Bendt Bendtsen (KF), 2003-05-22:
Jeg vil allerførst gerne sige tak til partierne for forespørgslen, som giver mig lejlighed til at gøre rede for regeringens energipolitik på baggrund af den energipolitiske redegørelse, og jeg ser selvfølgelig frem til en god og konstruktiv debat.
Jeg vil gerne udtrykke tilfredshed med den brede energiaftale, der blev opnået enighed om den 9. maj.
Den giver et godt udgangspunkt for dansk energipolitik i de kommende år.
Energi har afgørende betydning for samfundet, hele
opbygningen af samfundet er baseret på, at der er energi til rådighed, og at energien er til rådighed til en overkommelig pris.
Derfor har vi behov for en robust, en flerstrenget og en effektiv energisektor.
Regeringen mener, at dette bedst sikres ved at skabe et velfungerende europæisk marked for energi, et energimarked, som er underbygget af rammer, som sikrer en høj forsyningssikkerhed, som beskytter forbrugerne og sikrer familier og virksomheder rimelige priser, et energimarked, som sikrer miljøet og en effektiv anvendelse af energien.
Energiforsyningssikkerheden afhænger af en række forhold: De nødvendige ressourcer skal være til stede; der skal være tilstrækkelig kapacitet til at fremstille de energiprodukter, vi skal bruge; der skal være kapacitet til at transportere produkterne ud til forbrugerne, og endelig er det vigtigt, hvor effektivt vi anvender energien.
Jo mindre, vi bruger, jo mindre krav stilles til forsyningskæden; en høj forsyningssikkerhed kræver derfor en mangeartet indsats.
Olie- og gasproduktionen i Nordsøen bidrager væsentligt til den danske forsyningssikkerhed.
Siden 1997 har vi været mere end selvforsynende med energi samlet set, primært på grund af produktionen af olie og gas i Nordsøen, og Danmark vil være nettoeksportør af energi en hel del år endnu.
Det er store og komplicerede forhandlinger, regeringen står over for.
Regeringen foretrækker en forhandlingsløsning, men det forudsætter, at vi kan finde en rimelig fordeling imellem staten og bevillingshaverne.
Vedvarende energi er en anden dansk styrke.
Ved udgangen af 2003 forventes op mod 25 pct. af elforsyningen i Danmark at komme fra vedvarende energi.
Vedvarende energi er ikke kun fremtidens, men også nutidens energiform i Danmark.
Regeringen vil gennemføre udbud af nye havvindmølleparker.
Det kommende EU-kvotesystem for CO2 vil give vindmøllerne en konkurrencefordel i forhold til traditionelle kraftværker, men for at styrke interessen for at bygge havvindmøller yderligere, vil de systemansvarlige få ansvar for at byggemodne områder, der udbydes.
På elområdet spiller de systemansvarlige virksomheder en nøglerolle omkring forsyningssikkerheden.
De har ansvaret for tilstedeværelsen af en tilstrækkelig transmissionskapacitet i det sammenhængende elforsyningssystem.
Udbygningen af produktionskapacitet skal klares af markedet.
Det kan dog tage nogen tid, før alle aktørerne har tilpasset sig de nye forhold. Regeringen og de systemansvarlige vil derfor nøje følge udviklingen for at sikre, at der ikke opstår overgangsproblemer, der kan true forsyningssikkerheden.
Set i et længere perspektiv er energieffektiviseringer et centralt middel til at øge forsyningssikkerheden; effektiv anvendelse er ganske enkelt også økonomisk sund fornuft.
Selv om der allerede er gennemført store energieffektiviseringer, kan vi komme længere.
Regeringen arbejder for at fjerne barrierer, som gør, at selv økonomisk attraktive besparelser ikke gennemføres.
Den nye aftale styrker også indsatsen inden for forskning, udvikling og demonstration af nye energiteknologier.
På dette område er det vigtigt at prioritere strategien for at udnytte mulighederne for et internationalt samarbejde og satse på udvalgte områder med særlige danske styrker og potentialer.
Målet er, at forskningsindsatsen skal bidrage væsentligt til udviklingen af fremtidens effektive miljøvenlige energisystem og også til opretholdelse af en fortsat høj forsyningssikkerhed mange år frem. Som et yderligere element lægger regeringen vægt på et godt beredskab i krisesituationer.
De seneste års udvikling og ikke mindst terrorhandlinger har vist behovet.
På energiområdet er især el-, gas- og oliesektorerne centrale for samfundets videreførelse i sådanne situationer, og beredskabet er derfor koncentreret om disse.
Hvad angår forsyningssikkerhed af olie lægges vægt på et samarbejde i IEA og EU-regi.
Et andet centralt emne i energipolitikken er miljøet.
I dag gøres en betydelig indsats for at forhindre og mindske miljøgenerne fra vores energisystem.
Denne indsats bliver ikke mindre de kommende år, og derfor er det vigtigt, at indsatsen også er så omkostningseffektiv som overhovedet muligt.
Forbedring skal foretages dér, hvor det bedst kan betale sig, og af dem, som bedst kender til problemerne.
Derfor vil regeringen fastlægge de overordnede rammer, men overlade flest mulige af de konkrete beslutninger til virksomheder og andre aktører.
I oplægget til klimastrategi for Danmark har regeringen præsenteret, hvordan Danmark kan overholde sine internationale klimaforpligtelser på en omkostningseffektiv måde.
Energisektoren er den sektor, der udleder mest CO2, og det er derfor en strategi, der i høj grad involverer energiområdet. CO2-kvoter på EU-niveau vil være det vigtigste instrument til at opfylde Danmarks klimaforpligtelse.
Det europæiske CO2-kvotesystem, der blev opnået enighed om under det danske EU-formandskab, dækker energiproduktion og dele af den energiintensive industri.
Virksomhederne får tildelt et antal kvoter i forhold til en fordelingsnøgle, som fastlægges i hvert enkelt land, men den skal godkendes af Europa-Kommissionen.
Regeringen vil lægge vægt på, at kvotetildeling sker under hensyn til virksomhedernes konkurrenceevne over for udlandet.
Indtil vi får et EF-direktiv, foreslår regeringen, at de nuværende kvoter for elproduktion videreføres uændret.
Regeringen ønsker ikke en yderligere reduktion i kvoterne, før vi får en fælles EU-regulering.
De energipolitiske mål nås bedst og billigst ved at skabe et velfungerende europæisk marked for energi.
Det er igennem udformningen af rammerne for markedet og ikke gennem pålæg, at vi skal tilskynde aktørerne til, at de tager de konkrete beslutninger om f.eks. investeringer, som sikrer vores forsyningssikkerhed og miljø.
Det var et vigtigt resultat, at det danske EU-formandskab opnåede et gennembrud i den europæiske energiliberalisering i november 2002. Hermed blev der skabt fælles europæiske rammer for en hurtigere markedsåbning.
Med de nye el- og gasdirektiver fastsættes rammebetingelser, der mere effektivt kan sikre gode konkurrencevilkår for selskaberne på tværs af landegrænserne, og samtidig sikrer vi, at den øgede konkurrence ikke tilsidesætter hensynet til forbrugerbeskyttelse, miljø og forsyningssikkerhed.
Sammen med flere andre EU-initiativer, f.eks.
CO2-kvotedirektivet
bygningsdirektivet og direktivet om harmonisering af energiafgifter,
understreger det EU's betydning for energisektoren.
Set i europæisk sammenhæng er Danmark med i førerfeltet, når det gælder markedsåbning for el og naturgas.
Fra den 1. januar i år blev det muligt for danske elkunder at skifte leverandør.
Overgangen til det frie leverandørvalg for elkunderne begyndte godt takket være elselskabernes grundige forberedelse.
Regeringen noterer sig denne udvikling med tilfredshed.
Der er fortsat behov for at arbejde videre med at skabe effektiv konkurrence.
I gassektoren er der i dag en markedsåbning på godt 30 pct. af det samlede årlige gasforbrug, og fra den 1. januar 2004 vil alle naturgaskunder ligeledes kunne skifte leverandør.
Regeringen vil sikre, at hele den danske elproduktion kan handles på markedsvilkår.
Det kræver en del omlægning af reguleringen i de kommende år både på el- og gasområdet.
De decentrale kraft-varme-værker skal fremover også styres af priserne på elmarkedet.
Værkerne kan levere et værdifuldt bidrag til det mere velfungerende elmarked.
Men vi skal selvfølgelig sørge for, at omlægningen ikke sker på bekostning af varmeforbrugerne.
Den eksisterende infrastruktur kan udmærket danne udgangspunktet for et velfungerende marked, men adgangen skal være lige for alle.
Som en fremtidssikring vil regeringen forhindre den situation, hvor et transmissionsselskab begunstiger sit eget salgs- eller produktionsselskab.
Løsningen er jo at etablere et uafhængigt systemansvar, som fastlægger rammerne for brugen af nettene, og uafhængigheden skal sikres for systemansvar og drift af transmissionsnettene for både el og naturgas.
Når uafhængighed af de overordnede net er sikret, skal der være mulighed for, at elselskaber kan købes og sælges som andre virksomheder.
Det vil give mulighed for strukturtilpasninger, som gør danske energiselskaber mere konkurrencedygtige og sætter dem i stand til at tilbyde forbrugerne en bedre service.
Elselskaberne er i dag bundet af en række krav, der skal sikre, at de værdier, der er opsparet i selskaberne under den tidligere hvil i sig-selv periode, kommer forbrugerne til gode.
Den nylig indgåede aftale indebærer, at det over en fastlagt periode bliver muligt at tilbageføre bunden kapital til elforbrugerne, og en tilbageføring af den bundne kapital vil betyde, at kapitalforholdene i elselskaberne kommer til at ligne forholdene i det øvrige erhvervsliv.
Som det også er aftalt, kan elselskaberne frigøres fra en række ejermæssige bindinger, hvis de gennemfører den ejermæssige adskillelse af systemansvar og transmission for produktion og handel og tilbagefører den bundne kapital.
Ophævelsen af de ejermæssige bindinger vil gøre det mere interessant at investere i selskaber og dermed gøre det lettere at skaffe ny kapital ind i sektoren.
Etableringen af et åbent og velfungerende energimarked er en omfattende proces.
Ét er at udtænke og gennemføre rammerne, men lige så vigtigt er det at skabe tillid hos de forskellige aktører til disse rammer.
Kun hvis aktørerne har tillid til rammer og regler, har de mulighed for at tænke langsigtet og tage de beslutninger, som er nødvendige for at sikre forsyningssikkerheden og miljøet.
Vi synes, vi er nået et stykke ad vejen mod etablering
af et åbent energimarked.
Men der ligger stadig meget arbejde foran os, og jeg glæder mig til samarbejdet herom i de kommende år.
Forhandling