runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lene Espersen (KF), 2003-03-18:
Det lovforslag, vi nu drøfter, indebærer, at det bliver muligt for politiet at foretage indgreb i meddelelseshemmeligheden i sager om bagmandsvirksomhed og mellemmandsvirksomhed i forbindelse med prostitution, altså hvis den forbrydelse, der efterforskes, er en overtrædelse af straffelovens § 228 eller § 229.
Der kan derfor f.eks. foretages telefonaflytning i en sag om menneskehandel efter straffelovens § 262 a, da strafferammen her er 8 års fængsel.
Derimod kan der efter de gældende regler ikke foretages et sådant indgreb i sager om rufferi
Som jeg allerede har sagt tidligere i dag, nemlig da vi behandlede L 132 for kort tid siden, er regeringen helt enig i, at vi i videst muligt omfang skal forsøge at komme prostitutionen til livs, hvilket i første omgang skal ske ved at sætte hårdt ind over for bagmændene.
Regeringen er derfor også helt på linje med forslagsstillerne, når det gælder om, at vi skal sørge for, at politiets efterforskningsmidler tilpasses den virkelighed, politiet skal operere i.
Heri foreslås det bl.a., at det skal være muligt for politiet at foretage telefonaflytning i rufferisager, altså i sager om overtrædelse af straffelovens § 228.
Jeg finder derimod ikke, at der skal etableres en tilsvarende adgang i sager om overtrædelse af straffelovens § 229, da denne bestemmelse jo omhandler de mere mellemmandsprægede handlinger i forbindelse med prostitution.
Det er efter regeringens opfattelse
de egentlige bagmænd, vi skal sætte alt ind på at bekæmpe, altså de personer, der rekrutterer kvinder til prostitution eller afholder prostituerede fra at forlade miljøet.
Prostitutionsmiljøet i Danmark styres i stigende omfang af kriminelle netværk, herunder personer med tilknytning til rockermiljøet.
Politiets muligheder for at komme bagmændene til livs afhænger i høj grad af, hvor meddelsomme de prostituerede er over for politiet, men efterhånden som de mere organiserede kriminelle netværk har overtaget kontrollen med prostitutionsmiljøet, er meddelsomheden fra de prostituerede, der frygter repressalier fra bagmændene, blevet kraftigt formindsket.
Denne udvikling har betydet, at politiet får stadig vanskeligere ved at efterforske og opklare bagmandsvirksomhed i forbindelse med prostitution og de kriminelle organisationer, der tjener store penge på, at andre føler sig nødsaget til at sælge sex.
Problemet er altså, at de tjener store penge, og at de går fri.
Da regeringen således er på vej med det nødvendige initiativ på dette område - og jeg håber meget, at Folketinget bakker op om det - kan regeringen ikke støtte lovforslaget.
Sandy Brinck (S), 2003-03-18:
Jo, fru Bodil Kornbek, de prostituerede er voldsomt presset, og jeg mener faktisk, at en af de ting, vi ser i øjeblikket, er stigende brug af beskyttelsespenge til rockere, som skal beskytte disse kvinder.
Og der tror jeg faktisk, at en kriminalisering vil føre til øgede indtægter for rockerne.
Skubber vi de prostituerede længere ud i et betændt miljø, får de yderligere behov for at blive beskyttet, og det er det, der er vores frygt ved at kriminalisere det.
Så spørger fru Bodil Kornbek, hvad vi i øvrigt synes der skal gøres ud over de socialpolitiske initiativer.
vil vi for det første støtte Kristeligt Folkepartis ønske om nogle bedre efterforskningsmidler, men vi vil også problematisere, om rufferiparagraffen overhovedet virker. For os er det enormt vigtigt, at vi får fat i bagmændene, dem, der virkelig tjener på kvindernes ydmygelse og nedværdigelse.
Og jeg tror, det er dér, vi ud fra en retspolitisk vinkel skal sætte ind og så i øvrigt gøre alt, hvad vi kan socialpolitisk.
Og der nævnte jeg så også, at vi kommer med et forslag i forhold til de børn og unge, som desværre også sælger seksuelle ydelser.
Meddelelser fra formanden
Bodil Kornbek (KRF), 2003-03-18:
Jeg er enig med fru Anne Baastrup i, at det sociale perspektiv også skal ind i hele dette spørgsmål - helt enig.
Man er delt i SF i dette spørgsmål, men hvad med det arbejde, som Reden gør, den erfaring, de sidder med, og det, at de virkelig er opmærksomme på de ting, der gør livet ondt for den enkelte prostituerede? Gør det ikke indtryk?
Og hvilken strategi forestiller fru Anne Baastrup sig, der skal være på området? Vi tager stilling her og nu, og vi skal have en dialog, vi skal være åbne, og vi skal have en debat.
Det har vi sådan set haft i årevis, men vi må også se i øjnene, at der er en stigning i handelen med kvinder, fordi der er en stor efterspørgsel i Danmark.
Hvilken strategi vil SF lægge på hele dette område?
Irene Simonsen (V), 2003-03-18:
Jeg vil gerne allerførst sige, at hvis jeg har udtrykt mig på en sådan måde, at det ikke var nemt at forstå, vil jeg gøre et forsøg igen, for det er meget vigtigt, at jeg får præciseret, hvad det her handler om, og hvad jeg mener.
De personer, som eksempelvis har udlejet et lokale, men ikke er yderligere involveret i prostitutionen, altså på virkeligt bagmandsniveau, vil jeg betegne som de små fisk, og jeg er ret overbevist
om, at når justitsministeren kommer med sit forslag og får det vedtaget, og vi så får fat i de virkelig store bagmænd, vil de små fisk såmænd nok følge med i kølvandet.
Det er jeg ret overbevist om.
Jeg er ret overbevist om, men det kan jeg jo spørge hr. Jann Sjursen om, at når Kristeligt Folkeparti har fremsat sit forslag, er det sikkert på baggrund af nogle enkeltsager, hvor vi alle sammen har siddet og undret os og tænkt: Ærgerligt nok, her fik vi ikke fat i nogen af de store bagmænd.
Men det er dét, vi tager fat på nu, det er dét, justitsministerens lovforslag kommer til at handle om.
Jann Sjursen (KRF), 2003-03-18:
Jeg er sådan set helt enig med Venstres ordfører, fru Irene Simonsen, i, at det er bagmændene, vi først og fremmest skal have fat i, og man kan sige, at dem går vi jo også efter fra Kristeligt Folkepartis side med det forslag, vi har fremsat, for så vidt angår § 228.
Jeg forstår det ikke sådan, at Venstre er ligeglad med det, der blev kaldt de små fisk, men jeg vil alligevel spørge fru Irene Simonsen, om de trods alt ikke også er værd at tage med, for det er rent faktisk også via de såkaldte små fisk - for nu at bruge fru Irene Simonsens eget ordvalg - man måske også kan få ram på bagmændene.
Der er trods alt en sammenhæng mellem mellemmændene og bagmændene, og det er det, vores forslag tager udgangspunkt i.
Irene Simonsen (V), 2003-03-18:
Jeg vil meget gerne tilkendegive over for hr. Jann Sjursen, at det er ikke sådan, at jeg ser med velvilje på de små fisk.
Det er blot sådan, at vi også skal tænke os meget om.
Det, der er vigtigt for Venstre, er, at det er de store bagmænd, som virkelig foretager organiseret kvindehandel, vi får stoppet, og det gør vi, når vi bringer § 228 ind i billedet.
Men vi skal passe på retssikkerheden - det skal der ikke være tvivl om - vi skal passe på, at vi ikke bare tillader hvad som helst, og vi skal se på, hvilke strafferammer der er tale om, før vi begynder at tillade det, vi vil tillade her.
Sandy Brinck (S), 2003-03-18:
Jeg tror, jeg kender Venstres holdning så godt, at fru Irene Simonsen skal have en mulighed for at benægte det, hun sagde, sådan som det lød.
Det lød umiddelbart, som om det var o.k., hvis det bare var et enkeltstående eller nogle få tilfælde, og det ikke var store fisk eller bagmænd af den store kaliber.
Det håber jeg ikke er tilfældet, for lov er lov, og lov skal holdes, og jeg går ud fra, at det stadig er Venstres holdning.
Jann Sjursen (KRF), 2003-03-18:
Jeg erkender, at man kan tale om små og store fisk, også når man taler straffelovgivning, og det gør man jo også fra tid til anden.
Men jeg vil alligevel spørge: Set i forhold til problemets alvor, som jeg også mener fru Irene Simonsen erkender, ville det så ikke trods alt være i orden at sige, at uanset om vi taler om bagmænd eller mellemmænd, er det altså bare for galt, og så skal vi sætte ind for at få bremset det uvæsen, som jeg også forstår fru Irene Simonsen mener det er?
Jeg synes, det bliver en lidt sjov diskussion, for det, vi taler om i relation til § 229, stk. 1, er rent faktisk forseelser, som kan betyde fængsel i indtil 3 år eller under formildende omstændigheder bøde, så jeg synes faktisk, der er tale om ganske alvorlige forseelser.
Spørgsmålet er ikke, om vi synes, at folk skal have lov til at gå fri eller ej, for det er jo strafbart i dag ifølge loven.
Spørgsmålet er ene og alene, om vi vil give politiet forbedrede efterforskningsmuligheder af forseelser, som kan føre til, at man bliver idømt en straf på op til 3 års fængsel, og 3 år er ikke så lidt endda, når vi taler om straffeloven.
Sandy Brinck (S), 2003-03-18:
Ja, jeg er også lidt forundret over den skelnen hos lov og orden-parti nr. 1. Vi ved jo, at der er sket en stigning i stedfortræderkriminaliteten, og man kunne vel godt forestille sig, at et af de forbrydelsesområder, hvor dette kunne være tilfældet, netop kunne være prostitutionsmiljøet.
De, der egentlig sidder og trækker i trådene, har nogle andre til at udføre det arbejde, der netop består i at være mellemmand og få tingene til at fungere ude i værtshusmiljøet, på gaden, i bordellerne, på massageklinikkerne og hvor det nu foregår, og derfor synes jeg, det er lidt underligt, at man ikke også i den sammenhæng vil øge efterforskningsredskaberne, så de kan lede os frem til det, som Venstre kalder de store fisk.
Irene Simonsen (V), 2003-03-18:
Nu er jeg ikke inden for politiet, og jeg er slet ikke juridisk uddannet.
Men jeg har talt med kriminalbetjente, som arbejder med dette område og efterforsker det, og det er et godt eksempel, fru Sandy Brinck kom med her, hvor der er nogle bagmænd, som sidder og rykker i trådene og har nogle mellemmænd til at gøre arbejdet.
Det er bagmændene, vi skal have fat i, for hvis vi kun får mellemmændene, kan de jo bare finde nogle nye mellemmænd og fortsætte.
Det handler om, at hvis vi får fat i bagmændene, og det er det, justitsministeren fremsætter et forslag om, bliver det muligt for politiet at lave en bedre efterforskning.
Kan vi få fat i bagmændene, dem, der er de virkelige store forbrydere bag det, ryger mellemmændene med i det spil.
Bodil Kornbek (KRF), 2003-03-18:
Kender fru Irene Simonsen det ordsprog, der hedder: Hæleren er lige så god som stjæleren?
Men en mellemmand er vel også en bagmand, og det er vel lige vigtigt at få fat i begge parter eller i alle dem, som er med til at tjene på disse kvinder.
Så uanset hvad er vores holdning i hvert fald, at hæleren er lige så god som stjæleren.
Sandy Brinck (S), 2003-03-18:
Nu når sprogbruget har været inde på fisk, vil jeg udtrykke det sådan, at jeg tror, Venstre ser fødekæden omvendt af, hvordan vi i hvert fald ser den.
Når Venstre tror, at mellemmændene ryger med, når man får fat i bagmændene, ser vi det faktisk omvendt: at vi kommer frem til bagmændene ved at få fat i mellemmændene.
Jeg har lidt svært ved at forstå, at fødekæden skulle være sådan, at har man først fundet den store fisk, er den lille fisk nok lige i omegnen.
Det har jeg svært ved at forstå.
Irene Simonsen (V), 2003-03-18:
Men jeg har det meget dårligt med, at når politiet løser de opklaringsopgaver her, er det ikke mellemmænd, der er det store problem, det er de reelle bagmænd, der styrer og organiserer det.
Derfor er det dér, vi virkelig skal ramme.
Når vi skal ind og dispensere for 6-års-reglen for strafferammerne
, skal vi også gøre det rigtigt, og så skal vi ikke bare skride til alt, men vi skal gå ind og se, hvor det reelle problem er. Lad os tage den videre debat i udvalget.
Det er den store haj, vi skal have fat i her, sådan som jeg i hvert fald er orienteret om fra politiets side er det store problem, når sagerne skal opklares.
Bodil Kornbek (KRF), 2003-03-18:
Jeg havde måske nok forventet en lidt anden ordførertale fra Socialdemokratiets ordfører, når man tænker på den debat og omtale, Socialdemokratiet har haft på dette område, bl.a. ved fru Mette Frederiksen.
Men prostitution har nogle menneskelige konsekvenser.
Jeg må jo så spørge, om ikke de prostituerede i dag er ekstremt presset.
Måske kan man sige, at de i dag ikke er kriminaliseret, som man jo så formoder ville ske med dette lovforslag, men at de er marginaliserede i forhold til samfundet. Hvem tager sig af, at en narkoprostitueret bliver voldtaget?
Ingen er interesseret i det.
Ingen er interesseret i at tage sig af det.
Ingen.
Dobbeltmoralen længe leve.
Så er prostituerede i dag ikke ekstremt presset?
Hvad vil Socialdemokratiet reelt gøre ud over en social indsats?
For det satser vi også meget på at der skal til.
Vi ser ikke det her som et eller andet enkelt, nu bliver alt løst - på ingen måde.
Men det her er en vej til netop at få løst de problemer, der er omkring prostitution, og den handel, der er med kvinder.
Irene Simonsen (V), 2003-03-18:
L 133 er et lovforslag, der vil medføre, at der nu kan gives videre beføjelser til telefonaflytning.
Nu er det sådan, at regeringen, som justitsministeren lige har meddelt her fra talerstolen, allerede er i gang.
Regeringen har sendt et lovforslag i høring, og det bliver fremsat her i salen, så vi kan komme i gang med at kigge på, om vi kan godkende, at telefonaflytning kan foretages i de særlig slemme sager, så forholdene kan blive imødegået.
Forskellen mellem dette forslag og det, som justitsministeren kommer med, er, at regeringen foreslår, at telefonaflytning skal være mulig i sager vedrørende straffelovens § 228, men ikke § 229, som forslaget her tilsigter.
§ 228 handler om de reelle bagmænd, som organiserer og kontrollerer de prostituerede kvinder, og det er jo her, vi virkelig skal sætte ind.
Hvis vi derimod går ind for forslaget her, som løser et problem efter § 229, er det mere det, man kan kalde de små fisk, vi får fat i.
Det er meget væsentligt, at det lovforslag, der kommer fra justitsministeren, netop tager fat på at få ryddet op blandt de store bagmænd og i den organiserede kvindehandel, der finder sted.
Der skal heller ikke herske tvivl om, at når det lovforslag, som justitsministeren kommer med, bliver vedtaget, bliver det nemmere for politiet at opklare og føre bevisførelse for at få opklaret de virkelig alvorlige sager, hvor der står et stort netværk af store bagmænd bag.
Irene Simonsen (V), 2003-03-18:
L 132, som er fremsat af Kristeligt Folkeparti, handler jo om at kriminalisere prostitutionskøbere.
Her er det meget vigtigt for Venstre at fastslå, at vi primært anser prostitution som et socialt problem.
Vi må derfor løse og forebygge prostitution via socialindsatsen ved en hjælp af en aktiv kamp mod den negative sociale arv.
Det er det, vi ser som en vigtig indsats mod prostitution.
Så Venstre er imod Kristeligt Folkepartis lovforslag, fordi det netop har til hensigt at bekæmpe prostitution ved hjælp af straf.
Vi i Venstre er ikke i tvivl om, at vi skal forsøge at bekæmpe prostitution.
Men det skal ske på en måde, så vi samtidig hjælper kvinderne.
Ved at kriminalisere prostitution er jeg bekymret for kvinderne, for så kriminaliserer vi også dem.
Og hvor kommer prostitutionen så til at foregå?
Der er gjort nogle svenske erfaringer med at kriminalisere køberne.
Og det er ret svært sådan at udlede et entydigt resultat af de svenske erfaringer, der er.
Den svenske rapport konstaterer godt nok, at der er noteret et fald i gadeprostitutionen samt et fald i rekruttering af kvinder til gadeprostitution, efter at lovændringen er blevet vedtaget i Sverige.
Men bekymringen, ikke kun fra Venstres side, men også fra andre kilder i Sverige,
går på, hvor prostitutionen så er flyttet hen.
Og har det tilgodeset kvindernes sociale problem, at man har kriminaliseret det?
Det er der meget tvivl om i den svenske undersøgelse.
Vi skal jo ikke mere end 3 år tilbage, før Folketinget var imod en generel kriminalisering af det her.
Så for Venstre er det vigtigt, at vi i stedet for kigger på at styrke den sociale indsats på området her, netop for at beskytte kvinderne og de prostituerede.
Jann Sjursen (KRF), 2003-03-18:
Jeg må spørge fru Irene Simonsen: Gør det så ikke indtryk, at de, der i dag har fat i de prostituerede - for at bruge Venstres ordførers eget ord - det er f.eks. Reden, der arbejder her i København, og at lige præcis det værested rent faktisk anbefaler, at man følger den linje, der er fremlagt i Kristeligt Folkepartis lovforslag?
Hvem i øvrigt, der arbejder med prostituerede i Danmark, anbefaler den linje, som fru Irene Simonsen giver udtryk for her i dag?
Sandy Brinck (S), 2003-03-18:
Kampen mod prostitution og kampen for at give kvinderne muligheden for at slippe ud af prostitution afhænger i høj grad af, at efterforskningen og straffen over for bagmændene er effektiv.
Vi ønsker i Socialdemokratiet ikke at sætte jagten ind mod kvinderne, de prostituerede, som er hårdt pressede i forvejen, men derimod vil vi, at samfundet skal beskytte disse kvinder mod den ekstra udnyttelse, der ligger i at være afhængig af alfonserne.
Beskyttelsespenge er i den forbindelse et meget sigende begreb i den verden, hvor noget altså også i øjeblikket tyder på, at rockerne ønsker og også lykkes med at styre dette marked og bruger trusler og magt som styringsredskaber.
Socialdemokraterne vil gerne bidrage til bedre efterforskningsredskaber i håb om, at vi kan afsløre de mange bagmænd, som tjener så stygt på prostituerede og i forskellig grad har gjort kvinderne afhængige af sig og dermed fuldstændig stækket deres muligheder for at komme ud af prostitutionen.
Men én ting er at finde disse bagmænd, noget andet er at få dem dømt.
Vi er faktisk bekymrede over den praksis, enkelte sager på det seneste har været udtryk for.
Jeg har selv bl.a. rejst spørgsmålet over for ministeren i forbindelse med et meget omtalt rekordforsøg i gruppesex, hvor de mandlige deltagere skulle betale for at være med, men hvor arrangøren kunne henvise til, at det beløb blot dækkede den tilhørende buffet.
Ja, undskyld mig, men sådan så virkeligheden altså ud.
Desværre gav ministerens svar stort set manden ret.
Det kunne ikke anses for at være rufferi i straffelovens bestemmelser.
Pigen - hende, som skulle udsættes for rekordforsøget - var ellers udstillet på internettet som den vare, det hele drejede sig om.
Og så spørger jeg: Hvad er så rufferi?
Kan en alfons så ikke bare til enhver tid henvise til, at hans fortjeneste er sådan et administrationsgebyr, betaling for bløde lagner, stærke kondomer, lys og varme?
Så vi støtter forslaget og med en opfordring til ministeren om at se på bestemmelsen.
Lissa Mathiasen (S), 2003-03-18:
Forslaget her går jo, som det allerede er sagt, i al sin enkelhed ud på at ophæve kravet om statsborgerskab eller bopæl her i landet forud for at kunne få lov til at blive registreret i henhold til lov om registreret partnerskab.
Herved ligestilles registreret partnerskab med ægteskab på det her punkt.
Det er jo ikke så længe siden, vi her i Folketinget havde en debat om at sikre ligestilling mellem registrerede par og andre i forbindelse med adoption
Socialdemokraternes holdning var meget klar: Vi ønskede den ligestilling, og set ud fra det ligestillingsperspektiv, som vi havde dér, må jeg sige, at vi har samme holdning til det spørgsmål, som diskuteres her i dag.
Det er set med vores øjne svært at finde tungtvejende argumenter for ikke at imødekomme ønsker om ligestilling på det her område.
Hvad skulle grunden være, medmindre det er, fordi man ikke bryder sig om muligheden for at skulle acceptere registrering af partnerskab?
Det har vi i Socialdemokratiet ikke noget problem med.
Derfor finder vi også tiden inde til at støtte denne ligestilling, således at registreret partnerskab kan indgås efter samme betingelser, som ægteskab kan indgås, med hensyn til bopæl og statsborgerskab.
Jeg synes også, man med rimelighed kan sige, at nu har vi haft godt 10 år, hvor denne særregel har eksisteret i dansk lovgivning.
Nu må tiden være inde til, at vi vil ligestillingen.
Den bekymring, der var dengang, var jo, hvorvidt Danmark ville blive et yndet land at flytte til for at blive registreret som partner.
Vi mener ikke, den bekymring gælder mere. Jeg skal dog sige, at der er et par i den socialdemokratiske gruppe, som ikke er enig i denne her holdning.
Til gengæld skal jeg tilkendegive, at De Radikales ordfører, fru Elisabeth Arnold, der ikke kan være til stede, støtter den indstilling, der er fra den socialdemokratiske gruppe om, at vi går ind for en ligestilling imellem de to begreber.
Søren Krarup (DF), 2003-03-18:
Jeg har, må jeg tilstå, haft svare vanskeligheder med at forstå meningen eller anliggendet i dette diminutive lovforslag.
Sagt i al korthed går det ud på, at alle og enhver skal kunne komme til Danmark og indgå registreret partnerskab.
Hidtil har dette kun kunnet lade sig gøre for personer, af hvilke én har dansk statsborgerskab, eller som er sidestillet med danske statsborgere som statsborger i et nordisk land eller som borger i et land, der anerkender registreret partnerskab.
Nu ophæves dette krav, nu skal alverden ifølge lovforslaget kunne komme til Danmark og indgå registreret partnerskab i lighed med ægteskab, hvor fremmede statsborgere f.eks. i stort tal kommer til Tønder og bliver gift.
Forslagsstillerne vil ophæve denne forskel på ægteskab og registreret partnerskab.
Forslagsstillerne vil ikke anerkende den hidtil gældende forskel, at for at kunne indgå registreret partnerskab i Danmark skal en af parterne have dansk statsborgerskab og have bopæl her i landet.
Allerførst: Hvorfor har lovgivningen denne forskel på ægteskab og registreret partnerskab?
Efter min mening er eneste svar, at da registreret partnerskab ikke anerkendes på samme selvfølgelige måde som ægteskab i andre lande, vil man ikke give en specifik dansk regel gyldighed overalt ved at tillade alle og enhver at indgå registreret partnerskab i Danmark.
Dette specifikke arrangement er rent dansk og skal følgelig kun gælde et forhold, hvor den ene af partnerne er dansk statsborger - derfor gældende regel.
Men så er spørgsmålet: Hvorfor ønsker forslagsstillerne da reglen ophævet?
Det er den ene hensigt: at missionere for det, der i det ideologiske sprog hedder ligestilling eller lighed.
Den anden og mere raffinerede hensigt er efter min mening at bryde en breche i den danske udlændingelovgivning derved, at man på denne måde kan skabe en række forfulgte i fremmede lande, som så kan stille ved den danske grænse og sige: I har accepteret vores registrerede partnerskab, og når vi nu ikke kan få det accepteret i vores eget land, så må vi have en naturlig ret til at opnå opholdstilladelse i Danmark.
For selvfølgelig vil man i de lande, der ikke anerkender registreret partnerskab, sige til sådanne i Danmark registrerede: Vi er fuldstændig ligeglade med, hvad I har fået lov til i Danmark, her gælder det ikke, her kender vi ikke til begrebet registreret partnerskab, og derfor river vi attesten fra Danmark i stykker.
Og så vil sådanne afviste kunne stille ved grænsen og erklære: Vi forfølges i vores eget land, vi diskrimineres og undertrykkes.
Vi er stakkels forfulgte, der som sådanne har et indlysende krav på opholdstilladelse i Danmark, det land, der har oprettet vort registrerede partnerskab.
Mon jeg tager ganske fejl, hvis jeg gætter på, at der i denne situation vil stå et kor af politisk korrekte grædekoner i Danmark, som med alle midler vil lægge pression på myndighederne for at tiltvinge sig dette hul i udlændingelovgivningen?
Vi siger derfor nej til forslaget.
Vi finder det dels overflødigt, som om Danmark skal missionere i verden, vi finder det dels skadeligt, idet vi aner hensigten og er ubetingede modstandere af den.
Helge Adam Møller (KF), 2003-03-18:
Men jeg kan forsikre hr. Søren Krarup om, at så længe den nuværende regering og den nuværende flygtninge- og integrationsminister sidder, så vil der selvfølgelig ikke være flertal for, at en sådan situation skal kunne medføre, at man får asyl i Danmark, for man er ikke flygtning af den grund.
Men vi kan altså ikke støtte, at vi laver den samme regel vedrørende registreret partnerskab af nøjagtig de grunde, som justitsministeren og Venstres ordfører, fru Irene Simonsen, fremhævede. Vi vil ikke afvise, at der kan være grund til lave en enkelt eller to mindre lempelser.
Jeg har selv hæftet mig ved det eksempel, justitsministeren nævnte, og som selvfølgelig virker lidt mærkeligt, når vi nu har indført muligheden for registreret partnerskab.
Lempelser af den karakter ser
jeg ingen problemer
Men bortset fra det: en afvisning af forslaget.