Rune Lund (EL), 2006-05-16:
Lige omkring nytår valgte folket i Bolivia en ny regering, en ny præsident, og den præsident blev valgt med det største flertal, som man har set i Bolivia i nyere tid.
Det, som præsidenten blev valgt på, var, at han sagde, at mange af de penge, som udenlandske firmaer tjener i dag, tjener de, fordi der ikke er en retfærdig fordeling af ressourcerne.
De tjener alt for mange penge på den gas, der er i Bolivias undergrund.
De tjener alt for mange penge på mine- og skovdrift.
Vi skal lave en mere retfærdig fordeling.
Evo Morales, præsidenten, vandt og er nu begyndt at føre sit valgprogram ud i livet.
Men hvad gør den danske regering så i den sammenhæng?
Jo, udviklingsministeren har været ude og true med at fjerne udviklingsbistanden til Bolivia.
Det er simpelt hen komplet uforståeligt for mig.
Bolivia burde have mere ulandsbistand, netop fordi man siger, at nu laver vi en selvfinansiering for at få en ordentlig fattigdomsbekæmpelse i Bolivia.
For uanset hvordan man end vender og drejer det, så er det af ufattelig stor betydning, at der finder investeringer sted i det pågældende land, som kan bidrage til at skabe arbejdspladser og dermed bidrage til at bekæmpe fattigdommen.
Vedrørende Bolivia har jeg udtrykt bekymring.
For jeg er bekymret for, at den politik, som Evo Morales naturligvis er i sin fulde ret til at gennemføre – jeg anfægter ikke Evo Morales' ret til at gennemføre den politik, som han ønsker, han er demokratisk valgt osv. osv. – at de nationaliseringer, som han tilsyneladende er ved at gennemføre, desværre kommer til at bidrage til, at andre lande ikke længere ønsker at investere i Bolivia, og at man dermed skræmmer internationale investeringer bort til skade for det bolivianske folk.
Den her diskussion handler ikke om, hvorvidt der kan investeres i Bolivia, eller om der bliver investeret i Bolivia.
Den her diskussion handler om, hvor mange penge de udenlandske selskaber skal tjene, hvor mange penge de store udenlandske selskaber i Bolivia skal proppe ned i de res egne lommer, frem for hvor mange penge de skal give til den bolivianske stat Bolivia, som er Sydamerikas fattigste land.
Der vil jeg da egentlig lige spørge udviklingsministeren, om udviklingsministeren er klar over, at Evo Morales, som jo har været i Europa i den her uge, klart og tydeligt har sagt, at det her handler om en genforhandling af de aftaler, der er med de udenlandske selskaber.
Det kunne jeg da godt tænke mig udviklingsministerens kommentarer til, for personligt synes jeg, at det er yderst rimeligt at have en genforhandling med de udenlandske selskaber, for de tjener rigtig mange penge i øjeblikket, rigtig mange penge, som kunne gå til fattigdomsbekæmpelse.
Jeg vil gerne som opfølgning på hr. Rune Lunds spørgsmål understrege, at jeg har bedt Udenrigsministeriet om at udarbejde en redegørelse for de juridiske og økonomiske konsekvenser af de lovændringer, som bliver gennemført i Bolivia.
Dernæst vil jeg gerne se den udviklingshandlingsplan, som Evo Morales har varslet vil komme her i midten af maj måned.
På baggrund af henholdsvis redegørelsen for de lovændringer, som pågår i øjeblikket i Bolivia, og fattigdomshandlingsplanen vil jeg tage stilling til, om der skal ske ændringer i vores samarbejde med Bolivia.
Så har vi at gøre med et land her, Bolivia, Sydamerikas fattigste land, som siger: Nu laver vi en øget selvfinansiering af fattigdomsbekæmpelse.
Det, som udviklingsministeren burde have gjort, var at sige: Hvor er det godt, I gør det her, hvor er det godt, I genforhandler en aftale med de store selskaber, så der bliver en mere rimelig fordeling af ressourcerne i Bolivia.
Det synes jeg faktisk havde været en meget god og fornuftig tilgang til det, der sker i Bolivia i øjeblikket.
De har sagt, at det er en god og fornuftig politik, der bliver ført, at der er mange gode takter i den.
Var det ikke noget, som udviklingsministeren kunne følge op på?
Men jeg er til gengæld ikke enig med hr. Rune Lund i vurderingen af, hvad der så er forudsætningen for, at dansk udviklingsbistand kan bidrage til at bekæmpe fattigdom i de enkelte lande.
For mig er det helt afgørende, at landene selv bidrager til at bekæmpe fattigdom, og som led i den fattigdomsbekæmpelse er det også vigtigt, at der føres en politik, som bidrager til bekæmpelse af fattigdom og dermed også bidrager til, at der foretages investeringer i det pågældende land.
Og der er jeg bekymret for, om den politik, der føres i Bolivia, ikke vil medføre, at man muligvis – desværre – kommer til at skræmme internationale investorer bort til stor skade for det bolivianske folk.
Så vil jeg bare sige til udviklingsministeren, at jeg tror, udviklingsministeren kan tage det helt roligt.
Hvis ikke brasilianske, hvis ikke argentinske firmaer vil være med til at hive gas op i Bolivia, vil være med til at fælde skov eller vil være med til at lave minedrift, så kan jeg love udviklingsministeren, at der er masser af andre selskaber, der står på spring.
Med hensyn til gas f.eks. ser vi jo, hvordan kampen om den sidste gas ligesom kampen om den sidste olie er sat ind på globalt plan.
Så jeg tror, at udviklingsministeren kan tage det helt roligt på det punkt.
Det, der er spørgsmålet her, er en fordeling af ressourcerne: Skal pengene gå ned i store selskabers lommer, store udenlandske selskabers lommer, eller skal de gå til at bekæmpe fattigdom blandt en fattig befolkning i Sydamerikas fattigste land, Bolivia?
Jeg må derfor sige, at jeg synes, det er usædvanlig dårlig stil fra regeringens side, at man går ud på den måde og truer Bolivia med at fjerne udviklingsbistanden, hvorved man også går de store selskabers ærinde med hensyn til at forsvare, at de hiver en stor – uforholdsmæssig stor – del af overskuddet fra minedrift, skovbrug og gas lige ned i deres egne lommer.
Det var mere en kommentar, forstod jeg.
Det var en gentagelse af hr. Rune Lunds synspunkter, som kom til udtryk i tidligere spørgsmål.
Derfor giver det mig anledning til blot at gentage, hvad jeg allerede har sagt, nemlig at forudsætningen for, at vi kan bidrage til fattigdomsbekæmpelse med vores udviklingsbistand, også er, at landene selv fører en politik, der bidrager til bekæmpelse af fattigdom.
Og der mener jeg faktisk, at jeg er i min gode ret til at sætte spørgsmålstegn ved, om det rent faktisk er tilfældet i Bolivia i øjeblikket.
Derfor har jeg bedt om at få en redegørelse for de juridiske og økonomiske konsekvenser af den lovændring, som er foregået i Bolivia.
Hermed sluttede spørgsmålet.