runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Niels Helveg Petersen (RV), 2000-11-01:
Charteret er jo et forsøg på at gennemskrive eksisterende rettigheder, ikke at skabe nye rettigheder, men at synliggøre eksisterende rettigheder, og allerede af den grund, at disse rettigheder allerede eksisterer, ændrer det ikke noget som helst ved Domstolens retspraksis.
Der vil ikke ved charterets vedtagelse være noget nyt, som domstolene skal tage stilling til i forhold til det, de i dag skal tage stilling til, når de afgør en sag.
Det er også svaret til hr. Kristian Thulesen Dahl.
Den beskyttelse, som charteret her opregner, som allerede eksisterer i dag, fremgår jo af menneskerettighedskonventionen og andet materiale, som Domstolen i forvejen er forpligtet til også at tage hensyn til.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-11-01:
Jeg ved ikke, om ministeren har læst et interview i Weekendavisen fra den 27. oktober med professor, dr.jur. Henning Koch, hvori han henviser til, at charteret vil blive anvendt som en læsevejledning til, hvad der menes med Amsterdamtraktatens artikel 6, at Domstolen altså uden tvivl vil opfatte charteret som - hvad skal man sige - den indholdsmæssige beskrivelse af den artikel 6, der allerede findes i Amsterdamtraktaten.
Det vil sige, at dokumentet alene ved sin vedtagelse som politisk resolution på topmødet i Nice umiddelbart vil gå ind og være retningsgivende for, hvordan Amsterdamtraktatens artikel 6 skal forstås.
Er ministeren enig med Henning Koch i, at det nødvendigvis må hænge sådan sammen?
Og hvis ministeren er enig med Henning Koch, vil ministeren så erkende, at sagerne altså er noget mere komplicerede, end ministeren hidtil har givet udtryk for over for Folketinget?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-11-01:
Tak for svarene.
Jeg vil gerne komme med et konkret eksempel: Hvornår regulerer EF-Domstolen ekspropriation?
Og særligt - for der kan jo godt være nogle eksempler på, at Domstolen har behandlet sager på området - spørgsmålet om erstatning for ekspropriation?
Der står i en af artiklerne om ejendomsret, at hvis man eksproprierer, skal det være mod rimelig og rettidig erstatning for tabet. Rimelig og rettidig erstatning for tabet.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-11-01:
Jo, men vil ministeren ikke godt svare på det spørgsmål, om man på nogen som helst måde kan forestille sig, at EF-Domstolen vil undlade at lægge charteret til grund for sager, der vedrører forståelsen af art. 6 i Amsterdamtraktaten.
Det kan man ikke forestille sig.
Det er også det, Kommissionen har skrevet helt udtrykkeligt, at selvfølgelig vil det komme til at blive retningsgivende - »mandatory« er det udtryk, Kommissionen bruger - for EF-Domstolens fortolkning af Amsterdamtraktaten.
Så er det bare, at jeg så mindeligt beder ministeren om at erkende, at så er det altså mere kompliceret, og så kan man ikke fastholde den påstand, som ministeren startede debatten med, nemlig at charteret ikke berører EF-Domstolens rolle.
Det gør det da i allerhøjeste grad.
Charteret vil jo netop blive et redskab for EF-Domstolen.
Det håber jeg så, vi kan starte med at blive enige om, for så kan vi gå videre i den juridiske afklaring af denne her sag.
Niels Helveg Petersen (RV), 2000-11-01:
Jamen jeg tror da gerne, at Domstolen kan lade sig inspirere af en politisk tekst; det tror jeg da sagtens kan ske.
Derfor er det jo også afgørende, hvad det er for en tekst, vi taler om.
Og det er en god tekst helt i overensstemmelse med de menneskerettigheder, som vi i øvrigt hylder.
Så selvfølgelig kan Domstolen da lade sig inspirere af en sådan tekst.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Ja, hvis det sådan går ned ad bakke med besvarelserne, så kunne hr. Keld Albrechtsen jo spare sig selv og andre mange ærgrelser ved ikke at stille så mange spørgsmål, men det skal jeg lade ligge.
Der er ikke tale om en fejl i det notat.
Direkte skatter er i dag reguleret ved anvendelsen af artikel 94 i det omfang, det direkte indvirker på det fælles markeds oprettelse eller funktion.
Der er flere eksempler på direktiver om direkte skatter vedtaget efter artikel 94.
Og jeg vil nævne direktivet om gensidig bistand mellem medlemsstaterne inden for direkte og indirekte skatter; direktivet om den fælles beskatningsordning for moder- og datterselskaber fra forskellige medlemsstater; direktivet om fælles beskatningsordning ved fusion, spaltning, tilførelse af aktiver og ombytning af aktier vedrørende selskaber i forskellige medlemslande.
Faktisk er reguleringen af direkte skatter det eneste, artikel 94 i dag anvendes til.
Derfor foreslår formandskabet, at bestemmelsen udgår, hvis direkte skatter i stedet for indskrives i artikel 93.
Det er også selskabsskatter og andre ting.
Peter Skaarup (DF), 2000-11-01:
»Vil ministeren redegøre for, om USA efter ministerens vurdering formelt har hjemmel i forsvarsoverenskomsten af 27. april 1951 eller andre aftaler, overenskomster, traktater m.v. til at installere NMD-systemet på Thulebasen eller andre steder i Grønland, herunder opgradere eller ændre allerede eksisterende installationer uden først at indhente en tilladelse hertil fra Danmark eller Grønland?«
Niels Helveg Petersen (RV), 2000-11-01:
Regeringen har faktisk allerede redegjort for EU-charterets forhold forhold til den europæiske menneskerettighedskonvention.
Justitsministeren har den 12. oktober i besvarelse af spørgsmål nr. 5 og 6 til Retsudvalget redegjort for forholdet
mellem charterets og menneskerettighedskonventionens bestemmelser
Jeg skal blot her fremhæve eller understrege, at charteret ikke er i konflikt med grundlovens frihedsrettigheder. Der er altså sendt et svar til Europaudvalget i dag, som muliggør, at den videre diskussion kan foregå på et mere udvidet grundlag.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-11-01:
Her står vi altså i den situation, at regeringen har sendt os et notat, hvoraf det fremgår, at EU har mulighed for at vedtage skattelovgivning om direkte personskatter, direkte skatter.
Og der ligger et fransk forslag om harmonisering af personskatterne, og at de skal ind i Traktaten i Nice.
Derfor vil jeg godt bede ministeren klargøre
: Hvad mener ministeren egentligt, man kan vedtage af skattelovgivning efter den nuværende Traktat, og hvad er ministerens holdning til det franske forslag om at skrive direkte ind i Traktaten, at man kan lovgive om personskatter?
Jacob Buksti (S), 2000-11-01:
Nu er det sådan, så jeg har erfaret, at den pågældende dommer ved retten i Herning skulle være særdeles kunstkyndig, og derfor vil jeg tillade mig at referere fra den pågældende dom, rettens bemærkninger, hvor der står: »Uanset man ikke kan frakende den omhandlede bemaling en kunstnerisk værdi, er en handling, hvor man uden tilladelse maler motiver, slagord eller andet på en andens ejendom at betragte som en ødelæggelse eller en beskadigelse af denne ejendom, hvorfor handlingen må betragtes som værende hærværk og derfor omfattet af straffelovens § 291, herunder dennes stk. 2 under henvisning til omfanget.«
Endelig vil jeg sige til hr. Søren Kolstrup, at jeg også har erfaret via pressen, at aktivisterne har tænkt sig at anke dommen, og derfor vil det ikke være korrekt, at jeg går ind og kommenterer en verserende retssag.
Niels Helveg Petersen (RV), 2000-11-01:
Ja, ellers havde vi ikke stemt for den.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Som bekendt er der i USA overvejelser om en eventuel opstilling af et nationalt missilforsvarssystem, NMD.
USA har ført grundige drøftelser med den danske regering om spørgsmål vedrørende Thule-radarens eventuelle anvendelse.
Regeringen lægger i den forbindelse stor vægt på, at Grønlands hjemmestyre løbende deltager i disse drøftelser.
En eventuel beslutning om at etablere et nationalt missilforsvarsprogram er udskudt.
Præsident Clinton meddelte 1. september, at han ville overlade beslutningen til sin efterfølger.
Der foreligger derfor heller ikke nogen anmodning fra amerikansk side om anvendelse af Thule-radaren i forbindelse med NMD.
Det konkrete spørgsmål om forsvarsoverenskomsten af 1951 var genstand for debat i medierne i august.
Det er en akademisk diskussion; det er ren teori, at USA skulle gennemføre en modernisering af Thule-radaren og opstille en ny radar uden dansk godkendelse.
Sådan fungerer forholdet ikke imellem nære allierede.
Forsvarsoverenskomsten skal fortolkes i lyset både af sagens faktiske omstændigheder og den politiske virkelighed.
USA har åbent kontaktet Danmark, redegjort for sine overvejelser på et tidligt tidspunkt for at sikre, at overenskomsten ville blive overholdt.
Det er de faktiske omstændigheder i sagen.
Den politiske realitet er den, at to nære allierede selvsagt drøfter sådanne planer konstruktivt.
Den amerikanske regering lægger stor vægt på at inddrage den danske regering fuldt ud i overvejelserne, på samme måde som regeringen løbende sikrer, at Grønland inddrages.
Senest i forbindelse med dansk-grønlandsk-amerikanske konsultationer i august i Grønland blev det fra amerikansk side tilkendegivet, at man i forhold til Thule-radaren ikke ville tage skridt, der strider imod danske og grønlandske ønsker.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-11-01:
Hvis statsministeren vil tale om brobygning, vil tale om dialog om EU-politikken generelt efter euroafstemningen, så bliver statsministeren nødt til at indgå i en dialog, bliver nødt til at svare på de spørgsmål, der rejses.
Jeg har helt konkret og som opfølgning på det spørgsmål, der er rejst her i dag, skriftligt, som jeg skal, og inden sidste fredag kl. 12, bedt statsministeren svare på, om det er politisk klogt altid at anlægge den vurdering, at man kun vil have en folkeafstemning, hvis det ud fra en snæver juridisk betragtning er nødvendigt.
Det har statsministeren ikke forholdt sig til.
Statsministeren har endsige ikke forsøgt at indgå i en debat
om det, og derfor bliver jeg nødt til at spørge statsministeren, om statsministeren mener, at den vejledende folkeafstemning, der blev udskrevet af daværende statsminister Poul Schlüter i 1986 om det indre marked, var uklog.
Jeg har forstået efterfølgende, at statsministeren sådan nærmest er tilhænger af det indre marked.
Må jeg erindre om, at Socialdemokratiet var modstander af det indre marked i 1980'erne, kæmpede imod det, stemte imod det.
Den daværende statsminister tog en folkeafstemning om spørgsmålet, hvorefter det så blev vedtaget, at Danmark skulle deltage i det indre marked.
Søren Kolstrup (EL), 2000-11-01:
»Vil ministeren overveje at trække Vejdirektoratets erstatningskrav for fjernelse af et vandmalingsbaseret maleri på en ubenyttet motorvejsbro i Jylland tilbage?«
Jacob Buksti (S), 2000-11-01:
Søndag den 16. juli år 2000 gennemførte aktivister fra gruppen Jyder mod Overflødige Motorveje en aktion, hvor der blev lavet vægmalerier på en nyopført motorvejsbro sydvest for Hammerum.
Broen er opført som led i arbejdet med at anlægge motorvejen Herning-Bording, der er vedtaget af Folketinget.
Vejdirektoratet havde ikke give samtykke til maleriet og forsøgte derfor i samarbejde med Herning Politi at stoppe arbejdet.
Politiet meddelte i den forbindelse aktivisterne, at de ville blive sigtet for hærværk, hvis arbejdet ikke blev stoppet. På trods heraf fortsatte de arbejdet.
Retten i Herning fastslog i en dom af 23. oktober 2000, at der var tale om hærværk på lige fod med graffiti, og idømte de tiltalte aktivister hver 14 dages betinget hæfte samt en tillægsbøde på 1.000 kr.
De tiltalte blev endvidere dømt til at betale Vejdirektoratet en erstatning på godt 56.000 kr. for udgifter til afrensning af broen. Jeg har tidligere i et svar til folketingsmedlem Anne Baastrup den 26. juli 2000 givet udtryk for min holdning til, at såkaldte aktivister uden tilladelse bemaler statens ejendom.
Jeg oplyste i den forbindelse, at sagen ville blive behandlet på helt samme måde som andre sager om graffiti, der i stigende grad plager samfundet.
Den af retten i Herning afsagte dom har ikke givet mig grundlag for at ændre opfattelse.
Jeg har derfor heller ingen overvejelser om at bede Vejdirektoratet om at frafalde sit erstatningskrav, hvis berettigelse altså ved dommen er tiltrådt af retten.
Søren Kolstrup (EL), 2000-11-01:
Jeg bemærkede, at trafikministeren brugte to centrale begreber i den her sag, nemlig ordet hærværk og ordet graffiti, men kan trafikministeren bekræfte, at der i den her sag netop er tale om et kunstværk, at borgere i al åbenhed har lavet et sådant kunstværk, og at det er vandbaseret?
Hvis det er vandbaseret, kan man sige, at det er udtryk
for en kommunikation til borgerne, det er et flygtigt maleri, som jeg har svært ved at se kan gå ind under begrebet hærværk og begrebet graffiti
Derfor vil jeg gerne have ministeren til at kommentere begrebet hærværk, om ministeren finder, det er rimeligt at bruge det i den her sammenhæng.
Det er det ene. Det andet er, at der løbende træffes beslutning om tolkninger af, hvad man skal kræve af erstatning og ikkeerstatning.
Man kan vælge at have et lille spillerum for ytringsfrihed, men man kan også vælge at have et stort spillerum for ytringsfrihed.
Er det egentlig ikke at foretrække i et demokratisk samfund, at man har så stort spillerum som vel muligt for ytringsfrihed og kommunikation mellem borgerne?
Heller ikke jeg skal kommentere en sådan verserende retssag og dommerens udsagn, men jeg skal blot spørge, om regeringen og trafikministeren mener, at vi skal have en forvaltningskultur i Danmark, hvor man dømmer utroligt restriktivt og hele tiden f.eks. stiller krav om erstatning og erstatning og dermed er med til at give ytringsfriheden et lille spillerum, eller om ministeren mener, at der kan være zweck i at have en forvaltningskultur, hvor man viser rummelighed, herunder til stærke civile ytringer, som kan føres frem med en vis prægnans.
Spørgsmålet er stillet ud fra den forudsætning, at ethvert samfund faktisk har interesse i, at frie borgere kan komme så stærkt til orde som muligt og også være med til at sætte dagsordenen i samfundet.
Jacob Buksti (S), 2000-11-01:
Jeg har egentlig ikke yderligere kommentarer til spørgsmålet, bortset fra den, at der med den indsats, der sker i forhold til f.eks. graffiti med de domme, der er faldet, er sket det, at der efter DSB's mening synes at være en direkte sammenhæng mellem de hårde domme og det fald i antallet af overbemalede tog på ca. 30 pct., som kan ses.
Og derfor mener jeg, at det er det udgangspunkt, man må tage.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-11-01:
Skriftlig begrundelse
I notatet af 3. oktober 2000 oplyser ministeren, at Amsterdamtraktatens artikel 94 omfatter de direkte skatter.
Dette er naturligvis forkert, og det er nødvendigt, at fejlen straks rettes, da der ellers kan opstå mistanke om et særdeles alvorligt forsøg på traktatfusk.
Søren Kolstrup (EL), 2000-11-01:
Ministeren tillod sig at sætte lighedstegn mellem den her diskussion og begrebet graffiti.
Kan vi i det mindste
ikke blive enige om ét forhold: at det er farligt at udvide begrebet graffiti til alle kunstneriske ytringer?
Det ville jo i den grad også indsnævre vores syn på, hvad der er hærværk, og hvad der ikke er hærværk.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-11-01:
»Vil den danske regering intervenere til fordel for Europa-Parlamentets kommende sag mod EU's Ministerråd ved EF-Domstolen og altså deltage som part i sagen imod Ministerrådet?« Skriftlig begrundelse
Ifølge en pressemeddelelse fra Europa-Parlamentets Informationskontor mandag den 23. oktober 2000 indklager parlamentets formand Nicole Fontaine nu EU's Ministerråd for EF-Domstolen i Luxembourg.
Sagen drejer sig om to ministerrådsbeslutninger om hemmelighedsstempling af dokumenter om EU's udenrigs- og sikkerhedspolitik. Europa-Parlamentet opponerer imod, at Ministerrådet har besluttet, at dokumenter på forsvarsområdet generelt skal være fortrolige.
Efter Parlamentets opfattelse bør fortrolighed være en undtagelse, som skal retfærdiggøres fra sag til sag.
I forbindelse med Ministerådets beslutning tog Danmark en form for forbehold, men det er ikke nok.
Der er formentlig tale om et regulært brud på Traktaten, der netop bygger på det princip, at dokumenter principielt er tilgængelige, og at undtagelser fra aktindsigt derfor kun kan finde sted på grundlag af en konkret vurdering af hvert enkelt dokument.
I forbindelse med vedtagelse af Amsterdamtraktaten den 28. maj 1998 var et af regeringens argumenter for et ja de forbedrede bestemmelser om åbenhed.
Hvis Ministerrådet vinder retssagen, vil en væsentlig del af grundlaget for den danske godkendelse af Amsterdamtraktaten dermed være faldet bort.
Der har været en uklarhed om Danmarks holdning til den sag.
Derfor er der i meget høj grad brug for et dansk signal om, at man er modstander af denne generelle hemmeligholdelse.
Et sådant signal kunne man give ved at erklære, at man går ind og deltager i de retssager mod Ministerrådet, som nu er på vej.
Niels Helveg Petersen (RV), 2000-11-01:
Regeringen har ikke taget stilling til spørgsmålet om dansk intervention.
Det gør vi fornuftigvis først, når sagen er anlagt og et referat af sagsindholdet er offentliggjort i EF-Tidende.
Som det er spørgeren bekendt, stemte Danmark for rådsbeslutningen fra august i år.
Folketingets Europaudvalg blev i den forbindelse i slutningen af juli orienteret om de danske synspunkter.
Der var et vigtigt hensyn at tage til NATO.
For at udvikle samarbejdet mellem EU og NATO er det helt nødvendigt at sikre en fortrolig omgang med højt klassificerede oplysninger.
Men Danmark erklærede sammen med Holland, Finland og Sverige i juli, at den vedtagne beslutning ikke burde få indvirkning på de kommende regler om aktindsigt i Rådets, Kommissionens og Europa-Parlamentets dokumenter.
Sådanne regler skal vedtages i medfør af EF-Traktatens artikel 255.
Vi erklærede samtidig, at vi havde foretrukket at beskytte de pågældende dokumenter - ESDP-dokumenterne - ved at præcisere undtagelsesbestemmelserne i de gældende regler om aktindsigt fremfor generelt at undtage dokumenterne for aktindsigt. Det synspunkt vil vi gøre gældende i forhandlingerne om nye regler om aktindsigt.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-11-01:
Jeg må sige, at jeg synes ikke, det lykkedes ministeren at gøre den danske regerings holdning specielt meget klarere med sit svar, måske endda tværtimod, er jeg bange for. Ministeren har altså stemt for afskaffelsen af aktindsigten, men samtidig undertegnet en erklæring om, at den går faktisk ikke.
Er der ikke grundlag for at få ryddet op i den danske regerings position?
Vil ministeren ikke medgive mig, at Holland og Parlamentet faktisk har ret i, at det er i strid med Traktaten på et sagsområde generelt at afskaffe aktindsigten?
Kan vi ikke starte dér og få fastslået, om den danske regering er enig med Parlamentet og Holland i det synspunkt, at den beslutning, der er truffet, er ulovlig, og derfor bør forelægges for EF-Domstolen med henblik på at få den ophævet?
Er ministeren enig med Holland og med Parlamentet?
Niels Helveg Petersen (RV), 2000-11-01:
Hvis vi havde været det, havde vi selvfølgelig ikke stemt for den beslutning.
Artikel 207 i EF-Traktaten forpligter ikke Rådet til at inddrage Europa-Parlamentet, og det er baggrunden for, at Parlamentet ikke blev hørt.
Med vedtagelsen af nye regler om aktindsigt i henhold til artikel 255 vil Europa-Parlamentet skulle inddrages, da forslaget skal vedtages efter proceduren for fælles beslutningstagen.
Jeg kan ikke se, der er noget uklart i øvrigt i regeringens standpunkt.
Om vi skal intervenere tager vi stilling til, når sagen er anlagt, og vi vil arbejde for, at beslutningerne om aktindsigt indrettes på en sådan måde, at man præciserer undtagelsesbestemmelserne i stedet for generelt at undtage.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-11-01:
Vil ministeren rette sig efter den ulovlige beslutning fra Ministerrådet, eller vil ministeren rette sig efter Traktaten?
Niels Helveg Petersen (RV), 2000-11-01:
Jeg gentager: Efter den danske regerings opfattelse begik Rådet ikke traktatbrud med vedtagelsen, ellers ville vi ikke have stemt for beslutningen.
Der har været en strid om hjemmelen for beslutningen, men det er klart, at efter medlemslandenes og Rådets juridiske tjenestes opfattelse var den rette hjemmel i det konkrete tilfælde artikel 207.
Men lad mig gøre det fuldstændig klart, at det er den danske regerings holdning, at vi ønsker at beskytte de pågældende dokumenter ved præcise undtagelsesbestemmelser direkte i reglen, ikke ved generelt at undtage dokumenterne.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-11-01:
Men skal svaret så forstås sådan, at hvis Folketingets Europaudvalg eller en borger i Danmark henvender sig og anmoder om aktindsigt og der åbenlyst er tale om, at aktindsigt skal gives efter Traktatens regler, så vil den danske regering alligevel nægte det, fordi den danske regering vedstår sig den ulovlige beslutning i Ministerrådet?
For ministeren er vel opmærksom på, at Solanas kup jo medfører, at vi ikke i Folketinget kan få indsigt og parlamentarisk kontrol med de sager, der foregår på forsvarsområdet i EU, heller ikke med den danske regerings deltagelse på det her område, heller ikke med forvaltningen
af undtagelserne f.eks. Så det er jo ikke en sag af lille betydning; det er faktisk en sag af stor betydning. Jeg forstår altså, at det desværre er sådan, at regeringen i virkeligheden er enig med det flertal, som vedtog denne formentlig klare ulovlighed.
Jacob Buksti (S), 2000-11-01:
Jeg synes bare, jeg ville henholde mig til dommerens bemærkninger i den afsagte dom, og derfor kan jeg ikke se, at der her er tale om, at man udvider hærværksbegrebet.
Her er det bare et spørgsmål om, at man fastholder det. Hermed sluttede spørgsmålet.
Peter Skaarup (DF), 2000-11-01:
Jeg siger tak for svaret.
Udenrigsministeren siger, at det er en akademisk diskussion, om amerikanerne uden om alle andre aftaler end aftalen af 1951 kan installere en ekstra radar.
Det kan godt være, det er en akademisk diskussion, men mig bekendt fører vi sådan set her i Folketinget mange akademiske og også ikkeakademiske diskussioner. Uanset hvad det er for en slags diskussion, så er spørgsmålet meget klart formuleret, synes jeg.
Men jeg kan godt hjælpe udenrigsministeren en lille smule ved at sige endnu en gang, at det, det handler om, sådan set ikke er situationen i USA lige nu, men det er rent principielt, rent aftalemæssigt: Kan amerikanerne, hvis de vil - uden om alle de diskussioner, der kører - ifølge forsvarsoverenskomsten af 1951 installere den her radar?
Det er det klare spørgsmål, og det synes jeg ikke jeg fik et klart svar på.