Anne Baastrup (SF), 2000-01-19:
Da jeg skulle til at forberede mig til det her lovforslag i går aftes, ledte jeg på nettet og alle mulige andre steder for at se de ændringsforslag, som jeg naturligvis forventede var kommet, dels på baggrund af indenrigsministerens udtalelse i oktober, som jo medførte, at ministeren af en eller anden grund i hvert fald ikke førstebehandlede lovforslaget den efterfølgende uge.
Og så også fordi vi i aftalen omkring lovforslag nr. L 147 jo rent faktisk havde forventet, at der kom en ændring af § 29, således at man i CPR-registret kan få en markering, som ændrer på markedsføringsmulighederne.
Men vi må jo regne med, at de kommer.
Vi skal bruge tiden i Kommunaludvalget på at sikre, at de ændringer, der er sket i personoplysningsloven, rent faktisk imødekommer de problemer, vi hele tiden har haft i CPR-lovgivningen.
Der er problemer i § 29, og der er også problemer i § 38.
Efter min bedste overbevisning er de problemer, som vi tidligere har rejst vedrørende § 38, løst ved de ændringer, der er kommet ind i personoplysningsloven, men det tjekker vi under udvalgsarbejdet.
Så har vi det problem, som vi også ville have sat på dagsordenen sidst under behandlingen af lovforslag nr. L 9, men vi fik jo ikke afgivet nogen betænkning.
Vi kan ikke have, at vores CPR-register og vores databehandling af CPR-numrene kan sælges til udlandet.
Vi skal have sikkerhed
for, at de bliver her i landet, og derfor vil SF på et tidspunkt, når vi afgiver betænkning, foreslå, at der kommer et ændringsforslag ind, som præciserer det
Jeg er ikke i tvivl om, at det er et ændringsforslag, som samtlige partier her vil støtte, for der er ingen, der har interesse i, at de her oplysninger kan blive behandlet i et andet land.
Jeg kan forstå, at indenrigsministeren ikke er klar i talen længere.
Det må vi andre så prøve at presse ham til at
blive.
Vi kan ikke have, at den her lovgivning lukker op for et angiversamfund, hvor mindelser fra DDR kommer til at stå tydeligt for én.
Jeg har været på et museum for Stasifolkene, og der så jeg en uniform, der tilhørte en parkbetjent.
Den var fyldt med lytteudstyr og hemmelige fotografiapparater og mere til.
Det er ikke det samfund, vi skal have, og derfor må vi til enhver tid holde fast i, at vi skal beskytte os, hvis vi skal bevare et demokratisk samfund.
Dermed være ikke sagt, at vi ikke skal sikre, at der ikke sker socialt bedrageri, at der ikke forekommer situationer, hvor folk har en landejendom med bopælspligt og ikke bor der.
Vi skal naturligvis sikre, at befolkningen overholder lovgivningen, og vi har derfor snakket en hel del med socialministeren om det.
Med de nye tro og love-erklæringer og med nye vejledninger, der er kommet efter retssikkerhedsloven, er det hendes indtryk, at kommunerne nu begynder at slappe af igen, således at de kommunalt ansatte i stedet for at rende rundt og bevogte almindelige borgeres bopæl anvender det, man eksempelvis gør i Vejle Kommune: simpel samkøring af registre.
Vejle Kommune har en halv HK'er ansat til at ordne det, som jeg tror, man har fire mennesker ansat til i Korsør.
Hvad er billigst?
De har tilsyneladende fået fat i præcis det samme antal folk.
Vi skal prøve at anvende den indvendige side af hovedet i stedet for at bruge bål og brand og ødelægge et demokratisk samfund, fordi vi falder over nogle, der udnytter systemet.
SF støtter naturligvis lovforslaget, men vi har en lang række ting, vi skal have diskuteret, og vi kommer også med nogle ændringsforslag.