runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pia Christmas-Møller (KF), 2003-02-18:
Jeg vil da gerne takke SF for tilslutningen til at sælge DONG.
Der er andre statslige virksomheder, som vi mener med fordel kunne sælges, i hvert fald kunne vi starte en planlægning af et salg, og det kunne vi meget gerne gøre i fællesskab; det skal ikke være sådan.
Jeg håber, at fru Anne Grete Holmsgaard tegner hele SF's folketingsgruppe; det er jo trods alt lidt vigtigt.
Men det korte af det lange er, at fru Anne Grete Holmsgaard ikke behøver være så bekymret for finansiering af de konservative udsagn.
Vi ser både forskning og skattelettelser som investeringer i vores muligheder for at have velfærd om 5, 10 og 20 år.
Det er faktisk sådan, tingene hænger sammen.
Vi skal have flere til at yde mere på arbejdsmarkedet, og det skal vi ved at gøre det attraktivt at yde en ekstra indsats frem for at foretrække mere frihed og ferie, sådan som man jo gør i dag ved overenskomsterne, simpelt hen fordi skattetrykket er for højt.
Vi skal satse på forskning, så vi har noget viden og noget ny teknologi, som vi også kan sælge og leve af i fremtiden.
Sådan hænger verden sammen, og vi er parat til at finansiere det punkt for punkt; det kan fru Anne Grete Holmsgaard være helt sikker på.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2003-02-18:
Nu er jeg jo frygtelig fristet til at gå ind i en skattediskussion, men det vil jeg altså lade være med her under det her punkt - heller ikke i en energipolitisk diskussion.
Men jeg vil godt sige til fru Hanne Severinsen, at jeg synes sådan set, problemet er større, fordi der her og nu er nogle forskergrupper, der har fået bevillinger fra Grundforskningsfonden, der presser på for at få bevillinger en tredje gang.
Jeg synes ikke, det er nogen fornuftig politik, for jeg synes, det er meget vigtigt, at vi ikke her politisk begynder at løsne op for noget, når Grundforskningsfonden har været meget stringent i sit arbejde og har sagt, at der maksimalt er tale om to uddelinger.
Så ved de universiteter, hvor de pågældende centre er på, at når man kommer til sidste uddelingsperiode, er det det tidspunkt, hvor man skal tage stilling til, hvad der skal indlejres, og hvad der ikke skal indlejres.
Alt det, der gives penge til gennem Grundforskningsfonden og forskningsrådene og fremover også Det Strategiske Forskningsråd, kan ikke indlejres.
Man kan lige så godt se i øjnene, at det ikke kan indlejres, for så vil der i løbet af nogle få år ikke være nogen basisbevillinger tilbage på universiteterne, fordi der skal bruges så store midler til at indlejre alle de her aktiviteter. Nu er den eneste glæde, man får af den her forskning, jo heller ikke, at det hele bliver indlejret. Det er bl.a., at man får forskeruddannelse, at man får nogle forskere, som går over i nogle andre grupperinger og bringer deres viden videre og også, at nogle af dem går ud i de private forskningsinstitutioner, der eksisterer.
Hanne Severinsen (V), 2003-02-18:
Det ville naturligvis være en frygtelig tanke, hvis alt skulle indlejres.
Men vi har jo indlejringsmidler, og vi har netop en strategi om, at de bedste miljøer skal have mulighed for det, og det er kun det, jeg taler om.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-02-18:
Jeg tror faktisk, at den bedste måde at svare på det på er ved at gentage, hvad jeg sagde før, nemlig at vi har en aftale med hinanden, og en sådan aftale vedstår vi naturligvis.
Morten Helveg Petersen (RV), 2003-02-18:
Jeg skal gøre det kort.
Vores ordfører kan ikke være til stede i salen i dag, men jeg skal sige på vegne af Det Radikale Venstre, at vi også kan støtte dette forslag.
Vi er selvfølgelig også optaget af finansieringen på længere sigt, og jeg skal da sige, at det i hvert fald ikke er Det Radikale Venstre, der viger tilbage for at finde finansiering, ej heller til en opgave som denne, når tiden nu kommer.
Vi prioriterer i vores finanslovoplæg, at der sættes flere midler af også på forskningsområdet generelt, så den diskussion tager vi i hvert fald gerne til den tid. Vi kan støtte forslaget.
Pia Christmas-Møller (KF), 2003-02-18:
Lad mig indledningsvis slå fast, at vi i Det Konservative Folkeparti naturligvis kan give dette forslag fuld støtte. Når det er sagt, synes jeg også, vi skal føje til, at forslaget jo langt fra er en løsning på et problem, tværtimod er det langt mere en udskydelse af en løsning på et problem.
Sagen er jo den, at vi kan se en ende på Grundforskningsfondens midler, hvis ikke der sker noget drastisk, og jeg vil anbefale, at partierne her i Folketinget allerede nu går i gang med at overveje, hvordan vi kan skaffe flere midler til forskningen i almindelighed og ikke mindst til grundforskningen i særdeleshed.
Vi har et kæmpeproblem ikke alene udtrykt ved de midler, der nu bliver færre og færre i Grundforskningsfonden, men også mere generelt.
Derfor synes jeg, at alle gode ideer, der kan bruges til at generere flere midler til forskningen, skal vi søge at fremme, sådan at vi er godt klædt på, når vi i folketingssamlingen 2007-08 for alvor skal tage fat på en egentlig løsning af problemet.
Jeg vil gerne sige, det er et meget fattigt samfund, som
ikke er i stand til massivt at satse på grundforskning
For Det Konservative Folkeparti er det nærmest helligt, at der bliver afsat pænt med midler til lige præcis den indsats, så for os er det afgørende, at vi altså senest i 2007-08 får lagt en plan for, hvordan vi skal finansiere den fremtidige grundforskning i Danmark. Vi har hidtil været ganske tilfredse med den indsats, der har været leveret i Grundforskningsfondens regi, og ser derfor ikke på nuværende tidspunkt den store grund til at ændre på strukturen.
Vi vil dog ikke afvise, at der kan være nogle tilpasninger hen ad vejen, men hovedproblemet er, hvordan vi skaffer fornyet kapital til selve opgaven.
2007-08
Vi anbefaler forslaget til vedtagelse.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-02-18:
Vi har en aftale - ja - og vi har ingen planer om at ændre den.
Nicolai Wammen (S), 2003-02-18:
Det sidste svar fra statsministeren må man jo forstå som en klar underkendelse af erhvervs- og økonomiministerens melding
her til morgen i Berlingske Tidende
Jeg vil derfor gerne spørge statsministeren, om han mener, at det forslag, Det Konservative Folkeparti er kommet med, er udtryk for, at man tager hensyn til den lille mand, hvilket statsministeren selv har lagt så stor vægt på i tidligere taler.
Jeg vil gerne samtidig, for at det kan være helt nagelfast, høre et tilsagn fra statsministeren om, at det forslag, der ligger fra økonomi- og erhvervsministeren, ikke vil blive til virkelighed i en regering under statsministerens ledelse.
Pia Christmas-Møller (KF), 2003-02-18:
For Det Konservative Folkeparti er det afgørende at sikre forskningen optimale vilkår.
Det er det simpelt hen, fordi investering i forskning er investering i vores fælles fremtid. Derfor er det også, at vi i den konservative folketingsgruppe er meget glade for, at der er et fuldstændig enigt Folketing bag dette forslag til reform af forskningsrådsstrukturen.
Dansk forskning ligger godt til, når vi bliver målt med den internationale målestok.
Alligevel synes der at være bred enighed om, at vi har mulighed for at blive endnu bedre, og det er præcis ambitionen med nærværende reform, som lægger op til dels en forenkling, dels en større gennemsigtighed på området. Målet er at sikre såvel en omfattende støtte til grundforskningsaktiviteterne som en styrkelse af de strategiske anvendelses- og erhvervsrettede forskningsaktiviteter.
Det sker, samtidig med at vi sikrer mulighed for en strategisk satsning, som et samfund som vores jo også har brug for.
Det nye koordinationsudvalg får til opgave at sikre kommunikation mellem bl.a. Det Frie Forskningsråd og Det Strategiske Forskningsråd og Grundforskningsfonden, men primært, og det er det, vi lægger allermest vægt på, får det til opgave at uddanne nye forskere.
Det er en selvstændig opgave, som er af meget stor betydning.
Den nye organisering skulle altså gerne være med til at nedbryde de eksisterende barrierer, der måtte være, mod en effektiv og hensigtsmæssig udnyttelse af vores forskningsressourcer.
Det sker også ved en styrkelse af ledelsen, og her lægger vi fra Det Konservative Folkepartis side meget vægt på, at der er lagt op til en meget stor grad af uafhængighed i de respektive bestyrelser.
Det helt centrale og bærende princip i reformen er efter vores opfattelse princippet om, at alle de offentlige bevillinger, der ikke lige nøjagtig er basisbevillinger, skal fordeles efter en faglig bedømmelse og i åben konkurrence.
Det er helt afgørende set med vore øjne.
Hvis man skal beskrive reformen, så kan man fremhæve nogle få nøgleord: Forenkling, gennemsigtighed, åben konkurrence, ledelsesmæssig uafhængighed, bedre koordination
via forbedret kommunikation
Vinderne skulle meget gerne være forskerne og dermed vores kvalitet på området.
Forskningskvaliteten skulle gerne øges med den reform, vi forhåbentlig vedtager, inden dette folketingsår er slut.
Jeg indstiller reformen til velvillig behandling i udvalget.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-02-18:
I øvrigt har vi også en anden aftale.
Det er omreguleringen af overførselsindkomster, nemlig satsreguleringsaftalen, som senest er fornyet, om jeg så må sige, i november, og hvor jeg ved, at der skal være et møde hos finansministeren på fredag om sagen.
Disse aftaler vedstår regeringen selvfølgelig.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Arne Toft (S), 2003-02-18:
Jeg skal forsøge at gøre det hurtigt.
Jeg står her med et udklip fra weekendens avis.
Der står: "Riv det ned".
Jeg vil spørge statsministeren: Er det regeringens og dermed Venstres politik, at Vollsmose, Gellerupparken og Taastrupgård med flere hundrede lejligheder skal nedrives, som Venstres boligpolitiske ordfører, fru Inge-Lene Ebdrup, i weekenden udtalte til den danske presse efter en studietur til Holland?
Hvis statsministeren er enig med fru Inge-Lene Ebdrup, kan statsministeren så fortælle os, hvor de mange familier skal genhuses?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-02-18:
Jeg kan sige til hr. Arne Toft, at regeringen ingen planer har om nedrivning af Vollsmose eller Gellerupparken eller andre.
Vi har tværtimod en plan om, at der skal bygges flere boliger i de kommende år, for der er behov for et større udbud af boliger for at imødekomme den efterspørgsel på boliger, der er.
Jeg har ikke haft lejlighed til at drøfte den her sag med Venstres boligpolitiske ordfører.
Men sådan som jeg kender den fra pressen, har jeg forstået, at hendes hensigt var at henlede opmærksomheden på, at når man snakker om byfornyelse, skal man ikke altid kun kigge på det meget gamle byggeri.
Men der kan faktisk også nogle gange være behov for at kigge på forbedringer og moderniseringer af det, man vil kalde nyt byggeri, noget, som er opført for ikke så mange år siden, men hvor der er en masse problemer.
Selve den betragtning synes jeg faktisk at Venstres boligpolitiske ordfører har ret i. Men det er klart, at sådan noget jo skal tilrettelægges på en måde, så man sikrer sig, at der stadig væk er boliger til rådighed.
Derfor kan jeg sige til hr. Arne Toft, at vi ingen planer har om massenedrivning af boliger, sådan som hr. Arne Toft forsøgte at fremstille det.
Arne Toft (S), 2003-02-18:
Jamen jeg har kun fremstillet det, som man har kunnet læse og kunnet høre det i pressen her i weekenden, men jeg er glad for statsministerens svar.
Jeg vil så godt i et tillægsspørgsmål spørge statsministeren, om ikke han mener, at det er mere positivt at fortælle noget om alle de positive ting, der foregår de pågældende steder, som vi kan læse i Politiken i dag.
Jeg synes jo, at de på mange måder er hårdt ramt i forvejen.
Skulle vi så ikke forsøge at tage nogle af de positive ting frem, der alligevel også sker de steder?
Jesper Langballe (DF), 2003-02-18:
Regeringen har indtil i går ført en fast og klar politik i forhold til Irak-krisen.
Den har hvilet på den formulering, at et militært angreb på Irak skulle være forankret i FN.
Det er jo en formulering, som indebærer en bred vifte af muligheder, bl.a. den erkendelse, at resolution 1441 er tilstrækkeligt retligt grundlag for en afvæbning af Saddam Hussein, når beviserne foreligger for hans masseødelæggelsesvåben.
I går kom der så imidlertid mildest talt noget uheldigt flimmer på skærmen, da De Konservatives udenrigspolitiske ordfører, fru Gitte Seeberg, i et Ritzau-telegram udtalte, at der skal være total enighed i FN, for at man kan gøre noget.
Total enighed er jo svært, når Frankrig har bebudet at ville blokere.
Jeg vil gerne på det grundlag for det første spørge udenrigsministeren: Er udenrigsministeren enig med mig i, at signalforvirring er det værst tænkelige over for en slyngel som Saddam Hussein?
For det andet: Er udenrigsministeren enig med mig i, at det i udenrigspolitiske krigssituationer er en fordel at holde alle muligheder åbne?
Og endelig, for det tredje: Hvad mener regeringen og Det Konservative Folkeparti egentlig nu?
Per Stig Møller (KF), 2003-02-18:
Til det sidste er der ikke nogen som helst tvivl: Det Konservative Folkeparti og regeringen har hele tiden sagt, at en beslutning om magtanvendelse i forbindelse med Irak skal være forankret i FN.
Vi har hele tiden sagt, at vi støtter FN, vi støtter Sikkerhedsrådet, og det vil sige, at vi ikke har forholdt os til, om resolution 1441 skulle være nok, eller om der skulle være behov for en anden resolution.
Nogle i FN's Sikkerhedsråd mener jo det ene, andre mener det andet.
Det vil sige, at begge dele er muligt, siden man kan have begge meninger.
Det er Sikkerhedsrådet, der i sidste instans skal træffe sin beslutning på den basis, det mener, det skal træffe den beslutning på.
Derfor siger vi: Vi støtter Sikkerhedsrådet, beslutningen skal være forankret i Sikkerhedsrådet, og jeg er helt enig i det negative i signalforvirring.
Det er det, som kan få Saddam Hussein til at misforstå signalerne og lade være med at bøje sig for våbeninspektørerne.
Der må ikke være signalforvirring, og derfor er vi også meget glade for den fælles EU-udtalelse, der kom i går. Vi fastholder det transatlantiske pres på Saddam Hussein; vi fastholder, at beslutningen træffes gennem FN; vi fastholder, at Saddam Hussein skal afvæbnes, således at våbeninspektørerne er trygge ved afvæbningen.
Jesper Langballe (DF), 2003-02-18:
Udenrigsministeren siger i sit svar til mig, at regeringen jo ikke hidtil har forholdt sig til, om resolution 1441 var et tilstrækkeligt grundlag til afvæbning af Saddam Hussein. Nej, det er helt i overensstemmelse med, hvad mit spørgsmål gik ud på.
For det har jo netop været det fine ved regeringens holdning, at man ikke har lukket af for nogen muligheder, at man f.eks. ikke er hoppet over i det køkkenhjørne, som Frankrigs præsident har ferniseret sig op i.
Derfor spørger jeg udenrigsministeren, hvorfor i alverden De Konservatives udenrigspolitiske ordfører så nu har udelukket en væsentlig mulighed og dermed er begyndt at lægge sig fast med den følge, at regeringens handlekraft hermed uvilkårligt må være begrænset. På den baggrund spørger jeg: Godt, hvad er så regeringens synspunkt i dag?
Per Stig Møller (KF), 2003-02-18:
Sagt til hr. Jesper Langballe: Det har jeg jo givet klart udtryk for, og jeg er helt sikker på, at fru Gitte Seeberg har den samme opfattelse.
Hvordan Ritzau-telegrammer og aviser kommer til at dreje det ene eller det andet
er ikke så interessant.
Det interessante er, at Det Konservative Folkeparti, den udenrigspolitiske ordfører, fru Gitte Seeberg, og regeringen er ganske enige i, at presset skal opretholdes, at der skal være enighed, og at det præcis er en af ideerne, at når vi støtter Sikkerhedsrådet, skal Saddam Hussein ikke kunne spille på alle mulige prokuratorkneb, for han skal afvæbnes, hvis han har disse ting, som våbeninspektørerne er bange for at han har.
Så det er ikke særlig interessant at bore i, at den ene kan bliver fortolket på den ene måde og den anden på den anden måde. Hr. Jesper Langballe og jeg er enige om, at der ikke skal lukkes nogen muligheder.
Jeg er glad for rosen til den danske regering for, at vi ikke har ladet os låse fast i noget hjørne, det er jeg glad for at Dansk Folkeparti også er opmærksom på.
Og vi er enige i, at presset skal fastholdes, og at Sikkerhedsrådet træffer beslutningen, som vi så vil støtte.
Jesper Langballe (DF), 2003-02-18:
Må jeg så blot i al korthed måske foreslå udenrigsministeren at tale med sin udenrigspolitiske ordfører med henblik på, at der ikke kommer den slags dybt uheldig signalforvirring i fremtiden.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-02-18:
Jo, det kan jeg bestemt give hr. Arne Toft ret i man også skal gøre.
Men det ville være forkert at være blind for, at ikke alt i byggerier, som man ellers ville kalde nye byggerier, er idyl. For det er det jo ikke.
Jeg tror også, hr. Arne Toft må medgive, at der ofte er sociale problemer; der er andre problemer.
Der er også tit fysiske problemer med byggerierne.
Der synes jeg i hvert fald, at man i en moderne boligpolitik skal være åben over for også at kigge kritisk på den type såkaldt nye byggerier.
Men det er da meget vigtigt, at man har en konstruktiv og positiv tilgang til det, og det er vigtigt, at man prøver at bygge på de aktiver og de værdier, der også er i de områder.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Jesper Langballe (DF), 2003-02-18:
Må jeg?
Lene Jensen (S), 2003-02-18:
Som den foregående ordfører også har gjort rede for, er det her lovforslag en udmøntning af den brede politiske aftale om bl.a. forskningsrådgivning, og derfor kan jeg allerede nu afsløre, at Socialdemokratiet støtter lovforslaget.
Udgangspunktet har været, at det nuværende system både har sine svage og sine stærke sider.
Blandt de stærke sider tæller en høj grad af faglighed i bedømmelserne, og blandt de svage sider ses en vis uoverskuelighed i forhold til at søge forskningsmidler.
Formålet med lovforslaget er således at lave et sammenhængende system, der giver de bedste muligheder for at frembringe forskning af høj kvalitet.
Derfor hilser vi konstruktionen omkring Det Strategiske Forskningsråd inklusive sikringen af armslængdeprincippet velkommen.
Kvalitetsikringen ligger i, at alle midler ud over basismidler udbydes i fri konkurrence til faglig bedømmelse, og sådan skal det være.
Men det er vigtigt at huske på, at der skal være en fornuftig balance mellem basismidlernes størrelse og de midler, der udbydes i fri konkurrence.
Og det gælder, uanset hvilken form for forskning der er tale om.
Set fra et socialdemokratisk synspunkt er det også sådan, at det fortsat vil være den frie forskning, der skal spille hovedrollen. Omkring Det Frie Forskningsråd lægges det nu i hænderne på forskerverdenen selv at indrette et system med faglige forskningsråd, der dækker hele det videnskabelige område.
Og det tredje ben, nemlig Grundforskningsfonden, vil fortsat nyde særlig bevågenhed, idet konstruktionen omkring denne opretholdes. Det er jo vigtigt at huske på, at der i al forskning er indeholdt elementer af de hovedoverskrifter, som vi nu tildeler de forskellige led i det forskningsrådgivende system.
Der er masser af grundforskning inden for den frie forskning og den strategiske forskning, og der forskes så sandelig også strategisk inden for den frie forskning osv. Det nye system er klart adskilt, og enheder må ikke føre til en uhensigtsmæssig opsplitning.
Der skal være et samspil mellem de forskellige dele af systemet, og der skal samlet set være tale om et system, der også kan indtage en proaktiv rolle.
Derfor er vi glade for, at det efter høringssvarenes afgivelse har været muligt at slå fast, at Det Strategiske Forskningsråd skal kunne inddrage fagkyndige forskere fra Det Frie Forskningsråd som konsulenter, og ligeså er det positivt, at Det Strategiske Forskningsråd og Det Frie Forskningsråd har mulighed for at give forskningsfaglig videnskabelig rådgivning på eget initiativ.
Helhed i systemet skal så sikres af et koordinationsudvalg, der bl.a. skal tage sig af forskeruddannelse, som således opprioriteres.
En del af formålet med lovforslaget er at skabe forenkling især set ud fra den enkelte forskers synspunkt.
Per Stig Møller (KF), 2003-02-18:
Jeg skal bare konstatere, at udenrigsordføreren og jeg er fuldstændig enige, og den enighed er det, vi har forklaret her.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Jesper Langballe (DF), 2003-02-18:
Nå, det var ikke så godt.
Hvad skal vi gøre ved det?
Kristen Touborg (SF), 2003-02-19:
»Kan statsministeren bekræfte, at der i landinspektørerklæringen om finansministerens fradragsarealer er indføjet et forbehold omkring opgørelse af, hvilke arealer der kan fratrækkes?«
»Mener statsministeren, efter at landinspektørerklæringen er fremlagt, at finansministerens erklæringer er i overensstemmelse med de faktiske forhold?« Begrundelse Finansministeren har tidligere og gentagne gange over for Folketinget erklæret, at han overholder landbrugslovens regler om 70 hektar grænsen.
Lene Espersen (KF), 2003-02-19:
så er det jo en ganske ubehagelig situation, at de skal spærres inde under det ene eller det andet vilkår.
Men jeg må sige helt generelt: Jeg synes, at vi har forsøgt at tilrettelægge en kriminalforsorg, hvor man tager de individuelle hensyn, som der overhovedet kan tages, inden
Det er stadig væk sådan, at man forsøger at tilgodese de to hensyn, jeg har talt om, dels det, at man skal afsone under så lidt restriktive forhold som overhovedet muligt som udgangspunkt, og dels at nærhedsprincippet også kan tages i anvendelse.
Men det er altså ikke altid muligt.
Vi kan jo ikke have åbne og lukkede fængsler placeret overalt hverken i Danmark eller på Færøerne
, og derfor må man tage en rationel og fornuftig afvejning af, hvornår der er behov for mere kapacitet, og hvilken type kapacitet det så skal være.
Vi er jo lige nu i gang med at etablere yderligere ekstrakapacitet i Danmark for at få aftrappet den venteliste, der er for øjeblikket.
Men nu er det selvfølgelig spændende at følge de videre fremtidige overvejelser om, om det her område ender med at blive noget, der alene bliver et færøsk anliggende, da jeg jo kan forstå, at det er noget, der optager sindene meget på Færøerne.
Bjarne Laustsen (S), 2003-02-19:
Jeg vil gerne starte med et spørgsmål til integrationsministeren på baggrund af den stramning i udlændingeloven, som ministeren selv gjorde opmærksom på, nemlig at man har indført det nye begreb, der hedder jobkortordningen.
Hvilke erfaringer har man gjort, siden den trådte i kraft?
Tidligere havde vi jo styr på i forhold til den regionale arbejdsmarkedspolitik, hvordan folk kunne komme ind
at arbejde
Der var det sådan, at det regionale arbejdsmarkedsråd kunne afsøge, hvis man ikke kunne få den fornødne arbejdskraft. I dag kan man få arbejdskraft ind udefra.
I et svar tidligere til mig har integrationsministeren oplyst, at det drejer sig måske om 3.000-4.000-5.000 personer, som kan komme ind på den måde, uden at der er nogen regionalt, der kan sige fra.
Hvis virksomhederne mener, at de kan få arbejdskraft ind fra Østeuropa, ja, så kan de sådan set gøre det uden at spørge nogen som helst.
det billede ud?
Også fordi man nu siger, at så og så mange er sendt hjem igen.
Har man helt styr på, hvis de mister det arbejde, de har fået, hvordan de så kommer tilbage igen?
Poul Nødgaard (DF), 2003-02-19:
»Vil kulturministeren drage omsorg for, at der i overensstemmelse med gældende regler om forbud mod politisk reklame i fjernsynet gribes ind over for de reklamer, der i forbindelse med tv-transmitterede sportsbegivenheder er opsat af socialdemokratiske fagbevægelser som eksempelvis SiD, Dansk Metal, HK og Kvindeligt Arbejderforbund?«