runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Keld Albrechtsen (EL), 2000-08-24:
Nu siger hr. Bendt Bendtsen så, at vi kan modsætte os Nicetraktaten, hvis vi vil.
Det er en interessant ny melding fra Det Konservative Folkepartis side.
Da Enhedslisten for nogle måneder siden fremsatte et forslag om, at Danmark skulle nedlægge veto mod indførelse af flertalsafgørelser i EU på det sociale område og arbejdsmarkedsområdet, at vi altså skulle modsætte os, som hr. Bendtsen nu siger, da stemte Det Konservative Folkeparti imod Enhedslistens forslag.
Vi skulle ikke modsætte os noget som helst, og vi skulle slet ikke nedlægge veto mod Nicetraktaten og ikke engang bare antyde over for de andre lande, at Danmark kunne finde på at bruge sin ret til at sige nej.
Men jeg vil da gerne have det uddybet, og jeg ville da glæde mig, hvis der ligesom var lidt konservativ handlekraft her.
Men altså realiteten er jo, at man stemte imod Enhedslistens forslag, fordi man har besluttet, at uanset hvad der kommer til at stå i den Nicetraktat, så har man købt den på forhånd, og man vil ikke trods utallige spørgsmål fra min og andres side svare på, om den danske befolkning bliver hørt ved en folkeafstemning.
Det vil man bare ikke svare på.
Det er selvfølgelig, fordi man har tænkt sig at luske den uden om befolkningen.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-08-24:
Jeg mener faktisk stadig væk, må jeg sige til hr. Bendt Bendtsen, at den Nicetraktat er et lidt ømt punkt for tilhængerne, og derfor forstår jeg også godt, at det er meget problematisk at diskutere den, og at man derfor prøver at ty til nogle argumenter for at komme uden om det.
Altså sådan hænger tingene ikke sammen.
Jeg synes, det er yderst relevant, som flere også tidligere har været inde på, om befolkningen bliver spurgt om den Nicetraktat, eller om det er således, at et flertal her i Folketinget bare skal vedtage den uden om befolkningen.
Og er det sådan, at vi kan få nogle klare garantier fra konservativ side om, at man ikke vil gå med til flertalsafgørelser på f.eks. arbejdsmarkedsområdet, skatteområdet og socialområdet? Der ligger forslag, pudsigt nok båret frem af eurolande, fordi de selvfølgelig har en interesse i at lave en fælles politik på en del områder, da de er med i den samme valutaunion.
Det siger jo sig selv, det er nærmest en naturlov, at de bliver nødt til at arbejde for det.
Det er derfor, vi er nogle andre, der så spørger: Er det så ikke naturligt, at hvis Danmark skal modsætte sig den udvikling, bliver vi også nødt til at sige nej til euroen?
Man kan ikke sige ja til euroen og så bagefter sig nej til det, der er euroens naturlov.
Det er ligesom den debat, vi forsøger at få også med hr. Bendt Bendtsen, og så finder vi, at der altså er nogle ting, som vi godt må diskutere, og andre ting kan hr. Bendt Bendtsen ikke lide at vi trækker frem.
Mon dog ikke vi alligevel kunne få en debat også om de ting?
Det ville være mere ærligt.
Bendt Bendtsen (KF), 2000-08-24:
Til hr. Keld Albrechtsen
endnu en gang: Altså jeg kan jo kun her fra Folketingets talerstol bekræfte, hvad også hr. Claus Larsen-Jensen har sagt i dag om Nicetraktaten, nemlig at der skal være enstemmighed. Der skal være enstemmighed, og man kan modsætte sig den.
Vi kender forslagene, men endnu en gang vil jeg sige til hr. Keld Albrechtsen, at der er ingen, der kender resultaterne af, hvad man forhandler sig frem til i den sidste ende.
Men: Ulven kommer, ulven kommer!
Til hr. Thulesen Dahl
: Nej, det er ikke noget ømt punkt at diskutere.
Vi har diskuteret visioner i dag, og så begynder man at plukke i Nicetraktaten.
Vi har sagt, at vi selvfølgelig godt vil være med til at diskutere de forhold omkring Nicetraktaten, når man kommer frem til det tidspunkt, hvor vi skal tale om at udvide.
Der bliver tale om kommissærer til hvert land, der er tale om stemmevægte i forhold til de nye østeuropæiske lande.
Det er det.
Men vi har altså nogle visioner for Europa om en fredelig udvikling, hvor vi har taget de overordnede linjer i dag, fordi et nej vil isolere os i Europa.
Det er sådan, andre lande vil opfatte Danmark, når vi har stået i venteværelset uden for euroen.
Knud Erik Hansen (SF), 2000-08-24:
Det er jo rigtigt, at mange andre lande bruger lige så mange penge på det sociale område, som vi gør på velfærdsområdet.
Det er jo ikke det, der skiller os.
Det, der skiller os, er spørgsmålet om, hvordan vi gør det, hvordan vi fordeler pengene, og der fordeler de andre lande pengene på en anden måde, end vi gør.
Derfor er det vigtigt, når vi snakker Nicetraktat, at få fastslået, hvilke muligheder Danmark faktisk får for at forsvare vores måde at bygge vores velfærdssamfund op på, og der synes jeg ikke, at det er nok, vil jeg gerne sige til hr. Bendt Bendtsen, bare at sige, at det vil vi tage stilling til senere, at det er på vej.
Hvor går grænsen i forhold til De Konservative?
Vil De Konservative være med til at sikre, at vi faktisk i Danmark selv kan tage beslutning om vores velfærdssystem, eller vil man give køb, når Nicetraktaten kommer på dagsordenen?
Det er jo ikke så interessant, hvad de andre vil, men det er interessant, hvad De Konservative vil, når det er en konservativ ordfører, der er på talerstolen.
Bendt Bendtsen (KF), 2000-08-24:
Jeg er glad for at høre her fra Folketingets talerstol, at hr. Knud Erik Hansen er enig i, at der er andre steder rundtomkring hos vores europæiske naboer, hvor velfærdssamfundet er lige så godt som i Danmark, ikke mindst på sundhedsområdet. Hvordan vi fordeler pengene?
Ja, hvis vi holder os til de grænser, der er omkring budgetunderskud, gæld, er der jo ingen, der blander sig i dansk finanspolitik.
Vi bestemmer selv, hvad der skal være af ydelser på det område.
Og det med at sige, at Danmarks system er det eneste rigtige, at det er den måde, vi har valgt at gøre det på, og at vi er meget bedre end alle de andre, er jo ikke rigtigt.
Der er dokumentation for ude i Europa, at der er nogle, der kan styre det her på en anden måde; det er deres måde.
Vi gør det på vores måde; det har vi så valgt, og det er fair nok, og man blander sig ikke i, hvad vi giver tilskud til her i Danmark.
F.eks. vores folkepension.
EU blander sig ikke i, hvad folkepensionen skal være.
Jeg ved godt, man også bruger dét i skræmmekampagnerne; det har man brugt lige siden 1972,
i 1986, 1992, 1993 og 1998; vi har den stadig.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2000-08-24:
Efter at have lyttet til hr. Holger K. Nielsens indlæg trænger det spørgsmål sig på: Hvad er det egentlig, SF vil opnå for Danmark med sit nej?
Hr. Holger K. Nielsen siger, at den danske økonomi er fremragende, så vi behøver ikke at være med i euroen.
Men jeg vil gerne spørge hr. Holger K. Nielsen: Hvorfor er dansk økonomi fremragende? Den væsentligste grund er, at vi siden 1982 har ført en fastkurspolitik, hvor kronen har været bundet til den valuta, der betyder mest for os.
Før var det D-marken, nu er det euroen.
Derfor er det, hr. Holger K. Nielsen siger ja til, alt det økonomiske, der ligger i euroen.
Hr. Holger K. Nielsen siger ja til at leve op til alle de økonomiske krav.
Det eneste, hr. Holger K. Nielsen siger nej til, er den indflydelse, der følger med ved at sidde ved det bord, hvor beslutningerne bliver truffet, så derfor spørger jeg hr. Holger K. Nielsen: Hvad er det egentlig, hr. Holger K. Nielsen vil for Danmark med sit nej?
Jeg må jo rigtignok sige, at hr. Frank Aaens indlæg her for kort tid siden var opsigtsvækkende.
Nu faldt sløret.
Nu kom
det frem, at den skjulte dagsorden i virkeligheden er, at kronen skal løsgøres fra euroen.
Vi har nok anet, at det hele kun hang sammen, hvis det virkelig var sådan.
Nu blev det sagt fra Folketingets talerstol.
Det tror jeg vil blive et centralt tema ikke bare i dag, men i resten af diskussionen frem til den 28. september.
Hr. Frank Aaen talte om ting, der sank til bunds.
Jeg tror nok, at det, der synker i øjeblikket, desværre så tragisk, mest af alt er efterladenskaberne efter det kommunistiske system, som hr. Frank Aaen i mange år kæmpede for. Til hr. Arne Melchior: Jeg kan bekræfte, at det, der jo netop er fordelen ved at være med i et stort valutaområde eller en stor fælles valuta, er, at så får det ikke så stor en negativ virkning, hvis valutaens værdi skulle falde.
Man kan enklest illustrere det ved at tage to tal.
Det, der afgør, om det påvirker negativt, og hvor meget det påvirker
negativt,
er, hvor stor en del af økonomien der er afhængig af det, der ligger uden for ens eget valutaområde.
Lad os sige, at i det ene tilfælde er det 100 kr. og i det andet tilfælde er det 20 kr. og værdien af valutaen falder med 10 pct. Så er det jo klart, at 10 pct. af 100 kr. er 10 kr., men 10 pct. af 20 kr. er kun 2 kr.
Derfor er det altid en fordel at være medlem af et stort valutaområde eller medlem af en stor fælles valuta, for så påvirker kursudsvingene mindre den enkelte valuta.
Det er indlysende klart, og jeg skal gerne bekræfte, at sådan forholder det sig. Jeg vil sige til fru Margrete Auken, at i min ordbog bruger jeg ikke udtrykket at tæmme de globale markedskræfter, for jeg ser ikke så dystert og pessimistisk på fremtiden og en åben verden.
Jeg bruger et andet udtryk, nemlig at nye tider kræver nye svar.
Vi har i dag en globaliseret verden, som det hedder med et fint udtryk, med fri bevægelighed over landegrænserne ikke bare for mennesker og virksomheder, men
også for kapital
Det er en god ting, men det kræver også, at vi politikere så har nye svar, herunder at vi ruster vores valutaer til det, og det er det, vi kan gøre ved et ja til euroen.
Mimi Jakobsen (CD), 2000-08-24:
Jeg vil gerne stille et spørgsmål i forlængelse af hr. Anders Fogh Rasmussens spørgsmål.
Jeg forstår nu, at hr. Holger K. Nielsens opfattelse er, at et medlemskab af ØMU'en fra dansk side vil forstærke de uheldige virkninger for vores velfærdssamfund, som kan følge af globaliseringen.
Sådan har jeg forstået det.
Nu vil jeg godt prøve at forstå det her med et eksempel, hvor kæden ikke ryger af:
Jeg er medlem af en fagforening.
Den fagforening bliver presset udefra af nogle arbejdsgivere, hvor de skal sidde og forhandle, og fagforeningen får måske så ikke helt de resultater, som jeg havde ønsket.
Hvad skal jeg gøre?
Knud Erik Hansen (SF), 2000-08-24:
Jeg hørte kun hr. Bendt Bendtsen snakke om valutapolitik og pengepolitik.
Jeg mener faktisk, at hvis vi skal snakke om konsekvenser og skal være ærlige over for befolkningen, så skal vi også snakke om de strukturelle konsekvenser, som ØMU-samarbejdet kan få, og dér er der jo ingen tvivl om, at et meget tæt samarbejde på sigt vil betyde, at man også skal arbejde meget tættere sammen på andre områder, også på en bindende måde, på en måde, som vi ikke arbejder sammen på i dag. Jeg vil sige, at det er jeg ret usikker på kommer til at ske, men der er nogle ting man godt kan se tegne sig, nemlig meget stærke behov for at koordinere arbejdsmarkedspolitik og socialpolitik, og nogle af de ting, der kan få konsekvenser og få os til at snakke Nicetraktat, er, at vi kan komme til at afgive indflydelse, og enstemmighedskravet på det område.
Det synes jeg egentlig godt kunne bekymre, også hvis vi snakker om velfærd.
De øvrige lande har en meget større ulighed.
Konsekvensen på sigt - jeg siger ikke, det kommer lige med det samme, men på sigt - kan blive, at vi bliver tvunget til en harmonisering, som medfører et samfund med en velfærd, der indebærer en meget større ulighed for de svage ældre og andre, der har svært ved at klare sig selv.
Holger K. Nielsen (SF), 2000-08-24:
Hr. Anders Fogh Rasmussen bekræftede, at den indflydelse gælder rente- og pengepolitikken, og man må så forstå, at det ikke har noget at gøre med forhandlinger i WTO og alle de andre steder, hvor især regeringen kører ud med, at vi skal sige ja for at få indflydelse.
Men lad mig her til sidst tage et andet spørgsmål op, som optager mig noget:
Det er blevet en vigtig del i den socialdemokratiske vision, at folk, der har penge liggende derhjemme under madrassen, eventuelt sorte penge, kan få en 30-års-amnesti til helt frit at kunne få disse penge ombyttet.
Det er jo selvfølgelig en interessant vision at fortælle de mange mennesker, eller hvor mange det nu er - det ved jeg jo ikke noget om - som måske har sorte penge liggende derhjemme, om denne 30-års-amnesti.
Det er jo ikke sikkert, at den nuværende statsminister sidder der i 30 år endnu.
Derfor vil jeg godt høre: Er det også Venstres opfattelse, at der skal gives fuld amnesti til de mennesker, der måtte have sorte penge liggende derhjemme, penge, der sådan er kommet lidt mærkeligt frem ved den her pengeombytning?
helst.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-08-24:
Det, jeg forsøgte at efterlyse, var så, at vi kom lidt videre end til overskrifterne med hensyn til de dér politiske visioner.
Sådan en overskrift kan Dansk Folkeparti jo også skrive under på, og derfor er det jo ikke særlig interessant at stå og råbe sådan nogle overskrifter i hovedet på hinanden.
Det, jeg kan konstatere, er, at på alle de politiske områder, man normalt definerer som de klassiske politiske områder, der hører til en nationalstat, en statsdannelse, ønsker Venstre en fælles regulering på EU-plan.
Og hvis det er korrekt forstået, at det er således, at på de klassiske områder, man normalt forbinder med en nationalstat, ønsker man EU-regulering, hvad er så forskellen på det, Venstre kalder nationernes Europa, og det, vi andre kalder Europas Forenede Stater?
Jeg ved da godt, at når jeg spørger Venstrefolk, hvad det er, man ikke vil have reguleret på EU-plan, så kan man nævne turisme og kulturpolitik og måske somme tider også reglerne om zoologiske haver, som man i øvrigt stemte for i Europaudvalget.
Det er jo sådan nogle ting, man haler frem, men med hensyn til de store emner, der virkelig er afgørende for, om et land kan betragtes som et selvstændigt, suverænt land, går Venstre jo ind for fælles regulering på EU-plan, og hvad er forskellen så på det og Europas Forenede Stater?
Keld Albrechtsen (EL), 2000-08-24:
Ja, jeg bliver også nødt til at bede om et bedre svar.
Nu var der diskussion om, hvem der havde brug for en redningsvest.
Jeg tror nok, det er Det Konservative Folkeparti, der plasker lidt rundt.
Nu fik vi at vide
Det bekymrer mig virkelig meget at høre, hvis Det Konservative Folkeparti ikke er klar over, hvad der står i de traktatforslag, der nu ligger i stabelvis på regeringskonferencens bord. Så må vi i hvert fald opfordre hr. Bendt Bendtsen til at konsulterer sin EU-ordfører og så sætte sig lidt ind i, hvad det er for nogle traktatforslag.
Det var jo bl.a., at man allerede her i begyndelsen af september skal igennem de konkrete forhandlinger om afskaffelse af vetoretten på vitale områder inden for EU-samarbejdet.
Det synes jeg da nok der er grund til at tage alvorligt.
Og så må jeg bede hr. Bendt Bendtsen besvare det helt enkle spørgsmål, for det lagde jeg mærke til at han ikke besvarede: Får befolkningen lov til ved en folkeafstemning at tage stilling til Nicetraktaten, eller vil regeringen og Det Konservative Folkeparti vedtage den her i Folketinget og sætte den i kraft uden at spørge den danske befolkning?
Det er det, jeg frygter der vil ske, hvis ikke vi stemmer nej.
Hvis ikke vi får et nej, så vil man bruge jaet til at sige, at nu har befolkningen jo godkendt unionsglidebanen, så nu tager vi Nicetraktaten uden at spørge befolkningen.
Og min frygt bliver ikke mindre af den mur af tavshed, som man mødes med fra hr. Bendt Bendtsens side på det spørgsmål.
Nu tror hr. Anders Fogh Rasmussen tilsyneladende, at han har lavet en kæmpe afsløring af Enhedslistens politik.
Jeg kan oplyse, at dengang den aftale, der nu eksisterer mellem Centralbanken i Frankfurt og Danmark, blev indgået, stemte Enhedslisten imod, fordi vi syntes, det var en dårlig aftale.
Den er skruet forkert sammen.
Den betyder jo, at Danmarks Nationalbank bare gør, som Centralbanken siger.
Det, vi ønsker - det er til hr. Anders Fogh Rasmussen - er meget enkelt: Det er, at Folketingets flertal bevarer den ret, som Folketingets flertal har i dag til f.eks. at kunne lave en bedre aftale med Centralbanken.
Det er det, vi ønsker.
Det skal ikke være direktørerne nede i Centralbanken i Frankfurt.
Derfor stemte vi imod denne aftale.
Det er der ikke noget nyt i, men jeg er glad for, at hr. Anders Fogh Rasmussen minder om det, for vi ønsker altid gerne at få den debat.
Danmark har i dag, og som vi sætter totalt over styr, hvis vi kommer ind under bankdirektørernes regime dernede i Frankfurt.
Så enkelt er det.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2000-08-24:
Det kører lidt i cirkel nu.
Jeg tror ikke, der kan føjes meget nyt til, ærlig talt.
Jeg vil bare sige til hr. Holger K. Nielsen, at den indflydelse, vi taler om her konkret, det, der skal tages stilling til den 28. september, er: Skal Danmark være med ved det bord, hvor beslutningerne om rente- og pengepolitik bliver truffet?
Eller skal vi fortsat være ude i venteværelset, sidde og vente på, hvad de andre beslutter, vente på, at de lukker døren op og meddeler, at nu skal renten gå op eller nu skal renten gå ned, og derefter skal vi bare passivt følge efter?
Det er den indflydelse, vi skal stemme om den 28. september.
Vi ønsker selvfølgelig, at Danmark skal være med ved bordet, hvor de beslutninger bliver truffet.
Ja, jeg ved heller ikke, hvad der kan føjes til, når det gælder hr. Thulesen Dahl.
Jeg vil bare sige til hr. Thulesen
: Udviklingen, verden, Europa står jo ikke stille.
Der er hele tiden nye opgaver, som vi er nødt til at løse i fællesskab.
Tag f.eks. sådan noget som fælles forsvars- og sikkerhedspolitik.
For 15 år siden ville jeg, og jeg tror de fleste andre, have sagt: Det var ikke en naturlig opgave for EU at tage sig af det, men så sker der faktisk noget nyt i Europa.
Der sker det, at Muren falder, Warszawapagten bliver opløst og amerikanerne siger: Nu må I europæere altså selv til at tage jer mere af jeres egen sikkerhed.
Og pludselig bliver så den opgave, der hedder fælles forsvars- og sikkerhedspolitik en naturlig, ja, jeg vil sige en nødvendig ting at tage op i EU.
Til hr. Thulesen Dahl: Udviklingen står ikke stille.
Og så skal jeg kun sige til hr. Keld Albrechtsen, at Enhedslisten altså er tilhænger af, at kronen skal frigøres, sikkerhedsaftalen med Den Europæiske Centralbank skal kastes over bord.
Nu må vi så resten af i dag have fundet ud af: Dækker det også f.eks. SF?
Gælder det også Dansk Folkeparti?
Nu skal vi høre, om nejsiden har et alternativ eller det bare stritter vildt ud i alle retninger?
Frank Aaen (EL), 2000-08-24:
Ja, vi ønsker at blive løsgjort fra euroen
, fordi det er klogest, at kronens værdi fastlægges ud fra dansk økonomi og ikke ud fra andre landes økonomi.
Det er i øvrigt sådan, at hver eneste gang en valuta er blevet spekuleret i stykker af spekulanterne, er det i de tilfælde, hvor kursen på valutaen ikke har fulgt landets økonomi, men er blevet sådan en abstrakt sag i forhold til landets økonomi.
Det er dér, spekulanterne har fat, og ikke i andre tilfælde.
Så kan man sige: Hvad er alternativerne?
Ja, der er altså det, der hedder, at man følger euroen 100 pct.
Det er medlemskabet eller kunne lige så godt være det.
Så er der det, vi har i øjeblikket, hvor vi kan svinge med 2 1/4 pct. på begge sider af euroen.
Det giver lidt frihed, men for lidt for os.
Så er der det, som f.eks. Grækenland har, der er på vej ind i euroen.
Det har mulighed for at svinge 15 pct. til begge sider.
Og så er der det, som England og Sverige har, der flyder.
Når det sættes op som et skræmmebillede, at en valuta skulle flyde og ikke være fastgjort til euroen, så kan man bare notere sig, at svensk økonomi og engelsk økonomi fungerer ganske udmærket uden binding og endda har en lavere rente, end vi har i Danmark.
Margrete Auken (SF), 2000-08-24:
Jeg synes ikke, det har været muligt at høre, at Venstre har noget formål med, at vi skal med, andet end det dér med, at vi skal sidde med ved bordet.
Og hvis det bare er, for at man kan se, at vi dukker os, så er det jo ikke særlig interessant at være med, så kan det bare blive en pinlig affære.
Næsten alt det, hvis ikke alt det, hr. Anders Fogh Rasmussen nævner, har vi allerede nu.
Og jeg synes, den stribe af rapporter om de økonomiske virkninger af et ja eller et nej bekræfter, at det ikke i sig selv kan være et argument til ikke at komme ud over den fastkurspolitik og valutabeskyttelse, som vi sådan set har i dag hele vejen igennem.
Så er omkostningen bestemt for høj.
Det kan også godt diskuteres, og det gør jeg også med statsministeren, om det er varm luft, det, der kommer; dér går vi skam videre med spørgsmål.
Det kan også diskuteres, om det er muligt at lave alle de her glimrende ting uden at gå med i ØMU'en.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2000-08-24:
Hr. Frank Aaen mener, at det er klogest, at kronens værdi udelukkende afgøres af dansk økonomi.
Jo, man kan godt høre, at det er ved at være nogle år siden, at hr. Frank Aaen i hvert fald i fuld offentlighed har sunget Internationale sammen med kammeraterne.
Men bortset fra det er dansk økonomi jo ikke uafhængig af, hvad der finder sted i andre lande.
Det er jo netop dér, misforståelsen ligger.
Lad mig tage et eksempel: I begyndelsen af 1990'erne var der et drønende tysk underskud på statsbudgettet.
Var det så alene et tysk problem?
Nej, for Den Tyske Forbundsbank måtte
så, eller sagde i hvert fald, at den så satte renten i vejret til gengæld.
Og hvad førte det til?
Det førte til, at vi alle sammen, alle Tysklands naboer, måtte kæmpe med en høj rente, som gav problemer med beskæftigelsen.
Det er altså et eksempel på, at dansk økonomi bliver direkte påvirket af økonomien i andre lande.
Derfor er det selvfølgelig også fornuftigt at have et fællesskab om rente- og valutapolitik - i erkendelse af, at dansk økonomi er så afhængig af det, der finder sted i andre lande.
Derfor hænger hr. Frank Aaens argumentation ikke sammen.
Nej, det, der er tale om, er bare, at akkurat som vi her for et stykke tid siden skiftede gamle hundredkronesedler ud med nye hundredkronesedler, så vil kroner blive udskiftet med euroer.
Det står vi fuldstændig bag ved.
Jes Lunde (SF), 2000-08-24:
Jeg skylder vel hr. Anders Fogh Rasmussen et svar, når hr. Anders Fogh Rasmussen siger, at det er vigtigt at få styr på her i debatten, hvordan det ligger med tilslutningen til den faste kronekurs.
Den faste kronekurs har været en succes for dansk økonomi i de sidste mange år.
Vi skal i al overskuelig fremtid fastholde den position; der er ikke nogen grund til at fravige det.
Det er SF's standpunkt i den sag.
Det betyder, så vidt jeg kan tælle, at der er noget i retning af 160 mandater i dette Folketing bag at fastholde den situation.
Derfor kan jeg slet ikke forstå, at ja-partierne kan få nogen som helst fornøjelse af at sprede en usikkerhed om dansk kronekurs i forbindelse med folkeafstemningen.
Den usikkerhed er der ikke, der er ikke grundlag for denne debat. Det er et fantom, som vi godt lige så stille kan drive ud af debatten.
Holger K. Nielsen (SF), 2000-08-24:
Jeg spurgte hr. Bendt Bendtsen, hvem denne her galning sydfra var, og der fik jeg ikke noget svar.
I stedet for svarede hr. Bendt Bendtsen, at der er sådan et område fra Bosperus til Gibraltar, hvor der kan forventes at være 300 millioner mennesker, som kan komme i krig med os.
Det lyder jo frygteligt.
Men hvad har det egentlig at gøre med ØMU-afstemningen?
Altså jeg fatter simpelt hen ikke, hvordan det velovervejede ja kan gøres til et spørgsmål om, at der om føje år bor 300 millioner mennesker, som kan tænkes at komme i krig med os.
Jeg synes virkelig, at jasiden er langt ude med den argumentation.
Jeg er da helt enig med hr. Bendt Bendtsen i, at der skal Marshallhjælp til Østeuropa, at man skal gøre noget for at udvikle også i Nordafrika.
Men jeg må spørge hr. Bendt Bendtsen: Hvad har det at gøre med ØMU'en?
Kan jeg ikke få ét argument for, at hele spørgsmålet omkring de her 300 millioner mennesker, der kan forventes at bekrige os, hele spørgsmålet omkring en Marshallhjælp til Østeuropa, hele spørgsmålet om en ny freds- og sikkerhedspolitik har noget som helst at gøre med den danske ØMU-afstemning?
Eller sagt anderledes: Hvis vi stemmer nej den 28. september, betyder det så, at de her mange mennesker vil gå i krig med os?
Betyder det, at det ikke er muligt at give Marshallhjælp til Østeuropa?
Vi skal altså have lidt bedre svar på de spørgsmål, vi stiller.