Kristen Touborg (SF), 1999-11-24:
Indledningsvis vil jeg gerne anerkende regeringens indsats på området i de senere år, en indsats, som væsentligt har reduceret det antal dyr, som slagtes uden bedøvelse.
Spørgsmålet om, hvorvidt det i det hele taget er dyreetisk forsvarligt at slagte større dyr uden forudgående bedøvelse, er til stadighed et debatemne her i landet.
Det løfte indfries så hermed.
Problemet i det her er, at to forskellige kulturopfattelser her støder sammen.
SF vil gå langt for at imødekomme mindretals interesser.
Men her kan begge hensyn altså ikke tilgodeses.
Her må vi nødvendigvis træffe et valg.
stærkt på sinde.
Religionsudøvelse og skikke, som knytter sig dertil, vil kun i meget sjældne tilfælde kunne gøres til genstand for diskussion eller restriktioner.
Det kan de sådan set kun, hvor religionsudøvelsen skader sagesløse.
Så må vi sige fra, når det er sådan.
Den problematik er jo bl.a. kendt fra Jehovas Vidners nægtelse af at modtage blodtransfusion, hvad vi jo for børnenes vedkommende ikke mener at kunne acceptere her i landet.
Og angående slagtning uden bedøvelse er den svage part dyrene. Vi ønsker såmænd bare, at dyreværnslovens § 13, som siger, at den, der vil aflive et dyr, skal sikre sig, at dyret aflives så hurtigt og smertefrit som muligt, skal gælde for alle former for slagtning.
Der er således ikke tale om, som nogle har fremført i den offentlige debat, at SF går Dansk Folkeparti i bedene i deres forsøg på at bruge dyreetik som skjold for at fremføre budskaber med racistiske overtoner.
Tværtimod, vil jeg sige
, så vil SF med det her initiativ søge at begrænse mulighederne for, at Dansk Folkeparti selv har hele banen at spille på stort set uden modspillere.
Den lette løsning for SF ville da naturligvis have været at holde fingrene væk fra emnet.
Så kunne jeg jo også undgå at blive udråbt som racist, åndssvag og fortaler for sorte forbud.
Men det er jo ikke altid de lette løsninger, der er de rigtige.
I SF's folketingsgruppe har vi den opfattelse, at det af dyreetiske grunde er uacceptabelt at slagte store dyr uden bedøvelse, en opfattelse, der som tidligere omtalt ikke er af nyere dato.
Jeg finder, at slagtning uden bedøvelse tenderer dyremishandling.
Det synspunkt deler jeg med en meget stor del af den danske befolkning.
Det bliver det naturligvis hverken mere rigtigt eller mere forkert af, men faktum er, at det deler jeg med en stor del af den danske befolkning.
Under disse omstændigheder vil berøringsangst fra SF og andre ansvarlige partier over for det at stille krav til bl.a. religiøse mindretal virke stik imod hensigten efter min bedste opfattelse.
Det ville virke fremmende på racismen og fremmedhadet i den danske befolkning i stedet for at bekæmpe det.
Man kan nu engang ikke altid feje problemerne ind under gulvtæppet.
Reaktionerne, da vi kom frem med, at vi ville stille det her forslag, har været vidt forskellige her på Borgen.
Således er jeg af hr. Christian H. Hansen fra Dansk Folkeparti, som jeg tror er ordfører her i dag, blevet truet med at få en injuriesag på halsen, hvis ikke jeg ville trække mine udtalelser om, at Dansk Folkeparti har haft racistiske overtoner i deres kampagne imod halalslagtninger, tilbage.
Det er dog ikke blevet til mere end truslen indtil videre.
Jeg må sige, at den trussel tager jeg utrolig afslappet.
Men der er i øvrigt overhovedet ikke tale om, at SF vil forbyde rituelle slagtninger; vi vil blot sikre, at dyrene bedøves først.
Det forekommer os at være et yderst rimeligt krav, som er helt i overensstemmelse med vores grundliggende holdning til dyreetik.
Det handler altså ikke om rituelle slagtninger eller ikke rituelle slagtninger, men om bedøvelse eller ikke bedøvelse.
Og så vil jeg godt slutte af med at sige, at heldigvis er det jo sådan, at langt hovedparten af de rituelle slagtninger, der bliver foretaget, er helt i overensstemmelse med vores dyreetiske opfattelse og helt uproblematiske.