runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Gitte Seeberg (KF), 1999-12-16:
Hr. Jacob Buksti kan først og fremmest tro på én ting, og det er, at Venstre og De Konservative er enige om, at skattetrykket på sigt skal sænkes i Danmark.
Jeg mener, at jeg tydeligt her fra talerstolen har gjort rede for, hvad Det Konservative Folkepartis skattepolitik er.
Vi mener først og fremmest, at det er nødvendigt at lempe skatten på arbejdsindkomst.
Vi har ingen ambitioner om at hæve skatter, afgifter, gebyrer eller andet.
Men vi stiller os heller ikke fuldstændig stejle over for at lave omlægninger af skattesystemet, i det omfang det er påkrævet.
Det afgørende for os er, at skattetrykket på sigt sænkes en smule.
Så spørger hr. Jes Lunde om, hvor det så er vi vil skære ned eller spare, og hvor der skal være færre ansatte i den offentlige sektor.
Vi har det mål i Det Konservative Folkeparti, at der skal foretages så meget udlicitering og så meget udbud som muligt for derved at flytte arbejdspladser fra den offentlige sektor over i den private.
Og det er der masser af muligheder for på en række områder.
Vi så bare gerne, at processen blev speedet en anelse i vejret.
Jørgen Estrup (RV), 1999-12-16:
Jeg prøver en gang til.
Mit udgangspunkt var fru Gitte Seebergs lidt krakelerede verdensbillede, hvor det ikke rigtig gik op med de røde og de rigtige.
Der var pludselig nogle ind imellem.
Og det var meget ubehageligt, forstod jeg, og i hvert fald gav det anledning til at give nogle en over snuden.
Det får mig så til at spørge fru Gitte Seeberg: Hvad er det egentlig, Det Konservative Folkeparti prioriterer?
Er det blokpolitikken, hvor man holder sammen med bl.a. Venstre, så snart det måtte blive noget ubehageligt at kunne ses udadtil?
Eller er det det, vi andre kalder det samarbejdende folkestyre, som jo faktisk en gang imellem producerer særdeles gode resultater, også når man går lidt utraditionelt til værks?
Det ville egentlig være godt at få at vide, hvor Det Konservative Folkeparti ligger i den diskussion.
Jens Peter Vernersen (S), 1999-12-16:
Den dér tale om, hvor høje skatterne skal være, kan jo være meget interessant.
Jeg synes godt, jeg vil minde fru Gitte Seeberg om, at man taler meget om det hos De Konservative.
Rent faktisk har den socialdemokratisk-radikale regering jo gjort noget ved det.
Vi har fastholdt, at skatten ikke stiger, at skattetrykket ikke er steget.
Det var ikke det, man så tidligere. Må jeg så nævne, også for den gode julestemnings skyld, at det jo ikke er den store kunst at foreslå nedsættelse af mellemskatten, når man vil finansiere det med at spare 1,5 mia. kr. på voksen- og efteruddannelse; når man vil lave store besparelser på arbejdsmarkedspolitikken i størrelsesordenen 2 mia. kr. osv. i den boldgade; når man vil foreslå fradragsret for faglige kontingenter afskaffet til ca. 3 mia. kr.
Det er jo ikke så vanskeligt at foreslå skattenedsættelser, når man finansierer det på den måde.
Det var måske mere reelt, hvis man tilsluttede sig nogle af de synspunkter, vi har på det her områder.
Gitte Seeberg (KF), 1999-12-16:
Til hr. Jørgen Estrup: Jeg vil sige, at vi jo ikke har noget ønske om, at der skal føres blokpolitik i Folketinget.
Vi må bare konstatere, når man ser på den meget, meget omfattende finanslov - og det er en meget, meget omfattende finanslov, der er i år - at den største del af de aftaler, der er indgået, er med i hvert fald minimum SF som parlamentarisk grundlag og også Enhedslisten og så CD i et vist omfang.
Men jeg synes da nok, at Det Konservative Folkeparti har gjort sit til selv at være med i en række aftaler, som vi lægger vægt på, og det gælder nogle af de ting, der er nævnt her: politiet, sundheden, vejene, kulturen osv. Til hr. Jens Peter Vernersen må jeg altså sige, at det jo simpelt hen ikke er rigtigt det med skattetrykket.
Man kan jo diskutere mange gange, hvornår og hvordan skattetrykket har udviklet sig.
Men én ting ligger i hvert fald helt fast, at skattetrykket i den socialdemokratiske regerings tid også er steget.
Søren Kolstrup (EL), 1999-12-16:
Hr. Jes Lunde talte om det gode og fremadskuende, der var i det her forlig.
Men der var et element omkring det fremadskuende, som hr. Jes Lunde ikke berørte, nemlig det forhold, at dette årtis privatiseringsbølge nu skal afsluttes med, at SF aktivt vil arbejde for mere privatisering.
Og ét element til: Af gårsdagens debat fremgik det, at denne privatisering, som SF nu aktivt vil gå ind for, skal hemmeligholdes.
Jeg citerer fra hr. Jes Lundes tale i går: »Der er nogle børsetiske regler, der skal overholdes«. Mit spørgsmål til hr. Jes Lunde lyder: Jamen hvad er navnene på disse børsnoterede selskaber?
For hr. Jes Lunde har nu været så venlig at oplyse om, at det er børsnoterede selskaber, og lad os da så blot få klarlagt dette forhold.
Lene Espersen (KF), 1999-12-16:
Jeg synes bestemt også, der er grund til at rose hr. Jes Lunde og SF.
Der er ingen tvivl om, at hvis der er ét parti her i Folketinget, der virkelig har fået maksimalt udbytte af dette års finanslovforhandlinger, så er det SF.
SF har virkelig formået både at få Enhedslisten og CD til i meget høj grad at lægge stemmer til meget, meget store aftaler.
Og det er SF, der først og fremmest har sat sit fingeraftryk derpå.
Hr. Jes Lunde nævnte selv erhvervspolitikken, som er et område, hvor man var meget tilfreds.
Hr. Jes Lunde nævnte bl.a. bedre iværksætterhjælp, og jeg har noteret mig, at SF's erhvervsordfører i dag i erhvervslivets eget dagblad - Børsen - nu også gør sig til talsmand for, at partiet virkelig kan blive erhvervslivets parti.
Man vil samarbejde med de forkerte legekammerater, som det blev sagt fra hr. Ole Sohns side.
Jeg vil godt spørge hr. Jes Lunde: Hvor er det mere præcist i finansloven, at SF har gjort noget for erhvervslivet?
Hvis man ser på forhøjelse af dieselafgift, forringede afskrivningsvilkår, forhøjet pvc-afgift osv., er det milliarder af kroner, man lægger i byrder på erhvervslivet.
Er det udtryk for den nye SF-erhvervspolitik, eller er det noget helt nyt, som hr. Ole Sohn er ude at love i Børsen i dag?
Thor Pedersen (V), 1999-12-16:
Jamen jeg vil da også sige tillykke til hr. Jes Lunde, der med stor dygtighed har fået socialistisk politik igennem.
Tillykke med det.
Nu er det sådan, at hr. Jes Lunde jo følger godt med,
så når hr. Jes Lunde siger, at Venstres formand har sagt, at en skatteprocent altid ligger fast, og at en afgift altid ligger fast, så er det rigtigt med to undtagelser, som også er nævnt.
For det første at vi som følge af internationale aftaler f.eks. i EU kan blive tvunget til at ændre på satser, det kan være moms, det kan være andre satser.
Og der har vi sagt, at hvis satsen sættes ned, er vi nødt til at kompensere med pengene andre steder fra.
Hæves satsen, så man får flere penge, skal pengene tilsvarende reduceres på andre afgiftsområder i Danmark.
Det andet har været miljøområdet, hvor vi har sagt, at vi godt kan flytte rundt med miljøafgifter, større afgifter på miljøskadelige områder og lempeligere afgifter på miljøgavnlige områder.
Det skulle være til at forstå.
Jes Lunde (SF), 1999-12-16:
Så bliver der spurgt: Hvad med erhvervspolitikken, hvor har vi SF henne dér?
Jamen der er nogle af de ting, vi har medvirket til i år i erhvervspolitikken, som vi ikke synes er specielt gode.
Det er sådan noget som, at man afskaffer administrationsgodtgørelsen, som er en kompensation for bøvl til mindre virksomheder.
Vi synes ikke, det er rart at fjerne den.
Det har vi bare været nødt til for at skabe finansiering for nogle af de ting, vi har lavet andre steder.
Men når man så snakker om nogle af de andre ting med, at der er generelle stramninger i kreditten for erhvervslivet, og man har måske taget et pænt stort beløb her og der, så synes jeg også, man er nødt til at se det bare en lille smule i sammenhæng med, hvad der ellers sker i vores samfund.
Prøv at slå op i Børsen.
Dér er der en kurve over udviklingen i aktiekurserne i det her samfund.
Og undskyld mig, i en situation, hvor samfundet har brug for at udbygge sin sundhedspolitik, hvor vi er enige om, at vi skal have lidt mere politi, bedre kollektiv trafik, bedre uddannelser, job til de langtidsledige, kan vi så ikke i den situation sige: Jamen det må vi da alle sammen bære ved til?
Og når nu erhvervslivet har scoret flere hundrede milliarder kroner i aktiekursgevinster, så kan de vel også overleve det i den sammenhæng lille beløb, som vi kradser ind i år.
Men der er såmænd også nogle positive erhvervspolitiske ting.
Jeg vil da fremhæve erhvervsservice, hvor vi skal til at gå ind og hjælpe dem med nogle af de administrative byrder.
Jeg har nævnt iværksætterpolitikken.
Jeg vil nævne IT-politikken igen, investeringerne inden for det område.
Jo, der er også fremadrettede ting i erhvervspolitikken, for vi synes, det er vigtigt at have et godt og velfungerende erhvervsliv.
Det er det, der skal finansiere vores samfund.
Jeg når også lige at svare hr. Søren Kolstrup omkring privatiseringer.
Der er jo ikke tale om den store privatiseringsbølge.
Der er tale om et beløb på 3 mia. kr., hvor hverken regeringen eller SF endnu har taget stilling til, hvad det er, der skal lægges i beløbet.
Så det finder vi ud af i løbet af året.
Vi skal nok finde på noget fornuftigt.
Jeg tror såmænd endda, vi kan finde på noget, som hr. Kolstrup kan stemme for.
Men det må tiden jo vise.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 1999-12-16:
Det er SF og erhvervspolitikken, som fik mig til at melde mig i talerrækken her.
Nu siger hr. Jes Lunde så, at det ikke var så rart at afskaffe administrationsgodtgørelsen.
Nu sker det så over 2 år, så man har været knap så blodig som regeringen.
Men jeg må alligevel spørge: Hvorfor prioriterer SF sådan, når man lægger vægt på de mindre erhvervsdrivende?
Jeg synes, det er for flot at sige, at det bare var en nødvendighed i en større sammenhæng at lave den prioritering.
Hvis det virkelig havde været hjerteblod for SF at gøre noget for de små erhvervsdrivende, havde man så ikke prioriteret anderledes?
Søren Søndergaard (EL), 1999-12-16:
Så forunderlig kan politik være, tror jeg hr. Jes Lunde sagde efter at have fortalt om den pine, Venstre havde bragt sig i omkring politiforliget, og også fortalt om, hvordan SF så forbarmede sig over Venstre og lukkede dem ind i varmen.
Det, som hr. Jes Lunde ikke nåede til, var at forklare, hvorfor SF lukkede Venstre ind i varmen, når nu Venstre var i den store kattepine.
Er det et udtryk for det samarbejdende folkestyre?
Eller er det et udtryk for, at det ikke bare er CD, der er SF's alliancemål, men måske også Venstre?
Og så er der jo to muligheder, hvormed man kan komme med i et forlig.
Den ene mulighed er, at man får indflydelse.
Den anden mulighed er, at man lægger sig ned og accepterer alt det, der bliver lagt foran én. Og der kunne jeg da godt tænke mig at spørge hr. Jes Lunde: Hvad er SF's røde fingeraftryk på det politiforlig, som blev indgået, de 2,4 mia. kr. mere til politiet over en periode, som er blevet givet?
Hvor er det røde fingeraftryk her?
Hvad er det, SF føler, de har fået i det politiforlig?
Kim Behnke (FRI), 1999-12-16:
Man må sige, at SF er blevet et såkaldt stuerent parti, når hr. Jes Lunde ligefrem står og opfordrer folk til at abonnere på Børsen.
Det er nye toner fra SF.
Men hr. Jes Lunde har ikke gjort sig den ulejlighed selv
at forstå mekanismen på børsen, når SF går ud og siger: Jamen kurserne er steget, og der er nogle, der er tjent flere hundrede milliarder kroner på børsen.
Hr. Jes Lunde glemmer, at fordi kurserne er steget, er det ikke, fordi folk har tjent nogle penge. De kurser kan styrtdykke med minutters varsel eller med timers varsel.
Og når nu staten har været der og har opkrævet en del af overskuddet, da kurserne gik op, er mit spørgsmål til hr. Jes Lunde: Hvem er det så, der skal kompensere dem, der taber, når kurserne går ned?
Det forestiller SF sig vel ikke at staten skal gøre, den stat, som går ind og skummer fløden, når det går godt?
Burde det ikke være sådan på børsen, at de, der investerer og tjener, når det går godt, selv kan beholde pengene, men selvfølgelig også må løbe den risiko, at de må aflevere dem, hvis det nogle dage, nogle måneder, nogle år går skidt på børsen?
Jes Lunde (SF), 1999-12-16:
Først til hr. Kofod-Svendsen
: Jeg beder om lidt forståelse for, at når man indgår et forlig med så mange aftaler om sundhed, trafik, uddannelse osv. osv., hvor SF har fået mange mærkesager igennem, skal regeringen ærlig talt også have noget igennem. Regeringen ville gerne have administrationsgodtgørelsen afskaffet, men det var ikke vores ønske, og det, der er sket i aftalerne, er så, at det er blevet mildnet.
Det sker over 2 år, og en del af pengene bruges på at hjælpe virksomhederne med at klare noget af det administrative bøvl.
Der er også andre felter, hvor det er gået på samme måde: Konsulenttjenesten er bevaret, vikarordningen er bevaret, og nedskrivningsreglerne for husdyr går ikke så langt ned og bliver ikke så skrappe, som regeringen havde lagt op til.
Vi har været inde med lugejernet og har fjernet nogle af de værste tidsler, der var for erhvervslivet
, fordi vi i SF faktisk går op i, at der er et velfungerende erhvervsliv.
Jeg må så sige til hr. Kim Behnke, når hr. Kim Behnke mener, at når aktiekurserne er steget flere hundrede milliarder, er det ikke, fordi der er nogle, der tjener penge: Det er jo en ny teori.
Der er selvfølgelig en sammenhæng mellem aktiekurserne og virksomhedernes indre værdi og indtjeningen i virksomhederne; selvfølgelig er der da det.
Der er mange forskellige skoler blandt aktieanalytikere, og nogle kalder det price earning, mens andre bruger andre udtryk.
Det kan ikke være anderledes. Der er nogle bobler på det, nogle spekulationsudsving, men der er langtidssammenhæng her.
Hr. Søren Søndergaard spørger: Hvad med politiforliget?
Hvad er der af røde fingeraftryk i det?
Det er et politiforlig, hvor vi siger, at nu vil vi have noget mere nærpoliti med politibetjente, der er ude at gå på deres flade fødder derude, hvor problemerne er, ude ved rødderne, og tager tingene i opløbet, inden de udvikler sig.
Det synes jeg er godt.
Der var andre, der ville noget andet.
Der var andre, der havde planer om pansrede vogne, helikoptere, og hvad søren ved jeg.
Jo, jo, det havde de borgerlige planer om, det havde de ønske om, men sådan blev det ikke, og derfor blev det et meget fornuftigt og afbalanceret politiforlig, hvor man tager fat på at forebygge, øge samarbejdet med de sociale myndigheder og løse problemerne derude, hvor de opstår
Lene Espersen (KF), 1999-12-16:
Jeg synes, det er meget rørende at høre hr. Jes Lundes besvarelse af hr. Flemming Kofod-Svendsens spørgsmål om alle de moralske skrupler, SF har været igennem ved fjernelsen af administrationsbidraget.
Jeg er helt sikker på, at hvis samvittigheden skulle blive for tung for SF, kan vi nok samle et flertal i Folketinget, så administrationsgodtgørelsen kan blive genindført, for det er virkelig noget, der kommer de små og mellemstore virksomheder, som hr. Ole Sohn i dag lovpriser i en 6-spaltet artikel i Børsen,
til gode.
Én ting er, at erhvervslivet ikke fik så meget igennem i denne omgang, men jeg kan forstå, at det er regeringens skyld og ikke så meget SF's skyld.
Jeg vil gerne spørge, om hr. Jes Lunde er enig med SF's erhvervspolitiske ordfører i, at erhvervslivet fremover skal have langsigtede forudsætninger, og at der heri skal indgå et fast omkostningsgrundlag i den måde, man planlægger på.
Er SF villig til at udstede et løfte, der går ud på, at erhvervslivet ikke bliver udsat for nye byrder i forbindelse med finanslovforhandlingerne til næste år?
Jeg vil også godt spørge hr. Jes Lunde, om han er enig med erhvervsordføreren i de tanker, der er om iværksætteraktier, for jeg har jo hørt, at det virkelig er hjerteblod for SF.
Det har jeg også hørt hr. Jes Lunde sige
heroppe fra talerstolen i dag.
Vil man gøre noget her, vil man være med til at forbedre vilkårene for bl.a. udstedelse af aktieoptioner?
Søren Kolstrup (EL), 1999-12-16:
Jeg prøvede at lytte meget til, hvad hr. Jes Lunde sagde om salg af statens aktiver, men jeg kunne ikke høre, at hr. Jes Lunde kom med et svar, selv om det turde være meget enkelt.
Hvad hedder de selskaber, der er børsnoterede, og som staten har aktier i?
Det er mit ene spørgsmål.
Mit andet spørgsmål er: Når hr. Jes Lunde udtaler til Politiken, at han har et ganske afslappet forhold til salg af f.eks. Københavns Lufthavn, vil jeg gerne høre, om det er udtryk for en ny SF-linje, hvor vi i det kommende århundrede kan opleve, at hr. Jes Lunde sammen hr. Thor Pedersen vil arbejde aktivt for mere privatisering.
Er det den nye SF-linje, vi skal til at opleve?
Kim Behnke (FRI), 1999-12-16:
Når hr. Jes Lunde stadig fastholder, at staten kan gå ud og skumme en del af fløden, fordi aktiekurserne er høje, mener jeg ikke, SF er modent til for alvor at tage økonomisk ansvar, for aktiekurserne er jo ikke noget i sig selv.
De kursgevinster, der har været på børsen, er jo først noget værd, den dag man sælger sine aktier. Og inden den dag optræder, kan kurserne altså styrtdykke, og da hovedinvestorerne på Fondsbørsen i Danmark bl.a. er lønmodtagere, der har pensionsopsparing, så er det jo en ulykke, hvis de kurser styrtdykker.
Og noget af det, der kan få kurserne til at dykke, er, hvis man ovre på børsen hører, at man her i Folketinget har planer om, at staten skal skumme en del af fløden, for så skynder man sig at sælge, inden man skal være med til at betale.
Dermed kan SF med sine budskaber i dag være med til at genere almindelige pensionsopsparere, så deres opsparing bliver mindre værd, og de sammenhænge bør man lære i SF, inden man begiver sig ud i at diskutere de ting.
Jes Lunde (SF), 1999-12-16:
Jeg takker selvfølgelig for tilbudet fra De Konservative om at være med til at genindføre administrationsgodtgørelsen, men jeg håber, De Konservative har forståelse for, at når man har indgået et forlig, har man et forlig, og det overholder man i den periode, hvor det nu engang gælder, for sådan er det.
Hvad vi så kan finde ud af senere hen, må vi se på til den tid.
Så spurgte fru Lene Espersen, om SF vil give en langsigtet garanti til erhvervslivet om, at der ikke kommer nye byrder.
Jeg synes, at de, der har været ude at udstede garantier om »no more taxes« osv., er kommet skidt af sted med det, for lige så snart man begynder at sige, at der ikke skal være mere af den slags, er man anstændigvis også nødt til at begynde at lave nogle undtagelsesregler.
Hr. Thor Pedersen øvede sig i det heroppe for bare nogle få minutter siden, altså at der alligevel er nogle undtagelsessituationer.
Selvfølgelig er der det, og selvfølgelig er det klogt at tage de forbehold.
Hvis jeg gik på banen sammen med fru Espersen, så ville jeg faktisk være nødt til at sige: Jamen hvis det er sådan og sådan, kan det godt være, der er en anden situation.
Men jeg er enig med SF's erhvervsordfører i, at det er vigtigt for erhvervslivet at kende de langsigtede vilkår, og derfor: Jo mere langsigtet politik vi kan lave her i Folketinget - jo mere vi kan være i stand til at sige, f.eks. inden for voksen- og efteruddannelsesområdet, at nu laver vi en langsigtet reform - desto bedre.
Jo mere vi kan lave af den slags, jo bedre er det for erhvervslivets vedkommende, og SF deltager meget gerne i det.
Iværksætterområdet?
Jo, vi er meget optaget af iværksætterområdet, og vi er også åbne over for at diskutere reglerne om iværksætteraktier.
Hvad vi så kan finde ud af, må tiden vise, men vi er åbne over for at diskutere temaet.
Vi er såmænd også åbne over for at diskutere generationsskifte, for det er også noget, som vi ved optager mange i erhvervslivet, og det må vi også have fundet bedre løsninger på.
Hr. Søren Kolstrup vil gerne have navne på de selskaber, hvori staten har aktier.
Jamen de står i statsregnskabet, så hr. Kolstrup kan bare læse den lange liste.
Den er ikke spor hemmelig. Til sidst til hr. Kim Behnke om aktiekurserne: Jamen jeg er da enig i, at kurserne kan svinge, det er jeg fuldstændig enig i.
Men hvis man kigger på den kurve, der er i Børsen, kan man altså se, at stigningen er meget, meget robust, og at det er flere hundrede milliarder, det drejer sig om.
Derfor er der selvfølgelig også mange, der har hjemtaget kursgevinster, og hvis hr. Kim Behnke siger noget andet, taler han imod bedre vidende, er jeg sikker på.
Søren Søndergaard (EL), 1999-12-16:
Først brugte SF og Enhedslisten flere uger på at få Venstre til at forlade politiforhandlingerne, og lige så snart det var lykkedes og Venstre havde forladt politiforhandlingerne, inviterede SF dem straks indenfor igen.
Det kan godt være, der var et eller andet højere taktisk formål med det, men det lykkedes imidlertid ikke hr. Jes Lunde helt at forklare mig, hvad dette overordnede taktiske formål gik ud på.
Så er det da rigtigt, at der i det politiforlig, som SF har været med til at lave, står nogle pæne ord om nærpoliti, men der står ikke noget konkret.
Der står nogle generelle vendinger, som jeg ikke kan forestille mig at Venstre og De Konservative havde noget som helst imod, og det var de formuleringer, der var fremme i forhandlingerne hele tiden.
Det var ikke noget, SF fik gennemført.
Jeg spurgte, hvad der var SF's røde fingeraftryk, og derfor vil jeg godt spørge: Er det millionerne til Schengen, der er SF's røde fingeraftryk?
Er det, at der skal gives millioner og atter millioner til at styrke kontrollen ved de indre og ydre grænser og til at opbygge SIS-systemet, altså databasesystemet, SF's fingeraftryk i dette politiforlig?
Hr. Jes Lunde sagde, at SF sagtens kan stå ved politiforliget, og det tror jeg også SF kommer til i den kommende periode.
Frank Aaen (EL), 1999-12-16:
Hr. Jes Lunde har jo ret i, at der er tjent masser af penge på børsen.
700 mio. kr. om dagen i de sidste 2 år har der været i formuestigning på børsen.
Så der er nogle, der har penge nok, og der er også nogle, der har høstet de penge. Det er jo også helt åbenlyst for alle, at SF har haft meget stor indflydelse på denne finanslov, og det er også rigtigt, at f.eks. servicejobbene er en meget god ting, et gennembrud, som vi støtter.
Alligevel synes jeg, det er sigende, og derfor spørgsmålet til hr. Jes Lunde: Når nu SF har haft så stor indflydelse, hvordan kan det så være - som
vi også diskuterede med den socialdemokratiske ordfører -
at derude, hvor man ikke har haft andel i formuegevinsten, og hvor man ikke har oplevet nogen indtægtsfremgang, må man notere sig en finanslov, hvor der ikke er noget til én?
Som jeg sagde tidligere på dagen: Ude på ældrecenteret sidder de ikke og snakker om denne gode finanslov, og ude i bistandskontorets venteværelse sidder de ikke og taler om denne meget gode finanslov, der virkelig gav dem noget, der rykker.
Og jeg synes, SF skylder os et svar: Hvordan kan en finanslov, hvor SF har haft så stor indflydelse, undgå at have et markant og stærkt socialt løft?
Det er uforståeligt.
Jens Peter Vernersen (S), 1999-12-16:
Da jeg hørte fru Gitte Seebergs tale, især i starten, sad jeg sådan og tænkte på, om Det Konservative Folkeparti nu var glad for, at man er med i så store dele af finanslovaftalen.
Men da jeg så kom længere hen og hørte videre, så kunne jeg forstå, at man virkelig var glad for, at man var med i disse store områder, som også har været nævnt her tidligere: sundhed, politi, satspulje, kultur.
Det har ikke været nævnt, men man har jo også tiltrådt, at der sættes yderligere midler af til veje, pasningsgaranti, der er flere områder. Jeg synes selvfølgelig, det er trist, at man, fordi man nu er så afhængig af Venstre, ikke har valgt at være med på yderligere områder, men det kan man jo råde bod på senere.
Det har sin pris, og jeg synes også, det er rigtigt, at man i hvert fald langt hen ad vejen så også må være indstillet på at betale den pris, det koster.
Det synes jeg godt jeg vil pointere ved denne her lejlighed, og det synes jeg også fru Gitte Seeberg skulle udtrykke glæde over.