Inger Støjberg (V), 2005-06-10:
Vi står over for den største reform i mange år, vi står rent faktisk over for en af denne generations største reformer.
Opgaver bliver flyttet fra de nuværende amter og primært ud i kommunerne, pengene følger med opgaverne, personalet følger selvfølgelig også med opgaverne, og borgerne kommer til at opleve en mere gennemskuelig samfundsopbygning.
Med de nye inddelinger og opgaveflytninger skal der selvfølgelig også følge en ny finansieringsmodel.
For Venstre er det kun helt naturligt at reducere antallet af skatteudskrivende led til to.
I Venstre er vi også meget tilfredse med den her nye finansieringsmodel, som sikrer, at der gives lige økonomiske muligheder for de fem regioner, så man, uanset hvor man bor som borger i Danmark, oplever den samme service.
Vi støtter selvfølgelig lovforslaget med de ændringsforslag, som ministeren har stillet.
Nu er ét finansieringen af regionerne, noget andet er udligningsreformen, men man må jo sige, at det på en eller anden vis hænger sammen alligevel.
Nu bliver der spurgt fra den radikale ordførers side, om man med udligningsreformen kan neutralisere.
Man kan selvfølgelig ikke neutralisere, men det er klart, at en udligningsreform sandsynligvis alt andet lige vil være med til at udjævne.
Tanken med lovforslaget her er, at kommunerne skal være medfinansierende af sundhedsvæsenet, for så vidt angår anslået ca. 20 pct.
Det bidrag, som kommunerne skal betale, falder i to dele, den ene halvdel et fast beløb pr. indbygger
og den anden halvdel alt andet lige noget forbrugsafhængigt, som afhænger af, hvilket træk der præcis er på sundhedsvæsenet i den pågældende kommune
Den forbrugsafhængige del af bidraget er skruet sammen på den måde for at skabe et økonomisk incitament, altså en tilskyndelse i den enkelte kommune til at tænke i sundhedsfremme og forebyggelse, til at tænke i stærke, solide genoptræningstilbud, sådan at man undgår genindlæggelser, og til at tænke i en offensiv ældreomsorg og hjemmesygepleje, der gør, at der tages hånd om mennesker, når de udskrives, så man undgår genindlæggelser.
Den del af bidraget er jo bl.a. inspireret af de gode erfaringer, vi kan se fra en række kommuner, der har gjort en målrettet indsats her.
Lad mig trække en kommune som Skævinge frem, der har haft et målrettet fokus på at etablere lokale sundhedscentretilbud målrettet ældrebefolkningen, og hvor man kan se, at de har haft en langt mere positiv udvikling, når vi holder indlæggelsesfrekvensen blandt ældre medborgere i den kommune op mod landet som helhed.
For så vidt angår grundbidraget, er det vel lettest, tror jeg, at forklare, hvis jeg laver en analogi til et telefonabonnement, hvor man betaler et beløb for at have en mulighed for at bruge sin telefon og man betaler noget forbrugsafhængigt, efter hvor meget man ringer.
Den del, der er grundbidraget, grundabonnementet, er en udgift pr. hoved, pro rata, pr. indbygger, og den skal den kommende udlignings- og finansieringsreform selvfølgelig tage højde for at alle kommuner på en ligeværdig måde kan komme til at betale.
Det skal ikke være sådan, at fordi man er i en kommune, hvor man har et højere beskatningsgrundlag end en anden kommune, så virker grundbidraget mindre byrdefuldt.
Det kan jeg meget klart tilkendegive herfra.