runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Rikke Hvilshøj (V), 2002-10-08:
Målet er at sikre en hurtig og konsekvent opfølgning på bevidste overtrædelser af de vilkår, som stilles restauratører i forbindelse med en alkoholbevilling, samt at præcisere bestemmelserne om forbud mod ophold i en restauration.
Det har vist sig meget bekosteligt og langsommeligt, når en tilbagekaldelse af en alkoholbevilling skal prøves ved domstolene, fordi det i dag skal ske gennem den civile retsplejes former.
Lovforslaget her vil ændre på det.
Prøvelserne vil i fremtiden ske efter strafferetsplejens former, og det vil sikre en hurtig og konsekvent opfølgning, samtidig med at vi kan fastholde retssikkerheden for den enkelte restauratør.
Den anden del af dette lovforslag handler om en præcisering, således at der i fremtiden ikke er tvivl om, at politiet allerede efter første gang, der konstateres en strafbar handling i forbindelse med restaurationsbesøg, kan meddele vedkommende et forbud mod at besøge restauranten fremover.
Lovforslaget er blevet godt modtaget af de høringsberettigede parter, og flere af de bemærkninger, der er faldet i høringsfasen, er blevet imødekommet.
Der synes derfor bred opbakning til lovforslaget hos de parter, der berøres af det, og det er vi i Venstre selvfølgelig godt tilfredse med.
Venstre kan derfor anbefale, at Folketinget vedtager lovforslaget.
Peder Sass (S), 2002-10-08:
Først og fremmest må jeg konstatere, at der er en flydende grænse for det lovstof, vi her behandler, idet det måske nok egentlig mere hører hjemme i Justitsministeriet, end det hører hjemme i Økonomi- og Erhvervsministeriet.
Umiddelbart er mine kommentarer til dette lovforslag, at der som sagt er mere juristeri i det, end der er erhvervsstof, men jeg kan se af bemærkningerne, at der har været kontakt mellem de to ministerier, og det er jeg så rimelig tryg ved.
Initiativet er, som jeg ser det, primært kommet fra Politimesterforeningen og en mindre del efter anbefaling fra Folketingets Ombudsmand.
Samtidig vil jeg også konstatere, at det samtidig er en opfølgning på den tidligere SR-regerings initiativer med hensyn til at begrænse volden mod civile, der er inden for restaurationsområdet.
Socialdemokratiet medvirker gerne til initiativer, der kan medvirke til en mere ansvarlig adfærd i forbindelse med indtagelse af alkohol.
Det skal også ses i lyset af det stigende antal voldstilfælde, der sker som følge af beruselse.
Vi ser det også som en aktiv indsats over for rockermiljøet, og dermed kan det forhåbentlig give os et mere trygt natteliv.
Vi ser dette lovforslag som et forsøg på at sikre en hurtig og konsekvent opfølgning på bevidste lovovertrædelser, der foregår på begge sider af disken på værtshusene, enten af dem, der har opnået bevilling, eller af de gæster, der frekventerer udskænkningsstederne, og som enten er lidt hurtige på aftrækkeren eller ikke altid har rent mel i posen, hvis jeg må bruge det udtryk.
Formålet med dette lovforslag er dels, som vi lige har hørt, at gøre det lettere for bevillingsmyndighederne retsligt at kunne inddrage en restauratørs alkoholbevilling, men dog fortsat med en ret til at kunne indbringe sagen for domstolene, dels at give politiet et bedre redskab, når de ønsker at forbyde personer at opholde sig som gæster på en bestemt restaurant, allerede første gang det konstateres, at der er en strafbar handling, samt hvis personen tidligere har udført en strafbar handling, f.eks. vold, salg af narko eller lignende.
Vi Socialdemokrater har ikke noget imod, at man vil lette arbejdet for politiet i dagligdagen, og vi er derfor positivt indstillet over for forslagene og vil naturligvis have belyst nogle flere ting undervejs i udvalgsarbejdet.
Så har jeg et konkret spørgsmål til ministeren, der handler om, hvorfor loven først skal træde i kraft den 1. juli 2003, altså først om 8 måneder, hvorfor ikke allerede lade loven være gældende fra den 1. januar 2003?
Colette L. Brix (DF), 2002-10-08:
Lovforslagets sigte er at gøre det lettere for bevillingsmyndighederne at inddrage en restauratørs alkoholbevilling, uden at det vil svække retssikkerheden.
Som udgangspunkt kan Dansk Folkeparti ikke være uenige, da hensigten helt er i overensstemmelse med Dansk Folkepartis politik: at der ikke skal kunne spekuleres i at lave lovovertrædelser.
Men der er en hurdle i det her lovforslag, da den anden del af ambitionen ikke er formuleret, så den er helt opfyldt, nemlig ambitionen om, at retssikkerheden ikke svækkes for restauratøren.
I yderste konsekvens kan lovændringen betyde, at politiet kan observere forhold på virksomheden uden ejerens kendskab hertil, og at ejeren derefter uden forudgående varsel kan få frataget bevillingen.
For at retssikkerheden sikres, må det derfor kræves, at restauratøren får en advarsel, umiddelbart inden bevillingen tilbagekaldes.
Dansk Folkeparti ser heller ingen problemer ved en skærpelse af strafferammen for overtrædelse af loven.
Til gengæld bør der så samtidig ses på en ophævelse af det objektive ansvar i § 29, stk. 1, så restauratører kun kan gøres ansvarlige efter den normale culparegel, skyldreglen.
Hvis dette ikke sker, kan resultatet bliver hårde straffe til restauratører, der reelt har gjort alt for at undgå en lovovertrædelse, eksempelvis ved at have set et id-kort hos en person under 18 år, der efterfølgende viser sig at have fremvist falsk id-kort.
Det sker faktisk af og til.
Så det eneste, vi beder om fra Dansk Folkepartis side vedrørende L 17, er, at man kigger på det forhold, ellers tilslutter vi os forslaget.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2002-10-08:
I SF er vi positivt stemt over for det forslag, der er til behandling her, dvs. begge dele af forslaget, både det, der
går på at ændre fremgangsmåden, når man trækker en alkoholbevilling tilbage fra en restauratør, og det, der handler om at kunne give forbud til en konkret gæst mod igen at vise sig på den pågældende café, restaurant eller bar, hvis vedkommende har begået en strafbar handling i den pågældende restaurant eller i baren. Der kan selvfølgelig være nogle enkelte små ting, hvor vi ønsker at få præciseret omfanget af det, der foreslås.
Men jeg vil sige, at vi generelt er positive.
Elisabeth Arnold (RV), 2002-10-08:
Og en håndfast politik over for værtshuse, som f.eks. skænker for mindreårige eller for berusede, og som sidder henstillinger overhørige, hilser vi med stor tilfredshed.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2002-10-08:
Også Enhedslisten kan i hovedsagen støtte dette forslag.
Vi mener, at det er fornuftigt at forenkle proceduren i forbindelse med at fratage en alkoholbevilling, når det kan ske, uden at retssikkerheden indskrænkes. Og det mener vi sikres med det her forslag. Vi mener også, at det kan være rimeligt, at det præciseres, at man kan give en person forbud mod at opholde sig i en bestemt restauration i forbindelse med, at vedkommende bliver sigtet for en forbrydelse.
Selvfølgelig vil det give en risiko for, at et sådant forbud efterfølgende viser sig at være givet på et forkert grundlag, hvis vedkommende viser sig at være uskyldig i anklagen og bliver frikendt i forbindelse med retssagen, eller hvis politiet frafalder anklagen.
Forslaget er meget begrænset, og vi synes måske nok, at der kunne være grund til at se lidt mere grundigt på hotel- og restaurationsbranchen med henblik på at undersøge, om lovgivningen generelt trænger til at blive strammet op.
Arbejdsgiverorganisationen HORESTA og fagforbundet RBF har flere gange rettet henvendelse til regering og Folketing for at få strammet op på lovgivningen for at få gjort op med den meget udbredte anvendelse af illegal arbejdskraft, snyd i forhold til skatter og afgifter m.v. Vi vil derfor benytte udvalgsarbejdet til at få undersøgt, om der kan skaffes flertal for en mere generel oprydning på det her område.
Mogens Nørgård Pedersen (KRF), 2002-10-08:
I Kristeligt Folkeparti hilser vi også forslaget velkommen, og vi er enige i sigtet med forslaget.
Der er blot nogle ting, som vi nødvendigvis må have klargjort, enten af ministeren eller under udvalgsarbejdet,
bl.a. hvad der er grove og gentagne overtrædelser af vilkårene, og hvad niveauet er.
Men vi er positive over for forslaget og glæder os til behandlingen i udvalget.
Bendt Bendtsen (KF), 2002-10-08:
Først vil jeg gerne sige tak for den positive modtagelse, lovforslaget har fået.
Så vil jeg sige omkring det objektive ansvar, som fru Colette L. Brix nævner: Det er jo et objektivt ansvar, der findes i restaurationsloven for at sikre, at restauratøren også opfylder sin tilsynspligt.
Men det er klart, at der på det her område er problemstillinger med falsk legitimation m.v.
Jeg mener, at vi nu skal bruge udvalgsbehandlingen til at se på sagen.
Men jeg vil blot sige, at der ikke for øjeblikket er planer om at ophæve det objektive ansvar i restaurationsloven.
Det er jo også - og det er også et svar til hr. Mogens Nørgård Pedersen - domstolene, der vurderer, om der er tale om grov og gentagen kriminalitet, overtrædelse af bestemmelserne på det her område, og der kan jeg sige, at det jo ligger, hvor det ligger.
Med hensyn til lovforslaget, som ligger her i dag, bliver jeg spurgt, hvorfor det først træder i kraft senere.
Det kan jeg ikke svare på på stående fod, men jeg kan sige til hr. Peder Sass, at vi da kan få undersøgt, hvad der ligger i dét, og det kan vi få klaret under udvalgsbehandlingen.
Jørgen S. Lundsgaard (KF), 2002-10-08:
Da den konservative ordfører, fru Carina Christensen, ikke kan være til stede her i dag, skal jeg på hendes vegne meddele følgende: Lovforslag nr. L 17 lægger op til mindre justeringer af restaurationsloven med det formål, at den skal fungere bedre i praksis.
Forslaget handler først og fremmest om, at det skal være lettere at tage en alkoholbevilling fra en restauratør, der ikke driver sin virksomhed på forsvarlig vis.
Det har i praksis vist sig, at det desværre er alt for sjældent, at bevillingsmyndighederne gør brug af den mulighed, de har for at tage en alkoholbevilling fra en restauratør.
I dag er det nemlig meget dyrt for dem, processen er meget langsom, og de har derfor ikke noget særligt incitament til at sætte en sag i gang.
Denne retstilstand er naturligvis både uacceptabel og stødende, ikke mindst for de restauratører, som driver deres forretning på forsvarlig vis.
I Det Konservative Folkeparti er vi derfor meget positive over for, at man med det her forslag vil ændre den fremgangsmåde, der gælder for at kunne tage en bevilling fra en restauratør.
For fremtiden skal det være anklagemyndigheden og politiet, der i grove sager, hvor der f.eks. foreligger stafbare forhold, indbringer sagen for domstolen.
Bevillingsmyndigheden vil dog stadig kunne fratage en bevilling, hvis der er særlig grund til at tro, at restauratøren ikke vil drive virksomheden på en forsvarlig måde. Med det her forslag vil det altså blive meget nemmere for myndighederne at tage bevillingen fra en restauratør ved uforsvarlig drift, og så må vi jo forvente, at de i fremtiden også vil anvende muligheden meget mere.
Det er dette, der hele tiden har været hensigten med bestemmelsen.
Et andet element i lovforslaget lægger op til, at det nu bliver præciseret, at politiet har klar hjemmel til at tildele et opholdsforbud mod en gæst på en restaurant allerede efter første gang, der konstateres en strafbar handling i forbindelse med besøg på restauranten.
Der har i praksis været tvivl om, hvorvidt man kan meddele et forbud allerede efter første gang, der er konstateret en sådan strafbar handling.
Ordlyden bliver nypræciseret, og for fremtiden vil det ikke længere være et krav, at det strafbare forhold skal være fastslået ved dom.
Man kan altså meddele forbud allerede, når den pågældende person er sigtet for en strafbar handling i forbindelse med restaurationsbesøget.
I Det Konservative Folkeparti er vi meget tilfredse med de ændringer, der her lægges op til, og vi kan derfor støtte forslaget.
Freddy Dam (V), 2002-10-08:
Lovforslag nr. L 4 indeholder en ændring af to love, nemlig lov om erstatningsansvar og lov om erstatning fra staten til ofre for forbrydelser. Området for ændringen er, at der nu skal skabes hjemmel for at give godtgørelse for ikkeøkonomisk skade til efterladte ved dødsfald.
Det kræver sædvanligvis en særlig hjemmel.
Det har vi eksempelvis, når det handler om tortgodtgørelse i forbindelse med voldtægt, men der findes ikke i øjeblikket hjemmel for at give disse efterladte nogen godtgørelse.
Det skabes der så.
Der bliver ikke tale om at yde godtgørelse ved et hvilket som helst dødsfald, kun dødsfald under kvalificerende omstændigheder, der medfører en helt særlig følelsesmæssig belastning for eller krænkelse af de efterladte, og kun i to situationer, nemlig dødsfald, der er forvoldt forsætligt, hvor der altid vil være tale om en ekstraordinær belastning eller krænkelse, eller dødsfald, der forvoldes ved grov uagtsomhed, eksempelvis når der er tale om en særlig brutal eller krænkende adfærd fra skadevolderens side.
Jeg kan nævne som eksempler: vold med døden til følge eller hasarderet og hensynsløs kørsel, jf. straffelovens § 252.
Størrelsesordenen svarer i øvrigt til den maksimale tortgodtgørelse, der kan fås ved voldtægt.
Godtgørelsen kan fås ved siden af andre ydelser, og den fastsættes i øvrigt uafhængigt af eventuelle andre ydelser.
Hvem er det så, der kan få denne godtgørelse?
Efter forslagets ordlyd er det sådan, at det er efterlevende, der stod den afdøde særligt nær, og her tænkes så især på ægtefæller, samlevere, mindreårige børn og deres forældre og såkaldte andre - det kan eksempelvis være en søster, der har levet længe sammen med den afdøde.
Der er i øvrigt mulighed for, at flere end de allernærmeste pårørende kan få denne godtgørelse, hvis ellers disse flere hver for sig opfylder betingelserne.
Lovforslaget indeholder i øvrigt en ophævelse af erstatningsansvarslovens § 18, stk. 2, således at krav på godtgørelse for personskade nu falder i arv, uanset om
skadelidte har gjort kravet gældende inden sin død.
Førhen var det et krav, at skadelidte faktisk skulle have gjort dette krav gældende.
Alt i alt er det et udmærket supplement til de regler, vi har i øjeblikket.
Det er i øvrigt sådan, at man har tilsvarende regler i de andre nordiske lande.
Venstre støtter forslaget.
Per Dalgaard (DF), 2002-10-08:
Vi finder intentionerne i L 4 gode, velmenende og bedre for de efterladte end de hidtil gældende regler.
En familie, der står tilbage med et dødsfald efter denne type forbrydelse, nemlig grov vold eller groft uagtsom adfærd, bør selvfølgelig ikke ud over tabet af et familiemedlem også have økonomiske problemer at slås med.
At der nu gives mulighed for erstatning for tort og lidelse, finder Dansk Folkeparti derfor helt naturligt, og det er glædeligt for os, at der af de argumenter, vi i sin tid fremførte i sidste samling, nu bliver kendsgerninger.
Alle husker vel den ulykkelige sag fra Århus, hvor en motorcykelbetjent blev dræbt af en fransk bankrøver, og hvor erstatningen i Frankrig blev sat til op mod en million kroner.
Dengang argumenterede vi meget for, at tort også skulle indføres i dansk ret, og det er glædeligt for os, at det nu er sket.
Men de 100.000 kr. i erstatning som maksimalt beløb for tort og svie er efter Dansk Folkepartis mening nok for lille.
Derfor bør beløbet måske sættes op til omkring 250.000 kr. i sådanne tilfælde. Men vi finder det i øvrigt også bureaukratisk og nærmest uanstændigt at vurdere, hvor meget smerte og tort en familie har oplevet, i forhold til hvor meget et normalt dødsfald vil medføre af smerte i en familie.
Vi finder ikke, at man anstændigvis skal begynde at vurdere graden af sorg og smerte i sådanne tilfælde.
Jeg mener, at man i sådan nogle tilfælde egentlig bør vise storsind og få det beløb fastlagt, som vi foreslår.
De, der står i forreste række til sådanne ulykker, er desværre ofte politiet, et politi, som samfundet har sat til at opretholde ro og orden, og hvor der i dagens Danmark desværre ofte forekommer voldstilfælde.
I de tilfælde, hvor dette meget nødvendige arbejde medfører dødsfald, bør samfundet ikke grave sig ned i småpetitesser.
Her skal man vise storsind.
Men i øvrigt er vi positivt indstillet over for forslaget.
Anne Baastrup (SF), 2002-10-08:
Det er jo vigtigt, at vi snakker om det samme.
Så jeg vil godt spørge Dansk Folkepartis ordfører, om han ikke er enig i, at det, det drejer sig om her, ikke er et spørgsmål om den økonomiske skade, man kan lide ved at miste sin forsørger, for der får man jo erstatning for tab af forsøger. Det, det drejer sig om - ud over erstatningen for tab af forsørger, erstatningen for den økonomiske skade - er en mulighed for at give en særlig ydelse for tort og svie, en
særlig ydelse for den lidelse, man får.
Det virkede
rent faktisk, som om hr. Per Dalgaard udelukkende snakkede om den økonomiske skade, man led ved at miste en forsørger, og det er altså ikke det, der er tale om.
Lissa Mathiasen (S), 2002-10-08:
Det lykkedes Dansk Folkepartis ordfører at skabe lidt forvirring.
Jeg vil godt spørge, om hr. Per Dalgaard og Dansk Folkeparti mener, at den regel og den erstatningssum, som blev indført i forbindelse med erstatningsansvarslovens ændring sidste år, hvor man, som jeg også sagde i min egen ordførertale, hævede beløbet fra godt 1,1 mio. kr. til godt og vel 1,8 mio. kr. - det er for tab af forsørger - er for lav.
Så hørte jeg, at der samtidig blev sagt - for det blev jo rodet lidt sammen: Der er også uforudsete udgifter.
Vil det sige, at hr. Per Dalgaard fra Dansk Folkeparti mener, at det er de 111.000 kr., som i dag gives, som også blev indført med lovændringen i 2001, der skal kigges på, eller hvad er det for et beløb?
Men så vil jeg godt samtidig sige, som jeg også sagde i min ordførertale: Det er meget svært at prisfastsætte tort og svie.
Men hvad er det egentlig, der ikke er godt nok?
Per Dalgaard (DF), 2002-10-08:
Det kan jeg hurtigt afklare.
Det er tort og svie, der er tale om.
Det er det, jeg mener i forbindelse med de dér 100.000 kr.
Hverken de 111.000 kr. eller de minimum 663.000 kr., som man også kan få.
Det er tort og svie-problematikken, jeg taler om.
Det er jeg helt enig i, og det er også derfor, vi finder, at man ikke bør pinde i de ting dér, men bør have et fast beløb i de tilfælde, hvor en bliver udsat for et dødsfald som følge af grov vold og grov uagtsomhed.
Anne Baastrup (SF), 2002-10-08:
Jeg kvitterer for det her, men hr. Per Dalgaard var også i sin ordførertale inde på, at man generelt uanset baggrunden skulle have mulighed for at få denne her torterstatning, og at man ikke skulle gå ind og nivellere i, hvad det var, der var baggrunden for det. Jeg vil spørge hr. Per Dalgaard: Er det sådan, at den gruppe mennesker - hvis det drejer sig om en uagtsom ulykke, hvor man i virkeligheden ikke selv er skyld i, at bilen opfører sig, som den gør - så også skal have?
Det er meget vigtigt at forstå, hvad det i virkeligheden er, hr. Per Dalgaard var så utilfreds med i det her lovforslag, for hvis vi skal komme videre i en fremadrettet diskussion om det her lovforslag, som jeg synes er rimelig godt, er det jo vigtigt at forstå, hvor kritikpunkterne er, for det fattede jeg heller ikke.
Det drejer sig om grov uagtsomhed, og så drejer det sig om forsætligt drab.
Hvad er det i øvrigt, hr. Per Dalgaard ønsker?
Lissa Mathiasen (S), 2002-10-08:
Jeg synes, det var rart at få slået fast, at der meget bredt herinde i Folketinget er enighed mellem alle partier om, at det var godt at udbetalt erstatning for tab af forsørger blev sat op.
Det at kunne få erstatning for uforudsete udgifter, som også går med på de 111.000 kr., er også meget godt.
uden på nogen måde at skulle vise bilag, for det får man. Men så hører jeg hr. Per Dalgaard sige: Vi skal heller ikke pille så meget i spørgsmålet om de 100.000 kr. eller ej, vi skal have noget, der er mere fast.
Jamen sådan som det står i lovforslaget - det kan vi så håbe ministeren vil bekræfte - er udgangspunktet 100.000 kr. Kun i helt særlige, ekstraordinære situationer er der en mulighed for at forhøje.
Så har man jo egentlig lagt en meget god ramme.
Eller hvad er det, man mener i Dansk Folkeparti?
Det er ikke godt nok bare at sige: Tingene er ikke gode nok, de skal være bedre.
Vi må have det lidt mere kontant.
Det er lidt for billigt det her.
Ulla Tørnæs (V), 2002-10-08:
Jeg kan garantere Socialdemokratiets ordfører for, at jeg til enhver tid vil være parat til at drøfte med Folketingets partier, hvordan vi kan få gennemført det her forslag.
Og det var præcis det, jeg også lagde vægt på i min meget korte kommentar: Jeg er parat til at bidrage til opklarende svar på spørgsmål, som partierne her i Folketinget måtte ønske at få svar på.
Så al mulig beredvillighed fra min side for at sikre en opbakning til forslaget her.
Sandy Brinck (S), 2002-10-08:
Nu er det velkendt, i hvert fald for os, der har haft den her debat tidligere, at Dansk Folkeparti mener, at 130 km/t. skal være tilladt overalt, og derfor er det prisværdigt, at man holder fast i det synspunkt, om jeg så må sige, frem for at prøve at tale udenom.
Men lovforslaget indeholder mange andre elementer, og jeg kunne godt tænke mig at stille Dansk Folkeparti et spørgsmål om de ældre, fordi jeg ved, at Dansk Folkeparti kerer sig, i hvert fald gerne vil se ud, som om de kerer sig meget om de ældre.
Der er en passage, som handler om færdselssikkerhed for børn og ældre, og jeg har læst den passage ganske, ganske mange gange, og jeg har så utrolig svært ved at finde ud af, hvordan det nu lige er, at regeringen havde tænkt sig at øge færdselssikkerheden for lige nøjagtig den gruppe, altså dem, vi normalt kalder de bløde trafikanter.
Har hr. Per Dalgaard fundet ud af ved at læse det - det hjælper jo af og til med flere øjne - hvad det nye og den øgede trafiksikkerhed for børn og ældre mennesker er i det her lovforslag?
Gitte Lillelund Bech (V), 2002-10-08:
Dette lovforslag indebærer, at der fremover ikke vil kunne give statens voksenuddannelsesstøtte til de fagspecifikke kurser.
Fagspecifikke kurser er den eneste type af de ikke formelt kompetencegivende uddannelsesaktivitet på videregående niveau, som berettiger til statens voksenuddannelsesstøtte.
Og samlet set udgør støtten til de fagspecifikke kurser ca. 15 pct. af den samlede voksenuddannelsesstøtte.
I Venstre ønsker vi, at voksenuddannelsesstøtten i højere grad målrettes formelt kompetencegivende uddannelser, hvilket jo faktisk også var en af målsætningerne bag voksen- og efteruddannelsesreformen i sin tid.
Det er i øvrigt en reform, som Venstre ikke har lod og del i.
Samtidig mener vi, at voksenuddannelsessstøtten bør fokusere på de kortuddannede, hvilket lovforslaget faktisk også lægger op til, således at vi fastholder de kortuddannedes muligheder for at få en kompetencegivende uddannelse med mulighed for at få finansieret leveomkostninger via statens voksenuddannelsesstøtte.
Ikke meget overraskende kan Venstre støtte lovforslaget.