runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lene Garsdal (SF), 2003-04-10:
Med forslaget får ministeren mulighed for at kunne fastsætte regler, så praktiserende læger og speciallæger får mulighed for at visitere patienter til behandling på lands- og landsdelsafdelinger.
Formålet er at lette patienter med behov for højt specialiseret behandling adgang til frit valg.
Hvis det er åbenbart, at en patient har en diagnose, som kræver mere specialiseret behandling end en basisbehandling, f.eks. patienter, som tidligere har været behandlet på en specialafdeling og får en opblussen af deres sygdom, skal de naturligvis visiteres direkte. Så vidt jeg er orienteret, foregår det allerede sådan i dag mange steder, og patienterne står derfor ikke altid på venteliste i flere omgange.
Selv om der bliver lavet en særlig vejledning til de praktiserende læger, er vi i SF ikke overbevist om, at den praktiserende læges faglige baggrund er tilstrækkelig til at vurdere, hvilken afdeling det er bedst for patienten at komme på, og dermed kan han eller hun måske lade sig presse til for hyppigt at henvise til en lands- og landsdelsafdeling.
I SF finder vi, at patienter skal have den behandling, der passer til det behov, de har.
Det er ikke nødvendigvis bedre at komme på en højt specialiseret afdeling, hvis man har en sygdom, der kan behandles fuldt så godt på det lokale sygehus. I SF deler vi Amtsrådsforeningens frygt for et uønsket skred i indikationerne for, hvornår en ydelse skal gives på et basissygehus, og for en stigning i sygehusudgifterne.
Med et stigende antal fritvalgspatienter vil risikoen for øget brug på de specialiserede sygehuse stige med den konsekvens, at ønsket om at blive behandlet lokalt formindskes.
Det fremmer alt andet lige risikoen for, at de små sygehuse bliver nedlagt.
Ministeren skriver i bemærkningerne til Amtsrådsforeningens høringssvar, at man ikke forventer, at flere bliver behandlet på specialsygehusene, og at forslaget er udgiftsneutralt.
Så vil jeg gerne spørge: Hvorfor lave denne ændring, hvis alt alligevel bliver, som det er nu?
De øvrige to dele af forslaget har SF ingen kommentarer det.
Som det ligger her, kan SF ikke stemme for forslaget, men vi vil have nogle forhold nærmere belyst under udvalgsarbejdet.
Else Theill Sørensen (KF), 2003-04-10:
Som det allerede har været nævnt, er det her et led i regeringens regelforenklingsprogram.
Det kan f.eks. dreje sig om gravide insulinkrævende diabetikere.
Jeg kan kun se dette som en fordel for de patienter, det drejer sig om, og det vel at mærke uden at det skader andre.
Det er en både fornuftig og gavnlig regelforenkling, og jeg skal ikke tage mere af Folketingets tid ved at gennemgå de andre ting i lovforslaget, som jeg også anser for at være ganske fornuftige, men blot sige, at Det Konservative Folkeparti kan støtte lovforslaget.
Så skal jeg tilføje, at Det Radikale Venstre desværre ikke kan være til stede under denne sags behandling, men at de støtter lovforslaget.
Birthe Skaarup (DF), 2003-04-10:
Dette forslag lægger op til, som andre også har været inde på, en mere forenklet sagsgang, når patienter med særlige sygdomme, f.eks. gravide diabetikere, hiv-smittede, svære tarm- og gigtsygdomme via deres praktiserende læge eller speciallæge og udenamtssygehuse får mulighed for at blive henvist til en landsdelsfunktion i stedet for at skulle gå igennem et kompliceret vurderings- og kautionsmønster, hvor nogle af dem kan stå på venteliste i længere tid og få forsinket en udredning af deres sygdomme.
Jo færre af disse bureaukratiske regler desto bedre for borgerne, og det hilser vi i Dansk Folkeparti velkommen, for når man har fået stillet en diagnose, som kræver, at man bliver behandlet på en landsdelsfunktion, så behøver man jo ikke absolut at få stillet samme diagnose en gang til af andre instanser.
Vi har bemærket, at Amtsrådsforeningen er lidt tvivlende over for økonomien.
Jeg mener, økonomien må blive nøjagtig den samme.
Det er de samme mennesker, der skal igennem lands- og landsdelsfunktionerne, så vi har ikke noget problem med hensyn til dette.
En anden del af forslaget er vederlagsfri sygehusbehandling af borgere, som er tilknyttet militære styrker her i landet, og deres familiemedlemmer.
Nu åbnes der via en hjemmel for, at der af ministeren kan fastsættes særlige regler for, at disse borgere har adgang til vederlagsfrie sygehusydelser under ophold her i landet, og det er efter vores vurdering helt i overensstemmelse med de rettigheder, de bør have.
Endelig er der jo også som det tredje element en tilføjelse til den eksisterende lovgivning om det beløb, som pensionister, der er indlagt på sygehuse, får udbetalt til personlig brug.
Det er jo ifølge sociallovgivningens regler, man hidtil har behandlet disse patienter.
Nu skal de så have udbetalt et personligt beløb på 1.069 kr., og det synes vi også er en forbedring.
Vi er i Dansk Folkeparti positive over for at fremme en udvikling i sygehusvæsenet, som jeg tidligere har været inde på, der bygger på bedre henvisningsmønster og mindre bureaukrati for patienterne, og derfor så er vi positive over for forslaget.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2003-04-10:
Jeg skal ikke holde en lang ordførertale, for Socialdemokratiet er enig i forslagets hensigt og i den regelforenkling, man søger at indføre på det her område.
I lyset af, at regeringen jo på andre områder ikke har kunnet finde ud af det, jeg kunne f.eks. nævne skatteområdet og den nye barselorlov, hvor folk klager over en masse regelrod, så er det jo rigtig rart, at man på sundhedsområdet kan finde ud af at lave noget regelforenkling. I lyset af, at vi jo ser, at der desværre er flere og flere mennesker i det her land, der lider af kroniske sygdomme, og at flere i fremtiden vil komme til det, men at vi gudskelov kan behandle dem i dag bl.a. ved at henvise
nogle af dem til højt specialiseret behandling
, ja, så må vi sige, at det er vigtigt, at man i højere grad forsøger at fremme en udvikling i sundhedsvæsenet, hvor man kan sende folk direkte videre til den behandling, der er mest relevant her og nu.
Samtidig er der jo en udvikling i sundhedsvæsenet, hvor det skal være normen, at man sikrer sig, at patienten er i centrum af det gode patientforløb, at man sikrer en høj faglig kvalitet i undersøgelse, behandling, pleje og genoptræning med sammenhæng og koordination mellem de forskellige behandlinger.
Den udvikling har Socialdemokratiet støttet i mange år og vil også gerne støtte med det her forslag.
Vi er opmærksomme på, at Amtsrådsforeningen selvfølgelig er bekymret for, om man kan styre økonomien i sådan et forslag her, men vi regner også med, at ministeren vil finde metoder og kompensere amterne for den behandling, der måtte være, sådan at hvis en læge henviser folk direkte til Rigshospitalet fra Vestsjællands Amt f.eks., kan Vestsjællands Amt stadig væk få de DUT-midler eller de penge, der skal til for også at kunne have eget sundhedsvæsen kørende.
Men vi regner sådan set med, at ministeren som en selvfølge tager kontakt til Amtsrådsforeningen og amterne og H:S og sørger for at få det i orden.
Som sagt er vi enige i, at sigtet skal være at lette adgangen for patienter med behov for højt specialiseret behandling til frit at kunne vælge mellem behandling på lands- og landsdelsniveau.
Den forenkling, lovforslaget lægger op til, ligger på linje med Socialdemokratiets målsætninger for det her område. Derfor kan vi støtte lovforslaget her i dag.
Lene Garsdal (SF), 2003-04-10:
Det er til fru Ester Larsen, der sagde, at Amtsrådsforeningen støtter forslaget.
Så vidt jeg kan læse, står der i et notat under høringssvaret, at Amtsrådsforeningen støtter det frie sygehusvalg til lands- og landsdelsafdelingerne, men finder, at det bør være efter visitation fra et større centralsygehus.
Er det det samme?
Ester Larsen (V), 2003-04-10:
Det lovforslaget, vi har til behandling,
er på én gang et element i regeringens regelforenkling og en styrkelse af en række alvorligt syge menneskers rettigheder.
Man starter hos egen læge, der muligvis henviser til speciallæge, der henviser til eget amts sygehuse, der vurderer, om lidelsen berettiger til behandling
på specialafdeling.
Når denne visitation er på plads, kan patienten så først overveje, på hvilket specialsygehus vedkommende ønsker sig behandlet.
Igennem denne praksis har man opnået, at patienten kommer til at optræde flere gange på venteliste, og at ventetiden bliver uforholdsmæssig og unødig lang. Denne omstændelige proces har sin begrundelse i, at det er nødvendigt at sikre, at specialafdelinger forbeholdes de patienter, der ikke kan behandles forsvarligt på andre afdelinger, men det er ikke en hensigtsmæssig behandling af patienter, hvor det er forudsigeligt, at de skal på specialafdeling.
Det drejer sig om nogle klart definerede patientgrupper.
Det kræver specialistniveau at sikre gravide
med insulinkrævende sukkersyge mod komplikationer, det samme er tilfældet for patienter med kronisk blødende tarmsygdomme, hiv-smittede m.fl.
Disse patienter bør have lettere adgang
til en lands- og landsdelsafdeling.
Gennemførelsen af dette lovforslag vil betyde, at praktiserende læger og speciallæger samt udenamtssygehuset har mulighed for at henvise visse patientgrupper direkte til lands- og landsdelsafdelinger.
Dette vil medføre kortere ventetid, men også lette administrative byrder.
Fordelene ved det frie valg til lands- og landsdelsafdelinger er tydelige, og blandt andre Amtsrådsforeningen, Dansk Sygeplejeråd og Gigtforeningen støtter da også lovforslaget. Forslaget skaber yderligere en mulighed for, at indenrigs- og sundhedsministeren kan gennemføre internationale aftaler, som medfører, at personer og deres familier, der er tilknyttet styrker eller militære hovedkvarterer i Danmark, kan få vederlagsfri sygehusbehandling.
Dette skridt vil ikke kun sikre udenlandske styrker i Danmark sygehusbehandling, men også skabe mulighed for aftaler om at sikre danske soldater og deres familier, der udfører vigtige hverv i udlandet.
Afslutningsvis indeholder forslaget en opdatering af § 5
a, stk. 1, i sygehusloven om beløb til pensionisters personlige fornødenheder under indlæggelse på sygehuset
Meningen er at tilgodese patienter, der er strafafsonere, således at de modtager en retmæssig ydelse, og ændringen er af mere ordensmæssig karakter.
Regeringen finder, at gennemførelsen af lovforslaget er vigtig, idet vi tager endnu et skridt i den rigtige retning mod kortere ventetider, mindre bureaukrati og sikring af alles rettigheder.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2003-04-10:
Må jeg sige til fru Tove Videbæk, at jeg er helt opmærksom på, at det også for Kristeligt Folkeparti er en alvorlig debat.
Nu skal det jo ikke blive så alvorsfuldt, at man ikke også godt kan have glimt i øjet, selv om man diskuterer alvorlige emner, men jeg er helt opmærksom på, at det er en alvorlig debat for Kristeligt Folkeparti, som det også er for os andre.
Det er også derfor, at jeg blot plæderer for, at man så også alvorsfuldt lytter til det, vi siger, og fæster lid til det, vi siger.
Det og alene det.
Jeg er faktisk ikke i stand til at kunne svare med sikkerhed på spørgsmål, der rækker ud over det, fordi vi så taler om hypotetiske spørgsmål, og vi har ikke i regeringen haft en diskussion - det er så også svaret til fru Birthe Skaarup - om, hvordan vi i givet fald ville forholde os til en situation, som ikke eksisterer.
Jeg er glad for at blive stillet mange spørgsmål, men jeg kan kun svare, så langt jeg har gjort mig mine tanker klar, og regeringen har alene med dette lovforslag markeret, at i afvejningen mellem den beskyttelsesinteresse, som knytter sig til det befrugtede æg, og som vi jo er enige om, over for den stærke interesse, der knytter sig til at bruge den viden, der findes i samfundet nationalt og internationalt til at bekæmpe sygdomme og dermed redde liv på sigt, har vi afvejet konkret til fordel for forskningen og sygdomsbekæmpelsen i fremtiden.
Det er det, vi har gjort, og intet videre end det.
Birthe Skaarup (DF), 2003-04-10:
Jeg vil gerne sige, at det ikke alene for Kristeligt Folkeparti, men også for andre partier her i Folketinget er en ret alvorlig debat.
Det er også derfor, at vi har haft en debat tidligere, at der er lavet rapporter, at der er afholdt høringer osv.
Jeg vil godt spørge ministeren: Hvis det nu viser sig, at man kunne få brug for 2.000 embryonale stamceller, og der kun er 1.000 til rådighed, hvad vil ministeren så ud fra det foretage sig?
Tove Videbæk (KRF), 2003-04-10:
Det skal så være mit sidste spørgsmål til ministeren.
Jeg vil gerne sige, at jeg hverken har forsøgt at lokke eller drille ministeren på nogen områder.
Det her er bestemt en meget alvorlig debat for Kristeligt Folkeparti.
Det er en alvorlig debat for os, fordi der er tale om menneskesyn, om synet på det menneskelige liv helt fra starten af, og derfor hverken lokker eller driller jeg eller noget som helst andet. Det er meget, meget alvorligt for os. Jeg vil slutte med at spørge ministeren om grunden til, at ministeren ikke tager det her lovforslag med ind i den totale revision af loven om kunstig befrugtning.
Er det alene af hensyn til forskerne og til medicinalindustrien?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2003-04-10:
Jeg kan jo høre på debatten, at der er specielt ganske få navngivne eksperter inden for felterne medicin og jura og etik, som påkalder sig ordføreren for Kristeligt Folkepartis særlige opmærksomhed.
Jeg vil sige, at jeg støtter mig til en bredere kreds af eksperter, og det er jo på det grundlag, at vi har fastslået det, vi har i lovforslaget, og det udbygger jeg gerne også under det udvalgsarbejde, der forestår.
Så kan fru Tove Videbæk jo blive ved med at lokke og drille, eller hvad hun nu har lyst til, men det bringer mig sådan set ikke nærmere til at gå ind i en debat, som ikke er relevant.
Det er en fuldstændig klar afgrænsning, og jeg har endda ydermere tilkendegivet, med hvilket forskningsmæssigt motiv denne afvejning er foretaget, og har givet et tilsagn om, at hvis vi kan understrege det i det videre lovarbejde, så er jeg meget indstillet på det.
Så alle hypotetiske spørgsmål om andre teknologier, der kunne bringes i anvendelse, er ikke relevante i denne debat.
Det er hypoteser, som jeg ikke vil forholde mig til.
Regeringen har meget, meget klart præciseret rammerne for denne her lovgivning, og så har vi ydermere givet Folketinget den oplysning, at hvis man i fremtiden, for jeg kender lige så lidt som fru Tove Videbæk fremtiden, vil forholde sig til noget andet, skabe en anden fremtidig afgrænsning, ja, så vil det fordre en ny debat i Folketinget.
Hvis en sådan på et tidspunkt kommer, og hvis jeg er medlem af Folketinget på det tidspunkt, så vil jeg naturligvis til den tid tage del i debatten.
Tove Videbæk (KRF), 2003-04-10:
Der var et spørgsmål, jeg rejste, som jeg egentlig meget gerne vil høre ministerens kommentar til.
Der står i bemærkningerne, at forskerne klart har tilkendegivet, at overskydende æg fra fertilitetsbehandling er tilstrækkelige til at dække forskningens behov.
Jeg vil gerne spørge ministeren, hvordan ministeren kan være så skråsikker på det her område, når netop forskere som Claus Yding Andersen fra Rigshospitalet har udtalt, at det er totalt urealistisk, at man kan nøjes med de overskydende befrugtede æg.
Det har han udtalt sig om både i dagspressen og fagpressen, så han foreslår, at man benytter andre metoder som udtagning af celler fra befrugtede æg, som man derefter sætter op i livmoderen osv. Hvad er ministerens kommentar til det?
Altså hvordan kan ministeren være så skråsikker?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2003-04-10:
Tak for de mange positive bemærkninger og også tak her til sidst til fru Tove Videbæk, som gerne ville give mig en positiv oplevelse, og den kvitterer jeg for.
Jeg kan så forhåbentlig sådan lidt betryggende melde tilbage, at jeg jo er helt enig i det synspunkt, fru Tove Videbæk gør gældende, og som andre også har kredset om, nemlig at det her naturligvis ikke skal føre til, at patienter behandles på et højere ekspertiseniveau end det, der er baggrund for med den diagnose, de har.
Det er også derfor, at de privatpraktiserende læger jo kun får en adgang til visitation, for så vidt angår patienter, der forud på ekspertniveau har fået stillet en diagnose, som klart og utvetydigt viser behov for højt specialiseret behandling.
Dermed har vi søgt at eliminere risikoen for opgaveglidning, og det er jo præcis ved at gøre det, at dette forslag bidrager til det, der er intentionen, nemlig regelforenkling og et smidigt og frit valg, som sikrer, at et antal patienter, måske op mod 10.000 årlig, bliver administreret efter et sæt smidigere regler.
Intentionen er jo at regelforenkle, at afbureaukratisere adgangen til højt specialiseret behandling på lands- og landsdelsafdelinger for patienter, som man på forhånd ved har behov for det.
Jeg takker som sagt for de mange positive tilkendegivelser, som skulle betyde, at dette forslag skulle have en fair chance for at nyde fremme.
Jeg har noteret mig, at der er enkelte andre udestående spørgsmål, som jo i virkeligheden alle sammen alligevel knytter sig til dette spørgsmål om opgaveglidning, og dem vil jeg naturligvis meget gerne bistå udvalget med at besvare under det videre udvalgsarbejde.
Line Barfod (EL), 2003-04-10:
Nu nævnte hr. Poul Qvist Jørgensen selv erfaringerne fra alkoholforbuddet i USA, og hvad det førte med sig.
Ikke kun i forhold til alkohol har det jo været en tragisk erfaring, men også i forhold til, hvad det betød for kriminaliteten og for mafiaens store opblomstring, og hvad det har haft af konsekvenser siden hen.
Det er jo også en af baggrundene for vores forslag, at vi håber, det kan være med til at nedbringe kriminaliteten, at man fjerner de store indtægter, der ligger i forbindelse med salg af hash.
Men jeg kan så forstå, at man er bange for, at det samlede forbrug af rusmidler vil stige, men har man noget som helst faktuelt at bygge det på i forhold til de undersøgelser, der ellers ligger?
Kunne man ikke forestille sig, at hvis hash blev legalt, så ville der være flere unge, der brugte det, som ikke benyttede alle de andre stoffer og piller, som de i dag får tilbudt, når de køber hashen illegalt?
Det er jo netop det, der er en af ideerne ved at få kontrolleret salget i stedet.
Jeg håber, ministeren kan bekræfte, at fordi man har et forbrug af hash, så er man ikke narkoman med alle de skadevirkninger, der kan være forbundet med at være narkoman.
Hele ideen med det her forslag er jo netop at forebygge, at folk kommer ud i et narkomisbrug, og det gør vi ved at få adskilt hashen fra den hårde narko.
Så sammenlignede ministeren med spritbilisme og sagde, at man kunne ophæve promillegrænserne.
Men forskellen er jo, at hvis man kører bil spirituspåvirket eller for den sags skyld hashpåvirket eller i en anden rus, så udsætter man andre for en alvorlig fare.
Det er altså noget andet, end at man beruser sig selv og udsætter sig selv for, hvad man nu kunne komme ud for i en rus, hvad enten det er det ene eller det andet rusmiddel, man har indtaget.
Jeg håber, ministeren er enig i, at der er forskel på de begrænsninger, vi må have i samfundet for at forhindre, at man gør skade på andre, og så muligheden for, om man kan beruse sig eller ej.
Poul Qvist Jørgensen (S), 2003-04-10:
Nu skal det jo nødig blive en alkoholpolitisk debat, men jeg synes egentlig, jeg kan huske mange debatter, hvor vi har refereret tilbage til, at forbudstiden i USA ikke havde nogen som helst befordrende effekt på nedgangen i brugen af alkohol og heller ikke af alkoholskaderne.
Men med hensyn til det konkrete spørgsmål må jeg jo altså desværre, havde jeg nær sagt, læse op, hvad jeg sagde i første omgang.
Her et citat fra min egen tale: »Hertil kommer, at vi ikke synes, vi skal anstrenge os for at få flere udbredte og legale rusmidler i dette samfund. Vi tror ikke på, at det samlede forbrug af rusmidler ved en legalisering vil mindskes.
Meget tyder på, at en legalisering af hashpræparater blot vil medføre et større samlet forbrug af rusmidler, der vil blive lagt ovenpå.« Jeg tror egentlig, at jeg dermed har svaret klart og tydeligt på, hvad det er, der er vores betænkelighed, og det var som sagt et citat fra første omgang.
Line Barfod (EL), 2003-04-10:
Jeg forstår ikke helt, hvad det er, Socialdemokraterne mener, der skal til, før Danmark bliver klar til det.
For hvis man skulle følge den argumentation, der kommer både fra Socialdemokraterne og tidligere fra Venstre og fra ministeren, så burde vi jo også forbyde alkohol, for der er jo langt, langt flere, der har et alkoholmisbrug og har problemer med det, der er langt flere af dem, der har et alkoholmisbrug, som er ude i at være voldelige osv., som ministeren brugte som argument.
Så jeg forstår simpelt hen ikke, hvad det er, der gør, at man fra Socialdemokraternes side mener, at vi her ikke er klar endnu.
Hvad er det, der skal til, før Socialdemokraterne mener, at her skal vi i Danmark prøve noget andet?
Nu har vi i 30-40 år prøvet med kriminalisering, og det er ikke lykkedes.
Folk bliver ved med at beruse sig, også med cannabis.
Hvorfor så ikke lade os prøve at få kontrolleret salget i stedet og se, hvad vi kan gøre for at få en bedre indsats, så folk bruger rusmidler til at have det sjovt og ikke bruger det til misbrug.
Poul Qvist Jørgensen (S), 2003-04-10:
Jo, det gør en lille smule indtryk, et vist indtryk.
Vi får jo for så vidt også udstillet dobbeltmoralen i hele situationen gennem forslaget og den behandling, vi har af det her.
Jeg skal med høj og tydelig røst meddele, at vi godt ved, at det her er dobbeltmoralsk.
Vi ved godt, at den holdning, som en meget bred del af det danske Folketing har været enige om gennem de mange år, siden vi begyndte at have det her problem i 1963-1964, er dobbeltmoralsk.
En del af kulturen, en del af det skægge ved det her, er faktisk at købe sine hashplader eller dele af sine rygeklumper uanset styrken. Men jeg skal meget gerne medgive, at der er noget tiltalende i, at unge mennesker, der er usikre på, hvad det er for noget shit, de har købt, eller om det er shit, kan gå ind i butikken, som de kan i Holland, og sige: Gider I lige tjekke, hvad det er, jeg skal til at købe nu - uden at den moralske pegefinger bliver løftet.
Men det er vi slet ikke klar til i Danmark, og jeg tror heller ikke, at vi bliver klar til det.
Line Barfod (EL), 2003-04-10:
Problemet er jo, at hash i dag stort set er tilgængeligt overalt og bliver blandet sammen med salg af en række andre stoffer og piller, som kan være svære at styre, og at den hash, der bliver solgt rundt om, er af meget svingende kvalitet, uden at de unge har nogen mulighed for at vide, hvad styrken af det, de køber, egentlig er.
Netop derfor ønsker vi jo at få kontrolleret salget,
også så det ikke bliver solgt i nogle kriminelle miljøer, hvor man kan have en interesse i at sælge så meget som muligt til de unge og gøre dem så afhængige som muligt af jævnligt at komme og få noget at beruse sig i, men at det i stedet kan blive solgt på apotekerne på kontrolleret vis, hvor man så også kan hjælpe de unge, hvis man kan se, at de har behov for noget vejledning osv.