Ole Vagn Christensen (S), 1998-04-22:
Da Tinget kort tid inden folketingsvalgets udskrivelse havde dette forslag til behandling, gjorde Socialdemokratiet det fra denne talerstol meget klart, at vi ikke kunne støtte forslaget.
Det kan vi naturligvis stadig væk ikke.
Jeg vil ikke gentage alle de gode ord, jeg brugte sidst, jeg skulle forklare, hvorfor vi på ingen måde kan støtte det forslag, men for en god ordens skyld, vil jeg ridse de vigtigste argumenter op.
Kommuner og amter er især efter afskaffelsen af egnsudviklingsloven fra 1990 blevet stadig mere og mere centrale i udviklingen af lokale rammebetingelser for erhvervslivet.
Tiderne er løbet fra den traditionelle egnsudviklingspolitik, hvor staten ud fra et lighedsprincip gik ind og begrænsede væksten i stærke regioner for at favorisere de svage. I Danmark, hvor vi er udsat for en betydelig stærkere konkurrence fra EU's indre marked, er vi nødt til at give alle landets kommuner og amter de bedst tænkelige muligheder for at tiltrække vækst og beskæftigelse til lokalområdet.
I et grænseløst Europa udviskes de nationale konkurrencebetingelser til fordel for de lokale.
Regionernes Europa betyder, at statens rolle ikke længere består i at udvikle de nationale konkurrencebetingelser og herefter at fordele væksten internt i landet.
Derimod består opgaven i at give de lokale myndigheder og erhvervsaktører mulighed for at udvikle de lokale styrkepositioner.
Erhvervsfremmelovene fra 1992 har i løbet af de sidste år vist sig at være fremragende rammer for kommunernes og amternes erhvervsudviklingsindsats, hvorfor det ville være vanvittigt at afskaffe disse.
I dag har hovedparten af samtlige kommuner blandt andet som konsekvens af erhvervsfremmelovene vedtaget et erhvervsudviklingsprogram, hvor man oftest sammen med de lokale virksomheder har analyseret lokalområdets styrker og svagheder med henblik på at udarbejde en erhvervsstrategi for området.
Fremskridtspartiets forslag vil være en katastrofe ikke mindst for de tyndtbefolkede egne af landet, hvor kommunerne i dag gør en stor indsats for at tiltrække vækst og beskæftigelse i lokalområdet.
Hvis det kommunale selvstyre skal have nogen mening, må det være sådan, at kommunerne har mulighed for at påvirke såvel udgifter som indtægter i kommunen.
Et andet aspekt ved sagen er, at kommuner og amter på en lang række områder besidder unikke kundskaber, der er opbygget gennem årtier.
De kvalifikationer skal vi naturligvis udnytte bedst muligt, uanset om de befinder sig i offentligt eller privat regi.
Et effektivt middel i den forbindelse er f.eks. erhvervsudviklingskontrakter, hvor det offentlige og private går sammen og gensidig beriger hinanden.
Det danske samfund har ikke råd til ikke at udnytte det store potentiale, den offentlige sektor besidder.
Fremskridtspartiets forslag er et udtryk for en gammelliberalistisk opfattelse om, at den offentlige og private sektor er hinandens modsætninger.
Problemet med opfattelsen er blot, at sådan er virkeligheden ikke og sådan ser virkeligheden ikke ud.
Socialdemokratiet er af den opfattelse, at de to sektorer er hinandens forudsætninger.
Jo mere de to sektorer kan udnytte hinandens erfaringer og viden via et samarbejde, des bedre står Danmark i forhold til at erobre fremtidige arbejdspladser.
Socialdemokratiet vil ikke være med til at hindre en sådan udviklingsmulighed.
Socialdemokratiet vil derimod skabe rammerne for udvikling og ikke tiltag, der forårsager stilstand og tilbagegang.
Derfor kan Socialdemokratiet ikke støtte forslaget.