Susanne Clemensen (CD), 1999-12-07:
Til fru Eva Kjer Hansen vil jeg blot sige, at vi er naturligvis i CD lige så interesserede i, at de mennesker kommer i ordinær beskæftigelse.
Men som hr. Poul Erik Dyrlund netop nævnte her fra talerstolen, har vi jo også forsøgt at få en dialog i gang med de private virksomheder, fordi arbejdsgivernes organisationer netop har givet håndslag på, at man ville oprette 10.000 nye jobtræningspladser i det private erhvervsliv, hvilket man langtfra har gjort.
Det er jo derfor, vi må sige, at så er vi nødt til at tænke nyt. I den forbindelse vil jeg også gerne sige, at uanset hvor god aktiveringen bliver, må vi konstatere, at blot det, at man er over 50 år, gør altså, at man har væsentligt sværere ved at komme i beskæftigelse.
Men hvis vi kan få en forbedret offentlig service for de samme penge, i stedet for at folk blot bliver kostet rundt til noget aktivering, som ikke fører til nogen beskæftigelse, er det altså rigtig godt set fra CD's synspunkt.
På CD's landsmøde i november i år satte folketingsgruppen fokus på det, som vi i mangel af bedre forslag har kaldt et rarere samfund.
Et rarere samfund opnås efter CD's opfattelse bl.a. også ved at bekæmpe det, som vi kalder systembeton og kassetænkning, der ofte udspringer af, at vanetænkning samt forældede ideologier og stålsatte principper får for meget indflydelse.
Samarbejdet mellem arbejdsmarkedets parter og samarbejdet mellem Socialdemokratiet og Venstre om arbejdsmarkedsreformen giver nok til dels holdbare løsninger, men er ikke nogen garanti for, at den ledige dagpengemodtager sættes i centrum.
Et af vores ønsker, som vi også har fremført i sensommeren,
har derfor været, at den seneste arbejdsmarkedsreform skulle blødes op og gøres mere fleksibel.
Som et midterparti uden ideologiske eller traditionelle bindinger til den ene eller anden gruppe borgere eller til interesseorganisationer er vi formentlig et af de partier inden for forligskredsen, der bedst kan gøre opmærksom på, hvor arbejdsmarkedsreformen i højere grad end tilfældet er i dag bør tage hensyn til det enkelte menneske.
Ofte er især reglerne på det arbejdsmarkedspolitiske område ganske detaljerede, og det kan betyde, at mennesker uforvarende kommer i klemme i det administrative system eller slet og ret føler sig mistænkeliggjort.
Vi er ganske tilfredse med de ændringer, som der i det her lovforslag lægges op til, og som jo altså er blevet til efter indgående drøftelser i forligskredsen.
Særlig fleksibiliten i aktiveringsindsatsen for ledige på 58 og 59 år er noget, som har ligget os meget på sinde.
Forhåbentlig er det dermed slut med at høre historier
om, at 58-59-årige, der kan dokumentere at gå på efterløn som 60-årige, sendes ud i håbløse aktiveringsprojekter såsom »kend dig selv«-kurser og »hvordan man skriver en ansøgning«-kurser eller slet og ret varmestuer, der ikke har noget beskæftigelsesaspekt.
Vi er også utrolig tilfredse med, at 4-ugers-reglen mellem aktiveringstilbudene afskaffes.
Aktiveringen må nemlig ikke udvikle sig til at fokusere ensidigt på kvantitet frem for kvalitet.
I det lange løb vil det givetvis også være mere økonomisk fordelagtigt at fokusere på mere individuelt tilrettelagte kurser.
En sidste ting, som vi gerne havde set ændret i CD, er spørgsmålet om de individuelle handlingsplaner.
Vi er ikke tilfredse med, at der er mulighed for at fremsende en revideret handlingsplan sammen med et nyt tilbud til den ledige, uden at den ledige har været til en personlig samtale først.
Vi er enige om, at der ikke skal være frit valg på alle hylder, men igen er det kvantitet og kortsigtede økonomiske gevinster, der er drivkraften, og det ønsker vi ikke.
Vi er glade for, at arbejdsministeren har udtrykt
samme holdning - om end vi ikke er enige i konsekvenserne heraf - og at arbejdsministeren derfor vil skrive ud til alle AF-regioner og præcisere, at skriftlig fremsendelse af en handlingsplan er en absolut undtagelse fra hovedreglen om personlig kontakt, og at alle AF-regioner desuden fra årsskiftet skal opgøre deres praksis omkring udarbejdelse af handlingsplaner for første halvår 2000.
CD er alt i alt rimelig tilfreds med de ændringer, der lægges op til, og vi kan støtte lovforslaget.