runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jesper Langballe (DF), 2004-11-17:
Dette forslag ville, som kirkeministeren meget klart har sagt det, først og fremmest, hvis det blev vedtaget, have til følge, at borgerne fik en masse bøvl.
Nu skal man kun henvende sig ét sted, nemlig hos en præst eller på kirkekontoret, der ligger tættere på end kommunekontoret, og hvor præsten står til rådighed dag og nat.
Vi ved fra Sønderjylland, skulle jeg hilse og sige – og det ved vi også heroppe i kongeriget, når vi skal efterlyse et eller andet i Sønderjylland, hvor man som et levn fra tyskertiden har det system, som vel svarer nogenlunde til, hvad forslagsstillerne ønsker – hvilket utroligt besvær det er.
Hvorfor skulle man dog påføre folk en masse ekstra besvær?
Ja, jeg kan kun få øje på ét svar, og det ligger til gengæld lige for, det står også i forslagets bemærkninger: Endelig, står der, bør Danmark ikke krænke personer med anden trosopfattelse eller -overbevisning ved at kræve, at de lader sig registrere i den danske folkekirke.
Sagt mere lige ud ad landevejen: Af hensyn til de herboende muslimer og måske også andre skal vi ophæve en ældgammel, velfungerende ordning grundlagt under Christian IV og i det 20. århundrede udvidet til en egentlig moderne registrering, som folkekirken har serviceret staten med.
Præst eller kordegn udfører jo dette hverv og tager imod fødselsanmeldelser og dødsanmeldelser som en almindelig civil embedsforretning, ligesom hvis det havde været en ansat i kommunens folkeregister.
Hvis nogen bliver krænket over det, så må de knageme selv om det.
Noget andet er, må jeg så føje til, at skulle man vælge en dag at indføre den for borgerne besværlige ordning, der er foreslået, så ville jeg med hensyn til folkekirken snart komme over min sorg, for efter indførelsen af DNK og afskaffelsen af de gamle kirkebøger er der tale om et rent statsligt register.
Civilregistreringen er ikke, som det ofte hævdes, forblevet i folkekirken.
Det eneste folkekirkelige ved DNK-systemet er, at man har sat kirkeskatyderne til at betale gildet og præster og kordegn til at udføre arbejdet.
Før, hvor man skulle forbi præstens person for at komme til kirkebøgerne i præstegårdens brandsikre boks, ja, da var det folkekirken, der civilregistrerede og ydede stat og kommune den service at sende indberetningerne videre til kommunen.
Nu er det præsterne, der arbejder for staten, altså et stykke statskirkelighed, som vi gerne havde været foruden.
Alligevel stemmer vi uden tøven nej til at indføre et system, der vil gøre livet besværligt for borgerne, og hvis udgifter utvivlsomt vil svulme umådeligt; præster og kordegne er billige i drift.
Arne Toft (S), 2004-11-17:
Folketinget har tidligere behandlet et forslag fra Kristendemokraterne om at overføre civil registrering til kommunerne.
Socialdemokraterne forstår bevæggrundene for Kristendemokraternes forslag.
Det er dog tvivlsomt, om dette forslag vil medføre økonomiske fordele for folkekirken, da den alligevel skal foretage en registrering af alle medlemmer.
Derfor tror vi heller ikke, at kirken kan sende penge med til kommunerne, hvis de alene skal forestå den civile registrering.
Men på det politiske plan mener vi, at denne principielle problematik må ses i sammenhæng med andre principielle områder vedrørende folkekirkens rolle i forhold til staten.
Det har vi selv foreslået i et beslutningsforslag sidste år, og vi har på vores finanslovudspil foreslået 2 mio. kr. til dette arbejde.
Til denne udredning hører naturligvis forholdene omkring civil registrering.
Regeringen har jo før været imod vores forslag om en kommission.
Nu er den imod, at kirken, dens ansatte, dens folkevalgte og de frivillige organisationer samlet har bedt om en tid til en helhedsudredning.
Et udredningsudvalg skal sikre, at flere kredse får del i debatten om folkekirken.
Der er ingen tvivl om, at der skal ske ændringer i folkekirkens opgaver og organisering, men stykvise ændringer, som er løsrevet fra en samlet debat om folkekirken, vil være udemokratiske og medføre dårlige samfundsøkonomiske løsninger.
Når diagnosen ikke er stillet, er det svært at behandle patienten.
Vi vil også gerne have, at debatten sikrer, at vi har en rummelig, men også en demokratisk folkekirke.
Vi ønsker ikke en folkekirke, der lukker sig om sig selv.
Det er også derfor, at vi har fremsat et beslutningsforslag om forfatningsforhold, hvor punkt 8 netop handler om folkekirken.
Vi vil godt have en selvstændig debat om folkekirken, tro, samfund og statens relation til det, men det er jo tydeligt, at det hænger sammen med forholdet til vores forfatning.
Vi skal ikke have berøringsangst med hensyn til at tage debatten i det åbne rum og ikke kun herinde i Folketinget, eller når vi bevæger os i kirkelige kredse, for det er vigtigt, at vi tør vedstå, at vi også har et medansvar for debatten, og at vi også fører debatten derhen, hvor der kan træffes nogle beslutninger.
Regeringen har før nægtet at ville nedsætte et mere formaliseret forum for debatten med henvisning til vage argumenter om, at det ville begrænse debatten og fremmedgøre debatten i sognene.
Men når nu langt de fleste kirkelige organisationer ønsker sådan et udredningsarbejde, gør det så ikke et indtryk?
Socialdemokratiet kan altså ikke støtte forslaget fra Kristendemokraterne, selv om vi kan se pointerne med forslaget.
Vi henviser i stedet til, at dette forslag diskuteres i et udredningsudvalg, som vi endnu en gang opfordrer regeringen til at nedsætte.
Vil regeringen ikke nedsætte et udredningsudvalg, er Socialdemokratiet klar til at se på Kristendemokraternes forslag igen.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2004-11-17:
Emnet har jo, som det allerede er blevet sagt, været drøftet flere gange her i Folketingssalen, både i langt tidligere tid og inden for de senere år, og det er svært at tilføje noget nyt til ministerens redegørelse.
Vi finder, vil jeg sige til hr. Jann Sjursen, at hvis der skal ske nogle ændringer, så skal det også være forbedringer.
Det har vi svært ved at se
det er, at man skulle ændre ordningen for flere millioners vedkommende uden nogen i hvert fald for os vægtig grund.
Netop efter at vi har indført edb vil det jo i den grad være en opbureaukratisering.
Nu har vi omsider fået mulighed for, at kordegne og præster går direkte ind og indberetter på CPR, og så skulle man begynde at lave det hele om og have to store registre.
Det kan vi ikke støtte.
Vi afviser forslaget, og jeg skal hilse og sige, at det gør Det Konservative Folkeparti også.
Jann Sjursen (KD), 2004-11-17:
Jeg må vel konstatere, at de trods alt overlever i Sønderjylland, på trods af at de har lidt ringere vilkår, end man har i den øvrige del af landet.
Det synes jeg ligesom også er kommet ud af det svar, som ministeren giver her, selv om jeg da udmærket kan se, at der er længere åbningstid i de øvrige dele af landet.
Man kan selvfølgelig sige, at der er en fordel ved, at det kun er én myndighed, folk kun skal gå til, hvis de er medlemmer af folkekirken, men omvendt vil man jo måske også få et mere klart medlemsbegreb i folkekirken, såfremt man fik den civile registrering flyttet fra folkekirken, og det er vel ikke nogen dårlig ting.
Per Dalgaard (DF), 2004-11-17:
Når Enhedslisten går ind for den her registrering af partnerskab i kirken, så kunne jeg forstå på fru Rosenkrantz-Theil, at det egentlig er et led i, at folkekirken, som vi kender den i dag, skal nedlægges.
Har jeg ret i det?
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2004-11-17:
Nu er det jo ikke min opgave at samle op på debatten, men det glæder mig, at vi står i en situation, hvor der efter et valg, som forhåbentlig kommer meget snart, tegner sig et flertal for to forslag, som har ligget mig meget på sinde, nemlig et forslag om, at homoseksuelle skal have mulighed for at kunne adoptere på lige fod med alle andre, og så det forslag, vi behandler her, hvor der skal fjernes statslige hindringer for, at der kan foretages vielser i kirken.
Det kan selvfølgelig godt lyde lidt mærkeligt, at det er et forslag, der ligger Enhedslisten på sinde, eftersom vi går ind for, at stat og kirke skal adskilles, så det vil jeg knytte et par kommentarer til.
Det her forslag går netop ud på at fjerne en forhindring i folkekirken i forhold til, om de kan forestå vielser eller registreringer af homoseksuelle.
Vi mener, at det er utidig indblanding, når staten blander sig i, hvad kirken kan, og hvad kirken ikke kan.
Derfor kan vi selvfølgelig støtte det her forslag, som SF har genfremsat.
Elisabeth Arnold (RV), 2004-11-17:
Vi synes, det er et godt forslag, SF har fremsat, og vi synes også, det er et ret lavmælt og uaggressivt forslag, nemlig et forslag, der vil afskaffe nogle hindringer for, at registrerede partnerskaber kan blive gyldige.
Vi opfatter det ikke som noget forslag, der går ind på folkekirkens eller andre trossamfunds område, men som et forslag, der skal forhindre, at registrerede partnerskaber ikke er gyldige, hvis de er indgået andre steder end på rådhuset.
Kirkeministeren sagde i sit svar, at hvis man gennemførte dette forslag, ville der komme et pres på folkekirken, ja, der ville komme et pres på alle de trossamfund, hvor der måske er medlemmer eller udøvere, som ønsker disse ritualer foretaget i deres trossamfund.
Vi kan ikke vide det.
Det er muligt, at der kommer et pres.
Det er også muligt, at der overhovedet ikke kommer noget pres.
Men det er vel også der, at presset skal være.
Der er ingen grund til, at vi som lovgivere forhindrer det pres i at komme i de trossamfund, som vil tage ansvaret for og beslutningen om, hvorvidt disse ritualer kan foretages i deres kreds.
Det Radikale Venstre er ikke enige internt i vores folketingsgruppe om, hvorvidt den danske folkekirke skal kunne forestå sådanne registreringer, men vi er enige om, at det her forslag er fornuftigt, fordi det fjerner nogle hindringer for, at registrerede partnerskaber også kan være gyldige, hvis de ikke er indgået hos borgmesteren.
Derfor støtter vi det, og det gjorde vi også sidste gang.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2004-11-17:
Jeg skal for det første sige, at det er en misforståelse fra forslagsstillerens side at sige, at statsministeren og hr. Jens Rohde støtter dette forslag.
Det har de aldrig sagt.
Jeg taler på hele folketingsgruppens vegne.
Det understregede jeg fra starten.
Det er meget svært, vil jeg gerne sige til fru Garsdal, med ord at forklare, hvorfor der er så langt fra en kirkelig markering til et ritual, for det er noget, man ved, når man kommer meget i den danske folkekirke og har føling med, hvad der sker.
Der skal ganske meget til at ritualisere noget helt nyt.
Der er en teologi, der skal gennemdrøftes, og der er en indre diskussion i den danske folkekirke, hvor mindretallene – det går jeg ud fra at fru Garsdal også har forståelse for – også skal kunne komme til orde.
Lene Garsdal (SF), 2004-11-17:
Nu har jeg læst debatten fra sidste gang, og jeg ser heller ikke nogen grund til, at vi gentager alt det, der blev sagt tidligere.
Men Venstre har jo haft en betydelig indflydelse på, at den debat har fået det omfang, den har fået, ved at både hr. Jens Rohde og statsministeren har meldt ud, at de i princippet støtter det her forslag.
Jeg vil sådan set godt stille fru Birthe Rønn Hornbech det samme spørgsmål, som jeg stillede kirkeministeren.
Når kirkerne har accepteret, at der foregår en kirkelig gudstjenestelig markering af et registreret partnerskab,
hvorfor er der så så langt til, at man kan lave et ritual for et registreret partnerskab?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2004-11-17:
Som det allerede er blevet sagt, er der tale om en genfremsættelse, så jeg kan først og fremmest – også fordi tidspunktet er fremskredent – henvise til, hvad jeg sagde sidst.
Jeg kan oplyse, at der i Venstres folketingsgruppe er forskellige opfattelser af, om medlemmer af folkekirken skal have mulighed for en kirkelig velsignelse af registreret partnerskab.
Men der er i folketingsgruppen enighed om, at Folketinget godt kan bestemme noget sådant, men der er også i folketingsgruppen enighed om, at det ikke er noget, Folketinget skal bestemme og slet ikke på nuværende tidspunkt.
Hvis det en dag står klart, at stærke kræfter i den danske folkekirke ønsker et ritual for kirkelig velsignelse af registreret partnerskab, tager vi stilling til sagen til den tid.
Vi er meget tilfredse med, at biskopperne nu evaluerer den gudstjenestelige markering, som i en årrække har været praktiseret i folkekirken.
Når det drejer sig om andre trossamfund end folkekirken, er vi helt uforstående over for forslaget.
Det er svært at forstå, at forslagsstillerne vil gennemtvinge en nyordning, som intet kirkesamfund har bedt om.
Det burde stå forslagsstillerne klart, at forslaget vil påvirke f.eks. både muslimernes og katolikkernes kirke på en måde, de helst selv vil være fri for.
Det står jo allerede i dag ethvert trossamfund frit for at indføre alle de ritualer, de ønsker, og efter indgået registreret partnerskab på rådhuset så at gennemføre et religiøst ritual.
Jeg vil gerne spørge forslagsstillerne: Hvor mange muslimske kirker har indført et sådant ritual for at velsigne, hvad der allerede er indgået på rådhuset?
Det svar vil jeg meget gerne have her i aften.
Man kalder forslaget et frivillighedsforslag, men det er det modsatte.
Jeg vil også gerne fortælle fru Pernille Rosenkrantz-Theil, der ikke er så meget inde i de her sager, at den danske folkekirke ikke er en bolsjebutik med blandede bolsjer, hvor medlemmerne kan tage frit fra alle hylder.
Den danske folkekirke har et bekendelsesgrundlag og en rummelighed i fortolkningen af dette bekendelsesgrundlag, men det er altså ikke en bolsjebutik.
Med disse ord skal jeg meddele, at vi afviser forslaget.
Helge Adam Møller (KF), 2004-11-17:
Jeg siger tak til ordførerne fra både Socialdemokratiet, Dansk Folkeparti og Venstre, og det er, fordi jeg har et møde, der starter her om et lille kvarter.
Vores holdning har heller ikke skiftet i forhold til debatten, vi havde i maj måned.
Lad mig bare følge op på et enkelt element af det, kirkeministeren var inde på, netop den debat, der jo er foregået med større engagement og styrke i det halve år, siden vi behandlede forslaget i foråret.
Sådan som jeg har hørt debatten, er der en del, der tyder på, at der i øjeblikket i både folkekirken og andre trossamfund måske er ved at ske en holdningsændring, således at flere medlemmer støtter tanken om, at registreret partnerskab ikke alene kan indgås på rådhuset, men også ved en kirkelig handling.
Skulle denne debat fortsætte, og skulle debatten føre til, at der kommer et klart ønske fra den danske folkekirke eller fra andre store trossamfund om, at man ønsker en ændret lovgivning på dette område, så er den konservative folketingsgruppe klar til at tage spørgsmålet op.
Tove Fergo (V), 2004-11-17:
Vi har jo en rummelig folkekirke, som ikke er topstyret, men har en flad struktur, hvor ingen i virkeligheden kan udtale sig på folkekirkens vegne.
Men der er oparbejdet en vis usus, en vis praksis for, hvordan man løser de her spørgsmål, når det gælder kirkens indre liv, ritualer osv.
Jeg ved fra sidste gang, biskopperne drøftede spørgsmålet om vielse af homoseksuelle, at der foregik arbejdet på den måde, at man satte en høring i gang blandt præsterne rundtomkring i landets stifter og samlede ligesom holdninger og synspunkter ind fra præster.
Det blev kanaliseret op igennem systemet, og der blev nedsat et udvalg, som arbejdede med det her spørgsmål.
Så mødtes biskopperne, og de fandt frem til den ordning, som vi kalder 1997-ordningen, altså at det er muligt med en gudstjenestelig markering af et registreret partnerskab.
Jann Sjursen (KD), 2004-11-17:
Jeg er meget glad for den distinktion, som kirkeministeren gør, når hun siger, at Folketinget ikke skal blande sig i folkekirkens indre anliggende.
Det er jeg helt enig i.
Tilbage står så det spørgsmål: Hvem er så folkekirken for regeringen i denne her sammenhæng, hvis det er folkekirken, der skal fremkomme med det ønske, som kan få regeringen til at fremsætte et sådant lovforslag?
Ikke at jeg appellerer til regeringen om at gøre det, for det er jeg sådan set selv imod, men når nu ministeren selv bevæger sig ind på den boldbane.
Tove Fergo (V), 2004-11-17:
Det, regeringen lægger afgørende vægt på, er, at politikerne, Folketinget ikke skal blande sig i kirkens indre anliggende.
Det vil sige, at hvis folkekirken kommer til det punkt, hvor de siger, at de ønsker at kunne foretage registrering af partnerskaber i folkekirken, og de kommer til Folketinget, til regeringen med det ønske, så vil vi tage sagen op til fornyet overvejelse.
Jann Sjursen (KD), 2004-11-17:
Det kan lyde lidt på ministerens tale her i dag og i øvrigt også sidste gang – der er en vis overensstemmelse mellem de to taler, forståeligt nok – som om det er et spørgsmål om tid, før også regeringen og også kirkeministeren mener, at man må skride til lovgivning eller det, der er forslået af forslagsstillerne i dag.
Det er jo selvfølgelig et standpunkt at have.
Jeg synes måske, det er rimeligt nok at spørge, hvad det er, der er afgørende for regeringen i forhold til, at det her altså bare skal have sin tid, så kommer der nok et lovinitiativ.
Hvad lægger regeringen afgørende vægt på, ifald man skulle foreslå eller skabe nogle lovgivningsmæssige rammer for, at man kan indgå et registreret partnerskab også i folkekirken eller i andre trossamfund for den sags skyld?
Tove Fergo (V), 2004-11-17:
Nu er der mulighed for homoseksuelle par at få en gudstjenestelig markering i folkekirken.
Det var det, biskopperne kom frem til.
Det var det, man kunne enes om.
Det var det, man kunne blive enige om.
Der kunne man møde hinanden.
Nu er biskopperne så gået i gang med at drøfte vielse af homoseksuelle, ægteskabets betydning, og jeg synes, at Folketinget skal væbne sig med tålmodighed, indtil biskopperne er færdige med deres overvejelser.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2004-11-17:
Og de vilkår er dikteret af Venstre.
Venstre siger: En præst i den danske folkekirke må ikke, selv om præsten gerne vil det, forestå et vielsesritual for homoseksuelle.
Det er Venstre, der fjerner muligheden for det frie valg.
Den lovgivning, som er foreslået afskaffet her, er jo netop indblanding.
Det er et spørgsmål om, at Venstre skal diktere, hvad en præst må, og hvad en præst ikke må.
Vi ved jo, at folkekirken er mangfoldig.
Vi har en repræsentant, som er medlem af folkekirken, siddende herovre til venstre for mig for Dansk Folkeparti.
Vi har tidligere haft fru Margrete Auken repræsenteret her i Folketinget, og man må sige, at de to parter er relativt uenige.
Hvorfor er det, at Venstre skal afgøre, om den ene eller den anden part har ret?
Det forstår jeg ikke hvordan hænger sammen med frit valg.
Tove Fergo (V), 2004-11-17:
Nu er det sådan, at der er nogle ritualer og nogle bestemte forordninger, der gælder for de handlinger, der foregår i folkekirken.
Og som embedsmand og ansat i folkekirken er man selvfølgelig underlagt de vilkår, der er for den ansættelse.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2004-11-17:
Det kan godt være, jeg fuldstændig har misforstået Venstre de sidste 3, 4, 5 år, men jeg troede sådan set, at Venstre gik ind for frit valg, men det kan jeg så forstå på denne debat, at det gør Venstre ikke.
Venstre skal diktere, hvorvidt en præst må gennemføre et vielsesritual eller ej.
Det er Venstre, der skal bestemme det.
På hvilken måde hænger det sammen med Venstres generelle holdning omkring frit valg?
Tove Fergo (V), 2004-11-17:
Nu er det sådan, at ritualerne i folkekirken er biskoppernes bord helt og holdent.
Det er det, vi kunne kalde kirkens indre anliggende.
Så jeg synes, det ville være fint, hvis vi væbnede os med tålmodighed og ventede på, at biskopperne gør deres arbejde færdigt.
Lene Garsdal (SF), 2004-11-17:
Jeg glemte, at jeg sådan set også gerne ville takke for, at ministeren overvejer, om der skal tages nogle lovinitiativer i den forbindelse.
Det, som jeg har tænkt på, er, at når der netop er lavet nogle retningslinjer om gudstjenestelig markering, har man jo et eller andet sted i kirken sagt, at homoseksuelle også er mennesker, der kan have behov for gudstjenestelig velsignelse, eller hvad det nu er.
Så på den måde undrer det mig faktisk lidt, hvorfor det er så stort et skridt at lave et ritual, når man i forvejen må lave en markering.
Tove Fergo (V), 2004-11-17:
Ja, det er rigtigt.
SF's forslag går ud på at fjerne de hindringer, der er i partnerskabsloven, sådan at det bliver muligt, det bliver lovligt for vielsesmyndighedsindehaveren at foretage registreringen af partnerskabet også i trossamfund i folkekirken og i andre trossamfund.
Men det er jo også klart, at hvis loven bliver lavet om, bliver det en mulighed, og så vil der blive lagt et pres på trossamfundene, herunder folkekirken, til at udfærdige et egentligt vielsesritual.
Det er man ikke parat til fra folkekirkens side, og jeg har, som jeg sagde i min tale, heller ikke mødt det ønske fra andre trossamfund end Forn Siðr.
Og så spurgte fru Lene Garsdal til, jeg tror, det var gudstjenestelig markering, som man i dag kan få gennemført i folkekirken.
Hvad er en gudstjenestelig markering?
Så vidt jeg er orienteret fra biskoppernes side, er det forskelligt fra stift til stift, hvordan man fejrer den gudstjenestelige markering.
Jeg ved, at i nogle stifter er der næsten det, der måske kunne ligne et ritual, og i andre stifter er det knap så fasttømret.
Det er det, biskopperne drøfter og har drøftet og fortsat vil drøfte, og så må vi høre, hvad de kommer frem til, når de er færdige med deres drøftelser.
Lene Garsdal (SF), 2004-11-17:
Jeg vil da gerne takke for kirkeministerens bidrag og også henvisningen til den livlige debat, der har været, og som vi formentlig alle har fulgt.
Men jeg synes, at ministeren blander det lidt sammen.
Ministeren siger noget med, at man skal ligestille vielse og registreret partnerskab.
Det handler det her forslag slet ikke om.
Så jeg vil først bede ministeren om at bekræfte, at det er det, det handler om.
Og så et andet spørgsmål.
Det er det med den gudstjenestelige markering af et registreret parforhold.
Der har jo også i avisdebatten og ikke mindst ved Stefanskirkens præst været meget diskussion om, hvad det egentlig er for en størrelse.
Så det vil jeg godt lige have en kommentar til.
Tove Videbæk (KD), 2004-11-17:
Dette lovforslag er fremsat efter ønske fra Grønlands hjemmestyre og hermed får Grønlands hjemmestyre bemyndigelse til at fastsætte regler, så de selv kan idømmes strengere straffe vedrørende overtrædelser i forbindelse med sundhedsvæsenet.
Da det er efter ønske fra Grønlands hjemmestyre og det er helt i tråd med det, de ønsker, har vi ingen problemer med det, og vi støtter det.
Alt andet ville jo også overraske, al den stund regeringen jo fremsætter lovforslaget her efter et udtrykkeligt grønlandsk ønske.
Hvilken form for udvalgsbehandling, der nu skal finde sted, er jo suverænt Folketingets egen afgørelse.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling.
Afstemning
Naser Khader (RV), 2004-11-17:
Med lov 369 af 6. juni 1991 om sundhedsvæsenet i Grønland har Grønlands hjemmestyre overtaget den regelfastsættende myndighed for samt administration af sundhedsvæsenet.
Det Radikale Venstre støtter forslaget.
Lene Garsdal (SF), 2004-11-17:
Jeg har ikke meget nyt at tilføje.
Forslaget efterkommer jo et ønske fra Grønlands hjemmestyre.
Man ønsker, at der bliver mulighed for skærpet strafudmåling for to områder på sundhedsområdet, nemlig epidemiområdet og dopingmidler.
Eftersom Landstinget er hørt og enstemmigt har anmodet om, at forslaget sættes i kraft, så støtter vi fra SF forslaget.
Så forventer jeg, at ministeren kommer med en kommentar til det, som hr. Poul Qvist Jørgensen var inde på, sådan at vi får en afklaring af, om det kan bruges.
Og så skal jeg huske at sige fra Enhedslisten, at de også støtter det forslag, som Grønland selv ønsker.
Birthe Skaarup (DF), 2004-11-17:
Det skal være sådan, at hjemmestyret selv kan idømme personer foranstaltninger efter kriminalloven for Grønland, når der sker overtrædelser af landstingsforordningerne.
Det har de øvrige ordførere også været inde på.
Det, der sker, er en skærpelse – det ønsker hjemmestyret med de håndtag – sådan at personer, der har lavet forskellige ting, ud over bøde og konfiskation nu kan blive idømt nogle straflige foranstaltninger.
Hr. Poul Qvist Jørgensen var inde på reformen, som man ønsker om lægemiddellovgivningen i Grønland.
Ministeren vil højst sandsynligt svare på det.