runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Frank Aaen (EL), 2006-10-25:
Jeg synes, det er godt at få det afklaret, og at det hænger sådan sammen, som skatteministeren siger, altså at det er kommet lidt tilfældigt i forhold til hinanden, er sådan set også godt, for ellers synes jeg, det ville have været meget usmageligt at skulle se på det.
Jeg tror også, vi stemmer for lovforslaget, især fordi det kan lukke et skattehul for USA, så det er jeg ret overbevist om at vi gør.
Men jeg vil godt lige bore i det med et spørgsmål.
Jeg synes godt, man også kunne oplyse os om, hvad det faktisk er for et provenu, virksomhederne får ud af det, i stedet for at der bare står, at nogle får, og jeg er helt sikker på, at vi kan få et tal, hvis vi spørger om det.
Selv om vi har den ordning, at man kan modtage udbytter fra Danmark uden at betale skat, og har haft den alt for længe, synes jeg ikke, vi på nogen måde skal være med til at presse andre lande til at gå den samme vej.
Det har vi sådan set gjort her, men heldigvis ikke som led i en ren byttehandel.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-10-25:
Jeg vil bare gentage, at målene er uændrede, nemlig at der skal være demokrati i Irak, at Irak skal genopbygges, og at irakerne skal være herrer i eget hus og selv overtage ansvaret for deres sikkerhed, så de udenlandske tropper kan trækkes hjem.
Det, vi nu må overveje, er, hvordan vi bedst og hurtigst når de mål, og det er såmænd alt, hvad der ligger i det.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Morten Messerschmidt (DF), 2006-10-25:
Nu skal jeg passe på ikke at nævne noget, som ikke er stringent formuleret i spørgsmålet, men jeg ville måske opfordre ministeren til at beskæftige sig lidt med, hvor meget CO2-udledning, der ikke er menneskelig skabt, altså hvor meget kloden som sådan udleder; vulkansk aktivitet og andre forhold.
Jeg tror faktisk, at ministeren vil komme frem til et resultat, som vil overraske ham, for den menneskelige aktivitet står rent faktisk for en meget, meget beskeden andel af det samlede CO2-udslip.
Men det, der jo er interessant, er, at ministeren mener, at han kan påvise, hvilke faktorer der gør, at temperaturerne svinger efter 1750.
Men temperaturer svinger i 1749 og i 1751 – temperaturudsvingene er jo relativt det samme.
Hvorfor kan ministeren så ikke redegøre for, hvad der har gjort, at temperaturen rent faktisk har svinget med 2-3 grader celsius, også i den præindustrielle periode?
Sagen er selvfølgelig, at ministeren ikke tør sige det, som alle normalt tænkende kan se ved at læse papirerne, nemlig at CO2-udslippet overhovedet ingen indflydelse har på den globale klimaudvikling.
Det synes jeg egentlig ville tjene regeringen at sige klart.
Den slags udsving sker selvfølgelig over en kolossalt lang periode, og inden for den periode kan der være kæmpe udsving imellem.
Som jeg erindrer det, havde vi en meget lang vinter i år, hvor vi i de sidste 2-3 år har haft korte vintre og meget milde vintre.
Derfor må jeg sige, at enhver diskussion om det her skal ses over lange perioder.
Jeg er ikke videnskabsmand, og det er jeg også glad for, og derfor kan det ikke nytte noget, at man går ind og tager konkrete tal.
Man må se det over lange perioder.
Det tror jeg alle kan forstå.
Jeg synes, at det sidste svar var så fabelagtigt, at jeg vil gribe fat i det.
Ministeren siger, at han ikke kender årsagerne til, at temperaturerne svingede før 1750.
Skal det forstås på en sådan måde, at ministeren ved, hvorfor temperaturerne svinger efter 1750?
Dermed mener Miljøministeriet formentlig, at tiden efter har været påvirket af menneskelig aktivitet, og det synes jeg da ikke er så svært at forstå, når man tænker på, hvad der er sket.
Bare tænk på, hvad udvindingen af kul over hele verden har givet af udsving på masser af forskellige områder.
»Betragter ministeren det som en realistisk mulighed, når det i udspillet foreslås, at den globale temperatur skal sænkes med 2 grader C, når ministeren tænker på, at gennemsnitstemperaturen de seneste 1000 år har svinget fra omkring 24,5 grader i år 1000 til 22,5 grader omkring år 1500, for i dag – i år 2000 – at være omkring 23,5 grader?«
Det giver jo ganske enkelt ingen mening.
Det beder jeg om forståelse for.
Hans Kristian Skibby (DF), 2006-10-25:
Som justitsministeren selv har sagt, har jeg stillet et spørgsmål mere, og det er sådan set med udgangspunkt i, hvordan det går med arbejdet i den her arbejdsgruppe, som har arbejdet længe nu på at skabe klarhed over, hvad den egentlig vil foreslå skal være de retningslinjer, som skal være det fremtidige grundlag for tilknytning af imamer i de danske fængsler.
Derudover har jeg selvfølgelig også stillet spørgsmål om, hvorvidt justitsministeren måske havde skiftet holdning, siden man nu kan se, at fængsler vælger at afskedige deres imamer.
Lene Espersen (KF), 2006-10-25:
For at kunne gøre det er der nogle analyser og nogle overvejelser, som arbejdsgruppen skal gøre sig, hvilket også fremgår af kommissoriet.
Det drejer sig om regelgrundlaget for gejstlig betjening samt om højtider og helligdage inden for de forskellige religioner.
Der skal endvidere laves en oversigt over de indsattes religiøse tilhørsforhold.
Arbejdsgruppen skal desuden gøre sig overvejelser om ansættelsesforhold og de fysiske rammer i institutionerne.
Og arbejdsgruppen skal, hvis det er muligt, indhente inspiration bl.a. fra de øvrige nordiske lande og sammenligne institutionerne.
Arbejdsgruppen er bemandet således, at der bl.a. deltager personer med særlig viden om eller interesse for emnet bredt forstået og for de forskellige institutionstyper i kriminalforsorgen, der alle skal være repræsenteret.
Kriminalforsorgen har over for mig oplyst, at arbejdet p.t. er i sin afsluttende fase, og at gruppen forventer at aflevere en rapport til direktoratet inden udgangen af året.
På baggrund af den rapport vil der blive fastsat mere detaljerede retningslinjer for ansættelse, eventuelt kombineret med løsere tilknytning af gejstlige repræsentanter.
For så vidt angår den anden del af spørgsmålet, kan jeg henvise til straffuldbyrdelsesloven samt de europæiske fængselsregler, som jeg også henviste til i januar 2006, da jeg i Folketinget besvarede spørgsmål nr. S 1963 fra samme spørger om et tilsvarende emne.
Efter straffuldbyrdelseslovens § 35, stk. 2, har en indsat ret til at samtale med en præst eller lignende fra sit trossamfund.
Og det fremgår endvidere af de europæiske fængselsregler, at hvis der er et tilstrækkeligt antal indsatte med samme trosretning, skal der udpeges en godkendt repræsentant fra denne trosretning.
Ligeledes bør der ansættes præster eller lignende på fuld tid, hvis antallet af indsatte med samme trosretning berettiger til det.
Kriminalforsorgen er som sagt i gang med at vurdere, hvor stort behovet skal være de forskellige steder, herunder om der er behov for en fuldtidsansat, en deltidsansat eller løsere tilknyttede gejstlige repræsentanter såsom imamer.
Hans Kristian Skibby (DF), 2006-10-25:
Det er jo det, der simpelt hen er hele kernen i den her sag, nemlig hvorvidt man overhovedet i det danske fængselsvæsen skal finansiere fængselsimamer over nogle budgetter, der, som vi jo kan se, inden for de senere år er blevet barberet i de forskellige fængsler.
Vi ved jo, at det nye statsfængsel i Horsens også opererer med en driftsbesparelse.
Er det så overhovedet en statslig opgave at ansætte fængselsimamer over de offentlige kasser?
Det er så der, hvor justitsministeren siger: Jamen man er pligtig til at tilbyde dem samtaler osv.
Ja, det er rigtigt, men der siger man i nogle af vores fængsler, at det kan man gøre ved frivillige aftaler, hvor de, der vil missionere for deres tro, hvad enten det er den ene eller den anden, kan gøre det frivilligt – hvis ikke det er den i Danmark anerkendte kristendom, som danner grundlag.
Det, der så er spørgsmålet, er: Er det rimeligt, at vi nu udbygger servicen og begynder at fastansætte statsansatte imamer ud fra nogle nye kriterier, som der lægges op til?
Lene Espersen (KF), 2006-10-25:
Jeg må bare fastholde, at både for så vidt angår straffuldbyrdelsesloven og de europæiske fængselsregler, er det helt centralt, at alle indsatte har ret til at samtale med en præst eller lignende fra deres trossamfund.
Der er givetvis mange forskellige modeller, og det er jo også det, vi kan se i Kriminalforsorgens forskellige institutioner, for, hvordan man så vælger at løse den opgave.
Og det mener jeg altså er noget, som Kriminalforsorgen er langt de bedste til selv at gøre.
Når først den her vejledning er på plads, bliver det også klarere, hvad det præcis er for ting, der skal tages hensyn til, hvad det er for helligdage og andet, der skal indgå i overvejelserne om, hvordan man finder den bedste model for, hvordan tilknytningen skal være; om den skal være løs, sådan som jeg kan forstå at hr. Hans Kristian Skibby synes er mest formålstjenligt, eller om den skal have en mere fast karakter.
Hans Kristian Skibby (DF), 2006-10-25:
Jeg vil gerne takke for svaret.
Og det er da også muligt, at vi kan finde ud af noget, der bliver til virkelighed, og som vi kan forstå bagefter.
Og der har hun så udtalt: Vi har overvejet, hvorvidt vi bør ansætte en imam, men når vi ser, hvilke problemer man har haft med fængselsimam Abu Bashar i Nyborg, synes vi måske, det er knap så god en idé at få sådan en selv.
Så er det jeg siger: Jeg vil nødig være med til, at vi nu får en eller anden anbefaling fra den her arbejdsgruppe, som gør, at man underkender de lokale, som har en formodning om, at det vil være en dårlig idé.
Lene Espersen (KF), 2006-10-25:
Jeg vil sige til hr. Hans Kristian Skibby: Nu har der været nedsat en arbejdsgruppe, der har arbejdet meget grundigt med de her problemstillinger, og jeg synes, det er vigtigt at få slået fast her i Folketingssalen i dag, at arbejdsgruppen ikke kun vil komme med en vejledning, således at vi får en mere ensartet praksis i hele landet, men at arbejdsgruppen også vil udarbejde mere detaljerede retningslinjer for ansættelse og/eller løsere tilknytning af gejstlige repræsentanter.
Jeg synes egentlig, at hovedkernen i det spørgsmål, som hr. Hans Kristian Skibby stiller, netop er, at der skal være lidt klare retningslinjer for, hvornår man har nogen tilknyttet på mere løst eller fast grundlag.
Så jeg vil sige, at jeg mener, at Kriminalforsorgen med det arbejde, der er sat i gang, i hvert fald får skabt langt, langt større klarhed for de mange forskellige institutioner om, hvad der er mest formålstjenligt.
Kim Christiansen (DF), 2006-10-25:
Det, jeg vil gribe lidt fat i i det her spørgsmål, er den her vejledning, for man må nok sige, at den er påkrævet.
Desværre bliver andelen af personer med anden etnisk oprindelse jo ikke mindre og mindre i de danske fængsler.
Jeg forventer selvfølgelig også, at DF bliver inddraget i det endelige arbejde omkring sådan en vejledning, så vi får lov måske at være lidt medbestemmende der.
Det, jeg egentlig vil tage fat i, er, at jeg netop i forbindelse med de her religionsspørgsmål har erfaret, at man i Statsfængslet på Søbysøgaard den 23. oktober gav samtlige med muslimsk baggrund fri fra kl. 7 om morgenen til kl. 21 om aftenen, så de kunne fejre ramadanen.
Jeg vil da gerne høre, om det er noget, justitsministeren er vidende om og i så fald også billiger.
Lene Espersen (KF), 2006-10-25:
Jeg vil sige til hr. Kim Christiansen, at jeg ikke er vidende om det konkrete tilfælde.
Men jeg vil sige, at en af grundene til, at Kriminalforsorgen har fundet det nødvendigt at nedsætte den her arbejdsgruppe, netop er, at der er en meget stor andel af de personer, der er indsat i fængslerne, der har en anden trosretning end den, der er den mest velkendte her i Danmark.
Og derfor er der jo behov for at have nogle vejledninger om, hvad man skal, og hvad man ikke skal, hvilke helligdage der er, og hvordan man håndterer de situationer.
Jeg synes faktisk, det er ganske fornuftigt, at der kommer sådan et klart grundlag at kunne administrere ud fra.
Kim Christiansen (DF), 2006-10-25:
Så vil jeg da gerne lige høre, om justitsministeren så ikke også vil undersøge det her og måske indskærpe, at det, man giver fri til i de danske fængsler i dag, er nationale fridage.
Mig bekendt er ramadanen ikke en af de danske nationale fridage.
Så er der i hvert fald sket noget, så har jeg sovet i timen.
Jeg mener, at vi i den grad ligger under for muslimske skikke, ikke kun i børnehaverne med halalslagtet kød osv., men nu altså også i fængslerne, hvor man giver muslimerne fri til at fejre en for dem national helligdag, samtidig med at de kristne indsatte så bliver jaget på værkstedet for at tjene til deres daglige cigaretter og fornødenheder; det synes jeg er fuldstændig urimeligt.
Lene Espersen (KF), 2006-10-25:
Jamen jeg vil sige til hr. Kim Christiansen, at nu har Kriminalforsorgen nedsat en arbejdsgruppe, fordi den her problemstilling har vist sig at blive håndteret meget forskelligt i de forskellige fængsler.
Jeg kan ikke forstå andet, hvis ellers Dansk Folkeparti er enig både i de europæiske fængselsregler og straffuldbyrdelseslovens regler på det her område, end at det jo er i alles interesse, at der kommer klarhed over, hvordan man håndterer de her sager, så man håndterer dem ens i fængslerne og ikke lader en eller anden lokal praksis afgøre, hvad man synes er rigtigt eller forkert.
Det mener jeg er det klogeste af hensyn til alle.
Ud over vejledningen om, hvordan man håndterer de forskellige trosretninger, så kommer der altså også, som jeg svarede hr. Hans Kristian Skibby, nogle klare retningslinjer for, hvorledes tilknytningen skal være til fængslet for de præster eller lignende, der skal være tilknyttet, herunder om det skal være af løs karakter eller af fastere karakter.
Altså, jeg synes ikke, der er nogen grund til at sætte spørgsmålstegn ved, at fængslets ledelse har gjort det, den mente var det mest forsvarlige for at få gennemført de besparelser i lønsummen, som var påkrævet.
Og den fremtidige regulering af hele området omkring den religiøse betjening er jo det næste spørgsmål, som hr. Hans Kristian Skibby har stillet, så det kommer jeg nærmere ind på i den næste besvarelse.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Hans Kristian Skibby (DF), 2006-10-25:
Det er så det her spørgsmål, som også er indeholdt i det skriftlige spørgsmål, som vi har til debat i dag.
Der står jo udtrykkeligt: Anser ministeren det fortsat for en offentlig opgave at finansiere statsansatte imamer i de danske fængsler?
Jeg synes ikke, ministeren har svaret ret entydigt eller ret tydeligt på det spørgsmål.
Og der vil jeg da gerne henvise til ministerens egne formuleringer i forbindelse med en tidligere debat her i Folketingssalen om samme emne.
Der har ministeren udtalt følgende:
I og med at der er flere med muslimsk baggrund, der i dag sidder som indsatte i kriminalforsorgens institutioner, kan der også være et øget behov for bl.a. at tilbyde assistance fra imamer.
Der er mit spørgsmål så, og det vil jeg gerne have et klart og tydeligt svar på
: Er det staten, der skal betale udgifterne til de her imamer, eller skal det være en frivillig løsning, hvor folk, der vil missionere for deres trosligesindede i danske fængsler, kan blive tilbudt at komme ind og gøre det?
Lene Espersen (KF), 2006-10-25:
Jeg mener, at alle uanset trosretning har ret til at samtale med en person, der repræsenterer den religion, man nu tilhører.
Det er en forpligtelse, vi har, som jeg selvfølgelig vil holde fast i.
Hvorvidt det sker på frivillig basis eller på en anden basis, det være sig på deltid, på fuld tid eller på noget helt fjerde, kan jeg simpelt hen ikke tage stilling til nu.
Jeg har ikke noget overblik på nuværende tidspunkt over, hvordan arbejdsgruppen vil indstille at vejledningen skal se ud, heller ikke over, hvordan retningslinjerne skal se ud for, hvordan den gejstlige betjening skal være, men jeg mener, at der er en fælles forpligtelse til at prøve at se på, hvordan man får løst den her udfordring på den bedst tænkelige måde.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Frank Aaen (EL), 2006-10-25:
Statsministeren siger hele tiden »så længe irakerne gerne vil have, at vi bliver der«.
Sagen er jo, at opinionsmåling efter opinionsmåling, også den, der er gennemført af det amerikanske forsvarsministerium, bekræfter, at tre fjerdedele af irakerne mener, at det er bedst, hvis de fremmede styrker trækkes ud, da de er med til at fremprovokere flere konflikter, end de forebygger.
Det er den samme konklusion, ledere i USA er nået frem til, og den samme konklusion, hærchefen i Storbritannien er nået frem til, nemlig at det er nødvendigt at erkende, at den måde, det har kørt på hidtil, gør problemerne værre.
Det er derfor, man er nødt til at overveje en ny strategi, og det er derfor, mange er kommet frem til det.
Jeg er sikker på, at udenrigsministeren, der sidder lige ved siden af statsministeren, tænker meget over, hvordan den strategi måske kan ændres.
Så lyder det jo nærmest, som om den målsætning for, hvilken måde Danmark har været med til at arbejde på i Irak, har været rigtig god, og at der ingen grund er til at ændre på det.
Kristian Jensen (V), 2006-10-25:
Jeg kan afkræfte, at der er tale om nogen form for byttehandel, og så vil jeg sige, at ud fra min betragtning er det et spørgsmål om, at danske virksomheder nu slipper for en dobbeltbeskatning.
Der sker jo en beskatning, når man henter udbyttet hjem, plus at der selvfølgelig også med det beskatningsprincip, vi har i Danmark, vil være en vurdering af beskatningsevnen fra dansk side.
Efter min opfattelse er det, der sker nu, at vi slipper for en dobbeltbeskatning, men jeg svarer gerne på de spørgsmål, der måtte komme under udvalgsarbejdet.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling.
Afstemning
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-10-25:
Det fortæller alt om hr. Rune Lunds og Enhedslistens sådan meget teoretiske tilgang til det her.
At tro at nogen ansvarlig regering overhovedet vil indvie sine modstandere i, hvilken strategi man vil forfølge for at nå sine mål, ville da i den grad være en invitation til terroristerne.
Hvorfor i alverden skulle vi dog det?
Det er jo ren teori.
Derfor vil jeg blot endnu en gang gentage, at der står rigtig meget på spil.
Det, det drejer sig om, er at hjælpe den irakiske befolkning med at opbygge et demokrati.
Den irakiske befolkning har en forventning om, at der så også bliver leveret resultater, og det skal vi hjælpe den irakiske regering med at sikre.
Hr. Ole Stavad antyder i sit spørgsmål, at indenrigs- og sundhedsministeren skulle have foretaget en vildledning af Folketinget, og derfor vil jeg gerne starte med at slå fast, at der aldeles ikke har været tale om nogen som helst vildledning af Folketinget.
I det hele taget vil jeg gerne sige til hr. Ole Stavad, at jeg overhovedet ikke mener, at det er sagligt at gøre debatten om finansieringsreformen i kommunerne til en sag om ministeransvarlighed.
Det er fuldstændig at afspore hele diskussionen om sagens indhold.
Det fremgår klart af bemærkningerne til det lovforslag, der hed lovforslag nr. L 194, at lovforslaget bygger på det datamateriale, som indgik i Finansieringsudvalgets rapport fra december 2005.
Og i besvarelser til Folketinget i perioden marts 2006 til maj 2006 i forbindelse med lovforslagets behandling blev det gang på gang slået fast, at beregningerne var foretaget ud fra et 2005-niveau.
Det ved hr. Ole Stavad jo også udmærket.
Jeg har ikke inden for rammerne af et § 20spørgsmål mulighed for at citere alle de besvarelser, men jeg kan henvise til indenrigs- og sundhedsministerens besvarelse af spørgsmål 1 stillet af Kommunaludvalget den 4. oktober 2006, hvor en række af disse besvarelser bliver citeret.
Ole Stavad (S), 2006-10-25:
Jeg må indrømme, at jeg synes, det er stærkt bekymrende, at vi har en statsminister, der synes, det er helt uproblematisk, at en af hans ministre fremsætter et lovforslag i Folketinget, der har konkrete oplysninger om, hvordan resultatet kommune for kommune vil være, hvis lovforslaget bliver vedtaget; at man samtidig fremsætter et andet lovforslag, der konkret fastlægger kommunernes skatteprocenter for hver enkelt kommune med baggrund i de oplysninger, der er i det første forslag; at indenrigsministeren i dag erkender, at tallene, der er i lovforslagene, i virkeligheden kan være meget anderledes, men at indenrigsministeren nægter at give Folketinget de rigtige oplysninger.
Derfor må jeg spørge statsministeren: Hvor mange forkerte svar eller forkerte oplysninger til Folketinget skal indgå i et lovforslag fremsat af den her regering, før statsministeren mener, det er et problem?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-10-25:
Det er i virkeligheden stærkt forbløffende, at hr. Ole Stavad overhovedet kan stille det her spørgsmål, fordi den fremgangsmåde, der er anvendt, er nøjagtig den samme, som altid bliver anvendt, når en regering – og det gælder også tidligere regeringer – fremsætter lovforslag.
Der kommer et lovforslag med nogle bemærkninger, hvor der er foretaget nogle beregninger.
De beregninger er foretaget på grundlag af det datamateriale, der var til rådighed, da lovforslaget blev fremsat.
Sådan er det også i det her tilfælde, hvor der var tale om 2005-tal, som var de seneste, man havde.
Så kommer man frem til næste år, altså 2007, og der er selvfølgelig indtruffet forskellige ændringer i kommunernes økonomiske situation, der så gør, at de endelige tal bliver anderledes end dem, der var indeholdt i bemærkningerne til det oprindelige lovforslag.
Men det skyldes jo ikke, at nogen har vildledt.
Det skyldes, at den økonomiske situation i kommunerne har udviklet sig, og der er det jo sådan, at hvis en kommune får mindre i udligning i 2007, end der blev beregnet på baggrund af 2005-tallene, er det jo, fordi kommunen som helhed har en bedre økonomi nu, end det var forudsat i 2005.
Ole Stavad (S), 2006-10-25:
Jeg håber, at statsministeren selv ved, at det svar, han lige har afgivet, ikke er korrekt.
Der har aldrig nogen sinde tidligere i det her Folketing været anvendt en tilsvarende procedure.
Der har aldrig nogen sinde tidligere i det her Folketing været fremsat et lovforslag af nogen regering, der har fastsat de kommunale skatteprocenter kommune for kommune på grundlag af nogle oplysninger og nogle tal, som efterfølgende viser sig at være forkerte.
Jeg går ud fra, at statsministeren godt vil bekræfte, at det aldrig nogen sinde tidligere har været tilfældet i dansk parlamentarisk historie, at nogen regering nogen sinde tidligere har gjort det, som den nuværende indenrigsminister gjorde, da han fremsatte forslagene i Folketinget og baserede sine egne lovforslag med fastlæggelse af den enkelte kommunes skatteprocent på grundlag af oplysninger, som efterfølgende viste sig at være forkerte.
Mener statsministeren heller ikke, at det er et problem?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-10-25:
Nu bliver hr. Ole Stavads sag jo ikke bedre af, at hr. Ole Stavad begynder at løfte stemmen.
Det er måske snarere et udslag af, at hr. Ole Stavad godt ved, at han har en meget svag sag her.
Sagen er jo den, at når man taler om udligning, er man nødt til at lave et lovforslag på basis af de tal, man har på det tidspunkt, hvor lovforslaget bliver fremsat – i det her tilfælde var det altså 2005-tal.
Så kommer vi frem til næste år, 2007, og det er det, hele diskussionen handler om: Hvorfor går det så anderledes end det, der oprindelig stod i lovforslaget?
Det er, fordi økonomien har ændret sig fra 2005 til 2007, og der er det altså således, at hvis en kommune får mindre i 2007, end man havde regnet med, er det, fordi kommunens økonomiske situation er blevet bedre, måske bl.a. fordi der er blevet et bedre skattegrundlag, og så får kommunen altså større skatteindtægter.
Det nærmer sig manipulation, når hr. Ole Stavad prøver at springe uden om det punkt.
Lad mig henvise til, at i 1990'erne fremsatte den daværende socialdemokratiske regering jo et forslag om ændret udligning, en udligningsreform med virkning fra 1996 på grundlag af data fra 1994.
Så det er meget almindeligt, at man fremsætter lovforslag på basis af – i det her tilfælde – 2 år gamle tal.