Pia Gjellerup (S), 2006-10-04:
Det er indenrigsministerens anvendelse af begrebet fuldstændig kendt stof, der kalder mig på banen, for det fuldstændig kendte stof har altså ikke været tallene.
Der er nogle, der har troet på de tal, der stod i lovforslaget, og disse nogle var kommunerne, de folkevalgte, deres embedsmænd og også Folketinget.
Vi har jo spurgt til en masse relationer til de tal, men vi har aldrig nogen sinde hørt antydningen af, at det var en gammel eksemplificering, som i øvrigt var kendt af ministeriet som noget helt andet, mens vi behandlede lovforslaget.
Derfor er det jo et spørgsmål, om det er nok, når ministeren mener, at forligsparter kan få at vide, at det under overfladen er nogle dynamiske tal, mens Folketinget og dem, tallene har betydning for, ikke kan have en chance for at ane det.
Med hensyn til den pulje, som ministeren nu har fundet på at undskylde sig med, altså de ekstra 150 mio. kr., fremgår det heller ikke, at de skal gives til nogle kommuner, der kommer særligt i klemme af disse talmæssige grunde.
Nej, de er til særlig vanskeligt stillede kommuner, og det er jo til gengæld et kendt begreb.
Der er bare mere i puljen, end der har været i nogle af årene før 2006, så her er der også noget, der har været ukendt for de kommuner, der efter ministerens opfattelse tilsyneladende er relevante.
Forleden kunne jeg forstå på ministeren, at Hørsholm skulle opfatte sig som hørende under begrebet særlig vanskeligt stillede kommuner, og det viser nok, hvor langt ude man er.
Jeg må bare sige, at der har været fuldstændig klarhed over, hvad det er for et talmateriale alt dette hviler på.
Man kan læse tallene i Finansieringsudvalgets rapport, som ligger til grund for lovforslaget, og på det mere tekniske plan har der været fuldstændig enighed om, hvad det er for nogle byggeklodser man kan bygge udligningsreformen med.
KL har deltaget i det arbejde, og det vil altså sige, at kommunerne selv har deltaget i arbejdet.
Jeg står ikke her og tager kommunerne og KL til indtægt for de politiske vurderinger af udligningsreformen.
Men det talmæssige grundlag, byggeklodserne, komponenterne, er der fuldstændig enighed om, og i øvrigt kunne det retoriske modspørgsmål jo være: Hvordan skulle man have gjort det anderledes?
Så ved vi godt, at in real life kan der være nogle kommuner, hvor udviklingen fremregnet til 2007 gør, at de marginalt står i en anderledes situation.
Det er derfor, vi meget, meget målrettet har afsat en pulje, og det er også derfor, det ligger mig på sinde at sige, som finansministeren også sagde før, at vores vækstrammer ikke er ført ud til den enkelte kommune.
I øvrigt er skatten som en mulig finansieringskilde jo kun låst fast i 2007.
Jeg synes, det er på kanten af almindelig statsret, at ministeren forventer, at Folketingets medlemmer under deres behandling af lovforslag skal kunne gætte, at de får en gammel historie bundet på ærmet, og at det må være selvindlysende, at det må være nogle helt andre tal.
Det er selvfølgelig rigtigt, at hvis man ikke læser sine papirer, og man ikke læser lovforslagene, og det står højt og klart og tydeligt her, ville jeg anerkende det.
Men der står intet i lovforslaget om, at man må påregne, at disse tal kan se endog væsentlig anderledes ud, og der står heller ikke, at man på det tidspunkt, hvor lovforslaget blev fremsat, kendte nogle af de tal, der ville have gjort, at det hele kom til at se helt anderledes ud.
Vi ved i øvrigt ikke, om regeringen, allerede før Folketinget vedtog lovforslag nr. L 194, kendte de tal, som nu viser sig at være de tal, som kommunerne får meldt ud, og derfor er spørgsmålet: Mener ministeren, at han har oplyst Folketinget fair og fyldestgørende?