runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kim Christiansen (DF), 2006-03-29:
Jeg siger tak for redegørelsen, som jeg jo så udmærket godt kendte.
Der var ikke noget nyt under solen.
Man har stillet nogle mennesker noget i udsigt.
Det svarer lidt til, at man har nogle mennesker til at sidde og afsone i de danske fængsler, og at vi så skærper straffene for de forseelser, som de nu sidder inde for, og dermed også forlænger deres fængselsstraf.
Eller forlænger perioden for, at de kan blive prøveløsladt.
Det er egentlig lidt at sidestille med det.
Man har stillet nogle mennesker noget i udsigt, og det ansvar løber man så fra.
Det svækker min retsbevidsthed, og jeg tror også, det svækker de menneskers retsbevidsthed.
Per Clausen (EL), 2006-03-29:
Det synes jeg er godt, for jeg tror også, det er rigtigt, at i hvert fald nogle mennesker har fået en meget klar oplevelse af, at de er blevet snydt.
Så må jeg i øvrigt konstatere, for det har justitsministeren sagt også flere gange nu, at justitsministeren ikke er indstillet på at medvirke til at få lavet de her regler om.
Så må vi så afprøve, om der er et flertal i Folketinget for at få dem lavet om.
Har vi Dansk Folkeparti og Socialdemokraterne med os, er det jo en mulighed – hvis ellers partierne er villige til at rette op på den fejl, de måtte have begået.
Jeg vil godt spørge ministeren, om hun virkelig mener, at det argument, man havde for at gennemføre den her ændring, var, at det var svært at forklare ude i forsamlingshuse.
Jeg mener sådan set, at der kan være gode argumenter for det, hvis det handler om at reducere spirituskørsel og sikre, at de mennesker, der er alkoholikere, faktisk bliver ædru.
Vi ved jo desværre godt, at folk bliver ved med at køre, selv når de ikke har noget kørekort.
Derfor er det jo fornuftigt at opmuntre folk til at komme i behandling og blive afalkoholiserede, og derfor kunne det såmænd godt legitimere, at man havde en ordning.
Men det, der er problemet her, og som jo er hele diskussionen, er, at uanset hvordan man nu vender og drejer det i den snævre juridiske forstand, så opfatter mennesker det her, som om de bliver straffet med tilbagevirkende kraft.
Synes justitsministeren ikke, at man skulle overveje, om man ikke kunne finde en løsning på det problem?
Lene Espersen (KF), 2006-03-29:
Jeg synes, at man må holde fast i de regler, som vi har vedtaget.
Vi har diskuteret det her flere gange.
Jeg har besvaret mange spørgsmål fra Folketingets Retsudvalg, og jeg synes, at det, man må slå fast, er to helt grundlæggende ting: For det første: Der er her tale om, at folk har fået en dom.
Vi taler ikke om at forhøje dommen eller forlænge dommen.
De skal bare acceptere den frakendelsesperiode, som domstolene har idømt dem, fordi de har kørt spritkørsel.
For det andet
: Grunden til, at Folketinget vedtog en ændring i sin tid, var jo, at vi ellers kom i den situation, at jo mere fuld, jo mere beruset og jo større et alkoholproblem du havde, desto hurtigere fik du kørekortet igen.
Det vil være utrolig svært at forklare ude i et forsamlingshus, at vi lavede et system, hvor det er sådan, at jo værre man egentlig er i trafikken, desto hurtigere skal man have lov at sætte sig bag rettet igen.
Derfor blev ændringen lavet.
Det har fået konsekvenser for nogle personer, og for hver enkelt person kan det være hårdt, men jeg synes, at det var en rigtig måde, Folketinget håndterede sagen på.
Vi skulle nok have været bedre til at kommunikere det ud, det er så noget helt andet, men jeg kan godt forstå det rationale, der lå bag.
Nu vil jeg sige til hr. Per Clausen, der så kommer ind midt i debatten, at i min første besvarelse til hr. Kim Christiansen redegjorde jeg for, at det var Waageudvalget, der i sin tid var inde at se på justeringer og en skærpelse af straffen for spirituskørsel, som påpegede, at det ville være et problem, hvis de, der er alkoholikere og har været det i årevis, og som får en lang frakendelsesret, får kørekortet hurtigere tilbage end dem, der en gang kører med sprit i blodet, og som ikke har noget alkoholproblem, men som havde en høj spirituspromille.
Det kan virke meget, meget svært at forstå, at de, der egentlig er de farligste bilister, fordi de har kørt med spiritus i blodet måske mange gange, får en rabat, som andre ikke får.
Jeg synes, at der var en god begrundelse for at lave om på reglerne, og det gjorde Folketinget i sin tid.
Som jeg sagde det til hr. Bjarne Laustsen, og som jeg har sagt det til hr. Kim Christiansen, vil jeg også meget gerne sige til hr. Per Clausen, at det er klart, at for de personer, der bliver ramt af det nye regelsæt, hvor der ikke er den her mulighed for på et tidspunkt at få rabat, er det selvfølgelig ærgerligt, for de havde nok lidt foruddiskonteret, at de også ville få rabatten.
Det kan godt være, at vi en anden gang skal lære af den her sag, at det er vigtigt at få kommunikeret den slags ting ud, men jeg synes stadig væk, at det var en rigtig beslutning, der blev truffet.
Bjarne Laustsen (S), 2006-03-29:
Vi har som lovgivere her i dette land mulighed for at sende et signal om, at hvis man begår en overtrædelse af en eller anden karakter, kan vi straffe hårdere eller mildere, eller hvad vi nu synes.
Det er det, vi har gjort i den her sag.
Vi synes alle sammen her i Folketinget, at spritkørsel er uacceptabelt.
Derfor har vi strammet kravene til straffen.
Det, der bare er problemet i den her sag, er, at det har vi ikke gjort på alle mulige andre områder, hvor der er en, der har fået en bøde for at køre for stærkt eller noget andet, og hvor vi så senere skærper kravene og bødestraffene og så sender bud efter 200 kr. mere.
Det er nøjagtig den samme problemstilling, og derfor laver vi her lovgivning med tilbagevirkende kraft.
Dansk Folkeparti har signaleret, at de vil fremsætte et forslag i Folketinget, som man kan forholde sig til, og der vil jeg da gerne høre justitsministeren: Hvis der kommer et sådant forslag fra Dansk Folkeparti, hvordan vil man så forholde sig til et forslag om at lave en overgangsordning for de her mennesker, der helt uforskyldt er kommet i klemme i forhold til det problem, de står i?
Jeg vil også gerne spørge til den sag.
Jeg har tidligere skrevet til ministeren om et konkret eksempel, jeg tror endda to, og jeg har også fået svar.
Jeg er selvfølgelig heller ikke tilfreds med svaret, som ministeren også giver til hr. Kim Christiansen, for jeg synes også, man laver lovgivning med tilbagevirkende kraft.
Man må aldrig være for stor til at indrømme, at man har lavet noget, der er ganske uhensigtsmæssigt.
Og det føler jeg at hele Folketinget gjorde.
Havde jeg været opmærksom på det, havde jeg stemt anderledes.
Men jeg har ligesom ministeren været med til at lave en fejl, og jeg synes, at vi skal kigge på det, for uanset automatik eller noget som helst andet så kommer vi med de regler her til at lave noget, der har tilbagevirkende kraft.
Det er sådan, at de mennesker har haft en forventning om, at hvis de gjorde sådan og sådan og sådan, var det i orden.
Jeg tager også dyb afstand fra den handling, som de har foretaget, men vi skal jo have hele mennesker ud af systemet igen.
Og derfor er det vigtigt, at de erkender, at de har et problem og går i gang med behandlingen, så vi får dem tilbage i samfundet som hele mennesker.
Og det er jo sådan set det, vi er i gang med, og der siger vi enten, at det ikke kan lade sig gøre nu, eller forlænger det.
Lene Espersen (KF), 2006-03-29:
Jeg må sige til hr. Kim Christiansen, at det jo heller ikke er et løfte, vi har givet til de mennesker.
Reglen har været sådan, at det ikke pr. automatik har været sådan, at man bare kunne regne med, at sådan blev det.
Det har været ud fra en konkret vurdering og særlige omstændigheder, der skulle afgøre, hvorvidt man kunne få rabat på den straf, man har fået ved domstolene.
Så at opstille det, som om man har gjort alt, hvad man ville osv., og så er man lige pludselig blevet ramt af en ny regel, er simpelt hen ikke rigtigt.
For nogle mennesker har det også været, man kan sige, frivillig tvang, at enten skulle de have en ubetinget frihedsstraf, eller også er de gået i alkoholbehandling.
Jeg erkender, særlig efter faktisk at have oplevet, hvor mange henvendelser jeg selv har fået, at jeg også har hørt de historier, som hr. Kim Christiansen her fortæller, mange gange om folk, der har regnet med, at de kunne få deres kørekort igen, så de kunne komme tilbage til arbejdet.
For de enkelte personer er det her selvfølgelig meget generende og ubehageligt, at de skal vente længere tid.
Men jeg må samtidig sige, at jeg synes, det var meget rigtigt af Folketinget, at man dengang valgte at sige, at det altså virker højst besynderligt, at de, der er dybt alkoholiserede og skal tvinges i behandling, skal have kørekortet hurtigere igen end dem, der ikke har noget alkoholproblem, men én gang bliver taget med for meget sprit i blodet.
Det virker som en besynderlig forskelsbehandling.
Det sidste skal jeg ikke kommentere, men blot sige til det første, som hr. Per Clausen sagde, at jeg i hvert fald kan se på de rigtig mange henvendelser, jeg har fået, og jeg har fået mange breve, at det her er noget, som har skuffet mange enkeltpersoner, der måske som en del af en familie havde håbet på, at de hurtigere fik kørekortet igen, så de kunne komme i gang med deres arbejde igen.
For de personer er det selvfølgelig ubehageligt, det kan jeg sagtens sætte mig ind i, men jeg må også bare fastholde, at de har fået en dom, og der er altså ikke tale om, at vi forlænger dommen, men vi siger blot, at den frakendelsesperiode, som domstolene har idømt dem, er den, der gælder.
Der er heller ikke tale om, at de er blevet lovet noget, som man så lige pludselig ikke giver dem, men der er tale om, at de havde forventet måske at få noget, som så alligevel ikke bliver til noget, og skuffede forventninger er jo ofte noget af det, der gør allermest ondt.
Men som sagt har jeg i hvert fald lært det af sagen, at jeg tror, der er behov for en stor kommunikationsindsats, når man laver lovændringer af den her type.
Det er i hvert fald noget, jeg vil have med mig i mit videre arbejde, for jeg synes ikke, at folk kan være tjent med at føle, at de bliver snydt, fordi vi laver ny lovgivning.
Kim Christiansen (DF), 2006-03-29:
Ministeren spørger, om ikke Dansk Folkeparti er enig med regeringen.
Det var vi jo.
Vi stemte jo for den pågældende skærpelse af lovgivningen.
Og det, vi skal diskutere her i dag, er slet ikke, hvorvidt det er rimeligt at køre spirituskørsel, for der er vi rørende enige om, at det skal vi selvfølgelig sanktionere alt det, vi kan, for at få de her mennesker, som kører rundt i påvirket tilstand, væk fra landevejene.
Det, jeg forholder mig til, er, at man har stillet nogle mennesker noget i udsigt, som man så løber fra.
Der er mennesker, der enten har afsluttet deres alkoholistbehandling eller været i den pågældende behandling; der står måske et arbejde og venter på dem; der er familiemæssige konsekvenser osv.
Justitsministeren må et eller andet sted forholde sig til, at vi ikke kan løbe fra et løfte, vi én gang har givet til nogle mennesker.
Lene Espersen (KF), 2006-03-29:
Det sidste, som hr. Bjarne Laustsen her påpeger, er jeg helt enig med ham i er vigtigt, nemlig at de kommer ud igen som hele mennesker.
Og det kan man sige jo er det gode ved at tilbyde alkoholistbehandling, for det har de så rigtig gode chancer for.
De personer, der har haft et stort alkoholproblem, og som har været i en alkoholistbehandling, kan måske så efterfølgende leve resten af deres liv uden at sætte sig ind bag rattet i stærkt beruset tilstand og dermed også få et langt bedre familieliv og socialt liv.
Det er også derfor, at regeringen sammen med Folketingets partier har været med til at sikre, at der nu er en behandlingsgaranti på alkoholistområdet, og at vi også tilbyder det i fængslerne til dem, der har en ubetinget frihedsstraf.
Jeg har ikke meget mere at tilføje end det, jeg allerede har sagt til hr. Kim Christiansen: Folketinget var klar over, hvad de gik ind til, da de foretog den her lovændring.
Jeg kan personligt godt forstå, at for nogle af de menneskeskæbner kan det virke både meget voldsomt og meget uretfærdigt, men jeg synes stadig væk, at det ud fra generelle retssikkerhedsmæssige og lighedsbetragtninger har været meget velbegrundet, at Folketinget foretog den justering.
Henrik Sass Larsen (S), 2006-03-30:
Nu er det jo nogle meget omfattende spørgsmål.
Jeg har vist kun 1 minut, men jeg prøver at svare på dem bagfra.
Se, jeg deler ikke den præmis, som spørgeren har, at hvis man får 1.000 kr. i indkomst, bliver man beskattet af dem, og sådan skal det nu engang være, og at hvis nu ens hus stiger i værdi, bliver man ikke beskattet.
Der er nogle fejlslutninger her.
For det første bliver man beskattet yderligere af det.
Altså, grundskylden er rent faktisk stigende i det her samfund, og der er ikke noget loft over grundskylden; det vil sige, at man kommer til at betale.
Stigende grundpriser slår ud på den måde, at man kommer til at betale øget grundskyld, sådan er det.
Så den præmis er ikke helt rigtig.
Det synes jeg ikke er specielt ...
Morten Homann (SF), 2006-03-30:
Det kom ikke bag på mig, at hr. Henrik Sass Larsen valgte at afvise det her beslutningsforslag.
Men jeg er selvfølgelig glad for at høre, at det ikke skyldes, at Socialdemokraterne vil holde hånden over de rigeste boligejere, men at det kun skyldes, at man synes, forslaget er for uambitiøst.
Derfor kunne det sikkert være spændende, hvis hr. Henrik Sass Larsen kunne løfte lidt af sløret for, hvilken skattereform Socialdemokraterne så gerne vil gennemføre.
Mit ene spørgsmål er: Hvilken skattereform kan vi forvente os fra Socialdemokraternes hånd?
Vil hr. Henrik Sass Larsen ikke være med til at gøre noget ved det paradoks, at hvis man får 1.000 kr. i lønforhøjelse, bliver man beskattet af hver eneste krone, men hvis ens bolig stiger 1 mio. kr. eller 2 eller 3 mio. kr. i værdi, er det fuldstændig skattefrit?
Skal vi ikke lave om på den byrde, så vi beskatter det at gå på arbejde lidt mindre og til gengæld beskatter de passive gevinster på boliger noget mere?
Henrik Sass Larsen (S), 2006-03-30:
Jeg kan sige til Venstres ordfører, at de tilføjelser, vi har til skattestoppet, nemlig at vi vil kompensere alle de mennesker, som bor i almene boliger, sådan at de kan få nedbragt deres huslejer; og at vi vil indføre et brugerbetalingsstop på nogle udvalgte områder, nemlig børnepasning, efteruddannelse og kollektiv trafik, sådan set gør det her meget mere retfærdigt.
Det sidste punkt, vi har kig på, og det er meget vigtigt, er: Tror vi på, at den her regering har den fornødne rettidige omhu til at få øje på skattehuller og skattefiduser og få dem lukket i en fart?
Nej, det gør vi ikke.
Vi tror, at vi hver eneste gang skal gøre en stor indsats for at grave dem frem, fordi der mangler initiativ og der mangler nidkærhed fra regeringens side til at få dem lukket i tide.
Kim Andersen (V), 2006-03-30:
Og altså også deler afvisningen af SF's beslutningsforslag, må jeg forstå.
Hvis vi nu bare tager et af de forbehold, som Socialdemokratiet har – for sådan må jeg jo opfatte det – over for skattestoppet, lukning af skattehuller, som man udtrykker det, er det så sådan, at ordføreren har opfattelsen af, at denne regering ikke har sat ind over for lukning af skattehuller?
Er det sådan, at f.eks. rentefradrag, diverse ordninger for medarbejdere med fradragsret er at opfatte som et skattehul i den socialdemokratiske skattestopsdefinition?
Henrik Sass Larsen (S), 2006-03-30:
Tak for spørgsmålet, og tak for omsorgen.
Jeg kan sige, at det er af rent praktiske årsager – vi vidste ikke, hvorvidt den socialdemokratiske skatteordfører rent faktisk kunne nå at komme hjem fra en udenlandsrejse – at jeg i dag trådte ind for at tage det her beslutningsforslag, så det er såmænd baggrunden for det.
Jeg ønsker en meget god debat omkring det her, det synes jeg kunne være hyggeligt.
Så vil jeg sige, at det er den socialdemokratiske gruppe, der står bag det socialdemokratiske skattestop,
selvfølgelig er det det.
Og det er også sådan, at den socialdemokratiske skatteordfører deler den opfattelse.
Kim Andersen (V), 2006-03-30:
Vi giver ikke skattelettelser til jord og fast ejendom.
Vi har konsekvent gennemført et skattestop, som har en positiv virkning for alle borgere.
Så har vi givet konkrete, reelle skattelettelser til folk i arbejde og særlig dem med de mindste indkomster.
Når vi så har oplevet et ejendomsmarked med stigende huspriser, skyldes det i første omgang og i al væsentlighed, at vi har haft et historisk lavt renteniveau, samt at vi har haft en tillid til fremtiden og økonomien, som har gjort, at folk har turdet investere.
Det er kendsgerningerne.
Men man skal i den forbindelse også huske på, at rentefradragsværdien over årene er blevet ringere.
Risikoen, som ejendomsbesidderne skal påtage sig, er blevet større, fordi investeringerne med det opadgående marked bliver større, og dermed stiger også risikoen for, at noget går galt, den dag markedet måtte vende.
Derfor sagde jeg også i et tidligere svar, at alle sammenligninger i den her forbindelse naturligvis skal indeholde både en højkonjunktur og en lavkonjunktur.
Den dag, markedet vender, er det boligejernes egen regning og risiko, det drejer sig om.
Henrik Sass Larsen (S), 2006-03-30:
SF vil med det her forslag øge boligbeskatningen og nedsætte indkomstskatten, en miniskattereform, som vi synes er alt for uambitiøs.
Vi deler nemlig det sigte at få nedsat beskatningen af arbejdsindkomster.
Men skal det være, og det skal det, det vil vi gerne, skal det være stort, ambitiøst og langtidsholdbart.
Vi har sagt, at målet for den næste regeringsperiode er at få en skattereform, som nedsætter skatten på arbejde, og at denne skal være baseret på en bred aftale i Folketinget.
Netop det sidste er vigtigt at understrege.
Danskerne har krav på at få tryghed om deres privatøkonomi, sådan at skiftende flertal ikke ustandselig ændrer på vilkårene.
Det gælder også boligejerne.
Familier, der etablerer sig i egen bolig, skal ikke lige pludselig opleve markante stigninger i beskatningen, som sætter familiens økonomi på prøve.
Derfor vil vi ikke være med til at skabe usikkerhed for boligejerne.
En skattereform skal forhandles og vedtages med et bredt flertal i Folketinget, så borgerne har tryghed om deres privatøkonomi.
Dansk økonomi er generelt i så fin form, at den væsentligste debat ikke står om, hvor og hvor meget vi skal opkræve i nye skatter, men om, hvordan vi prioriterer at anvende de massive overskud, som optræder på statens regnskab og budgetter.
Her ønsker vi en anden kurs end regeringen.
Vi ønsker at fjerne det kvælertag, som regeringen er ved at udlægge for kommunernes økonomi, sådan at der kan blive plads til forbedringer i velfærdsservicen – bedre sygehuse, bedre børnepasning, bedre ældrepleje, bedre undervisning.
Og vi ønsker at gøre op med og bekæmpe den stigende ulighed i Danmark.
Over for det står regeringen, som vil fastholde kvælertaget og bruge overskuddet til at give skattelettelser.
Det mener vi er en uholdbar kurs.
For os er rækkefølgen: Først velfærd, så kan vi diskutere skat bagefter.
Jeg forstår SF's forslag sådan, at man er meget ivrig for at komme i gang med en skattereform, og den ivrighed deler vi da i Socialdemokratiet.
Der er bare en væsentlig forudsætning for, at det kan lade sig gøre.
Det er, at der kommer en socialdemokratisk ledet regering, som kan bryde med VKO-blokpolitikken.
Her kender vores ivrighed såmænd ingen grænser, og vi håber på og anser SF som en væsentlig partner til at nå det mål.
Socialdemokratiet kan ikke støtte beslutningsforslaget.
Per Clausen (EL), 2006-03-30:
Hr. Kim Andersen er jo i besiddelse af den fortræffelige evne, at han ikke alene ved, hvad han selv mener, men også hvad alle vi andre mener.
Men jeg må sige, at den evne er jeg ikke i besiddelse af, så derfor må jeg tage udgangspunkt i det, Venstres ordfører siger, nemlig at skattesystemet ikke skal bruges til omfordeling.
Så vil jeg bare spørge hr. Kim Andersen, om han ikke mener, at det får nogle konsekvenser for fordelingen af rigdom i det danske samfund, når man vælger at give en stor del af den skattelettelse, der gives i samfundet, til stigninger på jord og fast ejendom.
Vi har oven i købet tidligere i dag kunnet få skatteministerens ord for, at lige præcis den måde at føre skattepolitik på også har den konsekvens, at priserne stiger endnu mere, end de ellers ville have gjort.
Er det ikke sådan, at Venstre fører omfordelingspolitik, men bare lader, som om man ikke gør det?
Kim Andersen (V), 2006-03-30:
Naturligvis skal vi opkræve skatter i det her land, for at vi kan drive et velfærdssamfund, for at vi kan tage vare om de svageste, hjælpe de syge og have nogle gode uddannelser til børn og unge.
Ingen tvivl om det.
Men vi vil ikke ind i det cirkus, som SF rent skattepolitisk står for, hvor man tager med den ene hånd, giver med den anden og så bare beregner sig et salær på et antal procenter.
Det, der er kendsgerningen, er, at når man på venstrefløjen vil sætte nogle afgifter eller skatter ned, så vil man samtidig sætte andre op.
Ikke nok med at man bare vil sætte dem op med et tilsvarende beløb, man vil som regel lægge lidt oveni, fordi man ønsker at have en større del af samfundsprovenuet til offentlig administration, og det er vi ikke tilhængere af.
Jeg tror nok, at de beregninger, som vi gang på gang har præsenteret, og som viser, at en typisk gennemsnits-LO-familie med to arbejdsindkomster, to børn og hus har haft en fordel på omkring 18.000 kr. om året, statistisk set er bredt accepteret, og det er ikke fifleri.
Men det er naturligvis en gennemsnitsberegning, det er rigtigt.
Sådan er vi jo nødt til at forholde os til tingene, når vi diskuterer dem på den her måde her i salen.
Men et udtryk for fifleri er det bestemt ikke.
Alle har fået noget ud af skattestoppet, og folk i beskæftigelse, særlig dem med de lave indkomster, har fået noget ud af vores skattelettelser.
Vi vil gerne fortsætte den politik, fordi vi tror på den.
Vi tror, den er til gavn for den enkelte familie.
Vi tror på, at den er til gavn for investeringsklimaet og beskæftigelsen og i det hele taget for dansk økonomi.
Det er jo sådan, at det ikke altid er alle, der får lige meget ud af alting.
Det har også noget at gøre med, hvad det er for en investering, man har foretaget, hvad det er for nogle forpligtelser, man har sat sig i.
Morten Homann (SF), 2006-03-30:
Det, der ligger i SF's beslutningsforslag, er sådan set bare, at man siger: Skal vi ikke skattemæssigt stille alle boligejere i det her land på samme måde, som man stiller nye unge boligejere?
For det eneste, der sker, er, at vi fjerner de rabatordninger, der eksisterer for gamle etablerede boligejere i det her land.
Det er jo bare at stille folk lige.
Kan hr. Henrik Sass Larsen ikke se fordelen ved at skabe et system, hvor alle bliver beskattet lige med hensyn til boligbeskatning, hvis det så til gengæld kan bruges til at sænke indkomstskatten for folk med de laveste indkomster?
Per Clausen (EL), 2006-03-30:
Nu skal man selvfølgelig passe på med at fifle, så det vil jeg forsøge at undlade.
Men jeg syntes, jeg hørte hr. Kim Andersen sige i et af sine svar til hr. Morten Homann, at han ikke ville rodes ind i SF's omfordelingscirkus.
Skal det forstås sådan, at Venstre nu har det synspunkt, at skat ikke handler om at omfordele?
For det ville da i hvert fald formelt set være udtryk for en ny skattepolitik i Danmark.
Kim Andersen (V), 2006-03-30:
Allerførst vil jeg gerne sige tak for, at ordføreren på Socialdemokratiets vegne så klart bekender sig til regeringens skattestop.
Når jeg tager ordet nu, er det, fordi det undrer mig lidt, at det er Socialdemokratiets finansordfører og næstformand i folketingsgruppen, der holder en tale som den her.
Det er jo et forslag fra SF, vi behandler, som skal køre i Folketingets Skatteudvalg, og jeg har tidligere i dag her set Socialdemokratiets skatteordfører.