runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Frank Aaen (EL), 1999-12-16:
I diskussionen i går med hr. Jørgen Estrup prøvede vi om den ellers udmærkede lov om servicejob at få afklaret en enkelt ting deri, der ikke er særlig pæn, nemlig at når folk i 5 år har arbejdet sammen med deres kolleger, fået samme løn, haft samme rettigheder, gjort et nyttigt stykke arbejde, så kan de alligevel opleve, at hvis de bliver arbejdsløse, har de ikke ret til dagpenge. Ja, efter 12 års arbejde på samme arbejdsplads med de samme kolleger og samme indsats og samme løn kan man risikere efterfølgende ikke at have ret til dagpenge.
Jeg spurgte hr. Jørgen Estrup i går om, hvordan det kan være.
Og vi er jo kommet til, at det kun er Det Radikale Venstre, der mener, at det skal være sådan, men vi fik ikke nogen forklaring, og derfor vil jeg også sige, at hvis hr. Jørgen Estrup ikke er i stand til at svare, f.eks. fordi hr. Jørgen Estrup ikke selv deltog i forhandlingerne, så kunne jeg måske opfordre økonomiministeren til at give svaret her fra talerstolen.
Kristian Jensen (V), 1999-12-16:
Hr. Jørgen Estrup talte så varmt om det fleksible arbejdsmarked med rummelighed m.v. uden at nævne, hvilket arbejdsmarked der var tale om, men det kan næppe være det danske, der stadig væk er præget af alt for stive regler og alt for lidt frihed på arbejdsmarkedet.
Når man bevæger sig ud i landet, ser man da stadig væk, at der eksisterer eksklusivaftaler.
Vi har set, og måske er det endda også gået op for hr. Jørgen Estrup, at der har været en faglig konflikt i det jyske, hvor en fagforening forsøger at tage monopol på at tegne overenskomst inden for visse typer arbejdskraft.
Og hvis hr. Jørgen Estrup ville snakke lidt mere med sit bagland og f.eks. kredsformanden i Herningkredsen, Gunnar Fyhn, så vil han vide, at der på det danske arbejdsmarked er alt for lidt fleksibilitet, alt for lidt rummelighed, og der er ikke plads til de personer, der ønsker at stå uden for de etablerede fagforeninger. Hvornår ser vi De Radikale leve op til deres gamle ord om frisind og frihed og til at stemme for det, som de går og fortæller om i grundlovstaler og ved andre festlige lejligheder?
Jørgen Estrup (RV), 1999-12-16:
Jeg skal såmænd ikke prøve på at slippe for en skurkerolle, som hr. Flemming Kofod-Svendsen sådan næsten gammeltestamentligt gerne vil pådutte mig, men jeg vil dog minde hr. Kofod-Svendsen, som også har været med i forhandlingerne, om, at det jo ikke er de enkelte regeringspartier, der forhandler.
Jeg tror, hr. Kofod-Svendsen ved, at regeringen møder til forhandlingerne med en fælles holdning, og at det er ministrene, der forhandler, og derfor er det jo umuligt at svare på hr. Kofod-Svendsens spørgsmål.
Vi hæfter solidarisk i regeringspartierne for den politik, der er lagt frem, og jeg kan derfor ikke hjælpe hr. Kofod-Svendsen med at påtage mig rollen.
Lidt det samme svar er jeg jo nødt til at give til hr. Frank Aaen.
Det fremgik åbenbart ikke klart nok af, hvad der skete i går, men så vil jeg godt føje til over for hr. Frank Aaen, at jeg ikke forstår, hvad det problem, hr. Frank Aaen så vedholdende arbejder med, egentlig består i.
Der er tale om, at folk fastholder deres dagpengeret, uanset om de altså har været i et job med tilskud.
Der er tale om, at man, har jeg forstået, oven i købet fastholder det beregningsgrundlag, man har fået i det nye job, hvis man går på dagpenge.
Og med hensyn til efterlønnen må jeg jo nok sige, at hvis man havde været ledig, som man var, da man gik ind i servicejobbet, så havde resultatet været det samme.
Endelig til hr. Kristian Jensen
: Jeg synes måske, at hr. Kristian Jensen skulle prøve på at tage lidt uden for landets grænser.
Jeg ved godt, at der er hyggeligt i Jylland og andre steder i landet, og at det sikkert ser meget anderledes ude ovre i det jyske, end det ser ud syd for grænsen, men jeg kan love hr. Kristian Jensen, at hvis man tager til Mellemeuropa eller andre steder, så er arbejdsmarkedet unægtelig af en noget anden karakter, og jeg vil godt bede hr. Kristian Jensen om at fortælle, hvor mange af den slags konflikter, som nu blev nævnt, vi har haft her i det seneste år i Danmark.
Jeg tror nok, at hr. Kristian Jensen, specielt da hvis han er interesseret i historien 10 år tilbage i tiden, ved, at da var det danske arbejdsmarked af en helt anden karakter, nemlig da Venstre og visse andre partier var ved regeringsmagten.
Jens Kirk (V), 1999-12-16:
Jeg går ud fra, at hr. Jørgen Estrup er en ærlig mand.
I formiddags spurgte jeg hr. Jørn Pedersen fra Socialdemokratiet om jernbaneforliget, og han lovede os jo alle sammen tog over hele Jylland med bedre sæder, og det var ikke nødvendigt at have befordringsfradrag til unge mennesker på vej til studiet, for der kom tog på alle tider af døgnet, næsten.
Nu kan jeg forstå på hr. Jørgen Estrup, at det kun er omkring København, der sker forbedringer.
Hvilket svar er rigtigt?
Christian Mejdahl (V), 1999-12-16:
Hvordan kan Det Radikale Venstre gå med til et finanslovforslag med så drastiske forringelser for landbruget, som tilfældet var i det oprindelige oplæg, specielt med den tilknytning, som Det Radikale Venstre har eller har haft til dansk familiebrug.
Stramningen er blevet modereret en smule efter afstemningerne i går.
Men hvem der skal have æren for det, vides ikke med bestemthed, for det fremgår ikke af finanslovaftalen, i hvert fald ikke, hvad angår konsulentstøtten og vikarordningen.
Hvor er Det Radikale Venstre henne i den her specielle sag?
Frank Aaen (EL), 1999-12-16:
Nu siger hr. Jørgen Estrup, at det med den manglende dagpengeret ikke er noget problem.
Det ville jeg nu passe på med at sige, men hvis det ikke er noget problem, så kunne man lige så godt lade være med at sige, at de ikke må få dagpengeret.
Så må det jo gælde den anden vej også.
Men det er selvfølgelig et problem både principielt og faktisk.
Det er jo et spørgsmål om, om man vil behandle de folk som alle andre.
Det er jo diskrimination.
Altså, den, man bliver ansat sammen med, har efter 1 år fulde dagpengerettigheder, hvis vedkommende betaler sit a-kasse-kontingent, men kollegaen, der bliver ansat samtidig, og som igennem 12 år også har betalt sit a-kasse-kontingent, har ikke ret til dagpenge, men bliver sendt på efterløn.
I øvrigt helt i strid med, hvad økonomiministeren plejer at bekymre sig om, nemlig at vi får så mange så hurtigt på efterløn, ja, så producerer denne her aftale efterlønsmodtagere.
Og derfor forstår jeg det ikke.
Jeg synes, vi må have et bedre svar.
Det er både et spørgsmål om ret og rimelighed.
Det er også et spørgsmål om, at man ikke skal fastlåse folk i de her job.
De skal have mulighed for at komme ud i samfundet i andre job, og derfor skal de selvfølgelig have samme rettigheder som alle andre.
Kunne vi ikke få et bedre svar?
Jørgen Estrup (RV), 1999-12-16:
Nu tror jeg jo ikke, jeg skal nære nogen illusioner om, at jeg kan tilfredsstille hr. Frank Aaen, for hr. Frank Aaen har jo forfulgt denne her sag sammen med andre fra Enhedslisten siden i går.
Og jeg er klar over, at et hår i suppen nu er blevet en overordentlig væsentlig del af Enhedslistens politiske platform.
Men jeg synes stadig væk, at hr. Frank Aaen burde fortælle, om de pågældende ville være bedre stillet, hvis de var blevet i deres ledighed, om det var det, der var at foretrække.
Og jeg synes egentlig også, at hr. Frank Aaen burde forklare, hvorfor i alverden Enhedslisten har tilsluttet sig dette elendige forslag, som vi nu skal høre.
Til hr. Mejdahl
blot dette: Jeg var jo fristet til at svare, som jeg svarede hr. Kofod-Svendsen, at regeringspartierne hæfter solidarisk.
Og jeg skal hverken tage æren for det ene eller det andet, men eftersom det jo alligevel fremgik klart af Det Radikale Venstres landsmøde, at det var en sag, der var fremme, og at økonomiministeren dér udstedte visse løfter, vil jeg da i hvert fald ikke forholde forsamlingen, at sådanne løfter blev givet dengang.
Længere vil jeg så ikke gå i mit svar om, hvad der var resultatet og årsagen til det, vi nu er nået frem til omkring landbruget.
Og endelig til spørgsmålet om, hvorvidt det udelukkende var i København, man fik visse forbedringer af transportsystemet.
Dér tror jeg godt, jeg må sige, at det vist er klart for alle, at uanset at der er visse ting, der bliver forbedret i hovedstaden - og jeg skal jo i den sammenhæng minde om, at visse Venstrepolitikere har hjulpet hovedstaden i årevis, oven i købet imod Det Radikale Venstres ønske, f.eks. med etablering af Øresundsforbindelsen, som vi var nogle der kæmpede imod, men hvor hr. Heiselberg jo var overordentlig medvirkende til, at det lykkedes at få etableret den forbindelse - ja, så er der jo altså i den generelle forbedring på jernbaneområdet masser af muligheder og i den generelle forbedring af vejanlægget masser af muligheder også for resten af Danmark.
Så jeg tror, vi skal lade være med at bære ved til dette om det skæve Danmark.
Det er ikke her, det ligger, men det ligger måske i nogle af de beslutninger, som Venstre har været med til at træffe.
Kristian Jensen (V), 1999-12-16:
Jeg tror aldrig, jeg har fået så dårligt et svar som det, hr. Jørgen Estrup forsøgte at prakke mig på lige før.
Hr. Jørgen Estrup forholdt sig overhovedet ikke til den manglende sammenhæng, der er mellem de kønne ord, De Radikale siger om frihed på arbejdsmarkedet, når de er uden for det her hus, og at de så konsekvent stemmer imod, hver gang Venstre har et forslag i salen i det her hus.
Både små og mellemstore virksomheder bliver blokeret, blot fordi de ikke ønsker at tegne den overenskomst, som visse fagforeninger kræver.
Og når hr. Jørgen Estrup så siger, at det kun er en lille del, ja, så kan jeg jo stille hr. Jørgen Estrup det samme spørgsmål, som jeg stillede Socialdemokratiet under debatten: Hvor lille skal en minoritet være, før Det Radikale Venstre er ligeglad med den?
Hvor lille skal den være, før Det Radikale Venstre ikke ønsker at tage hensyn til mindretallene?
Det kunne være et interessant svar at få her fra talerstolen.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-12-16:
I relation til hr. Estrups indledende bemærkninger i sit ordførerindlæg vil jeg da gerne bede hr. Estrup bekræfte, at dansk bøf med bløde løg også er en god etnisk spise, og at vi selvfølgelig i Dansk Folkeparti meget håber, at finansministeren på et tidspunkt vil servere den frem for hr. Estrups pizza.
Men det, der i øvrigt foranledigede mig til at tage ordet, var ellers hr. Estrups indlæg for et øjeblik siden som svar på det første spørgsmål fra hr. Kristian Jensen, for jeg synes ærlig talt, det må vække nogen undren, at det er en radikal, der siger det.
Altså jeg har altid troet, at hr. Estrup og Det Radikale Venstre mente, der var behov for at tage nogle initiativer i forhold til arbejdsmarkedet for at sikre organisationsfrihed, og jeg kan egentlig bare spørge på en lidt anden måde for at følge op på hr. Kristian Jensens spørgsmål: Mener hr. Estrup ikke det længere?
Altså er der ikke en situation på arbejdsmarkedet, der gør, at der er behov for nogle initiativer for at sikre reel organisationsfrihed?
Ebbe Kalnæs (CD), 1999-12-16:
Det, der bringer mig herop, er hr. Mejdahls spørgsmål til hr. Jørgen Estrup, og dér vil jeg gerne spørge hr. Jørgen Estrup:
Med hensyn til landbrugets vikarordning, landbrugets konsulentordning,
spurgte CD's gruppeformand finansministeren i går, om det ikke snart var på tide at lade være med at bringe den ind i en finanslov gang efter gang for så at få sat den rimeligt på plads igen, og jeg går ud fra, at hr. Jørgen Estrup og De Radikale er med til at lave det finanslovoplæg og har været med til gang på gang at sætte den ind. Det, vi nu meget gerne skulle være enige om, er, at vi ikke skal se den igen og igen i den næste finanslov.
Er det ikke en idé, at vi nu holder op med det?
Jens Kirk (V), 1999-12-16:
Nu kan jeg forstå på hr. Jørgen Estrup efter konsulenthjælp
Jørgen Estrup (RV), 1999-12-16:
Ja, hvis jeg skal starte med hr. Jens Kirk, så kan jeg ikke rigtig se den skævvridning, det må jeg sige.
Men jeg kan ikke se andet, end at det her er den grundlæggende infrastruktur, som forbedres, samtidig med at der i øvrigt på vejområdet - og jeg ved, at der er nogle vejstrækninger, der forbedres - er overordentlig stor tilfredshed.
Jeg synes ikke, at det her er egnet til at bære ved til den diskussion; jeg vil i hvert fald ikke bidrage til det.
Til hr. Kalnæs: Jamen det kan der da være meget fornuft i at sige.
Jeg vil nu nok sige, at selv om det er regeringen, der fremlægger finansloven, så er det klart, at finansministeren jo har en vis indflydelse, også på detaljerne, på, hvordan det kommer til at se ud.
Derfor skal jeg ikke garantere noget, men der er noget, der siger, at når man gang på gang prøver med en ting, så kan der jo være grænser for, hvor længe man skal blive ved.
Til hr. Thulesen Dahl: Jamen jeg har ikke noget imod dansk mad.
Det vil jeg gerne med det samme sige, men jeg rækker måske lidt videre end hr. Thulesen Dahl i min smag, og det er måske den forskel.
Det skulle ikke betyde, at vi ikke en gang imellem kan forenes, også om den danske bøf, men jeg synes måske i første omgang, at det er vigtigt at slå fast
Jeg ved udmærket godt, at der er en række ting, hvor også Dansk Folkeparti udmærket kan være med i et samarbejde, men det kræver altså, at der er tillid, og at der er fællesskab, også i en lidt større sammenhæng.
Det er nok dér, det engang imellem kniber lidt med tolerancen, og det var det, der lå i mine bemærkninger. Endelig til hr. Kristian Jensen, som åbenbart ikke har prøvet at få så mange svar herinde i Folketingssalen.
Jens Kirk (V), 1999-12-16:
Det er bare sådan en lille faktuel oplysning til hr. Estrup.
Er det ikke korrekt, at både vikarordningen og konsulentordningen er endt som 4-årige nu?
Sådan har jeg da læst forliget.
Hans Christian Schmidt (V), 1999-12-16:
Man kan altid overveje, hvornår man skal blande sig i en debat, når man begynder at diskutere trafikforhold.
Det plejer jo nok at kunne optage Folketinget, men jeg må sige om hr. Jørgen Estrup, at man kunne jo godt på et tidspunkt få den opfattelse, at hr. Jørgen Estrup har været for lidt ude at køre i landet vestpå.
Jeg synes ikke, vi skal lave grøfter mellem Østdanmark og Vestdanmark.
Jeg ønsker bare, at hr. Jørgen Estrup kvitterer for, at det dog i hans overvejelser på et tidspunkt forekommer, at man kun kan komme til Sønderjylland med 2-timers-drift.
Men når jeg nu forstår, at halvtimesdrift for regeringen næsten er et must, vil det så ikke være sådan, at hr. Jørgen Estrup bare ville kunne give udtryk her fra talerstolen for, at man i hvert fald til et område, hvor der kun er 2-timers-drift - selvfølgelig uden noget, der hedder intercitytog af nogen art, det er vi såmænd vant til - måske snart kunne komme lidt længere ned end 2-timers-drift.
Og så må jeg spørge hr. Jørgen Estrup: Er der nogen undersøgelser, hr. Jørgen Estrup har set, der viser, hvordan den her dieselafgift rammer, og hvor den rammer?
Jørgen Estrup (RV), 1999-12-16:
Ja, jeg skal bare til hr. Hans Christian Schmidt sige, at jeg har overordentlig sympati for den del af landet, som måske er mindre tæt befolket eller som føler, at de står for langt nede på prioriteringslisten.
Desværre er jeg bange for, at der er mange, der føler, at de står langt nede på listen.
Det er et stadig tilbagevendende problem, og jeg tror, at Venstre hører til blandt de partier, der har en vis forståelse for nødvendigheden af at prioritere.
Men jeg vil så godt sige, at trafikpolitikken i øvrigt plejer at være et af de steder, hvor Venstre gør sig mest gældende, og jeg kan godt være overrasket over, at Venstre er kommet så galt af sted i dette finanslovforlig, at man er totalt uden for indflydelse.
Det plejer at være et synspunkt, som Det Radikale Venstre og Venstre deler, at der er behov for en balance, og at man skal tilgodese både Øst- og Vestdanmark.
Men jeg tror, at det, der er gået galt i denne omgang, er, at Venstre for hurtigt har fået skibet sig ud af vigtige forhandlinger.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 1999-12-16:
I sit indlæg sagde hr. Frank Aaen bl.a., at det er en naturlov, at jord og fast ejendom stiger.
Og jeg kan oplyse, at den grund, jeg selv har i Birkerød, i 1988 var vurderet højere end 10 år senere.
Var naturloven da sat ud af kraft, eller hvordan skal jeg forstå hr. Frank Aaens kategoriske udtalelser i forhold til de realiteter, som jeg her bringer for dagen?
Peter Duetoft (CD), 1999-12-16:
Jeg er da glad og tilfreds med, at fru Gitte Seeberg lytter efter, hvad der foregår på CD's landsmøder.
Så ville det også være rart, hvis fru Gitte Seeberg citerede rigtigt.
For det, jeg sagde på CD's landsmøde, var, at der ingen mulighed er for et stort bredt, forkromet finanslovforlig med SF og CD.
Og det står jeg fast ved.
Det er der heller ikke.
Og det viser aftalerne jo også, for der er aftaler, vi ikke er med i, hvor vi simpelt hen ikke kunne blive enige, og hvor SF også var med.
Det er faktisk det, der er resultatet, som vi sagde på landsmødet.
Det, der så er kendsgerningen, er, at der, hvor SF og CD er enige, er det da tåbeligt så ikke at gå sammen om det og forsøge at få et resultat, og det var vi altså om servicejobbene.
Men der er jo et andet skel.
Jeg ser mere et skel
i den borgerlige lejr mellem borgerlige stemmer, der arbejder, og borgerlige stemmer, der burde aktiveres.
Og jeg synes, det var trist at se Det Konservative Folkeparti hoppe op i Venstres pacificeringslomme og sidde der og kigge ud og sige: Undskyld, vi eksisterer.
Ole Hækkerup (S), 1999-12-16:
Jeg er lidt ked af at måtte gentage mit spørgsmål.
Det kan selvfølgelig være, at hr. Thor Pedersen har haft mange andre spørgsmål at svare på i samme runde og derfor ikke har kunnet nå det.
Men jeg er mere ked af det, så meget mere som hr. Jacob Buksti gentog spørgsmålet.
Derfor så håber jeg, at det vil være muligt for hr. Thor Pedersen nu at bekræfte, at det er Venstres politik, at politikere intet, jeg gentager intet, skal gøre for at modvirke konjunkturerne.
Altså, man skal ikke gøre nogen særlig indsats i nedgangstider for at forsøge at skubbe på fra offentlig side, og omvendt selvfølgelig i opgangstider.
Er det Venstres politik eller er det ikke Venstres politik?
Jes Lunde (SF), 1999-12-16:
SF og CD greb den røde fane og udvidede den offentlige sektor, fik vi at vide her for lidt siden.
Jeg blev helt rørt dernede på bænken, men det er jo altså ikke sådan, at det nødvendigvis er specielt rødt at udvide den offentlige sektor, og det er heller ikke sådan, at det at udvide den offentlige sektor er et kæmpe mål for os i sig selv.
Det, der er et mål for os, er at få løst nogle opgaver i samfundet, og jeg synes måske, det var lidt interessant, at da den konservative ordfører så skulle sige, at der nu alligevel også var noget godt i aftalerne her, så var det, at der var politiforliget, der var sundhedsforliget, det var gode ting, forstod jeg.
Det er jeg helt enig i.
Det er jeg helt enig i.
Det er en udvidelse af den offentlige sektor.
Begge dele, skal jeg hilse og sige, er en udvidelse af den offentlige sektor.
Og det er o.k., hvis det er gode opgaver, man løser, og hvis man får en fair finansiering af det.
Jeg vil hellere sige en anstændighedens fane, for det, vi gør, er, at vi målretter altså at tage fat på at løse de problemer i samfundet, hvor vi kan se, der er mennesker, der er ved at komme ud i kanten af samfundet, mennesker, der er langtidsledige, som ikke kan få en ordentlig plads på arbejdsmarkedet, folk med boligsociale problemer, kortuddannede, der ikke har mulighed for at få en ordentlig efteruddannelse.
Vi har taget fat på problemerne, stykke for stykke for stykke, så den fane: Ja, den flokkes vi gerne under og også gerne sammen med CD, også andre, hvis der er andre, der har lyst.
Jan Petersen (S), 1999-12-16:
Jeg vil blot nøjes med at sige til fru Pia Kjærsgaard, at fra dagen i går til dagen i dag har jeg såmænd ikke tænkt specielt over Dansk Folkeparti.
Jeg finder ikke - det har jeg allerede sagt - at det, man kan læse i annonceform, eller som fremsættes som forslag i Folketingssalen i forbindelse med finansloven eller de øvrige markeringer i forbindelse med finansloven, specielt er noget, der gør, at det ville være interessant at sidde til samme møde om landets budget.
Men jeg har såmænd ikke tænkt yderligere over det siden i går, og der er for mig at se vigtigere ting i dansk politik og konkrete ting, vi skal være sikre på fungerer i den her finanslov, end en eller anden taktisk diskussion med fru Pia Kjærsgaard eller hr. Kristian Thulesen Dahl, eller hvem af de øvrige gruppemedlemmer der om lidt vil komme op og sige det samme.
Så til hr. Mejdahl: Tak for oplysningerne om skatteministerens bog - jeg har ikke læst den endnu - og også for oplysningerne om MD Foods.
Jeg er ikke i besiddelse af informationer om, hvordan økonomien i den pågældende bog er, men jeg vil da gætte på, at skatteministeren også på det punkt har været ganske fedtet med offentlige midler, hvis der overhovedet er offentlige midler i det.
Men han er en fedtet type, sådan som jeg kender ham.
Hr. Kim Behnke redegør ikke fuldstændig for, hvordan danske husholdningers økonomi er næste år, for der fremlægges jo kun synspunktet om, hvor meget der skal betales mere i skat.
Jeg har ikke nået at tjekke beløbet, men der er jo også et beløb, der hedder fremgang i det private forbrug.
Og når skattetrykket kan falde, så dækker det jo dels over, at vi vedligeholder, men med et lille fald, andelen af vores indkomster, som vi betaler i skat, men samtidig er der jo altså i en voksende økonomi også en vækst i den private økonomi, ellers ville skattetrykket jo ikke kunne falde.
Så banalt er det jo.
Jeg er ikke flov over at skulle gå 100 år tilbage, for der findes lande i den her verden i dag, der har skattetryk, som vi havde ved århundredeskiftet, og den sociale standard i landene er derefter.
Mariann Fischer Boel (V), 1999-12-16:
Hr. Jan Petersen nævnte, at Skatteudvalgets formand skulle have udmeldt skattetryk som et succeskriterium for fastsættelse af skattebyrden. Det må jeg på det kraftigste afvise, for ved skattetrykket kan der nemlig fifles.
Så hvis vi havde forudsat, at regeringen havde fastholdt vægtningen mellem de direkte skatter og miljøskatterne, så havde skattetrykket været mindst 0,6 pct. højere, end det er i dag.
Svend Heiselberg (V), 1999-12-16:
Ud over at de danske bilister betaler over 40 mia. kr. i afgifter til statskassen, må bilisterne leve med den frækhed, at regeringen forhøjede dieselolieafgiften, for at DSB kan få udbedret deres jernbaneskinner.
Jeg vil gerne spørge hr. Jan Petersen: Kan det virkelig være rigtigt, at man skal lave en rammeaftale sammen med venstrefløjen og på den måde skabe sig penge, for at man kan få udbedret DSB's jernbane? Jeg vil gerne pege på, at man alene inden for DSB's område har et underskud på DSB's stykgods og på Combus på ca. 700 mio. kr. i år på de to områder.
Kan det virkelig være rigtigt, at man ikke kan gå ind og prøve at finde besparelser dér, i stedet for at man bare skal forhøje afgifterne?
Jeg synes, at man skulle skamme sig.
Nu har man efterhånden kvalt hele det danske transporterhverv.
Kristian Jensen (V), 1999-12-16:
Det er lidt en pudsig debatform, hr. Jan Petersen præsterede her.
Når vi stiller spørgsmål til den socialdemokratiske politik, får vi at vide, at vi bare kan fremsætte vores egne besparelsesforslag m.v.
Jeg kan godt forstå, hvis det er svært for hr. Jan Petersen at forsvare den socialdemokratiske politik, det må absolut ikke være nemt.
Jeg vil blot spørge igen, for jeg fik
ikke svar før: Er Socialdemokratiet tilfreds med, at vi efter 7 års opsving har et samlet underskud på statsbudgettet på 200 mia. kr., hvis man fraregner de engangsindtægter, som finansministeren har været kreativ nok til at samle ind?
Er det tilfredsstillende, eller hvor lang tid skal der gå, inden vi kan se, at dansk økonomi ikke længere baseres på engangsindtægter? Og når Socialdemokratiets ordfører så bliver ved med at påstå, at det ville være en stor skandale, hvis vi indførte det skattestop, Venstre ønsker, så kan man kun spørge: Hvor er det, Socialdemokratiet ønsker at hæve skatterne?
Hvis et skattestop er et problem, er det jo et tegn på, at Socialdemokratiet ønsker at hæve skatterne.
Er det boligskatter, er det bilskatter, eller er det lønmodtagerne, der skal stå for skud igen?
Hvor er det, Socialdemokratiet ønsker at hæve skatterne?