runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Line Barfod (EL), 2004-11-18:
Det er meget vigtigt for borgernes tillid til samfundet, at vi også kan sikre, at der er en god kontrol med de mange data, der er, med den megen overvågning, der er.
Derfor er det så vigtigt, at vi sikrer de nødvendige ressourcer til Datatilsynet.
Og det undrer mig faktisk en del, at regeringspartierne og Dansk Folkeparti ikke vil være med til at lave en undersøgelse.
På mangfoldige andre områder har vi set, at når der er en ubehagelig sag, så iværksætter man en undersøgelse af, hvorvidt der er behov for at foretage sig noget på området.
Men her mener man altså, at det er fuldstændig uhørt, at man skulle sætte nogen i gang med at lave en undersøgelse.
Det synes vi er meget mærkeligt.
Vi vil fortsætte arbejdet i Retsudvalget og ad den vej prøve at få undersøgt, om der er ressourcer nok.
Hermed sluttede forhandlingen.
Afstemning
Hermed sluttede forespørgslen.
Danmark er et af de lande i verden, hvor vi er allermest registrerede.
På baggrund af cpr-nummeret kan man få adgang til utrolig mange meget følsomme oplysninger om alt muligt om et menneske, og det er vigtigt ...
Jeg vil gerne takke for debatten.
Til de mange folketingsmedlemmer, der nu kommer ind i salen, kan jeg fortælle, at vi, som følge af at vi har fået rejst denne her forespørgselsdebat og har fået fokus på Datatilsynets opgaver, har fået et tilsagn fra Justitsministeriet om, at der bliver sat 1,5 mio. kr. ekstra af til Datatilsynet i forbindelse med strukturreformen.
Jeg tror, det er første gang, regeringen anerkender, at strukturreformen nødvendiggør øgede bevillinger, så det synes jeg i sig selv er en sejr, der er værd at notere sig.
Desværre har regeringen afvist, at man vil gøre yderligere for at få undersøgt, om Datatilsynet har de nødvendige ressourcer til at kunne leve op til alle sine øvrige opgaver.
Men det vil vi forfølge yderligere i Retsudvalget.
For vi mener, at det er helt afgørende for et demokratisk retssamfund, at borgerne kan have tillid til, at de mange personfølsomme oplysninger, der behandles i dag, bliver behandlet fortroligt.
Danmark er et af de lande i verden ...
Helge Adam Møller (KF), 2004-11-18:
Nu er det jo sådan, at man kan bruge en kort bemærkning uden at stille et egentligt spørgsmål, men bare til at komme med en kommentar, og det vil jeg så godt benytte mig af, for nu gentog fru Elisabeth Arnold, og det blev vel så tredje gang, til justitsministeren, at jeg i min ordførertale skulle have sagt noget om, at der var lavet en rapport.
Det diskuterede vi også for en halv time siden, og det sagde jeg overhovedet ikke.
Jeg sagde netop, at en rapport efter min opfattelse var overflødig.
Det, der var foregået, var, at man havde foretaget en vurdering ovre i ministeriet af, om der var behov, og den vurdering var også foregået i samarbejde med Datatilsynet, og da man så havde vurderet det, ministerium og Datatilsyn i fællesskab, så var man kommet til den konklusion i ministeriet, at man ville tilføre 1,5 mio. kr.
Jeg kan ikke forstå, at fru Elisabeth Arnold bliver ved med at påstå, at jeg har sagt, at der er lavet en rapport.
Nu har jeg svaret på det tre gange, og nu håber jeg, at det er sidste gang, at jeg skal høre det, for det passer ikke.
Lene Espersen (KF), 2004-11-18:
Lad mig sige til det første, at det er korrekt, hvad der fremgår af budgetoverslagsårene.
Jeg troede, at fru Line Barfod spurgte til inspektionerne for i år.
Men det er klart, at der er nogle budgetoverslagsår, og som jeg sagde i min tale, giver vi 1,5 mio. kr. ekstra her og nu, men så må vi i forbindelse med finansloven for næste år se på, hvad ressourcebehovet er, altså om der er behov for at tilføre Datatilsynet yderligere ressourcer.
Det må komme an på en prøve, når vi kommer til det tidspunkt.
Omkring det der med, om vi har undersøgt, hvor mange ressourcer der skal til, vil jeg sige, at vi løbende har en god dialog med Datatilsynet, og jeg har også lejlighed til at mødes med Janni Christoffersen adskillige gange om året og diskutere, hvordan det går, og hvordan man løser de opgaver, der er.
Så der er altså en løbende dialog om de tilhåndenværende ressourcer, og dem vil vi nøje følge løbende.
Line Barfod (EL), 2004-11-18:
Jeg har bare kigget i forslaget til finanslov og set, hvad der står der for de kommende år, og der står 65 inspektioner for i år, 55 for 2005, 50 i 2006 og 40 i 2007 og 40 i 2008.
Det ser jeg som en nedskæring af antallet af inspektioner, men det kan ministeren selvfølgelig have en anden opfattelse af.
Jeg vil så bare høre, om ministeren mener, at produktivitets- og effektivitetsbesparelser er det samme som færre inspektioner.
Jeg troede, at sådan noget med produktivitet og effektivitet i hvert fald i normalsprog betød, at man nåede de samme arbejdsopgaver, men her betyder det altså nedskæringer.
Og så vil jeg gerne spørge igen, for jeg fik ikke svar: Har ministeriet undersøgt, hvad Datatilsynet har af ressourcer for at kunne leve op til de opgaver, vi allerede har pålagt dem?
Har Datatilsynet de fornødne ressourcer til den opgave og de mange andre nye opgaver, vi har pålagt dem?
Er det blevet undersøgt af Justitsministeriet?
Lene Espersen (KF), 2004-11-18:
Til det første spørgsmål vil jeg sige, at det er korrekt, at også Datatilsynets bevillinger afspejler, at vi forventer, at der er en vis produktivitetsgevinst også i den offentlige sektor.
Og der bliver der stillet de samme krav til Datatilsynet, som der gør til mange andre typer virksomheder, hvilket jeg har redegjort for, og Datatilsynet har så også forsøgt at løse den udfordring ved at prøve at lave nogle nye arbejdsprocesser.
For så vidt angår det andet spørgsmål, vil jeg sige til fru Sandy Brinck, at jeg ingen opfattelse har af, at der bliver skåret ned på antallet af inspektioner.
Tværtimod er de meldinger, jeg har fra Datatilsynet, at man vil komme op på det antal, man havde sat som måltal, nemlig 65 inspektioner for i år, så jeg må sige, at jeg ikke kan se, der skulle være noget problem der.
Line Barfod (EL), 2004-11-18:
Først skal jeg sige, at det jo er glædeligt, at der kommer det resultat af, at vi rejser forespørgselsdebatten, at der kommer ekstra penge til Datatilsynet omkring strukturreformen.
Men jeg vil gerne også i forbindelse med ministerens svar før til fru Sandy Brinck have ministeren til at bekræfte, at i det forslag, der ligger til finanslov fra regeringen, skærer man ned på ressourcerne til Datatilsynet.
Man forventer f.eks. væsentligt færre inspektioner, som er et væsentligt arbejdsområde for Datatilsynet.
Så vil jeg bare med hensyn til de forhandlinger, eller hvad ministeren nu har haft med Datatilsynet for at nå frem til, hvor mange ressourcer der skal bruges på strukturreformen, høre: Har man så samtidig set på, hvad Datatilsynet har af ressourcer til alle de mange arbejdsopgaver, de har, der ikke har med strukturreformen at gøre?
Eller har man overhovedet ikke været inde og diskutere, hvad der egentlig skal til, for at Datatilsynet kan leve op til at varetage alle de mange andre opgaver, de har?
Lene Espersen (KF), 2004-11-18:
Det er ikke andet, end at jeg til det første vil sige, at fru Elisabeth Arnold og jeg sådan set er enige om begge ting, og at der blev lavet en god aftale på kulturområdet, som jeg egentlig tror oprindelig var noget, som SF fik sat i gang, og det skal SF da også have ære for.
Jeg havde sådan set det samme billede af situationen fra vores finanslovordførere.
De var lidt kede af, at Det Radikale Venstre ikke ville være med til noget mere.
Men sådan er der jo så meget i politik.
Så jeg tror, vi sidder med lidt den samme opfattelse af tingene.
Elisabeth Arnold (RV), 2004-11-18:
Jeg har blot to korte bemærkninger til ministeren.
Den første er angående finanslovforhandlingerne.
Der er det jo rigtigt, at vi blev indkaldt.
Vi blev indbudt til forhandlinger.
Vi fik lov at få indflydelse på noget i retning af en halv promille af statsbudgettet, nemlig en lille kulturaftale, som vi er godt tilfredse med, og som vi selvfølgelig er glade for.
Men i det store billede må jeg indrømme, at der ingen interesse var, og referaterne fra vores finanslovordfører var ganske nedslående.
Møderne var kortvarige, og man kunne dårligt nå at drikke den kop kaffe, man blev budt.
Men o.k., sådan er det.
Vi blev indbudt, så alibiet har ministeren i orden, det vil jeg medgive.
Det andet spørgsmål er så vedrørende den undersøgelse, som hr. Helge Adam Møller sagde var foretaget i Justitsministeriet.
Nu har vi så fået ministerens bekræftelse af, at der altså ikke ligger nogen endelig rapport.
Jeg synes, det er godt, at det er sat på plads.
Så ved vi det.
Morten Bødskov (S), 2004-11-18:
Jeg synes dog, det hører med til debatten, at det generelle billede af ungdomskriminaliteten jo heldigvis er positivt, at der igennem de sidste årtier jo har været et ganske fint fald i ungdomskriminaliteten, og at der er stadig flere unge, som aldrig nogen sinde kommer i berøring med kriminalitet.
Det er godt.
Men i forhold til de arbejdsgrupper, som justitsministeren har nedsat, dem, der har siddet nu i et års tid eller mere, er situationen jo også den, at når det generelle billede er positivt, så er problemerne til at gå til.
Vi ved, at der er et særligt problem med gruppen af 15-17-årige unge, som begår stadig mere voldsom kriminalitet og stadig mere omfangsrig kriminalitet.
Vi ved, hvor de bor.
Det har PLS i rigspolitiets regi lavet ganske omfattende rapporter af.
SFI har lavet store rapporter, der viser, at de bor i nedslidte boligområder.
Så kunne vi få justitsministeren til at løfte sløret lidt for: Hvad drøfter man i den her arbejdsgruppe?
Er det perspektiver om nedslidte boligområder, hvor man vil droppe de besparelser, man har lavet på byfornyelse, beboerrådgivere, kvarterløftprojekter?
Er det at sikre, at de her unge får en praktikplads i stedet for at skære ned på erhvervsskolerne, i stedet for at fjerne skolepraktikken?
Hvad er det, man vil, og hvornår er det, der rent faktisk kommer noget fra det her udvalg?
For jeg tror, at folk, der bor i de her områder, oplever de problemer som ganske presserende.
Lene Espersen (KF), 2004-11-18:
Jeg vil sige til hr. Morten Bødskov, at det sådan set er en bekræftelse på, at det, som vi i den ministergruppe, der sidder og tænker sådan mere langsigtede tanker om, hvordan man tackler problemet med ungdomskriminalitet, ser på, er jo lige præcis de uheldige udviklingstendenser, der er.
Der er meget, der er gået godt, og det skyldes jo også, at man i Folketinget har iværksat gode ting.
Der er en positiv udvikling, men der er også nogle ting, der er gået skidt.
Der er en gruppe, som er sværere og sværere at nå ind til, og over for dem må vi jo prøve at se på, hvad det så er for redskaber, vi kan tage i brug, for at de ikke ender som hårdhudede kriminelle, før de er 18 år gamle.
Jeg vil dog sige til hr. Morten Bødskov, at vi altså ikke diskuterer boligfornyelse, men det er klart, at en af de ting, vi diskuterer, jo er, at en af de måder, man får unge ud af kriminalitet på, er ved, at de får et arbejde.
Her deler jeg altså ikke hr. Morten Bødskovs opfattelse af, at skolepraktik er det eneste saliggørende her i verden.
Det, jeg synes, der er vigtigt, er, at man ikke bliver uddannet til arbejdsløshed eller ender i en blindgyde, hvor man ikke kan få noget arbejde.
Det er jo derfor, regeringen har omlagt kursen for erhvervsuddannelser, så man har en større mulighed for rent faktisk at få et job, den dag man har knoklet færdig med en uddannelse.
Morten Bødskov (S), 2004-11-18:
Nu skal vi ikke gøre det til en stor uddannelsespolitisk diskussion, men det er jo rigtigt nok, at regeringen har omlagt kursen for erhvervsuddannelserne.
Jeg ved ikke, hvor lang tid siden det er, at justitsministeren har mødt en gruppe af unge på erhvervsfaglig uddannelse og set deres ansigter og set, at de ikke kan få lov til at færdiggøre deres uddannelse.
Der er mange unge med anden etnisk baggrund, der bruger de her uddannelser, som ikke kan færdiggøre deres uddannelse.
Hvordan vil vi have, at deres små brødre skal tro, at det nytter at tage en uddannelse?
Det er bare ét eksempel på, at man bør tænke bredere, når man angriber det her problem.
Det er derfor, jeg spørger: Gør man det?
Tænker man det brede perspektiv?
Og hvor lang tid – det kunne være interessant at vide – skal den her arbejdsgruppe sidde, og hvornår kommer der et resultat, ikke mindst i lyset af, at ganske mange rapporter jo har peget på, hvad det er, der er problemet.
Vi ved, hvem de er, og vi ved, hvor de bor, så det er lige at gå til.
Hvornår sker der noget?
Lene Espersen (KF), 2004-11-18:
Nu mener jeg, hr. Morten Bødskov kommer med en meget forenklet udgave af, hvad det er, der skal til.
Det kan være, at hr. Morten Bødskov tror, at det, at man investerer i mursten, løser alle problemerne med ungdomskriminalitet.
Jeg tror ikke, at problemstillingen er så enkel.
Vi sidder jo og drøfter, hvordan man kan få de unge mennesker på ret kurs, og jeg må sige til hr. Morten Bødskov, at jeg mener, at Socialdemokratiet på det her område er i fuld gang med at gentage fortidens fejltagelser endnu en gang.
Jeg tror, at unge af anden etnisk baggrund, der endelig får taget sig sammen til at få en uddannelse, knokler med det – det kan være vanskeligt med sprog osv. – vil betakke sig for, at man stiller dem en uddannelse til rådighed, som de aldrig nogen sinde kommer til at bruge.
Det er jo det, der har været realiteten med skolepraktikken.
Det har godt nok ikke noget at gøre med den her forespørgselsdebat, men det skal altså ikke stå uimodsagt hen.
Derfor er det vigtigt, når de er på institutionen, at det sted, hvor de kan få skolepraktik eller komme ud i rigtig praktik i en erhvervsvirksomhed, er et sted, hvor der er et perspektiv, og at de kan få et arbejde bagefter.
Og det er det, som regeringen arbejder hen imod: flere i arbejde.
Elisabeth Arnold (RV), 2004-11-18:
Hr. Helge Adam Møller nævnte i sin ordførertale de engelske forsøg, hvor man har taget fat i forældrene til unge kriminelle, der kommer i konflikt med loven.
Det er jeg glad for hr. Helge Adam Møller nævnte, for det er jo indlysende et godt sted at tage fat, hvis der er problemer i familien, og hvis forældrene måske ikke engang ved, at den unge er på vej ud i noget kriminelt.
Nu er det sådan, at for et par dage siden foreslog den københavnske politiadvokat Michael Jørgensen, at man gav forældrene straffen, hvis børnene havde begået noget kriminelt.
Så vil jeg gerne spørge, hvordan Det Konservative Folkeparti forholder sig til sådan et forslag.
Helge Adam Møller (KF), 2004-11-18:
Med hensyn til hvilken gruppe er der ingen tvivl om, at folk med anden etnisk baggrund har en overrepræsentation, men det er jo sådan set efter min mening ikke det mest spændende, for det er jo ikke rarere for en enlig dame at blive slået ned eller få frastjålet sin håndtaske af en blåøjet, blond dreng fra Ballerup på 14 år end af en tyrkisk eller en pakistansk eller en japansk indvandrer.
Oplevelsen er lige ubehagelig.
Derfor er det min holdning, at vi skal gribe ind målrettet mod dem, der gør det, hvad enten det er indvandrere eller danskere, og den konservative holdning er jo klar.
Det er de tre k’er, nemlig krav, konsekvens og kærlighed, og det kan man ikke give til andre end sine børn, men så omsorg.
Men der skal ske noget, og der skal ske noget første gang, og det skal være foranstaltninger, der er målrettet mod den dreng eller pige, der begår kriminaliteten, og det må gerne være noget, de kan mærke, således at de hurtigst muligt kommer ud af den.
Jeg tror ikke, at vores holdning adskiller sig så meget fra den holdning, hr. Per Dalgaard har.
Per Dalgaard (DF), 2004-11-18:
Anser hr. Helge Adam Møller det ikke for et kæmpe problem, at den voldelige gruppe er koncentreret om indvandrerunge, og at den model, som SF lægger op til her med øget socialpædagogisk omsorg, egentlig, sådan som jeg opfatter den gruppe mennesker, er noget, de faktisk griner ad og ikke kan tage alvorligt?
Helge Adam Møller (KF), 2004-11-18:
Der bliver spurgt, hvilken aldersgruppe det drejer sig om, hvorvidt det er fra 0 til 18 år.
De er jo startet allerede med at stjæle den første bil, da de var 11 år, eller har begået det første grove hærværk, da de var 10 år, eller stjålet en skindjakke, da de var 12 år.
Der er det altså konservativ opfattelse, at det er bedre at gribe ind dér med en mindre sanktion end at vente, til de er blevet 15 år.
Det kan godt ske, man skejer ud en enkelt gang, og man går ud og fester lidt fredag eller lørdag aften, men man er ikke kriminel.
Sådan er det heller ikke i dag, men de, der tager hele debatten, er de sidste få procent – om det så er 2 eller 3 pct., vil jeg ikke hænge mig i – og det er selvfølgelig dem, vi skal koncentrere os om, men vi skal ikke glemme, at de fleste faktisk er fornuftige.
Per Dalgaard (DF), 2004-11-18:
Med hensyn til de 2 pct., hr. Helge Adam Møller nævner, vil jeg gerne spørge, hvad det egentlig er for en gruppe unge, han taler om.
Er det fra 0 til 15, 17, 18 år, eller er det oppe i 20’erne
Hvorfra kommer de der 2 pct.?
Så vil jeg lige nævne noget fra en statistik angående anmeldelsestal og strafniveauer i voldssager, for jeg går ud fra, at hr. Helge Adam Møller er enig med mig i, at det er næsten ligegyldigt, at antallet af æbletyverier er faldende, når det er volden, der er stigende – det er jo den, det handler om.
Og her står der noget om antallet af strafferetlige afgørelser for vold fra 1990 til 2002, og det er steget med 72 pct.
Hvis nu vi tager babyerne fra, hvor er så den gruppe på de 2 pct., hr. Helge Adam Møller taler om?
Morten Bødskov (S), 2004-11-18:
Det kan ikke komme som nogen overraskelse, at jeg havde tænkt mig at svare ja til det spørgsmål.
Selvfølgelig er der en meget tæt sammenhæng dér.
Hvis man skal have unge ud af kriminalitet, som jo for langt, langt størstedelens vedkommende skyldes dårlige opvækstvilkår og svage forældre, der ikke med fast hånd kan sikre en ordentlig opdragelse, er der selvfølgelig noget at gøre, når det gælder uddannelse og arbejde.
Og der var det jo, at jeg, da vi stillede spørgsmål til ministeren, hvilket også fru Anne Baastrup var med til, prøvede at få en pointe frem.
Hvis regeringen mener, at man skal løse en del af ungdomskriminalitetsproblemet ved at give de unge en uddannelse – det tror jeg justitsministeren har været citeret for på et tidspunkt – så har jeg virkelig svært ved at forstå, at man sparer så dramatisk, som man gør på erhvervsuddannelserne, at man laver erhvervsuddannelsesforlig her i Folketingssalen, som fjerner skolepraktikken med det resultat, at mange af de her unge har utrolig svært ved at se begrundelsen for overhovedet at tage en uddannelse.
Deres brødre, som vi ser eksempler på de trækker ind i kriminalitet, har også voldsomt svært ved at se, hvorfor de overhovedet skal tage en uddannelse, når storebror ikke engang kan færdiggøre sin.
Anne Baastrup (SF), 2004-11-18:
Jeg er glad for, at hr. Morten Bødskov taler problemet ned, således at det er håndterbart, og ikke blot siger, at denne gruppe skal ud.
Det plejer at være Dansk Folkepartis svar hver gang.
Det, der et vigtigt, er ikke at marginalisere de etniske mindretals unge som sådan.
Men er hr. Morten Bødskov så ikke også enig i, at forudsætningen for, at man rent faktisk kan komme ud af en given kriminalitet, er, at man har et fremtidsperspektiv, herunder mulighed for at få en uddannelse og et arbejde?
Lene Espersen (KF), 2004-11-18:
Nu vil jeg sige til fru Sandy Brinck, at jeg simpelt hen ikke tror på, at Socialdemokratiet overhovedet er i stand til at pege på et område, hvor man tror, at man kan løse flere opgaver for de samme penge, for hver evig eneste gang, der sker noget i Folketinget, er Socialdemokraternes svar: Flere penge, flere penge, flere penge, og hvor de skal komme fra, står hen i det uvisse.
Derudover må jeg sige, at Datatilsynet har fået ekstraopgaver i forbindelse med terrorlovgivningen, ja, men jeg synes, det er en voldsom overdrivelse her at fremføre, at det er det, der har skabt en stor sagsmængde.
Jeg tror, at den persondatalov, som den socialdemokratiske justitsminister gennemførte, og som vi også stemte for, efter at den havde været igennem tre folketingssamlinger, er noget af det, der bruger meget tid, og det anerkender vi alle sammen.
Det betyder ikke, at jeg synes, det er Socialdemokratiets eller Folketingets skyld, at Datatilsynet har mange opgaver.
Så jeg synes, det er en skævvridning og et forkert billede, fru Sandy Brinck giver, når hun ligesom forsøger at overdramatisere, at der er kommet ekstra arbejdsopgaver.
Det anerkender vi alle sammen, men lad være med at bruge overdrivelse som argumentationsteknik, for det skader sagen.
Endelig vil jeg sige, at Datatilsynets tilkendegivelse om tv-overvågning har medført, at jeg har nedsat et udvalg, der skal se på præcis den problemstilling.
Morten Bødskov (S), 2004-11-18:
Det er rigtigt nok, som fru Anne Baastrup siger, at der er kommet flere forskellige meldinger om de etniske minoriteters overrepræsentation i kriminalitetsstatistikken.
Der er problemer.
I mit eget område ude på den københavnske vestegn melder politikredsene samstemmende om, at der er problemer, som vi er nødt til at tage alvorligt.
Det er så ikke ensbetydende med, at de er voldsomt overrepræsenterede, men der er problemer, som jeg påpegede skal tages alvorligt.
Det Kriminalpræventive Råd har også kigget på etniske unges og etniske gruppers kriminalitet, hvor de påpeger, at der er et særligt problem med gruppen af 15-29-årige unge, når det handler om kriminalitet, som er svært så at sige at bortforklare, selv når man sier sociale, økonomiske, beskæftigelsesmæssige og andre forhold fra.
Der er et problem, men det er til at gå til.
Problemet er bare, at regeringen har fjernet mange af de her tilskud, som er givet til beboerrådgivere, byfornyelse og kvarterløftprojekter, som bevisligt har fået kriminaliteten til at falde for både danske unge og unge med anden etnisk baggrund.
Jeg tror, at det sidste, som hr. Per Dalgaard her siger, er en sandhed med modifikationer.
Jeg tror, at hvis man spørger folk i Århus og dem, der har arbejdet med de her unge – i hvert fald på nogle af de konferencer, som jeg har deltaget i – så giver det et helt andet billede af den indsats, der har fundet sted.
Regeringen ville jo sætte penge af, som den sagde, og lancerede et kæmpeprojekt omkring kampen mod ghettoer osv., og også her blev der taget et særligt hensyn til unge og de problemer, unge har med kriminalitet i de her områder.
Jeg forstår godt, at man er skuffet i Århus, når man ser på, hvordan socialministeren har fordelt pengene.
Det forstår jeg godt.
Men pointen er, at der selvfølgelig er et problem, og selvfølgelig skal vi tage fat på det.
Meget kan gøres, og SF er på lange strækninger på ret spor.
Ideerne er dyre, og nogle af dem er ikke særlig velargumenterede, men der skal gøres noget, og det, der er pointen, er, at hvis vi ser på, hvad Dansk Folkeparti i den her sal har lagt stemmer til på det her område, så peger det i den stik modsatte retning af, hvad alle erfaringer viser hjælper, når det handler om at bekæmpe kriminalitet.
Per Dalgaard (DF), 2004-11-18:
Det er jo tågesnak og udenomssnak, det må vi erkende.
Ungdomskriminaliteten er faldende, javel, men at antallet af æbletyverier og cykeltyverier er faldende og derfor får statistikken ned, hjælper ikke på den kendsgerning, at den grove voldskriminalitet blandt unge er stigende – og igen: Det relaterer sig til fremmede.
Det er et kæmpeproblem.
Så taler hr. Morten Bødskov om nogle projekter.
I Århus Kommune har der været op til 50 forskellige projekter relateret til netop den her gruppe, og hvad er der kommet ud af det?
Stort set ingenting.