runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Karen Jespersen (S), 2001-10-24:
Når jeg siger, at man som udgangspunkt skal befinde sig på et asylcenter, så er det, fordi hvis man har slægtninge eller andre muligheder for at blive privat indkvarteret, eventuelt har en slægtning, der kan forsørge én, er der en mulighed
for, at man enten får lov til det eller måske oven i købet bliver bedt om det.
Så det er sådan set helt efter reglerne.
Det er jo utrolig vigtigt, at man ikke giver befolkningen det indtryk, at de, der opholder sig her i landet og ikke kan sendes ud, er kriminelle.
Den fuldstændig altovervejende andel er jo mennesker, der har fået afslag på asyl, som overhovedet ikke er kriminelle, men som af en eller anden grund ikke kan sendes hjem, bl.a. hvis deres hjemland ikke vil tage imod dem eller de ikke kan få lov til at rejse gennem et land for at komme hjem, f.eks. til Nordirak.
Det er derfor det såkaldte begreb tålt ophold er uanvendeligt, fordi det anbringer nogle mennesker, som sådan set har et fuldstændig vidt forskelligt udgangspunkt, under samme overskrift.
Når det drejer sig om, hvorvidt man skal frihedsberøve dem, der er sigtet, eller hvor man undersøger, om de kan sigtes, så er det jo i udgangspunktet et spørgsmål, der takles inden for retsplejelovens rammer.
Derudover er der faktisk et system, hvor der er overblik over, hvor de pågældende befinder sig.
Man kan godt spørge om, hvorvidt jeg kan vælge at placere nogle et bestemt sted, men jeg kunne jo så risikere, at det kom til at omfatte nogle, som overhovedet ikke var kriminelle, og hvor man kunne spørge, hvorfor de skulle tvangsplaceres et bestemt sted.
Det er jo det springende punkt, at der har man jo stadig væk mulighed for at bevæge sig frit omkring,
selv om det asylcenter, man tilfældigvis er placeret på, ligger lidt længere væk fra alfarvej.
Peter Skaarup (DF), 2001-10-24:
Da spørgsmålet handler om lidt af det samme som det tidligere spørgsmål, vil jeg gerne lige vende tilbage til det spørgsmål, som jeg var fremme med tidligere: Hvornår var ministeren, Politiets Efterretningstjeneste og Forsvarets Efterretningstjeneste klar over - det fik ministeren ikke svaret på - at denne her person fra Sierra Leone kom til Danmark?
Hvornår var regeringen klar over det?
Men jeg mener nu nok, at regeringen burde have fuldstændig klarhed over, hvordan tingenes tilstand er på et område.
Jeg synes, at regeringen burde interessere sig meget for at få et sådant fingeraftryksregister op at stå.
Det er jo meget, meget relevant i forhold til kontrollen med de asylansøgninger og de personer, der kommer ind i Danmark - også dem, der er på tålt ophold.
John Vinther (KF), 2001-10-24:
Nu gik spørgsmålet jo i virkeligheden ikke på antallet og heller ikke specifikt på de syv personer.
Spørgsmålet går på: Ved indenrigsministeren nøjagtigt, hvor alle de, der er her - på det, der nu i folkemunde bliver kaldt tålt ophold - er henne?
Indenrigsministeren har under det åbne samråd oplyst et tal i omegnen af 1.400.
Ved vi, hvor alle de 1.400 er henne?
Er de på et asylcenter?
Er der kontrol med, hvad de render rundt og laver?
Kan de frit gå ind og ud?
Kan de i virkeligheden rejse ud af landet, uden at vi ved noget som helst om det?
Spørgsmålet går ikke på de syv, men spørgsmålet går på alle, der er her, uden at de kan udsendes af landet.
Karen Jespersen (S), 2001-10-24:
Spørgsmålet drejer sig om den gruppe af asylansøgere, der opholder sig i Danmark uden et egentligt opholdsgrundlag, og som ikke kan udsendes af landet.
Spørgsmålet drejer sig om, hvor mange personer det drejer sig om.
Det er jo sådan, at det er en opgørelse, som rigspolitiet foretager, og den bliver jævnlig oversendt til Folketingets Retsudvalg.
Senest blev der lavet en oversendelse, der beskrev det antal, som opholder sig i landet og af den ene eller den anden grund venter på at blive udsendt.
Den blev oversendt den 17. september.
Heraf fremgår, hvilket antal vi taler om.
Men hvis vi ser på den særlige gruppe, som er afskåret fra asyl på grund af flygtningekonventionens udelukkelsesgrunde, drejer det sig om syv personer, som er kommet til landet siden 1990.
Jeg har også tidligere i et samråd redegjort for de syv personer, og udlændingemyndighederne er vidende om, hvor de er, bortset fra den pågældende, vi drøftede i et tidligere spørgsmål, og som skønnes udrejst af landet.
John Vinther (KF), 2001-10-24:
»Vil ministeren forsikre befolkningen, at ministeren har fuld kontrol over, hvem der opholder sig i Danmark på tålt ophold, og hvor i landet de befinder sig?«
Karen Jespersen (S), 2001-10-24:
Til hr. John Vinther først: Rigspolitiet har oplyst, at politiet ikke underretter udenlandske politimyndigheder om, at en afvist asylansøger må antages at være udrejst af Danmark, og det er heller ikke sket i denne her sag.
Det er de muligheder, jeg har inden for de rammer, og jeg vil selvfølgelig også i samarbejde med justitsministeren undersøge muligheden for at forbedre det inden for de rammer, vi har. Til hr. Peter Skaarup: Det er sådan, at der i dag bliver taget fingeraftryk af alle asylansøgere.
Der bliver stillet supplerende spørsgmål om, hvor langt man er med Eurodac, og hvor langt man er med mulighederne for at udveksle fingeraftryk mellem de enkelte lande.
Det er også et område, som hører under Justitsministeriet, og for at kunne give de svar, som jo ikke er blevet efterlyst i spørgsmålene i dag, vil jeg gerne have en mulighed for at vende tilbage.
John Vinther (KF), 2001-10-24:
Jo, tak.
Kære indenrigsminister, det er altså ikke godt nok at sige, at de som udgangspunkt skal være på et asylcenter.
Den irakiske hærchef sidder ikke på et asylcenter, han sidder i en lejlighed i Sorø.
Manden fra Sierra Leone sad ikke i et asylcenter, han er nu forsvundet.
Faktisk har alle de personer, der har været fremme og vende, været personer, der ikke har siddet på et asylcenter.
Derfor er jeg nødt til at stille spørgsmålet: Er det ikke korrekt, at indenrigsministeren den dag i morgen med hjemmel i udlændingeloven kan vælge at placere mennesker på såkaldt tålt ophold i et hvilket som helst asylcenter, også et fjernt, isoleret beliggende, hvis indenrigsministeren måtte ønske det?
Er det ikke korrekt?
Spørgsmålet om meldepligt.
Der blev jeg i virkeligheden lidt foruroliget af svaret, fordi indenrigsministeren nu vil til at undersøge, om det kan lade sig gøre.
Må jeg henlede indenrigsministerens opmærksomhed på indenrigsministerens egen vejledning nr. 122 af 13. juli 2000, i hvilken der står beskrevet, hvordan man anvender meldepligt?
Hjemmelen for muligheden er der allerede.
Det er blot at føre det ud i livet.
Svend Aage Jensby (V), 2001-10-24:
»Er statsministeren enig med justitsministeren i, at Politiets Efterretningstjeneste har behandlet sagen vedrørende den irakiske hærchef fuldstændig »efter bogen«, og hvad er i så fald baggrunden for, at statsministeren i bl.a. Ekstra Bladet fra den 17. oktober 2001 retter kritik mod både Politiets Efterretningstjeneste og Forsvarets Efterretningstjeneste, hvis ansatte og ledelse ikke har mulighed for at forsvare og forklare sig?«
Peter Skaarup (DF), 2001-10-24:
Jeg må indrømme, at det er meget, meget svært at forstå logikken i holdningen hos regeringen her.
På den ene side giver man oplysninger om en irakisk hærchef og fortæller, hvornår regeringen fik besked, hundrede procent, alle oplysninger frem omkring den sag.
Man kan så kritisere, at det er gået for langsomt osv., men vi har trods alt nu, ser det ud til, fået alle oplysninger, hvis vi skal tro regeringen.
Hvad er det så, der gør, at lige præcis de to sager ikke er sensitive, at der er det ikke sensitivt at fortælle, hvornår regeringen fik besked, men i forhold til de to sager, som der er spurgt om her, og i øvrigt i forhold til så mange andre sager, som vi har spurgt til, er det sensitivt at give de oplysninger?
Hvad er forskellen på de to, sagen om den irakiske hærchef, om den egyptiske terrorist og alle de andre sager?
Er det sådan, at regeringen sidder og vurderer, at det nok ikke vil se godt ud, hvis ikke vi giver de her oplysninger?
Er det sådan nogle overvejelser, regeringen har, for så vil det ikke være rimeligt over for Folketinget.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Svend Aage Jensby (V), 2001-10-24:
Til statsministeren: Jeg spørger ikke om sagsgangen, om en eventuel sagsgang fra PET til Justitsministerium, til departementschef dér osv., slet ikke.
Jeg spørger bare: Hvornår vidste regeringen, at de her mennesker var i landet, den statsløse palæstinenser og den iranske torturbøddel?
For jeg går da ud fra, at regeringen også har læst Flygtningenævnets beretning, så det har intet med PET at gøre.
Peter Skaarup (DF), 2001-10-24:
Det er da fuldstændig rigtigt, at regeringen har givet mange oplysninger, men det har der også været brug for.
Det er jo ikke hver dag, vi finder ud af, at der opholder sig en irakisk hærchef i Danmark, og at han har fået ophold her - godt nok tålt ophold - selv om han har stået bag tusindvis af mord på uskyldige.
Det tyder alle oplysninger i hvert fald på.
Derfor er der også grund til, at vi fra flere af Folketingets partiers side har interesseret os for, hvad det egentlig er, regeringen fremkommer med af oplysninger.
Vi kan konstatere, at det er regeringens ansvar, at der kommer de rigtige oplysninger til Folketinget og til offentligheden, og enhver må da kunne sige sig selv, at det ikke er rimeligt efter åbningstalen om tirsdagen stadig at hævde, at det er Udlændingestyrelsen, der er problemet, og at politiet ingenting har vidst, når justitsministeren allerede om mandagen har fået besked om, at politiet har vidst alt om sagen siden 1999.
Det hænger simpelt hen ikke sammen.
Der er et slip, et problem her, og jeg synes, det er for dårligt, at regeringen ikke undskylder over for offentligheden og siger: Det er ikke godt nok, vi bør gøre det bedre.
Det burde statsministeren gøre her i dag.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2001-10-24:
Vi kommer det nok ikke nærmere.
Justitsministeren og indenrigsministeren har meget omhyggeligt ved adskillige samråd og i øvrigt også her i salen redegjort for det faktuelle forløb, og jeg må virkelig sige til hr. Peter Skaarup, at man skal være meget påpasselig med at anvende citater fra aviser, oven i købet fra forskellige og oven i købet fra forskellige tidspunkter.
Det, jeg først og fremmest opholder mig ved, er de faktuelle oplysninger, der er givet, den rækkefølge, hvori de er givet, og de svar, der er givet såvel her i Folketinget som i Folketingets Retsudvalg.
Det synes jeg er det centrale.
Hr. Peter Skaarup og jeg er altså ikke enige, men jeg har besvaret spørgsmålet, så godt jeg nu kan, og jeg har ikke mere at tilføje i dag.
Peter Skaarup (DF), 2001-10-24:
Undskyld, hr. statsminister,
men jeg kan ikke se det anderledes, end at der rent faktisk er sket misinformation.
Der sker nemlig det, at justitsministeren - og det er refereret meget klart - svarer på et spørgsmål fra en journalist på B.T., der spørger: »Vækker det ikke din interesse, når Udlændingestyrelsen i en årsberetning skriver om en krigsforbryder?«
Justitsministeren svarer: »Bestemt, hvis det er sådan, at der er oplysninger, der tilvejebringes for anklagemyndigheden og politiet, og som sagt har de ikke fået dem før den 14. august.« Men er det ikke korrekt, at justitsministeren er blevet orienteret om, at Politiets Efterretningstjeneste havde fået de oplysninger allerede i 1999?
Og er det så ikke misinformation, når justitsministeren på et tidspunkt, hvor han udmærket godt ved, at han har fået information om, at oplysningerne fandtes allerede i 1999, fortæller til den pågældende journalist, at det stadig er Udlændingestyrelsen, der har et problem?
Er det ikke misinformation?
Det kan da ikke være andet, end at det er en information, som ikke holder vand, fordi justitsministeren på det tidspunkt er bedre informeret.
Justitsministeren siger videre: »Jeg er jo ikke minister for Udlændingestyrelsen, det håber jeg, I forstår.
Igen lader justitsministeren ligesom det hele være op
til Udlændingestyrelsen og siger ikke, at politiet havde kendskab til den pågældende sag allerede i 1999, hvad justitsministeren på det tidspunkt udmærket godt vidste.
Der er et kæmpekommunikationsproblem her, og jeg forstår ikke, at statsministeren ikke bare siger: Det her har vi ikke gjort godt nok, det må vi ændre.
Det er jo dét, statsministeren senere har sagt om Politiets Efterretningstjeneste og Forsvarets Efterretningstjeneste.
Hvorfor kan statsministeren så ikke erkende, at der her er tale om noget information, som ikke holder vand?
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2001-10-24:
Jeg tror på en måde, at ordene løber lidt af med hr. Peter Skaarup.
Jeg hører, at der nu siges, at landets justitsminister spreder misinformation.
Jeg kan have hørt forkert, men hvis jeg nu antager, at jeg har hørt rigtigt, så er det jo en meget alvorlig anklage - meget alvorlig.
Jeg må sige, at den ikke er acceptabel, hr. Peter Skaarup har ikke noget at have det i.
Jeg deltager ikke i en avispolemik eller i en citatkrig omkring justitsministeren og de forskellige tidspunkter, som jeg kan høre måske ikke er helt sammenfaldende og i den rækkefølge, hr. Peter Skaarup gerne fremstiller det.
Må jeg med andre ord sammenfatte: Den situation, vi havde den 1.- 2. oktober, handlede om en debat, der gik på, om der kunne rejses strafferetligt søgsmål imod en ganske bestemt person her i landet. Jeg føler mig godt dækket ind og velinformeret om forløbet, såvel fra Danmarks justitsminister som fra indenrigsministeren, og derfor har jeg ikke mere at tilføje i dette spørgsmål.
Jeg føler også, at justitsministeren med stor omhu sammen med indenrigsministeren i et åbent samråd i Retsudvalget, hvis jeg husker ret, og i øvrigt også altid har stillet sig til rådighed for at besvare en række spørgsmål, og jeg ved, at justitsministeren også meget gerne kommer til samråd i Retsudvalget i morgen for at følge op på disse sager.
Jeg ved også, at justitsministeren i Folketingets Kontroludvalg har givet en fuld og klar belysning af de konkrete sager, der her tænkes på og tales om.
Der er ikke noget at udsætte på justitsministeren, og jeg må sige, at jeg tager afstand fra påstanden om misinformation fra justitsministerens side.
Peter Skaarup (DF), 2001-10-24:
Jamen jeg må sige, at det er dybt overraskende for mig, og jeg tror også for dem, der følger regeringens arbejde udefra, at man på den måde kan smyge sig uden om ansvaret også over for offentligheden og de journalister, der spørger til en sag, og så ligesom køre sagen over til en anden minister og sige: Jamen det er også Udlændingestyrelsen, der ikke har informeret om det her; det er dem, der har haft den viden, og vi har ikke fået den viden videre.
Må jeg ikke minde om, at B.T. den pågældende dag eller dagen efter, at justitsministeren efter åbningstalen fortalte om sagen, kan referere justitsministeren for at sige på spørgsmålet om, hvorvidt de her oplysninger ikke kommer for sent: Det er jo noget, dansk politi ikke umiddelbart kan få kendskab til, fordi oplysningerne ikke er hos politiet.
Altså justitsministeren siger sådan set, at det ikke er politiets gebet, det her, det er noget, som Udlændingestyrelsen hele tiden har haft med at gøre, politiet har ikke haft med det at gøre, vel vidende på det tidspunkt, at justitsministeren udmærket godt ved, at Politiets Efterretningstjeneste og Forsvarets Efterretningstjeneste og også en række andre myndigheder siden 1999 har vidst, at den irakiske hærchef opholdt sig i Danmark.
Så det virker meget mærkeligt, at justitsministeren om tirsdagen, hvor der holdes åbningstale, stadig væk siger, at det er Udlændingestyrelsen, der ikke har informeret videre, når justitsministeren om mandagen har fået besked fra sin egen efterretningstjeneste om, at der var et problem, og at man havde vidst om det her siden 1999.
Så derfor må jeg igen spørge statsministeren: Er det virkelig tilfredsstillende, at der spredes den form for misinformation fra landets justitsminister?
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2001-10-24:
Spørgsmålet lyder, om jeg finder det acceptabelt, at justitsministeren i fuld offentlighed gentagne gange i løbet af tirsdagen forsøgte at placere ansvaret for manglende viden i hans eget ministerium hos Udlændingestyrelsen.
Jeg kan i øvrigt henvise til bl.a. den redegørelse, som er indeholdt i justitsministerens besvarelse af spørgsmål nr. 47 fra Retsudvalget, og så ved jeg, at Retsudvalget i øvrigt har indkaldt justitsministeren til et uddybende samråd, der er berammet til i morgen.
Peter Skaarup (DF), 2001-10-24:
»Hvorfor mener statsministeren, at politiets og forsvarets efterretningstjenester ikke gør deres arbejde godt nok, og er statsministeren enig i, at det kan være problematisk offentligt at bebrejde ansatte inden for efterretningstjenesterne, der ikke har mulighed for at tage til genmæle?«
»Finder statsministeren det acceptabelt, at justitsministeren i fuld offentlighed gentagne gange i løbet af tirsdag den 2. oktober 2001 forsøgte at placere ansvaret for den manglende viden i hans eget ministerium - vedrørende den irakiske generals ophold - hos Udlændingestyrelsen og dermed hos en ministerkollega, når han selv i mere end et døgn havde vidst, at Politiets Efterretningstjeneste var orienteret om generalen?«
Det er klart, at det vil vi i Dansk Folkeparti forholde os meget konstruktivt til, og vi har også rost regeringen for, at man nu fremkommer med nogle ideer på det her område, som ændrer ved den situation, som regeringen jo har haft ansvaret for igennem årene, og som ikke har været tilfredsstillende.
Men det må jo være op til regeringens egen interne kommunikation og diskussionerne af de ting.
Vi kan ikke vurdere det anderledes, end at set udefra virker det uacceptabelt, at en regeringschef ikke får den oplysning.
Men jeg vil godt spørge, om ikke den kritik, som statsministeren har været ude med i forhold til Politiets Efterretningstjeneste og Forsvarets Efterretningstjeneste, har noget med den situation at gøre, at statsministeren og regeringen ikke har fået besked om, at Politiets Efterretningstjeneste vidste det her siden 1999, og også det faktum, at der går lang tid, fra de informationer går videre, også i den uge, vi taler om, til statsministeren.
Og hændelserne efter den 11. september har klart vist, at noget ikke fungerer.
Det, vi har set omkring den irakiske hærchef, er
ikke tilfredsstillende, og der er andre eksempler, hvorom jeg simpelt hen må sige, at her skal der gribes ind langt, langt tidligere. Jeg kunne godt tænke mig at spørge, om de udtalelser her ikke har noget at gøre med, at statsministeren først får besked om det her om onsdagen.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2001-10-24:
Selv blev jeg orienteret onsdag den 3. oktober, og det vil jeg gerne understrege, at det ser jeg ikke noget problem i. Det afgørende spørgsmål for mig, som det var for alle andre, tror jeg, i de dage, var spørgsmålet om den strafferetlige efterforskning af sagen i forhold til hærchefen.
Jeg er sikker på, at jeg har været det igennem, når jeg blader tilbage og ser på, hvad det faktisk var, vi diskuterede mandag og tirsdag.
Det, vi diskuterede dér, var: Kan der rejses en strafferetlig efterforskningssag i forhold til hærchefen?
Det er så dét, vi nu ser der senere er taget konkrete initiativer til.
Jeg tror, det er meget vigtigt at huske det tidsforløb, for ellers kan vi gå frygtelig galt i byen i vores fortolkning af begivenhederne.
Så jeg må sige, at også i den henseende ville begivenhedsforløbet, hvis det havde forholdt sig anderledes, ikke have ændret på min åbningstale.
Min åbningstale var meget omhyggeligt formuleret på de her felter og står, som jeg opfatter det, som grundlaget for, at vi nu har igangsat et omfattende arbejde med deltagelse i international bekæmpelse af terroren og ændring af vores lovgivning i Danmark, som jeg er sikker på at også hr. Peter Skaarup vil forholde sig konstruktivt til.
Peter Skaarup (DF), 2001-10-24:
Men et eller andet sted synes jeg jo nok, at det må vække bekymring hos en statsminister, at i en så vigtig sag, som statsministeren jo også siger var en del af åbningstalen tirsdag den 2. oktober, har statsministeren ikke fuld viden om, eller rettere, mit spørgsmål skal så gå ud på, om statsministeren havde den fulde viden om, at Politiets Efterretningstjeneste og andre myndigheder havde kendt til sagen om den irakiske hærchef siden 1999.
Det er interessant, hvis det er sådan, at statsministeren først onsdagen efter åbningstalen får besked om det her.
Hvis det er sådan, er det jo, set i bakspejlet, svært at holde en åbningstale med den manglende viden, synes jeg, og derfor ville jeg godt spørge statsministeren, om det er korrekt, at statsministeren først om onsdagen, efter at sagen var i Politiken om søndagen, fik besked om, at Politiets Efterretningstjeneste faktisk i hele forløbet havde haft kendskab til, at den irakiske hærchef befandt sig i Danmark.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2001-10-24:
Først vil jeg sige til hr. Peter Skaarup, at spørgsmålet selvfølgelig bærer præg af, som der ikke er noget mærkeligt i, at tiden er gået, siden de faktuelle begivenheder fandt sted.
Vi har i dag den 24. oktober, og det gør naturligvis også, at man let kan blande begivenheder sammen i forhold til det tidspunkt, spørgsmålet rent faktisk går på.
Justitsministeren har, hvis vi husker begivenhederne meget nøje, intet skjult, og spørgsmålet baserer sig derfor - også efter min opfattelse - på et forskudt eller forfejlet grundlag; det var det, jeg mente med tidsrækkefølgen for begivenhederne.
Vi skal nemlig huske, at det centrale spørgsmål, der interesserede os alle i dagene omkring åbningstalen, var spørgsmålet om at inddrage anklagemyndigheden og spørgsmålet om at indlede en strafferetlig efterforskning i forhold til den pågældende, og ikke PET's konkrete viden om sagen.
Det centrale gik med andre ord på den irakiske hærchef - det er jo det, vi taler om - og spørgsmålet om retsforfølgning og spørgsmålet om at indlede en strafferetlig efterforskning.
Så på det grundlag må jeg sige, at spørgsmålet nok blander nogle begivenheder sammen, og jeg har intet at udsætte på justitsministerens håndtering, heller ikke i det her spørgsmål.
Peter Skaarup (DF), 2001-10-24:
»Finder statsministeren det acceptabelt, at justitsministeren i flere dage skjuler over for statsministeren - bl.a. før åbningstalen - at »hans egen« efterretningstjeneste i mere end 2 år har vidst alt om den irakiske generals ophold i Danmark?«
Ulrik Kragh (V), 2001-10-24:
»Hvilke kommentarer er der kommet fra Kommissionen til bekendtgørelse om regulering af industrielle drivhusgasser, herunder hvordan regeringen har tænkt sig at svare på de rejste spørgsmål fra Kommissionen?
Skriftlig begrundelse
Der skulle være stillet en række kritiske spørgsmål til bekendtgørelsen fra Kommissionen på vegne af en række medlemslande.
Disse spørgsmål fra Kommissionen skulle gerne kunne besvares så overbevisende, at miljø- og energiministeren undgår en ny »dåsesag« til skade for Danmarks miljøprofil.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2001-10-24:
Som sagt er lige præcis det spørgsmål lidt overgangen til det næste spørgsmål, som jeg gerne vil uddybe.
Men ganske kort kan jeg sige: Nej, det er ikke sådan, at det informationsforløb, vi lige har talt om, har indflydelse på det interview, der her refereres til; det har det ikke. Men jeg uddyber gerne, når vi kommer til det næste spørgsmål.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Helge Adam Møller (KF), 2001-10-24:
Jeg konstaterede, at jeg fik intet svar på de 46 vietnamesere, som opholder sig ulovligt i Danmark, men som er udvist.
Regeringen har nemlig intet foretaget sig på det område i de sidste fire år, på trods af at det har været diskuteret i Folketinget i adskillige år.
Nu siger ministeren, at nu overvejer man en lang række initiativer, men ministeren har siddet i sit job i et par år.
Hvor mange valgperioder skal ministeren have ekstra, før overvejelserne fører til handling?
Det tredje og sidste spørgsmål: Ministeren var ude med et forslag om en øde ø for halvandet år siden.
Nu kan Middelgrunden ikke engang bruges, på trods af at der var et asylcenter gennem 10 år, som man anvendte til ikkekriminelle asylansøgere, ganske almindelige lovlige asylansøgere sad ude på den øde ø, Middelgrunden.