runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Marianne Jelved (RV), 2000-01-26:
Svaret er nej.
Regeringen har ikke, som hr. Frank Dahlgaard benævner det, søgt at forhindre uafhængige økonomer i at udarbejde en redegørelse om fordele og ulemper ved dansk eurotilslutning.
Der er gennem årene udarbejdet adskillige analyser om det emne.
Det er udarbejdet mange analyser af mennesker uden
for centraladministrationen, og jeg går ud fra, at det er dét, hr. Frank Dahlgaard mener med begrebet uafhængige økonomer.
Bl.a. har vismændene lavet en rapport for nogle år
siden, og vi ved jo alle sammen, at hr. Frank Dahlgaard selv har bidraget til debatten i bogen »Euroen eller kronen, fordele og ulemper ved euroen«. Men jeg vil godt understrege, at det er vigtigt at være opmærksom på, at dansk deltagelse i eurosamarbejdet efter min opfattelse - og det har jeg sagt mange gange - grundlæggende er et politisk spørgsmål, og det kan man ikke lukke ind i et ekspertskab og få et eller andet ekspertsvar ud af.
Det er en politisk stillingtagen.
Jeg har allerede under et samråd i december måned fortalt hr. Frank Dahlgaard og udvalget om regeringens forsøg på at efterkomme den vedtagelse, som Folketinget vedtog i december 1998.
Da vedtog Folketinget følgende: »Folketinget opfordrer regeringen til løbende at fremlægge oplysninger og vurderinger om eurosamarbejdets udvikling, herunder at belyse fordele og ulemper for Danmark i forhold til forskellige former for tilknytning til eurosamarbejdet.«
Det er det, regeringen gør, og jeg går ud fra, at hr. Frank Dahlgaard er enig i, at regeringen bør følge det, Folketinget vedtager.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-01-26:
Tak for svaret.
Nu er det jo sådan, at et flertal i Folketinget - omkring 80 pct., fire ud af fem folketingsmedlemmer - ønsker at afskaffe kronen og altså er unionspolitikere i stor stil, og det er det flertal, der har vedtaget den vedtagelse.
Men når ministeren selv siger, at vi jo har redegørelser nok, og at der er skrevet den ene og den anden bog, hvorfor kommer ministeren så selv med en stor redegørelse om fordele og ulemper, som er bebudet til i at blive fremlagt i samråd i hvert fald til marts eller april? Man har fra Rådet for Europæisk Politik forsøgt at skaffe sig midler til at få en uvildig undersøgelse.
Det er heldigvis også lykkedes nu, men det har sandelig været op ad bakke, fordi regeringen ikke har villet bevilge de midler, som det var naturligt at stille til rådighed fra regeringens side til sådan noget på samme ordentlige måde, som det skete i Sverige, da man skulle lave Calmforsrapporten.
Jeg behøver næppe at citere, hvad Nævnet vedrørende EU-oplysning har skrevet om den sag.
Det har præcis det indhold, jeg siger nu, nemlig at det er en naturlig opgave for regeringen og det offentlige at tage sig af det, og at man ikke skal tage midlerne fra Nævnet vedrørende EU-oplysnings midler, som man jo delvis har gjort.
Det betyder, at en lang række græsrodsorganisationer og enkeltpersoner ude i landet ikke kan få penge, fordi man anser det for at være vigtigt, at dette uvildige udvalg af økonomer kan komme med en rapport.
Det gør man så nu.
Der foreligger jo et brev fra udenrigsministeren, dateret den 21. januar, tror jeg, altså for få dage siden, hvori det hedder, at man er parat til at stille penge til rådighed.
Nu får vi heldigvis disse fire økonomer, tidligere nationalbankdirektør Erik Hoffmeyer, professor Jesper Jespersen, professor Claus Vastrup og professor Christen Sørensen, til at komme med en rapport, der er bebudet til at være færdig i juni måned.
Men vil ministeren ikke erkende, at det ikke var noget, man arbejdede for eller gav grønt lys for, men forsøgte at modvirke?
Er det en rimelig måde at lægge grundlaget for en vigtig debat på?
Marianne Jelved (RV), 2000-01-26:
Hr. Frank Dahlgaard stiller endnu en gang spørgsmålet: Hvorfor kommer ministeren med en stor redegørelse til marts/april?
Det spørgsmål har jeg svaret på både i samrådet og her, men jeg gentager gerne: Vi efterkommer den vedtagelse, Folketinget vedtog i december 1998.
Så spørger hr. Frank Dahlgaard til Rådet for Europæisk Politik.
Regeringen har tilkendegivet, at regeringen ikke tager initiativ til at nedsætte et såkaldt uafhængigt ekspertudvalg til at lave en analyse af dette spørgsmål, men regeringen stiller sig ikke hindrende i vejen for Rådet for Europæisk Politik.
Rådet for Europæisk Politik har søgt om penge forskellige steder, og regeringen har været hjælpsom og bidraget til at finde midler, både første gang sagen blev rejst og senere, da det viste sig, hvor mange penge det var lykkedes for Rådet for Europæisk Politik at samle ind.
Regeringen fandt så de sidste midler, der manglede, og det er ikke at stille sig hindrende i vejen for Rådet for Europæisk Politik.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-01-26:
Jeg tror, forløbet desværre er et noget andet end det, ministeren her giver udtryk for.
Men heldigvis er vi nu nået frem til, at vi får en sådan uvildig redegørelse, formentlig engang i juni måned, og det er jo derfor, man ikke længere kan operere med en tidlig forårsafstemning, for det er klart, at man ikke kan lave en afstemning, før den uvildige rapport foreligger.
Rådet for Europæisk Politik, som består af, tror jeg, 60 personer, som repræsenterer alle organisationer og partier og foreninger af betydning i det danske samfund plus en række enkeltpersoner, har fundet det så væsentligt at få en uvildig redegørelse i stil med den svenske, at man har inddraget budgetterne for de næste år og har sagt, at dette er vigtigere end al anden aktivitet.
Det er dog udtryk for, at der i det danske samfund, i organisationer osv., er en bred vurdering af, at der er behov for en sådan uvildig, uafhængig redegørelse for de økonomiske konsekvenser, fordelene, ulemperne, sådan at vi kan få debatten op til den folkeafstemning, der nok kommer, på et sagligt økonomisk grundlag, og sådan, at der ikke bliver mulighed for hverken fra den ene eller den anden side at komme med fuldstændig tåbelige påstande, som bliver skudt ned i den rapport af mennesker, som jeg tror vi alle sammen har tillid til i det danske samfund.
Er det ikke sådan, det hænger sammen?
Marianne Jelved (RV), 2000-01-26:
Jeg har ikke ret meget mere at føje til hr. Frank Dahlgaards insinuationer.
Det ligger, som jeg har beskrevet det lige før.
Nu er der ingen planer om, at der skal komme en folkeafstemning dette forår, men jeg vil bare lige understrege, at det har regeringen ikke forpligtet sig til.
Den konkluderer to ting: At Sveriges arbejdsmarked ikke efter gruppens mening var fleksibelt nok på det tidspunkt, rapporten blev lavet, til, at det var klogt, at Sverige deltog på det tidspunkt, og samtidig konkluderede man
, at man var fuldstændig bevidst om, at Sverige ville miste politisk indflydelse ved ikke at være med.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-01-26:
Ministeren må vel give mig medhold i, at Calmforsrapportens anbefaling var, at det var klogest og rigtigst for Sverige, når man så på det økonomiske, at vente og se.
Det var ikke, som mange havde troet, en anbefaling af, at det helt klart var til fordel for Sverige at gå med.
Det var det nok ikke, men i hvert fald: Lad os vente og se. Politisk var der måske en lidt anden holdning, men omkring det økonomiske var det ikke nogen fordel, og det var så bl.a. på grund af et ikkefleksibelt arbejdsmarked, men det var vel også på grund af, at Sverige har sit eget konjunkturforløb, og der kunne da også være nogle problemer dér.
Og jeg vil spørge: Vil ministeren ikke i det mindste sige, at det er naturligt eller selvfølgeligt, at regeringen ikke vil lave en folkeafstemning, før vi har denne uvildige rapport om de økonomiske konsekvenser af at stå udenfor eller gå med eller forskellige andre muligheder i en mellemfase, og at der må gå nogle måneder, fra rapporten foreligger, så der er tid til at debattere den, før man går til stemmeboksene?
Er det ikke en almindelig demokratisk tænkemåde i enhver regering og også i denne her?
Marianne Jelved (RV), 2000-01-26:
Jeg er uenig med hr. Frank Dahlgaard.
Alle er velkommen til at lave rapporter og analyser.
Det kunne regeringen ikke drømme om at blande sig i.
Regeringen har ikke forpligtet sig til at afvente den rapport fra Rådet for Europæisk Politik set i sammenhæng med, hvornår der skal holdes en folkeafstemning.
Det vil jeg gerne understrege.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-01-26:
»Har regeringen søgt at forhindre uafhængige økonomer i at udarbejde en redegørelse om fordele og ulemper ved dansk eurotilslutning, fordi man op til ØMU-folkeafstemningen ønsker at være alene på banen med sin egen ensidige eurorapport?«
Gennem det seneste år har regeringen konsekvent været imod, at der skulle nedsættes et udvalg af uafhængige nationaløkonomer, som efter svensk mønster kunne udarbejde en nøgtern og uvildig rapport om fordele og ulemper ved at afskaffe sin egen nationale valuta til fordel for euroen.
En sådan uvildig redegørelse udarbejdedes i Sverige, hvor et hold af uafhængige økonomer under ledelse af professor Lars Calmfors i 1996 fremlagde den såkaldte Calmforsrapport - den svenske ØMU-rapport.
Denne rapport konkluderer, at der ud fra en økonomisk betragtning alt i alt ikke er fordele for Sverige ved at erstatte den svenske krone med euroen, og at man i hvert fald bør se tiden an.
Denne anbefaling fra eksperterne har den svenske regering valgt at følge.
I december kom det imidlertid frem, at man i Økonomiministeriet arbejder på en omfattende redegørelse om fordele og ulemper for Danmark ved forskellige former for eurotilknytning - en rapport, som planlægges færdig og udsendt i marts-april.
Dermed tegner der sig et billede af en regering, som ønsker at være alene på banen op til den kommende folkeafstemning med sin egen ensidige eurorapport.
Jeg kan forstå, hvad ministeren siger, og det betyder altså, at til trods for, at regeringen nu efter meget pres har bevilget de manglende penge til denne her undersøgelse, så er man parat til at smide de penge ud ad vinduet, hvis det ellers passer med meningsmålinger eller ud fra andre taktiske betragtninger - så er man parat til at lave en afstemning i juni måned.
Måske endda før denne rapport kommer, som man selv har været med til at finansiere.
Jeg synes, at en sådan holdning sådan set taler for sig selv, men jeg ved ikke, om ministeren vil kommentere det.
Annie Lunde Hansen (CD), 2000-01-27:
Endagsarrangementer er bl.a. noget, vi afholder, fordi vi gerne vil have, at vores børn og børnebørn kan få mulighed for at deltage i nogle arrangementer.
Men de personer, som besøger det arrangement, ved, hvad de går ind til.
Jeg kunne godt tænke mig, at den nye fødevarelov ville være sådan, at ligesom man, når man holder de endagsarrangementer, søger en tilladelse hos politiet til udskænkning af alkohol - og så sker det nogle gange, at politiet lige kommer og kigger på for at se, hvad der sker - kunne man fremover meddele levnedsmiddelkontrollen, at man holder det og det arrangement, og så kunne levnedsmiddelkontrollen komme og sige: Sådan kan I altså ikke behandle maden, det skal lige laves om. Nu er der jo ikke køkken eller noget i den retning under teltdugen, når man afholder endagsarrangementer, og det er heller ikke det store kolde bord eller sådan noget lignende, man laver derude, så det er måske at skyde gråspurve med kanoner, men jeg vil gerne have, at ministeren svarer mig på, om levnedsmiddelkontrollen kunne tænke sig ...
Jeg har set den røde knap.
Christian H. Hansen (DF), 2000-01-27:
Man kan jo sige, at det at være i Folketinget er frivilligt, men det er i hvert fald ikke ulønnet.
Jeg vil egentlig gerne have et svar på det spørgsmål, jeg stillede før.
Men når man nu fremsætter et beslutningsforslag i december 1999 - det har vi på tryk, og man har måske arbejdet med det før den dato - hvorfor går man så ikke tilbage til den 10. maj 1999, hvor man kan finde spørgsmål og svar på forskellige ting?
Nu har vi fået fornyet vort edb-anlæg, så vi bare kan trykke på en knap og køre tilbage, så hvorfor gør man sig ikke den lille ulejlighed?
Hvis man ikke har tid om dagen, kunne man da blive herinde en ekstra time om aftenen, for som jeg siger: Arbejdet herinde er frivilligt, men ikke ulønnet.
Kristian Jensen (FP), 2000-01-27:
Jeg skal gerne gentage over for hr. Christian H. Hansen, såfremt hr. Christian H. Hansen ikke hørte det første gang, at tallet i beslutningsforslaget har jeg fået oplyst ved en henvendelse til Idrættens Fællesråd, og såfremt det under udvalgsarbejdet viser sig, at udgifterne er lavere, skal jeg være den første til at være glad for det.
Til fru Lene Espersen: Det er ikke sådan, at Venstre vil fritage samtlige for uddannelseskravet, men vi har i Venstre - som Det Konservative Folkeparti traditionelt også har - et varmt hjerte for det frivillige arbejde.
Vi ønsker at støtte det, vi ønsker at give det de bedst mulige vilkår, og vi ønsker, at det skal have mulighed for at udvikle sig til gavn for medlemmerne i foreningerne.
Derfor ønsker vi også, at der skal være nogle regler, som hjælper de frivillige organisationer og stiller nogle muligheder til rådighed ved, at der stilles anderledes krav.
Det, at der er særlige støtteordninger for organisationer, foreninger m.v., viser, at deres virksomhed har et formål, som vi her i Folketinget ønsker at støtte.
Fru Annie Lunde Hansen siger, at hvis man går til endagsarrangementer, ja, så ved man, hvad man går ind til.
Jeg tror nu ikke, at man kan forberede sin mave på en sygdom, og ligesom en bakterie ikke kender forskel på en ulønnet og en lønnet person, kender en bakterie heller ikke forskel på et endags- og et længerevarende arrangement.
Jens Kirk (V), 2000-01-27:
Det var fødevareministerens sidste udtalelse her fra talerstolen, der fik mig til at spidse ørerne lidt.
Fødevareministeren sagde, at hvis det nu er forskellige forældre, der den ene uge og den anden uge bringer børnene derhen, kan det næsten regnes som en lejlighedsvis servering, som ingen uddannelse kræver.
Var det rigtigt forstået, eller var det en lille brist i talestrømmen?
Det næste er med hensyn til det varme hjerte, som jeg kan forstå der banker i fødevareministeren.
Vil fødevareministeren eventuelt, når vi nu når frem til at finde ud af, hvad det her koster, være behjælpelig med nogle millioner, så vi kan få det klaret?
Ellers må vi jo forudse, at det fremover efterhånden bliver nogle ældre personer, der skal servere for disse unge mennesker, og ikke deres forældre.
Henrik Dam Kristensen (S), 2000-01-27:
Jeg tror, hr. Jens Kirk misforstod den beskrivelse, vi fik, nemlig at den bitte pølse nærmest ligner et privat arrangement.
Det var det, jeg svarede på.
Men nu håber jeg ikke for Venstre, at denne debat fortsætter ret meget længere, for det bliver jo mere og mere pinligt.
Nu røg der lige et princip mere.
Nu spørger Venstre - undskyld udtrykket - pokker tage mig regeringen, om vi nu skal til at betale den slags ting med offentlige midler.
Er det nu blevet Venstres politik?
Så må jeg bare sige, at så skal vi i hvert fald have kigget på mange ting
, og så har vi endnu en gang været vidne til, at Venstre fuldstændig udokumenteret skriver millionregninger ud.
Men o.k., der er røget tre-fire Venstreprincipper i dag, og her røg der ét mere.
Men det bliver bare meget, meget, dyrt, må jeg sige til hr. Jens Kirk.
Jeg undskylder, hvis det er på kanten af Folketingets forretningsorden,
men jeg føler mig foranlediget til at svare på dette spørgsmål.
Nu fik vi cementeret, at Venstre mener, at det er en offentlig opgave at betale disse ting; men så må det også være en offentlig opgave at betale alle andre hygiejnekurser.
Det princip må jo udbredes, hvis der ikke skal være forskelsbehandling på en hel række områder.
Jens Kirk (V), 2000-01-27:
Vil fødevareministeren vedgå, at det vil koste nogle millioner kroner, og at der bliver de millioner færre til det frivillige ungdomsarbejde fremover, og at vi dermed må se, at der er færre unge, der bliver aktiveret, end der gjorde før?
Lene Espersen (KF), 2000-01-27:
Jeg kan forstå Folketingets forretningsorden sådan, at nu skal jeg stille et spørgsmål til fødevareministeren.
Nu taler vi om X mio. kr., der muligvis skal bruges på også at få uddannet frivillige på hygiejnekurser, og jeg vil egentlig godt spørge fødevareministeren - hvis ikke fødevareministeren kan svare på det her, kan det være, vi kan få svar på det under udvalgsbehandlingen - hvad det egentlig koster samfundet hvert år, at folk bliver syge af at spise fødevarer, der er tilberedt forkert.
Jeg er ret sikker på, at det beløb slår selv den rekord, Venstre har slået i dag ved at komme med overbudspolitik.
Jeg tror, det er et meget, meget højt beløb, og så kan man jo lave en costbenefitanalyse af, hvordan pengene er bedst givet ud.
Kristian Jensen (V), 2000-01-27:
Jeg er gået tilbage og har kigget i de bilag, der ligger om dette spørgsmål.
Jeg har kigget i de drøftelser, der har været i Folketingets spørgetid, hvor forskellige partier har rejst tvivl om det fornuftige i at gennemføre et sådant kursus for frivillig, ulønnet arbejdskraft.
Jeg har kigget på de tal, der er kommet fra Idrættens Fællesråd, og på de forvirrende tal, der ellers er, og jeg spurgte igen Idrættens Fællesråd, hvad den rimelige pris var, idet jeg tillod mig at tro, at idrættens organisationer har et større overblik over, hvor mange cafeterier der findes, end Fødevareministeriet har.
Derfor er jeg kommet frem til den pris, som står i beslutningsforslaget.
Men såfremt prisen viser sig at blive lavere, skal jeg bare gentage, at jeg skal være den første til at glæde mig over det.
Og så vil jeg blot endnu en gang sige, at jeg håber, vi kan samles om at lave nogle regler, der begrænser det administrative bøvl også for de frivillige organisationer.
Annie Lunde Hansen (CD), 2000-01-27:
Jeg er personlig meget ked af, at man nu blander både det kulturelle og Fødevareministeriet og hele molevitten ind i sagen.
Hjertet banker jo for de private organisationer, men de er under en helt anden ressort end fødevaresikkerhed.
Men jeg vil spørge ministeren, om han måske vil henstille, at når levnedsmiddelkontrollen får at vide, at der er et eller andet arrangement, der varer nogle dage - om det nu er i Vorbasse, på Orø, eller hvor det nu er henne - går levnedsmiddelkontrollen lige ud og ser, om forholdene er i orden, og om serveringen af pølser og alt det, som skal spises derude, foregår under acceptable forhold.
Så kunne levnedsmiddelkontrollen give tilladelse til, at man godt måtte afholde arrangementet under de forhold.
Lene Espersen (KF), 2000-01-27:
Så er vi blevet så kloge: Man har hygiejneregler, fordi folk bliver syge, hvis de tilbereder maden forkert, og derfor skal der være én person, der er ansvarlig, og den person skal altså efter Venstres mening ud over at have øjne i nakken og i siden også være der altid, aldrig blive syg, aldrig gå på toilettet, men være der og have konstant opsyn med alle.
Så vil jeg godt spørge Venstre, om det er Venstres politik, at det skal gælde alle butikker, der sælger fødevarer.
Jeg kan nemlig forstå, at der er ikke noget som helst problem, så længe der er én ansvarlig, som er uddannet og har øjne i nakken.
Så er der ingen grund til, at alt personalet på plejehjem og alt personale på restauranter og i cafeterier skal have en fødevareuddannelse.
Det er overhovedet ikke nødvendigt, bare der er en ansvarlig, der holder opsyn.
Så jeg vil godt spørge, om Venstre vil fremsætte beslutningsforslag om, at det skal gælde generelt, for det synes jeg sådan set er meget interessant og principielt for denne debat.
Christian H. Hansen (DF), 2000-01-27:
Det er bare til det, hr. Kristian Jensen nævnte heroppefra
Jeg tror, hr. Kristian Jensen op til flere gange har nævnt, hvor han har fået tallene fra, men det var egentlig ikke det, jeg spurgte om.
Jeg spurgte - og nu vil jeg ærbødigst anmode om et svar - hvorfor man ikke har brugt den fornødne tid og sat sig ind i de oplysninger, der forefindes i Folketinget, og brugt dem i forbindelse med udarbejdelsen af beslutningsforslaget.
Det havde gjort det lidt mere seriøst, og jeg må altså have et svar på spørgsmålet: Hvorfor har man ikke brugt den fornødne tid?
Det er ikke et spørgsmål om, hvor man har fået oplysningerne fra, for det har vi fattet.
Kristian Jensen (V), 2000-01-27:
Derfor skal vi finde balancen mellem, at der stilles krav til, hvordan man behandler fødevarerne, og så, at der også er et rimeligt spillerum for, at de frivillige foreninger kan udfolde sig.
Når fru Lene Espersen siger, at det bliver gratis, hvis idrættens hovedorganisationer betaler for det, vil jeg blot sige, at hvis ikke idrættens hovedorganisationer skulle betale for materialet til kursus, så havde de pengene til at bruge til noget andet.
Derfor er udgiften for idrætten samlet set stadig væk så stor.
Til fru Annie Lunde Hansen skal jeg ikke så meget kommentere det sidste, der blev sagt, men jeg glemte at kommentere noget, der blev sagt tidligere, nemlig at vi fra Venstres side ikke har vist, hvorfor bakterierne skulle stoppe ved haldøren.
Jeg spurgte heroppefra: Stopper bakterierne?
Kan bakterierne kende forskel på, om det er et enkeltstående eller et gentaget arrangement?
Det er der ikke nogen, der har sagt endnu.
Christian H. Hansen (DF), 2000-01-27:
Ja, det er så lige til hr. Fransgaards bemærkning, som gik på, at idrætsforeningernes fremtid nu er slut.
Det vil sige, at hvis det her i dag ikke bliver gennemført, så stopper alt frivilligt idrætsarbejde, så får vi ikke brug for vores haller længere, så går det hele simpelt hen i stå på grund af et 8-timers-kursus. Kan jeg få bekræftet heroppefra, om det er sandt, eller om det var en fortalelse eller endnu et forsøg på populisme.
Hvor er det glædeligt at få at vide heroppefra, at man faktisk med det her beslutningsforslag har skudt fuldstændig over målet.
Hvor er det også glædeligt, at man har brugt så meget tid på sit beslutningsforslag, at man er gået så langt tilbage som til den 10. maj 1999 og har kigget på bilag 741, hvor der er et kommet svar fra ministeren og Fødevareministeriet om, nøjagtigt hvad det er for tal, man helt konkret har forholdt sig til.
Disse tal har jo selvfølgelig været sendt ud til forskellige, også til idrætsforeninger osv. og også til nogle, som jeg har talt med lokalt, og som godt kunne se, at der var lidt forvrængning i det, der skete. Dermed være ikke sagt, at de var tilfredse med den ordning, som blev lavet.
Men hvor er det rart virkelig at få på bordet i dag, at det her er så useriøst som aldrig set før.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-01-27:
Jeg vil gerne sige, at vi i Enhedslisten egentlig havde ganske meget sympati for det her forslag, også fordi der jo ligger en tankegang bag ved det, som indebærer et fundamentalt brud med de liberalistiske markedsprincipper, som jo bygger på, at frihed og udfoldelse for mennesket skabes gennem det solidariske fællesskab på tværs af markedskræfterne og på tværs af det statslige bureaukrati.
På den måde er der jo noget næsten marxistisk i Venstres forslag, som vi jo ikke kan undgå at have sympati for i Enhedslisten.
Jeg bemærkede, at CD's ordfører også havde set den sammenhæng; jeg tror, det for CD måske ikke havde den samme positive indvirkning, men sammenhængen er der.
Så er der bare det uheldige ved forslaget, at det sagligt set viser sig, når man går det efter i sømmene, at det ikke rigtig er forsvarligt.
Det er vi faktisk kede af i Enhedslisten, for vi ønsker ikke at påføre det frivillige arbejde unødigt bureaukrati, og vi havde gerne set, at det havde kunnet lade sig gøre at gennemføre et sådant forslag. Men som det allerede er gentaget adskillige gange under debatten, viser et nærmere eftersyn af det her forslag, at det nok mere er populisme og valgflæsk end egentlig saglig politik, som ligger til grund, og det synes jeg er kedeligt, netop fordi udgangspunktet og motiverne bag forslaget godt kunne have været nogle meget ideelle og gode tanker, som vi i hvert fald gerne ville støtte. Men der skal meget til i udvalgsarbejdet, for at vi skal kunne blive overbevist om, at det her er et forsvarligt og sagligt forslag.
Jeg håber, ministeren vil give tilsagn om, at vi får en grundig redegørelse for de her problemer i udvalget, men med de oplysninger, der ligger om sagerne, må vi altså sige fra Enhedslistens side, at vi ikke kan støtte forslaget.
Tværtimod bliver vi efter al sandsynlighed, efter alle de oplysninger, der nu ligger, nødt til at gå imod det.