runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Hanne Andersen (S), 2000-01-13:
Patientsikkerhed i sundhedsvæsenet er utrolig vigtigt.
Derfor er det meget væsentligt, at tilsynet med sundhedspersonalet har de bedste muligheder for at føre dette tilsyn.
Med lovforslaget her kan tilsynet gribe ind på et tidligere tidspunkt end efter de gældende regler om fratagelse af autorisation.
Nu kan tilsynet stille krav om, at de sundhedspersoner, der er tale om, bidrager med de oplysninger, der er nødvendige for at bedømme denne kompetence og deres kompetence og egnethed.
Det kan f.eks. være på grund af påtaler fra Sundhedsvæsenets Patientklagenævn, f.eks. kravet om, at man skal føre omhyggelige journaler. Hvis påbud og anvisninger ikke følges, kan Sundhedsstyrelsen indstille til ministeren, at der sker indskrænkninger i virksomheden, og selvfølgelig kan ministerens afgørelse indbringes for domstolene. I dag er der kun mulighed for at fratage autorisationen, hvis der er fare for patienterne på grund af grov forsømmelighed, ligesom man heller ikke kan kræve ændringer i virksomheden.
I dag er det et enten-eller.
Hvis det handler om sygdom eller misbrug, og hvis sundhedspersonen vil være til fare for patienterne, kan tilsynet kræve, at den pågældende skal lade sig undersøge eller lade sig kontrollere, f.eks. afgive urinprøver.
Hvis sundhedspersonen nægter at medvirke, kan tilsynsmyndigheden nu kræve, at virksomheden indstilles helt eller delvis, indtil den pågældende medvirker og påbudet efterleves.
Tilsynet får bedre muligheder, men hvis sundhedspersonen
medvirker positivt, tager imod de muligheder, der også er i de her nye regler, så betyder det ikke et alt eller intet.
Så er de nye regler også et tilbud om hjælp.
Konsekvenserne for den enkelte sundhedsperson kan jo blive ganske alvorlige, hvis det bliver nødvendigt at foretage indskrænkninger i virksomheden, eller hvis det ender med, at den pågældende person mister autorisationen.
Domstolene må ind i sagen.
Det kan tage meget lang tid, før der træffes en afgørelse, og så længe sagen kører, kan sundhedspersonen fortsætte sin virksomhed.
Vi er enige i, at tilsynsmyndigheden skal have
disse nye, bedre muligheder.
Vi støtter lovforslaget.
Søren Søndergaard (EL), 2000-01-13:
Nu kan mange problemer jo skyldes hørelsen eller støjen i salen, som kan give problemer for hørelsen.
Det var sådan set ikke Kristeligt Folkepartis forslag til vedtagelse, jeg angreb, det var Dansk Folkepartis forslag, og der er jo en vis forskel.
Det er Dansk Folkepartis forslag, som har de problemer.
Jeg ved ikke, hvor hr. Frank Dahlgaard har befundet sig i alle de år.
Jeg vil sige, at i den periode, hvor der var en stor indvandring til Danmark, fra begyndelsen af 1970'erne til midten af 1980'erne, var jeg på B&W's skibsværft, og der blev det spørgsmål diskuteret daglig.
Der var der ikke nogen, der undlod at sige noget.
Der var da ikke nogen, der ikke turde sige noget af frygt for at blive kaldt et eller andet.
Det er muligt, at hr. Frank Dahlgaard har gået i nogle cirkler, hvor man ikke har turdet diskutere det, men den diskussion har været der hele tiden, og den diskussion skal selvfølgelig fortsætte, og der er ingen, der skal lægge bånd på sig selv, heller ikke hr. Frank Dahlgaard.
Det eneste, vi har prøvet at sige i den her diskussion, er, at der jo ikke er nogen grund til ligefrem at lægge kendsgerningerne på hylden, fordi man vil have en åben og fri diskussion.
Ebbe Kalnæs (CD), 2000-01-13:
For lige at afrunde det med proportioner lidt, vil jeg gerne spørge hr. Frank Dahlgaard: Når det gælder familiesammenføringer, som hr. Frank Dahlgaard var inde på, kan vi jo se af tallene, at langt, langt over halvdelen af de familiesammenføringer, vi har, faktisk er danskere, der familiesammenfører sig med nogle, de er gået hen og er blevet forelsket i.
Derudover er der den gruppe fra Tyrkiet, som vi taler om, og som vi jo har fra den oprindelige gamle indvandrergruppe.
Ifølge opgørelsen fra 1998 blev der ansøgt om præcis 501 af de familiesammenføringer.
Vi er i dag klar over, at der formentlig er nogle imellem, der er tvangsægteskaber, og jeg tror ikke, der er nogen her i Folketinget, som ikke er stærkt imod og sammen prøver at finde en facon, så man kan undgå det.
Men har hr. Frank Dahlgaard ikke indimellem problemer - for hr. Frank Dahlgaard er jo konservativ, så det gør noget, kan jeg huske - med, at man i et borgerligt samfund, der bygger på familien som noget væsentligt, måske kan komme så langt i den retning, at man forlader sit eget bedsteborgerlige grundlag?
Søren Søndergaard (EL), 2000-01-13:
Der er i hvert fald to paradokser i denne her diskussion, vi har haft i dag.
Det ene paradoks ligger i, at Dansk Folkeparti har stillet en forespørgsel; de har derudover stillet 50 eller 100 spørgsmål til deltagerne i diskussionen, de har fremsat et forslag til vedtagelse, men de har undladt at svare på, hvad det forslag til vedtagelse betyder, som de selv har fremsat. Derfor vil jeg prøve en sidste gang: Når Dansk Folkeparti her foreslår, at vi skal pålægge regeringen at gennemføre initiativer, der sikrer, ikke der går i retning af eller tilstræber, men der sikrer, at Danmark vedbliver at være et kristent land, hvad betyder det så?
Vi fik vistnok noget med en religionstime mere en gang imellem.
Det er, hvad vi har fået.
Men hvad er det, man i Dansk Folkeparti forestiller sig, vi kan vedtage her i Folketinget, som sikrer, at Danmark vedbliver at være et kristent land, f.eks. også sikrer det, på trods af at et befolkningsflertal skulle få den idé at melde sig ud af folkekirken og ikke længere ønske at støtte den kristne tro?
Hvad er det konkret, man forestiller sig?
Det vil jeg godt have et svar på.
Det andet paradoks i denne her diskussion er jo, at om det emne, som har været diskuteret mest, i hvert fald i de 5 år, jeg har været i Folketinget, i Folketinget, i medierne, udenfor på gader og stræder, om det absolut mest diskuterede emne kan vi så få at vide, at debatten om det er blevet undertrykt, at folk ikke har turdet udtale sig.
Det er jo sådan set et paradoks, for er der noget, der har været diskuteret, så er det jo det her.
Men der er åbenbart nogle folk, som har haft noget, de ikke har kunnet komme af med, og det er jo så godt, de kommer af med det nu.
Jeg må sige, vi føler ikke i Enhedslisten, at der har været den undertrykkelse.
Det er altså et paradoks.
Vi går ind for, at denne her diskussion fortsætter.
Kulturministeren sagde, at man skulle se på, hvad det var i det nye, som vi helst ville have.
Vi vil også meget gerne se på, hvad det er
i det gamle, som vi helst vil af med.
Den diskussion skal fortsætte, og derfor så støtter vi det forslag til vedtagelse, som er foreslået af et flertal af partier herinde.
Sandy Brinck (S), 2000-01-13:
Som indledende bemærkning synes jeg lige, at det er værd at glæde sig over, at Dansk Folkeparti af alle partier på denne dag med beslutningsforslaget faktisk erkender, at vi kan lære noget af andre kulturer.
Det vil jeg da godt udtrykke glæde over.
Når det så er sagt, så kan jeg afsløre, at Socialdemokratiet ikke kan støtte forslaget om autorisation af zoneterapeuter og akupunktører.
Og hvorfor kan vi så ikke det?
For det første har vi ikke hidtil oprettet autorisationer, medmindre der er tale om en nødvendig beskyttelse af forbrugerne eller patienten.
Og vi anser hverken zoneterapi eller akupunktur som farlig, så hele grundlaget for at ønske en autorisation ud fra et sikkerhedsmæssigt synspunkt mener vi ikke er til stede.
For det andet, hvis vi skal diskutere autorisationer ud fra et behandlingsperspektiv frem for et sikkerhedsmæssigt, ja, så har vi ganske simpelt ikke viden nok til at blåstemple nogle frem for andre.
I sidste samling vedtog Folketinget jo at oprette et videns- og forskningscenter for alternativ behandling, og Socialdemokratiet har ikke ændret holdning siden da.
Vi mener stadig, at vi i forhold til alternativ behandling er i en fase, hvor vi skal opnå at indsamle viden.
Jeg må indrømme, jeg er lidt forundret over, at Dansk Folkeparti, som jo også stod bag vedtagelsen om videns- og forskningscentret - og dermed erkender behovet for viden - nu ønsker at springe den videns- og dokumentationsfase over og gå direkte til autorisationer, ja, endog uddannelser, som så også skal være SU-berettigede.
Vi mener ikke, at det er noget odiøst krav, at statslige autorisationer skal bygge på dokumenteret viden.
Lad os nu få det videns- og forskningscenter op at stå, så vi derudfra kan få en viden, som måske så kan danne grundlag for autorisationer, registreringer, eller hvad vi nu måtte nå frem til. Og så skal vi ikke glemme, at både zoneterapien og akupunkturen selv har uddannelser og autorisationer i deres egne organisationer, og dem må man så forlade sig på, indtil vi som central myndighed kan give forbrugerne en reel sikkerhed.
Det er for os i Socialdemokratiet vigtigt, at vi får videreført en positiv og saglig dialog mellem det etablerede sundhedssystem, sundhedspolitikere og de alternative behandlere med henblik på at få udnyttet de muligheder, der måtte være for bedre behandlingstilbud til de danske patienter.
Men en sådan dialog fremmes ikke af at hoppe over, hvor gærdet er lavest.
Det er vigtigt, at vi får en diskussion ud
fra et fælles og ordentligt vidensgrundlag.
Det mangler vi.
Og vi får det ikke ved at lave en ny arbejdsgruppe for et lille udsnit af alternative behandlere, men tværtimod ved at koncentrere os om det, vi allerede har besluttet, nemlig videns- og forskningscentret.
Peter Skaarup (DF), 2000-01-13:
Jeg stillede fru Tove Videbæk nogle spørgsmål om flygtningeområdet, som vi også mener har noget med det her at gøre, for kommer den stadig større tilstrømning af flygtninge hertil, ja, så er det jo også, at den islamisering fortsætter.
Men jeg kan så forstå, at fru Tove Videbæk ikke er ordfører på det område og derfor ikke kan svare på nogle af de ting her, selv om det vel er sådan, at man som folketingsmedlem burde kunne forsvare et partis politik på alle punkter.
Men det skal jeg så lade være at komme mere ind på.
Men jeg vil godt spørge om noget andet, og det handler om det forslag til vedtagelse, som Dansk Folkeparti er fremkommet med.
Vi kunne godt tænke os, at regeringen kunne komme med nogle initiativer, der kunne understøtte kristendommen i Danmark ud fra grundlovens § 4, og der vil jeg så godt spørge Kristeligt Folkeparti, om Kristeligt Folkeparti kunne støtte nogle af de initiativer, som Dansk Folkeparti forestiller sig kunne gennemføres, altså eksempelvis at kristendomsundervisningen i skolerne skal opnormeres. Vil Kristeligt Folkeparti støtte det?
Vil man støtte, at alle positive særbehandlinger i forhold til andre religioner afskaffes, f.eks. halalkød i børnehaver, badeforhæng osv. Vil man støtte, at f.eks. morgensang gennemføres i skolerne, eller at de kristne højtider bibeholdes som eneste fridag på arbejdsmarkedet?
Jeg kunne nævne flere, men jeg synes, det kunne være relevant at spørge Kristeligt Folkeparti, om man kunne støtte sådanne tiltag.
Tove Videbæk (KRF), 2000-01-13:
Og jeg tror, at fru Margrete Auken og jeg er meget enige i definitionen af det kristne værdigrundlag, og de forskellige modargumenter, som fru Margrete Auken kom med, vil jeg opfatte som noget, der er opfundet til lejligheden.
Hr. Peter Skaarup spørger, om Kristeligt Folkeparti vil være med til at opnormere kristendomsundervisningen i skolerne.
Altså Kristeligt Folkeparti har i mange år haft den politik, at vi siger, at vi gerne så, at der er to timers kristendomsundervisning i skolen i alle klasser undtagen det år, hvor der er konfirmationsforberedelser.
Ebbe Kalnæs (CD), 2000-01-13:
Det falder måske en anelse uden for debattens ramme, men alligevel kunne jeg godt tænke mig at spørge hr. Kim Behnke: Når vi nu i Danmark har valgt at modtage flygtninge - nu taler jeg ikke om indvandrere eller familiesammenføringer eller noget andet - når vi har valgt at modtage flygtninge ud fra et humant, næstekærligt udgangspunkt, for det er det faktisk, vi sorterer ikke, vi tager dér, hvor vi mener der er brug for det, også når vi laver aftaler og henter dem hertil, så ved vi jo godt, at vi modtager folk, som socialt set kan have vanskeligt ved at klare sig selv, altså bidrage til samfundet, og at der derfor kan gå lang tid.
For at finde en fornuftig balance i det ud fra en økonomisk betragtning også, som man selvfølgelig må have med, kan hr. Kim Behnke så forestille sig, at man lukker mere op for indvandring efter ansøgning, når vi jo ved, at der - ifølge fødselsraten i hele Europa og for den sags skyld også her - bliver et meget stort behov for at få mennesker ind, som kan noget særligt, og som har nogle særlige uddannelser, som vi mangler og ikke har produceret nok af, at man på den måde kan være med til at skabe også en social balance i den strøm, der kommer til Danmark?
Kim Behnke (FRI), 2000-01-13:
Ja, jeg er enig med formanden i, at det ligger langt, langt uden for den debat, vi har i dag.
Men hr. Ebbe Kalnæs vil ved aflæsning af Ritzaus telegramstrøm kunne se, at jeg i går på vegne af Frihed 2000 tilkendegav, at skulle Dansk Industri have brug for mere arbejdskraft, så er vores klare betingelse, at de folk, der måtte komme hertil, er her på kontraktlige vilkår.
Det vil sige, at den dag, arbejdet ikke er der længere, så har vi ingen social forpligtelse over for de pågældende.
Søren Søndergaard (EL), 2000-01-13:
Jeg vil bare godt bede hr. Frank Dahlgaard redegøre for, hvordan det er muligt for folk fra en tyrkisk landsby, som ikke er politisk forfulgte og ikke er i familie med nogen i Danmark, at komme til Danmark?
Frank Dahlgaard (UP), 2000-01-13:
Jeg skal ikke komme med nogen lang redegørelse.
Jeg har ikke den indsigt, men hvis jeg boede sådan et sted, ville jeg da bruge alle kneb, de fleste kneb, for at komme til et land som Danmark, hvor der er bedre vilkår for at udfolde sig menneskeligt og politisk, og hvor den økonomiske levestandard er højere.
Der er ikke noget som helst i vejen med de mennesker, som er, skal vi sige, økonomiske flygtninge og prøver at komme ind i Danmark, men der er noget i vejen med et flertal her i Folketinget, som lukker øjnene for det og ikke siger, at vi må stoppe, for mange af dem, der kommer, selv om de er dårligt stillede, er dog langt bedre stillede - de er i stand til at komme her - end mange andre, der bliver ude i den tredje verden.
Vi kunne hjælpe mange flere ved at hjælpe dem i deres hjemlande.
Søren Søndergaard (EL), 2000-01-13:
Nu har hr. Frank Dahlgaard trukket sit forslag til vedtagelse tilbage, og det synes jeg er godt.
Men der var netop et ord dér, der var meget besynderligt, det var ordet fordomsfri, for betyder
fordomsfri i hr. Frank Dahlgaards udlægning, at man har lov til - ikke i forhold til loven, for man har lov til at sige næsten hvad som helst - men at man inden for rammerne af en fordomsfri debat har lov til at komme med hvilke som helst påstande: »at udlændinge yngler som rotter«, eller hvad som helst, eller f.eks. en påstand om, at det er muligt for tyrkiske statsborgere i en tyrkisk landsby at komme lovligt til Danmark, hvis de ikke er flygtninge, og hvis de ikke har familie i Danmark.
Men sagen er jo, vil jeg sige til hr. Frank Dahlgaard, at det er ikke muligt at komme lovligt til Danmark, medmindre man er politisk flygtning fra en tyrkisk landsby eller har familie her.
Sådan er kendsgerningerne, og derfor er der sådan set ikke nogen grund til at antyde noget andet.
Og derfor vil jeg opfordre til, selv om vedtagelsen er trukket tilbage, at det fordomsfrie ikke bare omfatter viljen til debat, men netop også omfatter viljen til at undgå at sprede fordomme.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-01-13:
Fordomsfri er det modsatte af fordomsfuld.
Der er masser af mennesker, der kommer til Danmark, som bevidst har kastet papirerne væk; de siger »asyl«, og så kan de have lov til at være her.
Der er efterhånden kommet mange eksempler på, at pressen ligesom føler, at nu blæser vinden sådan, at man kan skrive lidt mere om tingene, man kan tage nogle ting op.
Som sagt: Der er mange hundredvis af millioner uendelig fattige mennesker rundt omkring i verden, som mangler menneskerettigheder og politiske muligheder og er undertrykt på alle måder økonomisk.
De vil selvfølgelig gøre alt muligt - lovligt som ulovligt - for at komme ind i Danmark.
skal vi ikke bebrejde, at de gør det, men et ansvarligt flertal i Folketinget må se på tingene.
Søren Søndergaard (EL), 2000-01-13:
Det, der bekymrer mig, er, at der er nogle, der hver gang kendsgerninger bliver nævnt, siger, at det er et forsøg på at blokere diskussionen.
Så siger de, at det forhindrer en fordomsfri debat.
Man ønsker en fordomsfri debat fuldstændig ubundet af kendsgerninger ved f.eks. heroppefra at sige, at der er en halv million muslimer i Danmark, hvad der ikke er, og hvad der heller ikke kommer inden for en overskuelig fremtid.
Eller ved at man kommer med en påstand om, at man fra en tyrkisk landsby kan komme til Danmark, altså uden at man er politisk forfulgt, eller uden at man har familie i Danmark, men det kan ikke lade sig gøre.
Så kan vi ikke blive enige om, at hvis vi vil have en fordomsfri debat, så vil vi altså også have en debat uden fordomme, uden urigtige oplysninger?
Det må man da kræve som et minimum.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-01-13:
Det vil ikke lykkes hr. Søren Søndergaard eller andre at tæve mig ned i et eller andet hul, hvor de fleste danskere indtil for nylig har befundet sig, og hvor de ikke tør sige, hvad de tror og tænker og føler.
Jeg siger: Jeg tror, det er sådan, at ganske mange mennesker fra den tredje verden, herunder fra tyrkiske landsbyer, på alle mulige måder forsøger at komme ind i Danmark.
Jeg tilføjer: Jeg forstår dem godt.
Og så er jeg i øvrigt enig med hr. Søren Søndergaard.
Vi skal have nogle kendsgerninger på bordet.
Det var derfor, jeg stillede det spørgsmål om at få revideret Danmarks Statistiks prognose.
Det har vi fået, og her har vi nogle kendsgerninger, som altså viser, at om 20 år kan vi regne med - under en række i dag sandsynlige forudsætninger - at der er omkring en halv million, 471.000 mennesker, i Danmark fra den tredje verden, fra den fattige verden, svarende til knap 9 pct. af befolkningen, og de er næppe spredt jævnt ud over hele landet.
I dag er der under 4 pct.
Jeg tror, der her ligger et stort problem, og jeg tror, vi bedst løser det ved at diskutere fordomsfrit og åbent, og derfor kan jeg godt støtte Kristeligt Folkepartis forslag til vedtagelse.
Søren Hansen (S), 2000-01-13:
Jeg har gang på gang hørt hr. Peter Skaarup fortælle, at han og hans parti anklages for ikke at være stuerene, fordi de ønsker en debat.
Ingen, ingen har i denne 4 timer lange debat antydet noget i den retning, og mig bekendt har ingen heller på noget tidligere tidspunkt antydet noget i den retning.
Udtrykket er alene anvendt og rimeligt anvendt om de forslag, de usympatiske forslag, som visse partier har ladet indgå i debatten, og det er noget helt, helt andet.
Ester Larsen (V), 2000-01-13:
Vi er enige i, at Danmark er et kristent land, og at det fremgår af landets grundlov, for grundloven fastsætter, at vi har religionsfrihed, men den fastsætter også, at vi ikke har religionslighed.
Det behøver vi ikke at vedtage igen.
Venstre er garant for grundlovens § 4 og for, at den folkekirkelige ordning bibeholdes.
Når vi ikke kan støtte forslaget til vedtagelse, så skyldes det en alvorlig skepsis over for de initiativer, som Dansk Folkeparti efterlyser.
Jeg har tidligere tilkendegivet, at vi kan støtte Kristeligt Folkepartis forslag; regeringens er for tyndt til, at vi kan støtte det.
Peter Skaarup (DF), 2000-01-13:
Hr. Søren Hansen var inde på, at Dansk Folkeparti brokker sig lidt over, at vi ikke får nogen debat.
Så vil regeringen gerne fortsætte debatten om kulturmødet med sit forslag til vedtagelse, og det synes man så vi skal tilslutte os.
Der må jeg så sige: Selvfølgelig tilslutter vi os, at vi skal have en fortsat debat, det ligger fuldstændig klart, men når man lægger op til en debat om islamiseringen, så er det altså, vi siger, at der kan vi ikke bare lade stå til og debattere og debattere.
Der handler det altså om, at vi fra Folketingets side tager stilling til det, som hr. Henrik Svane tidligere var inde på: Skal vi fortsat modtage så mange flygtninge og indvandrere her til landet?
Skal vi fortsat lade danskheden komme i fare?
Eller skal vi ikke?
Der var det altså, at hr. Henrik Svane tidligere i debatten sagde, at hvis det blev sådan engang, at der var flere muslimer end kristne i Danmark, jamen så var der ikke noget at gøre ved det, så skulle det bare være sådan, og med den holdning, regeringen indtager, med den holdning, som SF og CD også indtager, jamen så lader de jo bare stå til.
Man fortsætter en eller anden debat, men det fører ikke frem til nogen konkrete initiativer, der kan bremse tilstrømningen, og så længe man ikke gør det, så tror jeg altså også, der er mange i den danske befolkning, der fortsat vil være bekymret og fortsat vil nægte at støtte regeringen i de synspunkter, og det ser vi jo altså også meget godt på de meningsmålinger, der er.
Brian Mikkelsen (KF), 2000-01-13:
Jeg vil gerne på De Konservatives vegne kort kommentere de forslag til vedtagelse, der er fremsat:
Jeg synes, det er sørgeligt at se, at regeringen fortsætter med ordstrømmen uden noget reelle indhold.
Når man ser forslaget til vedtagelse fra regeringspartierne og venstrefløjen, så tages der jo slet ikke højde for, at man kan konstatere, at der er problemer i det danske samfund, at der er integrationsproblemer, at de integrationsproblemer vokser rundtomkring i kommunerne, og at regeringen ikke har gjort nok ved de problemer. Man har talt og talt, men er altså ikke kommet med nogen reel holdning og handling, man er blot kommet med en masse flotte ord på skrift og verbalt, og derfor er der altså brug for denne her fundamentale debat og at tage udgangspunkt i, at man skal have løst nogle problemer, først og fremmest med familiesammenføring, med modersmålsundervisning og så også starte integrationen bagefter.
Så vi kan ikke fra konservativ side støtte regeringens forslag.
Vi kan heller ikke støtte Dansk Folkepartis forslag.
Intentionen er god nok, men mange af forslagene, der ligger bag, er for vidtgående, for urealistiske og rummer et skrækscenario, som vi ikke kan være med til at støtte.
Vi kan til gengæld godt støtte Kristeligt Folkepartis forslag, som udmærket dækker vores holdninger.
Henrik Svane (RV), 2000-01-13:
Til hr. Peter Skaarup vil jeg gerne sige det, jeg har sagt tidligere i debatten, nemlig at Dansk Folkeparti manipulerer, at Dansk Folkeparti fører demagogisk tale.
Det blev bekræftet en gang til ved de forrige bemærkninger om, hvad jeg har sagt i dag fra denne talerstol.
Debatten kan ikke fungere, når man ikke vil lytte.
Debatten kan heller ikke fungere, når man kun vil manipulere, og det er det, Dansk Folkeparti står for.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-01-13:
Det er jo ikke noget forsøg på at forlænge debatten, men den dårlige samvittighed lyser ud af hr. Søren Søndergaard, når han taler om, hvad er det for en debat, der har været undertrykt.
Hele den danske befolkning, hele Folketinget her undtagen hr. Søren Søndergaard og hans 3-4 partipolitikere ved, hvad det drejer sig om.
Man kunne vende hr. Søren Søndergaards spørgsmål om Kristeligt Folkepartis vedtagelse mod ham selv og spørge: Hvad er det dog for et underligt vattet og intetsigende forslag til vedtagelse, som hr. Søren Søndergaard har sat sit navn under sammen med Socialdemokratiet, SF, CD og De Radikale, at Folketinget opfordrer regeringen til at arbejde for, at debatten om kulturmødet i det danske samfund fortsætter?
Hvad vil det sige at arbejde for?
Hvad vil det egentlig sige at arbejde
Hr. Søren Søndergaard kan passende forklare det, før han angriber andre.
Jeg synes, Kristeligt Folkepartis forslag til vedtagelse er ganske præcis.
Jeg forstår den fuldstændig, og jeg støtter den.