runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Søren Kolstrup (EL), 2000-05-10:
Jeg kunne forstå, at den socialdemokratiske ordfører var glad.
Jeg ved ikke, hvorfor han er glad.
Jeg har to spørgsmål: Vil hr. Poul Andersen blive ved med at acceptere reviderede tidsplaner, reviderede tidsplaner, reviderede tidsplaner, reviderede tidsplaner fra Ansaldos side?
Er der aldrig noget punktum her i livet?
Det er det ene.
Det andet er omkring Ørestadsselskabet: Kan hr. Poul Andersen bekræfte, at i de beregninger og budgetter, der blev fremsendt til Finansudvalget den 11. juni 1999, vises der et stigende likviditetsunderskud på Ørestadsselskabets budget? Og kan hr. Poul Andersen så i den forbindelse bekræfte, at man kommer i en vanskeligere og vanskeligere situation, bl.a. fordi miljøministeren har sagt, at der ikke skal være noget storcenter ude på Amager?
Hvad vil hr. Poul Andersen så gøre?
Hvor vil hr. Poul Andersen finde pengene henne?
Poul Andersen (S), 2000-05-10:
Hvorfor valg af det ene eller det andet materiel, blev der spurgt om.
Jeg vil bare sige, at det jo blev fastlagt for flere år siden, hvordan det her skulle skrues sammen.
Vedrørende Ansaldo: Jo, der har været nogle situationer, hvor Ørestadsselskabet har været inde og præciseret kravene over for Ansaldo og også fået kigget på, om det hang sammen med det, der har været aftalt.
Hvis hr. Søren Kolstrup lige vil skrue tiden 5 minutter tilbage, så gjorde jeg også opmærksom på her i min tale, at den slags ting vil forekomme ved store projekter.
Der vil være nogle situationer, som man ikke har kunnet forudse, og så må man gå ind og vurdere, om der er et krav om ekstraøkonomi eller der ikke er, og sådan er den situation.
Det, det handler om, er at få det her projekt kørt færdigt.
Margrete Auken (SF), 2000-05-10:
Og jeg kan forstå, at hr. Poul Andersen ikke er klar over, hvor meget vi faktisk har fordybet os i det tidligere, for jeg ved betragtelig mere om, hvad der skete i den sammenhæng. Jeg vil godt lige sige, at når man siger, at det her skulle være det, der fik det hele til at hænge sammen, så skulle hr. Poul Andersen prøve at studere stationernes placering.
Der er alt for lange afstande imellem dem, hvis vi sammenligner med det metrokoncept, man har andre steder i verden, hvor man siger, at det er inden for en bestemt ramme, man kan skaffe kunder.
Hr. Poul Andersen var vist med, da vi var i Wien, hvor vi jo fik en meget klar tilkendegivelse af, at dér havde man gjort det helt anderledes, man havde meget længere stationer, men til gengæld havde man meget kortere gangafstande.
I hele vores system dér ligger stationerne nu med meget lange gangafstande og med masser af skift.
Men jeg vil godt lige have en redegørelse for, om hr. Poul Andersen har nogen fornemmelse af, at der her er lavet en god sammenhæng i forhold til, hvordan det var i Wien.
Søren Kolstrup (EL), 2000-05-10:
Hr. Poul Andersen har ret i, at man ved store projekter somme tider må finde sig i, at tidsfristerne overskrides, men spørgsmålet er fortsat: Skal man blive ved med at acceptere revision af tidsfristerne?
Har hr. Poul Andersen aldrig på noget tidspunkt overvejet en deadline?
Har hr. Poul Andersen aldrig overvejet, at man eventuelt hurtigt, nemt og let kunne installere tog, som man kan købe umiddelbart, der blot ikke er førerløse og ikke gør Danmark til sådan et eksperiment for en bestemt virksomhed mod syd?
Det er det ene.
Det andet er, at hr. Poul Andersen glemte at besvare mit spørgsmål om, hvor pengene egentlig skal komme fra, og om hr. Poul Andersen fortsat vil bekræfte, at det er korrekt, at man er kommet i en skærpet likviditetskrise?
Poul Andersen (S), 2000-05-10:
Har man en baggrund for kritisk at ville køre et projekt færdigt og gå ind i den dialog, eller er det et spørgsmål om egenprofilering, det handler om?
Auken - hele den retorik, der var omkring Nørreport, og hvad der skulle foregå der.
Det kan måske godt være, at der er lidt fejlslag i rytmerne i den musik, der bliver spillet på perronen for øjeblikket, men ellers fungerer det jo egentlig rimelig godt.
Jeg kan også mindes turene til Napoli og Østrig, hvor vi har gennemgået de ting her, som afstedkom en høring, hvor vi også fik præciseret nogle ting.
Jo, fru Margrete Auken har været meget kritisk omkring de ting her, men til gavn for hvad?
Er det et spørgsmål om projektet?
Er det det, der skal færdiggøres på en ordentlig og en forsvarlig måde, eller er det et spørgsmål om hele tiden kritikløst at drive en kile ind for at få en profilering?
Det er det, jeg stiller mig selv spørgsmål om i dag.
Peter Skaarup (DF), 2000-05-10:
I Dansk Folkeparti er vi meget tilfredse med det fremsatte beslutningsforslag fra Venstre og De Konservative.
Men hvis man kigger år tilbage, som det også er nævnt i bemærkningerne til forslaget, så er det en meget, meget, meget kraftig stigning, der er sket, og det er trods alt den samlede stigning over en længere årrække, vi må se på, i stedet for et lille udsving fra det ene år til det
Derfor skal man ikke bagatellisere problemet, heller ikke for dem, som får deres bil stjålet med alt det unødige besvær, det medfører.
Det er jo utroligt, at man hver eneste dag i Danmark ser ca. 100 biler blive stjålet.
Det er helt ufatteligt, at det er så mange, men det er ikke desto mindre tilfældet. Vi kan så, når vi ser på udformningen af beslutningsforslaget, måske komme med nogle gode råd til forslagsstillerne og også til regeringen, hvis der bliver et flertal for forslaget, og det bliver pålagt regeringen at lave en lovgivning på det her område. Det skulle være, at man ikke - som i beslutningsforslagets bemærkninger - lægger sig fast på, hvordan skærpelsen af straffen skal foregå.
Vores forslag er, at man også indbygger en minimumsstraf for biltyverier, for problemstillingen er faktisk i dag, at der er mange tilfælde, hvor domstolene, fordi der er vidt forskellig bedømmelse rundtomkring, vælger at give forskellige straffe.
Nogle gange går straffene meget langt ned, og det betyder, at de pågældende slipper fri meget hurtigt.
Det kunne man komme omkring ved ved at lave en minimumsstraf, som gav domstolen nogle klare anvisninger på, at hvis man stjæler en bil eller mange biler, så er der i hvert fald en bestemt strafferamme, man ikke kan komme under.
Det kunne man gøre ved hjælp af en minimumsstraf.
Derfor er vores råd til forslagsstillerne, at man, når der skal arbejdes videre med det - når ministeren forhåbentlig ved andenbehandlingen af det her forslag bliver pålagt at lave en minimumsstraf - sikrer, at der i hvert fald er en vis effektiv straf over for de biltyve, der er tale om.
Sonja Albrink (CD), 2000-05-10:
Lad mig med det samme slå fast, at vi i CD støtter beslutningsforslaget, og det gør vi, fordi vi mener, at der generelt er behov for strafskærpelser, når det gælder biltyverier.
Forslaget lægger jo specifikt op til to ting, nemlig en generel, markant strafskærpelse og en tilpasning af strafferammen, således at varetægtsfængsling kan bringes i anvendelse over for biltyve.
Det, jeg vil ind på, er, at vi i CD gerne ser frihedsstraf anvendt allerede ved førstegangstilfælde.
Biler er farligt legetøj, og det er ofte det, tyvene bruger dem til.
Desuden er biler enormt dyre, og de bliver jo i øvrigt ret ofte alvorligt beskadigede i forbindelse med tyverier.
Det er alt sammen ting, som taler for strafskærpelse. Med hensyn til spørgsmålet om muligheden for varetægtsfængsling er det jo sådan, som forslagsstillerne jo også skriver, at den almindelige strafferamme i straffelovens § 293 er på 1 års fængsel, og at den derfor ikke kan danne grundlag for varetægtsfængsling.
Men nu er varetægtsfængsling jo altså ikke noget mål i sig selv og skal selvfølgelig heller ikke anvendes som et kriminalpræventivt middel.
Varetægtsfængsel er derimod et straffeprocessuelt tiltag, som skal tjene helt særlige formål, bl.a. at modvirke gentagelsestilfælde.
Netop med hensyn til brugstyverier er varetægtsfængsel for at forhindre gentagelsestilfælde efter vores opfattelse et rimeligt indgreb.
Der er dog ikke ret meget retspraksis, som belyser, hvad der egentlig ligger i disse skærpende omstændigheder.
De skærpede omstændigheder er dog tidligere blevet påberåbt i tilfælde, hvor man som følge af gentagelsestilfælde har forsøgt at få biltyve varetægtsfængslet, og fængsling er da også i nogle tilfælde sket. I CD mener vi, at det er illusorisk at tro, at man selv ved en forhøjelse af den almindelige strafferamme i § 293 nogen sinde i forbindelse med et rent brugstyveri vil se straffe, som går ud over den nuværende strafferamme på 1 år, også selv om vi får indført frihedsstraf i førstegangstilfælde, som vi jo ønsker.
Her kunne man ved en lovændring i selve lovteksten præcisere, at gentagelsestilfælde skal henføres under de skærpende omstændigheder, og så har man efter vores mening også løst problemet med hensyn til varetægtsfængsling, da gentagelse jo reelt er den eneste fængslingsgrund, som er relevant, når man taler om brugstyveri.
Forslagsstillerne fremhæver i deres argumentation i bemærkningerne nogle eksempler på indbrudstyveri i forbindelse med brugstyveri, men eksemplerne underbygger jo ikke behovet for varetægtsfængsling isoleret i relation til brugstyveri.
Jeg skal slutte med at sige, at vi i CD er meget behjælpelig med under udvalgsbehandlingen at få kigget på, om vi kan komme med nogle konstruktive modeller.
Men vi støtter som sagt beslutningsforslaget.
Jann Sjursen (KRF), 2000-05-10:
Kristeligt Folkeparti er enig med forslagsstillerne i, at der er behov for en forstærket indsats i forhold til at bekæmpe biltyverier.
Det er også vigtigt at få understreget, at det jo er en bred vifte af initiativer, der skal til for at sikre det, sådan som visse ordførere også har været inde på.
Det gælder flere kriminalpræventive foranstaltninger, og det kan også gælde foranstaltninger som dem, der er foreslået af Venstre og De Konservative i beslutningsforslaget, vi behandler i dag.
Jeg vil godt sige, at Kristeligt Folkeparti godt vil være med til at overveje spørgsmålet om strafferammerne og spørgsmålet om varetægtsfængsling, som har været oppe her, selv om det selvfølgelig ikke er et mål i sig selv at tage fat lige præcis på det område.
Men vi mener, det kan være foranstaltninger, som også vil virke præventivt.
Jeg synes også, det er vigtigt at se det i sammenhæng med strafferammer på andre områder.
Derfor mener jeg i lighed med vistnok CD's ordfører det, hun sagde til sidst
, at det
Men jeg synes alligevel, at forslagsstillerne har en vigtigt pointe, når de netop også i bemærkningerne redegør for, hvilke personskader og dødsfald der faktisk følger i kølvandet på de mange biltyverier.
Derfor mener jeg sådan set, at det på baggrund af de menneskelige opkostninger, som forslagsstillerne også kalder dem, i sig selv betinger, at man gør en stærkere indsats for at bekæmpe biltyverier.
På den baggrund vil jeg sige, at vi fra Kristeligt Folkepartis side gerne ser frem til diskussionen i udvalget om, hvad der kan ske i forhold til strafferammerne, som har været forslagsstillernes ærinde.
Der skal vi ned i detaljen for at se nærmere på det under udvalgsbehandlingen, vil jeg godt sige.
Men vi må selvfølgelig også se på andre initiativer, som andre ordførere også har påpeget.
Alle initiativer er for så vidt velkomne.
Jeg synes ikke, at det kan være begrundelsen for at afvise det ene initiativ, som er taget af forslagsstillerne her i dag.
Så vi er - vil jeg udtrykke det - forbeholdne positive over for beslutningsforslaget.
Anne Baastrup (SF), 2000-05-10:
Jeg vil godt spørge hr. Jann Sjursen om to ting.
Har hr. Jann Sjursen nogen sinde set et forslag fra Venstre og De Konservative, som skulle forebygge en eller anden form for kriminalitet, som ikke handler om, at straffen skal forøges.
Det andet er: Mener hr. Jann Sjursen ikke, at det var en fremragende beslutning, som et snævert flertal i Folketinget traf for nogle år siden, hvorefter Straffelovrådet skulle gå i gang med at tænke grundigt over, hvad det er, vi straffer, og hvordan og hvor lang tid, således at vi får et sammenhængende billede.
Det skuffer mig lidt, hvis hr. Jann Sjursen har fortrudt den beslutning.
Jann Sjursen (KRF), 2000-05-10:
Jeg tager stilling til det konkrete beslutningsforslag, som jeg eventuelt også skal stemme om på et givent tidspunkt, uanset hvem der fremsætter forslaget, og hvilke andre forslag de er kommet med, som kan være gode eller dårlige eller tossede.
Sådan forholder vi os til sagerne i Kristeligt Folkeparti.
Jeg vil da håbe, at det også er den måde, som SF forholder sig til forslag på, inklusive det, vi har til behandling her i dag.
Når det også ud fra en proportionalitetsbetragtning angår beslutninger om at lade Straffelovrådet se på strafferammerne generelt - jeg var også inde på det i min ordførertale - så har jeg ikke et øjeblik fortrudt den beslutning, som vi faktisk tog initiativ til. Det var en god beslutning, men hvis fru Anne Baastrup vil læse, hvad jeg i øvrigt sagde i forbindelse med netop den forespørgselsdebat, da jeg blev angrebet bl.a. af Venstre og De Konservative for ligesom at ville sabotere muligheden for senere at fremsætte et lovforslag, som ville skærpe strafferammen på nogle områder, så sagde jeg netop, at det, at Straffelovrådet var blevet bedt om at se på strafferammerne generelt, ikke skulle forhindre Kristeligt Folkeparti eller andre partier i at fremsætte forslag, der skærpede straffen på forskellige områder.
Så jeg synes altså ikke, at fru Anne Baastrup har nogen som helst anledning til at spørge mig i dag, om jeg har fortrudt den beslutning, som vi traf i sin tid.
Anne Baastrup (SF), 2000-05-10:
Nu har jeg tilfældigvis læst bemærkningerne til beslutningsforslaget, og der er altså ikke ret mange andre ord end større straf.
Men hr. Tom Behnke har jo fuldstændig ret i det med en hurtig, effektiv indsats, men der er vi bare, i hvert fald når vi står her på talerstolen, uenige om, hvad det er, der skal til.
For hr. Tom Behnke ved jo også godt, at hvis man i SSP-samarbejdet med nogle aktive, fornuftige politifolk tager kontakt med de unge, der bliver fanget i en bil første gang, og så med dem i hånden går ned til forældrene og sikrer, at der kommer en ungdomskontrakt i gang, sikrer, at den unge får en anden vej gennem livet end den, man lægger op til ved det første biltyveri, så hjælper det. Men det hjælper ikke, at man bare straffer, som om den unge er voksen.
Det hjælper ikke at få en eller anden form for hæfte, eller hvad det var, hr. Jensby mente, der skulle til.
Det hjælper, at der er nogle voksne, der gider den pågældende.
De oplevelser, jeg har med politifolk, dem, der har gidet, når de er løbet ind i en ung første gang, er, at det er det, der flytter mennesker.
Men han kom ikke i fængsel.
Han fik ikke nogen fængselsstraf af den karakter dér, men han flyttede sig.
Jeg vil bare sige, at jeg er fuldstændig enig med hr. Helge Adam Møller, hvad angår den ulykkelige situation med den unge mand, der stjal 77 biler, hvor den unge mands reaktion var, at så kunne det være lige meget.
Dér er det, mit svar er, at man hurtigt første gang skal have kontakt med forældrene, skal have en støtte- og kontaktperson til den pågældende, hvis det er sådan, at forældrene ikke er i stand til at håndtere ham, skal have den pågældende i gang med en uddannelse og få den pågældende væk fra det miljø.
Dér er det, at det undrer mig, at jeg aldrig nogen sinde ser en konservativ politiker, når jeg er ude i de socialpædagogiske kredse og diskutere, hvad det er, der skal
Der skal ikke det til, at han bare skal ind og bure, og så er det i øvrigt ud med det samme efter 10 dage.
Var det ikke det, hr. Jensby sagde?
Der skal en langt større indgriben til dér, hvor det gør ondt helt ind i sjælen, dér, hvor den pågældende skal prøve pludselig at finde ud af: Hvad er det for et liv, jeg er på vej ind i? Hvad er det for et liv, der er nogle voksne, der kan give mig en støtte til at komme videre i retning af?
Og det er ikke bare en tom straf.
Så vil hr. Helge Adam Møller sætte den pågældende ind i - hvor lang tid - bliver det 10 dage, eller hvor lang tid er det efter det første biltyveri?
Og så er det jo bare ud.
Så er hr. Helge Adam Møller fuldstændig ligeglad med, hvad der sker med den pågældende, og så går han jo i gang igen, fordi så kan det jo være lige meget. Og det passer jo i øvrigt ikke.
Hvis hr. Helge Adam Møller i øvrigt gik i gang med de undersøgelser, der er om, hvor mange unge vi har, der er kriminelle, så bliver der færre og færre, men de bliver mere og mere udstillet, fordi De Konservative har den retspolitik, de har.
Frank Jensen (S), 2000-05-10:
Det her forslag blev altså senest behandlet af Folketinget i 1995, og det er, som om ordføreren for forslagsstillerne slet ikke interesserer sig for, hvad der så er sket siden 1995. Der er faktisk sket det, at vi har en Østre Landsretsafgørelse om anvendelse af varetægtsfængsling i forbindelse med brugstyverier af biler.
Jeg ved godt, at der forud for denne her dom også havde været tidligere forhold, der knyttede sig til brugstyveri af biler.
Der er altså en østre landsretsdom.
Vi har nu en praksis, hvor politidirektøren i København gennem en PD-orientering af 13. januar 1998 har pålagt anklagemyndigheden, at der, hvor én har modtaget afgørelse ved dom for mere end tre forhold af brugstyveri af bil, skal man gå til domstolen med begæring om varetægtsfængsling efter retsplejelovens § 762, stk. 1, nr. 2.
Og det er altså den udvikling, der har ført til, at man i Københavns Politi - og det er det eneste sted, jeg har statistisk belæg fra for at udtale mig konkret her ved førstebehandlingen - gerne bidrager også i fremtiden med at drøfte det her med Folketingets partier, herunder også ordføreren for forslagsstillerne.
Selv om hr. Helge Adam Møller gerne vil skabe splid og splittelse mellem regering og opposition på det her felt, så er vi lige så optaget som hr. Helge Adam Møller af at få biltyverierne bragt ned.
Så når hr. Helge Adam Møller peger på, at jeg som justitsminister - og også de, der før i den nuværende regering har været justitsministre - har fremsat forslag om straffeskærpelse, så er det dér, hvor man med forsæt og også fuldt bevidst begår lovovertrædelser, eller dér, hvor der af hensyn til vores retsfølelse kan være grundlag for en straffeskærpelse.
Men på det her felt har vi jo nogle relativt lange straffe, og vi har nogle straffebestemmelser, som er ganske vide i rammen i forhold til domstolene. Det, vi er optaget af, og som heldigvis går i den retning, er at få antallet af biltyverier bragt ned.
Det er noget, der virker over for ofrene, det er noget, der virker over for borgerne, og det går heldigvis i den rigtige retning.
Og her er det ikke bare en henvisning til, hvad Det Kriminalpræventive Råd har af opgaver på det her felt, for det er en løbende opgave, og det er ikke kun noget, som den daværende trafikminister kunne henvise til.
Men vi vil også fra regeringens side være optaget af at få det her antal bragt ned, og det går heldigvis i den rigtige retning.
Anne Baastrup (SF), 2000-05-10:
Hr. Helge Adam Møller kom med et meget, meget langt indlæg, og derfor var det meget, meget svært for mig at nå det hele, og nu kommer han så med en ny vinkel på det. Grunden til, at hr. Helge Adam Møllers parti ikke fik SF's støtte til det forslag, ved hr. Helge Adam Møller eller burde måske vide det.
Det næste er, at hr. Helge Adam Møller undervejs i sit lange indlæg sagde, at der er mange unge mennesker, der dør på grund af, at de stjæler biler og kører galt i dem.
Sådan som jeg husker - og det er kun på baggrund af avisartikler - de forfærdelig mange ulykker, vi har haft inden for de sidste par måneder, er det da ikke korrekt, at det var i forældrenes bil, de kørte?
Jeg tror, at der er 5 unge, der er døde på Fyn, fordi de kørte for hurtigt, og der synes jeg, at vi i stedet for at skændes her i højere grad i fællesskab skulle arbejde for at få sat nogle kampagner i gang, der gør, at de unge mennesker 1: ikke låner fars BMW, så de kan ræse hurtigt.
2: I langt højere grad får en uddannelse, før de bliver sat ind i den bil, som gør, at de ikke slår sig selv ihjel.
Vi er virkelig ved at løbe ind i et forfærdeligt problem, og dér synes jeg, at hr. Helge Adam Møller kommer alt for let omkring det ved at sige, at det kun er biltyvene, der bliver slået ihjel.
Helge Adam Møller (KF), 2000-05-10:
Først til fru Anne Baastrup vedrørende det sidste med de unge mænds vilde og hasarderede kørsel: Jeg er hundrede procent enig.
Lad mig sige, at jeg er formand for Færdselssikkerhedskommissionen, og vi har lige samlet en helt enig kommission, der netop foreslår for bl.a. at afhjælpe det problem eller gøre det mindre, at der indføres det, vi kalder et klippekort for bilister, der groft og systematisk overtræder reglerne.
Det var Frihed 2000's hr. Tom Behnke, der rejste sagen første gang for 10 år siden, tror jeg, men nu er der en enig kommission, der er bag det.
Så til fru Anne Baastrup.
I vores forslag stod der ikke noget om at sænke den kriminelle lavalder; der stod tværtimod det modsatte.
Vi ønsker at fastholde den på de 15 år.
Det står klart og tydeligt.
Og så bare til slut
til justitsministeren, der siger, at strafferammen jo er høj, 1 år normalt og i særlige tilfælde højere: Ja, men justitsministeren ved jo, om muligt bedre end jeg, at et er strafferamme og noget andet er den straf, der udmåles. Men jeg vil godt sige, at for en ung 16- eller 17-årig er en bøde på 1.500 kr. for at stjæle en BMW og have den at køre sjov og fræs i i 6, 8 eller 10 timer latterlig lavt. 1.500 kr. er det, som masser af 17-årige brænder af på en enkelt aften, når de tager ind til en rockkoncert i Idrætsparken og så morer sig bagefter, og det kan de altså slippe med for at stjæle en bil til en halv million kroner og ligge og køre fræs, mens de er berusede og uden at have kørekort osv. Jeg ved godt, at hvis de bliver stoppet og også er berusede, så bliver de også snuppet.
Men dem, vi typisk får fat i, har jo stjålet 8 eller 10 biler, før de første gang bliver hugget af politiet.
Sådan er virkeligheden.
Det er formålet.
Frank Jensen (S), 2000-05-10:
Jeg er glad for, at beslutningsforslaget her giver os lejlighed til at gå lidt dybere ned i at beskrive, hvordan retstilstanden er, for så vidt angår brugstyverier, specielt af biler, fordi jeg håber, at vi får lejlighed til - måske ikke her under behandlingen i dag, men så i skriftlig besvarelse over for Retsudvalget - at tilkendegive, hvordan anklagemyndigheden ser på det her, og hvordan anklagemyndigheden kan bruge de bestemmelser, der er i straffeloven.
Både hr. Jensby og nu også hr. Helge Adam Møller
beskriver, hvordan de her brugstyverier af biler finder sted, og hvor man bruger den stjålne genstand også til at fremkalde fare for andre.
Der kan bl.a. ske konkrete overtrædelser af færdselsloven, hvor der kan indgå personskader på andre, men også at man alene forvolder nærliggende fare for andres liv.
Men så er vi ovre i nogle andre straffebestemmelser end de bødestrafstørrelser, som hr. Helge Adam Møller står og fremfører her fra Folketingets talerstol.
Jeg vil også gerne have lejlighed til at vurdere det eksempel nærmere, som hr. Helge Adam Møller beskriver, hvor der kan være en mindre straf forbundet med at stjæle en bil frem for to cykler.
Altså, lad os lave en ordentlig redegørelse for det i skriftlig form til ordføreren og til Retsudvalget.
Det er i hvert fald anklagemyndighedens og Rigsadvokatens vurdering, også med baggrund i konkrete domme afsagt så sent som i 1995, at når der køres hensynsløst, også med en brugsstjålen bil, så er vi ovre i nogle helt andre straffebestemmelser end dem, som hr. Helge Adam Møller her står og beskriver.
Jeg kan blot her henvise til Ugeskrift for Retsvæsen, en dom fra 1995, nr. 948, for ikke at trætte Folketinget for meget, så kan man selv gå hen og slå dommen op.
Så lad os bruge lejligheden her til at kaste lys over det, lad os bruge beslutningsforslaget til at fortsætte initiativet: Hvordan kan vi yderligere intensivere det fald, der allerede er i antallet af brugsstjålne køretøjer?