runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Carsten Hansen (S), 2001-02-02:
Som ministeren så rigtigt sagde, har vi og jeg fra Socialdemokratiet svært ved at se, at Kristeligt Folkepartis forslag kommer dem til gode, det i sidste ende handler om, nemlig pensionisterne.
Vi er i Socialdemokratiet fuldt ud opmærksomme på, at efterspørgslen efter ældreboliger vil stige i de kommende år, og det kræver ombygning, det kræver ombygning af de eksisterende boliger, og det kræver nybyggeri.
Men nu skal vi jo passe på med ikke at gøre det sværere for os selv end nødvendigt.
Så er vi jo lige vidt.
Derimod handler det om at give kommunerne nogle værktøjer, nogle muligheder, så de på en økonomisk og plejemæssig forsvarlig måde kan løse de udfordringer, vi står foran i de kommende år på ældreområdet.
Det lægger
dette forslag ikke op til efter vores mening.
Vore ældre skal sikres en tryg tilværelse i alle livets aspekter.
Og her skal kommunerne gives et klart incitament
til at sikre vore ældre, ikke kun når det gælder de plejemæssige, men så sandelig også de boligmæssige vilkår.
Og det vil vi selvfølgelig følge nøje fra Socialdemokratiets side.
Og her mener vi så, at finansloven lægger op til en række væsentlige forbedringer, bl.a. af servicetilskuddet og den frie låneadgang for kommunerne.
Det er den vej, regeringen har valgt, og Ældreboligrådet har også vurderet, at med den nuværende udbygningstakt, vil forholdet mellem ældre og boliger være passende.
Det er faktisk en ret fin pointe, Ældreboligrådet her har.
Derfor er det for os alfa og omega, at vi fastholder kommunerne på deres ansvar, og det mener vi faktisk ikke at Kristeligt Folkepartis forslag lægger op til.
For det nytter jo ikke noget pludselig at signalere, at kommunerne kan tage det roligt, fordi staten har en større rolle i ansvarsfordelingen.
Den vej, som vi i Socialdemokratiet og som regeringen har valgt at følge,
Og derfor må jeg meddele her fra talerstolen, at vi ikke kan støtte forslaget.
Gyda Kongsted (V), 2001-02-02:
I Venstre er vi helt enige med Kristeligt Folkeparti i de meget fine tanker og gode intentioner, som beslutningsforslaget giver udtryk for, nemlig at ældre såvel som handicappede skal have så mange valgmuligheder som muligt, når tiden er kommet, hvor de skal flytte til en anden bolig, der er mere ældre- og/eller plejeegnet, at den ældre såvel som den handicappede skal have friere muligheder for selv at vælge, hvor de vil bo, at den ældre og den handicappede får muligheder for at søge netop det miljø, der er i overensstemmelse med deres eget sociale behov og livssyn, at mange eksisterende boliger ikke lever op til de standarder, der sættes i dag for at kunne leve op til den enkeltes behov og krav, herunder arbejdsmiljøet, at der reelt er behov for at få bygget flere forskellige typer boliger.
Det har også ligget Venstre meget på sinde med de beslutningsforslag, vi allerede selv har fremsat, og det, vi er ved at færdiggøre, som alt i alt skulle give en større mobilitet og fleksibilitet på hele boligområdet uden samtidig at forøge de offentlige udgifter i væsentlig grad.
Venstre kan derfor ikke støtte nærværende beslutningsforslag.
John Vinther (KF), 2001-02-02:
I Det Konservative Folkeparti har vi som udgangspunkt stor sympati for dette beslutningsforslag.
Vi er enige i målsætningerne, nemlig at der skal sættes gang i byggeriet.
Vi er også enige i målsætningen om, at de ældre i sidste ende skal have den størst mulige valgfrihed.
Vi synes, at der er en række betænkeligheder forbundet med den måde, forslagsstillerne har sat det op på.
Det handler først og fremmest om et brud med et princip, vi finder afgørende, nemlig at der skal være en sammenhæng imellem beslutningstageren og den økonomisk ansvarlige.
Vi kunne godt frygte, at det eneste, man opnår ved det her, er, at en række kommuner vil vælge at finde løsninger, hvor man i virkeligheden kan skyde likviditetsproblemet over på staten og friholde kommunen selv for det.
Det er en af grundene til, at vi ikke kan støtte forslaget.
Vi har også noteret os, at forslaget jo lægger op til, at det først og fremmest handler om moderniseringer, men også om tilbygninger og nybygninger.
Og som forslagsstillerne selv er inde på, betyder moderniseringer jo typisk, at man halverer antallet af plejeboliger, fordi man typisk lægger to nuværende enheder sammen til én.
Vi kunne også godt frygte her, at det, man i virkeligheden opnår med det her forslag, er moderniseringen, og den er påkrævet, det medgiver jeg; men man kan altså komme i den situation, at man rent faktisk får et færre antal enheder ud af det i den sidste ende.
Det finder vi ikke hensigtsmæssigt.
Vi er enige i de bemærkninger, der er i forslaget om, at stavnsbindingen af de ældre skal ophæves, men det er altså ikke nok til, at vi kan støtte det samlede forslag, og derfor afviser vi det.
Kaj Stillinger (SF), 2001-02-02:
Da vores sædvanlige ordfører på området, hr. Knud Erik Hansen, ikke kan være til stede i dag, vil jeg hermed fremlægge SF's holdning.
Jeg kan starte med at sige, at SF heller ikke kan støtte forslaget, men er meget positiv over for at øge den statslige finansiering af grundkapitalen.
Flere og flere ældre og behovet for pleje til grupper, der i dag ikke kan få pleje på et plejehjem, gør, at der er meget brug for at bygge flere plejehjem.
Og vi kan derfor hilse velkomment, at Kristeligt Folkeparti kommer med et forslag, der kan indebære, at der bliver bygget mere. Men forslaget har, som vi ser det, to dele.
En del, der letter den kommunale andel af finansieringen og lader staten overtage den, og så en anden del, hvor man laver nye spilleregler for de selvejende institutioner.
SF synes, der er megen fornuft i at mindske den kommunale andel af grundkapitalen og dermed lette kommunernes økonomiske belastning ved at bygge ældreboliger.
Det kan fremme, at der bliver bygget flere. Vi synes egentlig godt, at man helt kunne fjerne den kommunale finansiering og vil komme med et beslutningsforslag herom senere.
Vi er derimod meget betænkelige ved de ændrede regler for de selvejende institutioner, som er i forslaget.
Der er mange selvejende institutioner, der gør et godt stykke arbejde, og det sætter vi selvfølgelig pris på, men vi er imidlertid meget betænkelige ved, at man fjerner kommunernes indflydelse på, hvilke selvejende institutioner kommunerne vil støtte.
Det er ganske store udgifter, vi her taler om, og derfor foretrækker vi klart, at støtten til de selvejende institutioner forudsætter, at der er en driftsoverenskomst.
En plejehjemsplads koster rask væk en kommune omkring 400.000 kr. om året, og det er ikke et urimeligt krav, at en kommune kan forudsætte, at der er en driftsoverenskomst.
Den er jo normalt ikke en spændetrøje, men en aftale, som sikrer, at grundlæggende forhold i driften er i orden.
Det sikrer også kommunernes mulighed for at planlægge deres økonomi på et område, som er omkostningstungt og i forvejen svært at planlægge.
Vi synes heller ikke, at det er urimeligt, at vi som fællesskab sikrer os den indflydelse, der ligger i, at der skal være driftsoverenskomst.
Det er jo også det offentlige, der betaler langt hovedparten af byggeudgifterne.
Huslejen og ydelsesstøtten beløber sig til 7 pct. af grundkapitalen over en årrække.
Den selvejende institution skal jo ifølge forslaget kun betale 7 pct. af byggeomkostningerne.
Det er staten, der betaler resten.
Det berettiger ikke til, at man kan gå helt uden om kommunen.
Alt dette ikke være sagt, fordi vi ikke finder, at selvejende plejehjem gør et godt stykke arbejde, men fordi vi finder, at de massive beløb, som det offentlige betaler til det, vil kræve, at kommunerne kan planlægge udbygning og ombygning.
Og som det sidste er dette for os ikke et spørgsmål om, at de ældre ikke skal have mulighed for at vælge.
Det er vores opfattelse, at de ældre skal have ret til at vælge de plejehjem, de gerne vil bo på, også på tværs af kommunerne, og herunder også selvejende plejehjem.
Egil Møller (DF), 2001-02-02:
I modsætning til de forrige ordførere vil jeg nu altså anlægge en noget mere positiv vinkel på beslutningsforslaget. Vi har hørt ordførerne udtale mange gode ord om det, men alligevel kan de slet ikke støtte det.
Nu skal jeg begrunde, hvorfor vi i Dansk Folkeparti har anderledes positive holdninger over for det.
Det er jo sådan, at beslutningsforslaget generelt lægger op til forbedringer af boligforholdene for beboere på selvejende plejehjem, således at de selvejende institutioner kan ombygge deres plejehjem til moderne plejeboliger med servicearealer.
Samtidig åbnes for muligheden af at tilbygge eller nyopføre plejeboliger eller ældreboliger efter samme vilkår som almene kommunale plejeboliger.
Dansk Folkeparti har den generelle opfattelse, at samfundet ikke lever op til sit ansvar med hensyn til de ældres livsvilkår.
Der nedlægges alt for mange kommunale plejehjem, uden at man samtidig opfører tilsvarende eller flere nye, moderne plejehjem, som de ældre ønsker dem indrettet og drevet.
Beslutningsforslaget vil her på dette boligmæssige område give muligheder for forbedringer, ikke blot til beboernes fordel, men også til plejepersonalets.
De ældre bør have så mange valgmuligheder som overhovedet muligt i deres valg af ældrebolig eller plejebolig.
Med forslaget skabes der bedre valgmulighed mellem de kommunale tilbud og de selvejende tilbud, med eller uden driftsoverenskomst med beliggenhedskommunerne.
Dansk Folkeparti ønsker at skabe større variation i tilbudene, således at konkurrencen også omfatter drift, service, holdninger og økonomi.
Havde lovgiverne i dette land haft en anden prioritering
af statens midler, således at ældresektoren var prioriteret højere, havde det ikke været nødvendigt at fremsætte et sådant beslutningsforslag. Jeg skal sige, at Dansk Folkeparti helhjertet bakker op om beslutningsforslaget.
Annie Lunde Hansen (CD), 2001-02-02:
Jeg vil starte med at sige, at forslaget her jo er et ældrepolitisk forslag, og målsætningen er, i hvert fald som
jeg ser den, at skabe et bedre tilbud til de ældre eller plejekrævende, som skal flytte til ældre- eller plejebolig.
Og det kan man naturligvis kun have sympati for.
CD ønsker også bedre, rummeligere boliger til de ældre, så vi ikke i mange år fremover stadig væk skal se 12 m2 med et lille køkkenarrangement og med et toilet, hvor man ikke har mulighed for at vende og dreje sig som enten syg eller handicappet.
Alt andet lige synes vi, at det er det, vi skal stile imod, og jeg tror med de foranstaltninger, vi har taget hen ad vejen, at det bliver nogle bedre ældre- og plejeboliger, vi vil få fremover.
Noget andet er så, om Kristeligt Folkeparti med dette forslag reelt løser nogle problemer eller skaber
bedre tilbud.
Det kan vi i CD godt være i tvivl om, for i virkeligheden lægger forslaget op til en prioritering af de selvejende institutioner frem for andre byggerier.
I CD ser vi gerne en bredere vifte af aktører på det almene område, ingen tvivl om det.
Men dette er altså ikke måden, det fremmer ikke nogen incitamenter, måske bortset fra et incitament for kommunerne til at kunne fralægge sig deres forpligtelser og det så endda på statens regning. Man skal huske, at de ændringer af finansieringsreglerne, som er foretaget siden 1998, jo rent faktisk næppe har gjort det dyrere for kommunerne, selv om det jo må medgives, at ændringerne betyder en negativ belastning af likviditeten i forbindelse med opførelse af alment byggeri.
Det er der jo imidlertid taget højde for, i og med at kommunerne nu har en fri låneadgang til grundkapitalen, at der ved finansloven aftaltes forbedringer af servicearealtilskuddet, og at der samtidig blev indført et særligt tilskud til boliger til yngre fysisk handicappede.
Denne vifte af initiativer bør have lejlighed til at slå fuldt ud igennem, før der pilles ved finansieringsreglerne igen.
Derimod ser vi i CD meget gerne, at der meget snart tages initiativ til en generel drøftelse af, hvordan vi får en bredere kreds af aktører inddraget i den almene sektor.
Og by- og boligministeren har jo sådan set givet bolden op. Altså har vi kun at se, måske, en lysere fremtid i møde, hvad det angår, og så håbe på, at nogle af de ældre, som flytter på plejeboliger, også har frigivet en bolig, sådan at det også lysner i den anden ende af det almennyttige boligbyggeri.
Ved at man nu eventuelt får 1.000 boliger om året til de ældre, må det alt andet lige også give en lysning på ventelisterne rundtomkring og gøre det mere frivilligt, hvor de ældre vil bo.
CD kan altså ikke støtte forslaget fra Kristeligt Folkeparti.
Niels Helveg Petersen (RV), 2001-02-02:
Som andre ordførere har også Det Radikale Venstre sympati med sigtet i det her forslag.
Det er vigtigt at sikre det nødvendige antal ældreboliger i den rigtige kvalitet.
Men vi finder ikke, at Kristeligt Folkeparti har fundet eller anvist de rigtige metoder, og derfor kan Det Radikale Venstre ikke støtte forslaget.
Og jeg vil her henvise til den udførlige argumentation, som by- og boligministeren tidligere har givet.
Carsten Hansen (S), 2001-02-02:
Ja, det er jo ganske ansvarsfrit at være i opposition.
Hr. Flemming Kofod-Svendsen sagde »luftige argumenter«, men jeg kom til at tænke på, hvordan vi løser mobiliteten på boligområdet, på arbejdsmarkedsområdet, som hr. Flemming Kofod-Svendsen var meget optaget af, med det forslag, vi her har til behandling.
Det var vist mere luft, end det var noget andet.
Vi i regeringen har vist vejen.
Det er oppositionen jo ikke.
Men jeg erindrer mig da, at nogle af de forslag, vi fremsatte, stemte Kristeligt Folkeparti for, da vi havde behandlingen af finanslovforslagene.
Og så vil jeg gerne bede hr. Flemming Kofod-Svendsen om at bekræfte, at det samlede udgiftstryk for kommunerne er ens med den ændring af finansieringen.
Vi omlagde det bare, så kommunerne fik et større medansvar for helheden i ældreboligpolitikken.
Og så vil godt spørge hr. Flemming Kofod-Svendsen: Hvorfor skal vi nu sætte ekstra penge af til renovering af selvejende institutioner, burde det ikke være gjort?
Hr. Flemming Kofod-Svendsen er jo gammel boligminister og ved, hvordan de forskellige byggeplaner og de forskellige vedligeholdelsesplaner er.
Gyda Kongsted (V), 2001-02-02:
Det er bare for, at der ikke skal være nogen misforståelser i forhold til, hvor Venstre står.
Venstre ønsker absolut flere aktører på banen.
Det går det beslutningsforslag på, som vi har fremsat, og også det, der kommer.
Kan hr. Flemming Kofod-Svendsen så blot bekræfte, at vi ikke i Venstre har gjort kommunerne til prygelknabe, for det ønsker vi heller ikke?
Carsten Hansen (S), 2001-02-02:
Jeg synes egentlig, at ministeren så udmærket har redegjort for, både i forbindelse med B 76 og nu ved at gentage synspunkterne i forhold til B 77, hvad det er, vi gør, hvad det er, vi har gjort, og hvilken vej vi vil gå fremad.
Vi vil altså ikke være med til at fratage kommunerne et ansvar for det.
Og jeg redegjorde også for i min første tale, til B 76, at Ældreboligrådet jo i og for sig mener, at hvis vi sammenholder den udbygningstakt, der er på ældreboligområdet, med det, der sker nu, så får vi bygget boliger nok.
Det er klart, at vi løbende følger situationen, og det er klart, at vi også må sikre, at der er den mobilitet, der skal være på boligområdet, for at vi også har mobilitet på arbejdsmarkedsområdet.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-02-02:
Jeg vil godt spørge hr. Carsten Hansen: Man bliver ved med fra Socialdemokratiets side, hver gang der kommer et forslag, at gøre rede for, at det vil man i hvert fald ikke, men på et eller andet tidspunkt må der vel komme et bud fra Socialdemokratiet på, hvad vi skal gøre ved det her problem. Nu kan jeg forudse, at vi vil høre den samme lektie fra Venstre og De Konservative om lidt, så de kan sådan set også gøre sig klar til at svare på det spørgsmål.
Det er et meget enkelt spørgsmål, og jeg synes, at man skylder et svar.
Carsten Hansen (S), 2001-02-02:
Det er stort set en gentagelse af argumenterne fra det sidste forslag, så jeg skal gøre det meget kort.
Som i B 76 er tankerne bag forslaget sådan set reelle nok.
Vi skal have bygget det antal ældreboliger, der svarer
til behovet
Men den vej, der bliver anvist, mener vi ikke er den vej, der skal følges. Vi vil altså ikke fratage kommunerne ansvaret for at få bygget de ældreboliger.
Som Kristeligt Folkepartis forslag ser ud nu, så vil det betyde øget bureaukrati, mere bøvl, i og med at man skal sammenkoble reduktionen af grundkapitalen med ministeriets nøgletal.
Vi skal sikre, at der bliver bygget ældreboliger nok, og vejen dertil skal være så ligetil og enkel som overhovedet muligt.
Derfor kan vi ikke støtte forslaget.
Lotte Bundsgaard (S), 2001-02-02:
Regeringen har længe arbejdet for at forbedre forholdene for de svageste ældre.
Der er behov for tryghed.
Der er behov for kvalitet i omsorgen over for de svageste ældre.
Kristeligt Folkeparti ønsker med dette beslutningsforslag at skabe flere ældreboliger, herunder plejeboliger.
Det skal ske ved, at staten generelt betaler halvdelen af grundkapitalen ved etablering af almene ældreboliger.
Igen kan jeg erklære mig meget enig i forslagets målsætninger, men ikke i midlerne.
Jeg ser ingen grund til, at jeg gentager mig selv for meget.
Derfor vil jeg bare kort opsummere, hvad jeg sagde under førstebehandlingen af det sidste beslutningsforslag: Det er som bekendt regeringens opfattelse, at der er brug for flere boliger til ældre med behov for pleje og omsorg. Derfor har vi også gjort meget på det her område.
Derfor har regeringen givet fri låneadgang til grundkapitalen.
Derfor har vi gennemført en væsentlig forbedring af servicearealtilskuddet, 40.0000 kr. pr. bolig
med tilknyttet serviceareal kan kommunerne få.
Det forventes, at disse forbedringer vil få kommunerne til at give tilsagn om etablering af op imod 1.000 flere plejeboliger på årsbasis.
Det svarer til en forøgelse på omkring 50 pct. i forhold til år 2000.
Jeg kan ikke støtte forslaget om, at staten overtager en del af grundkapitalen ved etablering af ældreboliger.
Som jeg netop har oplyst ved behandlingen af B 76, er det meget væsentligt, at man i finansieringsreglerne for almene ældreboliger fastholder kommunernes interesse i at begrænse byggeudgifterne og i at føre et effektivt tilsyn.
Jeg er opmærksom på, at Kristeligt Folkepartis forslag sigter på at fastholde kommunernes interesse i at begrænse byggeudgifterne.
Det skal ske ved at sammenkoble reduktionen af grundkapitalen med ministeriets nøgletal.
Men jeg mener altså, at en sådan metode er unødig bureaukratisk, på samme måde som det vejledende rammebeløb i sin tid var. Samtidig vil metoden stille sig hindrende i vejen for de totaløkonomiske hensyn, som jeg mener det er meget vigtigt bliver varetaget.
Det er vigtigt, at finansieringsreglerne for ældreboliger og alle de almene boliger i det hele taget sikrer en balance mellem to hensyn.
På den ene side skal det være fordelagtigt at bygge ældreboliger, og på den anden side skal vi sikre det kommunale ansvar.
Sådan er reglerne nu.
De initiativer, regeringen allerede har gennemført, medfører store forbedringer af kommunernes tilskyndelse til at etablere plejeboliger.
Derfor er jeg sikker på, at kommunerne vil tage deres ansvar alvorligt, og at vi vil se en vækst i antallet af plejeboliger, hvilket vil være til stor gavn for de svageste ældre, som vi jo alle sammen bekymrer os om, også herinde i Folketinget.
Regeringen kan ikke støtte dette forslag.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-02-02:
Jamen så vil jeg godt stille den socialdemokratiske ordfører et helt principielt spørgsmål: Mener Socialdemokratiet, at uanset hvor mange boliger der kommer til at mangle, fordi kommunerne ikke gør tilstrækkeligt, og uanset hvor stor bolignøden bliver, så er det ikke Folketingets ansvar?
Sådan må jeg jo forstå meldingen.
Det har ikke været Socialdemokratiets holdning i tidligere tider.
Det var Socialdemokratiet, der stod fadder til f.eks. boligreguleringsloven, hvor vi fra Folketingets side gik ind og skabte en regulering af hensyn til at sikre boliger, som lejerne, i hvert fald de fleste af dem, kunne få råd til at betale.
Da havde partierne i Folketinget en vilje til at påtage sig et ansvar, men at vi når dertil, hvor Socialdemokratiet mener, at ansvaret for at sikre, at alle danskere har en anstændig bolig, ikke længere påhviler Folketinget, kan jeg næsten ikke forestille mig kan være Socialdemokratiets holdning, men det ligger faktisk i de svar, vi får.
Nu har der været lidt diskussion om, hvad prognoserne er for byggeriet.
Ministeren er kommet med nogle ganske små tal, som endda hviler på det optimistiske grundlag, at kommunerne er indstillet på at gældsætte sig for at frembringe de boliger, hvad de nok i realiteten i mange tilfælde ikke er.
Så det er optimistisk, og det er jo ganske små tal. Jeg vil godt bede ministeren oplyse, hvor stort et byggeri der skal til i de kommende 20 år pr. år, hvis vi skal være i balance og kunne skaffe boliger til alle, også om 20 år.
Jeg vil mene, at tallet ligger mellem 30.000-35.000 boliger, der skal bygges om året.
Det er altså et problem med de mikroskopiske talstørrelser, som ministeren har i sine prognoser.
Der er simpelt hen for stort et gab, og vi ved jo godt, hvem det kommer til at gå ud over.
Det kommer nemlig til at gå over dem, der ikke har råd.
Det kan være, at vi i udvalget skal have gennemanalyseret tallene.
Der er altså en kæmpeafstand mellem ministerens prognoser og så det, der er brug for.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 2001-02-02:
Jeg vil begynde med det sidste og sige til CD, at med hensyn til prognoserne står kommunerne og har stået over for nogle store opgaver, også når det gælder børneområdet osv., hvor Folketinget og ikke mindst regeringen er kommet med mange forventninger.
Jeg synes, at man har kastet kommunerne ud i nogle prioriteringer, hvor Folketinget ofte er gået foran og har udtalt de og de ønsker.
Det er dér, jeg vil sige generelt, at der skal vi også selv tage et ansvar for de ønsker, vi kommer med.
Det var baggrunden for, og det er også et svar til Socialdemokratiet, at Kristeligt Folkeparti under finanslovforhandlingerne udtrykkeligt satte penge af, der var finansieret, til at løse den meropgave, som staten så skulle påtage sig.
Vi kommer ikke bare med nogle luftige ønsker.
Vi havde udtrykkeligt føjet det ind i vores prioriteringer til finanslovforhandlingerne, idet vi sagde, at her ønsker vi en opprioritering.
Og dér gør vi det ikke på den billige måde ved at sige, at det skal kommunen bare gøre, nej, vi kommer også selv med penge, for at opgaven kan blive løst.
Det er til økonomidelen.
Derfor er de her forslag, som vi kommer med i dag, en opfølgning af de ændringsforslag, som vi stillede under finanslovforhandlingerne.
Det gør vi også.
Og mener man, at kommunerne har gjort det for langsomt - hvad vi mener, fordi de i den samlede prioritering ikke har haft mulighed for det, men vi ønsker heller ikke, at de bare skal sætte kommuneskatten op; det kan vi blive præsenteret for under de økonomiforhandlinger, der foregår en gang om året - så må vi også anvise nogle penge fra Folketingets side, når vi ønsker en øget indsats. Det er det, jeg slår på her, og hvis man ikke gør det, så mener jeg, at man enten direkte eller indirekte gør kommunerne til en prygelknabe, ved at man bare skubber ansvaret over på dem uden at give dem økonomisk mulighed.
Annie Lunde Hansen (CD), 2001-02-02:
Jeg vil gerne spørge hr. Kofod-Svendsen, om ikke alle kommunerne i Danmark har kendt prognoserne for, hvor mange ældre mennesker der vil komme, og hvor mange af dem der muligvis også vil være plejekrævende, og som har behov for at komme i plejebolig under den ene eller anden form.
Man kan ikke helt tage ansvaret fra kommunerne.
Jeg vil ikke sige dem alle, men nogle har vel sovet i timen og måske ladet omegnskommunerne klare nogle af tingene.
Men jeg vil da meget gerne sige, at herindefra kan vi vel ikke andet end blive ved med at sige til kommunerne, at nu må de leve op til deres ansvar.
Jeg så gerne, hvis det passer med ministerens prognose, at der bliver bygget 1.000 plejeboliger om året fremover, og så håber jeg på, at dette kunne være et supplement til, at man også fik flere aktører, som jeg også sagde i mit indlæg, ind i den almene sektor, og at man kom i gang, og det gælder alle landets kommuner.