Kristian Thulesen Dahl (DF), 2003-04-01:
Medmindre jeg vil høre noget andet end det, der bliver sagt, har jeg altså svært ved at skjule min begejstring, for jeg kan jo ikke tolke hr. Peter Christensen anderledes, end at i forbindelse med de principielle ting er der en balance, som man skal være varsom med at fastholde.
Det er jeg fuldstændig enig i.
I den konkrete sag har Venstres folketingsgruppe for ikke 10 år siden, men for 2, 3, 4 år siden, haft denne problemstilling helt inde på kroppen og har vurderet, hvordan balancen skal være for de dokumenters vedkommende, og Venstres folketingsgruppe har vurderet, at den skal falde ud til fordel for åbenhed - til fordel for, at man ikke kan argumentere for at holde de dokumenter skjult.
Fru Mariann Fischer Boel, der i dag er fødevareminister, var den daværende formand for Skatteudvalget og talsmand for Venstre
, ligesom hr. Jensby var skatteordfører.
De var dybt indblandet i denne sag og præcis med det udgangspunkt, som vi nu i Dansk Folkeparti lægger for dagen og beder Folketinget om at træffe beslutning om her i dag.
Når hr. Peter Christensen anerkender indholdet, anerkender, at det er den balance, man skal tage udgangspunkt i, og når Venstre én gang har truffet beslutning, hvad er det så, der i givet fald skulle betyde, at Venstre skulle træffe en anden beslutning nu?
Jeg mener, at sagen er oplagt, og det er derfor, jeg har svært ved at skjule min begejstring.
Hr. Jacob Buksti, som bliver helt rørt - og det skal bestemt være hr. Buksti vel undt at prøve at blive det, også i en debat af denne her karakter -
siger, at det jo ikke er i beslutningsforslaget her, vi lægger op til en generel diskussion, og det er jo fuldstændig rigtigt.
I beslutningsforslaget er vi meget konkrete, vi fokuserer på nogle helt bestemte dokumenter, de samme dokumenter, som Venstre og Konservative, da de var i opposition, gjorde alt, hvad de kunne, for at få offentliggjort.
hvilket jeg også tidligere havde en debat med hr. Buksti om, selv om hr. Buksti ikke deltog så meget, som jeg gerne havde set, at hr. Buksti gjorde lige præcis i det spørgsmål; men det er jo fuldstændig korrekt, sådan er det.
Og hvis regeringspartierne har den samme holdning nu, som de havde i opposition, ville de her dokumenter kunne blive offentliggjort nu, så ville der overhovedet ikke være nogen problemer i det.
Vi er jo sammen med regeringen et flertal, så aben, havde jeg nær sagt, sidder hos regeringen.
Det, jeg så forsøger at finde ud af i forhold til hr. Peter Christensen, er selvfølgelig, om Venstres løftestang i denne her sag - som måske kunne få enderne til at nå sammen i forhold til det, Venstre tidligere har været ude med - er, at vi også samtidig tager en generel diskussion, og så gør vi selvfølgelig gerne det.
Hr. Ole Stavad bekræfter citatet, men mener, at det var grebet ud af en sammenhæng.
Jeg vil bare sige, at den diskussion, man jo også har, også i lyset af diskussionerne om de her dokumenter, er jo, om man går ind og laver en praksisændring, og hvad man bruger som begrundelse for den praksisændring. Når sådan et citat kommer fra hr. Ole Stavad, som man jo næsten begynder at kende på engagementet fra han var skatteminister - der er sikkert mange derude ved skærmene, der sidder og bliver lidt ængstelige - er spørgsmålet lige præcis, om man nu, når det drejer sig om det fremadrettede, kun ændrer det ved lovændring, eller om man i virkeligheden går ind og laver en praksisændring og bruger argumentationen om, hvad der så har været praksis forud i tiden.
Et af de dokumenter, som bliver efterstræbt her, er jo også et dokument, der handler om dét.
Så det er jo også ret interessant, og der kunne man måske næsten håbe, at hr. Ole Stavad ville skifte holdning i forhold til at få de her dokumenter frem, for det ville jo også på den måde afmystificere en hel del i forhold til hr. Ole Stavad.