runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Marianne Jelved (RV), 2003-02-05:
Socialdemokratiet har taget timer fra klassens tid.
Socialdemokratiet har taget timer fra samfundsfag.
Socialdemokratiet har brudt hul i det panser, som Det Radikale Venstre forsøgte at holde op til beskyttelse af skolebibliotekarstillingen.
Socialdemokratiet har prøvet at forklare os andre, hvori det gode består.
Jeg kan så forstå, at det gode er, at det ikke længere er kommunerne, der har ansvaret for de bindende delmål, men at det nu er staten, der har ansvaret
Det er altså ordet, der er lavet om fra delmål til trinmål.
Og det betyder ikke noget, siger hr. Thomas Adelskov.
Det har jeg så noteret mig.
Og kommunerne skråstreg staten betyder ikke noget. Nederst på side 6 i bemærkningerne står der omkring delmålene eller trinmålene: »Ligeledes vil der ske en løbende justering og præcisering af trinmålene for fagene i lyset af de indvundne erfaringer.« Hvad ligger der i det?
Aage Frandsen (SF), 2003-02-05:
Jeg ved ikke, om man skal sige tillykke til hr. Thomas Adelskov med aftalen.
Hvis jeg siger det, kan det godt være, hr. Adelskov ikke mener, at det er venlig ment, og det er det måske heller ikke.
Jeg vil godt spørge hr. Adelskov, om han er opmærksom på, at de svar, der blev givet vedrørende økonomien, gik på, at selvfølgelig er der en aftale mellem regeringen, Socialdemokratiet og Dansk Folkeparti om indholdet og om, at timerne skal kompenseres, dvs. minimum 281 mio. kr. Men der var intet tilsagn om, at man samtidig kan sige, at der også kan spares penge på folkeskolen.
Var hr. Adelskov helt opmærksom på det?
Det andet spørgsmål, jeg godt vil stille hr. Adelskov, er: Hvorfor har man reduceret faget samfundsfag med 1 time?
Hvordan hænger det sammen med de smukke ord, der blev sagt om en tidsvarende folkeskole?
Hvorfor skal samfundsfag reduceres med 1 time?
Man nævnte alt det, der var lagt til, men ikke, at samfundsfag blev reduceret med 1 time.
Bodil Kornbek (KRF), 2003-02-05:
Jeg har ikke hørt på noget tidspunkt, at man ikke skulle være interesseret i det, så det er vi alle interesserede i.
Vi er måske bare ikke enige om måden til at nå de resultater på, det er forskellen.
Men lad det nu være.
I dag har kommunerne jo de vejledende mål osv. osv., men nu bliver det altså til en statsstyret skole, hvor man kan sige, at ministeren fastsætter de bindende mål.
Men hvad er det i den overgang fra det vejledende til det bindende, der skulle bevirke, at lærerne fremover gør tingene helt anderledes, så det faglige niveau går op og vi får den styrkelse?
Jeg spurgte også om det før, men jeg synes ikke, jeg fik noget svar på det.
Marianne Jelved (RV), 2003-02-05:
Se, nu kan jeg jo lægge 2 og 2 sammen, og så må jeg jo konkludere ud fra det, jeg har hørt både fra fru Gitte Lillelund Bech og fra hr. Thomas Adelskov: De to største partier i Folketinget er nu med til at lave et lovforslag, til at vedtage en lov om folkeskolen med noget, som er gjort til en meget stor sejr, og man taler om nationale mål.
Jeg får at vide fra begge ordførere, at det faktisk er det samme som det, der har været hele tiden, der er ingen forskel.
Det er det, jeg kalder tryllekunst, det her.
Men der er ingen ændringer.
Så spørger jeg hr. Thomas Adelskov om noget helt andet.
Hvorfor har Socialdemokratiet accepteret, at man nu ikke længere står fast på kravet om, at skolebibliotekaren skal have en skolebibliotekaruddannelse?
Det er jo faktisk meget, meget bemærkelsesværdigt, at det nu indgår i forsøgsmulighederne, at man kan undgå at ansætte skolebibliotekarer, der varetager den opgave i folkeskolen.
Hvorfor?
Thomas Adelskov (S), 2003-02-05:
Jeg skal takke for Venstres ordførers bekræftelse af forliget, og jeg skal takke for, at Venstres ordfører - hvad der jo i øvrigt er meget forståeligt - ikke har villet tage ansvar for eller svare for, hvad finansministeren har udtalt sig om eller sagt.
Vi er mange, der forstår, at man ikke gør det, når det gælder finansministeren i al almindelighed.
Men især med de udmeldinger er der god grund til at være nervøs for, at folkeskolen nu skulle gøres til genstand for besparelser og nedskæringer til finansiering af regeringens skattestop eller dens vidtløftige skatteløfter, som jo står fuldstændig ufinansierede hen i den offentlige debat.
Jeg tror, det har været vigtigt for debatten i dag at få slået fast med syvtommersøm, at det ikke sker.
Finansministeren er ude i sit helt eget ærinde og på sin helt egen boldgade.
Han har ikke rod i Venstre, han har ikke rod i regeringen, og han har ikke rod i folkeskoleforliget, når han udtaler sig sådan til aviserne, som han gør i dag.
Jørn Jespersen (SF), 2003-02-05:
»Hvilke »helt ekstraordinære og konkrete forhold« kan efter ministerens opfattelse begrunde, at Danmark har medvirket til at tillade supplerende national støtte til portugisiske svineproducenter, franske og italienske vinbønder og græske bomuldsdyrkere?«
Fødevareministeren kan meget nemt nævne en hel masse spørgsmål i denne sag.
Det er jo derfor, der er kommet så mange af dem.
Regeringen siger gang på gang, at man kun støtter yderligere supplerende national landbrugsstøtte oven i de 104 mia. euro, der formidles via EU, når der foreligger helt konkrete og ekstraordinære omstændigheder, hvorefter man har støttet samtlige de sager, der har været.
Der er en skrigende modstrid mellem det, regeringen siger, og det, regeringen gør.
Derfor vil jeg bare anbefale, at ministeren, hvis ministeren er fuldstændig ude af stand til at påpege de konkrete og ekstraordinære omstændigheder i de tre nævnte sager, hvilket jo efterhånden er dokumenteret med al ønskelig tydelighed, så i hvert fald dropper den falske melodi og siger, som sandt er: Regeringen ville helst være de her sager foruden, men vi støtter dem som hovedregel, hver gang de kommer op, for at holde os nogenlunde gode venner med de andre lande.
Og alt det, vi sagde omkring formandskabet, var en bekvem undskyldning i en konkret situation.
Men hovedreglen er, formandskab eller ej, at vi støtter ekstra national landbrugsstøtte, når det kommer til stykket, for vi vil ikke ødelægge den gode stemning.
Hvis ministeren sagde det, var det i overensstemmelse med det, regeringen gør, og så ville ministeren slippe for at skulle redegøre for noget, der ikke er mulighed for at svare på.
Mariann Fischer Boel (V), 2003-02-05:
Som jeg tidligere har sagt i forbindelse med hr. Jørn Jespersens adskillige spørgsmål vedrørende statsstøtte, er det begrundet i en statsstøtteanmodnings helt konkrete omstændigheder, når Danmark ikke har valgt at modsætte sig en godkendelse i Ministerrådet. Jeg vil godt understrege, at det fortsat er regeringens principielle holdning, at statsstøtte skal begrænses mest muligt, og at det bør være EU-Kommissionen, der vurderer medlemslandenes statsstøtteordninger og deres forenelighed med EF-traktaten.
Med hensyn til de helt ekstraordinære og konkrete forhold i de omtalte sager kan jeg henvise til forhandlingerne i Europaudvalget, hvor regeringen i sin tid har fået mandat til ikke at blokere for Rådets vedtagelse af statsstøtteanmodningerne. Derudover har jeg haft lejlighed til her at henvise til tidligere diskussioner mellem hr. Jørn Jespersen og mig og hr. Jørn Jespersen og statsministeren, senest ved et mundtligt spørgsmål her i salen den 29. januar, ved skriftlige spørgsmål den 24. og den 30. januar, ved skriftlige spørgsmål den 30. december 2002 og ved skriftlige spørgsmål den 13. december 2002.
Så sagt til hr. Jørn Jespersen: Jeg har intet nyt at tilføje.
Jørn Jespersen (SF), 2003-02-05:
Jeg forstår godt, at ministeren ikke vil svare på det, for ministeren har lokket sig selv i en fælde, hvor hun har givet udtryk for, at regeringens holdning er, at man principielt er imod at give ekstra national landbrugsstøtte, og alligevel gør man det den ene gang efter den anden: til svinebønder i Portugal, til destruktion af vin i Italien og Frankrig, til bomuldsproducenter i EU, ud over hvad der gives af støtte.
Enhver kan se, at det bare ikke passer, at regeringen er imod det, for regeringen siger ja hver gang.
Jeg synes bare, at det så ville klæde ministeren at ændre den overordnede forklaring og indrømme, at det støtter vi, i stedet for at blive ved med at fastholde en forklaring, der er åbenlys ikkerigtig.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Thomas Adelskov (S), 2003-02-05:
Jeg skal sådan set i et lidt mærkværdigt ærinde bede
Venstres ordfører om at bekræfte folkeskoleforliget, for det har vakt nogen undren i mit parti, at man i dag i medierne har kunnet læse finansministerens konklusioner på den finansredegørelse, der er fremlagt.
Flere medier refererer finansministeren for, at man ude i kommunerne ikke skal forvente flere penge næste år som følge af en folkeskolereform, men tværtimod se frem til besparelser og nedskæringer og indskrænkninger på hele folkeskoleområdet.
Jeg skal spørge Venstres ordfører: Er det Venstres uddannelsespolitiske ordfører og undervisningsministeren, der forhandler på vegne af regeringen, eller er det finansministeren, som kommer med de uddannelsespolitiske udmeldinger i forbindelse med finansredegørelser og forhandlinger med landets kommuner?
Marianne Jelved (RV), 2003-02-05:
Det er velkendt, at Det Radikale Venstre ikke er med i folkeskoleforliget, men vi interesserer os ikke desto mindre for, hvad meningen med forliget er.
Derfor spørger jeg fru Gitte Lillelund Bech om en formulering i bemærkningerne: »Kommunerne udarbejder beskrivelser til brug for udarbejdelsen af lærerens planlægning af undervisningen.«
Så er mit spørgsmål: Hvordan skal det her forstås i den almindelige hverdag?
For det er jo her, kernen i folkeskoleforliget er, så vidt jeg forstår.
Hvordan kan man tage udgangspunkt i både den enkelte elevs udvikling og behov og have en meget styret målformulering for visse klassetrin?
Gitte Lillelund Bech (V), 2003-02-05:
Og der står om de samlede økonomiske konsekvenser under pkt. 3.1, at lovforslaget vil medføre kommunale og amtskommunale merudgifter på 4,1 mio. kr. i 2003 stigende til 280,9 mio. kr. i 2009.
Og så står der, at der er optaget forhandlinger med de kommunale og amtskommunale organisationer om den endelige opgørelse af de økonomiske konsekvenser for kommuner og amter.
I henhold til det udvidede totale balanceprincip skal vi jo, når vi pålægger kommunerne at udbyde flere timer, og det er det, vi gør i dansk, matematik, idræt, fysik og engelsk, selvfølgelig tilsvarende kompensere kommunerne.
Jeg var ikke til stede, da finansministeren kom med sit udsagn, så jeg har også kun kunnet læse det i avisen.
Men faktum er jo, at der kommer flere børn i folkeskolen, så vi ser, og det har vi set også de seneste par år, at det beløb, man bruger pr. folkeskoleelev, har været stagnerende eller svagt faldende.
Så jeg går ud fra, at det er det, ministeren har henvist til, men jeg kan altså ikke svare på finansministerens vegne.
Så er der spørgsmålet fra fru Marianne Jelved, og jeg vil give fru Marianne Jelved fuldstændig ret i, for
Derfor ser jeg den her beskrivelse sådan, at de beskrivelser, som kommunerne udarbejder, i højere grad er meget, meget overordnede beskrivelser.
Men det er jo den enkelte lærer, der kender det enkelte barn, og som sammen med barnets og dets forældre fastsætter de meget tætte mål, som barnet selv skal nå for at få den faglige progression i henhold til de bindende trinmål og beskrivelserne fra kommunerne.
Thomas Adelskov (S), 2003-02-05:
Det glæder mig, at fru Gitte Lillelund Bech er enig med os i, at det her forlig vil koste penge.
Om det er de 280,9 mio. kr., eller om det er højere, har vi jo sådan set overladt til kommunerne, som mener, at det er over 400 mio. kr., og regeringen, som mener, at det er 280 mio. kr., at forhandle om.
Men det, der undrer mig, er sådan set finansministerens udmeldinger om, at her er altså et besparelsesobjekt; at kommunerne og skolerne, lærerne og eleverne skulle se frem til, at der bliver smalhans i de kommende år.
Vi har netop i et samråd med undervisningsministeren fået oplyst, at udgifterne pr. elev rent faktisk er faldende i folkeskolen.
Så der er sådan set ikke efter min bedste overbevisning belæg for den udmelding, som finansministeren kommer med.
Det, jeg ønsker i dag, er simpelt hen en bekræftelse på, at det altså ikke er finansministeren, der fører uddannelsespolitik, men Folketinget, og at de, der forhandler, er de uddannelsespolitiske ordførere omkring folkeskolen i folkeskoleforligskredsen.
Aage Frandsen (SF), 2003-02-05:
Jeg vil godt spørge, om det vil være i strid med folkeskoleforliget, som regeringen har med Dansk Folkeparti og Socialdemokratiet, at man på den ene side giver nogle penge til kommunerne som kompensation for flere timer, men så på den anden side også tager penge fra kommunerne generelt og specielt på folkeskolens område ud fra det, som
finansministeren har sagt, nemlig at der er nogle penge at spare.
Vil det være i strid med folkeskoleforliget, som hr. Thomas Adelskov har med bl.a. fru Gitte Lillelund Bech?
Det tror jeg egentlig ville være vigtigt for hr. Adelskov at vide, også ud fra at han gerne skulle være klar over, hvad det er for noget, han har indladt sig på.
For man kan godt have et forlig, hvor man kan tømme indholdet via manglende økonomi.
Er det det, der er muligt også inden for forligets rammer?
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2003-02-05:
Det var bl.a. samme spørgsmål som hr. Aage Frandsens, der kaldte mig herop, men jeg har et tillægsspørgsmål til den økonomiske afdeling.
Det angår de her delmål, som er blevet diskuteret meget.
For enten er det jo sådan, at de her delmål har meget store konsekvenser for folkeskolen, altså at der sker en voldsom centralisering, hvad angår undervisningen, eller også er det sådan, at de her delmål ingen ting betyder.
For hvis det er sådan, at man bevæger sig på så overordnet et plan ude i kommunerne, når man fastlægger nogle retningslinjer, som jeg kan forstå fru Gitte Lillelund Bech siger, så er de jo i og for sig underordnede.
Egentlig så tror jeg, jeg kan stille spørgsmålet sådan her: Mener fru Gitte Lillelund Bech, at alle børn udvikler sig ens, eller mener fru Gitte Lillelund Bech, at børn udvikler sig forskelligt og i spring?
Gitte Lillelund Bech (V), 2003-02-05:
Over for hr. Thomas Adelskov vil jeg bekræfte folkeskoleforliget, og at det selvfølgelig står fast.
Og som sagt kan jeg ikke svare på, hvad finansministeren har sagt, for jeg har ikke været til stede. Så derfor vil jeg da foreslå hr. Adelskov, at hr. Adelskov rejser spørgsmålet over for finansministeren, hvis man ønsker det uddybet.
Men jeg kan bekræfte forliget, og forliget er forhandlet hos undervisningsministeren og med de uddannelsespolitiske ordførere.
Til hr. Aage Frandsen vil jeg sige med hensyn til, om det er i strid med forliget, at man giver flere penge med den ene hånd og så udsulter med den anden hånd, at jeg har ikke noget ønske om, at man udsulter med den anden hånd, men hvorvidt det ville være i strid med forliget, må jeg jo spørge mine øvrige forligspartnere om.
Ikke dermed sagt, at det er det, jeg har tænkt mig at gøre.
Men igen henviser hr. Aage Frandsen til, hvad finansministeren har udtalt i går, og da jeg ikke var til stede, kan jeg altså ikke svare på, hvad det var finansministeren sagde.
Til fru Pernille Rosenkrantz-Theil omkring de her delmål
: Det fremgår jo ret klart af selve lovforslaget, at det, som var de vejledende mål, som jo allerede er i folkeskolen i dag, som leder frem mod slutmålet, er dem, som ophøjes til at være det, som nu hedder bindende trinmål.
Og det vil sige, at der jo allerede i dag er lagt, kan man sige, en hjælp ind, en progression i indlæring ind, fordi man skal nå slutmålet som beskrevet for, hvad man skal kunne efter 9. klasse.
Derfor mener jeg ikke, at det får yderligere konsekvenser end det, som man allerede i dag skal leve op til i folkeskolen.
Den eneste konsekvens, man kan sige der er, er, at nu bliver det sådan, at det er de samme mål, der gælder for alle landets kommuner, hvor kommunerne tidligere, da man havde vejledende mål, kunne vælge at lave deres egne mål.
Og som jeg er orienteret, er det de færreste kommuner, der overhovedet har valgt at gøre dette.
Og med hensyn til hvordan børn udvikler sig: Jeg giver fru Pernille Rosenkrantz-Theil fuldstændig ret i, at børn udvikler sig i spring.
til at sige, at hvis man udviklede den normale indlæringsdel, hvis man fulgte den, så ved man nogenlunde, hvor langt man skulle kunne være kommet, når man kom til 2. eller 3. klasse, og så er det muligt, at man meget tidligere kunne sætte ind med eksempelvis specialundervisning, hvis det er det, der er behov for.
Mariann Fischer Boel (V), 2003-02-05:
Jeg har ikke yderligere kommentarer.
Marianne Jelved (RV), 2003-02-05:
Jeg kan forstå på fru Gitte Lillelund Bech, at det citat, jeg kom frem med, i virkeligheden er en beskrivelse af tilstandene, som de er i dag.
Så spørger jeg: Hvorfor skal man så overhovedet lave det om?
Fru Gitte Lillelund Bech siger også i et svar til en anden ordfører her for et øjeblik siden, at det jo stort set er, som det har været hele tiden, fordi de vejledende delmål er blevet gjort obligatoriske.
Hvori består så egentlig forskellen fra den nuværende situation og til situationen, hvis denne lov vedtages, hvilket den jo formentlig bliver?
Bodil Kornbek (KRF), 2003-02-05:
Hvis alt egentlig er, som det var før, kan jeg altså slet ikke forstå, at man overhovedet vil lave det om, også på baggrund af det, som hr. Carsten Hansen lige sagde. Jeg er godt klar over det med evaluering, og jeg har også læst forslaget.
Jeg går ud fra med mit kendskab til lærere og den tillid, jeg faktisk har til det arbejde, de udfører, at de har evalueret hidtil og har været interesserede i, om Jens nu kan læse, når han går ud af 2. klasse; at de faktisk har observeret tingene og har evalueret og taget udgangspunkt i det enkelte barn og alt det dér.
Forventer fru Gitte Lillelund Bech, at fordi ministeren siger, at nu skal målene være bindende, vil lærerne også lægge deres arbejde om eller tilrettelægge undervisningen på en anden måde, eller hvad, siden de åbenbart ikke har gjort det før?
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2003-02-05:
Jeg synes, at man lever i lidt af en fantasiverden.
Jeg kunne forstå, hvis fru Gitte Lillelund Bech herfra havde lagt vægt på, at lille Jens skulle lære at læse, fordi man havde bevilget ekstra penge til dansktimer. Det ville der være bare en eller anden form for hoved i.
Men at stå og lægge vægt på, at lille Jens lærer at læse, fordi regeringen har besluttet, at lille Jens skal lære at læse inden 2. klasse, altså det lyder for mig, ligesom når Mao påstod, at næste år blev det et godt høstår, og så lagde man alle budgetter ud fra, at det ville blive sådan.
Det er en fantasiverden.
Hvilket belæg har fru Gitte Lillelund Bech for at tro, at det er sådan, at lærerne ikke tager sig af disse elever, der ikke har knækket læsekoden?
Det er jo den mistillid, der bliver udtrykt heroppefra.
Man vil lave nogle bindende mål, fordi man i bund og grund ikke tror på, at lærerne selv kan finde ud af at varetage den opgave, og desværre bliver det på bekostning af den frihed, der har været i folkeskolen hidtil til at planlægge undervisningen selv.
Gitte Lillelund Bech (V), 2003-02-05:
Kære fru Bodil Kornbek:
Jeg vil gerne henvise til side 10 i lovforslaget.
Og der gøres det fuldstændig klart, at det allerede i dag følger af § 13, stk. 2, i folkeskoleloven, at man skal foretage en løbende evaluering af elevernes udbytte af undervisningen, og det holder vi fast i.
Det er det, der fortsat skal foregå.
Og hvis det er sådan, at fru Bodil Kornbek eller andre, det kan være kommunerne, vil hævde, at nu skal der til at foretages meget mere evaluering, så vil jeg sige, at så har man i hvert tilfælde ikke i kommunerne levet op til § 13, stk. 2, i folkeskoleloven.
Jeg forventer blot, at kommunerne lever op til § 13, stk. 2, i folkeskoleloven, og at de ligesom i dag, hvor der er de vejledende delmål, i fremtiden bruger de, kan man sige, bindende trinmål som værende pejlemærkerne i forbindelse med, at man bl.a. laver den løbende evaluering af børnene.
Så for mig er der på intet tidspunkt tale om, at man indfører yderligere nationale test, og at vi nu tilsvarende skal til eksamen i 2., 4. og 6. klasse.
Til fru Marianne Jelved vil jeg sige, at der kan være børn, som ikke knækker læsekoden, det er vi fuldstændig med på, men så synes vi faktisk, det er væsentligt, at man så benytter de bindende trinmål, som så nu i dansk for 2. klasse vil være, at man benytter det til at tage diskussionen med barnet og med forældrene, og at læreren for sig selv måske overvejer: Hvad er det, der gør, at Sofie ikke har knækket læsekoden?
Derfor er jeg utrolig glad for det, som står i starten af de almene bemærkninger til lovforslaget - det var også det, jeg fremhævede i min ordførertale - at man netop skal tage udgangspunkt i det enkelte barn, og at vi skal tage udgangspunkt i, at børnene lærer forskelligt.
Og det håber og ved jeg også, at der er en del lærere, der tænker på.
Til hr. Aage Frandsen vil jeg sige, at jeg sidder jo ikke og forhandler til kommuneforhandlingerne, så jeg kan ikke sige, hvad finansministeren vil svare.
Men det, jeg kan henvise til, er, at man i Undervisningsministeriet har beregnet sig frem til, at det her forslag koster 280,9 mio. kr., og resten beror på forhandling med de kommunale og amtskommunale parter.
Sådan har det altid været, og sådan vil det også være fremover.
Aage Frandsen (SF), 2003-02-05:
Fru Gitte Lillelund Bech siger i et svar til mig, at spørgsmålet, om man kan tømme folkeskolen for nogle penge på den ene side, samtidig med at man bevilger nogle penge til den anden side, bl.a. må bero på forligspartiernes opfattelse af forliget. Jeg tror virkelig, hr. Adelskov ville være glad for det svar.
Næh, i et forlig drejer det sig om, at det, som et enkelt forligsparti mener, er det, der er bindende for det pågældende forligsparti, og det vil sige, at fru Gitte Lillelund Bech skal kunne sige, om man i kommuneforhandlingerne kan fjerne 100, 200, 300 mio. kr. sådan generelt i forhold til folkeskolen.
Ellers bør hr. Thomas Adelskov ikke være tryg som forligspart. Og hvis ikke hr. Thomas Adelskov er klar over, hvor alvorlig situationen er, så synes jeg, at fru Gitte Lillelund Bech takket være mit spørgsmål bør give ham tryghed: Altså Venstre lover ikke via finansministeren at tømme folkeskolen i forbindelse med kommuneforhandlingerne. Kan fru Gitte Lillelund Bech give hr. Thomas Adelskov det tilsagn?
Marianne Jelved (RV), 2003-02-05:
Jeg kan forstå, at fru Gitte Lillelund Bech og jeg er enige om, at børn udvikler sig i spring.
Dernæst er vi også enige om, at det er klogest i en læringsproces at tage udgangspunkt i det enkelte barn og det enkelte barns forudsætninger.
Og så kan jeg forstå, at de vejledende delmål, som kommunerne stort set alle sammen gør til bindende delmål i dag, og som ministeren nu gør til bindende trinmål, at de gør, at børn lærer at læse i 1. klasse.
Kunne jeg få at vide, hvordan det under sker for de børn, som ellers ville have knækket læsekoden, som vi siger, i 3. klasse?
Carsten Hansen (S), 2003-02-05:
Til fru Gitte Lillelund Bech
: Finder Venstre ikke, det er underligt, at dagen før vi skal behandle en rigtig god folkeskoleaftale, melder finansministeren fra samme parti ud, at nu skal der være smalhans i folkeskolen?
Fru Gitte Lillelund Bech må da kunne forstå, at vi er meget bekymrede over udviklingen med to så forskellige mål.
Fru Gitte Lillelund Bech må helt klart kunne forstå, at det er meget vigtigt for os, at man lever op til aftalen, og som hr. Aage Frandsen sagde, kunne det være dejligt med en garanti for, at aftalen står ved magt, og at der ikke skal ske forringelser i folkeskolen i forhold til aftalen.
Det andet, jeg gerne vil have fru Gitte Lillelund Bech til, er at bekræfte det, der står på side 9 om bindende trinmål, nemlig at trinmålene fastsættes, som de vejledende delmål fastsættes i dag, dvs. på de klassetrin, hvor det er pædagogisk begrundet ud fra det enkelte fags opbygning og progression - altså at de bindende trinmål for den enkelte lærer og for den enkelte skole fungerer på præcis samme måde som de vejledende delmål under den daværende radikale undervisningsminister.