Elisabeth Arnold (RV), 2004-10-21:
Det her drejer sig altså om revision af loven fra 1999 om det centrale dna-register, og Det Radikale Venstre var med i vedtagelsen af loven om det centrale dna-register, som nu har fungeret i nogle år.
Det har vist sig overordentlig nyttigt – det havde vi også ventet – men det har faktisk oversteget de forventninger, som mange havde stillet til det, fordi man ud over at opklare de alvorlige forbrydelser, hvor der bliver fundet dna-spor, også bliver opklaret en hel del mere banale forbrydelser, f.eks. indbrud, hvor selv meget små efterladenskaber i forbindelse med forbrydelsen kan give anledning til vældig gode spor, som kan anvendes i forbrydelsesopklaringen.
Derfor har det nu udviklet sig sådan, at registeret er et vældig godt hjælpemiddel i al politiets opklaringsarbejde vedrørende forbrydelser.
Og det har vi selvfølgelig ikke noget ønske om at spænde ben for, tværtimod, vi vil gerne udnytte den mulighed, der er, for at højne opklaringsprocenterne for politiet.
Men der er et par problemer i forbindelse med forslaget her.
For det første vil jeg gerne bekræfte den historie, fru Anne Baastrup netop har fortalt, om den person, som på et fejlagtigt grundlag blev overvejet sigtet, hvor personen jo faktisk havde et fuldstændig vandtæt alibi for, at vedkommende simpelt hen ikke kunne have været på gerningsstedet på gerningstidspunktet.
Det var fuldstændig umuligt.
Det er altså et meget sikkert instrument, men det er ikke ufejlbarligt.
Det er mennesker, der udfører analyserne, det er mennesker, der skal opbevare prøverne, det er mennesker, der skal udtage prøverne.
Overalt, hvor der er mennesker involveret, kan der teoretisk set ske fejl, så vi må heller ikke forfalde til at tro, at blot man har en dna-test, så er alt simpelt hen klaret.
Almindeligt politiarbejde skal også bruges.
Regeringen ønsker nu at udvide den personkreds, der kan komme i registeret, idet strafferammen fremover skal være den samme som for optagelse af fingeraftryk, nemlig 1 år og 6 måneder.
Men så foreslår regeringen også, at alle dna-profiler i registeret skal forblive der, indtil personen er fyldt 80 år.
Der er to ting, vi ikke forstår her: For det første forstår vi ikke, at man ophæver slettereglerne, som de var for det oprindelige register.
Vi var i sin tid meget bekymrede for, at man skulle opbevare dna-profiler af personer, som ikke M007.fm Page 424
Monday, November 1, 2004 10:03 AM havde begået noget kriminelt, personer, som måske havde været sigtet, men som ikke var blevet dømt, eller hvor det hele var blevet kendt ubegrundet på et senere tidspunkt.
Vi ønskede ikke, at de skulle stå i registeret til evig tid.
Det skulle de så heller ikke, for de ville blive slettet 10 år efter sagens afslutning.
Det syntes vi var betryggende.
Inden for 10 år måtte man have vished for, at hvis personen ikke havde begået noget nyt kriminelt, så var der nok ikke meget stor risiko for, at vedkommende skulle gøre det igen.
Vi er bekymrede for, at de sletteregler bliver ændret.
Vi mener, det er bekymrende, at man skal stå i et register, hvor der ikke er nogen grund til, at man skal stå.
Og så kan man forestille sig, at man på sin 80-års-fødselsdag får et brev fra registeret, hvor der står: Tillykke, nu er du slettet i det register, du har stået i som fuldstændig uskyldig nu i 60 år.
Det kan ikke være særlig fornuftigt.
Det bliver en ophobning af data, som slet ikke bruges, og derfor mener jeg, at man skal overveje at beholde de nuværende sletningsregler – det ville være rimeligt – eller i hvert fald se på at få lavet en eller anden form for sletteregler, som man ikke har personer, som er fuldstændig sagesløse, stående i det register til evig tid.
Vi er godt klar over, at det her drejer sig om en samling tal eller en stregkode, som ikke kan bruges til at identificere folk, ikke kan bruges til pege dem ud på gaden, og uvedkommende kan ikke få fingre i dem, medmindre de bryder reglerne.
For det andet har vi også problemet med det tilgrundliggende materiale, nemlig de hudprøver, hårprøver, spytprøver osv., som ligger til grundlag for dna-profilen.
Der ikke nogen regler for, hvor meget de skal gemmes, og der er stadig væk ikke kommet noget nyt fra den arbejdsgruppe, som arbejder med det.
Jeg mener, vi skal skynde os langsomt med det her lovforslag og sørge for, at vi får resultaterne fra den arbejdsgruppe, som arbejder med det tilgrundliggende biologiske materiale.
Der bør gælde regler for, hvor længe dette materiale skal opbevares, og hvornår man kan slette materialet eller smide det ud.
Der er ingen mening i, at vi til evig tid skal opbevare utallige vævsprøver i registeret fra personer, som intet ondt har bedrevet, og som ikke på nogen måde har gjort sig skyldige i noget kriminelt.
Jeg vil blot lige til sidst sige, at hvis vi kigger på vores nabolande mod øst og vest, så er der ret forskellige traditioner for, hvordan man har løst de her problemer.
I Finland og Sverige sletter man sigtede, som ikke bliver dømt, som vi har gjort hidtil i Danmark, og som jeg foreslår, at vi bliver ved med.
Norge har endnu ikke nogen færdig lovgivning.
I England, som har meget lang tradition for mange terrorhandlinger og for at have ganske grov indgriben over for den enkelte borger, beholder de alle i registeret, ikke blot til 70-års- eller 80-års-fødselsdagen, men til døden.
Det er i hvert fald en konsekvent lovgivning.
Det Radikale Venstre går til udvalgsarbejdet med fortrøstning og med energi, men vi er bekymrede over sletningsreglerne, og det skal være vores sidste ord i denne tale.