Poul Nødgaard (DF), 2002-12-05:
Det er et stort, men nødvendigt skridt, Folketinget tager i dag - når vi her om en times tid trykker på knapperne - ved at sætte sådan en undersøgelseskommission i gang.
I Dansk Folkeparti har vi meget nøje vurderet og overvejet den her sag, og vi ved også, hvilket stort skridt
det er, Folketinget tager, når vi sætter sådan en undersøgelseskommission i gang
Det er jo ganske vidtgående.
Men vi er i hvert fald kommet til den konklusion og har længe ikke været i tvivl om, at danmarkshistoriens største kommunalpolitiske skandale skal endevendes fra a til z, og det skal gøres, om man kan bruge det udtryk, i ét hug.
Vi er i partiet tillidsfulde ved, at bagmandspolitiet tager sig af de ting, de skal tage sig af, og det er det strafferetlige.
Undersøgelseskommissionen skal så tage sig af alt det øvrige, som ikke er det strafferetlige.
Der er et udtryk, som har været fremme ved gentagne lejligheder, også ved førstebehandlingen og også her i dag,
hvor ministeren har brugt det - jeg er ikke enig i det: dobbeltundersøgelse.
Det udtryk kunne jeg godt have undværet i debatten her i dag.
Skulle vi ikke hellere være enige om, som vi var enige om det under forhandlingerne i ministeriet, at der er tale om et gråzoneområde, et område, hvor vi, der stemmer det her igennem, må have en forventning om, at bagmandspolitiets dygtige folk sammen med undersøgelseskommissionens dommere og de to øvrige, der bliver valgt ind i undersøgelseskommissionen, kan sætte sig ned og se på det eventuelle såkaldte gråzoneområde og få det minimeret så meget som overhovedet muligt? Hvad er det egentlig den her sag drejer sig om?
Det har ikke været fremme med ret stor styrke i dag, men så vil jeg da i hvert fald fremhæve det.
Der har jo, hvis ministeren har noteret sig det, gennem en årrække været tale om nogle dispositioner i Farum Kommune, som har betydet, at skatteyderne i Farum i denne stund, hvor de modtager deres skattekort for 2003, må se deres trækprocent forhøjet med 3,2 pct.
Det er det ene, og dertil kommer så, hvad eventuelle takster for børnepasning, og hvad ved jeg, måtte blive forhøjet med.
Det skulle ikke undre mig, om en gennemsnitsfamilie i Farum Kommune måske skal ryste op med 4.000-5.000 kr. ekstra om måneden.
Hvis man ikke gør noget i en sag af det her omfang, synes jeg, at man vil svigte ikke alene Farums befolkning, der bliver hårdest ramt af det her økonomisk set, men man vil så sandelig også svigte den øvrige del af den danske befolkning, som må forvente, at det gamle udtryk, at vi »vil vende hver en sten i Farumsagen«, også bliver overholdt.
Jeg er glad for, at vi kan tale i et lidt lavere toneleje, end vi gjorde ved førstebehandlingen, men det, jeg stadig væk ikke forstår, og jeg vil aldrig nogen sinde kunne forstå det, er regeringens modvilje mod denne her sideløbende undersøgelse.
Jeg tror, det var hr. Kirkegaard, der dristede sig til at sige, at det kan vare 5-10 år, inden bagmandspolitiet er færdigt, når det skal igennem tre retsinstanser.
Så spørger jeg bare mig selv og også den undrende befolkning: Havde regeringen så forestillet sig, at man om 8 år så kunne indlede en undersøgelse af alt det andet, der er tilbage i Farumsagen?
Ingen, tror jeg, ville kunne forstå det.
Jeg tror, mange i Farum stiller sig selv spørgsmålet, hvordan det kunne gå så gruelig galt, i relation til at vi har tilsynsmyndigheder.
Vi har også politi, der kører ude på vejene og ser efter, at folk ikke kører for stærkt, og om de har alkohol i blodet, og hvad ved jeg; det gør de sådan løbende, så man kan have tillid til, at alt i trafikken foregår, om ikke helt som det skal, så næsten som det skal.
Men hvad er der tale om i Farumsagen?
Der er tale om, at en lang række instanser, tilsynsråd, revision, Indenrigsministeriet, og sådan kunne jeg fortsætte med at remse op, har svigtet, vil jeg tillade mig at sige.
Det er min vurdering, at de har svigtet; selvfølgelig vil det være undersøgelseskommissionen, der kommer til at afgøre, om de har udført deres arbejde til punkt og prikke, men jeg kan næppe tro, at den kan komme frem til den konklusion. Der er ingen grund til at stå og gentage det, andre ordførere har sagt her i dag, og heller ikke nogen grund til at trække sagen i langdrag i relation til behandlingen her i Tinget, men i hvert fald har vi i Dansk Folkeparti tillid til, at de to instanser, henholdsvis bagmandspolitiet og undersøgelseskommissionen, nu tager sig af alt i den foreliggende sag, og lad os så håbe og tro på, at vi i løbet af ganske få år måske kan få to konklusioner nogenlunde sideløbende.
Det er jo svært at sige, hvornår den ene bliver færdig, og hvornår den anden bliver færdig.
Jeg sad og lyttede til fru Birthe Rønn Hornbechs tale - hun er jo sådan et klogt menneske, i hvert fald når hun selv skal sige det, og også når andre siger det i øvrigt - og kunne godt tænke mig, at hun var kommet ind på, hvad det er, Venstre har forestillet sig skulle ske, når bagmandspolitiet er færdig med sin undersøgelse, hvis vi nu ikke satte det her i gang i dag.
Det har vi ikke fået noget som helst svar på.
Er Venstre og dermed regeringen og også den konservative justitsminister og den konservative ordfører klar til at begrave alt, hvad bagmandspolitiet ikke tager sig af?
Eller er alternativet, at regeringen om de der 5-8 år, når bagmandspolitiet er færdigt, vil sætte en hel masse i gang?
Det har de ikke med ét ord givet udtryk for her i Folketingssalen, og derfor er jeg meget optaget af, om det bliver opklaret.
Det er såmænd ikke, fordi det ændrer noget, hvis vi nu sætter det i gang, men jeg synes ligesom, at man skylder os og den danske befolkning at fortælle: Hvad er det, man vil?
Hvordan vil man vende hver en sten i Farumsagen, når ikke man vil gøre det her og nu sideløbende?
Jeg afviser på det bestemteste, at der skulle være tale om en dobbeltundersøgelse.
Det skal være mine sidste ord til ministeren: Der er ikke tale om en dobbeltundersøgelse.
Der er tale om to sideløbende undersøgelser, der tager sig af hver sin del med et lille gråzoneområde imellem.
Jeg synes også, at jeg den dag ovre hos ministeren fik indtryk at, at hun også har tillid til - ellers må hun jo sige til - at de folk, der sidder i henholdsvis bagmandspolitiet og i undersøgelseskommissionen, sætter sig ned og finder ud af, hvordan de får de her to undersøgelser til at fungere på en måde, så der er samklang imellem dem.
Disse var ordene.
Om få øjeblikke stemmer vi, og vi trykker på den grønne knap.