runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Morten Homann (SF), 2002-04-18:
Jeg lyttede med interesse til det ordførerindlæg, som fru Charlotte Dyremose læste op, og jeg vil bede, om ordføreren kan uddybe det.
Fru Ester Larsen var oppe for lidt siden og medgav, at forslaget vil være en fordel for de etablerede kunstnere, men havde som et argument, at det så ville give mere plads til at støtte vækstlaget og de knap så etablerede kunstnere.
Deler den konservative ordfører det synspunkt, at det her forslag først og fremmest vil være en fordel for de etablerede kunstnere?
Det er det ene spørgsmål.
Det andet spørgsmål, jeg godt vil høre et svar på, er, om det så betyder, at De Konservative også er enige i det synspunkt, som fru Ester Larsen gav udtryk for, nemlig at man vil gå aktivt ind og støtte vækstlaget gennem nogle andre kulturpolitiske eller skattepolitiske tiltag.
Er sådan nogle kulturpolitiske tiltag noget, som Det Konservative Folkeparti og/eller regeringen har planlagt at iværksætte?
Hans Andersen (V), 2002-04-18:
Det har længe været en klar prioritet for Venstre at sikre kunstnerne bedre vilkår i Danmark, og et skattefradrag for virksomheders kunstkøb vil skabe et større marked for kunst og dermed sikre kunstnerne større afsætning af deres værker.
Ifølge regeringsgrundlaget skal regeringens kulturpolitik bygge på frisind, forskellighed og fællesskab.
Der skal lægges vægt på at skabe gode rammer for kunsten og
for kulturen
, og samtidig skal befolkningen have adgang til et rigt, varieret og mangfoldigt kulturudbud.
Vilkårene for de skabende kunstnere skal forbedres, men dette skal ikke ske ved øgede tilskud, men derimod ved at stimulere efterspørgslen efter kunst.
Samtidig er det Venstres mening, at kunst på arbejdspladsen er med til at fremme trivsel og miljø, og det vil sikre befolkningen en øget adgang til den nyeste kunst.
Nærværende lovforslag vil sikre virksomhederne i Danmark et skattefradrag for kunstkøb på lignende vilkår som for køb af enten bygninger eller driftsmidler, og det vil desuden fritage hæderspriser til kunstnere for beskatning.
Skattefriheden betinges dog af, at hædersprisen gives som anerkendelse af modtagerens fortjenester og udbetales som et uansøgt engangsbeløb.
Morten Homann (SF), 2002-04-18:
Men det er jo stadig væk interessant nok, også i lyset af de nedskæringer, der har ligget i finansloven, som netop er blevet vedtaget, at finde ud af, hvordan man vil tilgodese kunstnere.
Det her er et forslag, som ifølge fru Ester Larsen først og fremmest vil tilgodese de etablerede kunstnere.
Jeg har også svært ved at se, hvilken logik der kunne sige andet, end at de kunstnere, hvis navne er kendte i forvejen, trods alt vil være dem, der får solgt mest til virksomhederne på denne her konto.
Fru Ester Larsen gav udtryk for, at man ville kompensere, så man også fik lidt bedre plads til vækstlaget, de ukendte og de nye kunstnere.
Hvordan ønsker man at gøre det?
Jeg vil høre den konservative ordfører: Er det ved nye skatteforslag, andre kulturpolitiske forslag, eller hvordan ønsker man at støtte det vækstlag, hvis man altså deler fru Ester Larsens synspunkter?
Charlotte Dyremose (KF), 2002-04-18:
Nu er jeg godt nok hverken ordfører på det her forslag eller kulturordfører for Det Konservative Folkeparti, men så vidt jeg er orienteret, har vi stadig væk masser af gode støttemuligheder for kunsten i Danmark.
Nu er jeg jo ikke kulturordfører, så jeg vil ikke komme med en lang redegørelse, men så vidt jeg ved, er der stadig væk rimelige muligheder for at blive støttet som kunstner her i landet.
Ud over det så mener jeg faktisk, at når man stimulerer købet af dansk kunst, bliver det mere interessant at være kunstner, og der bliver også sat et større fokus på selve det at købe kunst.
Det er jeg helt sikker på også vil hjælpe de kunstnere, der er på vej op, som jo kan se, at der er muligheder for, hvis man kan sælge sig selv til virksomhederne, at få solgt mere kunst, end man har kunnet før.
Det er jeg sikker på er til glæde for alle dem, der får solgt mere kunst.
Ester Larsen (V), 2002-04-18:
Det er meget interessant det her.
Når skatteministeren lytter til Dansk Industri og andre, lyder der knubbede ord fra Socialdemokratiet.
Jeg kan så konstatere efter debatten her, at det for Socialdemokratiet er vigtigere at lægge vægt på kontrol end at række en hjælpende hånd til de skabende kunstnere.
Det er vigtigere for Socialdemokratiet at lytte til revisorer end at lytte til de kunstnere, som virkelig har problemer med at afsætte deres kunst. Jeg synes, det er meget interessant, at hr. Henrik Sass Larsen taler om, at det er kunstnere, der klarer sig godt, som udelukkende profiterer af denne ordning.
Mener hr. Henrik Sass Larsen, at der er så mange veletablerede kunstnere i Danmark, der klarer sig godt, som vil kunne sælge kunst for 125 mio. kr.?
Tror hr. Henrik Sass Larsen ikke, at en markedsudvidelse på 125 mio. kr. vil komme andre til gode end de kunstnere, der klarer sig godt?
Anders Samuelsen (RV), 2002-04-18:
Det Radikale Venstre kan ikke støtte det foreliggende forslag.
Det er der både skatte- og kulturpolitiske årsager til.
Skattepolitisk er Det Radikale Venstre imod at lave
endnu flere fradragsordninger.
Vi mener tværtimod, at det er på tide at sanere i ordningerne og på den måde gøre det muligt at sænke indkomstskatten. Hver gang man indfører særordninger, bliver det sværere at sænke skatten på arbejde, og det åbner samtidig mulighed for misbrug. Vi har brug for at sænke skatten på arbejde.
Det vil i øvrigt også gøre det lettere for private at købe kunst, og de private kunstindkøbere bliver jo ikke tilgodeset med regeringens forslag. På trods af, at det umiddelbart kan lyde charmerende, at virksomhedernes kunstindkøb skal gøres fradragsberettigede, mener vi, at forslaget vil have uheldige kulturpolitiske konsekvenser.
Det er vigtigt at holde fast i, at udgangspunktet for forslaget er en skånselsløs nedprioritering af det danske kulturliv på alle niveauer.
Ordningen skal lægge en gylden fernis over alle de nedskæringer, som regeringen lige har gennemført, og den underliggende dagsorden er, at vi skal have en kulturpolitik, som fungerer udelukkende på markedets vilkår.
Men de forskellige kunstarter bliver langtfra stillet lige med ordningen.
Selv om det vil komme nogle kunstnere til gode, vil en fradragsordning som den her omtalte kun tilgodese dele af kunstverdenen.
Det virker i øvrigt - må man sige - ironisk, at regeringen, der har så meget imod smagsdommere, vil lade Akademiraadet træde til som overdommer, hvis der er tvivl om, hvorvidt noget er kunst eller ej, som også den socialdemokratiske ordfører var inde på.
Det er jo fuldstændig imod, hvad statsministeren selv har talt for tidligere.
Det Radikale Venstre kan altså ikke støtte lovforslaget.
At gøre kunstindkøb fradragsberettiget for virksomheden dækker over regeringens nedskæringer på kulturområdet og lader en lang række kunstarter i stikken.
I stedet for at indføre flere uigennemskuelige fradragsordninger, ønsker Det Radikale Venstre at sanere i ordningen og sænke indkomstskatten.
Charlotte Dyremose (KF), 2002-04-18:
Som sagt er jeg ikke ordfører, men på Det Konservative Folkepartis vegne tror jeg godt, at jeg kan sige, at jeg er sikker på, at det vil være til fordel for samtlige de kunstnere, hvis kunst virksomhederne ønsker at købe, og det er sådan set ligegyldigt, om de er etablerede eller ikke er etablerede.
Man kan få fradrag for kunstkøb.
Med hensyn til det sidste spørgsmål kan jeg kun gentage, at vi i Det Konservative Folkeparti mener, at det at påvirke en øget efterspørgsel efter kunst er langt bedre end et direkte tilskud til kunstnerne.
Henrik Sass Larsen (S), 2002-04-18:
Jeg må sige til fru Charlotte Dyremose, at i et høringssvar kan der tilkendegives en politisk uenighed eller politisk opbakning, og den kan man så tilslutte sig eller lade være.
Det er jo en ærlig sag i et høringssvar.
Det, vi sigter til her, er, at når Advokatrådet, når Foreningen af Registrerede Revisorer, når andre vigtige kræfter inden for mange store dele af skatteområdet har afgivet høringssvar, som er dybt, dybt kritiske over for de forslag, der bliver fremsat, lytter man ikke til det.
Det er det, vi synes er betænkeligt, og det er det, der er ved at ske i en hel del sager på skatteområdet. Det er dybt betænkeligt, når man ser, hvad det er for argumenter, der preller af.
Vi prøver generelt at påpege det ene hul efter det andet i forhold til de sager, der kommer frem.
Det er det, vi synes er beklageligt, og det er derfor, vi igen står i denne her situation.
Hans Andersen (V), 2002-04-18:
Jeg skal bare stille et enkelt spørgsmål til Socialdemokratiets ordfører netop gående på, at der blev nævnt, at vi i Venstre ville markedsgøre al kunst og dermed ikke støtte alternative kunstnere og eksperimenterende kunstnere. Det, der netop ligger i forslaget, er jo, at vi støtter, at virksomhederne kan få fradrag for den kunst, de køber, men således at der også bliver penge til netop at støtte eksperimenterende kunst.
Så jeg synes, at det her er et velafbalanceret forslag, der støtter op om regeringens samlede kulturpolitik.
Men jeg vil også understrege, at der stadig væk er støtte til eksperimenterende kunst, og at det ikke, som det blev påpeget af Socialdemokratiets ordfører, bliver skåret væk.
Henrik Sass Larsen (S), 2002-04-18:
Jeg vil gerne fastslå igen, at vi synes, det er en dårlig idé
at løse problemerne på denne her måde.
Det er det, fordi det ikke kan kontrolleres.
Jeg ved ikke, om det gør noget indtryk på den borgerlige ordfører, men Foreningen af Registrerede Revisorer - jeg ved ikke, om man nogen sinde har læst de høringssvar, der er kommet - skriver her på baggrund af en tværministeriel rapport udgivet 1999, at forudsætningerne for skattemæssige afskrivninger netop er en økonomisk nedslidning, og at det bør undgås, at skattesystemet kompliceres yderligere gennem særordninger og selektive begunstigelser for en begrænset kreds af virksomheder eller brancher.
Dette princip bør fastholdes.
Det er altså de folk, der sidder og arbejder med den slags ting til daglig, der udtaler det her.
Men vi har haft masser af andre sager, hvor denne her forening og andre foreninger har afgivet høringssvar.
Men de kunne lige så godt bare have sendt et blankt stykke papir, for det lader til, at enten læser de borgerlige partier det ikke - det er den ene mulighed - eller også, og det er en anden mulighed, er de blevet fuldstændig afmægtige i deres egen tro på succes, derfor skøjter de bare hen over det.
Den tredje er: De fatter ikke, hvad det er, det går ud på.
Der er de muligheder tilbage, for det er det, der er den typiske behandling, som sker hver eneste gang, de giver os en ting.
Igen er man ved at åbne et gigantisk hul op for administrativt bøvl.
Man gør, som et klogt menneske sagde for nylig: Hver eneste gang man skal lappe noget som helst i skattesystemet, gør de borgerlige det med en si.
Det er også præcis, hvad der er ved at ske her.
Charlotte Dyremose (KF), 2002-04-18:
En enkelt lille ting til det her med, at man i dag selvfølgelig kan købe den kunst, man gerne vil, og at man helt sikkert ikke behøver et fradrag for at kunne gøre det: Men hvorfor er det nu, at man netop gør det modsatte af at hjælpe kunstnerne, når man ikke kan fratrække det her?
Hvis nu man forbedrer virksomheden på en anden måde, ved at man f.eks. får malet, eller man får nogle nye stole, eller hvad ved jeg, og på den måde forbedrer miljøet i virksomheden, så kan man trække det fra.
Men det kan man ikke, hvis man forbedrer miljøet i virksomheden ved at hænge nogle malerier på væggene og på den måde støtter dansk kunst.
Henrik Sass Larsen (S), 2002-04-18:
Nu hører jeg til dem, som ikke kan forstå, hvad fru Dyremose forstår.
Jeg har ikke på noget som helst tidspunkt udtrykt noget som helst om, hvad den enkelte dansker kan eller magter i forhold til kunst eller kulturpolitik.
Det eneste, jeg har konstateret, er, at de borgerlige partier vil forsøge at fedte skattesystemet og fradragssystemet ind i forbindelse med kulturpolitikken og tilskud i forhold til kunsten.
Det er det, som vi synes er en utrolig dårlig idé, og det er om det, vi siger, at konsekvensen vil være, at man går ind på et marked og støtter dem, som i forvejen klarer sig godt.
Det synes vi egentlig er en tosset idé.
Det er det, der er vores udgangspunkt i forhold til det her.
Så kan fru Ester Larsen jo oplyse om meget, men det er jo ikke ren oplysning, det her, det er jo også påstande om, hvad det rent faktisk vil medføre af konsekvenser, og vi er uenige om konsekvenserne af de her ting.
Det, vi er helt overbeviste om at det her forslag vil medføre, er uoverstigelige kontrolfunktioner.
Det vil medføre, at skattemyndigheder og andre skal bruge unødig mange administrative ressourcer på at prøve at tjekke, om den kunst nu opbevares i virksomhederne, eller den ikke opbevares i virksomhederne, og om hvad god kunst er, og hvad der ikke er god kunst, hvilken prisfastsættelse der kommer, og hvilken prisfastsættelse der ikke kommer. Hvis det er, som fru Dyremose siger, at de kan købe for sig selv, jamen så kan folk jo allerede gøre det i dag.
Det behøver man jo ikke et fradrag til.
Det gør man jo ikke.
Hvis man ønsker at støtte kunstnerne og gerne vil støtte de eksperimenterende kunstnere eller noget andet, ja, så går man jo bare direkte ind i forhold til egentlige tilskudsmodeller til det. Men det er typisk for de borgerlige partier.
De har sagt, lige siden de kom til magten, at skattesystemet skal løse alle vores løse ender, og så begynder man at fedte hele systemet ind i dårlige ordninger.
Det er det, man er i fuld gang med med det her.
Charlotte Dyremose (KF), 2002-04-18:
Jeg bed mærke i en enkelt lille ting.
Er det virkelig rigtigt forstået, at den socialdemokratiske ordfører mener, at den enkelte dansker ikke kan være med til at tage stilling til, hvad der er god kunst?
Jeg kan slet ikke forstå det.
Jeg føler virkelig, det er et udtryk for den her socialdemokratiske tankegang med, at staten simpelt hen må sørge for alting, for den enkelte lille, dumme dansker forstår sig ikke på selv at træffe et valg.
Jeg kan simpelt hen ikke forstå det. Mener hr. Henrik Sass Larsen virkelig ikke, at danskerne, den enkelte dansker, kan være med til og ved noget om, hvad der er god kunst, og derfor skal være med til også at kunne købe det, der rent faktisk er god kunst, og som den enkelte sætter pris på?
Ester Larsen (V), 2002-04-18:
Jeg vil gerne oplyse hr. Henrik Sass Larsen om, at der er tale om et supplement til de kunststøtteregler, vi har.
Der bliver givet støtte i tilskudsform til kunstnere.
Men det er sådan, at der produceres mere kunst i Danmark, end der er et marked for.
Og i det omfang, nogle kunstnere kan klare sig selv i kraft af virksomheders afskrivningsregel, så bliver der mindre pres og bedre plads til det skabende vækstlag blandt kunstnerne.
Og til den bekymring for, hvad det er for en kunst, der bliver købt: Jamen det er jo sådan, at en ordentlig virksomhed omgås virksomhedens penge med omtanke.
Det mest sandsynlige er, at når en virksomhed står over for kunstkøb, vil den inddrage virksomhedens kunstforening, inddrage galleriejere eller eksterne kunstkonsulenter for at være med til at udvælge den kunst, som man indkøber.
I og med at man giver kunstnerne fradrag, øger man deres evne til selvforsørgelse, og dermed bliver der som sagt bedre plads til at støtte vækstlaget gennem de tilskud, som stadig væk er på finansloven.
Henrik Sass Larsen (S), 2002-04-18:
Man har jo svært ved at kunne tolke Venstres ordførers tale og det, som også bliver sagt nu, som andet end at man jo må sige, at når man i stedet for at give tilskud direkte til kunstnerne vil bruge skattesystemet til via fradrag at give tilskud til kunstnerne, ja, så er det jo et spørgsmål om, at man giver køberne af kunst mulighed for at dirigere markedet.
Det er jo forholdsvis klart.
Så ved jeg ikke, om man har tænkt over i Venstre eller andre steder, hvad det er for noget kunst, som så vil blive solgt.
Ja, det er jo nok ikke så svært.
Hvis man har gået på en lille VU-skole, så kender man jo lidt til efterspørgsel og udbud.
Men det er jo det, der vil komme til at ske.
Og så kan fru Ester Larsen og andre godt i egen selvtilstrækkelighed mene, at de nedskæringer, der indtil videre har været på de kulturelle budgetter, kun er småting.
Men vi er helt overbeviste om i Socialdemokratiet, at hvis man skal give støtte til kulturen, så skal man for det første ikke støtte det, som godt kan klare sig selv i forvejen.
Det er jo lige præcis det, man gør med sådan noget her.
Man skal i stedet prøve at bruge ressourcerne på netop at sætte ind i forhold til de mennesker, som virkelig har behov for det.
Det er det, som er Socialdemokratiets politik, og det er også det, som vi argumenterer for i forhold til det her forslag.
Ester Larsen (V), 2002-04-18:
Jeg vil gerne spørge den socialdemokratiske ordfører, om der i bemærkningerne om, at et maleri ikke taber 25 pct., ligger en tro på, at malerier stiger i værdi eller holder værdien. Udviklingen i dansk kunst viser, at kunst falder i værdi, og derfor er det rimeligt at have afskrivningsregler.
Hr. Henrik Sass taler om, at man vil markedsgøre kunsten, og at man vil lappe på nogle reduktioner.
Nu er det sådan, at reduktionerne er ret begrænsede i kulturbudgetterne, når man ser dem i forhold til stigningstakten.
Synes hr. Henrik Sass ikke, at en udvidelse af markedet på 125 mio. kr. virkelig er en håndsrækning til danske kunstnere?
Og er hr. Henrik Sass Larsen uenig i, at der er meget stor parallelitet mellem de regler, vi har i dag, hvor et vævet tæppe, indkøbt til at ligge på gulvet, er fradragsberettiget, mens et tæppe, der bliver hængt op på væggen, ikke er fradragsberettiget eller afskrivningsberettiget?
Hans Andersen (V), 2002-04-18:
Jeg vil gerne spørge den radikale ordfører, hvordan det kan være, at man nu er meget imod dette forslag, når den tidligere regering har været inde og bruge fradragsretten som et element i lovgivningen for at fremme kunsten i de nuværende gældende regler i § 44 a.
Charlotte Dyremose (KF), 2002-04-18:
Ja, nu er jeg godt nok ikke ordfører på forslaget, men derfor kan jeg jo godt gå op og kommentere det alligevel.
Det, der får mig herop endnu en gang, er nu faktisk en helt anden ting.
Det undrer mig lidt, at Socialdemokratiet nu anklager de borgerlige partier for ikke at læse de høringssvar, der kommer, og for ikke at lytte til de høringssvar, der kommer, for når vi så til gengæld i andre sager, bl.a. på skatteområdet, har sagt, at vi har gjort nogle ting, netop fordi vi har hørt om dem i høringssvarene, så bliver vi anklaget for bare at løbe efter erhvervslivet og bare at gøre tingene, fordi vi får at vide et eller andet sted fra, at det er sådan, det burde blive gjort.
Kan Socialdemokratiet ikke blive enig med sig selv om, om det er fornuftigt at ændre ting, hvis man hører om dem i høringssvarene, eller om det er mere fornuftigt helt at lade være? Vi mener personlig, at det er mest fornuftigt at lytte til høringssvarene og så bruge det, vi mener kan bruges, og undlade at bruge det, vi ikke mener kan bruges.
Anders Samuelsen (RV), 2002-04-18:
Fordi man har benyttet sig af et redskab tidligere, behøver vi jo ikke absolut at skulle støtte dette forslag, når man ser de udfordringer, vi står over for i dag, som vi ikke ønsker at videreudvikle og dermed yderligere komplicere vores skattesystem.
Vores pointe er, og det er den, jeg gerne vil holde fast i, at vi har én klar målsætning i Det Radikale Venstre, og det er at få sat skatten på arbejde ned.
I det omfang, man benytter sig af redskaber som disse og udvider eksisterende redskaber, så gør man det sværere og sværere at komme frem til at få mulighed for at få det råderum, som f.eks. Det Konservative Folkeparti jo stærkt efterlyser, som kunne gøre det muligt at sænke skatten på arbejde.
Derfor mener vi, at det er forkert at gå denne vej med flere særordninger, men det er faktisk meget typisk, at når først man har Venstre og De Konservative ved magten, så går man i gang fra en ende af med at lave flere særordninger, og dermed udskyder man muligheden for at få sat skatten ned på arbejde.
Morten Homann (SF), 2002-04-18:
Jeg vil gerne have skatteministeren til at svare på mit spørgsmål fra før: Opfatter han det afskrivningsbegreb, som man benytter sig af her i forslaget, som en sådan regelret brug af afskrivningsbegrebet?
Og kunne man ikke lige så godt, hvis man opgiver, at der skal være nogen værdiforringelse, før man kan tale om afskrivning, tale om afskrivning på fransk rødvin? Derudover vil jeg godt have skatteministeren til at bekræfte, at det her er et skridt i retning af et mere uigennemskueligt skattesystem, og at det er den slags ordninger, man skal holde sig fra, hvis man deler SF's ambitioner om at få et skattesystem, som er til at gennemskue for almindelige mennesker.
Søren Søndergaard (EL), 2002-04-18:
Som det allerede er blevet sagt, er forslaget om at indføre afskrivninger på kunstkøb et yderst besynderligt forslag set ud fra en skattepolitisk synsvinkel.
Normalt er det sådan, at det er en betingelse for skattemæssige afskrivninger, at der sker en værdiforringelse af det afskrivningsberettigede aktiv som følge af den erhvervsmæssige benyttelse af dette.
Det vil meget ofte ikke være tilfældet ved indkøb af f.eks. billedkunst.
Her vil der oftere være tale om, at der sker en værdiforøgelse.
Og Enhedslisten ønsker altså ikke at medvirke til, at der indføres det, der kun kan blive en skattefidus for erhvervslivet.
Kulturpolitisk får det her forslag den konsekvens, at der hvert år bruges et ukendt beløb.
Et ukendt beløb.
Regeringen forventer, at det kommer til at koste op til 30 mio. kr. om året at støtte salg af den etablerede kunst.
Enhedslisten synes, at det er fint, at der er mange kunstnere, som har mulighed for at sælge deres kunstværker.
Vi synes imidlertid også, at det virker besynderligt, at regeringen så med den ene hånd skærer ned på støtten til kulturen og f.eks. angriber forfatternes rettigheder i forhold til at få penge for at stille deres bøger til rådighed på bibliotekerne, nægter at sikre kunstnerne kompensation for øget digital kopiering osv., osv., osv., samtidig med at man så gennemfører det her forslag.
Enhedslisten synes, at man i stedet skulle bruge offentlige midler til at understøtte vækstlaget blandt kunstnerne.
Kun ved at støtte det vækstlag kan vi sikre, at der hele tiden sker tilførsel af nye talenter på området.
Det lyder naturligvis smukt at give skattefrihed for hæderspriser til kunstnere, men Enhedslisten har ærlig talt svært ved at se, hvorfor lige præcis disse indtægter skal behandles mildere skattemæssigt end andre indtægter.
Det kan jo kun føre til, at det er andre grupper, som skal betale.
Enhedslisten foretrækker helt generelt, at der gives tilskud til de formål, som Folketinget ønsker at støtte.
Det giver gennemskuelighed med hensyn til, hvor mange penge der bruges på det pågældende ønske, og præcis hvem og hvad pengene går til.
Skattefrihed og bedre muligheder for at udnytte diverse skattefradrag bevirker det stik modsatte.
Det gør det uklart, hvor meget de forskellige ordninger koster, og det gør det uklart, præcis hvem der modtager, og hvem der får glæde af disse ordninger.
Derfor kan Enhedslisten under ingen omstændigheder støtte forslaget.
Morten Homann (SF), 2002-04-18:
Jamen skatteministeren må jo lige skelne.
Én ting er at sige, at man bruger skattesystemet til at fremme f.eks. kulturpolitiske formål.
Fair nok, den dialog går vi gerne ind i i SF.
Vi bruger gerne også skattesystemet kulturpolitisk.
Det var i virkeligheden ikke det, mit spørgsmål gik ud på.
Spørgsmålet gik ud på, hvorvidt den specifikke brug af afskrivningen var en rimelig måde, og der hørte jeg stadig væk ikke skatteministeren komme med noget argument for, hvorfor det her var en rimelig måde at bruge lige netop afskrivningsreglerne på.
Jeg vil i den forbindelse også høre, hvilket indtryk det gør på ministeren, at netop flere af høringssvarene påpeger det her problem, at man netop bruger afskrivningsbegrebet uden samtidig at tage hensyn til, at der ikke sker en værdiforringelse.