Henrik Svane (RV), 1999-02-04:
Man kunne jo på baggrund af debatten her i formiddag stille spørgsmålet, om det overhovedet er nødvendigt med sådan en værdikommission.
Jeg synes faktisk, det går meget godt.
Når Folketinget endelig tager sig sammen til på Kristeligt Folkepartis foranledning at diskutere værdier, så er der virkelig gang i den.
Det er nemlig korrekt, at der er et behov for dels at skabe en bred folkelig debat om værdier, dels at sætte fokus på den debat, der allerede føres om, hvordan vi ønsker at indrette vores samfund, herunder ikke mindst hvilke værdier vi ønsker at vore børn skal vokse op med.
Værdier kan ikke dikteres fra små kommissioner, men opstår netop ud fra en bred folkelig debat.
Desuden er det for nemt at sylte en nødvendig debat om holdninger og prioritet i en kommission.
Det er politisk ansvarsforflygtigelse og en fundamental misforståelse af politikkens væsen.
Det er netop dér, den politiske kamp står.
Det er derfor vores - politikernes - ansvar at nære debatten med og om værdier.
Den opgave kan og må aldrig erstattes af en kommission.
Kristelig Folkepartis bekymring for forandringerne er naturligvis reel.
De »gode gamle værdier« udsættes for konkurrence og er ikke selvfølgelige for nye generationer.
På mange måder er det en spændende og udfordrende udvikling, men der er også risici forbundet med det nye og voksende tagselvbord.
Fravalg desillusionerer, effektivitet nedbryder, egoisme spirer, og selvtilstrækkeligheden triumferer.
Det Radikale Venstre opfatter ikke - modsat andre tilstedeværende partier - dette som plusord.
Danmark er mindre og mindre en homogen stat med afgrænsede definitioner på, hvad danskhed betyder, men mere og mere summen af forskellige globale strømninger.
Det er proportionsforvrængende at tale om Danmark som et multikulturelt samfund, men minoritetsgrupper, religiøse såvel som kulturelle, vil blive mere synlige fremover og nødvendiggør dermed en diskussion om særlig statens rolle som værdiformidler. Det er derfor, at en revision af grundloven diskuteres indgående.
Her er debatten om forholdet mellem kirke og stat netop et udtryk for den voksende værdipluralisme.
Et centralt
Dilemmaet om de frivillige organisationers stadig tættere tilknytning til det offentlige er ligeledes en relevant problemstilling, som nævnes i beslutningsforslaget. For Det Radikale Venstre er det afgørende, at frivilligheden og dermed det holdningsprægede engagement ikke fastlåses af offentlige krav og reguleringer.
År 2000 er en korsvej.
For hver af de fire retninger vises et skilt med destinationen: Effektivitet og velstand, egoisme og selvtilstrækkelighed, ansvar og fællesskab og endelig holdning og demokrati.
Alt for tit er udgangspunktet for den valgte vej økonomien, og der er en tendens til, at vi som politikere følger markedets nødvendige diktater, men det er den brede vej, hvor vi overser alle dem, der havner i grøften. Fællesskab og folkelighed udelukker ikke hinanden, men det er ikke lykkedes på en tilfredsstillende måde at udvide fællesskabsbegrebet til alle dem, der ikke længere kan holde trit med udviklingen.
Det bestemmende for, hvilke værdisæt vi tager med ind i et nyt årtusind, er: Hvordan takler vi denne udfordring? Det kan en værdikommission som sagt ikke; det kan derimod engagerede politikere, der udfordrer danskerne og tør sætte en anden dagsorden end den økonomiske.
Det vil vi i Det Radikale Venstre gerne være med til.