runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 1999-04-20:
Jeg erklærer mig fuldstændig enig i det, fru Vestergård sagde, og jeg vil så desuden sige, at der selvfølgelig er tale om en anden form for lovgivning, og at der er brug for en tilpasning til lovgivningen, når der ikke er tale om ansættelsesforhold for elever og studerende i modsætning til på arbejdsmarkedet.
Så det er klart, at lovgivningen skal tilpasses.
Men det, der står i forslaget, er, at eleverne skal sikres forhold, der ligner eller er de samme, som hvis de hørte under en del af arbejdsmiljølovgivningen.
Det her er ikke et lovforslag, som betyder, at de kommer ind under arbejdsmiljølovgivningen.
Det er en henstilling til, at man sikrer dem lige vilkår med den arbejdende del af befolkningen.
Jeg synes stadig væk ikke, Socialdemokratiet har sagt noget som helst, der strider imod dette beslutningsforslag.
Det eneste, de taler imod, er en lovgivning, som endnu ikke er fremlagt og som højst sandsynligt ikke bliver det.
Så jeg forstår stadig ikke Socialdemokratiets holdning.
Christian Jensen (FP), 1999-04-20:
Det her forslag, som jo er en genfremsættelse og i øvrigt en uændret genfremsættelse af beslutningsforslag nr. B 33 fra folketingsåret 1997-1998, har i øvrigt været fremsat tidligere af andre partier, ja, endda op til flere gange. Går man tilbage og studerer de forudgående forhandlinger, erfarer man, at forslaget ikke ved nogen af de tidligere forhandlinger har kunnet opnå en særlig stor tilslutning.
Og debatten i dag afslører jo også, at det samme er tilfældet med forslaget, som det foreligger i dag.
Der er vel ingen, der ikke ønsker gode arbejdsforhold for elever og studerende.
Selvfølgelig er alle tilhængere af et godt arbejdsmiljø, også på vores læreanstalter og for de studerende.
Vi finder ikke, at arbejdsmiljølovgivningen skal finde anvendelse på skoler og på uddannelsesområdet.
Arbejdsmiljølovgivningen og arbejdsbeskyttelseslovgivningen finder netop sin anvendelse, og det med rette, dér, hvor der er tale om et arbejde og et arbejdsforhold mellem en arbejdsgiver og en arbejdstager, netop for at tage højde for og beskytte mod de forhold, der netop opstår på en arbejdsplads med farlige maskiner og deslige.
Disse forhold er ikke normale for elever eller studerende; derfor skal arbejdsmiljøloven ikke udvides til at omfatte disse områder.
Der skal dog ikke efterlades et eneste gran af tvivl om, at Fremskridtspartiet også ønsker de allerbedste miljøforhold og arbejdsbetingelser for vores unge under uddannelse.
Hvem vil dog ikke ønske det?
Fremskridtspartiet finder, at de tilsyn, der i dag er på området, og ledelsen på institutionerne - uddannelsesstederne - er tiltrækkelig til at sikre betryggende forhold for de studerende.
Fremskridtspartiet kan derfor ikke støtte forslaget.
Ole M. Nielsen (KRF), 1999-04-20:
I Kristeligt Folkeparti er vi positive over for dette forslag, ligesom vi var, da det tilsvarende forslag var til behandling for et lille års tid siden.
Når det er sagt, må jeg nok sige, at jeg måske synes, det er lidt utidigt at komme med det nu, da man jo ved, at der er et udvalgsarbejde i gang, som skal give et resultat i juni måned, og da det, selv om det her beslutningsforslag skulle samle flertal, hvad det jo ikke gør, ikke kan nå at udmønte sig i et lovinitiativ i den samling her.
Men o.k. Det er jo forholdsvis nemt at lave et beslutningsforslag, og især da når det er et, der er magen til dem, man har lavet før; men principielt støtter vi forslaget med en række bemærkninger.
Det er ganske væsentligt for os, at det hedder »som om«, at det ikke er arbejdsmiljølovgivningen.
Vi mener faktisk, at når der skal laves noget ved det her, så hører det hjemme under Undervisningsministeriet for ikke at få noget blandet sammen, som ikke hører sammen. Noget helt andet er
, at jeg ikke kan forstå, hvorfor man ikke lige så godt kan tage børnehaver med også.
Og det siger
jeg ikke for at være vittig, det mener jeg faktisk er ganske aktuelt.
Nu tager jeg mig så i denne her sag især af folkeskolerne og børnehaverne.
Jeg synes faktisk, at der i mange kommuner, mange institutioner, er tale om en nedslidning og en dårlig vedligeholdelse, et miljø, som vi ikke kan være bekendt, og som jeg faktisk ikke fatter, at lærerne og pædagogerne finder sig i, for de er jo undergivet arbejdsmiljølovgivningen.
Det er helt sikkert, at der vil kunne rejses indsigelse nogle steder.
Jeg fatter faktisk heller ikke, at de her travle karriereforældre vil aflevere deres børn i mange af de skoler og institutioner om morgenen, som de afleverer dem i.
Og at de her velbjærgede bedsteforældre, som jo hjælper til med at aflevere børnene, inden de kører på golfbanen, vil være bekendt at aflevere deres børn. Men selvfølgelig er det da godt, at børnene fra de velplejede hjem får at se, hvordan den virkelige verden ser ud; det er der rig lejlighed til i mange af institutionerne, hvor der er tale om dårlig oprydning, dårlig vedligeholdelse, på alle måder elendighed.
Og det får mig så til at tænke på, at der jo virkelig er potentiale til at få aktiveret nogle mennesker, alle dem vi døjer med at få aktiveret i meningsfyldte job; der er virkelig gode muligheder i de institutioner her.
Hvorfor ser vi ikke at få gjort noget ved det?
Hvorfor vil de her bedsteforældre, der går på efterløn, være bekendt at aflevere deres gode børnebørn, inden de går hen og hygger sig med noget andet, i stedet for at hjælpe til med at lave de her institutioner i stand?
Det er et spørgsmål om, at vi prioriterer på en fuldstændig tåbelig måde i vores samfund.
Det er derfor, vi egentlig støtter det beslutningsforslag her.
Og det risikerer vi nok ikke en hel masse ved, kan jeg forstå, for det får jo ikke flertal.
Bjarne Laustsen (S), 1999-04-20:
Jeg kan forstå på hr. Ole M. Nielsen, at problemerne kunne løses, hvis man fulgte Kristeligt Folkepartis veje og anvisninger, netop hjemmepasning og måske endda også hjemmeundervisning.
Så ville der jo ikke være nogen problemer, så er det jo forældrenes ansvar, det hele, og så var den jo skudt til hjørnespark, eller hvor den nu er henne.
Jeg forstår så også, at vi er nogenlunde på bølgelængde med hensyn til, at en eventuel lovgivning skal ligge i Undervisningsministeriet.
Men der er også spørgsmålet omkring økonomien.
Fordi jeg synes bare, det ville være forkert at sige til de unge mennesker her, at de kan få den og den lovgivning og de og de regelsæt.
Hvis der ikke eventuelt bliver fulgt op med økonomi, når vi engang måtte se et kommende lovforslag, og hvis det eksempelvis udmønter sig i x antal milliarder kroner, hvor står Kristeligt Folkeparti så?
Så vil jeg også gerne sige, at mig bekendt er det sådan, at arbejdsgruppen, som er nedsat tværministerielt, også skal se på daginstitutionsområdet.
Ole M. Nielsen (KRF), 1999-04-20:
Det sidste vidste jeg ikke, at den gruppe også så på daginstitutionerne; det synes jeg er meget rimeligt.
Hjemmeundervisning går vi dog ikke ind for undtagen sådan i nødsfald.
Men det kunne måske blive så ringe på institutionsområdet, at det er nødvendigt.
Vi går derimod ind for de frie skoler, og det er jo en kendsgerning, at dér er standarden jo reelt bedre end i kommuneskolerne.
Og det tror jeg ikke er, fordi de frie skoler har bedre økonomiske vilkår.
Og som før sagt, så forstår jeg faktisk ikke rigtigt, at forældrene vil finde sig i det i folkeskolen.
Men altså, vi vil jo hellere have til os selv, end vi vil investere i noget og endda investere i noget for det bedste vi har, vores børn.
Det er det, jeg benytter lejligheden til at undre mig en lille smule over.
Nej, jeg sagde jo, at vi ikke ville være med til at slå kommunernes økonomi i stykker på det her.
Så hvordan det skal udformes, ved jeg ikke, og jeg brugte også udtrykket »at rette opmærksomhed mod det her«.
Det kan jo være, at det er noget, der skal indgå f.eks. i en aftale mellem staten og kommunerne i en finanslovaftale; det kunne jo sagtens ske, at det var noget i den retning.
Poul Erik Dyrlund (S), 1999-04-20:
Hr. Ole M. Nielsen brugte udtrykket i sin ordførertale, at det var uforståeligt, at de der karrierestressede forældre i det hele taget ville aflevere deres børn i nogle af de der undervisningsinstitutioner.
Det får mig egentlig til at spørge hr. Ole M. Nielsen, om hr. Ole M. Nielsen kan give en forklaring på, hvorfor lærerne er i den situation, at de finder sig i det der dårlige arbejdsmiljø, som jo alle taler om, kan jeg høre, ude i skolerne: indeklima, fugtproblemer, dårlig udluftning, dårlig ventilation osv.?
Lærerne er jo omfattet af arbejdsmiljøloven, så vidt jeg ved.
Det kunne være, vi kunne få en forklaring på det fra hr. Ole M. Nielsens side.
Hvorfor finder lærerne sig i det her?
Jeg ved det ikke.
Nu spørger jeg med et stort spørgsmålstegn: Er det fordi, at det måske ikke ser så galt ud, som man egentlig vil gøre det til?
Jeg ved det ikke.
Men det kan være, jeg kan få en forklaring fra hr. Ole M. Nielsen.
Ole M. Nielsen (KRF), 1999-04-20:
Når hr. Poul Erik Dyrlund siger, at det måske slet ikke ser så galt ud, som jeg og andre gør det til, så vil jeg sige, at der er meget stor forskel på det.
Det er helt klart, at der er utrolig stor forskel på det, men jeg kan ikke give nogen forklaring på, hvorfor man finder sig i det.
Men jeg kunne måske tillade mig den frække bemærkning, at det jo kunne være, fordi lærerne ikke er der
nær så længe som eleverne.
De har jo ikke så lang arbejdstid som eleverne.
Malene Vestergård (SF), 1999-04-20:
Når jeg nu skal slutte af her i dag, vil jeg først sige, at jeg faktisk synes, det har været en rigtig god debat, og at jeg synes, det er dejligt at høre, at alle er interesserede i, at elever og studerende skal have ordentlige vilkår på uddannelsesinstitutionerne og skolerne.
Og så vil jeg gerne takke CD og Kristeligt Folkeparti for, at de støtter forslaget.
Så vil jeg godt sige til de andre partier, at jeg faktisk synes, det er en anelse hyklerisk, når man på den måde står heroppe og taler om, hvor meget man ønsker at gøre for arbejdsmiljøet på uddannelsesinstitutionerne, men så, når der kommer et konkret forslag, ikke vil være med til at gøre noget og så skyder det ind under - sådan som jeg har forstået det - at man egentlig har misforstået det forslag, vi har fremsat, og mener, at det netop ikke handler om, at de studerende præcis skal omfattes af arbejdsmiljøloven.
Når der opstår bevægelser som Nu er det nok-bevægelsen og der er den massive pressedækning, der har været af netop det her område, synes jeg, det er et tegn fra befolkningen, som de politiske partier ikke bare kan slå hen og lade være usagt.
Jeg synes, man er nødt til at tage det alvorligt og gøre noget.
Og så synes jeg faktisk, det er meget interessant, at Socialdemokratiet inddrog økonomien i spørgsmålet, da hr. Bjarne Laustsen henvendte sig til fru Susanne Clemensen, for hvis det her virkelig handler om økonomi - det har ellers ikke været inddraget i diskussionen - så falder argumentet for, at vi skal vente med at gøre noget på det her område, indtil rapporten kommer, jo lidt til jorden, for hvis det handler om økonomi, er det jo en helt anden diskussion, vi skal tage, for så handler det jo ikke kun om, hvad vi vil gøre for de elever, så handler det også om, hvor meget vi vil sætte af til dem. Og det virker lidt mystisk - som fru Rosenkrantz-Theil også var inde på - at Socialdemokratiet først afviser at stemme for det her forslag og så bagefter kritiserer Venstre for den manglende vilje til at gøre noget, men det må jeg så opfatte lidt, som om der virkelig er et eller andet på vej, som vi kan bruge til noget.
Så må vi jo vente og se, hvad det er, der kommer.
Det er i alle tilfælde helt sikkert, at SF og Enhedslisten vil følge det her meget tæt, for der er altså tale om et forslag, som omhandler nogle helt basale rettigheder, som vi mener, at elever og studerende skal have, fordi vi mener, at det er helt essentielt, at elever og studerende har krav på medindflydelse og krav på nogle ordentlige arbejdsvilkår.
Bjarne Laustsen (S), 1999-04-20:
Fru Malene Vestergård siger, at det er hykleri, når vi ikke kan støtte forslaget, men det er jo netop ikke et konkret forslag; det er jo bare to linjer, som ikke siger ret meget andet, end at der skal være en eller anden lovgivning.
Jeg har forsøgt her i dag at få en afklaring fra de partier, som har været positive over for forslaget: Hvor står man henne, hvad er det, man vil, og hvordan stiller man sig til økonomien, hvis der eventuelt er meget økonomi i det her?
Det har vi så fået forskellige svar på, men det korte af det lange er, at vi må se, hvad der konkret kommer ud af udredningsarbejdet.
For os er det ikke økonomien, der er problemet i det her, overhovedet ikke.
Vi synes bare ikke - og det synes jeg er lidt af hulheden i det, fru Malene Vestergård var oppe at sige her, og det er det, der hedder populisme - at fordi en sag er politisk, skal man bare lave lovgivning for lovgivningens skyld.
Vi har gang på gang prøvet at spørge, hvad det er, man ikke kan i det allerede eksisterende regelsæt, og det har vi ikke fået en hel masse at vide om, og derfor kan jeg sige, at vi skal nok melde ud, når udredningsarbejdet ligger klart.
Anders Samuelsen (RV), 1999-04-20:
Jeg synes, jeg kunne forstå på SF's ordfører, at fordi det har været omtalt i pressen, og fordi der lavet en forening, der hedder Nu er det nok!, er det for SF begrundelse nok for at lave lovgivning.
tilstrækkelig højt til, at vi kan følge med herindefra.
Poul Erik Dyrlund (S), 1999-04-20:
Jeg vil gerne understrege, at fra Socialdemokratiets side har vi jo netop ikke har afvist at gøre noget, hvis udvalgsarbejdet afslører, at der er behov for, at der skal gøres noget.
Det er helt klart, at det har vi ikke.
Og nu har jeg deltaget i denne her debat indtil flere gange her i Folketinget, og jeg synes ikke, der er noget nyt i det, der bliver fremført fra forslagsstillernes side.
Jeg synes stadig væk, man har et forklaringsproblem, for man vil have regulering og man vil have regler på områder, som er regulerede, og hvor der er regler, og som enten på den ene eller på den anden måde er omfattet af de bestemmelser, der eksisterer, enten direkte eller indirekte.
Vi har aldrig nogen sinde kunnet få et svar fra forslagsstillernes side på, hvad det er, der ligger til grund for, at man vil have regulering på et område, som enten direkte eller indirekte allerede er reguleret.
Malene Vestergård (SF), 1999-04-20:
Først vil jeg godt lige sige til hr. Bjarne Laustsen, at det forslag, som vi har fremsat, rent faktisk har en reel betydning og rent faktisk gør en forskel.
Og dér kan jeg igen henvise til det, som man kan se der er sket i Sverige, efter at elever og studerende kom ind under arbejdsmiljølovgivningen.
Dér er virkelig sket nogle ting.
Og med hensyn til det, hr. Anders Samuelsen sagde om populisme, vil jeg godt lige sige, at det her er et forslag, som SF og Enhedslisten har fremsat mange gange, også længe før det kom frem i pressen.
Jeg synes bare, at det, at befolkningen nu bakker det her forslag så kraftigt op, er en bekræftelse af, at det virkelig står grelt til på det her område.
Og så vil jeg også henvise til, at det faktisk også er et forslag, som både Børnerådet og det råd, som er nedsat for at modvirke mobning, anbefaler, fordi de mener, at det rent faktisk kan være med til at løse de her problemer, og det synes jeg ikke man som politiker bare kan se bort fra.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 1999-04-20:
Jeg vil gerne spørge hr. Samuelsen om netop det, at man udvider arbejdsmiljøloven - altså netop det, at man lader elever og studerende være omhandlet af arbejdsmiljølovgivningen eller lignende lovgivning i deres teoretiske undervisning - ikke netop er det, der er pointen.
I øjeblikket ligger kun den praktiske del af deres undervisning inden for arbejdsmiljølovgivningens udvidede område.
Det er netop dér, jeg synes pointen er.
Jeg vil gerne høre, om du ikke mener, at det er en pointe i sig selv.
Anders Samuelsen (RV), 1999-04-20:
I Det Radikale Venstre ønsker vi som alle andre også, at elever og studerende har sunde fysiske rammer at lære i.
På den anden side er vi enige med arbejdsministeren i, at området allerede i stort omfang er dækket af flere myndigheders regulering, og vi ønsker ikke mere regulering blot for reguleringens skyld. En eventuel ny lovgivning på dette område skal derfor have et klart, nyt formål, som vel at mærke ikke er dækket i forvejen, før vi kan støtte den.
Vi må vide, hvad vores tiltag skal rettes mod, og om der reelt er et behov for en sådan indsats.
Uden en sådan viden kan vi ikke i tilstrækkelig grad supplere den eksisterende arbejdsmiljølovgivning, så den imødekommer de problemer, som måtte findes rundt om på landets skoler og læreanstalter.
Derfor hilser vi arbejdsministerens og undervisningsministerens initiativ om nedsættelse af en tværministeriel arbejdsgruppe, der skal vurdere indsatsen på området, meget velkommen.
Det vil give et ordentligt udgangspunkt for at lave en målrettet indsats på de relevante områder.
På den baggrund kan Det Radikale Venstre ikke tilslutte sig beslutningsforslaget.
Susanne Clemensen (CD), 1999-04-20:
CD støtter det her forslag fra SF og Enhedslisten, som skal sikre, at elever og studerende får lige så sikkert et arbejdsmiljø, som hvis de var omfattet af arbejdsmiljøloven.
Det gjorde vi i øvrigt også sidste gang - dvs. i foråret 1998 - vi behandlede beslutningsforslaget.
Vi synes, det er et vigtigt beslutningsforslag, og derfor er vi glade for, at Enhedslisten og SF genfremsætter det.
Vi støtter bl.a. forslaget, fordi vi må konstatere, at der fremkommer flere og flere eksempler på, hvor dårligt arbejdsmiljøet er for elever og studerende, og det får os altså til at konkludere, at de nuværende regler åbenbart ikke er gode nok.
Vi er naturligvis enige med arbejdsministeren i, at vi ikke bare kan lave en lov, som kopierer arbejdsmiljøloven med alt, hvad den nu indeholder, men sådan læser og opfatter vi heller ikke beslutningsforslaget her. Vi vil også gerne kvittere for, at regeringen gør noget på det her område, men vi mener altså bare ikke, at det, vi allerede gør, går hurtigt nok eller er godt nok.
Vi venter naturligvis i spænding og ser frem til, hvad den arbejdsgruppe, som regeringen nu har nedsat, kommer frem til i juni måned, og vi håber naturligvis, at regeringen så hurtigt som muligt vil delagtiggøre Folketingets partier i arbejdsgruppens arbejde, så vi kan komme videre på det grundlag.
Vi har jo noteret os, at der efterhånden er
mange parter, bl.a. Børnerådets formand, Per Schultz, men også professor og overlæge i arbejdsmedicin, Finn Gyntelberg, der gør opmærksom på, at der er et problem her
Der er også en inspektør, har jeg læst, i Arbejdstilsynet, som mener, at der er et hul her, og at vi trænger til noget regulering på det her område.
Derfor synes jeg efterhånden, at der, som jeg startede med at sige, kommer så mange eksempler på, at det her er et problem, og derfor er det vigtigt, at vi finder en løsning.
Arbejdsministeren nævner også, at der allerede bliver gjort noget.
Og det gør der bestemt også.
Som jeg nævnte, så synes vi bare ikke, at det går hurtigt nok.
En af de ting, som jeg har hæftet mig ved, er, at man via satspuljemidlerne har lavet nogle forsøg med arbejdsmiljø på uddannelsesinstitutioner, men sidste gang, vi diskuterede det her, sagde arbejdsministeren jo bl.a., at han ikke synes, at de her forsøg med arbejdsmiljø på uddannelsesinstitutioner skulle fortsætte i det næste halve år, for nu måtte man hellere afvente, hvad den her arbejdsgruppe kommer frem til.
Derfor synes jeg måske, at det er lidt misvisende, at man lægger så megen vægt på de her forsøg, for selvfølgelig er der forsøg i gang nu på baggrund af de midler, vi hidtil har bevilget, men der er ikke sat yderligere forsøg i gang, for vi har ikke bevilget flere midler, bl.a. på baggrund af at arbejdsministeren mente, at vi skulle vente på, hvad denne her arbejdsgruppe, som regeringen har nedsat, kommer frem til.
Derfor er grunden til, at CD vælger at støtte det her forslag, som sagt, at vi ønsker at sende et klart signal til regeringen eller et vink med en vognstang, kan man sige, om, at vi anser det her for et meget alvorligt problem, som vi gerne vil være med til at løse.
Ove Hygum (S), 1999-04-20:
Når Folketinget i dag behandler SF's og Enhedslistens genfremsatte forslag fra 1997-98 om forbedring af arbejdsmiljøet for elever og studerende, vil det nok være svært at finde et medlem af Tinget eller et medlem i regeringen, som ikke er enig i målet om sunde og sikre rammer for elever og studerende.
Målet er så indlysende rigtigt, at der ikke er nogen grund til at fægte imod det.
Det vil jeg heller ikke gøre, men jeg vil gerne minde Folketinget om, at der i forvejen er en omfattende regulering på området, bl.a. via arbejdsmiljøloven.
Det er ikke ensbetydende med, at elever og studerende skal lægge ryg til dårlige forhold.
Og skulle det vise sig, at der i den gældende lovgivning er områder, som efterlader grimme pletter på sikkerheden og sundheden for elever og studerende, ja, så er det indlysende, at disse pletter skal fjernes.
Men det kræver til gengæld, at vi mere præcist ved, hvori problemerne består, hvorfor de opstår, og hvorfor den eksisterende lovgivning i givet fald ikke virker efter hensigten.
Derfor har jeg sammen med bl.a. undervisningsministeren nedsat en tværministeriel arbejdsgruppe, der skal vurdere effekten af de mange indsatser og aktiviteter, som har været i gang på området i de sidste år.
Arbejdsgruppen ventes at afslutte sit arbejde allerede i juni i år, og jeg finder det mest hensigtsmæssigt at afvente resultatet af dette arbejde, før der tages stilling til, om der er behov for en særlig lovgivning for elever og studerende.
Bjarne Laustsen (S), 1999-04-20:
Som de tidligere debatter om elevers og studerendes arbejdsmiljø har vist, er der mig bekendt ingen, som er uenig i, at arbejdsmiljøet skal være i orden.
Selvfølgelig skal det være det.
Det, Socialdemokratiet er optaget af, er, at hvis vi eventuelt skal lave en særlig lovgivning for elevers og studerendes arbejdsmiljø, ja, så insisterer vi på, at det gøres på et korrekt og gennemlyst grundlag.
Som jeg har forstået arbejdsministeren, er et tværministerielt udvalg ved at kortlægge den nuværende effekt af de forskellige indsatser, der er gjort på området, og at udvalgets arbejde forventes færdigt til juni.
Heri ligger også, at Socialdemokratiet finder det mest hensigtsmæssigt, at en sådan uddannelsesmiljølov bliver forankret i Undervisningsministeriet.
Derved undgår vi kompetencestridigheder, der kan resultere i, at ansvaret udvandes.
En særlig uddannelsesmiljølov vil heller ikke rokke ved de særlige pligter og ansvar, der er i arbejdsgiver/lønmodtager-forholdet.
Og så vil vi samtidig sikre, at de studerende ikke sovses ind i regler, der ingen praktisk betydning har for de studerende, f.eks. når man laver ændringer for skibsværftsområdet.
Jeg vil derfor sige, at vi er enige med ministeren i at afvente det tværministerielle udvalgs arbejde, inden vi tager stilling til, om der er behov for en særlig uddannelsesmiljølov for elever og studerende.
Jeg skal med disse bemærkninger sige, at Socialdemokratiet ikke kan støtte beslutningsforslaget, men at vi naturligvis er indstillet på at sikre et godt, sikkert og sundt arbejdsmiljø for elever og studerende.
Malene Vestergård (SF), 1999-04-20:
Jeg vil gerne spørge Socialdemokratiet, hvad det egentlig er helt præcis, der gør, at Socialdemokratiet ikke kan stemme for det forslag, som SF og Enhedslisten har fremsat, for jeg kan forstå, at Socialdemokratiet er fuldstændig enig i, at der er nogle problemer, og at der skal gøres noget ved det.
Men hvad er det helt konkret?
Det vil jeg gerne have et svar på.
Bjarne Laustsen (S), 1999-04-20:
Her i Folketinget har vi begreber som lovsjusk, og at hastværk er lastværk.
Det er jo forkert at påstå, som nogen har gjort, at det her er et fuldstændig lovløst område, der ikke er reguleret på nogen som helst vis, for det er det.
Men vi vil godt være med til, hvis der er nogle problemer, at se på det, men vi vil også allerede her ved førstebehandlingen af beslutningsforslaget sige, at hvis vi skal lave noget, ja, så skal det eventuelt ligge i Undervisningsministeriet.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 1999-04-20:
Jeg læser nu op, hvad der står i forslaget til folketingsbeslutning:
Jeg vil gerne spørge: Hvorfor kan Socialdemokratiet ikke stemme for det forslag?