Morten Bødskov (S), 2003-12-10:
Grundlovens § 72 om boligens ukrænkelighed er i den forbindelse helt principiel.
Lakmusprøven på det her lovforslag er, om regeringen har fundet den fornuftige balance mellem disse to hensyn.
Hos Socialdemokraterne er svaret indtil videre nej.
Vores bekymring går sådan set ikke på systemerne, de skal bare fungere, som jeg omtalte før, nej, bekymringen går på konsekvenserne af det her lovforslag og særlig spørgsmålet om, hvad det er for en kontrol, hvad det er for en virkelighed, forbrugerne vil opleve, hvis det her lovforslag bliver til virkelighed. I dag eksisterer der, som det også er skrevet i lovforslaget og i den betænkning, som ligger til grund, 185 muligheder for, at myndigheder uden - som det hedder - forudgående retskendelse og uden for strafferetsplejen kan foretage tvangsindgreb, som er omfattet af grundlovens § 72. Det paradoksale ved Retssikkerhedskommissionens arbejde og regeringens egne ministres svar er, at de har fundet, at med få undtagelser skal ingen fjernes eller ændres.
Det er klart, at der kan forekomme kiks på de her 185 områder, de skal selvfølgelig rettes, og kan et samlet nyt sæt adfærdsregler sikre et klarere regelgrundlag for forvaltningsmyndighedernes adgang til private boliger og virksomheder, så er signalet herfra, at så medvirker Socialdemokraterne gerne til udarbejdelsen af et sådant.
Når det handler om lovforslaget, må vi indrømme, at vi faktisk finder den model for fremtidige kontrolbesøg, man har valgt i lovforslaget, og som er skitseret, unødig bureaukratisk.
Vi er ikke overbeviste om, at bunken af nye formularer, som nu skal udfyldes, ikke indirekte vil udhule kvaliteten af forvaltningsmyndighedernes fremtidige arbejde.
Vi mener, at forslaget på afgørende områder er præget af for store fortolkningsmuligheder med risiko for både vilkårlig og usikker fremtidig kontrol.
Vi mener også, at det er stærkt overraskende, når man ser på, hvilke meromkostninger forskellige ministerier har skitseret i betænkningen, at de er forsvundet fra regeringens lovforslag.
Der var skitseret ca. 150 mio. kr. i meromkostninger ved det her lovforslags implementering
§ 5 handler om varsling med få undtagelser.
Problemet her for os er tvivlsspørgsmålene mellem varsling og undtagelserne og bureaukratiet, som vi har været inde på.
Hvad vil de her lokale myndigheder, som jo skal udmønte det her, foretage sig, hvis der er tvivl om, hvorvidt øjemedet taler for et kontrolbesøg?
Og hvilke konsekvenser vil flere af den her slags tilfælde få for den samlede kvalitet af de mange kontroller, som finder sted i dag?
Her skal myndighederne jo i dag igennem et meget omfattende skema forklare, hvad årsagen er til, at de er der, tid og sted og det faktiske grundlag for besøget.
Hvad vil det få af betydning for branchetjek?
Kan de lade sig gøre?
Eller vil de blive stoppet af bureaukrati?
§ 10 er også helt central i den her sammenhæng.
Vi er sådan set enige i, at princippet om selvinkriminering kunne være en god idé at få med, men vi mener, at det er at gå for vidt at udvide det til juridiske personer, og særlig mener vi, at det er at gå for vidt at udvide det til tredjemand, som det hedder, altså at udvide bestemmelsen, så den også gælder ansatte, hvis deres arbejdsgiver er mistænkt for et strafbart forhold.
Hos Socialdemokraterne medvirker vi gerne til at lave et samlet regelgrundlag, men vi har vore bekymringer, såmænd ikke så meget for systemerne, de skal som sagt bare fungere, men det er spørgsmålet om forbrugernes fødevarebutikker og de ansattes arbejdsmiljø rundtomkring på virksomhederne, der er Socialdemokraternes hovedbekymring i den her sag.
Vi mener, at hvis man har lyttet lidt til pressen i de seneste dage, så er der faktisk behov for det modsatte. Historierne på told- og skatteområdet, restaurationsbesøg og andet vidner om, at der er behov for det modsatte og ikke en tung, bureaukratisk model, som rent faktisk forhindrer en effektiv kontrol.
185 muligheder i dag for at foretage et tvangsindgreb er - indrømmet - mange.
Der er et retssikkerhedsmæssigt tomrum, som skal udfyldes.
Der skal selvfølgelig være et proportionalitetsprincip i de indgreb, som skal finde sted.
Varsling er heller ikke et problem, hvor det er fornuftigt og velsagtens ikke blokerer for vigtige samfundshensyn.
Ligeledes kan der være mulighed for at indføre visse strafferetlige procedurer for forvaltningsmyndighedernes fremtidige arbejde, hvis altså forudsætningerne er til stede herfor.
Med disse ord ser Socialdemokratiet frem til en forhåbentlig meget omfattende og konstruktiv dialog under det videre udvalgsarbejde om det her forslag.