runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Martin Henriksen (DF), 2006-04-25:
Nu er det jo sådan i dag, at der bliver brugt flere penge pr. barn end nogen sinde før.
Så det fortæller vel også lidt om, at det trods alt ikke er så dårligt, som visse forsøger at give et billede af.
Jeg vil bare sige det samme, som jeg sagde før: Vi synes, det er godt, hvis man kan sænke forældrebetalingen.
Vi synes det er fornuftigt, hvis man på en finanslov kan blive enige om – Dansk Folkeparti og regeringen imellem – at afsætte en pulje, der i første omgang er på 400 mio. kr., hvor daginstitutionerne, kommunerne kan søge og så bruge de her penge, hvis de ønsker at gøre en speciel indsats, hvis de ønsker at køre nogle projekter om børn med negativ social arv.
Det synes vi er ganske fornuftigt.
Oven i det kommer der en børnemiljøvurdering.
Det synes jeg er en familiepolitik, som Dansk Folkeparti med sindsro kan være stolte af, og jeg er sikker på, at børnefamilierne vil sætte pris på det.
Martin Lidegaard (RV), 2006-04-25:
Men har hr. Martin Henriksen ikke en vis forståelse for, at det ude i kommunerne kan synes mærkeligt, at Dansk Folkeparti, som jo i hvert fald nogle gange gerne vil gøre sig til sådan et socialt parti, insisterer på, at de eneste penge, der sættes af permanent, er 1 mia. kr. til at forsøde tilværelsen for de rigeste børnefamilier?
Hvad nu, hvis de rigeste børnefamilier selv hellere vil bruge pengene til bedre kvalitet end til at nedsætte taksterne?
Hvad nu, hvis institutionen synes, det er vigtigere med kvalitet eller fokus på de socialt udsatte?
Hvorfor vil Dansk Folkeparti så stoppe de her penge ned i halsen på de rigeste borgere i landet i stedet for at gøre en social indsats?
Det er der, jeg ikke helt forstår sammenhængen.
Jeg vil også gerne lægge ansvaret derud, men hvorfor så ikke også lægge midlerne derud?
Martin Henriksen (DF), 2006-04-25:
Jeg synes, at den måde, som de økonomiske rammer bliver lagt på i dag, sådan set er meget fornuftig.
Vi skal lige om lidt behandle et lovforslag, som lægger op til, at man skal sænke det, som forældrene betaler, samtidig med at der så kommer en børnemiljøvurdering, og at der bliver afsat 400 mio. kr. til, at kommunerne på vegne af institutionerne kan søge om at forbedre f.eks. indsatsen over for negativ social arv.
Så er der jo en lang række handlemuligheder for kommunerne, for institutionerne, og det synes jeg egentlig er en god måde at gøre det på.
Martin Lidegaard (RV), 2006-04-25:
Jeg blev meget stærkt inspireret af hr. Martin Henriksens store tale om kommunal selvstændighed, om at lægge ansvar og tillid ud i de enkelte daginstitutioner til bestyrelserne, til lederne derude.
Jeg er hundrede procent enig.
Nu kommer mit spørgsmål, men inden hr. Martin Henriksen sætter automatpiloten på, vil jeg bare lige huske hr. Martin Henriksen på, at Dansk Folkeparti ikke altid behøver at mene det samme som de Konservative eller Venstre.
Man kan godt tillade sig at have en selvstændig holdning, selv om man har valgt side i dansk politik.
Vil det ikke være rimeligt, når nu man lægger ansvaret ud, også at lægge det økonomiske ansvar ud, sådan at netop daginstitutionerne selv og kommunerne får mulighed for at prioritere, om det nu lige er takstnedsættelser, eller det er en større social satsning, eller det er bedre kvalitet, man vil satse på?
Ville det egentlig ikke være meget rimeligt, at ansvar og konsekvens og ansvar og økonomi fulgtes ad?
Martin Henriksen (DF), 2006-04-25:
Man har mange tænkte problemstillinger inde i det her, synes jeg.
Jeg synes grundlæggende, at det her er sund fornuft, og jeg tror, at når alt kommer til alt – det sagde jeg også i min ordførertale – vil et enigt Folketing ende med at stemme for det.
Forældrebestyrelsen ser jo denne børnemiljøvurdering og har selvfølgelig også mulighed for at kommentere den.
Det vil da alt andet lige være sådan, at hvis en ledelse på en daginstitution kommer med en børnemiljøvurdering, som fremstiller alting som værende rosenrødt, og forældrene så siger, at de ikke deler denne opfattelse, vil det danne grundlag for en dialog mellem ledelsen, pædagogerne og forældrene – det går jeg da stærkt ud fra – og så er jeg sikker på, at man lokalt formår at få styr på de problemer, der eventuelt kunne være.
Lise von Seelen (S), 2006-04-25:
Jeg forstår det som et tilsagn til, at det er kommunernes ansvar, at sådan nogle planer udarbejdes.
Så vil jeg spørge, om hr. Martin Henriksen deler mit synspunkt om, at forældrebestyrelserne skal have mere indflydelse her.
Det er ikke nok, at man har talt om de her spørgsmål med forældrebestyrelserne, man må faktisk enten gøre dem høringsberettigede eller foranstalte, at de eventuelt skal ind og godkende de planer, som skal virke på det sted, hvor de nu har et lokalt ansvar.
Martin Henriksen (DF), 2006-04-25:
I sidste ende er det jo kommunernes ansvar at sørge for, at daginstitutionerne lever op til den lovgivning, der er.
Sådan er det.
I den her lov siger vi, at den enkelte daginstitutions ledelse har et ansvar for at udarbejde en miljøvurdering.
Det synes jeg egentlig er meget fornuftigt, fordi det også er ledelsen, der har at gøre med forholdene på den enkelte institution i dagligdagen.
Så det er der god fornuft i.
Hans Andersen (V), 2006-04-25:
Jeg vil gerne spørge fru Lise von Seelen om det med prioritering, for når man læser i Socialdemokraternes nye udspil og bladrer om på siderne, der handler om børn, så kan man læse, at førsteprioriteten er gratis mad til alle børn i daginstitutionerne.
Jeg er bare lige kommet lidt i tvivl her, hvor jeg har siddet og lyttet til debatten, for jeg har forstået det således, at Socialdemokraterne også ønsker at prioritere opfølgningen på de her handlingsplaner, prioritere, at man gennemfører miljøvurderingen, men når man læser Socialdemokraternes sidste udspil her, er det altså klart, at man, når det kommer til stykket, prioriterer gratis mad til alle børn i børnehaver og daginstitutioner.
Lise von Seelen (S), 2006-04-25:
Så jeg vil bare spørge, om jeg har forstået ordføreren helt rigtigt, at hvis vi vedtager den her lovtekst, men med den ændring, at det er kommunernes ansvar, at det her kan komme til at fungere, så er vi enige.
Er hr. Martin Henriksen enig med mig i, at det er sådan, det bør være, at det skal være kommunernes ansvar?
Thomas Krog (SF), 2006-04-25:
Når nu hr. Martin Henriksen står og praler med de penge, der er blevet brugt på børneområdet her og nu, så synes jeg, vi skal konstatere, at i hvert fald i det lovforslag, vi behandler her, er pengene udelukkende afsat til administration.
Så siger Dansk Folkepartis ordfører videre, at vi skal sørge for, at hver enkelt institution har den tilstrækkelige viden om, hvad der gælder i forhold til kemiske stoffer, hvad der gælder i forhold til legepladssikkerhed, hvad der gælder i forhold til støjniveau, og hvad der gælder i forhold til en hel masse områder, som jeg skal lade være med at udtale mig om, fordi jeg ikke er ekspert.
Men Dansk Folkepartis ordfører siger, at i hver enkelt institution rundtomkring skal man have den ekspertviden, der gør, at de her børnemiljøvurderinger bliver så gode som muligt.
Er det ikke voldsomt administrativt bøvlet, i stedet for at man f.eks. kunne have en konsulent i kommunen og så sige, at der er noget ekspertise, som man kan trække på rundtomkring på de enkelte institutioner?
Martin Henriksen (DF), 2006-04-25:
Der er jo lavet en lang række rapporter om, hvad der er godt for børn, og også om, hvad der er godt for børn med en negativ social arv.
Og det står alle frit for at indhente erfaringer og gode råd de steder, hvor de har lyst til at hente dem, f. eks ved Dansk Center for Undervisning og kommunens tekniske forvaltning.
Så jeg synes da, at hvis ledelsen på daginstitutionen ønsker at hente gode råd og erfaring udefra, så står det dem frit for at gøre det.
Thomas Krog (SF), 2006-04-25:
Det er helt sikkert, at der nok vil være et bredt flertal, der synes – det vil i hvert fald alle almindelige mennesker – at det er en god idé at sætte fokus på børns miljø, som det er beskrevet her.
Spørgsmålet er så: Hvor gode skal de her børnemiljøvurderinger være?
Der vil jeg godt spørge Dansk Folkepartis ordfører, om ikke det kunne være en god idé at inddrage eksperter; om man ikke, når man skal vurdere det fysiske eller det psykiske miljø i daginstitutionen, skal sige, at der faktisk er nogle, der ved mere om de ting end de pædagoger, som er der.
Selvfølgelig skal de også inddrages, men skulle man ikke hente nogle ind, der ved mere om, hvilken kemi der er, og som ved mere om støjvurdering og om, hvad der er sundt?
Er det ikke nødvendigt, at vi får det ind i det her, sådan at vi laver materialet så godt som muligt til de her handlingsplaner, som der så selvfølgelig også skal følges op på?
Martin Henriksen (DF), 2006-04-25:
Lovforslaget er en konsekvens af finanslovaftalen for 2006.
Regeringen og Dansk Folkeparti afsatte 400 mio. kr. til forbedringer af landets daginstitutioner, herunder til forskellige projekter.
Der er bl.a. afsat midler til en indsats over for børn med negativ social arv.
Dette forslag er en mindre del af den samlede pakke, men ikke desto mindre en vigtig del.
Med denne lov indføres børnemiljøvurderinger i alle landets daginstitutioner.
Ledelsen på den enkelte institution skal udarbejde en miljøvurdering, som kan danne grundlag for forbedringer og sætte fokus på de områder, hvor der er behov for en indsats.
Miljøvurderingen skal offentliggøres og kan dermed danne grundlag for forældrenes valg af institution.
Derudover vil kommunalbestyrelsen kunne blive opmærksom på eventuelle mangler i kommunens politik og prioriteringer.
Det er afgørende for Dansk Folkeparti, at den førte familiepolitik sætter fokus på børns trivsel og giver forældrene et ordentligt og oplyst grundlag, så forældrene kan træffe de nødvendige valg ud fra det.
Børnemiljøvurderingen skal indeholde en kortlægning af dagtilbuddets fysiske og psykiske miljø, en beskrivelse af eventuelle problemer og indsatsområder samt en handlingsplan.
Vurderingen skal drøftes med forældrebestyrelsen, og bestyrelsen kan gøre indsigelse, såfremt den har et andet billede end det, som vurderingen giver indtryk af.
Ledelsen på den enkelte institution kan indhente erfaring og gode råd fra bl.a. Dansk Center for Undervisningsmiljø og kommunens tekniske forvaltning, og der er i lovforslaget henvisninger til en række institutioner og hjemmesider og publikationer, hvor gode råd kan findes.
Dansk Center for Undervisningsmiljø afgiver hvert år en beretning på undervisningsområdet.
Det er hensigten, at centeret ligeledes skal udarbejde en årlig beretning om udviklingen på daginstitutionsområdet.
Det er Dansk Folkepartis forventning, at initiativet vil være med til at sætte fokus på børns trivsel lokalt og nationalt og på den måde generelt påvirke debatten.
Vi støtter naturligvis forslaget, og mon ikke et samlet Folketing ender med at vedtage forslaget, som det ligger.
Jeg synes jo, man kan sige, at det her er endnu et eksempel på sund fornuft fra det siddende flertal.
Dansk Folkeparti støtter selvfølgelig lovforslaget.
Lise von Seelen (S), 2006-04-25:
Vi er absolut af den opfattelse, at vi med vores udspil lige præcis arbejder meget hen imod, at de sårbare børn kommer i fokus, og den samlede kvalitet, vi ønsker for børnepasningen, vil jo i meget høj grad i vores model komme de mest sårbare børn til gode.
Vi har allerede i sidste års finanslovforslag bebudet, at vi gerne så et sundt måltid til børnene hver dag, så derfor kan det ikke være nogen overraskelse, og hvis det forvirrer hr. Hans Andersen, er det jo, fordi hr. Hans Andersen ikke kan huske tilbage til sidste års finanslovforslag.
Så der er ikke noget nyt i det; det har vi ønsket.
Det skal jo ses som én del af et initiativ over for de børn.
Selvfølgelig har det også betydning for udsatte børn, hvis de ikke har den gode madpakke med, at de får de vitaminer, men de skal have vitaminer, både i maden og i kulturen og i den rummelige indretning af deres dagtilbud.
Det er det, vi gerne vil opnå.
Hans Andersen (V), 2006-04-25:
Når man skriver i Socialdemokraternes oplæg, at der her og nu skal sikres gratis mad, skal jeg så forstå det således, at det skal indgå i en samlet prioritering, hvorefter man så kan finde ud af, om det er gratis mad i daginstitutionerne eller det er en særlig indsat over for den negative sociale arv eller det er opfølgningen på børnemiljøvurderingerne?
Jeg er kommet lidt i tvivl.
Det handler om prioritering, det tror jeg vi er enige om, men det med gratis mad er måske ikke det, jeg ville prioritere højest, hvis man skulle sikre en indsats i forhold til de udsatte børn; de skal højt op på dagsordenen, men det er ikke det, der fremgår af Socialdemokraternes seneste udspil – er det det?
Martin Henriksen (DF), 2006-04-25:
Men der er jo ekspertise på det her område i kommunernes tekniske forvaltninger, og der har man mulighed for at søge gode råd og trække på deres erfaring.
Så den mulighed er der, hvis man ønsker at gå ind og få hjælp fra kommunens tekniske forvaltning.
Og hvis man ønsker at gøre det, vil jeg da bare opfordre til, at man gør det.
Det kan man faktisk gøre, sådan som det ligger i dag.
Så har andre sagt, at der ikke skulle være sammenhæng i den politik, der bliver ført, men der vil jeg altså godt sige, at når vi netop afsætter 400 mio. kr., hvor nogle af pengene bl.a. skal gå til projekter i kommunerne om udsatte børn, så kunne man jo faktisk tage en børnemiljøvurdering og lægge den i en konvolut, og så kunne det være en del af begrundelsen for at søge penge fra den pulje.
Jeg tror, det er omkring 170 mio. kr., man kan søge til udsatte børn.
Så på den måde er der jo sammenhæng i politikken.
Børnemiljøvurderingen kan afdække området, og så er der sågar en pulje, hvor man kan søge midler, hvis man mener, man har nogle gode projekter, som kan hjælpe udsatte børn.
Holger K. Nielsen (SF), 2006-04-25:
Det fremgår af betænkningen, at vi vil redegøre for vores standpunkt ved andenbehandlingen, og som det også fremgik af førstebehandlingen, så er det her lovforslag jo præget af, at der er ting i det, som vi støtter fuldt ud.
De opstramninger med hensyn til masseødelæggelsesvåben, der nu foreslås indført i den danske våbenlov, støtter vi et hundrede procent.
Det var vi imod.
Vi nævnte dengang muligheden for, at man kunne opdele lovforslaget, og der blev i forlængelse af det gennem Retsudvalget stillet et spørgsmål til regeringen om, hvorvidt den ville gå med til at opdele lovforslaget.
Det kom der et afvisende svar fra regeringen på, og det er jeg altså fuldstændig uforstående over for, for der er intet, der sagligt begrunder, at de to ting skulle være i den samme lov.
Politisk ville der ikke blive forsinket noget som helst.
Det er jo bare to forskellige afstemninger, man skulle have i stedet for én afstemning, og hvis man havde opdelt det, så kunne man uden problemer have fået et enigt Folketing til at støtte op bag implementeringen af FNresolutionen.
Det synes jeg ville have været flot, hvis man kunne det, hvis man havde fået det.
Så ville der være et mindre, men dog klart flertal for den anden del, hvis man havde været lydhør ved førstebehandlingen.
Regeringen afviste i ren stædighed, eller hvad ved jeg, at gå med på det, og det betyder, at vi så må finde ud af, hvad vi skal i forhold til et lovforslag, som trækker i begge retninger.
Jeg vil sige, at det tilsagn, der kom her til Det Radikale Venstre, synes jeg nu ikke er ret meget bevendt, for der er jo ikke tale om, at Folketinget får yderligere kontrol med noget som helst.
Man får informationer, o.k., men der er jo ikke mulighed for, at man kan gå ind og påvirke, hvordan regeringen håndterer de her bestemmelser, så jeg synes, det er en meget lille ting, som regeringen der har givet til Det Radikale Venstre, men det må De Radikale jo selv rode med.
Det her betyder så, at vi ved tredjebehandlingen vil undlade at stemme til lovforslaget.
Der er ting i det, som vi støtter fuldt ud, der er ting, vi er imod, og det betyder, at vi må undlade at stemme.
Som sagt synes jeg, det er kedeligt.
Jeg forstår slet ikke, hvorfor regeringen ikke kunne yde den lillebitte service, der lå i, at den indvilligede i at opdele det her lovforslag.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til tredje behandling.
Afstemning
Niels Sindal (S), 2006-04-25:
Jeg vil benytte tirsdagsspørgetiden til at rejse en sag, som har været undervejs længe.
De sidste dage har vi i Børsen kunnet se overskriften »Mareridtet i Forstædernes Bank«, men lad nu Forstædernes Bank hvile.
Det, jeg gerne vil spørge ministeren om, er, om vi kan få et tilsagn om, at der bliver set på den situation, der udspiller sig i forbindelse med god skik-regler og pengeinstitutters professionsansvar.
Finansrådet holder på, at de regler, vi har i dag, er gode nok, men folk fra handelshøjskolerne og branchen i øvrigt vil gerne have, at vi ser på, om reglerne nu lever op til det, man kan forvente af dem.
Jeg vil gerne høre ministeren, om vi kan få et tilsagn om en eller anden form for udvalgsarbejde eller en diskussion mellem ordførerne og ministeren om, hvorvidt vi skal gribe ind.
Nu har vi drøftet spørgsmålet det sidste halve år, og parterne står ligesom stejlt over for hinanden.
Vi skal selvfølgelig hele tiden sørge for, at god skik-reglerne bliver overholdt, og her kan jeg sige, at vi faktisk har valgt at bevilge yderligere et ret stort millionbeløb til Finanstilsynet, så det i større udstrækning kan kontrollere, om god skik-reglerne overholdes.
Jeg mener faktisk, at sådan, som god skik-reglerne er i øjeblikket, ligger de på et fornuftigt niveau.
Men når det så er sagt, er et klart, at vi skal have et regelsæt, der kan tage vare på, at folk ikke bliver vildledt.
God skik-reglerne skal overholdes, så enkelt er det, det er helt klart, og bliver de brudt, må der komme en sag ud af det.
Derfor vil jeg ikke fokusere på den konkrete sag, men blot sige, at når vi taler om god skikreglerne, skal de overholdes.
Men folk må også selv være klar over, at jo mere risikabel deres investering er, desto større parallelitet er der mellem, hvor stort et overskud den kan give, og hvor mange øretæver den kan give.
Vælger man at investere risikabelt, er risikoen for at tabe penge også til stede, på samme måde som når man i sin tid skulle vælge mellem et F1-lån og et 30årigt 4-procents-lån.
Jeg tager gerne et møde i Erhvervsudvalget, men jeg kan ikke udtale mig om den konkrete sag.
Martin Lidegaard (RV), 2006-04-25:
Nu var hr. Per Clausen jo ikke ordfører på L 25, der handlede om vuggestuerne, men her fik vi under udvalgsbehandlingen en meget fin oversigt over alle landets kommuner, som viste, hvor forslaget netto ville føre til færre bevillinger, og hvor det ville føre til flere bevillinger.
I 150 kommuner førte det til færre bevillinger, og det er det, jeg bygger på.
Det var tal fra ministeren selv.
Hr. Per Clausen siger, at her handler det om, at der bliver overført penge fra de borgere, der ikke har børn, til dem, der har børn, og det er jo rigtigt.
Men det, jeg lægger vægt på, er, hvad de penge skal bruges til.
Hr. Per Clausen vil tvinge forældrene og kommunerne til at nedsætte taksterne for de rigeste forældre, hvorimod jeg siger: Skulle vi ikke i stedet for bruge de penge på at lave en større social indsats for de fattigste børn og de fattigste familier?
Jeg kan simpelt hen ikke forstå, at Enhedslisten af alle partier er så begejstret for, at alle de penge skal gå til de rigeste familier i Danmark, i stedet for at man prøver at fokusere på en social indsats eller i det mindste – jeg tror ikke, jeg fik svar på mit spørgsmål – lader det være op til kommunerne selv, om de vil prioritere den sociale indsats eller bruge pengene til at nedsætte taksterne.
Niels Sindal (S), 2006-04-25:
Det lyder godt.
Der har jo også været andre sager.
Én ting er god skik-reglen og professionsansvaret fra pengeinstitutternes side, men massiv og hårdnakket markedsføring kan jo være så vildledende, at vi bliver nødt til at drøfte, om disse etikregler er overtrådt.
I den konkrete sag er jeg helt på det rene med at vi skal vente og se.
Men vi kan dog se, hvordan der er blevet markedsført.
Derfor mener vi, det er forkert at love det i det prospekt, man udbyder efter, og derfor kunne det måske være gavnligt for både branchen og kunderne, at vi ligesom fik sat tingene lidt mere på plads.
Så jeg vil gerne kvittere for og ser frem til, at ministeren vil drøfte det med udvalget.
Med de ord ser jeg frem til, at vi i udvalget eller i et mødeforum med erhvervsordførerne kan tage en omgang om denne problemstilling.
Men inden man måske begynder at sige, at nu skal regelsættet ændres, vil jeg godt sige, at det tvivler jeg lidt på er nødvendigt, for bare god skik-reglerne bliver overholdt, er de rigtig gode.
Spm. nr. US 116
Elisabeth Arnold (RV), 2006-04-25:
Jeg vil gerne takke for svaret, som også var det, jeg håbede, og jeg vil bare blot lige rette: Det hedder vel ikke en dispensation?
Det er vel ikke en dispensation, der skal laves en liste over, for hvis det nye lovforslag bliver vedtaget, så er det tilladelser, man får.
Men med den lille parentes vil jeg blot sige, at jeg vil forelægge dette svar i den radikale folketingsgruppe, og efter hvad jeg kan bedømme på forhånd, vil det betyde, at Det Radikale Venstre kan støtte det her lovforslag i sin endelige udformning.
Lene Espersen (KF), 2006-04-25:
Jamen jeg er da glad for, at jeg kan svare bekræftende på fru Elisabeth Arnolds spørgsmål.
Den formulering, som er brugt i besvarelsen af spørgsmål nr. 2 vedrørende lovforslaget, dækker over, at Justitsministeriet sammen med Udenrigsministeriet vil sikre sig, at der årligt bliver udarbejdet en liste, hvoraf det fremgår, hvilke virksomheder der har fået dispensation efter disse nye regler, og det betyder altså, at Folketinget kan følge med i, konkret hvilke virksomheder der er, og hvornår der blev givet dispensation.
Så det er et bekræftende svar til fru Elisabeth Arnold om, at der bliver mulighed for Folketinget for at følge ordningen og dens udvikling.
Elisabeth Arnold (RV), 2006-04-25:
Af betænkningen over L 130 fremgår det, at Det Radikale Venstre vil redegøre for sin stilling til lovforslaget ved andenbehandlingen, og det skal jeg så gøre nu.
Det er jo sådan, at forslaget indeholder fire forskellige elementer.
Det har der slet ikke været nogen uenighed om i udvalget, alle har været fuldstændig enige, også Det Radikale Venstre.
Vi har været en lille smule bekymrede over det, navnlig fordi der står i fremsættelsestalen, at der nu bliver givet los for en ganske stor åbning for udenlandsk kapital i forbindelse med den danske våbenindustri.
Det behøver jo ikke være kontroversielt, på den anden side synes jeg, det ville være rart, hvis Folketinget havde mulighed for at få indsigt i, hvad det er for tilladelser, der vil blive givet fremover, for det må dog fortsat være sådan, når der gives tilladelser, at der ikke bare kan investeres uden nogen form for involvering af myndighederne.
Derfor er der blevet stillet et spørgsmål i udvalget om, hvorledes justitsministeren vil sikre, at Folketinget får mulighed for at kontrollere en sådan tilladelse til udenlandsk ejerskab m.v.
Jeg synes ikke, ministerens svar har været helt fyldestgørende, og jeg vil kort citere fra svaret: Justitsministeren vil sammen med Udenrigsministeriet drøfte, på hvilken måde oplysninger om tilladelser til udenlandsk ejerskab m.v., meddelt i medfør af den foreslåede bestemmelse i krigsmateriellovens § 3, fremover vil kunne indgå i regeringens årlige rapport om udførsel af våben m.v. Citat slut.
Jeg vil derfor gerne spørge justitsministeren, om denne besvarelse betyder, at ministeren vil sikre, at Folketinget får mulighed for at følge med i, hvordan disse tilladelser udvikler sig.
Hvis det er sådan, at ministeren kan svare bekræftende på det spørgsmål, vil jeg være betydeligt beroliget, men hvis det ikke er tilfældet, har vi en ny situation.