runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pia Kjærsgaard (DF), 2003-06-03:
Jeg føler, det er utrolig vigtigt netop at have en god børnepolitik, at man er opmærksom på, at er der noget, der skal fungere i det her samfund, så er det faktisk børnene, for det er jo dem, der går hen og bliver voksne på et tidspunkt og skal være dem, der overtager det hele fra os andre, når vi går på pension, hvis der stadig væk er pension på det tidspunkt.
Men jeg vil da godt igen tilkendegive, at vi har gjort, hvad vi kunne for børnefamilierne med en udvidet barselorlov, faktisk en meget stor udvidelse i forhold til dem, vi sådan ellers sammenligner os med, en god udvidelse, som vi har sagt ja til, og som var en del af i finansloven sidste år.
Og så synes jeg i allerhøjeste grad, at nogle af de tiltag, vi har været med til, netop er dem, der skal være med til at genskaffe familieværdierne, som er utrolig vigtige: at forældre har mere tid sammen med deres børn, at man præger dem fra en meget, meget tidlig alder, og at man har mulighed for at være hjemme og passe børn.
Vi vedgår klart, at det er en god ordning, som vi er stolte af at have fået gennemført.
Jann Sjursen (KRF), 2003-06-03:
Fru Pia Kjærsgaard sagde for lidt siden i debatten, at det var svært at få alle emner med i en ordførertale, og det har jeg fuld forståelse for.
Især hvis man ser på velfærdstemaet, er der jo et utal af områder, som man kunne tage med.
Et af de områder, som ikke var med, som man måske kunne have forventet var med, var spørgsmålet om dyrevelfærd, men der ved vi måske også meget præcis, hvor vi har Dansk Folkeparti.
Det har været markeret kraftigt i denne
folketingssamling
Men ét område, vi ikke hørte noget om, og hvor jeg heller ikke synes, at Dansk Folkeparti har markeret sig specielt synligt, er, når vi taler om børnevelfærd.
Kristeligt Folkeparti har i den folketingssamling, som nu går på hæld,
fremsat et beslutningsforslag om en miljølov for børn, så vi sikrede os, at også vores børn fik ordentlig velfærd, fik mulighed for at færdes vel i de mange timer, desværre for mange timer, synes jeg, de befinder sig i vores daginstitutioner.
Det er et forslag, som Dansk Folkeparti har været med til at hælde ned af brættet, på trods af at man må sige, at børn i dag i daginstitutioner noget nær behandles, som burhøns i hvert fald tidligere blev behandlet i de bure, de blev opbevaret i.
Pia Kjærsgaard (DF), 2003-06-03:
Vi afviser nedskæringer på handicapområdet.
Må jeg sige igen til fru Pernille Blach Hansen, at der faktisk blev afsat 26 mio. kr. herindefra, og jeg synes, det er noget hul tale, når man hører, at det er os, der fører hul tale,
når vi bare i årets finanslov har kunnet få en pulje til oprettelse af hospicer, at der er natvarmestuer, at der er udvidelse af patientforsikring, at der er en pulje til sociale formål, som lige netop nu er blevet udmøntet, sådan som vi har tradition for at gøre det i de forhandlinger om finansloven, som vi deltager i. Vi har jo altså konkrete tiltag, der beviser, at når vi går ind i en forhandling, vil vi have afsat penge til de socialt dårligst stillede, og at de bliver udmøntet i det finanslovår, som vi går ind i.
Vi har faktisk lige fået udmøntet en pulje på 50 mio. kr.
Det må fru Pernille Blach Hansen da også være opmærksom på. At fru Pernille Blach Hansen ikke deltager, synes jeg selvfølgelig er ærgerligt.
Så må vi andre jo gøre arbejdet.
Pernille Blach Hansen (S), 2003-06-03:
Jamen, fru Pia Kjærsgaard dog, snak, snak, snak.
Kan vi ikke få lidt mere håndfast at vide, hvad det så er, Dansk Folkeparti vil?
Hvad er det, Dansk Folkeparti vil garantere?
Vil man garantere, at de kommuner, der har brug for at få ekstra penge, f.eks. til handicapområdet, fordi udgifterne eksploderer, får det?
Og hvordan vil Dansk Folkeparti sikre, at kommunerne får penge til netop det område?
Sagen er jo den, at når de handicappede i øjeblikket, f.eks. på grund af bedre og bedre forhold, lever længere, så bliver det dyrere og dyrere, og området vokser, fordi vi stadig væk får flere handicappede, vi skal hjælpe.
Så for den enkelte vil Dansk Folkepartis politik være en serviceforringelse.
Lige nu er der massive besparelser på tapetet, og så nytter det ikke noget, at Dansk Folkeparti står med nogle smukke ord.
Spørgsmålet er, hvilken handling Dansk Folkeparti er klar til at sætte bag ordene.
Vil man stille nogle større krav, så man sikrer, at der ikke sker de her sociale besparelser for den enkelte ude i kommuner og amter?
Marianne Jelved (RV), 2003-06-03:
I disse år er der cirka en fjerdedel af de ansatte i den offentlige sektor, der går på pension: hjemmehjælpere, sygeplejersker, lærere, politibetjente osv.
Vi ved også, at der bliver flere og flere ældre i forhold til den erhvervsaktive gruppe.
Hvis vi skal sikre god pleje for de gamle i fremtiden, så skal der virkelig sættes ind på at øge arbejdsstyrken.
Optager det her spørgsmål ikke Dansk Folkeparti?
Og hvad er Dansk Folkepartis bud, for regeringen har jo ikke meget hjælp at hente, hvis vi skal lytte til fru Pia Kjærsgaards tale på det her område? Hvordan vil Dansk Folkeparti øge arbejdsstyrken betragteligt i de kommende år frem til 2010 for at aflyse regeringens ophørsudsalg af velfærdssamfundet?
Eller skal de gamle bare passe sig selv?
Frank Jensen (S), 2003-06-03:
Bortforklaringer, bortforklaringer, borforklaringer.
Hvis man ser på, hvordan udviklingen i det offentlige forskningsbudget var, da SR-regeringen tog over i begyndelsen af 1990'erne, og hvordan det så ud, da vi gik ud af 2001, var der altså sket en vækst i forsknings- og udviklingsbudgettet i Danmark fra 1 pct. af BNP til, at vi kom op over europæisk niveau på 2,4 pct. i 2001.
Problemet er der nu.
Fru Pia Christmas-Møller siger, at det var en skrænt, man overtog, men når vi går frem i regeringens fremskrivninger til 2005 og 2006, kan det da ikke stadig væk være SR-regeringens skyld, at det offentlige forskningsbudget falder fra 0,65 pct. af BNP til 0,50 pct. Så er det, jeg spørger, for nu er det altså spørgetid til fru Pia Christmas-Møller: Hvordan vil fru Pia Christmas-Møller med skattestop finansiere de 7 mia. kr., der mangler i 2006, for at Danmark kan komme op på Barcelona-målsætningen?
Det hjælper ikke noget, at fru Pia Christmas-Møller og Det Konservative Folkeparti står her og slår ud med armene og siger, at man vil leve op til målsætningen i 2010, når det altså falder til det halve i 2006.
Pia Christmas-Møller (KF), 2003-06-03:
Jeg har fuld forståelse for, at en politisk ordfører ikke kan kende detaljerne i alle fagområder, men jeg vil anbefale hr. Frank Jensen at konsultere sit eget partis forskningsordfører, for så vil han blive ledt på ret kurs.
Sagen er, at den tidligere regering ikke bare efterlod en skrænt, men en afgrund i budgetoverslagsårene.
Det er simpelt hen en kendsgerning, som alle partier anerkender.
Vi har et fælles problem her.
Sagen er, at de bevillinger, der blev afsat i 1990'erne, var åremålte.
Det er situationen, og det kan hr. Frank Jensen altså ikke løbe fra. Derfor står vi med et fælles problem.
Vi er alle sammen interesseret i at styrke forskningen, og derfor er mange gode ideer velkommen.
Jeg har peget på salg af statslige virksomheder.
Hvad peger hr. Frank Jensen på?
Hvilke skatter og afgifter skal stige ifølge hr. Frank Jensen og Socialdemokratiet, der jo harcelerer så meget over, at vi har et skattestop?
Jeg er kommet med en konstruktiv idé.
Jeg har ikke hørt nogen fra hr. Frank Jensen.
Pia Kjærsgaard (DF), 2003-06-03:
Må jeg først sige til hr. Frank Jensen om efterlønnen, at det er jo egentlig rørende at høre gode råd til den siddende regering om, at det vil være utrolig ufornuftigt at bryde et valgløfte om efterlønnen; hvis man ikke ønsker at fortsætte med efterlønnen, skal regeringen fortælle det før valget og ikke efter valget.
Det må være den dyrekøbte erfaring, Socialdemokratiet selv har gjort, der gør, at man nu giver gode råd til den siddende regering.
Jeg vil godt følge op på det og sige, at vi har jo hverken lod eller del i de brudte løfter, Socialdemokratiet gav dengang.
Men for os er det helt klart, at efterlønnen skal fortsætte, også efter næste valg, ingen tvivl om det. Jeg siger det bare, for at der ikke skal være nogen tvivl, men jeg synes altså, det er ynkeligt at høre Socialdemokratiet.
Det er nærmest til at dø af grin over, hvis det ikke var så sørgeligt, at der bliver givet gode råd om, hvordan efterlønnen skal håndteres.
Så må jeg sige med hensyn til forslaget til vedtagelse, at jeg ikke kan gøre for det, men jeg synes, det er en gang udenomssnak, når den socialdemokratiske ordfører prøver at forklare, hvorfor han ikke kan stemme for forslaget.
Er det punktet om indgriben over for kriminalitet begået af børn og unge under 15 år, der gør, at man ikke kan stemme for?
Og hvad gør man?
Stemmer man imod, eller undlader man, eller hvad gør man egentlig?
Indtil videre er der ikke noget godt svar fra hr. Frank Jensen, men vi må have et helt klart svar.
Christian Lund Jepsen (V), 2003-06-03:
Når man hører oppositionens, ikke mindst Socialdemokratiets, SF's og Enhedslistens indlæg, kan man jo blive helt trist til mode
Det er jo ikke just optimisme og et glad livssyn, der her kommer til udtryk.
Det er måske ikke overraskende, for det er vi jo vant til at høre i dagligdagen her fra talerstolen.
Massive nedskæringer i den offentlige sektor, et samfund i krise og massearbejdsløshed er det billede, der forsøges fremmanet på danskernes nethinde.
Taktikken er åbenlys.
Hvis man gentager det tit nok, jamen så tror befolkningen vel, at det er virkeligheden.
Det er en fattig taktik, som efter min mening er skadelig for det danske samfund.
Pessimisme er i sin natur selvdestruktiv og bør derfor bekæmpes og erstattes med optimisme.
Det er så nemt at skubbe til pessimismen, men her fra rigets øverste forsamling bør vi i stedet for skubbe til optimisme og smil. Piet Hein sagde det med et rammende gruk
Det billede, jeg oplever af Danmark, er et andet end det, som bliver fremmanet i oppositionens taler.
Den offentlige service er mere omfattende end nogen sinde.
Vi har så mange boliger, som vi nogen sinde har haft.
Flere end nogen sinde får en uddannelse.
Vi har råd til at give de studerende en støtte, som kan undre i alle andre lande.
Aldrig har vi haft så mange biler, aldrig har danskerne rejst så meget rundt i verden.
Vi har råd til en folkepension og en efterløn, der giver tryghed i alderdommen.
Måske kan hjemmehjælpen nogle steder blive bedre, men titusinder af ældre oplever hver dag en glæde over en god service.
Vi bliver behandlet på velfungerende sygehuse, og ventelisterne har ikke været lavere i mange år.
Beklageligvis har vi arbejdsløse, men vi har også råd til at behandle dem rimelig godt økonomisk.
Vi fylder hver dag vores indkøbsvogne.
Vi har måske velfærdssygdomme, men det modsatte ville vel ikke være tillokkende.
Jeg kunne fortsætte, for vi lever i et godt samfund.
Om nogen i Danmark burde vi glæde os over, at der er grund til at se lyst på fremtiden og den politik, regeringen har ført.
Frank Jensen (S), 2003-06-03:
Det er jo besynderligt, hvilken kærlighed fru Pia Kjærsgaard kan udvise til efterlønnen, al den stund fru Pia Kjærsgaards daværende parti stemte imod efterlønnens indførelse i 1979.
Men nuvel, sådan har Dansk Folkeparti det jo med at camouflere sig efter de givne forhold.
Det er jo ikke noget nyt fænomen.
Angående vedtagelsen har jeg redegjort for, at der er elementer i den, som vi er fuldstændig enige i.
Vi er fuldstændig enige i, at den udvikling, der er sket på Kriminalforsorgens område, er utilstedelig; at der er flere af dem, der er dømt ved domstolene, som er uden for fængslerne, end der er i fængslerne.
Det er fuldstændig uacceptabelt, og derfor skal der rettes op på det forhold, og vi forstår ikke, at regeringen ikke egenhændigt har påtaget sig det ansvar. Der er også andre elementer i forslaget, vi er enige i.
Som jeg nævnte, er der ting, vi selv har fremsat, og ting, vi selv har stemt for.
Men når det kommer til stykket, er det en afværgevedtagelse, så fru Pia Kjærsgaard ikke kommer til at tilkendegive sin holdning til de almennyttige boliger.
Jeg forstår simpelt hen ikke, at Dansk Folkepartis boligordfører, som var ude Kristi Himmelfartsdag og markerede klare standpunkter, ikke får lov til at komme til orde i debatten og fortælle Folketinget og de mange, mange, mange tusinde mennesker, der føler utryghed ved udviklingen på det almennyttige marked, hvilke betænkeligheder Dansk Folkeparti har ved salg af de almennyttige boliger.
Men det spørgsmål har Dansk Folkeparti altså valgt at skyde til hjørnespark, og så har vi fået en afværgevedtagelse.
Der er i øvrigt også ting i vedtagelsesforslaget, som jeg synes er for slappe.
For eksempel står der, at man vil stoppe ulovlighederne på Christiania, men jeg synes, vi skal vedtage noget, hvor der står hele Danmark.
Hvorfor er f.eks. Nørresundby ikke nævnt?
Vi skal da gøre alt for at stoppe ulovlighederne i hele Danmark.
Det er en vedtagelse, som enten er indholdsløs eller tom og kun har til formål at undgå, at fru Pia Kjærsgaard kommer til at stemme om noget, som har reel betydning for danskere og deres hverdag.
Lisbeth L. Petersen (V), 2003-06-03:
Jeg går ud fra, at hr. Tórbjørn Jacobsens tale var ment som en provokation af danske politikere og den danske regering.
Men jeg vil sige, at når han siger, at det lykkedes at købe den færøske politiske vilje, så provokerer han færinger og bl.a. undertegnede.
Virkeligheden er jo, at for øjeblikket er hr. Tórbjørn Jacobsens parti i tilbagegang, mens modpolen, Sambandspartiet, i meningsmålingerne stormer frem.
Det er altså en meget negativ fremstilling af færinger, vi hører her i dag, og det er jeg absolut ikke stolt af.
Pia Kjærsgaard (DF), 2003-06-03:
Hr. Frank Jensen skal ikke forblive i tvivl.
Jeg tilkendegav klart, at Dansk Folkeparti vil have tid til at kigge den rapport, der er kommet om de almennyttige boliger, grundigt igennem.
Så vil jeg klart tilkendegive, at vi ville have stemt imod det forslag til vedtagelse, som hr. Frank Jensen og andre har fremsat.
Jeg er ikke spor bange for at sige, at sådan er det, for vores forslag er jo slet ikke en afværgevedtagelse.
Den er yderst konkret, og jeg synes, det er lidt komisk at høre på de indvendinger, hr. Frank Jensen har.
Da hr. Frank Jensen var heroppe i første omgang, troede jeg egentlig i lang tid, at han ville ende med at sige, at man stemte for, og det var jo fint nok.
Lad mig så lige sige, at jeg synes godt nok, jeg har været længe i Folketinget, også lidt længere end hr. Frank Jensen, men i 1979 var jeg faktisk ikke engang valgt til Folketinget, og Dansk Folkeparti var ikke etableret.
Jeg synes, det er grotesk at høre de søforklaringer, hr. Frank Jensen kommer med om efterlønnen.
Frank Jensen (S), 2003-06-03:
Jeg troede faktisk ikke, fru Pia Kjærsgaard ville blotte sig selv så meget, at vi skulle gå ned i detaljerne i forslaget til vedtagelse, men nu vil jeg gerne benytte lejligheden til at spørge: Hvor mange ekstra polititjenestemænd er der nævnt i denne vedtagelse?
Hvor mange flere fængselspladser er der nævnt i denne vedtagelse?
Hvor mange flere pladser er der til unge, der skal anbringes i lukkede institutioner?
Hvor mange pladser er der til unge, der skal anbringes i åbne institutioner?
Og hvor mange penge er der til politi, kriminalforsorg og socialforsorg i øvrigt i vedtagelsen?
Er der indhold i denne vedtagelse, eller er der ikke?
Frank Jensen (S), 2003-06-03:
Jeg bliver nødt til at sige til fru Pia Kjærsgaard, at også efter det, vi nu har hørt, er det en tom vedtagelse.
Den er tom, fordi der ikke er nogen penge til flere politifolk, fordi der ikke er flere fængselspladser, og fordi der ikke er flere pladser til unge på sikrede institutioner. Der er intet i denne vedtagelse.
Når det drejer sig om unge under 15 år, er den også hamrende usympatisk, fordi man vil overføre de unge 10-, 11-, 12- og 13-årige til behandling i justitsministerens kriminalforsorgssystem og ikke lade dem blive i det system, vi har i dag, og som hører under socialministeren.
Det kan fru Pia Kjærsgaard ikke tale sig ud af, for der står i præamblen til vedtagelsen, at der skal føres en konsekvent retspolitik, og der henvises til børn og unge under 15 år.
Socialdemokratiet medvirker ikke til, at 12-13-årige unge skal kunne sættes i fængsel i dette land, og sådan som vedtagelsen er formuleret, kan vi kun konkludere, at det er det, man vil. Så vil jeg sige til fru Pia Kjærsgaard, at med det politiforlig, der blev lavet under SR-regeringen, har vi opnået det største antal politifolk, der nogen sinde har været i danmarkshistorien, og vi har opnået det største gennembrud i samarbejdet med Kriminalforsorgen, der nogen sinde er gennemført i danmarkshistorien, når det gælder om at bygge nye fængsler og lave behandlingssystemer i fængselsvæsenet.
Pia Kjærsgaard (DF), 2003-06-03:
Lad mig bruge anledningen til at svare som ordfører.
Først og fremmest vil jeg sige tak til statsministeren for besvarelsen og tak for kvitteringen.
Jeg vil også godt gentage min kvittering og sige, at jeg synes, samarbejdet har været ganske udmærket.
Jeg kan forstå, at på visse områder er der nogle hængepartier, som regeringen er villig til at følge op på, og de vil blive fulgt meget, meget opmærksomt af Dansk Folkeparti, specielt spørgsmålet om de afviste asylsøgere, der skal sendes hjem. Der er ingen tvivl om, at det er næste punkt på dagsordenen for udlændingepolitikken.
Lad os se.
Det er meget, meget spændende, hvad der sker i løbet af sommeren, det vil blive fulgt meget opmærksomt på vej af Dansk Folkeparti, og vi vil overhovedet ikke give regeringen ro til at forsømme noget.
Det går ikke med bare de 30, 50, 60, som står foran udsendelse til Afghanistan, det er naturligvis også over for personer fra andre lande, vi er nødt til at følge op med en repatrierings- og hjemsendelsespolitik.
Så må jeg igen sige til hr. Frank Jensen: Først og fremmest kræver gennemførelse af et forslag til vedtagelse jo, at partierne stemmer for.
Et forslag til vedtagelse er ikke et konkret udmøntet lovforslag, og det ved hr. Frank Jensen også udmærket godt.
Men den målsætning, de intentioner, der ligger i forslaget til vedtagelse, er utrolig gode og utrolig effektive, og jeg er selvfølgelig overbevist om, at landets justitsminister og landets statsminister føler sig forpligtet af forslaget.
Det er faktisk et gennembrud for de mange, mange initiativer, der skal ske på retsområdet.
Der er blevet sat ord på nogle ting, der ikke er blevet sat ord på før, og nu skal de naturligvis følges op af handling.
Bl.a. har vi ladet hr. Frank
Jensen og Socialdemokratiet slippe lidt ud af en knibe, hr. Frank Jensen følte han var lidt i på grund af SF's spørgsmål.
Politiet skal selvfølgelig have alle nødvendige våben til at bekæmpe rockerkriminaliteten, deriblandt civile agenter, og jeg er da tilfreds med, at Socialdemokratiet ser ud til fortsat at kunne støtte forslaget. Det samme er tilfældet med alle de andre punkter, f.eks. de unge kriminelle under 15 år.
Der står jo ikke i forslaget, at de skal puttes i fængsel - aldeles ikke - og det er heller ikke vores hensigt, må jeg sige.
Der skal naturligvis følges op med initiativer på forskellig vis, man skal ikke overlade noget til tilfældighederne, og det er det, der står i forslaget til vedtagelse.
Når nu Socialdemokraterne prøver at stramme op på deres retspolitik, og når nu Socialdemokraterne prøver at stramme
op på deres udlændingepolitik - jamen herregud, hvorfor så ikke gøre det fuldt og helt?
Hvorfor ikke tage konsekvensen og sige: Nu gør vi det, som befolkningen forventer af os, i stedet for at sidde med en vis legemsdel i vandskorpen, sådan som Socialdemokratiet har gjort så tit på det punkt?
Jeg kan selvfølgelig kun erklære mig tilfreds, hvis de bliver straffet af vælgerne, men jeg må stærkt understrege, at jeg havde meget gerne set, at Socialdemokratiet kunne gå med på forslaget til vedtagelse.
Marianne Jelved (RV), 2003-06-03:
Men jeg synes også, jeg vil bruge denne lejlighed, når vi drøfter dette tema, til at sige, at vi har kommunalt selvstyre, og vi har forældrevalgte bestyrelser på børneinstitutionerne, og det er voksne, ansvarlige mennesker.
Det er ikke kun os herinde, der bekymrer os om de problemer, som fru Tove Videbæk rejser, og derfor er der også mange forskellige måder at løse dem på.
Det er det, vi mener, når vi siger, at der er kommunalt selvstyre: vi tror, at folk selv kan tage et ansvar, og at vi ikke skal lovgive om alting her i Folketinget.
Det er et meget, meget vigtigt tema, fru Tove Videbæk rejser, og det har optaget Det Radikale Venstre, også da vi sad i SR-regeringen.
Der, hvor vandene skilles, er, når vi når frem til, i hvilket omfang eller på hvilken måde der skal lovgives.
Vi håber i hvert fald, at problemerne bliver løst på den måde.
Jens Rohde (V), 2003-06-03:
Useriøst, siger hr. Holger K. Nielsen.
Som om det skulle hjælpe befolkningerne i disse lande.
Har det nogen sinde gjort det?
Med den historie, som venstrefløjen har i forhold til, hvor mange diktaturer rundtomkring i verden man har støttet, så burde hr. Holger K. Nielsen vide bedre, navnlig med den historiske indsigt, han har. Hvad man gjorde i 1988 og 1987
Det er mig en gåde, må jeg sige til hr. Holger K. Nielsen.
Holger K. Nielsen (SF), 2003-06-03:
Altså jeg tror ikke, det fører nogen vegne at få en debat med fru Pia Kjærsgaard om etikette og om, hvad der er pinligt og ikke pinligt.
Som bekendt skal der vedtages en ny traktat - det går
jeg ud fra er fru Pia Kjærsgaard bekendt - og i den nye traktat skal man under alle omstændigheder have undtagelserne over.
Det er noget af det, regeringen sidder og beskæftiger sig med i øjeblikket.
De kan ikke bare køre videre i den gamle traktat, de skal under alle omstændigheder indføres i den nye traktat.
Det er ikke for at fifle, for det skal selvfølgelig til en folkeafstemning.
Jeg tror faktisk, mange mennesker godt kan se, at der er løbet meget vand i åen siden 1992, og at det kan være fornuftigt, at vi tager bestik af den nye situation, at vi så efter en folkeafstemning og efter en folkelig diskussion tager bestik af det.
Pia Kjærsgaard (DF), 2003-06-03:
Jeg vil godt lige tilbage til forbeholdene.
Enten afskaffer man dem, eller også beholder man dem; man kan ikke begynde at justere i et forbehold.
Og det er det, jeg godt vil høre: Hvad er det, SF har tænkt sig?
Man kan da ikke justere i et forbehold.
Altså hvordan skal vi gøre det?
Det synes jeg jeg trænger til lidt konkretisering af.
Når så hr. Holger K. Nielsen siger, at jeg stemte imod: Ja tak,
må jeg så lige minde om, at jeg på mit daværende partis vegne holdt fast i danskernes nej i 1992 i modsætning til hr. Holger K. Nielsen. Det var dybt pinligt, fordi hr. Holger K. Nielsen pludselig kunne mærke sådan lidt tilgang til de bonede gulve, som han så alligevel ikke kom ind på dengang i 1993. Hvor var det pinligt.
Og jeg kan meget, meget tydeligt huske alle de debatter, vi sammen deltog i i 1993, og hvor hr. Holger K. Nielsen også syntes, at det var pinligt.
Men nu synes hr. Holger K. Nielsen åbenbart, at det er så pinligt, at man vil begynde at justere, hvilket selvfølgelig betyder, at man vil ophæve forbeholdene. Men jeg synes bare, at vi trænger til et klart svar.