Ulla Tørnæs (V), 2004-05-04:
Enhedslistens beslutningsforslag om mangfoldighed i gymnasiet indeholder seks hovedpunkter, som jeg i det følgende vil kommentere.
Dertil vil jeg gerne sige, at der allerede i dag rigtig mange steder er etableret et udmærket samarbejde mellem enkelte gymnasier og folkeskolerne.
Initiativet til dette samarbejde er taget lokalt, og sådan bør det efter min opfattelse også være.
Jeg er overbevist om, at samarbejder som dem, forslagsstillerne efterlyser, fungerer bedst, når de er lokalt forankret og etableret på baggrund af et konkret kendskab til de lokale forhold.
For det andet ønsker Enhedslisten at gennemføre regler, der forhindrer gymnasier i at diskriminere ansøgere fra etniske mindretal.
Det er ikke nødvendigt, hvad Enhedslisten her foreslår.
De regler, vi har i dag,
diskriminerer ikke, og dem, vi får med gymnasiereformen, vil heller ikke gøre det.
Brugen af stjernemarkering, som Enhedslisten henviser til, og som blev anvendt i bl.a. det københavnske område for år tilbage, er ikke i overensstemmelse med optagelsesbekendtgørelsen.
Undervisningsministeriet har for længst påtalt dette over for fordelingsudvalgene og skolerne.
Det tredje punkt i Enhedslistens beslutningsforslag handler om, at Enhedslisten vil pålægge regeringen at redegøre for, hvilke konsekvenser et multikulturelt samfund har for de gymnasiale uddannelsers almentdannende funktion.
Dertil vil jeg gerne understrege over for Enhedslisten, at vi lever i det danske samfund, et samfund, hvor der er plads til forskellighed, og hvor styrken i denne forskellighed anerkendes.
Det er væsentligt at udnytte alle medborgeres forudsætninger og bidrag til gavn for det danske samfunds udvikling, men det vender jeg tilbage til om lidt.
Jeg tror ikke, at forslagsstillerne har læst publikationen, som hedder »Forskellighed som ressource«, som Undervisningsministeriet har udgivet.
Og jeg kan oplyse om, at den ligger på Undervisningsministeriets hjemmeside.
»Forskellighed som ressource« giver netop konkrete eksempler på, hvordan tosprogede elevers sproglige så vel som kulturelle erfaringer konstruktivt kan bidrage til øget læring for den samlede elevgruppe.
Det femte punkt i Enhedslistens beslutningsforslag handler om, at Enhedslisten vil etablere efteruddannelse i dansk som andetsprog og kulturmøde.
Dansk som andetsprog findes allerede som gymnasialt fag.
Med reformen bliver det endda styrket timetalsmæssigt.
Desuden findes der også faget historie for tosprogede, som netop skal give elever med anden etnisk baggrund mulighed for at sætte sig grundigt ind i dansk kultur.
Med det sjette punkt i Enhedslistens beslutningsforslag ønsker Enhedslisten at iværksætte forsøg med stifindere, altså tosprogede unge, som selv har gennemgået et gymnasie- eller hf-forløb.
Det synes jeg er en god idé.
Jeg har faktisk allerede selv sat et sådant projekt i værk, mønsterbryderprojektet kaldes det.
Det skal afdække, hvilke
faktorer på institutionsplan og i forhold til de unges familier og øvrige sociale netværk der spiller ind i forhold til det at kunne foretage mønsterbrud.
Og hvad der er en vigtig pointe: Projektet begrænser sig ikke til alene at omhandle tosprogede, men har også etnisk danske elever med i målgruppen.
I forlængelse af afdækningsarbejdet skal der komme konkrete bud på, hvad man på disse felter yderligere kan gøre for at fremme mønsterbrud.
Og endelig er der i projektet afsat midler til at sætte initiativer i gang lokalt. Sammenfattende har jeg altså stor sympati for de tanker, der ligger i Enhedslistens beslutningsforslag.
Men jeg kan ikke se nogen grund til, at Folketinget skal give sig til at pålægge regeringen at tage en række initiativer, som allerede er godt i gang.