runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Helge Sander (V), 2002-04-17:
Jeg kan over for hr. Morten Homann bekræfte de udtalelser, jeg bl.a. er kommet med i Politiken, men ellers har jeg ikke ret meget mere at tilføje i dag, fordi det er således - hvad der tilsyneladende må være forbigået hr. Morten Homanns opmærksomhed - at jeg har sagt, at forberedelserne til denne store reform i første omgang går ud på at være en dialog med universiteterne.
Jeg har derfor tilrettelagt en rundtur til samtlige 11 institutioner, som hører under universitetsloven.
Den er jeg i fuld gang med, og så lang tid jeg er det, vil jeg ikke begynde at komme med udmeldinger, for så vil det jo være lidt upassende at komme de sidste steder.
Jeg siger dialog, fordi jeg gerne vil samtale med de forskellige institutioner og høre, hvad deres meldinger er, og når de er kommet, vil vi gøre vores stilling klar i regeringen.
Men jeg vil også gerne sige til hr. Morten Homann, at jeg er lidt overrasket over spørgsmålet i betragtning af, at jeg går ud fra, at hr. Morten Homann er vidende om, at jeg også har inviteret SF til en orientering, når jeg er færdig med min rundtur til de 11 universiteter, så også SF bliver inddraget på et tidligt tidspunkt.
Jeg mener, at politisk er jeg gået lige så langt, som jeg overhovedet kan på dette tidspunkt, hvis man skal tage en dialogfase alvorligt.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-04-17:
Må jeg sige til fru Mette Frederiksen, at når der kun er en, så er det altså, fordi der er den ene opgave, og den behøver
Så det er meget enkelt.
Til hr. Aage Frandsen, om det er set før: Det tør jeg ikke udtale mig om.
Men jeg vil bare minde hr. Aage Frandsen om, at lovgivningen altså for så vidt er meget klar.
Tjenestemandslovens § 17 siger, at en tjenestemand kan have beskæftigelse ved siden af sin tjenestemandsstilling, for så vidt og i det omfang det er foreneligt med den samvittighedsfulde udøvelse af de til tjenestemandsstillingen knyttede pligter og den for stillingen nødvendige agtelse og tillid.
Jeg må sige, at det er der i allerhøjeste grad draget omsorg for i den her sag, og derfor er der intet at komme efter.
Om der skulle være tilfælde i fortiden, har jeg ikke undersøgt, så det ved jeg ikke.
Så vil jeg bare sige til hr. Thomas Adelskov, at retningslinjerne er fuldstændig klare.
Der ligger en gammel betænkning fra 1998, som siger, at man kan ansætte særlige rådgivere, og så skal man opfylde bestemte betingelser, hvoraf den vigtigste efter min mening er, at den særlige rådgiver forsvinder ud af ministeriet sammen med ministeren.
Det er sikret.
Oven i det har jeg så sagt: Der må pr. minister kun være én særlig rådgiver.
Så spørger hr. Thomas Adelskov, om jeg kunne forestille mig en situation, hvor Statsministeriets pressechef eller en anden for den sags skyld udførte lønnet arbejde for Socialdemokratiet. Det vil jeg godt have lejlighed til at overveje.
Det er jo et meget interessant perspektiv, absolut et meget interessant perspektiv, men jeg kan sige til hr. Thomas Adelskov, at i den konkrete situation tror jeg ganske afgjort ikke, at det er andet end rent hypotetisk, at det kunne komme på tale.
Thomas Adelskov (S), 2002-04-17:
Nu synes det jo at være åbenbart, at den nye regering har fået klare linjer, siger statsministeren.
De klare linjer har i hvert fald betydet, at det nu står soleklart og lysende klart for alle os andre, at det, som statsministeren sidste år talte om i sin grundlovstale, nemlig det her, hvor han angreb den daværende statsminister for at ansætte partikammerater i statsadministrationen, er i hvert fald en arv, han har taget op og udnytter til fulde.
Jeg vil godt spørge statsministeren: Mener statsministeren, at der er klare linjer i ministerierne?
Og mener statsministeren, at de klare linjer alene udtrykkes ved, at man har meddelt sine ministerier, at man kun vil have ansat én særlig rådgiver i hvert ministerium?
Så vil jeg godt gentage mit spørgsmål fra før, som statsministeren ikke fik svaret på: Ville statsministeren tillade, at en af hans embedsmænd - f.eks. statsministerens pressechef, som jo tidligere har søgt job i Socialdemokratiet - ansat på særlige vilkår arbejdede for andre partier end Venstre?
Aage Frandsen (SF), 2002-04-17:
Som det formentlig vil være statsministeren bekendt, er den problemstilling med embedsmænd og deres uafhængighed noget, vi har været optaget af i SF.
Det var os, der foranledigede, at betænkningen af 1998 lige så vel som den daværende justitsministers redegørelse sidste år blev til.
I den forbindelse vil jeg godt spørge statsministeren: Det, at en person ansat på særlige vilkår i statsadministrationen også er ansat eller har et lønforhold i hvert fald skattemæssigt til et parti, er det set før?
Når departementschefen siger, at det går an, kunne det jo tyde på, at det er en nyskabelse, og jeg vil godt spørge: Er det en nyskabelse, at det er et politisk parti, vedkommende er ansat i?
Der er vel nok en glidning i forhold til, om vedkommende er ansat til i sin fritid at undervise på universitet eller til at være ansat i et parti på en eller anden måde.
Findes der i det normale administrationssystem noget for dem, der er ansat på særlige vilkår?
Mette Frederiksen (S), 2002-04-17:
Som borger i et land er jeg bestemt også glad for, at vi har
en presse, som er opsøgende, og som ser det som en af sin fornemste opgaver at klarlægge, hvad der sker i det politiske system.
Ikke desto mindre kunne man jo godt ønske sig, at den danske regering på egen hånd ville bidrage til en indsigt og en gennemsigtighed i sin daglige praksis, således at den danske befolkning faktisk ved, hvad der foregår.
Jeg skal spørge statsministeren, om årsagen til, at der ikke findes andre ansættelser - det har statsministeren nemlig lige fortalt Folketinget - i andre ministerier på lignende vilkår som i Statsministeriet, måske er, at det netop ikke er udtryk for rene linjer, når man blander partipolitiske hensyn og ministeriets hensyn sammen.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-04-17:
Jeg går altså ud fra, at spørgsmålet igen vedrører de såkaldt særlige rådgivere.
I overensstemmelse med redegørelsen kan kontakt til ministerens politiske bagland indgå i arbejdsopgaverne for en særlig rådgiver.
Der kan f.eks. være tale om at være bindeled ved koordinationen mellem ministeriets formidlinger af ministerens politik og de formidlingsaktiviteter, der foregår inden for ministerens parti.
Sådan som vi tidligere var inde på det.
De følger så at sige med ansættelsen som særlig rådgiver i ministeriet.
Det er også derfor, at den særlige rådgiver forsvinder ud af ministeriet sammen med ministeren.
Der er med andre ord ikke tale om opgaver, der udføres for den partipolitiske organisation, som ministeren måtte være tilknyttet.
Lad mig så sige direkte til det spørgsmål, der er stillet, at Statsministeriet efter kontakt til de øvrige ministerier har fået oplyst, at ud over Statsministeriets pressechef er der ingen af de særlige rådgivere, som har bibeskæftigelse i en partiorganisation.
Lad mig så endelig sige til fru Mette Frederiksens indledning
Tværtimod vil jeg gerne sige, at jeg faktisk mener, at det, hvad enten det er kritisk lys på denne regering eller kritisk lys på den tidligere regering eller kritisk lys på fremtidige regeringer, er en meget væsentlig opgave for pressen netop at have stærkt lys på enhver regerings personalepolitik, ikke
mindst i spørgsmålet om ansættelse af særlige rådgivere
Mette Frederiksen (S), 2002-04-17:
Nu er det i udgangspunktet altid, kan man sige, lidt ærgerligt for folkestyret, at det er pressen, der skal afsløre og berette om, hvordan det politiske system i Danmark arbejder.
Ikke desto mindre har Ekstra Bladet bidraget med netop fortællingen om Statsministeriets pressechef, som vi behandlede i sidste spørgsmål.
Man kan jo sige, at statsministerens ord i dag om embedsmænds bijob er udtryk for en ganske ny tradition i det danske politiske system, og derfor er der et behov for, at vi får uddybet, hvorvidt der også i andre ministerier er embedsmænd, der udfører lønnet arbejde for partiet Venstre.
»Vil statsministeren redegøre for, i hvilket omfang andre ministerier har ansatte, der udfører arbejde for Venstres partiorganisation?« Skriftlig begrundelse
Af Ekstra Bladet den 7. april 2002 fremgår det, at statsministerens pressechef udfører arbejde for partiet Venstre.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-04-17:
Fru Mette Frederiksens referat af min grundlovstale er ikke korrekt.
Jeg kan sige til fru Mette Frederiksen, at det, jeg sagde i den grundlovstale, var godt, stærkt og præcist.
Det er det stadig væk, og jeg står stadig væk ved hvert eneste ord.
Men fru Mette Frederiksens udlægning af grundlovstalen var ikke korrekt.
Lad mig så bare sige til fru Mette Frederiksen, at når jeg brugte ordet »mistanke«, gik det på, at jeg da ville finde det fuldstændig urimeligt, hvis der skulle opstå en situation, hvor man kunne sige, at et ministerium af skatteborgernes penge betalte løn, for at en særlig rådgiver kan udføre gratis arbejde for et parti. Det vil jeg ikke være med til. Derfor vil jeg have det sådan, at hvis et parti beder en særlig rådgiver om at udføre arbejde for partiet, så skal partiet selvfølgelig give en løn for det, der svarer til arbejdet, for ellers vil det jo svare til, at det var staten, der betalte for partiets arbejde, og det er ikke rimeligt.
Det vil sige, at den ordning, der her er etableret, er fuldstændig knivskarp, den er efter retningslinjerne, og der er ikke noget at komme efter.
Og så vil jeg altså bare gentage, at jeg tror, fru Mette Frederiksen skulle gå rundt og tale med de kolleger i den socialdemokratiske folketingsgruppe, der var medlemmer af den tidligere regering.
Jeg tror, at det vil få fru Mette Frederiksen til at se noget mere nuanceret på den her sag.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Mette Frederiksen (S), 2002-04-17:
Statsministeren taler om ubegrundet mistanke.
Det er desværre ikke engang det, der er sagen her i dag.
Det er nemlig ikke et spørgsmål om mistanke.
Det er et spørgsmål om, at Ekstra Bladet har afdækket, hvordan forholdene er i Statsministeriet i dag.
Jeg skal bare endnu en gang opfordre statsministeren til at svare på følgende: Når det blev sagt i en grundlovstale i år 2001, at den daværende statsminister fiflede med ansættelser af embedsmænd, og at den daværende statsminister ligesom fagbevægelsen var indbegrebet af kammerateri, når det handlede om at hjælpe hinanden, hvordan forstår statsministeren så ord som »fifleri med ansættelser af embedsmænd« og »kammerateri« i dag?
Hvis vi kigger på nogle af de lande, der ligger i umiddelbar nærhed af Danmark, bl.a. Storbritannien, så viser der sig en stadig tydeligere tendens til, at der bliver sat spørgsmålstegn ved den eksplosion, der er sket af rådgivere ansat på særlige vilkår.
I et interview i DJØF-bladet svarer statsministeren, at statsministeren ikke ønsker et særskilt regelsæt for særlige rådgivere.
Statsministeren mener, at det er tilstrækkeligt med statsministerens årvågne opsyn.
Nu tror jeg, at de fleste af os, der lytter til debatten her, har svært ved at se de rene linjer, som statsministeren stadig taler om, og jeg skal derfor høre statsministeren, om statsministeren stadig synes, at statsministerens årvågne opsyn er det eneste, befolkningen har at regne med i denne sag.
Undskyld.
Kan statsministeren give bare én forklaring på, hvordan den nuværende ordning for Statsministeriets pressechef gavner den almindelige borger i Danmark, og hvordan ordningen gavner demokratiet i Danmark?
Nu er det jo statsministeren, der er i spørgetid, og ikke undertegnede.
Jeg skal dog alligevel gøre statsministeren opmærksom på, at i den redegørelse, som daværende justitsminister Frank Jensen gav Folketinget i år 2001, står der faktisk ret klart, at embedsmænd ansat på særlige vilkår også kan indgå i partipolitisk arbejde.
Så der er ikke noget odiøst i, at hverken partiet Venstre eller partiet Socialdemokratiet lader embedsmænd fra statsadministrationen indgå i et stykke politisk arbejde.
Og jeg kan forstå på Anders Fogh Rasmussens ord, at bijobbet er ganske almindeligt kendt.
Man synes faktisk fra statsministerens side, at den nuværende ordning med en bil betalt af Venstre er i orden.
Kun ét spørgsmål: Kan Anders Fogh Rasmussen...
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-04-17:
Der kan jeg så i øvrigt sige til hr. Keld Albrechtsen, at det gør pressechefen og mere til.
Hvad der så udføres af bijob, må, ligesom når enhver anden offentligt ansat har bijob ved siden af, og det er faktisk lovligt, vil jeg fortælle hr. Keld Albrechtsen, selvfølgelig udføres i fritiden.
Men man kan jo ikke forlange, at folk skal arbejde gratis, og det er da ikke rimeligt, at Statsministeriet skulle arbejde for, at en pressechef i sin fritid udfører arbejde, f.eks. for partiet Venstre, og derfor er det så partiet Venstre, der foretager denne aflønning.
Så må jeg sige, at det er meget bemærkelsesværdigt, at hr. Thomas Adelskov tilsyneladende afslører et så afgrundsdybt ukendskab til skattereglerne, at han kan antyde, at der skattemæssigt skulle være noget odiøst i, at honoreringen sker i form af en firmabil frem for et kontant honorar.
Men ellers må jeg da oplyse hr. Thomas Adelskov om, at skattereglerne jo er meget klare, nemlig at arbejdsgiveren er pligtig til at foretage normal indberetning, og at der selvfølgelig forgår normal beskatning, hvad enten honoraret er kontanter eller en bilordning. Så endelig til fru Mette Frederiksen
: Det var et meget interessant spørgsmål, fru Mette Frederiksen ville have svar på, nemlig hvornår det er arbejde for ministeriet, og hvornår det er arbejde for partiet. Jeg står her med et referat fra Socialdemokratiets kongres.
Jeg tror, det var 5. november 2001, der var sådan en valgkongres.
Det var den der valgkongres, hvor den daværende statsminister talte dunder til sine folk, men det er ikke så meget det, jeg vil opholde mig ved.
Var det forkert, var det betænkeligt?
Nu er det jo ikke mig, der stiller spørgsmål, men jeg vil bare sige, at jeg ikke finder anledning til at kritisere, at de gjorde det.
Men jeg tror, at fru Mette Frederiksen skal være forsigtig med at kaste med sten.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-04-17:
Jeg lagde mærke til, at statsministeren helt undlod at besvare mit spørgsmål: Hvilke retningslinjer har statsministeren udstedt for at sikre, at der i arbejdstiden for den pågældende embedsmand ikke indgår arbejde for partiet Venstre?
Statsministeren må jo have udstukket nogle helt konkrete retningslinjer for det over for den pågældende embedsmand, for ellers ville statsministeren jo komme under en meget alvorlig mistanke om at have en embedsmand, der udfører arbejdsopgaver for partiet Venstre.
Det må jo nærmest siges at være uundgåeligt i denne her sammenhæng.
Derfor må statsministerens manglende besvarelse af mit spørgsmål
tolkes i retning af, at statsministeren ikke har fået etableret de vandtætte skotter, som ville være en forudsætning, hvis man overhovedet skulle ind og diskutere, om et sådant arrangement her kunne komme på tale.
Jeg synes, at statsministeren er ude på meget, meget tynd is, og jeg forventer, at statsministeren er i stand til at svare på mit spørgsmål, for ellers er der meget i den her sag, som må undersøges nærmere.
Thomas Adelskov (S), 2002-04-17:
Jeg skal egentlig ikke i mit spørgsmål forholde mig til den der skattepolitiske naturalieøkonomiske aflønning, som Venstre foretager af sine medarbejdere, men jeg vil forholde mig lidt til det, som statsministeren siger, om, at medarbejdere kan have bijob ved siden af.
Skal jeg forstå det sådan, at statsministeren gerne vil tillade embedsmænd i Statsministeriet f.eks. at have job i Socialdemokratiet?
Nu er det jo sådan, at det også er kommet frem, at statsministerens pressesekretær tidligere har søgt om job i Socialdemokratiet, ville statsministeren tillade, at pressesekretæren havde samme funktioner i Socialdemokratiet?
Nu refererer statsministeren til den redegørelse, der har ligget siden 1998.
Er det sådan, at statsministeren kan påvise, at den tidligere regering ikke har overholdt den redegørelse, der lå for ansættelse af embedsmænd på særlige vilkår, altså som politiske rådgivere?
Jeg forstod nemlig næsten på statsministeren, at det var det, der lå i antydningerne.
Synes statsministeren ikke, det er problematisk, at man har lønnede medarbejdere i Statsministeriet, der ved siden af udfører arbejde for en partiorganisation?
Mette Frederiksen (S), 2002-04-17:
Jeg kan høre på statsministeren, at statsministeren selv er overbevist om, at der er såkaldte rene linjer i forhold til ansættelsen af embedsmænd.
Det kan undre, når statsministerens egen departementschef, Bernstein, i forsvaret for den løsning, man har valgt i ministeriet, som statsministeren ikke tidligere har ønsket at udtale sig om, har sagt, at ordningen går an.
Vil det sige, at »går an« er lig med rene linjer?
Jeg kunne tænke mig at uddybe spørgsmålet, som hr. Keld Albrechtsen stillede før: Hvordan vil statsministeren sikre den danske befolkning, at den pågældende embedsmand ved nøjagtig, hvornår den pågældende embedsmand er på arbejde i Statsministeriet, som er hele befolkningens ministerium, og hvornår den pågældende embedsmand er på arbejde eller i beskæftigelse i partiet Venstre, som må siges stadig væk at være noget andet end Statsministeriet?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-04-17:
Jeg vil gerne sige til både hr. Keld Albrechtsen og fru Mette Frederiksen, som efterlyser klare linjer, at er der nogen, der har skabt klare linjer på det her felt, så er det mig og denne regering.
Da denne regering trådte til, blev der indført et fuldstændig klart princip om, at når og hvis der ansættes en særlig rådgiver for en minister, skal det til punkt og prikke følge de retningslinjer, der ligger i den gamle betænkning tilbage fra vistnok 1998.
Til punkt og prikke, og det følger vi til punkt og prikke.
Det betyder altså, at enhver, der er ansat som særlig rådgiver for en minister i denne regering, har indbygget katapultsæde, og det vil sige, at i samme øjeblik ministeren forlader sin post, ryger den pågældende medarbejder også med ud.
Det vil altså sige, at der er fuldstændig knivskarpe retningslinjer på det her punkt, og de er skabt af denne regering.
Og så spørger hr. Thomas Adelskov, hvilke opgaver Statsministeriets pressechef udfører for partiet Venstre.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-04-17:
Jeg går ud fra, at statsministeren kan bekræfte, at han før valget havde det synspunkt, at socialdemokratiske ministre ikke måtte bruge embedsmænd i forbindelse med deres partiorganisation.
Jeg erindrer, at det var et kraftigt markeret synspunkt fra partiet Venstre.
Nu ansætter statsministeren så en embedsmand, som vi får
Så er man ganske vist kommet med denne mageløse søforklaring om, at det er et bijob.
Hvordan foregår den knivskarpe adskillelse mellem det arbejde, embedsmanden udfører, og det arbejde, der udføres i bijobbet?
For statsministeren må vel have udfærdiget retningslinjer især på baggrund af statsministerens tidligere meldinger, da han var i opposition.
Han må jo have udfærdiget knivskarpe retningslinjer, der sikrer, at når pressesekretæren går ud af statsministerens kontor og over til Venstres folketingsgruppe, så indtræder pressesekretæren pludselig i en helt anden rolle.
Jeg kunne godt tænke mig, at statsministeren beskrev, hvordan den mystiske proces skulle kunne foregå hen ad gangen.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-04-17:
Det var dog et meget bemærkelsesværdigt spørgsmål, for nu må jeg forstå, at fru Mette Frederiksen erkender, at ifølge retningslinjerne for særlige rådgivere kan de være kontaktled mellem den pågældende minister og ministerens bagland og dermed også, kan man sige, være lidt involveret i partipolitisk arbejde.
Hvis man skal forstå fru Mette Frederiksen korrekt, er
Det vil sige, at pressechefen udfører sit arbejde i Statsministeriet, som han skal, og han får sin løn for det, og hvis han derudover udfører arbejde, er det den, der får det arbejde udført, der betaler.
Og det er altså i det her tilfælde Venstre.
Derfor er der fuldstændig rene retningslinjer.
Hvis man skulle følge fru Mette Frederiksens retningslinje, ville det hele komme til at skride fuldstændig, og der er hverken hoved eller hale på det.
Aage Frandsen (SF), 2002-04-17:
Jeg synes selv, at betænkningen fra 1998 og den daværende justitsministers redegørelse gav klare linjer, og det vil sige, at det sådan set er i orden.
Jeg havde bare aldrig tænkt, men det er jo nok, fordi min fantasi ikke er så voldsom endda, at man også skulle forestille sig, at en person også kunne arbejde i et parti ved siden af. Det er det, jeg tror er nyskabende, og jeg tror alligevel, at vi af hensyn til mytedannelser og sådan noget alle sammen har en interesse i at få afklaret, om det er første gang, det her er tilfældet, for så er det altså også noget, man lige må tænke over en ekstra gang.
Jeg tror også, uden at jeg dog aner noget om det, at det kan være, at det er det, der er årsag til, at departementschefen udtaler sig sådan med, at det går an.
senere til statsministeren, for jeg tror, at vi har en interesse i at få det afklaret, for mig bekendt står der intet i betænkningen fra 1998 om lige netop den situation.
Det kan skyldes, at man ikke mener, det er noget særligt.
Det kan også skyldes, at man ikke har tænkt på det.
Thomas Adelskov (S), 2002-04-17:
Jeg vil godt spørge, hvad det er for et
tjenestemandsregulativ, at pressechefen er ansat efter
Jeg havde fået forståelsen af, at han var ansat under nogle andre forhold, nemlig overenskomstforhold.
I samme forbindelse skal jeg nok bekræfte statsministerens formodning om, at Socialdemokratiet ikke ville bruge statsministerens nuværende pressechef.
Vi bruger andre kvalificerede medarbejdere.
Så skal jeg spørge statsministeren til sidst: Er det ikke rigtigt, at sidste år, da statsministeren holdt sin grundlovstale og klandrede den daværende statsminister for kammerateri og for at ansætte partikammerater i offentlige stillinger i ministerierne, gjaldt de samme regler, som statsministeren nu henviser til, hvor statsministeren har fået et helt andet syn på det, og hvor embedsmænd inden for Statsministeriet sagtens...
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-04-17:
Jeg vil gerne understrege - det burde ikke engang være nødvendigt, det er jo en selvfølge - at regeringen naturligvis må forlange, at grundlæggende principper og menneskerettigheder bliver respekteret overalt.
Og er der nogen, der begår overgreb og krænkelser af menneskerettighederne, er det naturligvis også regeringens opfattelse, at der skal ske retsforfølgning efter de regler, der gælder om det.
Det vil jeg gerne slå fast.
Det burde jo ikke engang være nødvendigt, men over for hr. Keld Albrechtsen og over for hr. Villy Søvndal kan det være nødvendigt, at jeg gentager, at naturligvis er det regeringens opfattelse.
Jeg er efterhånden så vant til, at både hr. Villy Søvndal og hr. Keld Albrechtsen er målløse og forbløffede og skuffede og stakåndede over, hvad jeg kan finde på at svare her i salen, at jeg ikke tror, at det vil lykkes mig nogen sinde at bringe de to medlemmer af Folketinget i nogen anden sindstilstand.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-04-17:
Jeg synes, at statsministerens svar er direkte kynisk.
Der foreligger her oplysninger om, at der foregår grove, utvetydige krænkelser af menneskerettigheder, måske endog i et omfang, der kan betegnes som en massakre ifølge bestemmelserne om krigsforbrydelser i den internationale ret.
Det er statsministeren tilsyneladende ligeglad med.
Det er på kanten af det utrolige.
Det er i hvert fald også deprimerende.
Jeg vil godt spørge statsministeren: Mener statsministeren, at bevismaterialet i det mindste skal bevares?
Hvis statsministeren medvirker til, at der stilles krav om, at de områder, hvor forbrydelserne er begået, sikres for en efterforskning, således at den israelske regering ikke kan fjerne bevismaterialet, og således at det bliver muligt at få opklaret omfanget af det, der er sket ...