Bjarne Laustsen (S), 2004-10-19:
For at starte hvor vi slap med spørgsmål og svar, kan jeg slet ikke skjule, når vi taler om det her, at da vi lavede ordningen i år 2000, var vi mange, der syntes, at fleksjobberne skulle have helt ordinære vilkår, for at de var kommet i den situation, at de ikke havde fuld erhvervsevne, skulle ikke komme dem til skade efterfølgende.
De skulle selvfølgelig også have mulighed for at aftrappe, når de var 60 år, og de skulle også have mulighed for at få ledighedsydelse og de andre ting, der var på arbejdsmarkedet til alle de andre.
Det skyldes meget mere Det Konservative Folkeparti, som var indædt modstander af, at fleksjobbere skulle være medlem af en a-kasse, og derfor var vi nødt til at konstruere hele denne ordning, som vi nu er nødt til at se på, fordi der alligevel er nogle forskelle, selv om vi var enige om, at alle skulle have de samme vilkår.
Men fleksjobberne skulle bare ikke være medlem af en a-kasse og have de muligheder; de skulle sortere under kommunen, og derfor var vi nødt til at lave to forskellige lovsæt.
Misbrug af skatteydernes penge kan det sagtens være berettiget at tale om i denne forbindelse, for det er fuldstændig dobbeltadministration og bureaukratisk at køre med to forskellige ordninger, når vi kunne nøjes med én.
Ud over de ting, der ligger her, og som jeg ikke er synderlig uenig i, er der kun et enkelt spørgsmål, som jeg måske kan få svar på i dag; ellers er det i hvert fald noget af det, vi vil kigge på under udvalgsarbejdet, og det er spørgsmålet om karensperioden.
Jeg kan forstå, at KL ikke har haft kendskab til nogen tilfælde indtil nu, og at regeringen heller ikke mener, at der har været særlig mange.
Om der kan komme nogle i fremtiden, skal jeg ikke gøre mig klog på, men jeg synes bare, det må være svært at se for sig.
Man kan jo først få fleksydelse, når man er 60 år, og hvornår opstår situationen?
Ja, det kan jo ikke ske allerede, når man er 55 år.
Det må være umiddelbart, før man fylder 60 år, at man bliver visiteret til et fleksjob, men ikke får det, og umiddelbart derefter går over på fleksydelse.
Det må være den situation, regeringen har tænkt på, ellers ved jeg ikke, hvad det er.
Derfor vil jeg gerne bede regeringen fremlægge eksempler på, hvad det er for nogle sager, vi sidder med, for vi vil selvfølgelig gerne lytte, hvis det er sådan, at kommunen, eller hvem det nu kan være, kan lave kassetænkning, så vi kan få sat ind over for det.
Jeg var i al beskedenhed selv med til at forhandle ordningen på plads, og et af de punkter, som vi gjorde meget ud af, var, at de mennesker har været igennem et forløb med kontanthjælp og sygdom osv., og derfor skulle der laves overgangsbestemmelser.
Vi tilsluttede os forliget, det vil jeg gerne anerkende, for ellers var det hele faldet på gulvet.
Vi valgte at sige: O.k., men vi vil være sikre på, at alle de personer, der siger ja tak til et fleksjob, ikke efterfølgende bliver koblet af, når der laves opgørelsesperioder af sygdom og beskæftigelse, men at de får fuldstændig samme vilkår som efterlønsmodtagere.
Det koster nogle penge, det koster 5 mio. kr. ifølge lovforslaget, men det er fint nok, det er vi helt med på, og det kvitterer vi for.
Den anden del går ud på, at man ikke kan få både fleksydelse og feriedagpenge.
Det er en naturlig følge af, at sådan skal reglerne være, fordi de skal følge de andre regler.
Vi siger ja til substansen i det, men vi vil godt lige kigge lidt nærmere på, hvorfor der i det hele taget skal være en karensperiode.
Jeg ved f.eks., at efterlønsmodtagere kan få indefrosset deres ejendomsskat, men det kan man ikke, når man er fleksydelsesmodtager, og hvorfor kan man ikke det?
Det må da være en forglemmelse fra regeringens side, og jeg synes, at regeringen under udvalgsarbejdet skal komme med et ændringsforslag, som siger, at selvfølgelig skal det også med.
Det er et forfærdelig dårligt ord, men i folkemunde hedder det et mimrekort, og når man er efterlønsmodtager, kan man køre billigere med de offentlige transportmidler.
Jeg rejste sagen i sommer, og jeg tror, at forligskredsen på området er interesseret i, at alle får fuldstændig ens vilkår.
Derfor håber jeg, at de igangværende forhandlinger kan afsluttes med, at vi siger, at fleksydelsesmodtagere får samme vilkår, når det drejer sig om at få et nedslag i prisen på den kollektive trafik.
Det håber jeg meget kan lade sig gøre.
Så vil jeg sige, at den sidste ting, der irriterer lidt, er, at vi har en meget stor arbejdsløshed blandt fleksydelsesmodtagerne, men der er ikke rigtig nogen, der tager sig af dem.
De har ingen tilbud, og det har de bl.a. ikke, fordi de ikke er medlemmer af en a-kasse.
Havde de været medlemmer af en a-kasse, havde de f.eks. haft ret til 6 ugers selvvalgt uddannelse, men det har de ikke i dag, fordi det er op til kommunerne at give nogle tilbud.
Det kan gøre, at det er svært for dem at komme i gang med noget andet, og derfor havde det altså alt andet lige været lettere, hvis De Konservative havde givet sig på det punkt, så de pågældende havde været med i hele ordningen.
Så skal jeg sige, at SF, som ikke kan være til stede på nuværende tidspunkt, er enig i de betragtninger om både substansen og de yderlige re spørgsmål, jeg har nævnt her, og er enig i, at det skal vi have undersøgt under udvalgsarbejdet.