runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Brian Mikkelsen (KF), 2000-11-17:
Forslaget om bonus til elever på ungdomsuddannelser med lønnet praktik illustrerer med al ønskelig tydelighed dansk politiks forunderlige verden.
Regeringen og venstrefløjen har jo indgået en aftale om fastfrysning af personfradraget og øget fradrag på medlemskab af en a-kasse.
Desværre har man jo ikke i aftalen taget højde for, at visse grupper af lavtlønnede bliver ramt af nogle stramninger, men så ikke får mulighed for at udnytte det øgede fradrag.
Men det er så ikke problemet for regeringen og venstrefløjen.
De fremsætter så bare et nyt lovforslag, der giver unge under uddannelse med lønnet praktik en bonus, der svarer til det beløb, som den førstnævnte aftale koster.
Så er vi lige vidt, hvis vi altså bare lige ser bort fra de 4 mio. kr., som det koster AER årlig at administrere denne bonusordning.
Jeg vil ikke lægge skjul på, at fra konservativ side mener vi, at aftalen om fastfrysning af personfradraget og øget fradrag for medlemskab af en a-kasse er en rigtig dårlig idé, som vi stemmer imod.
Deraf følger selvfølgelig også, at vi er stærkt skeptiske over for denne bonusordning.
Men på den anden side har vi også ondt af de elever under ungdomsuddannelserne med lønnet praktik, der utilsigtet rammes på pengepungen.
Det er jo dem, som kommer til at stå med håret i postkassen.
Resultatet bliver derefter, at vi i Det Konservative Folkeparti efter nøje overvejelse stemmer blankt til forslaget.
Vi vil ikke støtte hele dette miskmask af et lovforslag, men vi ønsker altså heller ikke at stå i vejen for, at unge under uddannelse bliver kompenseret for et utilsigtet tab i indkomsten.
Gitte Lillelund Bech (V), 2000-11-17:
Da Venstres ordfører på lovforslag nr. L 85, hr. Anders Mølgaard, ikke kan være til stede, har jeg lovet at oplæse hans ordførertale: Dette lovforslag tilhører samme pakke eller samme familie som det netop behandlede lovforslag nr. L 84
, og alene dette lovforslag, L 85, vil udgøre en merudgift på 86 mio. kroner.
Venstre kan derfor ikke støtte lovforslaget.
Frank Aaen (EL), 2000-11-17:
Jeg er selvfølgelig ikke tilfreds med det tilsagn, der kom før om, at De Konservative i sidste ende vil stemme for lovforslaget, også selv om deres ændringsforslag bliver nedstemt, så jeg vil bare spørge hr. Henning Grove: Er det en holdning, der er afstemt med Venstre, eller kører De Konservative sololøb på det område?
Det synes jeg er interessant for os at vide, for vi har jo set, at Venstre og De Konservative kørte et meget tæt parløb i hele finanslovforløbet.
Men er det her enegang af Det Konservative Folkeparti, eller er det en fællesopfattelse?
Margrethe Vestager (RV), 2000-11-17:
Jeg ser det ikke som noget problem, hvis man ønsker at lave
en uddannelsesaftale med sin nevø.
En uddannelsesaftale er en uddannelsesaftale om en given erhvervsuddannelse; man skal herunder gennemføre det forløb, som gør én til tømrer.
Det er en byrde, men også en glæde, som virksomheden påtager sig ved at have en elev, og eleven påtager sig et stort arbejde, for påbygningen kan jo ikke stå alene uden det, som man bygger på, nemlig selve den grundlæggende erhvervsuddannelse.
Og eftersom udgangspunktet er en uddannelsesaftale om en erhvervsuddannelse, og påbygning er en mulighed derudover, vil misbrugsmulighederne være endog særdeles begrænsede.
Stort set ingen kan have en interesse i dem ud over at sikre, at man får erhvervsuddannelser, som kan gennemføres, og at der gives muligheder for de elever, som har et særligt potentiale, og som har et særligt mod på den arbejdsindsats, som det rent faktisk kræver på samme tid at få erhvervskompetence og studiekompetence.
Christian H. Hansen (DF), 2000-11-17:
Jeg kunne godt høre, hvor populært det er her sidst på dagen, men det kan godt være, at jeg heller ikke helt forstod
ministerens svar på mit spørgsmål, så jeg må anmode om lige at få det skåret ud i pap her sidst fredag eftermiddag.
Det gik på, hvad det er, der i lovforslaget gør, at muligheden stoppes for, at der kan åbnes for spekulation.
Jeg fremkom med et eksempel: Hvis jeg var tømrermester og havde en nevø, så kunne jeg nu ansætte ham, og så kunne han få fuld kompensation og komme ind under denne her ordning i stedet for at skulle på SU. Jeg mener, at lovforslaget kan åbne for spekulation, men det kan være, at ministeren kan sige, hvor i lovforslaget man konkret kan pege på, at det ikke gør det.
Tove Videbæk (KRF), 2000-11-17:
Virksomheder, der etablerer praktikpladser, vil få
fuld dækning for lønomkostninger under elevernes skoleophold.
Det er utrolig positivt, idet mange virksomheder netop afholder sig fra at etablere praktikpladser af hensyn til økonomien i det, men jeg synes, der er mindre grund til at præmiere skolerne i denne forbindelse.
Så kommer metoden med pisk, som jeg bestemt ikke er enig i.
Virksomheder, som ikke har praktikpladser, vil blive straffet og skal inden længe betale næsten dobbelt så meget til AER som i dag.
Der tænker jeg f.eks. på fabrikker, der findes i tyndt befolkede områder, hvor man har meget brug for disse arbejdspladser.
Jeg er bekymret for, om en sådan forhøjelse, en næsten fordobling af AER-afgiften kan være med til at flytte arbejdspladser til udlandet eller simpelt hen få disse arbejdspladser til at opgive ævred, for nu magter de ikke flere afgifter, skatter og gebyrer. En anden vinkel, man kunne tage på det, er, hvorfor det egentlig er erhvervslivet, der skal finansiere den faglige uddannelse, når staten finansierer så mange andre kortere og længerevarende uddannelser. Lovforslaget har nogle rigtig gode intentioner og formål, som det ligger, men i Kristeligt Folkeparti mener vi, at midlerne til at nå målet er rimelig problematiske.
Ole Sohn (SF), 2000-11-17:
Nu har jeg haft den ære at være ordfører her i salen siden kl. 9.00 i formiddag.
Det kræver sin mand.
Men jeg har lagt mærke til noget interessant flere gang
undervejs, nemlig at en række skiftende ordførere fra Venstre og De Konservative har været meget positive over for forslag, som er udgiftskrævende, også forslag, som er lavet i aftalen mellem regeringen, SF, Enhedslisten og CD
Men hver eneste gang, der skal tales om finansiering, så er folk fra de to partier pist væk.
Jeg synes, at det er en interessant tankegang.
Tidligere anklagede man specielt venstrefløjen for at bruge løs af statens finanser indtil flere gange, og når der var tale om, at regningen for festen skulle betales, så var vi væk.
Der er unægtelig lavet lidt om på forholdene.
Men sådan er det jo.
Det er jo det, der gør, at politik også er interessant.
Hvad angår selve forslaget her om bonusordningen, er det som sagt et led i den aftale, vi har lavet om ældrepakken.
Vi synes faktisk også, at det er et godt initiativ, at vi kompenserer lærlinge over 18 år på den her måde med bonuspakken.
Det er muligt, at det kunne have været lavet lidt mere elegant, men kompensationen er det væsentligste.
Derfor støtter vi forslaget.
Søren Kolstrup (EL), 2000-11-17:
Vi må også sige, at det var på høje tid, der kom et sådant forslag.
Hvis man vil, at alle ubeskåret skal have retten til en uddannelse, så har det faktisk været udtryk for et uacceptabelt svigt, at vi ikke har kunnet skaffe tilstrækkelig med praktikpladser.
Vi kan konstatere, at lovforslaget indeholder en række initiativer, der skal skaffe flere praktikpladser til unge: præmier til skoler, der fremskaffer praktikpladser til unge, der er begyndt i skolepraktik samt forsøg med kombinationsaftaler og lempelse i udgifterne til lønrefusion
til elever under skoleophold
Det er alt sammen noget, vi kan tilslutte os. Vi kan selvfølgelig tilslutte os de beløb, der ligger til forbedring af erhvervsskolernes muligheder for at formidle uddannelsesaftaler m.m., og de specielle beløb, der ligger til elever, som har behov for en særlig indsats: ældre elever med en anden etnisk baggrund m.v.
Det er alt sammen noget, som er på høje tid finder sted.
Enhedslisten kan støtte forslaget.
Det er virkelig et skridt i den rigtige retning.
Vi ser frem til, at arbejdsgiverne bidrag til Arbejdsgivernes Elevrefusion forhøjes.
Annie Lunde Hansen (CD), 2000-11-17:
Da CD's ordfører, fru Susanne Clemensen, ikke kan være til stede, skal jeg på CD's vegne knytte følgende kommentarer til lovforslaget: Vi kan lige så godt sige det med det samme: Det her lovforslag er vi i CD stærke modstandere af.
Det er ikke lang tid siden, at vi her i salen havde et lovforslag til første behandling, som var en udmøntning af en aftale, som regeringen havde indgået med arbejdsmarkedets parter om, at antallet af praktikpladser skulle forøges.
Aftalen gik ud på, at der inden udgangen af år 2004 skulle indgås minimum 36.000 uddannelsesaftaler årlig, og det lovforslag, som vi da behandlede, var et led i udfyldelsen af denne aftale.
CD gav dengang udtryk for, at vi tager det lave antal praktikpladsaftaler alvorligt, og vi ville gerne være med til at lægge et pres på arbejdsmarkedets parter for at få dem til at opfylde deres del af aftalen.
Men det er altså ikke ensbetydende med, at vi knap et år efter indgåelsen af aftalen går ind for, at nu skal Folketinget skride ind og tilsidesætte den. Vi tror ærlig talt, at den præmieringsordning, der bl.a. lægges op til, kan have den modsatte effekt end den, der er tilsigtet.
Det virker i hvert fald underligt, at skoler, som skaffer deres elever helt almindelige uddannelsesaftaler, ikke får del i de afsatte midler, og samtidig kan man også spørge sig selv, om det er rimeligt, at skolerne skal have arbejdsgiverbetalte præmier for at løfte en opgave, som skolerne naturligt bør tage et ansvar for.
Desuden vil vi da gerne spørge ministeren, om ikke det er rigtigt, at lovforslagets § 5, stk. 2 faktisk lægger op til et brud med det, som ministeren skrev til Erhvervsuddannelsesrådet den 27. maj sidste år.
I det notat fremgik det nemlig, at: »Det forudsættes at være frivilligt for virksomheden, om den vil udbetale løn til eleven under frivillige, studierettede skoleophold i aftaleperioden«.
Jeg kunne godt tænke mig at høre ministerens opfattelse
af, hvordan dette lovforslag stemmer overens med forberedelserne til erhvervsuddannelsesreformen, som vi jo er flere partier, der står bag, herunder CD. Vi kan ikke støtte lovforslaget på det foreliggende grundlag.
Christian H. Hansen (DF), 2000-11-17:
Lovforslaget her er jo også et led i finanslovaftalen mellem regeringen, SF og Enhedslisten.
Lovforslaget skulle have til formål at skaffe flere praktikpladser og især skaffe praktikpladser til elever i skolepraktik.
Men hvis man ser på § 5, som omhandler afholdelsen af en del af de udgifter til lønrefusion, som vedrører valgfri supplerende undervisning, der er studieforberedende i en erhvervsuddannelse, så kan den godt tolkes derhen - og det er noget af det, som vi i Dansk Folkeparti finder er urimeligt - at en arbejdsgiver faktisk tvinges til at betale løn til elever, som vælger ekstraundervisning i almene fag, f.eks. engelsk og tysk.
Umiddelbart ser det ud til, at regeringen bryder et væsentligt princip, nemlig det princip, at vi i Danmark har tradition for, at elevernes underhold under almen uddannelse finansieres af SU.
Det virker som en meget bureaukratisk ordning, der er strikket sammen her.
Efter Dansk Folkepartis opfattelse kan man naturligvis lige så vel udbetale SU til elever, der som en del af erhvervsuddannelsesforløbet tager gymnasiale fag, som man kan til elever, der går i gymnasiet. Her vil jeg gerne stille et spørgsmål til undervisningsministeren: Har ministeren haft inde i sine overvejelser, om det kan medføre, at de statslige arbejdsgiverfinansierede udgifter til studierettet ekstraundervisning eksploderer?
Kan man risikere, at det her lovforslag åbner op for spekulation? Her tænker jeg på, at umiddelbart, som jeg læser lovforslaget, og hvis jeg var tømrermester, kunne jeg godt finde på efter denne her lov at ansætte min nevø, hvorefter han så kunne gennemføre en hel eller halv gymnasial uddannelse med løn frem for SU, som mange andre elever må nøjes med.
Her burde man, efter Dansk Folkepartis opfattelse, som den mindste ting have lagt en tidsbegrænsning ind af f.eks. 5 ugers varighed.
Det eneste positive, jeg kan finde i det her lovforslag, er, at det er positivt, at man fra regeringens side ønsker at skabe bedre motivation for skolerne, således at de øger indsatsen for at skabe flere praktikpladser.
Men Dansk Folkeparti mener også, at lovforslaget er udtryk for et politisk fejlgreb.
Et andet spørgsmål til ministeren skal være et spørgsmål, som bunder i § 19, stk. 1, vedrørende tilskud til skolepraktik.
Her står i forslaget, at man kan fastsætte et mindre beløb for elever, der modtager praktikuddannelse i virksomhederne med eller uden en uddannelsesaftale.
Her vil jeg gerne spørge ministeren: Hvad er et mindre beløb?
Er det en halvering, og hvad vil reduktionsbeløbet være? Var det ikke mere rimeligt, man i loven havde fastsat beløbets størrelse?
Til sidst vil jeg sige, at vi i Dansk Folkeparti er af den opfattelse, at ministeren har haft fat i noget rigtigt. Ministeren har villet gøre et forsøg på reelt at forbedre situationen for erhvervsskolerne og styrke deres motivering. Men med lovforslaget her har man lavet nogle lappeløsninger, som vi i Dansk Folkeparti ikke mener er brugbare.
Vi vil under udvalgsarbejdet stille en række spørgsmål til det her lovforslag.
Ole Sohn (SF), 2000-11-17:
Da vores ordfører, hr. Aage Frandsen, ikke kan være til stede, skal jeg på SF's vegne tilsige vores støtte til forslaget her, som jo også er et led i finanslovaftalen
mellem SF og Enhedslisten.
Jeg synes, det er godt, at der bliver lavet en AER-finansieret ordning, som gør, at skolerne bliver præmieret efter, hvor mange restuddannelsesaftaler de kan lave.
Det finder vi også er et godt forslag.
Så alt i alt mener vi, at vi med lovforslaget her er med til at sikre en bedre mulighed for at fremme erhvervsuddannelserne og skabelsen af praktikpladser.
Brian Mikkelsen (KF), 2000-11-17:
Det her forslag er jo lidt af en blandet landhandel.
Første del af lovforslaget har jo til hensigt at skaffe flere uddannelsesplader, og det er jo i og for sig ganske prisværdigt.
Men ideen bag den model forstår jeg simpelt hen ikke.
Der er jo etableret en række erhvervsskoler, der finansieres af staten, og en af de her skolers vigtigste opgaver er jo sådan set at sørge for, at der bliver lavet uddannelsesaftaler for eleverne.
Hvorfor skal vi så pludselig betale de her skoler for at lave en af de opgaver, som ligger i deres primære formål, og som de er blevet betroet?
Det synes jeg ikke er rimeligt.
Dernæst omhandler forslaget etablering af forsøg med kombinationsforsøg og -forløb.
Det er jo ikke noget, vi kan være imod.
Muligheden for at etablere et kombinationsforløb er en smidiggørelse af det eksisterende system, og det kan vi godt tilslutte os.
Men set med konservative briller er det især den sidste del af lovforslaget, den såkaldte lempelse af AER's udgifter til lønrefusion til elever under skoleophold med valgfri supplerende undervisning, der er svær at fordøje for os.
Problemet er, at man fra Undervisningsministeriets side har valgt at tolke forligsteksten bag reformen af erhvervsuddannelserne således, at AER skal være med i finansieringen af alle skoleophold, hvad enten der er tale om erhvervsrettet eller studierettet påbygning.
Det er jo et brud med alle de kendte principper, jeg i alt fald er opmærksom på, for hidtil har man jo rettelig fastholdt, at arbejdsgiverne alene skal varetage finansieringen af erhvervsrettede uddannelser.
Nu ønsker man pludselig, at de danske arbejdsgivere skal medvirke til finansiering af også den studierettede undervisning.
Hvis man så regner lidt på tallene - der er jo lidt uenighed om dem - for det forventede omfang af studierettet undervisning, så kommer man frem til en forventet merudgift
for AER på ca. 20 mio. kr., hvis det altså fastholdes, at AER skal udbetale fuld lønrefusion, men kun selv modtage refusion svarende til SU
Det er en urimelig belastning af de danske arbejdsgivere, men det er altså også en urimelig forskelsbehandling af elever i det danske uddannelsessystem, for hvorfor skal studierettet undervisning udløse lærlingeløn for elever på erhvervsuddannelserne, når alle andre, der ønsker at følge selv samme undervisning, må nøjes med SU? Med det fremsatte forslag vil det være muligt at gennemføre både hele og halve gymnasiale uddannelser på AER's og statens regning med et godtgørelsesniveau, der ligger ca. 3.000 kr. om måneden over det, som alle andre modtager i SU, når de vælger præcis den samme uddannelse.
Vi mener fra konservativ side, at studierettet undervisning skal være SU-berettiget og kun SU-berettiget, uanset i hvilket regi man vælger denne undervisning. Det vil sige, at vi sammenlagt, på trods af nogle gode formål, ikke kan støtte det fremsatte forslag.
Gitte Lillelund Bech (V), 2000-11-17:
Da Venstres ordfører på L 84, hr. Anders Mølgaard, ikke kan være til stede, har jeg lovet at fremføre hans ordførertale.
Både dette lovforslag og det næste, L 85, oser langt væk af tillidssvigt fra regeringens side.
Det er mildest talt
en besynderlig måde at behandle aftaleparterne på, når regeringen så sent som i januar i år indgår en praktikpladsaftale med arbejdsmarkedets parter, en aftale, der har 2004 som tidsperspektiv, at regeringen så nu kun efter 10 måneder reelt siger: Pyt, en aftale er somme tider en aftale, men ikke altid. Det er kun naturligt, at regeringen nu har et endnu større overtræk på sin troværdighedskredit efter en sådan, ja, man kan kalde det til arrogance grænsende adfærd.
Det er dybt skuffende.
Det hersker der ingen tvivl om, men det her er ikke gulerødder, det er gift.
Erhvervslivet præsenteres her for nye regninger i den trecifrede millionklasse.
Fra Venstres side vil vi godt knytte nogle specielle bemærkninger til § 5.
Efter vores opfattelse er det intet mindre end et brud med princippet om, at underhold til elever, der vælger studieforberedende undervisning, finansieres af staten gennem SU-systemet.
Som omtalt ved behandlingen af tidligere behandlede lovforslag, er der indbygget en glidebane, en farlig glidebane, i dette lovforslag også, og det vil vi fra Venstres side tage stærkt afstand fra.
Endvidere finder vi det kritisabelt at premiere skoler, som vejleder deres elever i skolepraktik, mens skoler, som gør en særlig indsats for at skaffe deres elever hele, ordinære uddannelsesaftaler, ikke får del i de afsatte midler.
Det er mildest talt
den bagvendte verden.
På den baggrund vil vi fra Venstres side afvise lovforslaget.
Peder Sass (S), 2000-11-17:
Som led i finanslovaftalen mellem regeringen, SF og Enhedslisten er der enighed om at udvide AER-ordningen.
Baggrunden er, at der fortsat er mangel på praktikpladser.
Det er ikke acceptabelt, at 8000-10.000 unge, der er startet på en erhvervsskole, ikke får en praktikplads og derfor falder fra og måske ikke kommer i gang med en anden uddannelse og på den måde helt dropper ud af uddannelsessystemet.
Det er et paradoks, at arbejdsgiverne gang på gang klager over mangel på arbejdskraft og samtidig selv nægter at påtage sig at uddanne unge inden for deres fag. Arbejdsmarkedets parter har jo tilbage i januar aftalt, at der skal gøres noget ved problemet og har opstillet to hovedmål: at der inden år 2004 indgås minimum ca. 30.000 uddannelsesaftaler årligt, og at frafaldet i den ordinære praktik halveres.
Socialdemokratiet følger udviklingen nøje og håber, at arbejdsmarkedets parter vil leve op til de indgåede aftaler.
Dette lovforslag lægger op til, at skolerne præmieres i forhold til, hvor mange restuddannelsesaftaler den enkelte skole er i stand til at fremskaffe til eleverne, der påbegynder en skolepraktik.
Jeg vil gerne præcisere tre ting fra lovforslaget: 1. Skolen præmieres som tidligere nævnt i forhold til, hvor mange restuddannelsesaftaler, den enkelte skole er i stand til at fremskaffe til eleverne, der allerede har påbegyndt en skolepraktik, og præmien vil være op til 15.000 kr. pr. aftale.
2. Der etableres forsøg med kombinationsforløb inden for udvalgte uddannelsesområder.
Dette åbner op for at stykke praktiksteder sammen gennem ophold på flere virksomheder, så eleverne kan afslutte en hel uddannelse.
3. Herudover vil der ske en lempelse af AER-udgifterne
til lønrefusion til elever under skoleophold med valgfri supplerende undervisning.
Det er i den forbindelse vigtigt at nævne, at arbejdsgiverne nærmest sikres fuld dækning for lønomkostningerne under elevernes skoleophold.
En ændring, som især mindre virksomheder vil blive meget glade for. Endelig skal jeg fremhæve, at der i finanslovaftalen for år 2001 er aftalt, at indsatsen suppleres med initiativer, der vil medvirke til, at der som sagt kan oprettes
flere praktikpladser.
Der afsættes i perioden fra 2001 til 2003 15 mio. kr. til særlig udsatte grupper, herunder bogligt svage, tosprogede og de lidt ældre.
Endelig får erhvervsskolerne yderligere 15 mio. kr. til praktikpladsopsøgende arbejde.
Til slut skal jeg sige, at på trods af højkonjunkturer og små årgange har arbejdsgiverne indtil nu ikke i tilstrækkelig grad medvirket til, at en del af en generation ikke tabes på gulvet.
Forslaget her vil være med til at rette op på dette.
Socialdemokratiet kan varmt anbefale forslaget.
Margrethe Vestager (RV), 2000-11-17:
Jeg vil gerne takke for den velvillige modtagelse af forslaget.
l-års-reglen er jo en gammelkendt regel i produktionsskolesammenhæng, og 5 pct.s-grænsen blev indført i et forsøg på at sikre, at det ikke blev en glidebane, fordi vi så et brug af dispensationsreglen, som nærmest ikke gjorde det til en dispensation, men faktisk til en regel.
l-års-reglen er fastsat ud fra pædagogiske grunde netop for at sikre, at produktionsskolen har det perspektiv, at man kommer videre, helst i uddannelse, alternativt i arbejde.
Den ændring, der forslås gennemført nu, er en ændring, som sikrer, at de elever, som har et særligt behov for det for at komme videre i enten uddannelse eller arbejde eller - hvis de desværre igen falder fra deres uddannelse - kan vende tilbage til produktionsskolen for igen at blive sat på sporet, får den mulighed.
Jeg må derfor afvise synspunktet om, at det her er en glidebane i forhold til, at unge opholder sig længere end nødvendigt i et ikkekompetencegivende uddannelsessystem.
Tværtimod er det vores vurdering, at den her ændring er en forudsætning for, at vi opnår det mål, nemlig at alle unge får en ungdomsuddannelse, og at det derfor vil sikre også det overordnede, nemlig at de kommer godt igennem og igennem på en måde, som er til gavn for den enkelte og for samfundet.
Tove Videbæk (KRF), 2000-11-17:
Dette lovforslag er vi i Kristeligt Folkeparti godt tilfredse med.
Allerede under førstebehandlingen af loven om produktionsskoler i sidste folketingsår påpegede vi selv det uholdbare i, at der kun var 5 pct. af en årgangs elever, som kunne få lov til at gå på produktionsskolen i længere tid end 1 år.
Og samtidig foreslog jeg også i min ordførertale, at dispensationsprocenten burde hedde 10. Stramningen, der blev indført i lovgivningen om produktionsskoler i sidste folketingsår, har vist sig at være uhensigtsmæssig og alt for stram for produktionsskolerne.
Stramningen har bl.a. betydet, at ca. 1000 unge enten har måttet ophøre med et produktionsskoleforløb eller har fået afslag på optagelse som følge af 1-års-reglen.
Det har med al ønskelig tydelighed vist sig, at den nuværende dispensationskvote på 5 pct. slet ikke imødekommer behovet
hos denne særlige gruppe af unge, der kan have gavn af længerevarende forløb på en produktionsskole. Så Kristeligt Folkeparti er fortsat og stadig væk positiv over for de 10 pct.