runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bjarne Laustsen (S), 2003-01-14:
Jeg takker for det meget klare svar, som kan udledes på to måder: Ja, regeringen er godt klar over, at det er hyklerisk.
Og: Ja, det er helt korrekt forstået af undertegnede, at man kun kommer med et ensidigt lovforslag.
Derfor kommer spørgsmålet nu: Hvorfor venter man så ikke, indtil man kan få en samlet pakke, hvis det er regeringens politik, at man overhovedet ikke vil have eksklusivbestemmelser i Danmark?
Nu kommer man med et ensidigt forslag, som kun drejer sig om et enkelt område.
Jeg vil i øvrigt gerne høre: Er det et samfundsmæssigt problem?
Er der nogle EU-retlige ting?
Statsministeren nævnte selv, at man ikke kunne fremsætte et forslag, fordi der var problemer på Justitsministeriets område.
Hvor er det på arbejdsmarkedet, i
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-01-14:
Regeringens klare sigte er, at der skal gælde et generelt forbud mod eksklusivaftaler såvel på lønmodtagerområdet som for selvstændige, for det bør være sådan, og det er også i grundlovens ånd, at der her i landet er lige og fri adgang til at drive erhverv og til at få et arbejde.
Det bør i Danmark, som er et frit samfund, ikke være betinget af, at man er medlem af en bestemt forening.
Det er ikke rigtigt, som hr. Bjarne Laustsen siger, at det er et ensidigt forslag.
Men det, der er det rigtige her, er, at der er to områder, hvor regeringen har konstateret, at der har vist sig at være så indviklede juridiske problemer, at det kræver en nøjere analyse.
Det er f.eks., når det gælder praktiserende på sundhedsområdet.
Der tror jeg, at hr. Bjarne Laustsen vil give mig ret i, at man nok lige skal overveje, hvordan man håndterer det på den korrekte måde.
Og så er det på Justitsministeriets område, bl.a. for advokater.
Jeg synes ikke, at det, at man giver sig lidt bedre tid til at undersøge de to områder, skal spærre for, at man gør noget, der er oplagt rigtigt allerede nu, nemlig at sikre, at enhver lønmodtager og andre på andre områder kan få et arbejde uden at skulle tvinges ind i en bestemt forening som betingelse for at kunne få et job.
Ole Vagn Christensen (S), 2003-01-14:
Eksklusivaftaler er en sikring af, at de uorganiserede ikke kan undergrave overenskomster og dermed fred og konkurrenceevnen på arbejdsmarkedet.
Og jeg har et tillægsspørgsmål: Hvordan vil regeringen sikre, at staten med dette forslag ikke tillader andre private at gøre indgreb i privates rettigheder?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-01-14:
Det er jo meget mærkeligt at tænke på, at det igennem mange år har været forbudt at have eksklusivaftaler inden for det offentlige.
Det fungerer ganske fint.
Hvorfor kan det så ikke være sådan på det private område?
Hvis fagforeningerne udfører et dygtigt arbejde, kan enhver lønmodtager se fordelen ved at være med i en fagforening, og den måde, man skal sikre en høj organisationsgrad på på arbejdsmarkedet, er ved, at fagforeningerne udfører et dygtigt og effektivt arbejde til gavn for deres medlemmer.
Jeg tror, at for 200.000 lønmodtageres vedkommende er de tvunget ind i en fagforening, fordi det er betingelsen for overhovedet at kunne få et job. Jeg går ud fra, at hr. Ole Vagn Christensen er enig med mig i, at en fagforening bør gøre et dygtigt arbejde for sine medlemmer.
Kan vi så ikke også være enige om, at hvis fagforeningen gør det dygtigt, vil folk også være tilskyndet til at blive medlem af fagforeningerne?
Det må da være måden at gøre det på.
Bjarne Laustsen (S), 2003-01-14:
Jeg tror, at statsministeren gerne vil lave lovgivning, der er i overensstemmelse med grundlovens ånd.
Hvordan kan det så være, at man vurderer, at det ikke er noget problem for advokater, læger og tandlæger?
Der kan man ikke skride ind med et forslag nu her, man kan kun ensidigt gøre det i forhold til lønmodtagere.
I øvrigt ved vi jo, at en af de organisationer, der meget har inspireret Venstre til det her forslag her, er Kristelig A-kasse.
Og Kristelig A-kasse har selv en eksklusivbestemmelse, for der står, at for at være medlem af Kristelig A-kasses hovedbestyrelse skal man være kristent troende.
Det vil sige, at man ikke kan være muslim og være hovedbestyrelsesmedlem i Kristelig A-kasse.
I forhold til dem, der har inspireret statsministeren,
bliver der jo ikke ændret en tøddel ved det lovforslag her, fordi det er så ensidigt, som det er.
Det udstiller hulheden i regeringens politik.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-01-14:
Jeg vil bare understrege over for hr. Bjarne Laustsen, at den lovgivning, som regeringen lægger frem, gælder for alle fagforeninger.
Hvad enten de kalder sig kristelige eller frie eller noget andet, gælder det generelt for alle.
For så vidt angår de par områder, hvor regeringen så har sagt, at der behøver vi lige lidt mere tid til at foretage en supplerende juridisk analyse, kan jeg også gentage, at sigtet selvfølgelig er, at vi også dér skal se at komme væk fra eksklusivaftaler.
Det skal selvfølgelig ske på en måde, f.eks. på sundhedsområdet, som er forsvarlig, hvor der altså stadig væk er en kontrol med, hvad der sker på sundhedsområdet.
Jeg tror, at hr. Bjarne Laustsen vil give mig ret i, at der skal være en eller anden sikkerhed for, at ikke enhver kvaksalver kan fungere i forhold til mennesker.
Jeg fornemmer, at det, hr. Bjarne Laustsen er ude på, er at forsinke, udskyde, måske forhindre en lovgivning om eksklusivaftaler ved at sige, at det skal afvente en sådan supplerende analyse.
Vi starter dér, hvor det er oplagt at starte.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Hans Christian Schmidt (V), 2003-01-14:
Nu er jeg jo nødt til at sige til hr. Keld Albrechtsen, med hvem jeg jo har nogle meget spændende diskussioner næsten hele tiden - og jeg synes, det er vældig fint - at energipriserne vil miljøministeren helst ikke blande sig i, for de hører hjemme under energiministeren.
Lukningen af Barsebäckværket hører under indenrigsministeren.
Men miljøministeren vil selvfølgelig gerne diskutere de ting, som har at gøre med, om han synes, at miljøet tjener godt ved, at man sørger for at arbejde på den mest effektive måde på miljøområdet.
Det vil han.
Men jeg tror nok, at jeg med hensyn til de to andre synspunkter vil sige, som jeg hørte hr. Keld Albrechtsen selv sige, at de andre ministre jo ikke er til stede nu.
Men det vil de så forhåbentlig være ved en senere lejlighed, hvor man kan tage debatten.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-01-14:
Jeg vil først lige sige, at det ikke er den kristelige a-kasse, der har inspireret os til det her forslag.
I øvrigt taler vi slet ikke om a-kasserne, men om fagforeningerne.
Som hr. Bjarne Laustsen sikkert ved, er det faktisk et forslag, som regeringspartierne også i opposition ved gentagne lejligheder har fremsat. Så der er ikke engang noget nyt i det. Nu har vi bare chancen for som regering at få det ført frem.
Den chance benytter vi, for vi synes, at der ligger noget grundlæggende og principielt i, at man i Danmark skal kunne få et arbejde uden at være tvunget til at være medlem af en bestemt forening.
Altså helt ærligt: Det er en meget fortidig, det er en meget gammeldags opfattelse af forholdene på arbejdsmarkedet at være så formynderisk at sige, at man skal være medlem af en bestemt fagforening for at kunne få et job.
Moderne mennesker er altså i stand til at vælge selv; moderne mennesker er i stand til at tænke selv.
Jeg synes, det er fint at have fagforeninger, jeg synes, det er fint at have mange medlemmer i fagforeningerne, men altså det, der skal få folk til at melde sig ind i en fagforening, er, at fagforeningen udfører et dygtigt arbejde til gavn for medlemmerne, og ikke, at man kan tvinge folk ind som betingelse for at få et arbejde.
Hans Christian Schmidt (V), 2003-01-14:
Jeg tror ikke, at jeg behøver at komme med anbefalinger til energiministeren.
Omkring miljøforholdene vil jeg bare slutte med at sige, at den danske regering klart mener - og der er jeg enig i, at vi har et miljøspørgsmål omkring Barsebäck - at den udmelding, der er kommet, nemlig at der skal afvikles i løbet af 2003, stadig væk står til troende.
Jeg hørte jo også, at statsministeren her i spørgetimen sagde, at statsministeren selvfølgelig vil overveje, om der er grund til, at man skal tage kontakt, og det kan jeg kun tilslutte mig.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2003-01-14:
Jeg synes godt nok, at hr. Jacob Bukstis svar på hr. Morten Homanns spørgsmål var lige en tand for letkøbt.
Det var en gratis omgang at sige, at man blot skulle øge overførselsindkomsterne, når Socialdemokratiet i forbindelse med finansloven for indeværende år stemte imod et forslag om en minimal forøgelse af overførselsindkomsterne, som blev stillet af Enhedslisten.
Det svar, der kom dér, var simpelt hen for nemt. Det, der jo er det store spørgsmål, er, om uligheden vil øges, for det er da rigtigt, at der er små skattelettelser til overførselsindkomsterne i Socialdemokraternes oplæg til skattereform, men de er jo langt mindre end det, der lægges op til med hensyn til skatten på arbejde.
I maj 2001 blev det slået fast, at uligheden var steget i den periode, Socialdemokraterne havde regeringsmagten, og det får mig så til at spørge, om det ikke får Socialdemokraterne til at overveje, om man måske skulle ændre sin politik og støtte et socialt skattestop i tråd med det, Enhedslisten har foreslået.
Eller måske er det slet ikke længere Socialdemokraternes politik at opnå større lighed i Danmark, og hvis det er det, der er tilfældet, vil jeg gerne bede om at få opklaret, hvad forskellen er.
Er det, om man er borgerlig eller »borgerlig light«, eller hvor ligger den store forskel mellem denne regering og den tidligere?
Anders Samuelsen (RV), 2003-01-14:
Først kan det jo undre, at de to partier i Folketinget, SF og Enhedslisten, som vil gøre sig mest til af at være arbejderpartier, har som en næsten 100 pct. målsætning, at de eneste, der ikke må få lettelser i skatten, er dem, der er i arbejde.
Det kan jo sådan set undre lidt, men o.k. sådan er vi jo så forskellige.
Men det, jeg gerne vil have hr. Jacob Buksti til at bekræfte, er følgende: Der er sådan set ét sted, hvor man må erkende, at skattestoppet virker 100 pct. effektivt, ja, næsten mere effektivt, end vi andre turde drømme om, og det er i forhold til De Konservative.
De Konservatives fremgang er stoppet, og den er afløst af en markant tilbagegang.
Det må man da sige er en effektiv følge af skattestoppet.
Er det ikke rigtigt?
Jacob Buksti (S), 2003-01-14:
Selv når det drejer sig om bilbeskatning, rejser man også rundt og siger, at skattestoppet betyder, at der ikke er nogen skat, der er steget.
Jo, registreringsafgiften er steget.
Registreringsafgiften er blevet sat op, så den giver 40 mio. kr. mere i år, end den ville have gjort, hvis man ikke havde lavet bilbeskatningen om.
Så der er én skat, der er steget.
Så et stop, som man kalder det, er en stigning.
Og når stigningen så stopper, stiger skatten stadig væk, for så overfører man det, som man har sparet i andre år.
Det er ganske stærkt fundet på.
Til hr. Kristian Thulesen Dahl: Jo, vi står ved det, vi vil.
Det er derfor, vi har lagt vores forslag frem.
Og vi beder ikke folk om at bede om lavere lønstigninger.
det et lavere pres.
Det er det, det hele går ud på.
Hvordan kan det være, at det er så forfærdeligt, at man indretter systemet anderledes, men i øvrigt er nettoresultatet det samme?
At det skulle føre til en markant anderledes situation end det, vi ser alle mulige andre steder, hvor man gør sådan, kan jeg ikke forstå.
Derfor handler det ikke om alt det der.
Det handler om rent teknisk at opkræve skatten på en anden måde for at komme ud over det problem, som består i, at vi har en høj indkomstskat, som betyder, at man skal have en høj indkomst.
Lønmodtagerne får indkomsten, og arbejdsgiverne betaler ikke noget af den, og derved får man også en høj skat, mens arbejdsgiverne i andre lande betaler 20-25 pct. af lønnen med det resultat, at indkomstskatten er lavere.
Så sammenligner man indkomstskatten i Danmark og Tyskland eller Sverige med hinanden, men glemmer det, der er betalt, som gør, at der faktisk af arbejdsgiverne betales mere i skat de steder, end der gør i Danmark.
Det er det, det hele går ud på, og det er, fordi skatteministeren har været
så optaget af noget, han kalder det følelsesmæssige skattetryk, at det, det handler om, ikke er, hvad folk betaler i skat, men hvad de føler, de betaler.
Det retter vi op på med det her, så det er det, man skulle tage og forholde sig til og så i øvrigt prøve at komme med nogle af de bud, som man selv har, men dem har man jo ingenting på.
Svaret - og det er så svaret i forhold til den udvikling, der er nu - er ikke et spørgsmål om det.
Det skal løses på en anden måde.
Charlotte Dyremose (KF), 2003-01-14:
Til hr. Jacob Buksti til det med at spare SP op, og at det gælder i 30-40 år: Nu er det jo altså sådan, at lige præcis min generation netop skal spare SP op i ca. 30-40 år, og så kunne det jo være rart at få de penge udbetalt, som man så har været tvunget til at spare op.
Vil hr. Jacob Buksti være med til reelle skattelettelser?
Eller er det bare det her med at tage det fra det ene sted til det andet sted, som hr. Jacob Buksti lige har beskrevet det?
har det største dyk i meningsmålingerne været hos Socialdemokratiet, og det er måske, fordi man dér overhovedet ikke er interesseret i at lave skattelettelser.
Og er det ikke netop det, vi skal nå frem til med en skattelettelse?
Morten Homann (SF), 2003-01-14:
Jeg tror, hr. Jacob Buksti og jeg taler lidt forbi hinanden i diskussionen om, hvorvidt man skal lave skattelettelser også til folk på overførselsindkomster, for jeg synes sådan set, at det er to forskellige verdener.
Jeg synes, at hr. Jacob Bukstis argumentation bygger på tanken om, hvordan man kan få kurverne til at fungere på den rigtige måde, få dem knækket på de rigtige steder, mens mit udgangspunkt er et andet.
Det er spørgsmålet om, hvordan man kan sørge for, at de mennesker i det her samfund, som har brug for at have nogle flere penge mellem hænderne, også på en rimelig måde, sådan at tingene går op i en højere enhed, kan få de penge, som jeg synes det er rimeligt og retfærdigt at de får.
I mine øjne er sådan en retfærdighed ikke anderledes for en lavtlønnet kassedame, end den er for en lavtlønnet førtidspensionist.
De har stadig væk det samme behov for at kunne gå ned i supermarkedet og købe ind, de har stadig væk det samme behov for at kunne betale deres bolig.
Derfor synes jeg, at de også må have det samme behov for skattelettelser, i det omfang vi kan blive enige om, at lavtlønnede har brug for at betale noget mindre i skat og have nogle flere penge til sig selv.
Når nu hr. Jacob Buksti er så indstillet på at lytte til indvendinger imod det socialdemokratiske skatteoplæg, kan vi så ikke blive enige om, at også folk på overførselsindkomst og også pensionister og førtidspensionister skal omfattes af skattelettelser?
Jacob Buksti (S), 2003-01-14:
Det er lidt en skam, synes jeg, at når man fremsætter et forslag, foregår diskussionen, som om der ikke er nogen, der rigtig har læst det eller vil læse det.
Når fru Charlotte Dyremose står heroppe og siger, at der ingen reelle skattelettelser er, må jeg sige, at det jo står regnet ud her i vores forslag, hvad det konkret betyder for de forskellige familier.
Det er beregninger, som er bekræftet af Finansministeriet med de indvendinger, der i øvrigt er - men det kommer ikke det her ved.
Det her viser bare, at skal man have gennemført lettelser i skatten på arbejde, som er mere end de 100-200 kr., som kan ligge i det, regeringen kan komme med om måneden før skat, er det en ret stor øvelse.
Det fremgår heraf, at for en almindelig lønmodtagerfamilie med to børn er der en lettelse på 20.000 kr., knap nok osv.
Jeg synes ikke, det er til at have med at gøre at stå og diskutere det, når det virker, som om man ikke engang gider læse det her.
Hvis det er tilfældet, er der jo ingen grund til at fortsætte diskussionen.
Endelig til hr. Morten Homann
: Vi deltager gerne i den diskussion om overførselsindkomsterne.
Jeg sagde også, at der er forskellige mekanismer, men hele øvelsen i vores udspil, som også er det, regeringen kæmper med, er, hvordan man skulle kunne øge arbejdsudbuddet.
Derfor er det sådan, at den væsentligste ændring er, når man netop går fra overførselsindkomst til beskæftigelse.
Men det er ikke sådan, at det er irrelevant at interessere sig for folk på overførselsindkomst.
Derfor er der også lettelser, og derfor er vi også åbne for, hvordan man skal klare det der.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2003-01-14:
Jeg vil blot gribe den sidste bold i luften og spørge hr. Jacob Buksti, om vi kan få håndslag på, at man ud over de små skattelettelser, der er til overførselsindkomsterne, også vil øge overførselsindkomsterne, altså sådan at der, ud over at man lægger de her små skattelettelser på overførslerne, faktisk også kommer en reel opgang i overførselsindkomsten.
Der skal vi ikke have satspuljen ind over det her, sådan at det kun er den lille, minimale fremgang, men en reel fremgang.
Jacob Buksti (S), 2003-01-14:
Vi deltager naturligvis gerne i alle mulige hekserier og øvelser, men det, det hele går ud på, er, at forudsætningen for, at vi netop kan finansiere også overførselsindkomsterne i fremtiden, er, at vi er i stand til at øge arbejdsudbuddet.
Det er forudsætningen for, at vi kan sikre velfærdssamfundet i fremtiden og dermed også sikre ordentlige forhold for de grupper, som fru Pernille Rosenkrantz-Theil er optaget af.
Derfor er det sådan set bare et spørgsmål om, hvor vi begynder.
Men forudsætningen for det er, at vi bliver nødt til at begynde med at skabe den vækst i samfundet, som er forudsætningen for, at vi kan det der.
Men vi deltager gerne i de der overvejelser
Morten Homann (SF), 2003-01-14:
Men bare for at være helt sikker: Hvis vi er enige om ambitionen, at man laver skattesænkninger for folk i arbejde og dermed en reel indkomstfremgang i de penge, de har til rådighed efter skat; hvis vi er enige om, at vi også vil give en indkomstfremgang til folk på overførselsindkomster; hvis vi er enige om, at udgifterne til leveomkostninger, når man skal ned i supermarkedet, når man skal betale sin bolig osv., er de samme, kan vi så være enige om, at uanset om man så bruger skatten, eller man bruger andre instrumenter, skal fremgangen i den disponible indkomst for de her to grupper også være den samme?
Kan vi blive enige om det?
Jacob Buksti (S), 2003-01-14:
Når det er sådan, at den her diskussion er lidt anderledes, er det jo, fordi øvelsen er gået ud på at sikre arbejdsudbuddet.
Men vi har jo også i det udspil, vi er kommet med, lagt forslag frem, som sikrer, at der sker markante forbedringer for de svagest stillede pensionister i kraft af den ændring af SP-ordningen, som vi lægger op til, som faktisk fordobler den og dermed kan give markante forbedringer for folk, der kun har folkepensionen.
Samtidig har vi jo også nedsat et internt pensionsudvalg netop for at sikre, at vi ikke skal sidde og lappe med en enkelt ældrecheck hist og pist, men lave noget, som virkelig er fremadrettet, og som ændrer på de her ting.
Om det så omfatter skattesystemet, eller om det er satserne, må jo afhænge af, hvad det er for nogle løsninger, vi kommer frem til.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2003-01-14:
Jeg har prøvet at holde fast for at undgå at blive rundtosset, men jeg må nok sige, at jeg alligevel blev det her ved slutningen af de korte bemærkninger til hr. Buksti.
Men vi fik dog lidt af et columbusæg præsenteret af hr. Buksti i hans svartale.
Hr. Buksti sagde nemlig: Socialdemokratiet står ved det, vi vil.
Det er et løfte til Folketinget, som virkelig er afgivet med en vis tyngde, og det er meget betryggende.
Men det, man vil, og som hr. Buksti gerne vil dreje diskussionen væk fra - det forstår jeg godt -
er altså at sige: Nu læsser vi en masse nye skatter over på erhvervslivet, vi giver så nogle personskattelettelser, som er meget sympatiske, og så håber vi, at det betyder, at folk beder om at få en lidt lavere lønstigning, så virksomhederne, når der er gået en lang række år, ikke samlet set er blevet meget belastet af nye byrder.
Men på kort sigt, siger hr. Buksti, erkender han sådan set, at der vil erhvervslivet være
meget belastet.
Så spørger jeg hr. Buksti i al stilfærdighed: Er det lige det, Danmark har brug for netop nu, hvor de internationale konjunkturer desværre slår negativt ind over landet med stigende ledighed til følge?
Peter Christensen (V), 2003-01-14:
Jeg har jo ikke lagt skjul på, at der har været forskellige bud på, hvor man skal bruge et eventuelt råderum til at sætte skatten ned.
Derfor vil der jo ikke i dag kunne være ét svar
på, hvad konklusionen er, for vi konkluderer ikke, før der er fuld klarhed over, hvor stort råderummet er.
Når hr. Anders Samuelsen spørger, om det er klogt, at man reserverer penge, som man ikke behøver at bruge på det offentlige budget, til skattelettelser, vil jeg sige, at det er endda meget klogt.
Man kan ikke tidligt nok reservere penge, hvis man ønsker skattelettelser, for man risikerer, at de bliver brugt andre steder.
Det har sådan set også været et af rationalerne bag skattestoppet - netop for at have en disciplin, der gjorde, at det overhovedet var realistisk at have en finansiering af fremtidige skattelettelser.
Så i hvert fald stor, stor erkendelse af, at det var klogt.
Jeg tror sådan set også, at vi kunne lave aftalen, fordi vi var enige om, at det var klogt.
Jeg glæder mig enormt over, at vi kan have den her debat i dag, for når vi kan ende med, at SF siger fra talerstolen, at SF hellere vil love skattelettelser, er der så sandelig sket et skred i dansk politik, og det er sket inden for det sidste års tid, det er sket, efter vi fik en ny regering.
Jacob Buksti (S), 2003-01-14:
Jeg kan næsten ikke lade være med at læse teksten på forespørgslen op; det kunne være, der var nogen, der havde glemt den. »
Hvilke planer har regeringen om at nedsætte skatten på arbejdsindkomst fra den 1. januar 2004 uden indregning af dynamiske effekter og med overholdelse af skattestoppet, og hvor lang tid agter regeringen at fastholde skattestoppet i dets nuværende udformning?
« Når jeg gør det, er det, fordi det er, som om debatten kammer over og ikke handler om skat på arbejde, nej, den handler om skat i al almindelighed.
For det, der er pointen med regeringens skattestop, er, at der har man jo lettet skatten på alt muligt andet end på arbejdsindkomst.
Man har jo ikke lettet den på arbejdsindkomst.
Derfor giver man folk en fornemmelse af, at nu er der rigtig sket en masse ting.
Og derfor mangler vi svar på, hvordan man vil lette skatten på arbejdsindkomst.
Så kommer der et forslag til vedtagelse, og det synes
jeg er meget interessant, for her står der jo, at Folketinget ser frem til at se resultatet af dette arbejde inden udgangen af denne samling.
Og så står der i en anden publikation, som knap nok er tør i tryksværten: »Regeringen vil præsentere et særskilt oplæg til lavere skat på arbejdsindkomst i løbet af foråret 2003.«
Her vil man præsentere et udspil til lavere skat på arbejdsindkomst, dér lægger man op til, at nu skal man først studere det og finde ud af, om man kan komme med et oplæg.
Morten Homann (SF), 2003-01-14:
Da jeg forberedte mig til den her debat, syntes jeg, det kunne være gavnligt at tage nogle Ritzautelegrammer med, som ligesom illustrerede, at der havde været visse diskussioner regeringspartierne imellem om, hvordan de her skattenedsættelser kunne se ud.
Jeg fortrød, da jeg så, hvor meget papir der kom ud af min printer, da jeg havde fået printet telegrammerne fra bare de seneste måneder om uenighederne i regeringen ud.
Nu har jeg så hørt tre ministre og også
Venstres ordfører, og så vil jeg sige, at så fremstår det jo relativt harmonisk.
Jeg står sådan set kun tilbage med fire spørgsmål, jeg ikke har fået svar på: Om der kommer skattelettelser, hvem der i så fald får skattelettelser, hvornår der kommer skattelettelser, og hvordan skattelettelserne skal finansieres.
De fire små spørgsmål tror jeg ikke at jeg er den eneste som stadig venter på svar på, og jeg er ganske spændt på, hvad det er, regeringen kan komme op med.
Hvis ikke man på nuværende tidspunkt kan svare på de her fire spørgsmål, så synes jeg ærlig talt, regeringen må spørge sig selv, om ikke man kan gøre det bare lidt bedre.