, man skulle lave nogen forringelser.
Morten Messerschmidt (DF), 2006-04-21:
Grunden til, at jeg tager ordet, er selvfølgelig, at jeg i forhold til det, fru Barfod siger til sidst, vil sige, at vi i Dansk Folkeparti har haft præcis de samme overvejelser.
Men er fru Barfod ikke enig i, at det direktiv, som blev gennemført på foranledning af EU, var en forbedring, i forhold til hvordan de daværende mellemhandleransvarsregler i Danmark var?
Der er det dog mere naturligt at holde fast i de danske regler, er det ikke rigtigt?
Line Barfod (EL), 2006-04-21:
En væsentlig grund til, at Enhedslisten er imod EU, er, at vi mener, at der er et problem med internationalt samarbejde, og at hele konstruktionen ikke er lavet til fordel for mennesker.
Vi mener, at hvis man skal have et sådant forpligtende samarbejde mellem lande, så skal det bygge på hensynet til mennesker som det vigtige.
Derfor har vi også gentagne gange fremsat forslag om, at man skal have ret til at gå foran, og om, også med henvisning til denne dom, at Danmark skal holde fast i, at vi vil have ret til at gå foran, når det gælder hensyn til mennesker.
Denne sag kan nemt blive lidt teknisk og måske svær at forstå, men det handler jo helt grundlæggende om som i den konkrete sag, der ligger til grund for dommen, at hvis man har købt nogle æg nede i supermarkedet, der er inficeret med salmonella, og man derfor bliver syg, så skal man kunne gå til supermarkedet og få erstatning for den sygdom, man har fået, den skade, man har fået, frem for at man skal finde tilbage til den, der har produceret æggene med salmonella.
Der har EF-Domstolen nu afgjort, at vi ikke må have en retstilstand, hvor forbrugerne kan gå til den, de har købt produktet hos.
Derfor fremsætter regeringen forslag om at forringe loven og retsstillingen for forbrugerne.
Det er vi uenige i at man skal gøre.
Vi mener, man skal holde fast i over for EU-systemet, at Danmark varetager menneskers interesser.
Vi vil have lov til at have regler, der er bedre på forbrugerområdet, miljøområdet osv. ud fra hensynet til mennesker.
Derfor synes vi også, at det er lidt slapt af Dansk Folkeparti, at deres forslag kun siger, at vi skal fastholde det i retspraksis udviklede.
Vi synes, at man sådan set skulle holde fast i den lovgivning, der har været gældende, og at vi skal fastholde det synspunkt og meddele EU, at vi her ikke ønsker at være en del af det regelsæt, der gør, at EF-Domstolen kan gå ind og sige, at forbrugerne skal have en ringere retsstilling i Danmark.
Da det forslag fra Dansk Folkeparti dog er en lille forbedring i forhold til regeringens, støtter vi forslaget og går imod regeringens forslag, men vi mener faktisk, at man slet ikke skulle gå ind og pille ved den lov, vi har om produktansvar, men skulle fastholde de regler, der er gældende i dag.
Anne Baastrup (SF), 2006-04-21:
Det her er svært.
Jeg husker tydeligt dengang, vi havde diskussionen om produktansvarsdirektivet tilbage i 1980’erne, og jeg husker det også, som om det tog adskillige år, før Danmark rent faktisk kunne gå ind og støtte produktansvarsdirektivet og efterfølgende kunne få formuleret en lovgivning, som der kunne opnås et flertal for her i salen.
Det, der også var karakteristisk for netop den erklæring, som hr. Morten Messerschmidt hele tiden vender tilbage til, var, at de andre lande ikke var enige.
Men vi fik et lille figenblad, således at den daværende danske regering kunne argumentere for, at man her i Danmark skulle støtte direktivet med den konsekvens, at vi fik en produktansvarslovgivning, der hvilede på de principper, som vi altid havde haft, men som ikke var direktivmedholdelige.
Spørgsmålet er så: Skal vi vælge den model, som Justitsministeriet har valgt, eller har Forbrugerrådet ret i, at man nok har været lidt for negativ i sin vurdering af, hvor galt det er gået?
Kan man vælge en anden model, kan man vælge Dansk Folkepartis forslag?
Jeg er i tvivl, og jeg synes, vi skal have en teknisk gennemgang af det i Retsudvalget.
Men jeg vil så grundlæggende sige, at jeg altså har mere tillid til Justitsministeriets embedsmænd, end jeg har til hr. Morten Messerschmidt.
Derom er der ingen tvivl.
Elisabeth Arnold (RV), 2006-04-21:
Jeg nævnte hverken noget om kulde eller kynisme eller noget andet.
Jeg ved i hvert fald fra dansk lovgivning, og jeg går ud fra, at det er nøjagtig det samme, der gælder, når vi taler om direktivtekster, som skal fortolkes af Domstolen, at hvis man skal have seler, livrem og korset og det hele på, når man skal lave en lovgivning, så skal man skrive det i lovteksten.
Ellers kan der overlades noget til Domstolens fortolkning, og sådan er det altid.
Morten Messerschmidt (DF), 2006-04-21:
Jeg skal bare forstå det rigtigt: Fru Arnold og det Radikale Venstre har ikke noget problem med, at EF-Domstolen, hvor den ene part klart procederer på, at der er en helt klar politisk tilkendegivelse af, at man skal have lov til at have mellemhandleransvar på objektivt grundlag, fuldstændig koldt og kynisk tilsidesætter den demokratiske legitimitet, som regeringerne nu engang har, alt imens Domstolen jo ingen demokratisk legitimitet har.
Line Barfod (EL), 2006-04-21:
Det kan jo nemt blive meget teknisk-juridisk, når man lytter til den her debat.
Derfor vil jeg bare gerne have ministeren til i almindeligt klart sprog at bekræfte, at regeringen her vil forringe forbrugernes retsstilling i Danmark på grund af Danmarks EU-medlemskab, og fordi regeringen ikke vil holde fast på Danmarks ret til at gå foran med at forbedre forbrugernes retsstilling.
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2006-04-21:
Ikke overraskende er Det Radikale Venstre også positivt stemt over for justitsministerens lovforslag.
Det nævnte jeg nemlig allerede under behandlingen af lovforslag nr. L 168 om politi- og domstolsreformen, som forslaget her jo skal ses i sammenhæng med.
I virkeligheden er det nærmest på tide at indføre digital tinglysning, og der er ingen tvivl om, at det vil effektivisere tinglysningen og dermed blive til fordel for brugerne.
Vi vil dog gerne rose justitsministeren for, at der er taget hensyn til, at ikke alle er så it-parate, som vi, der behandler sagen nu, måske er, og vi håber, at der også efter indførelsen af den digitale tinglysning vil blive taget hensyn til handicapvenlighed, så det bliver muligt for folk med forskellige handicap at bruge de elektroniske indgange til tinglysning.
Der er i virkeligheden kun to ting, som kan skabe en eller anden form for bekymring hos Det Radikale Venstre, men i begge tilfælde vil vi for en sjælden gangs skyld nære en næsten ubegrænset tillid til justitsministeren.
Den ene ting er, at vi skal være hundrede procent sikre på, at systemet fungerer, når det træder i kraft, og vi går ud fra, at hvis der er den mindste tvivl, venter justitsministeren hellere til 2009 i stedet for at indføre det i 2008.
Den anden ting er den geografiske placering.
Jeg har ikke tænkt mig at gå ind i en dybere diskussion, men jeg går ud fra, at justitsministeren samtidig med valget af Hobro har sikret, at det kompetente personale, der skal være til rådighed, nu også er til rådighed, så der ikke bliver nogle problemer desangående, når systemet går i gang.
På de to punkter har vi som sagt i en sjælden grad ubegrænset tillid til justitsministeren, og vi skal komme efter hende, hvis hun skuffer os.
Morten Messerschmidt (DF), 2006-04-21:
Det er jeg slet ikke uenig i, og jeg synes også, at ministerens lovforslag er sympatisk.
Der, hvor jeg bare anker, er, når justitsministeren siger, at det beslutningsforslag, som Dansk Folkeparti er kommet med, vil være uforeneligt med EU-retten, fordi det vil forsøge at indføre et objektivt ansvar og altså dermed fastholde retstilstanden, som den er i dag, og som er blevet underkendt af EF-Domstolen.
Det er jo netop ikke tilfældet.
Hvis bare justitsministeren læser overskriften, så fremgår det jo meget klart, for der står: Idet disse regler – altså dem, som vi ønsker – dog fremover vil bygge på det i retspraksis udviklede mellemhandleransvar.
Det er altså sådan, at det i retspraksis udviklede mellemhandleransvar er et subjektivt ansvar, det er et culpaansvar.
Det er jo derfor, der er tale om en forringelse, uanset hvilket af de her forslag – og måske begge – vi stemmer igennem.
Jeg vil bare gerne bede justitsministeren om at bekræfte, at det præcis er det samme, som vi sigter efter.
Vi går ikke efter at fastholde et objektivt ansvar, for det anerkender vi at EF-Domstolen har sagt nej til.
Der skal åbenbart ske en forringelse.
Det, som det i retspraksis udviklede regelsæt bygger på, er en skærpet culpanorm, præcis det samme, som justitsministeren gerne vil have.
Er det ikke korrekt?
Anne Baastrup (SF), 2006-04-21:
Det er et principielt lovforslag.
Vi har jo fået taget vores mødom, når det drejer sig om omskæring af kvinder og fjernelse af det dobbelte strafbarhedskrav der.
Men ikke desto mindre skal vi være meget opmærksomme på, hvad vi gør.
Vi er derfor i SF enige i Jurisdiktionsudvalgets konkretisering af det; at forudsætningen for, at man kan gå ind og lave en fjernelse af kravet om dobbelt strafbarhed, er, at man er meget præcis med hensyn til, hvilke bestemmelser det rent faktisk handler om.
Det, vi også skal være opmærksomme på, er, at det her lovforslag formentlig ikke kommer til at betyde noget som helst.
Den undersøgelse, der blev lavet tilbage i vistnok 1998, viser jo, at stort set alle lande i verden har en seksuel kriminel lavalder, som i store træk svarer til den, vi har i Danmark: 14 år.
Nogle går lidt længere ned, men alligevel.
Det betyder jo også, at det er strafbart at have seksuelt samkvem med børn, altså begå overgreb mod børn.
Men ikke desto mindre tror vi, at det er en god idé at komme med det her lovforslag, fordi det også over for danske statsborgere og herboende udlændinge indskærper, at det er strafbart.
Der, hvor vi har hovedproblemet, er: Hvordan kan vi overhovedet få efterforsket de her sager?
Har dansk politi mulighed for at skaffe bevis?
Har dansk politi mulighed for rent faktisk at føre sagerne for domstolene?
Det skal vi være opmærksomme på.
Det er ekstremt svært, hvis det overhovedet kan lade sig gøre.
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2006-04-21:
Det Radikale Venstre deler ministerens foragt for seksuel udnyttelse af børn – det tror jeg vi alle sammen gør – og derfor er vi også positivt indstillet over for det lovforslag, som ligger her.
Børn er som bekendt de allersvageste i enhver sammenhæng, og dermed er det endnu mere vigtigt at sikre børn imod overgreb end at sikre voksne imod det.
Jeg synes, det er meget forfærdeligt at høre historier om, at folk tager til udlandet for at udnytte børn seksuelt og dermed slippe for straf.
Det er selvfølgelig et opgør med eller i hvert fald en undtagelse i forhold til princippet om dobbelt strafbarhed.
Vi er allerede tidligere gået med til at lave en undtagelse i forbindelse med kvindelig omskæring, og vi vil også godt tilslutte os, at vi laver en undtagelse på det her område.
Vi har dog nogle spørgsmål, vi vil stille i forbindelse med udvalgsbehandlingen, som er af lidt mere teknisk-praktisk karakter.
De handler om, hvad der sker, hvis man nu gør det her i alle vesteuropæiske lande.
Hvilken betydning vil det så have, at der er forskellige seksuelle lavaldre i forskellige EU-lande?
Og hvilke forskelle vil det gøre også for de lande, hvor der er en betragtelig højere seksuel lavalder for homoseksuelle end for heteroseksuelle?
Jeg tror ikke, der er noget, som kan gøre, at vi ikke skulle stemme for lovforslaget, men vi vil i hvert fald gerne have nogle afklaringer af nogle af de her spørgsmål.
Endelig vil jeg gerne kvittere for hr. Morten Bødskovs forslag om eventuelt at tage børnepornografi med ind i det her lovforslag.
Jeg vil ikke give en endelig tilslutning til, at Det Radikale Venstre nødvendigvis vil stemme for Socialdemokratiets forslag, men jeg vil godt sige, at det er overvejende sandsynligt.
Jeg synes, at det lyder som et rigtig fornuftigt tiltag, Socialdemokraterne kommer med her.
Kim Christiansen (DF), 2006-04-21:
Vi har alle sammen de forfærdelige overgreb, der foregår mod børn i Danmark, inde på nethinden, og jeg tror også, alle kan være enige om, at vi aldrig skal acceptere pædofili, men tværtimod bekæmpe disse personer med alle tilgængelige midler.
For at det her ikke skal blive en lang gentagelse af de to foregående ordføreres indlæg, så er der selvfølgelig det glædelige i det, hvilket også har været nævnt, at der nu bliver mulighed for at skride ind over for den her sexturisme, der foregår, hvor personer forgriber sig på børn i andre lande.
Eksempelvis har vi set nogle helt groteske eksempler i Thailand.
Det kan Dansk Folkeparti naturligvis kun bakke varmt op om.
Der her er et fantastisk godt udspil fra justitsministeren, synes vi, og det, jeg i hvert fald vil bestræbe mig på, er i udvalgsarbejdet at komme helt ned i det, så vi også sikrer os, at det her kommer til at være fuldt dækkende.
Bedre sent end aldrig.
Det her har været lang tid undervejs.
Jeg tror, at det er omkring 4 år siden, at justitsministeren første gang nævnte stramninger i den her forbindelse.
Men det er glædeligt, at de nu er her, og dem bakker Dansk Folkeparti naturligvis op, og vi ser frem til et godt udvalgsarbejde om det her.
Morten Bødskov (S), 2006-04-21:
Langt de fleste af os væmmes selvfølgelig ved tanken om seksuel omgang med mindreårige, og jeg tror ligesom den foregående ordfører, at det vender sig i os alle, når vi i tv-indslag ser mænd med små asiatiske børn på skødet under Østens palmer.
For Socialdemokratiet er det vigtigt, at seksuelt misbrug af mindreårige straffes hårdt, uanset om det foregår her i Danmark eller uden for landets grænser, og derfor styrkede den tidligere SR-regering rigspolitiet i jagten på børneporno på internettet, ligesom der blev indført forbud mod køb af sex af unge under 18 år.
Inden længe skal vi her i Folketingssalen behandle et beslutningsforslag fra Socialdemokratiet, som strammer reglerne for internetudbydere, der har chatrooms, hvor udbud og ikke mindst interesse for sex med mindreårige åbenbart florerer i et ganske foruroligende omfang.
Vi støtter fra Socialdemokratiets side lovforslaget.
Den foregående ordfører har på tilstrækkelig vis redegjort for de tekniske detaljer i det, så det vil jeg ikke gøre, men jeg vil dog sige, at vores støtte naturligvis ligger i forlængelse af den støtte, Socialdemokratiet også gav i april 2003 til at indføre det samme princip, altså at man undviger fra kravet om dobbelt strafbarhed i tilfælde af omskæring af kvinder.
Men vi mener dog, at forslaget har en alvorlig mangel.
Vi har svært ved at forstå, hvorfor straffelovens § 235 om besiddelse af børneporno ikke er medtaget i forslaget.
I Danmark har vi jo gennem længere tid styrket indsatsen mod børneporno.
Teleudbydere og internetudbydere har sat advarsler op på deres hjemmesider og på deres servere, der giver sådan en pop up-advarsel, når man nærmer sig de her afskyelige sider.
Målt på antallet af gange om dagen, de her advarsler popper op og udløses – her taler vi altså om tusindvis af gange – er interessen for besiddelse af børneporno desværre enorm.
Samtidig er besiddelsen af børneporno en usædvanlig alvorlig forbrydelse.
Jo, fordi den seksuelle udnyttelse af det lille barn fastholdes på billedet til glæde for de afskyelige typer, som har vanvittige tanker om, hvad de kan tillade sig at gøre med børn.
Samtidig mener vi også, at forslaget forpligter regeringen til, bl.a. i dialog med børneorganisationer og rejsebranchen, at iværksætte kampagner, således at vi kan få stoppet de sexturister, som er i fokus i forslaget.
For det er jo rigtigt nok, som det påpeges i forslaget, bl.a. fra politiets side, at den egentlige effekt af det her kan være ganske begrænset.
Ikke desto mindre kan der være en udvej ved, at man også påvirkningsmæssigt og holdningsmæssigt sætter initiativer i søen, som kan få folk væk fra tanker om, hvad de vil gøre med mindreårige, også på udlandsrejser.
Men som sagt: Socialdemokratiet kan støtte forslaget.
Vi vil dog allerede nu annoncere, at vi har tænkt os at stille et ændringsforslag, så straffelovens § 235 også bliver en del af det her forslag.