Aage Frandsen (SF), 1999-11-16:
Indledningsvis vil jeg godt takke de to ministre for deres besvarelse af forespørgslen.
I politik har vi udfordringer.
Jeg vil også godt kvittere for synspunktet om, at når vi diskuterer skatter og afgifter, er vi nødt til at forholde os til, at fremtiden kan gøre det nødvendigt at indføre nye skatter og afgifter, i samklang med at vi eventuelt fjerner eller nedtrapper nogle af de eksisterende skatter og afgifter.
Til økonomiministeren vil jeg godt sige, at når vi i forespørgselsformuleringen bruger ordet EU-harmonisering, går det ikke specielt på skattepolitikken, det går generelt på, at når EU laver tilpasninger, kan det også påvirke skattepolitikken.
Det er derfor, at vi er nødt til at gøre noget, fordi EU gør noget på et andet område, f.eks. når man har det indre marked.
Med hensyn til ministerens hyldesttale for ØMU'en vil jeg gerne vende tilbage til, at jeg i virkeligheden mener, man skal gribe det problem an, eller netop den udfordring an, på en anden måde end at blive så begejstret for ØMU'en. Hovedformålet med skatter og afgifter er jo, at vi skal finansiere vores velfærdssamfund, og i det omfang nogle af vore skatter kommer under pres, ja, så kan det være nye udfordringer til sikring af velfærdssamfundet.
De bruges også til at sikre, at alle kommer til at betale skat efter evne, til at sikre, at vi kan udligne de økonomiske forskelle, som findes i vores samfund.
Det er derfor, vi har en selskabsskat, det er derfor vi har et progressivt indkomstskattesystem, at vi har ejendomsværdiskat, og det er derfor, vi tidligere havde en formueskat, som vi i SF i høj grad beklager er forsvundet.
Andre skatter, f.eks. momsen og nogle giftskatter, benzinafgift og bilskatter, har primært et fiskalt formål også til sikring af velfærdssamfundet, og i det omfang den sociale profil er i uorden dér, ja, så er det vigtigt, at man løser det ad anden vej, f.eks. via indkomstskattesystemet.
Vi ved også, at når vi har disse skatter, så anvendes de somme tider i en konjunkturpolitisk sammenhæng.
I de senere år har vi fået flere og flere afgifter, som klart også skal have et adfærdsregulerende formål og ikke kun
et fiskalt formål
Og hvis vi i dag ser på benzinafgifter og registreringsafgifter, så er formålet selvfølgelig fortsat fiskalt, men der er også miljømæssige begrundelser for det. Hvis vi ikke havde afgifter på benzin eller afgifter på biler, jamen så ville miljøproblemerne være langt større, og så ville forureningen være større, og netop fordi forureningen er grænseoverskridende, er vi nødt til at forholde os til det ud fra en miljøpolitisk betragtning og også ud fra en ikke kun dansk betragtning.
Hvis vi ser på giftskatterne, er formålet selvfølgelig også stadig væk fiskalt, men der er også et andet formål.
Man må også sige, at der er en sundhedspolitisk tanke med disse afgifter i dag.
Selv om det nok som regel, når der fremsættes forslag i den retning, har et fiskalt sigte, jamen så har ikke mindst tobaksafgifterne også et sundhedsmæssigt sigte.
Det ville være et sundhedsproblem, hvis man lige pludselig satte tobaksafgifterne ned, og derfor er det nødvendigt, at vi også ser det i en sammenhæng omkring sundhedspolitik.
Noget tilsvarende kunne man formentlig også fremføre, når det drejer sig om den stærke spiritus.
Endelig er der også afgifter, som kan opfattes som rene eller næsten rene miljøafgifter, hvor det fiskale formål i bedste fald måske ikke eksisterer, men i nogle tilfælde kun er et biformål.
Formålet er ikke at få penge i kassen, men formålet er, at man sikrer en anden produktion, at man fremmer alternative produkter.
Miljøafgifter eller grønne afgifter, som vi kalder dem, kan være et alternativ til et forbud, måske fordi vi ikke må lave et forbud på grund af EU-regler, og det afgørende her er så, at man sikrer, at forbruget bliver et minimum, og at man sikrer udviklingen af alternative produkter.
Uanset at benzinafgifter og giftskatter primært har et fiskalt formål, og at mindre justeringer i afgiftssatserne kun har en begrænset adfærdsregulerende virkning, vil ændringer på det her område betyde ganske meget på både miljø- og også på sundhedsområdet.
Samtidig har vi set, at der er konkurrence lande imellem, når det drejer sig om selskabsskatten, inden for EU om at komme ned på en lavere skat, så man kan tiltrække andre lande, og det betyder i virkeligheden, at man undergraver det system, vi har i Danmark, ved at man skal betale skat efter evne, og det undergraver en del af det system, vi har, hvor det drejer sig om, at vi alle sammen skal bidrage til fællesskabet.
Problemet i vores nuværende skattesystem, som jo så ikke er et problem, men en udfordring, hvis vi tager det op, er for det første spørgsmålet om finansiering af velfærdssamfundet.
Sætter vi skatterne ned på et område, kan det være nødvendigt - og det er efter vores opfattelse nødvendigt, hvis vi vil opretholde velfærdssamfundet - at vi sætter skatterne op på andre områder. Der er for det andet også et spørgsmål om skatternes omfordelende virkning; at det er nødvendigt af hensyn til skattesystemets retfærdighed, at man f.eks. sikrer, at vi stadig væk har en selskabsskat af en vis størrelse.
Der er miljømæssige problemer som et tredje punkt, fordi Danmark på grund af tilpasning inden for EU kan blive udsat for pres for, at man skal sætte bilskatterne og benzinskatterne ned, og det kan have nogle miljømæssige problemer ikke kun for Danmark, men også for andre lande.
Og så endelig for det fjerde: Det har sundhedsmæssige konsekvenser, hvis Danmark føler sig tvunget til og kan være nødt til at sætte tobaksafgifterne ned, i det omfang andre lande sætter deres ned eller har sat dem ned
Nogle af de udfordringer, vi har på skatteområdet, og som vi står over for, er affødt af internationaliseringen i nogle tilfælde, de er affødt af det indre marked, og de er affødt af den almindelige harmonisering på EU-området.
Derfor er der efter vores opfattelse brug for en strategi, som er på to planer: for det første et EU-plan og for det andet et nationalt plan. Da en række af de udfordringer, vi har på skatteområdet, er grænseoverskridende, må de også i nogle tilfælde løses som værende grænseoverskridende, dvs. på internationalt niveau og i den forbindelse naturligvis også på EU-niveau.
Der skal efter vores opfattelse være minimumssatser i EU for selskabsskatten, så landene ikke konkurrerer med hinanden om at få den laveste selskabsskat.
Der skal også efter vores opfattelse være minimumsregler i EU for en række miljøskatter af hensyn til miljøet.
Miljøproblemer er grænseoverskridende, og derfor er det nødvendigt, at man løser dem også på tværs af landegrænser og ikke alene satser på, hvad vi kan gøre i Danmark.
Derfor er det efter vores opfattelse nødvendigt med et værn, som skal skabes inden for EU på nogle minimussatsområder, og når det i den forbindelse drejer sig om selskabsskatten og CO2-afgifter og nogle benzinafgifter, så ved vi, at der er nogle lande, der vil stritte imod, der er nogle lande, der ikke vil have disse ting indført, vi ser i forbindelse med selskabsskatten nogle lande, der stadig væk vil sætte deres ned, og så må vi sige, at den måde, vi kan presse det igennem på, er, at man også benytter sig af kvalificeret flertal.
Det, der er afgørende for os i den forbindelse,
er, at man løser nogle grænseoverskridende problemer ved, at man træffer beslutninger i fællesskab.
Økonomiministeren var inde på et forsvar omkring ØMU'en.
Efter vores opfattelse er den endelige sikring af nogle minimumsregler inden for EU en sikring imod, at vi behøver at have ØMU'en - dem, der mener, at man skal have ØMU'en.