Lene Espersen (KF), 2005-05-19:
Beslutningsforslaget fra Dansk Folkeparti, som vi skal behandle i dag, pålægger regeringen at fremsætte forslag om at nedsætte den kriminelle lavalder til 12 år.
Beslutningsforslaget indebærer herudover, at der dels skal etableres en særlig ungdomsdomstol til at behandle kriminelle forhold begået af unge i alderen 12-18 år, dels skal tilvejebringes den nødvendige kriminalretspleje som følge af nedsættelse af den kriminelle lavalder.
Endelig skal det efter beslutningsforslaget sikres, at samfundstjeneste anvendes over for unge lovovertrædere i videre omfang end i dag.
Spørgsmålet om nedsættelse af den kriminelle lavalder har været genstand for drøftelse i Folketinget flere gange.
Børn under den kriminelle lavalder kan i dag ikke straffes for deres kriminelle handlinger.
Den kriminelle lavalder i Danmark er som bekendt 15 år, og den aldersgrænse har ikke været ændret siden straffelovens vedtagelse i 1930.
Hensynet bag den kriminelle lavalder er, at der kun bør være adgang til at pålægge børn og unge strafansvar fra det tidspunkt, hvor de i almindelighed kan antages at have den fornødne modenhed til, at det måtte anses for forsvarligt at anvende strafferetslige sanktioner.
Lad mig slå det fast med det samme: Regeringen er ikke enig i, at den kriminelle lavalder bør sænkes.
Børn og unge under 15 år skal ikke straffes.
Unge under 15 år har stadig først og fremmest brug for omsorg og støtte i deres udvikling hen imod at blive voksne.
Det betyder ikke, at det ikke kan medføre en reaktion fra samfundet, når børn og unge under 15 år begår kriminalitet.
Det er imidlertid regeringens opfattelse, at indsatsen over for unge under 15 år, der begår kriminalitet, ikke skal bygge på straffeforanstaltninger, men derimod primært koncentrere sig om at få de unge ud af kriminalitet, ved at der iværksættes de nødvendige sociale hjælpeforanstaltninger.
Det er vigtigt, at der hurtigt følges op på et helt ungt menneskes kriminelle adfærd fra kommunens side, og der er allerede i dag i den sociale lovgivning en række foranstaltninger, der kan bruges over for unge kriminelle.
For at sikre en hurtig indsats skal kommunen inden 7 dage udarbejde en foreløbig handleplan for unge, der har begået alvorlig kriminalitet, medmindre der allerede er udarbejdet en sådan.
Af handleplanen skal det fremgå, hvilke indsatser der skal sættes i værk for at forebygge og hindre yderligere kriminalitet.
Kommunerne kan f.eks. anvende forebyggende og støttende redskaber i form af støtte i hjemmet og udpegning af kontaktperson for den unge eller for familien.
Hertil kommer en række tilbud om familiebehandling på døgninstitution som dagtilbud eller i hjemmet, tilbud om ophold uden for hjemmet eller aflastningsophold for børn eller hele familien.
Hvis der en åbenbar risiko for, at den unges udvikling lider alvorlig skade på grund af kriminel adfærd, kan den unge anbringes uden for hjemmet i et åbent døgntilbud eller sikret institution for at støtte den unge og dermed hindre, at den unge bringer sig selv i yderligere vanskeligheder med ny kriminalitet.
Hvis den unge eller familien modsætter sig en anbringelse uden for hjemmet, kan børn og unge-udvalget træffe beslutning om, at den unge anbringes uden for hjemmet uden samtykke fra forældremyndighedens indehaver.
Anbringelsen vil ofte ske i et åbent døgntilbud og kun i særlige tilfælde på en sikret institution.
Det er vigtigt at holde sig for øje, at formålet med de sociale myndigheders indsats er at støtte den unge og familien i hjemmet eller at støtte den unge igennem en anbringelse uden for hjemmet.
Initiativerne kan den unge og familien utvivlsomt føle som meget indgribende, men der er altså tale om indsats og støtte, som så vidt muligt bygger på et samarbejde med familien og barnet, og som tager sigte på, at kriminaliteten ikke skal udvikle sig yderligere.
Selv om børn og unge under 15 år ikke kan straffes, er det vigtigt, at politiet kan efterforske sagerne, bl.a. for at klarlægge omfanget af kriminaliteten til brug for de sociale myndigheders overvejelser om foranstaltningerne efter den sociale lovgivning og også med henblik på, at barnet kan forstå alvoren af den begåede kriminalitet.
På den baggrund blev der i 2004 på regeringens initiativ indsat et nyt kapitel, 75 B, i retsplejeloven om straf og eventuelle tvangsindgreb over for børn under den kriminelle lavalder.
Dermed blev der tilvejebragt en klar og udtømmende regulering i retsplejeloven af, hvilke indgreb der i forbindelse med en strafferetslig efterforskning efter omstændighederne kan foretages over for børn under den kriminelle lavalder, som mistænkes for en forbrydelse.
Ved lovændringen blev der samtidig indsat regler om underretning af de sociale myndigheder og forældremyndighedsindehaveren ved politiets tilbageholdelse og afhøring af børn under 15 år samt om adgang til i særlige tilfælde at beskikke en advokat for et barn under 15 år.
Når en mistænkt person under 15 år tilbageholdes eller skal afhøres, skal politiet som udgangspunkt snarest muligt tilkalde en repræsentant for de sociale myndigheder fra den kommune, hvor barnet har bopæl.
Underretningen om tilbageholdelsen og afhøringen skal altid gives, hvis politiets oplysninger giver grundlag for at antage, at barnet kan have behov for særlig støtte.
En sådan underretning skal i givet fald ske, så snart det viser sig, at barnet har behov for hjælpeforanstaltninger efter lov om social service, og ikke først, når sagen afsluttes.
Politiet kan i forbindelse med underretningen af de sociale myndigheder komme med forslag til initiativer over for barnet, f.eks. at der aflægges et besøg i barnets hjem med henblik på at drøfte barnets situation og den fremtidige indsats over for barnet.
Hvis et barn tilbageholdes eller afhøres, skal barnets forældre som udgangspunkt også underrettes snarest muligt.
Undladelse af at underrette forældrene om tilbageholdelse eller afhøring bør normalt kun ske efter forudgående drøftelse med en repræsentant for de sociale myndigheder.
Efter anmodning fra forældremyndighedsindehaveren eller politiet kan der som nævnt beskikkes en advokat for en person under 15 år, når den pågældende efter sagens karakter og omfang må antages at have et særligt behov for advokatbistand.
Advokatbeskikkelse forudsætter, at den pågældende skal afhøres i anledning af mistanke om en lovovertrædelse, der i almindelighed vil medføre fængselsstraf, eller at der skal iværksættes indgreb, som efter retsplejelovens almindelige regler vil forudsætte, at der er rejst sigtelse mod den pågældende.
Kriminelle unge er ofte unge med lavt selvværd, som søger anerkendelse.
Nogle er svigtede og tidligt skadede unge, som har fået for lidt omsorg og opmærksomhed, mens andre er isolerede og ensomme, ofte med et dårligt eller afbrudt skoleforløb.
Jeg er overbevist om, at kriminelle unge under 15 år hjælpes bedre igennem en socialt støttende udvikling og behandlende indsats end ved at blive mødt med en ren straffende reaktion.
Det er ikke ensbetydende med, at det eksisterende system ikke kan forbedres, eller at der ikke kan overvejes nogle andre tilbud.
Regeringen ønsker bl.a., at forældre påtager sig et større ansvar for, at deres børn ikke begår kriminalitet og fortsætter i en kriminel løbebane.
På baggrund af erfaringerne fra Storbritannien med såkaldte parental programmes arbejder en tværministeriel arbejdsgruppe for tiden med forslag til initiativer, sådan at forældrene i højere grad lever op til deres forældreansvar.
Regeringen vil også sætte mere målrettet ind over for den vold, hærværk og udbredte småkriminalitet, der præger mange af landets ghettoområder.
En tværministeriel arbejdsgruppe vil komme med forslag til en handlingsplan for forebyggelse af kriminalitet blandt børn og unge i ghettoområderne.
Alt i alt er der tale om et meget højt prioriteret område fra regeringens side, hvor der for tiden undersøges en række muligheder for at forbedre indsatsen over for kriminelle unge under 15 år.
Den del af beslutningsforslaget, der går ud på, at der skal oprettes særlige ungdomsdomstole til at behandle den kriminalitet, som unge i alderen 12-18 år begår, og at der som følge af en nedsættelse af den kriminelle lavalder skal tilvejebringes den nødvendige særlige kriminalretspleje for unge, indebærer reelt, at der i Danmark skal indføres en helt ny domstolsstruktur.
Indførelsen af en sådan helt ny procesform for behandling af sager mod unge lovovertrædere vil efter regeringens opfattelse rejse en række principielle spørgsmål.
Efter regeringens opfattelse er der imidlertid slet ikke behov for at oprette særlige ungdomsdomstole til at behandle sager om kriminalitet begået af unge mellem 15 og 18 år.
De retshåndhævende myndigheder har således allerede i dag en lang række forskellige sanktionsmuligheder over for de 15-18-åriges kriminalitet.
Der kan således blive tale om at anvende advarsel, bøde, tiltalefrafald, eventuelt med vilkår om ungdomskontrakt eller andre hjælpeforanstaltninger, betinget dom eventuelt med tilsyn og hjælpeforanstaltninger eller samfundstjeneste samt ungdomssanktion.
I Rigsadvokatens føromtalte meddelelse er der som nævnt fastsat retningslinjer for anklagemyndighedens behandling af sager om unge lovovertrædere, herunder unge mellem 15 og 18 år.
Meddelelsen indeholder retningslinjer for bl.a. anvendelsesområdet for tiltalefrafald med vilkår om ungdomskontrakt, indholdet af vilkår om ungdomskontrakter samt politiets opfølgning på overholdelse af vilkår.
Et tiltalefrafald med vilkår om ungdomskontrakt skal i alle tilfælde indeholde vilkår om sociale foranstaltninger, tilsyn med overholdelse af disse foranstaltninger, vilkår om straffri vandel i en prøvetid og om oplysning om virkningen af, at kontrakten ikke overholdes.
Der kan fastsættes yderligere vilkår, f.eks. en forpligtelse til at søge skole eller et andet uddannelsessted eller til at passe et fritidsjob.
Politiet skal straks efter rettens godkendelse af en ungdomskontrakt underrette de sociale myndigheder, så de initiativer, som er fastsat i kontrakten, kan iværksættes snarest muligt.
Det er de sociale myndigheder, der fører tilsyn med, at vilkårene i kontrakten overholdes, og politiet skal kontaktes ved enhver overtrædelse af vilkårene.
For så vidt angår betingede domme med vilkår om tilsyn eller andre hjælpeforanstaltninger, herunder f.eks. vilkår, som er identiske med de vilkår, der indgår i en ungdomskontrakt, er det i meddelelsen anført, at sådanne vilkår også skal være konkrete og specifikke, og at den sproglige formulering skal være klar.
Det er endvidere anført, at der på samme måde som ved overtrædelse af vilkår ved tiltalefrafald skal følges konsekvent op på vilkårsovertrædelser.
Hvis kriminaliteten er af en sådan art, at den ikke bør afgøres med en betinget dom, kan der blive tale om en betinget dom med vilkår om samfundstjeneste.
Det er en betingelse for anvendelse af betinget dom med vilkår om samfundstjeneste, at den dømte findes egnet til det.
Der er således fra politi og anklagemyndigheden iværksat de nødvendige tiltag med henblik på at sikre, at der gribes konsekvent ind ved overtrædelse af vilkår.
Socialministeren og jeg vil følge op herpå.
Ungdomssanktionen, der blev indført i 2001, indebærer, at den unge dømmes til at undergive sig en struktureret, kontrolleret socialpædagogisk behandling.
Ungdomssanktionen kan anvendes ved kriminalitet begået af unge, der på gerningstidspunktet er fyldt 15 år, og som endnu ikke er fyldt 18 år.
Anvendelsen af ungdomssanktion forudsætter, at foranstaltningen må anses for formålstjenlig til at imødekomme den unges særlige behov for behandling.
Det er således en forudsætning for anvendelsen af ungdomssanktion, at den unge efter en individuel vurdering ikke findes uegnet til behandling.
Hovedindholdet i ungdomssanktionen består i et socialpædagogisk behandlingsforløb på 2 år.
Udgangspunktet er, at den unge indledningsvis anbringes på en sikret afdeling og derefter anbringes under lempelige former, f.eks. på en døgninstitution eller andet egnet opholdssted.
Senere indgår den unge i et ambulant regi med tilsyn af de sociale myndigheder.
Det er endvidere af afgørende betydning, at elementerne i en handleplan i forhold til en ung, der er dømt til en ungdomssanktion, motiverer den unge til forandring, f.eks. gennem relevante tilbud om beskæftigelse og uddannelse.
Handleplanens indhold bør derfor have en detaljeringsgrad, som den unge kan forholde sig til.
Anbringelsen i institutionerne og den socialpædagogiske indsats medfører dog ofte tilegnelse af nye kompetencer og afdækning af nye behov, hvilket der skal tages hensyn til gennem en løbende revision af planen.
Regeringen lægger vægt på, at der skal være klare og umiddelbare konsekvenser, når unge begår kriminalitet.
Retsforfølgning af 15-18-åriges kriminalitet skal være hurtig, effektiv og målrettet, og sanktionerne skal være mærkbare.
Regeringen ønsker, at anklagemyndighed, domstol og kriminalforsorg skal prioritere, at kriminelle under 18 år får dom for deres kriminalitet og påbegynder afsoningen eller opfyldelse af vilkår i forbindelse med tiltalefrafald og betingede domme hurtigere, end det sker i dag.
Med henblik på at udmønte denne målsætning er der netop ved at blive nedsat et udvalg under Rigsadvokaten, der vil få til opgave at udarbejde retningslinjer for hurtig sagsbehandling hos anklagemyndigheden i sager om unge kriminelle.
I tilknytning hertil vil der også blive iværksat et arbejde med henblik på hurtigere sagsbehandling ved domstolene og i kriminalforsorgen.
Særlig med hensyn til
den sidste del af beslutningsforslaget, som vedrører en styrket anvendelse af samfundstjeneste, ønsker forslagsstillerne, at samfundstjenestens nuværende kerneområde, som er al berigelseskriminalitet med undtagelse af røveri, bliver udstrakt til også at omfatte f.eks. graffitihærværk og mindre voldsepisoder for unge kriminelle i alderen 12-18 år.
Et af grundprincipperne bag reglerne om samfundstjeneste er, at sanktionen skal være et alternativ til frihedsstraf og altså kun skal anvendes i de tilfælde, hvor en almindelig betinget dom ikke er tilstrækkelig.
Samfundstjeneste bør efter min opfattelse fortsat anvendes efter en konkret vurdering, hvor den dømte skønnes egnet til sanktionen, og hvor en ubetinget frihedsstraf ellers skulle idømmes.
I den forbindelse vil jeg gerne understrege, at samfundstjeneste ved voldskriminalitet efter min opfattelse som hidtil bør anvendes med varsomhed og kun, hvis det efter en konkret individuel vurdering findes forsvarligt.
Jeg finder det imidlertid også væsentligt, at unge, der f.eks. er under uddannelse eller har et arbejde, ikke nødvendigvis skal rives ud af et sådant positivt forløb, hvis de får en ubetinget frihedsstraf.
Jeg vil derfor i næste folketingssamling fremsætte et lovforslag om, at den såkaldte fodlænkeordning, som jeg håber vil blive vedtaget af Folketinget og indført med virkning fra l. juli 2005, bliver udvidet – og den er faktisk blevet vedtaget i dag – til også at omfatte unge kriminelle, som har begået mindre alvorlig kriminalitet.
Hermed vil de unge få mulighed for at passe deres uddannelse eller arbejde under afsoningen.
Sammenfattende kan jeg sige, at regeringen af de grunde, jeg har nævnt, ikke kan støtte det fremsatte beslutningsforslag.