runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Per Clausen (EL), 2006-01-13:
Hvis man skal gennemføre en meningsfyldt sammenligning, er den nødvendige forudsætning altså, at man inddrager konsekvenserne af ikke at gøre noget, og her tror jeg, det vil være meget uklogt at have det udgangspunkt, at hvis man ingenting gør, fortsætter den gode udvikling bare derudad.
Jeg tror nok, det i dag er anerkendt af de fleste, at det godt kan være, olien ikke slipper op om 30-35 år, men at det, der er tilbage af den, bliver meget dyr.
Hvis vi til den tid ikke har sikret, at vi står i spidsen med hensyn til at anvende vedvarende energi, tror jeg, de beskæftigelsesmæssige og økonomiske konsekvenser for danskerne vil blive langt mere alvorlige og langt mere negative, end hvis vi i en periode beslutter at bruge lidt af statens nuværende meget store overskud på at investere i fremtiden, fordi vi kan se, det er nødvendigt.
Jeg tror, det var omkring et år efter, at miljøministeren var blevet miljøminister, hun blev interviewet i forskellige dagblade og bl.a. gav udtryk for det synspunkt, at det er forbløffende, så mange enkeltsager der er på miljøområdet, når man tænker på, at løsningen på miljøproblemerne i virkeligheden nok skal ses i en helhed.
Selv om der er mange enkeltsager, selv om mange af enkeltsagerne er vigtige, og selv om det jo ikke kan udelukkes, at jeg er en af dem, der medvirker til, at ministeren indimellem kommer til at beskæftige sig med enkeltsager, er jeg grundlæggende enig i, at det er vigtigt at se miljøet og løsningen af de problemer, vi stadig har på miljøområdet, i en helhed.
Derfor synes jeg, at når Danmarks Miljøundersøgelser kommer med en 4-års-redegørelse, som giver et meget godt indtryk af, hvordan miljøets og naturens sundhedstilstand er, og også giver et godt indtryk af, hvad det er for nogle udfordringer, vi står over for, er der jo en oplagt anledning til at tage den debat.
Jeg vil bare sige her, at jeg ser tre afgørende udfordringer i fremtiden.
Den første er, at vi i Danmark stadig har store problemer, både med naturens tilstand og miljøpåvirkningen af menneskers sundhed.
Det bliver beskrevet ganske godt i redegørelsen, at her er en række problemer, som endnu ikke er løst.
Den anden store udfordring er, som jeg ser det, det, man kunne kalde Danmarks fodaftryk ude i den store verden.
Vi ser jo gerne os selv som miljøforegangslandet, men hvis man ser på, hvad der reelt er sket, er det jo sådan, at den måde, vi tilrettelægger vores forbrug og vores produktion på, medfører ganske store miljøbelastninger i andre dele af verden, samtidig med at vi har et betydelig større ressourceforbrug, end man gennemsnitligt set har på jordkloden.
Der eksisterer altså nogle grundlæggende problemer og nogle grundlæggende udfordringer.
Jeg er meget enig med ministeren i, at der kræves samlede svar, og jeg håber, vi kan komme tættere på de samlede svar i løbet af debatten i dag.
Besvarelse
Per Clausen (EL), 2006-01-13:
Jeg synes, forslaget til vedtagelse er en anelse mindre optimistisk end hr. Vesselbos tale, og hvis det afslører, at der i Det Konservative Folkeparti og Dansk Folkeparti er en lidt mere realistisk tilgang til miljøproblemerne, end hr. Eyvind Vesselbo har, er det selvfølgelig godt.
Det var jo en tale, der handlede om, at det gik godt, men det er jo nok mest på grund af nogle tiltag, der blev gjort i den tidligere regerings tid, dengang også Enhedslisten indimellem havde indflydelse på miljøpolitikken.
Men det, jeg sådan set gerne vil spørge hr. Vesselbo om, er, om han også synes, at udviklingen i miljømæssige påvirkninger af menneskers sundhed går i den rigtige retning.
Eyvind Vesselbo (V), 2006-01-13:
Nu kan man jo altid starte med at diskutere, hvem det er, der er årsag til, at det går godt på miljøområdet.
Hr. Per Clausen nævnte i sin ordførertale, at der er vedtaget en masse planer op gennem årene, og hr. Per Clausen mente, at det var de grønne organisationer og venstrefløjen, som havde været udslaggivende.
Jeg ved ikke, om de regeringer, der sad i 1980'erne under statsminister Poul Schlüter, var særlig venstreorienterede, men det var jo dengang, den første vandmiljøplan blev vedtaget.
Vedrørende miljø og sundhed nævnte jeg helt klart og specifikt, at partiklerne er et problem, som vi må gøre noget ved.
Jeg nævnte også, at vi må gøre noget ved problemerne med kemikalierne, og jeg er enig i hr. Per Clausens fokusering.
Vi skal også have fokus på netop det område i fremtiden, for det må jo ikke være sådan, at vi bevilger pengene, men at folk stadig bliver syge og allergiske, så vi må fortsat have fokus på det område.
Per Clausen (EL), 2006-01-13:
Ja, jeg kan alt for godt huske, at vi også havde en borgerlig regering i 1980'erne, men det er korrekt, at det var muligt at presse også den regering til at gøre noget for miljøet.
Men jeg tror nok, man må erkende, at uanset om vi har haft borgerlige eller socialdemokratiske regeringer, har det været nødvendigt, at en aktiv miljøbevægelse har presset på, for ellers var vi ikke kommet så langt, som vi trods alt er kommet.
Så til det med kemikalierne: Skal jeg forstå det, hr. Eyvind Vesselbo siger, sådan, at Venstre faktisk er indstillet på, at vi godt kan gøre nogle tiltag for at få forbudt at udfase stoffer, når vi mener, at der er en overvejende sandsynlighed for, at de er farlige for miljø og natur og menneskers sundhed, eller skal vi stadig væk have den der diskussion om, hvorvidt vi skal vente på det uigenkaldelige videnskabelige bevis?
Det synes jeg faktisk er ret vigtigt.
Eyvind Vesselbo (V), 2006-01-13:
Nu lægger hr. Per Clausen op til, at det er venstrefløjen og de grønne organisationer, som skal presse regeringen til noget.
Vi vil også gerne i dialog med hr. Per Clausen, det er derfor, jeg står her i dag, og jeg synes da, det sådan set er udmærket, at der kommer en forespørgsel, så kan vi jo dokumentere, hvor godt det går.
Man behøver ikke at presse, for vi kan godt finde ud af det og gøre det, sådan at det bliver både økonomisk godt og også miljømæssigt og naturmæssigt godt.
Med hensyn til hvad vi kan gøre på kemikalieområdet: Der er jo en kemikaliehandlingsplan, som lægger rammerne for, hvad der skal ske, og EU har jo vedtaget sin kemikaliehandlingsplan eller er i gang med at gøre det, REACH, hvori der jo ligger planer for substitution, nemlig at hvis der er et farligt stof og et, der er mindre farligt, så skal man kunne skifte de farlige stoffer ud, så man bruger det mindre farlige.
Men hvis hr. Per Clausen ikke er tilfreds med det, så kommer der ikke et andet.
Pernille Blach Hansen (S), 2006-01-13:
Jeg forstår, at Venstres ordfører forleden aften optrådte i tv med kritik af regeringens miljøpolitik og et ønske om, at man nu drejede fokus væk fra alt det der natur og miljø, for det havde vi sådan set fået rigeligt af, og over til noget mere sundhedsrelateret.
Jeg synes, det er et ædelt formål at forsøge at tage en natur- og miljødebat, der også handler om sundhedspåvirkninger.
Rapporten, vi her har foran os, dokumenterer jo, at der stadig væk er væsentlige natur- og miljøproblemer, f.eks. i forbindelse med ødelæggelse af nogle af vores mest sårbare naturtyper, hede og mose, enge og overdrev, som får væsentlig mere forurening, især fra landbruget, end de kan tåle, hvis vi ønsker, at de ikke skal blive ødelagt.
Derfor vil jeg da gerne bede Venstres ordfører om at uddybe sin kritik af regeringens miljøpolitik og forklare, hvordan den hænger sammen med rapporten her, som jo netop dokumenterer, at der med hensyn til de sårbare naturtyper ligger væsentlige problemer foran os.
Eyvind Vesselbo (V), 2006-01-13:
Nu er det jo sådan, at når man ser sådan en tvudsendelse, kan det godt være svært at få det hele med.
Jeg tror ikke helt, fru Pernille Blach Hansen fik det hele med, for det var ikke en kritik af regeringens miljøpolitik, og jeg understregede samtidig også, at fordi man skal gøre noget for miljø og sundhed, skal man ikke lade være at gøre noget på naturområdet.
Det var jo en af de centrale ting i det, jeg sagde.
Det andet vigtige var, at det, der er i gang, netop kemikaliestrategien, pesticidhandlingsplanen, alle de ting, som er med til at påvirke os almindelige mennesker i dagligdagen inklusive påvirkninger fra miljøet, mener jeg at man skal sætte fokus på, og det var det, jeg bare understregede i et venligt brev til Thor Pedersen.
Så det her har ikke noget at gøre med, at man ikke skal gøre noget for naturen, det var en understregning af, at det altså er vigtigt, at man ser på, at der også er mennesker i denne her verden, som kan blive påvirket af miljøet.
Det var bare det, jeg gerne ville understrege.
Pernille Blach Hansen (S), 2006-01-13:
Det er jo lidt et særsyn, at regeringens ordførere sender breve til finansministeren, da især hvis der ikke er andet indhold i det end det, hr. Vesselbo lige har tilføjet her, og at det så ender i tv, kan jo kun være et udtryk for, at hr. Vesselbo har præsenteret det som værende en kritik af regeringens miljøpolitik.
Lad os nu sige, at der var bred opbakning og støtte til miljøministerens kamp mod finansministeren, og al ære og respekt for den, så må jeg jo tage hr. Vesselbos ord her som udtryk for, at Venstres ordfører støtter nogle af oppositionspartiernes forslag, der handler om miljø og sundhed, f.eks. om partikelforurening.
Eyvind Vesselbo (V), 2006-01-13:
Nu er det ikke usædvanligt for mig at skrive venlige breve til ministrene, og det er ikke bare til finansministeren, det gør jeg også indimellem til miljøministeren.
For mig er det ikke usædvanligt at gøre det, og der er som regel også, i alt fald oftest, indhold i dem, også politisk indhold.
Så det er ikke det store problem.
Med hensyn til spørgsmålet om det sidste, som fru Pernille Blach Hansen sagde om miljøzoner: Jeg tror, det er 2 år siden, at regeringen lavede et forlig med Dansk Folkeparti om at afsætte penge til støtte til partikelfiltre til byer, som ville indføre miljøzoner.
Jeg ved ikke, om det ikke er en klar dokumentation for, at det netop er det, både Venstre og også regeringen går ind for.
Det, det drejer sig om, er jo, at vi får lavet nogle oplæg til miljøzoner, som kan realiseres, og det er jo det, der arbejdes på i øjeblikket, bl.a. i Københavns Kommune.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2006-01-13:
Nu tror jeg, der er mange, der ikke husker 1980'erne sådan helt klart, så for at der ikke skal opstå myter, vil jeg bare sige, at der var tale om ganske betydelige fremskridt, og de fremskridt var drevet af venstrefløjen, centrum-venstre og en alliance med Kristeligt Folkeparti, som jo var afgørende for, hvad der kunne besluttes i regeringen.
Det siger jeg på baggrund af, at jeg sad i Miljøudvalget i 5 år i 1980'erne, og jeg synes ikke, der er nogen grund til at sprede myter, bare fordi der er mange, der ikke kan huske 1980'erne klart.
Så vil jeg godt tilbage til selve tilstandsrapporten.
Så vidt jeg hørte, nævnte hr. Eyvind Vesselbo overhovedet ikke det internationale afsnit, så jeg vil godt lige høre, om hr. Eyvind Vesselbo ikke er enig i, at Danmark til trods for en række fremskridt desværre står meget, meget dårligt i den internationale sammenligning.
Eyvind Vesselbo (V), 2006-01-13:
Jeg mener ikke på nogen måde, at Danmark står dårligt internationalt.
Tværtimod bliver vi, når vi kommer rundtom i verden med både Miljøudvalg og Energipolitisk Udvalg, mødt med meget stor anerkendelse for det, vi laver.
Jeg mener ikke, at jeg fuldstændig undlod at nævne det internationale.
Jeg nævnte faktisk, at Det Energipolitiske Udvalg, hvor fru Anne Grete Holmsgaard selv var med, lige har været i Kina, og jeg mener ikke, at der var nogen af dem, vi talte med i Kina, hverken ministre eller formænd eller andre, som sagde, at Danmark stod dårligt på det område.
Tværtimod blev vi gang på gang af alle de personer, vi talte med, fremhævet som foregangsland i verden med hensyn til vedvarende energi og på miljøområdet.
Hvordan fru Anne Grete Holmsgaard kan få det til, at vi står dårligt, har jeg svært ved at forstå.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2006-01-13:
Jeg tror, vi alle sammen er glade for, at vi på nogle områder har et rigtig godt rygte og ry, det er skønt.
Men det, der fremgår af det internationale afsnit, er jo, at efter de tre forskellige vurderingsmetoder, man har brugt, står Danmark faktisk dårligt internationalt, altså i den virkelige verden – ikke når vi taler om omdømme og ry – men i den virkelige verden.
Er hr. Vesselbo enig i den vurdering, der ligger i det internationale afsnit her, eller tager han afstand fra den?
Johs. Poulsen (RV), 2006-01-13:
Jeg vil også gerne bidrage til historieskrivningen forstået på den måde, at det jo er rigtigt, at der i midten af 1980'erne var et alternativt grønt flertal, og i slutningen af Schlüterregeringens levetid var det jo faktisk en radikal miljøminister, som var med til at sætte noget af dagsordenen på feltet.
Så det kan vi jo glæde os over at hr. Vesselbo er glad for.
Men det, jeg egentlig ville spørge hr. Vesselbo om, er netop i forlængelse af den diskussion, som også fru Pernille Blach Hansen rejser, nemlig:
Er der efter hr. Vesselbos opfattelse grund til, at man ændrer vægtningen af vores indsats, således at man nedprioriterer indsatsen for at få mere natur og mere miljø, et større naturgrundlag, end vi har i dag, og flytte det over til det, som hr. Vesselbo kalder de sundhedsrelaterede indsatser på miljøområdet?
Den sidste del er jo fornuftig.
Jeg vil spørge hr. Vesselbo: Er det ikke sådan, at den første del, nemlig naturgrundlaget, diversitet, oplevelsesmuligheder og meget andet også er noget, der rent faktisk influerer på menneskers sundhed, i og med at der formodentlig er en sammenhæng, det har der jo været arbejdet meget med, også med psykisk velbefindende og mange andre muligheder?
Er det i virkeligheden ikke sådan, at også det forhold har en indflydelse på menneskers sundhed?
Per Clausen (EL), 2006-01-13:
Nu kunne det jo være fristende at hoppe på den diskussion, men jeg vil nu holde mig til det, som er sagens kerne.
I første omgang, da justitsministeren meddelte, at hun ikke kunne godkende Københavns Kommunes ansøgning om miljøzone, var hr. Dohrmann meget præcis: Det var helt utilfredsstillende, og der skulle hurtigt ske noget.
Derfor var vi nogle, der troede, at der var flertal i Folketinget for, at der skulle ske noget hurtigt.
Så er det rigtigt, at hr. Jørn Dohrmann lige siden systematisk har sørget for, at der ikke er sket noget, fordi han har sikret, at regeringen har haft flertal for sin passivitet.
Jeg vil bare sige, at jeg i en række § 20-spørgsmål i hvert fald har været i stand til at påvise, at Justitsministeriet ikke har været vældig hurtigt i den her sag.
Så forstår jeg bare i dag, at hr. Jørn Dohrmann nu er nået frem til, at den meget voldsomme retorik, som han anvendte i den her sag, nok må dæmpes ned, så nu er det Københavns Kommunes skyld.
Jeg vil bare sige, at der ikke er nogen anden saglig begrundelse for hr. Dohrmanns skiftende linje, end at der nu skal være sammenhæng mellem det, han siger, og det, han gør, nemlig at det vigtigste er at beskytte regeringen.
Eyvind Vesselbo (V), 2006-01-13:
Nu vil jeg først sige med hensyn til det der med historieskrivningen, at det nu viser sig, at snart alle partier her i Folketinget har taget æren for det, der skete i 1980'erne, det er egentlig ret flot.
Nu kommer hr. Jørn Dohrmann vel også op og siger, at han og Dansk Folkeparti har været med til at skubbe på, så er det ved at være fuldendt.
Med hensyn til om noget skal nedprioriteres eller opprioriteres, er det jo en total misforståelse, at der er noget, der skal nedprioriteres, for at man kan sætte fokus på noget andet.
Jeg er fuldstændig enig med hr. Johs. Poulsen i, at gør man noget på naturområdet, så smitter det også af på det enkelte menneske.
Men jeg mener også den anden vej rundt, at gør man noget for at nedbringe brugen af kemikalier og hormonforstyrrende stoffer, så hjælper man også naturen, og så behøver man ikke at rense op bagefter.
Per Clausen (EL), 2006-01-13:
Jeg må åbenbart have udtrykt mig meget uklart, når ministeren har fået det indtryk, at Enhedslisten vil tage ansvaret for den miljøpolitik, som den tidligere SR-regering førte, for det har vi ingen som helst ønsker om.
Jeg sagde, at det lød, som om hr. Eyvind Vesselbo måske tog lidt for meget af æren for ting, som kunne henføres til SR-regeringen, og at Enhedslisten i den periode havde lidt større indflydelse på miljøpolitikken i Danmark, end vi har under den nuværende regering.
Det er vel rigtigt.
Jeg tror, vi skal overlade alt det med 1970'erne og 1980'erne til en studiekreds ved en passende lejlighed, selv om jeg nok synes, det er lidt muntert, at det synspunkt, at venstrefløjen var lidt mere aktiv i arbejdet på at rejse miljøspørgsmål end højrefløjen, nu betragtes som et kontroversielt synspunkt.
Derudover vil jeg sige, at jeg selvfølgelig godt kan forstå, at ministeren er glad for, at de øvrige oppositionspartier tilsyneladende er mere enige med regeringen end med Enhedslisten, om jeg så må sige.
Jeg er nu ikke sikker på, at de har grund til at være så glade for det, når det handler om miljøpolitikken, men kunne ministeren ikke give bare et enkelt eksempel på, at noget af det, vi har foreslået, vil føre til, at Danmark bliver isoleret i verdenssamfundet?
Jeg forstod, at ministeren mener, at et flertal for vores forslag til vedtagelse vil føre til nærmest albanske tilstande under Hoxha eller noget i den retning, og det synes jeg måske er lidt stærk kost.
Connie Hedegaard (KF), 2006-01-13:
Jeg skal da starte med at undskylde, at jeg har koblet ordene ansvar og Enhedslisten, for jeg ved godt, at normalt tager Enhedslisten ikke ansvaret.
De kan tage æren, hvis noget går godt, og de kan bebrejde, hvis noget går mindre godt, så det skal jeg bestemt beklage.
Jeg synes stadig, det er fjollet at opstille en modsætning mellem miljøpolitikken i dag og under SR-regeringen.
Jeg har læst debatterne fra dengang, og en masse ting blev altså vedtaget i bred enighed, også med nogle af de daværende oppositionspartier.
Sådan skabes politiske resultater i Danmark, og derfor vil jeg bare sige, at jeg synes, at også debatten i dag har vist, at uanset hvad man skruer sig op til at sige under en forespørgselsdebat, hvor man skal markere sig lidt hårdt, er fakta altså, at vi egentlig synes at være enige om, hvor udfordringerne ligger, og helt interessant er det jo, at det også er de områder, regeringen især satser på.
Per Clausen (EL), 2006-01-13:
Jeg er ikke uenig med ministeren i, at vi i dag har kunnet blive enige om en række områder, hvor der er problemer.
Jeg er f.eks. meget enig med ministeren i, at vi udmærket godt ved, at danskernes ressourceforbrug er for stort, og at vi skal se at få gjort noget ved det, så jeg deler for så vidt ministerens opfattelse af, at der måske ikke er det store behov for ekstra analyser af det spørgsmål.
Men så kommer vi til, hvad vi skal gøre, og det er jo her, der er uenighed mellem i hvert fald Enhedslisten og regeringen – om der er nogen uenighed mellem resten af oppositionen og regeringen, må resten af oppositionen jo svare på.
Vi er kommet med konkrete forslag om tiltag, som kunne sættes i værk, og jeg kan godt forstå, hvis ministeren er uenig i dem; det synes jeg er helt i orden.
Men en række af forslagene er jo ikke i direkte modsætning til det, andre partier og regeringen har foreslået, men handler bare om, at vi skal gå hurtigere frem og måske bruge nogle mere effektive virkemidler.
Connie Hedegaard (KF), 2006-01-13:
Det er jo interessant, hvis Enhedslisten og regeringspartierne nu ender med at være enige om, at det er et galt vedtagelsesforslag, der er kommet fra venstreoppositionen, fordi det sådan set vil være spild af kræfter.
Så er der jo en ny alliancemulighed i dansk politik, og det ville være en fin opfølgning på kemikaliehandlingsplanen og de gode takter, der blev vist her.
Når vi ser på Enhedslistens forslag, indeholder det jo ganske, ganske, ganske mange ting, som vil kræve en totalomstilling af det danske samfund, men som jeg bare ikke tror er realistiske i en global verden.
Jeg tror f.eks. ikke, man kan sige, at samtlige landbrug i Danmark skal være økologiske.
Jeg ved ikke, hvordan hr. Per Clausen vil gennemføre det, og jeg ved ikke, hvordan han ville håndhæve det.
Det har ikke nogen gang på jorden, og sådan er det desværre med flere af tingene.
At vi skal gå i retning af mere vedvarende energi, er jeg fuldstændig enig med hr. Per Clausen i, men jeg vil nok sige, at det er optimistisk at tro, at vi når op på 100 pct. vedvarende energi i 2030, altså om 24 år.
Men vi vil være nået ganske meget længere, end vi er i dag, hvilket jo allerede er ganske langt.
Johs. Poulsen (RV), 2006-01-13:
I teksten til regeringspartiernes og Dansk Folkepartis vedtagelsesforslag ligger der jo, at der fortsat er betydelige områder, hvor der skal gøres en målrettet indsats.
Et af de områder, jeg pegede på, var hele diskussionen om naturgrundlaget, og jeg er enig i ministerens opfattelse af, at tingene ikke kan ses isoleret; jeg er faktisk fuldstændig enig i de betragtninger, ministeren gjorde på det felt.
Men ser vi på situationen som helhed, er det jo sådan, at der i en historisk set meget, meget kort tidsperiode er forsvundet rigtig mange arter, at endnu flere arter er truede, og at det er et ganske betydeligt problem, at mange landskabstyper er forsvundet eller reduceret meget voldsomt osv. Er det ikke ministerens opfattelse, at vi netop på det felt står med en af de store udfordringer?
Er det ikke på det område, hvor der er behov for at gøre en målrettet indsats for at sikre, at vi får vendt den udvikling, vi har set være alt for koncentreret og gå alt for stærkt i en meget kort tidsperiode?
Vi har iagttaget, hvor hurtigt tingene kan gå i den forkerte retning, så er det ikke her, der for alvor er brug for at få vendt udviklingstendensen?
Connie Hedegaard (KF), 2006-01-13:
Jo, det er jeg fuldstændig enig med hr. Johs. Poulsen i.
Men jeg vil dog sige, at vi hele tiden skal huske at glæde os over, at der altså også er arter, der er i fremgang, og at det igen er et eksempel på, at årtiers miljøpolitik rent faktisk har virket.
Men jeg er meget enig, og det er jo også derfor, regeringen har sagt i regeringsgrundlaget, at vi vil bruge 1 mia. kr. ekstra på miljøet i de næste 4 år.
Der står udtrykkeligt, at der ikke mindst skal gøres en indsats til fordel for den danske natur, og de diskussioner, vi kommer i, vil jo præcis gå på, hvor vi kan gøre nogle ting, der vil virke gavnligt på f.eks. vore habitatområder og nogle af de mere forsømte naturtypeområder.
Johs. Poulsen (RV), 2006-01-13:
Må jeg forstå ministerens svar således, at i det perspektiv, vi i øjeblikket arbejder i med f.eks. en mulig etablering af nationalparker, kan der være nogle flagskibe, men at der herudover naturligvis må drages omsorg for forskellige truede naturtyper, som har brug for en øget beskyttelse, og at disse naturtyper måske endda i et vist omfang skal have styrket deres grundlag, i hvert fald arealmæssigt?
Connie Hedegaard (KF), 2006-01-13:
Ja, sådan må hr. Johs. Poulsen gerne forstå mig.
Jeg er fuldstændig enig med fru Anne Grete Holmsgaard i, at når vi overfører teknologi, skal det selvfølgelig ikke være forældet teknologi.
Det skal være ny teknologi, fordi det er interessant for danske virksomheder at eksportere den, men det skal selvfølgelig også være teknologi på et niveau, som kan indpasses i det udviklingstrin, de pågældende lande er nået til, og som fru Anne Grete Holmsgaard også ved, lagde jeg også ved klimakonferencen i Montreal meget stor vægt på, at vi får nogle forbedrede CDMmekanismer.
Det er nemlig det, der skal til for at lette den teknologioverførsel, som der har været store problemer med.
Angående det sidste, altså allokeringsplanen, har vi ikke lagt en fuldstændig proces- og køreplan for, hvordan det skal ske, men det er jo ikke noget, der skal på plads til allersidst i et lukket rum midt om natten, uden at nogen nogen sinde har hørt om det.