Aage Frandsen (SF), 2002-11-15:
I politik, og også når man forhandler, er det vigtigt, at man ved, hvad man vil.
Det er vigtigt at vide, hvad andre vil, som man forhandler med, og det er vigtigt at kende sin egen position, herunder sin egen magtposition.
Når man er en del af et flertal, og man ved det på forhånd, så har man én position.
Hvis man ved, man er en del af et mindretal, så har man en anden position.
Jeg har aldrig lagt skjul på, at SF - sagt på jysk -
Men det var de givne vilkår, og så går man ind i forhandlinger, loyalt, og man respekterer, at det vil flertallet.
Det respekterede jeg på SF's vegne, da vi gik ind i forhandlingerne.
Men det var ikke det, vi var for.
Det endte jo med det, og man kan måske i dag i bakspejlets lys sige, at det var lidt underligt, at det var det, der blev hovedgrundlaget for en række partier.
Jeg vil nævne andre ting for vores vedkommende også.
Det er et spørgsmål om, hvem det i sidste ende er, der træffer afgørelsen om privatiseringen.
Men nu er der efterlyst svar på: Jamen var det ikke andet?
Hvad er det ellers, I er uenige i?
Jeg vil bare opregne de punkter, og jeg mener, at jeg også har gjort det tidligere, i hvert fald under forhandlinger.
Det er ting, som jeg var uenig i.
Det betød jo ikke, at man ikke kunne have lavet en aftale, hvis nogle ting nogenlunde var kommet igennem, eller noget af det var kommet igennem.
Men vores bekymring omkring TV 2 var og er jo, at når man går ud i et marked og skal leve af ting i et marked, så bestemmes også i højere grad indholdet.
Men vi mente altså, at vi kunne have fundet frem til en løsning omkring public service-kontrakten, og selve kontraktens indhold kender jeg jo ikke.
Men jeg kender det, der står her som aftaletekst.
Det var sådan set ikke indholdet af den, som var vores bekymring.
Men lad os se på det andet.
Danmarks Radio betragter vi som et flagskib, og vi var imod de dér 21 pct.
Vi var imod bestyrelsens ændring af den kompetence.
Vi var overraskede og glade for, at bestyrelsen fik en sådan sammensætning - jeg betragter det også som en indrømmelse til mig, men jeg synes bare, det var for sent og for lidt - at Folketinget stadig væk udpeger seks repræsentanter.
Men det afgørende er: Hvordan er Danmarks Radios fremtid?
Vi er bekymrede for, hvordan udviklingen vil være, og der er nogle ting, vi var decideret imod. Skulle vi have været inde i en aftale, var det noget af det, vi ville have lagt vægt på. Med hensyn til reklamer var vi indstillet på, at man nok måtte gå i retning af større frihed til reklamer, for det er en del af de markedsvilkår, man går ind i, og så er spørgsmålet selvfølgelig: Hvad er så det værste?
Hvad prioriterer vi mest at undgå i friheden omkring reklamer?
Ingen reklamer omkring børneudsendelser betragter vi nok som det vigtigste, og også det midt i udsendelsen, som der kom en indrømmelse af - det er da så noget - og så er der nogle andre ting.
Men man er nødt til ligesom at prioritere sine ting.
Lokalradio var ikke noget, vi forhandlede ret meget, for det var, som om man brugte energien til noget andet.
Der er vi altså bange for, at den rene lokalradio i fremtiden er blevet svækket, og det vil selvfølgelig i den forbindelse sige græsrodslokalt radio og lokalt tv. De 40 mio. kr., der er afsat, er i hvert fald under alle omstændigheder mindre end de 60 mio. kr. Der må man jo forstå, at når vi i sin tid fik 50 mio. kr. ind - når jeg siger vi, var det altså SF's krav i det ikke daværende, men daværende, daværende forlig -
er det selvfølgelig noget, der berører én meget, når man skærer det ned. At der kommer en sjette kanal og en femte kanal er glimrende, det kunne vi aldrig drømme om at være imod.
Jeg bemærkede hr. Jens Rohdes bemærkning om det dér med, hvem der fremfører det, hvilket ikke er en del af det her.
Men det var sådan set et generelt princip om, at friheden er der til at modtage, men den er der også til at være fri for at modtage.
Jeg ved godt, at det ikke er en del af det her, men lad os vende tilbage til det.
Det er jo sådan, at selv om man har en aftale om noget, kan man jo godt spørge: Jamen skulle vi lave det om på et tidspunkt?
Med hensyn til digitalisering er vi varmt tilhængere af, at man går i gang.
Vi spurgte også om den nogle gange.
Er den nu i orden?
Er vi sikre på, at der er penge i den form, så man kan sige, at det er markedet alene, som kan klare digitaliseringen af det jordbaserede net?
Men vi er klart tilhængere af, at man gør det, men vi er altså bekymrede for, om engagementet måske er stort nok.
Så vil jeg sige til allersidst om princippet for Danmarks Radios vedkommende: Jeg tror ikke, jeg vil bede ministeren om at uddybe det nærmere.
For det er jo en del af lovgrundlaget.
Det er jo ikke kun lovteksten her.
Det er en central del, og der står også mange ting i den, hvor man kan læse, hvad det betyder.
Men vil man uddybe det yderligere, er det nok vigtigt, at ministeren ikke bare på stående fod skal besvare spørgsmål, men at han gør det skriftligt, sådan at der ikke sker misforståelser senere hen om, hvordan bestyrelsen og bestyrelsesmedlemmerne kan agere i Danmarks Radio.