runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Birthe Rønn Hornbech (V), 1998-11-12:
Når hr. Jann Sjursen mener, at Venstre bidrager til cirkusset, så må jeg sige, at vi sagde klart i foråret, at vi er regeringens parlamentariske grundlag, og vi har ikke siden i løbet af sommeren generet regeringen.
Men vi måtte sige fra, da vi hørte justitsministeren i et pressemøde fælde den dom, at Politiets Efterretningstjeneste havde handlet lodret i strid med regeringserklæringen af 1968.
Det må folk jo vide bedst med sig selv.
Men det, jeg i hvert fald ikke har indtrykket af, er, at det er Kristeligt Folkeparti, der har stillet hundredvis af spørgsmål i sommerferien, som man godt ved at justitsministeren ikke kan og ikke må svare på.
Det har Kristeligt Folkeparti jo ikke gjort, og derfor kunne jeg ikke drømme om at anklage Kristeligt Folkeparti for noget som helst.
Så spørger hr. Jacob Buksti igen: Kan jeg så få et klart svar på, om Venstre går ind for en historisk undersøgelse?
Ja eller nej.
Jamen vi tager stilling til dette lovforslag.
Hvordan skal den sammensættes, hvordan skal de udpeges, skal borgerne have vidnepligt osv. osv. Så vil det jo være et helt andet lovforslag.
Hvis ministeren kommer og siger i stedet for bare at fremsætte det forslag: Vi vil godt forhandle med jer, jamen så kommer vi selvfølgelig og forhandler om det.
Det ville være lidt i strid med tendenserne, hvor vi alle er enige om, at vi skal undgå lovsjusk, at man, når man ved, hvor mange problemer der også vil være i sådan en sag, bare skulle sige ja eller nej her. Det ville være at forenkle problemerne.
Jeg må igen understrege over for hr. Frank Aaen, at man overdriver dette med overvågning af personer.
Det var jo først og fremmest aktiviteter, det drejede sig om.
Det er fuldkommen rigtigt, at hvis en mistanke ikke er begrundet, så kan en politimester undlade efterforskning og afvise sagen. Det er det, vi mener vi skal ende med, når det drejer sig om mistanken mod Politiets Efterretningstjeneste.
Frank Aaen (EL), 1998-11-12:
Jeg beder ikke om nogen hjælp til nogen martyrrolle.
Jeg ønsker ikke nogen martyrrolle.
Jeg ønsker at afprøve Venstres demokratiopfattelse.
Jeg må forstå debatten sådan, at Venstres demokratiopfattelse ikke er anderledes, end at det er o.k. at registrere folk, bare fordi de har en anden mening end den, flertallet har.
Og må jeg spørge - nu er fru Birthe Rønn Hornbech vicepolitimester og kender dermed reglerne for politiets efterforskning - om det ikke er rigtigt, at man på en mistanke kan starte en efterforskning, men når man efter en periode må sige, at der ikke er nogen grund, at der ikke er noget ulovligt at efterforske, så stopper man efterforskningen.
Er det fru Birthe Rønn Hornbechs opfattelse, at bare fordi det er nogen, man er uenig med, kan man fortsætte efterforskningen i 50 år, i det uendelige, selv om man aldrig nogen sinde finder noget, der er ulovligt.
Er det sådan, man skal forstå Venstres retspolitik?
Jacob Buksti (S), 1998-11-12:
Nu har man været udsat for meget også fra Folketingets talerstol, men jeg har aldrig nogen sinde været udsat for, at der er nogen, der har beklikket mit jyske tungemål og mit jyske ophav, tværtimod.
Det, jeg har været udsat for, er, at integrationsprogrammet i københavnsk er blevet opgivet for mit vedkommende.
Ja eller nej.
Går man ind for det, som fru Birthe Rønn Hornbech og andre Venstrefolk har sagt til pressen igen og igen, og som hr. Anders Fogh Rasmussen har skrevet i Venstres nyhedsbrev på Venstres hjemmeside på Internettet?
Går man ind for en sådan undersøgelse?
Ja eller nej.
Jann Sjursen (KRF), 1998-11-12:
Fru Birthe Rønn Hornbech var her i sit sidste indlæg inde på spørgsmålet om, hvem der driver hvem rundt i manegen.
Det er efter fru Birthe Rønn Hornbechs opfattelse entydigt venstrefløjen.
Jeg vil nu tillade mig at nævne, at jeg synes også, fru Birthe Rønn Hornbech meget vel bidrager til det cirkus, der er omkring den her sag.
Fru Birthe Rønn Hornbech sagde tidligere, at sagen er meget alvorlig.
Heri er jeg enig, og derfor synes jeg også, den er for alvorlig til, at man her bare slynger om sig med udtryk som, at der findes forrædere, at forslaget her er et knæfald for venstrefløjen, og at de, der måske vil være med på en undersøgelse, ene og alene vil forfølge Efterretningsvæsenet.
Alle, der mener noget andet end fru Birthe Rønn Hornbech,
falder på knæ for venstrefløjen og forfølger Efterretningsvæsenet.
Vi synes i Kristeligt Folkeparti faktisk, at det kan være fornuftigt at se på, om Efterretningsvæsenet har levet op til de instrukser og de retningslinjer, de har fået for at registrere folk og deres politiske virksomhed.
Jeg vil derfor spørge fru Birthe Rønn Hornbech, om hun virkelig mener, at de, der måtte have sådan et ønske, ene og alene har det ønske at ville forfølge Efterretningsvæsenet, for det synes jeg faktisk er en meget alvorlig anklage.
Birthe Rønn Hornbech (V), 1998-11-12:
Sådan som fru Elisabeth Arnold hører mig, får mig til at huske en historie om en præst, der havde sagt til et medlem
af en sekt: Ja, med den måde, du argumenterer på, så står der også i Bibelen, at alle har pligt til at gå hen og hænge sig, for der står jo et sted i Bibelen, at Judas gik hen og hængte sig, og der står et andet sted i Bibelen, gak du hen og gør ligeså.
Og fru Elisabeth Arnold siger altså, at jeg siger, sagen er alvorlig, og derfor skal vi ikke have en undersøgelse.
Det, vi synes er alvorligt, er denne driven justitsministeren rundt i manegen for at lamme Politiets Efterretningstjeneste.
For sådan må det virke på os med det, der er foregået de sidste måneder, og det mener vi er en farlig ting. Så må vi jo være interesseret i at få frikendt PET, siger fru Elisabeth Arnold.
Jamen vi har ikke rejst mistanke.
Men lad os nu gennemgå de instrukser i Retsudvalget.
Jeg synes, jeg hører justitsministeren sådan, at ved at han har sendt dem over til Folketinget, er han vel så også villig til at tage nogle drøftelser inden for de grænser, hvor en justitsminister nødvendigvis må sige, at her er altså nogle ting, han ikke kan udtale sig om.
Det er vi de første til at have forståelse for.
For jeg tror, at også justitsministeren, og jeg håber også fru Elisabeth Arnold, må indrømme, at når vi har gennemgået de instrukser, de folketingsforhandlinger, der er, så ser situationen meget anderledes ud i dag end den 24. august.
Og jeg må altså gentage: Hr. Frank Aaens og hr. Søren Søndergaards brændende ønske om en martyrrolle får de ikke af mig.
Nu lyser den røde knap, men der er en enkelt ting, jeg også lige vil bruge som eksempel på noget, jeg mener vi kan komme videre med i Retsudvalget.
Der var en, der nævnte, at der var 400 registrerede i Politiets Efterretningstjeneste.
Jeg tror, og jeg vil i hvert fald prøve justitsministeren på det punkt i Retsudvalget, at det vil være muligt, at justitsministeren uden at gå ud over det, han må sige, i et vist omfang kan løfte sløret for, hvor mange af dem der var registreret af grunde, som selv venstrefløjen kan forstå.
Jeg går ud fra, jeg som ansat i politiet også står der.
Jeg går ud fra, folk i forsvaret også står der.
Line Barfod (EL), 1998-11-12:
Fru Birthe Rønn Hornbech taler om, at det, der blev registreret hos Efterretningstjenesten, det, der blev overvåget, var det, der var af interesse for Efterretningstjenesten, fordi det kunne være landsskadeligt.
Det er kommet frem, at fagbevægelsen blev overvåget bl.a. under storkonflikten i 1985.
Fru Birthe Rønn Hornbech bruger som argument for, at man ikke skal have nogen undersøgelse, at man ikke vil kunne styre en sådan undersøgelse, fordi der hele tiden kommer nye ting frem.
Det er jo netop det, der er problemet, og vi skal jo have en undersøgelse for at komme til bunds i det.
Fru Birthe Rønn Hornbech siger, at vi skal have regler og instrukser for Efterretningstjenesten, men fru Birthe Rønn Hornbech vil ikke undersøge, om Efterretningstjenesten så overholder de regler og instrukser.
Frank Jensen (S), 1998-11-12:
Jeg ved, at det er lidt usædvanligt, at ministeren undervejs i Folketingets behandling af en sag beder om ordet, men nu er det blevet sagt et par gange fra fru Birthe Rønn Hornbechs side, og nu bliver det strammet yderligere op, at jeg på et pressemøde den 24. august i år skulle have »fældet dom« over efterretningstjenesten med hensyn til, at den skulle have handlet i modstrid med gældende retningslinjer og gældende lovgivning.
Det er selvfølgelig en utrolig alvorlig anklage, fru Birthe Rønn Hornbech her retter mod justitsministeren, at justitsministeren fælder dom på et pressemøde, og derfor kan jeg ikke have det siddende på mig; det bliver jeg nødt til at sige.
Der er ikke fældet dom.
Der er noget, som jeg som ansvarlig justitsminister og regeringen ikke kan give fyldestgørende svar på, og som knytter sig til noget, der er afgørende for den debat, vi har haft om efterretningstjenesternes virksomhed op til vores tid, nemlig at man ikke må registre folk alene på baggrund af lovlig politisk virksomhed.
Og at jeg ikke med det ansvar, jeg har, har kunnet give fyldestgørende svar på baggrunden for, at 2½ måned efter, at den daværende regering via en forelæggelse for Folketinget og en cirkulæreudsendelse instruerede efterretningstjenesten om, at man ikke længere måtte registreres alene på baggrund af lovlig politisk virksomhed, så instruerer efterretningstjenesten om det modsatte, for så vidt angår to politiske partier, hvoraf det ene på daværende tidspunkt var repræsenteret her i Folketinget, det er det, der danner grundlaget. Der er ikke fældet dom; der er noget, vi ikke kan forklare, og det fortjener en undersøgelse.
Og jeg kan ikke have det siddende på mig, at jeg skulle have fældet dom; det har jeg ikke.
Elisabeth Arnold (RV), 1998-11-12:
Sådan behandler man ikke vores Efterretningstjeneste, siger fru Birthe Rønn Hornbech.
Jamen undersøgelsen skal jo netop afdække, om det er Efterretningstjenesten, eller om det er det politiske led, der har handlet i modstrid med regeringserklæringen fra 1968. Det er jo netop for at give muligheden for, at Efterretningstjenesten kan blive renset og sige, at den har rettet sig efter gældende retningslinjer; det politiske led har svigtet.
Det er jo også en mulig udgang på den undersøgelse, som fru Birthe Rønn Hornbech altså ikke vil have, fordi sagen er meget alvorlig.
Når jeg hører fru Birthe Rønn Hornbech sige disse ord: Sagen er meget alvorlig; derfor skal den ikke undersøges, så spørger jeg mig selv, om det er kampen i fru Birthe Rønn Hornbechs begavede indre mellem juristen og politimanden.
Juristen siger: Sagen er meget alvorlig.
Men politimanden siger: Derfor skal den ikke undersøges.
Birthe Rønn Hornbech (V), 1998-11-12:
Hr. Jacob Buksti spørger: Hvad vil Venstre?
Jeg må sige, at hr. Jacob Bukstis foragt for landsmænd vest for Storebælt er usmagelig, og hr. Jacob Buksti taler utrolig dårligt jysk.
Hr. Frank Aaen kan jeg ikke hjælpe.
Jeg vil ikke hjælpe hr. Frank Aaen med den martyrrolle, som hr. Frank Aaen så brændende ønsker, men jeg vil meget gerne svare helt klart på det, hr. Aage Frandsen spurgte om.
Det har vi nemlig diskuteret meget grundigt.
Hvad nu, når venstrefløjen bliver ved med at stille 200, 300, 400 spørgsmål om efterretningssager og efterretningsspørgsmål?
Hvad så, hvis justitsministeren svarer i strid med sandheden?
Er vi så regeringens parlamentariske flertal?
Det, jeg siger, er: Vi er regeringens parlamentariske
flertal, i det omfang vi er enige om, hvordan de efterretningstjenester skal virke, og vi er regeringens og justitsministerens parlamentariske flertal
, hvis justitsministeren beslutter sig for at sige, at der er stribevis af spørgsmål fra venstrefløjen, som han af efterretningsmæssige årsager ikke vil og ikke kan besvare.
Ministeren kan jo bestemme, at dem vil han ikke besvare,
og så kan det jo komme herned i salen, hvor ministeren skal besvare, og så kan vi jo stemme om det. Der vægter vi altså hensynet til hemmeligholdelse af visse efterretningsspørgsmål meget højt, og vi vægter meget højt, at justitsministeren ikke skal blive ved med at lade sig drive rundt i manegen af en venstrefløj, der ønsker at smadre efterretningstjenesterne.
Aage Frandsen (SF), 1998-11-12:
Fru Birthe Rønn Hornbech siger, at Venstre ikke går efter at forfølge justitsministeren.
Så gentager jeg mit spørgsmål: Når vi så, hvis vi ikke får undersøgelsen, spørger i Retsudvalget om en række ting - for det går jeg ud fra at fru Birthe Rønn Hornbech synes er i orden - skal justitsministeren svare ud fra den viden, han har.
Den får han måske fra PET, og så svarer han ud fra den viden, han har.
Det, vi har set hidtil, er, at så dukker der nye oplysninger op, som justitsministeren ikke har haft adgang til - det er det, kommissionsundersøgelsen skulle give - og så kommer justitsministeren i den situation, at han har svaret ukorrekt.
Her kan justitsministeren bringe sig i en sådan situation, at der er en vanskelighed med ministeransvarlighed i forhold til Folketinget.
Det har vi også fået papir på.
Er det så sådan, at fru Birthe Rønn Hornbech er justitsministerens parlamentariske grundlag under alle omstændigheder i en sådan situation?
Det er da nyt, at en minister godt må svare forkert i Folketinget.
Jacob Buksti (S), 1998-11-12:
Fru Birthe Rønn Hornbech understreger, at Venstres opgave er at gøre det vanskeligt for regeringen.
Jeg kan helt bekræfte, at det er lykkedes.
Vi kan simpelt hen ikke finde ud af, hvad Venstre vil. Hvad vil Venstre?
WWW: Wa' Wil Wenstre?
Er det mig, der ikke kan læse hr. Anders Fogh Rasmussens nyhedsbrev på Internettet for otte dage siden, hvoraf det klart fremgår, at Venstre kræver en stort anlagt historisk undersøgelse?
Er det nu sådan, at Venstre går ind for en sådan undersøgelse eller ej?
Eller er det sådan, at vi først skal have den engang derude, når vi slet ikke ved, om bolden skal skydes til selvmål eller til hjørnespark eller hvorhen?
Kan vi ikke bare få en antydning af, om Venstre stadig væk mener, at vi skal have en stor historisk undersøgelse eller ej?
Hvad mener Venstre egentlig?
Søren Søndergaard (EL), 1998-11-12:
Jamen der er utrolig mange interessante ting, man kan undersøge.
Jeg står her med en artikel fra 1987, og jeg citerer: »Det var ikke så sjovt at sprænge et legehus.
Så vi ville sprænge en bombe, der gav omtale.
Jeg foreslog den russiske ambassade, fordi jeg er medlem af Konservativ Ungdom og imod besættelsen af Afghanistan, forklarede den 18-årige KU'er ifølge B.T. lørdag i grundlovsforhøret.
Jo, der er mange interessante ting, vi kan undersøge: Om KU'er, der sprænger bomber, om Blekingegadebanden og om folk, der har spioneret for Sovjet.
Lad os da undersøge det hele.
Ingen problemer.
Men det, der er problemet, er, når hr. Bendt Bendtsen kommer herop og fuldstændig uden nogen dokumentation bare snakker om landsforræderne, der skal registreres.
Var alle de, der var i arkivet, landsforrædere?
Alle de 400.000 i 1960'erne, og så blev det skåret lidt ned, var de alle sammen landsforrædere
Har de ikke også krav på en »fair trial«, som hr. Bendt Bendtsen ganske korrekt selvfølgelig kræver at folk, der er ansat i efterretningstjenesten, skal have?
Eller er det kun bestemte folk, der skal have den »fair trial«, som hr. Bendt Bendtsen efterlyser?
Birthe Rønn Hornbech (V), 1998-11-12:
Jeg blev spurgt, om ikke det hele gik ud på at bringe justitsministeren i en vanskelig situation.
Nu er vi jo valgt til at gøre det vanskeligt for regeringen, og naturligvis vælter vi regeringen, når vi kan, men jeg vil godt sige, at er der noget, vi ikke ønsker, så er det personlige angreb i denne sag.
Vi anser denne sag for så alvorlig, at vi går efter at få forhindret den undersøgelse.
Mere vil have mere.
Begynder man først på denne undersøgelse, fordi man vil gøre knæfald for en venstrefløj, som vi er meget uenige med, og gøre knæfald for en presse, der hvirvler sagerne op og mistænkeliggør efterretningstjenesterne på grund af presseforlydender og tv-udsendelser, hvor er vi så henne?
Det løber, og det løber, og det løber, og det er fuldkommen ustyrbart.
Sådan behandler man ikke vores efterretningstjenester.
Det er en alt for farlig sag at agere ad den vej.
Derfor har vi allerede under forhandlingerne i foråret klart tilkendegivet, at vi er regeringens parlamentariske grundlag, når det drejer sig om de to efterretningstjenester, hvis regeringen ønsker det, og det er det tilbud, vi også giver i dag.
Hvis regeringen tager denne undersøgelse af bordet, vil vi meget gerne indgå i forhandlinger om de fremtidige regler og de fremtidige opgaver for de to efterretningstjenester.
Det er det, det drejer sig om for os.
Til spørgsmålet om anklager vil jeg sige med hensyn til De Radikale: Ja, der er jo udgivet diverse bøger af personer, der har været i Stasiarkiverne, og her er navngivne personer med beskrivelser af, hvad de pågældende personer har foretaget sig.
Jeg har ikke set nogen dementier eller injuriesager mod de pågældende forfattere.
Søren Søndergaard (EL), 1998-11-12:
Jeg forstår, at fru Birthe Rønn Hornbechs retslige princip er, at man kan påstå hvad som helst, og hvis folk så ikke anlægger en injuriesag, så er det rigtigt.
Men så vil jeg sige til fru Birthe Rønn Hornbech, at hvis fru Birthe Rønn Hornbech godt vil have en injuriesag, så skal hun bare udtale til offentligheden, at medlemmer af Socialistisk Arbejderparti har spioneret for Sovjetunionen.
Det skal hun bare gøre.
Så får hun sin injuriesag, og så får
vi det jo dokumenteret lige på stedet.
Og så kan vi måske blive fri for, at fru Birthe Rønn Hornbech går rundt og siger de her ting indpakket som generelle antydninger uden nogen former for konkrete eksempler.
Det her handler jo ikke bare om en eller anden venstrefløj.
Det her handler jo ikke bare om et eller andet radikalt medlem af Folketinget, eller hvem det var, fru Birthe Rønn Hornbech snakkede om.
Det handler om, at vi på et tidspunkt i Efterretningstjenesten havde op til 400.000 registrerede personer i Danmark.
Det var over 10 pct. af den danske befolkning og endnu mere af den voksne befolkning.
Det er da klart, at det har da ikke haft noget at gøre med nogle venstreorienterede, det er langt bredere.
Jeg vil godt spørge fru Birthe Rønn Hornbech om en ting: Hvornår sluttede den kolde krig?
Frank Aaen (EL), 1998-11-12:
Jeg må sige, at jeg blev lidt rystet over svaret fra fru Birthe Rønn Hornbech, som jo i essensen forsvarede, at man kunne registrere folk, bare fordi de havde en anden holdning end flertallet.
Det har intet med demokrati at gøre.
Jeg vil godt endnu en gang spørge fru Birthe Rønn
Hornbech
Er der overhovedet ikke den mindste mistanke hos fru Birthe Rønn Hornbech om, at det var forkert i årevis at registrere medlemmer af et lovligt politisk parti, som man aldrig nogen sinde har fundet noget ulovligt på, at lave lister og lave planer for internering?
Tilsyneladende har der helt op i 1990'erne ligget lister over, hvilke DKP'ere der skulle interneres i en given situation.
Er der slet ikke noget her, som fru Birthe Rønn Hornbech synes bør kritiseres?
Aage Frandsen (SF), 1998-11-12:
Venstre og ikke mindst fru Birthe Rønn Hornbech har gjort sig til talsmennesker for retssikkerhed og for, at regeringen står til ansvar over for Folketinget, men det gælder helt tydeligt ikke, når det drejer sig om Politiets Efterretningstjeneste, for der skal åbenbart ikke være den samme retssikkerhed for folk, der registreres, som der er i andre situationer, hvor mennesker kommer i forhold til en offentlig myndighed.
Også når det drejer sig om de spørgsmål, som jeg selv har stillet i Retsudvalget,
kan jeg forstå, at fru Birthe Rønn Hornbech mener, at de spørgsmål skal ministeren slet ikke besvare, for fru Birthe Rønn Hornbech bruger udtrykket »som ministeren hverken kan eller skal besvare«.
Det er da ganske uhørt.
Vel kan han da så.
Og jeg tror ikke, fru Birthe Rønn Hornbech rigtig har læst vores spørgsmål, for de er stillet ud fra en oprigtig interesse - ikke for at smadre efterretningsvæsenet, som fru Birthe Rønn Hornbech siger, men for, at ret skal være ret, og at det skal gælde i alle samfundsforhold, også når det drejer sig om mennesker, som man mener har gjort noget forkert, hvis der er nogle, der mener dét.
Det er det, der karakteriserer en retsstat.
Og selv om hr. Søren Søndergaards spørgsmål om, hvornår den kolde krig ophørte, var til fru Birthe Rønn Hornbech, vil jeg sige, at jeg har indtryk af, at der er nogle, der mener, at vi stadig væk lever i den kolde krigs tid, for der er nogle, der opfører sig sådan.
Holger K. Nielsen (SF), 1998-11-12:
For nogle år siden udgav Venstres formand en bog, der hed »Fra socialstat til minimalstat«.
Men jeg har haft på fornemmelsen, og nu synes jeg, det står ganske klart, at minimalstaten i hvert fald ikke gælder politiet og Politiets Efterretningstjeneste, for når man hører Venstres ordfører, fru Birthe Rønn Hornbech, her i dag, er der tale om så meget maksimalstat, som man overhovedet kan forestille sig.
Og når man hører den lovprisning af efterretningsvæsnet fra Venstre, svarer det jo næsten til den statsliderlighed, der prægede de østtyske kommunister.
Det er rystende at høre på, hvordan Venstre i et og alt fuldstændig ukritisk forsvarer politiet og Politiets Efterretningstjeneste.
Og når fru Birthe Rønn Hornbech siger, at Venstre vil være regeringens parlamentariske grundlag,
vil jeg yderligere spørge: Hvad er det så, man vil være grundlag for?
For hvad var det, fru Birthe Rønn Hornbech sagde?
Det var, at hvis regeringen nægter at besvare de spørgsmål, der bliver stillet her i Folketinget, vil fru Birthe Rønn Hornbech og Venstre godt dække regeringen.
Det er jo aldeles rystende, at den slags bliver sagt her i Folketinget.
Venstre kæmpede i sidste århundrede for parlamentarismen; nu bekæmper Venstre parlamentarismen ved at bekæmpe muligheden for, at vi her i Folketinget kan få en ordentlig behandling af en meget vigtig sag, idet man siger til regeringen: Hvis I nægter at besvare spørgsmålene, så for os ingen alarm.
Vi har fået meget at vide om Venstres demokratisyn af fru Birthe Rønn Hornbech her i dag, og det er jeg sådan set glad for.
Birthe Rønn Hornbech (V), 1998-11-12:
Jamen jeg hører sådan set, at hr. Jann Sjursen og jeg vil det samme overordnede, men at vi så ikke er enige om midlerne.
Jeg skal igen gentage, at det, vi ønsker, er at se fremad, og det vil vi gerne i forhandlinger om.
Vi holder os sådan set bare til det, vi sagde for fem måneder siden, hvor vi dengang var enige med regeringen i, at en sådan undersøgelse - ministeren argumenterede jo glimrende for det dengang - ville lamme Politiets Efterretningstjeneste i årevis, og det ville blive ganske kaotisk, hvis det skulle køre samtidig med Wendler Pedersen-udvalget. Vi har det samme synspunkt i dag som dengang; vi har ikke ændret mening, og vi vil gøre, hvad vi kan for at få justitsministeren tilbage på sporet.
Jamen, altså fru Line Barfod og jeg bliver jo ikke enige om det her, men jeg synes nok, at forestillingerne om, hvad der bliver registreret, altså når nogle højder, som jeg ikke synes, der er belæg for.
Line Barfod (EL), 1998-11-12:
Fru Birthe Rønn Hornbech svarede, at det ikke var i orden at registrere folk, alene fordi de meldte sig ind i et lovligt politisk parti.
Men det fremgår af PET's egen redegørelse fra foråret, at det var det, PET gjorde, og det er jo det, vi gerne vil have undersøgt, i hvilket omfang PET har gjort det, og om man stadig foretager den slags registreringer.
Det er det, vi gerne vil undgå at man gør i fremtiden, så folk ikke bliver skræmt fra at melde sig ind i et lovligt politisk parti.
Så ville fru Birthe Rønn Hornbech ikke rigtig komme ind på, hvilke aktiviteter der var grundlag for, at man kunne blive registreret; bortset fra at rejse til østlandene var det åbenbart i orden at registrere.
Betyder det, at alle rejser til alle lande i verden, hvor et flertal her i Folketinget er imod styret, er det i orden, at Politiets Efterretningstjeneste registrerer?
Så er der altså temmelig mange rejser og temmelig mange mennesker i dette land, som det er i orden at registrere.
Så skal man altså tænke sig meget grundigt om, før man rejser nogen steder hen.
Og gælder det så kun de lande, som et flertal i Folketinget er uenig med, fordi styret ligger til venstre for et flertal her, eller gælder det også de lande i verden, som et flertal her var uenig med, fordi de ligger til højre?
Gælder det også for eksempel hr. Arne Melchiors rejse til Sydafrika i 1970'erne?
Var det også i orden?