Henrik Dam Kristensen (S), 2003-01-08:
Der er god grund til at sige tillykke til Europa med udvidelsen.
Det lykkedes ganske flot under det danske formandskab at få udvidelsen i hus i december her i København.
Når det gælder udvidelsen, synes jeg også, der er grund til at anerkende det danske formandskab.
I en kombination af dygtig politisk ledelse og med et stort embedsapparats indsats så lykkedes det heldigvis.
Dermed er drømmen om et fredeligt Europa, der kan samle sig om at udvikle velfærd for dets borgere, rykket nærmere.
Hvis vi vil, får vi nu mulighed for i vores verden at sikre noget så vigtigt som fred, demokrati og stabilitet.
Faktisk giver udvidelsen nogle helt unikke muligheder, som ingen generationer før os har haft.
Nu er det så op til befolkningerne i udvidelseslandene via folkeafstemninger i de fleste af dem at bekræfte optagelsen.
Her kan vi vel ikke gøre så meget ud over at ønske held og lykke samt udtrykke ønsket om, at vi gerne ser, at alle deltagerlande også siger ja.
Det startede tilbage i 1993 med de såkaldte Københavnskriterier.
Det daværende topmøde under ledelse af daværende statsminister hr. Poul Nyrup Rasmussen lagde de rammer, hvorunder ansøgerlandene skulle kvalificere sig til medlemskabet.
Utallige gange op gennem 1990'erne har Danmark forsvaret ansøgerlandenes interesser.
Vi accepterede f.eks. ikke, da det så ud til, at alle ansøgerlande ikke ville blive tilbudt medlemskab på samme tid.
Vi insisterede, vi var stædige, vi holdt fast i, at der ikke skulle efterlades nogen tilbage på perronen.
Det var en rigtig strategi, og den lykkedes så her i december.
Det var også den tidligere regering, der holdt fast i Østersøsamarbejdet, og som gennem en målrettet indsats ikke mindst over for de baltiske lande var med til at forbedre deres muligheder for optagelse.
Det er også min opfattelse, at Kommissionen gennem forløbet har spillet en både aktiv og væsentlig rolle.
Så ved fælles hjælp lykkedes det heldigvis.
Der var områder, hvor det ikke lykkedes for det danske formandskab.
Sådan er det selvfølgelig altid.
Jeg vil gerne nævne et par enkelte eksempler.
Alle var godt klar over, at når det gælder landbruget, var der specielle problemer.
Ikke mindst Polen gjorde det klart for os alle sammen.
Alle, tror jeg, havde stor forståelse for, at noget skulle gøres.
Det er i øvrigt en sag, som vi hurtigt skal vende tilbage til, og hvor vi glæder os til at se et offensivt dansk udspil for målet om at få ændret den nuværende landbrugspolitik også så hurtigt som muligt.
Det må stadig væk stå fast.
Men den løsning omkring landbrugsproblematikken, som formandskabet valgte, tror jeg kommer til at give os problemer i fremtiden.
Løsningen med, at nogle af midlerne i landdistriktspuljen nu kan sendes ud som en check til landmændene, er både kortsigtet og dårlig.
I stedet for at udvikle landdistrikterne, som der er så hårdt brug for, bliver der nu sendt en check ud til den enkelte landmand, hvilket dermed vil vanskeliggøre den strukturudvikling, som langt de fleste af ansøgerlandene jo nødvendigvis må i gang med.
Det andet element i løsningen, som kan give vanskeligheder i fremtiden,
er renationaliseringen af den fælles landbrugspolitik.
Det er nu introduceret i EU-politikken.
Med beslutningen kan der nu ydes
national støtte til landmændene i de nye medlemslande, og dermed tror jeg, et princip er blevet knæsat.
Jeg frygter virkelig, at hvis og når det lykkes at få gennemført en landbrugsreform, vil der være flere lande, som vil sige: Denne reform kommer ikke til at gælde for vores landmænd.
De vil selv nationalkompensere deres landmænd, og dermed får vi ikke den fulde effekt af en reform.
Man kan ikke sige, at landbrugspolitikken med de beslutninger er blevet mere gennemskuelig.
Det lykkedes desværre heller ikke at få skattepakken igennem.
Det er en sag, der har været længe undervejs, og som var højt profileret og i øvrigt også en bunden opgave.
Jeg synes, vi skal notere os, at det var ærgerligt, men nu må grækerne tage over.
Andet er der jo ikke at gøre.
dyretransporter.
Under stor mediebevågenhed blæste
fødevareministeren til kamp, men det kom der ikke så meget ud af
Jeg forstod, at statsministeren også blev inddraget undervejs.
Spørgsmålet i dag er selvfølgelig: Hvad gjorde statsministeren ved det?
Når det gjaldt indsatsen for at sikre EU's gennemslagskraft på globalt plan, var den danske indsats desværre ikke helt pletfri.
SR-regeringens visioner om Global Deal på verdenstopmødet i Johannesburg blev ikke realiseret.
Målsætningerne var selvfølgelig også meget ambitiøse, og følgelig var de også vanskelige at realisere.
Men efter statsministerens karakteristik af verdenstopmødet som spild af tid sad man desværre tilbage med en beklagelig fornemmelse af, at regeringen ikke engagerede sig tilstrækkeligt i forsøget.
Med udvidelsen er nu et meget vigtigt kapitel i Europas historie skrevet.
Og så er spørgsmålet selvfølgelig: Hvad vil den danske regering nu?
Jeg har forståelse for, at Danmark under formandskabet ikke kunne være offensiv i konventsammenhæng.
Jeg køber faktisk argumentet om, at det var svært under formandskabet at spille offensivt ud.
Men så vil jeg også gerne sige helt klart, at nu er tiden inde, faktisk er det på høje tid.
Det går stærkt i konventet nu.
Der er en række konkrete tekster på bordet, og i de kommende måneder vil væsentlige byggesten til fremtidens Europa blive lagt.
Statsministeren har ved flere lejligheder givet udtryk
for, at Danmark skal spille en både aktiv og offensiv rolle i Europa.
Det er Socialdemokratiet enig i.
Vi ved fra nytårstalen og så sent som her i spørgetiden i dag, at forbeholdene ikke kommer til afstemning før efter regeringskonferencen.
Det ærgrer mig.
På trods af vital fælles interesse er samarbejdet ikke tilstrækkelig effektivt, når det gælder fælles udenrigs-, sikkerheds- og forsvarspolitik, heller ikke når det gælder asyl- og indvandrerpolitikken eller den økonomiske politik.
Det burde der være bred enighed om at få rettet op på.
Men med forbeholdene bliver det desværre uden dansk deltagelse. Hermed kommer Danmark til at stå uden for de mest dynamiske og perspektivrige dele af det fornyede EU-samarbejde.
Nu ser meget ud til, at vi i stedet måske skal ud i en såkaldt big bang-afstemning engang i 2004 eller 2005.
Det tror jeg der kan være meget store betænkeligheder ved, og der kan være demokratiske problemer i det. Jeg vil i den forbindelse også understrege, at jeg faktisk er meget enig i de meget skarpe og konkrete udtalelser, som den konservative EU-ordfører kom med i forbindelse med statsministerens afvisning af en hurtig folkeafstemning om EU-forbeholdene.
Jeg mener, at statsministeren skylder et overbevisende svar på, hvordan han vil præge den kommende regeringskonference.
Jeg er enig i, at regeringens prioritet under udvidelsen, som jeg sagde før, var rigtig, men det går stærkt nu, og derfor er der behov for, at vi får en dansk debat om det. Der er helt afgørende områder, bl.a. om den fælles udenrigspolitik, hvor der i øjeblikket er spændende debatter i konventet, hvor det afgørende er, at EU er i stand til at kunne præge den globale udvikling, hvor EU kan spille en rolle som med- og modspiller til USA, og hvor EU med nogle fælles værdier kan gøre en forskel internationalt.
Efter min mening skal den nye traktat bygge på en forenklet todelt traktat, hvor principper og teknik behandles hver for sig. Der skal være en forfatningstraktat, som indeholder en klar og præcis beskrivelse af samarbejdets formål, dets fælles værdier, arbejdsdelingen og beslutningsformerne.
Og så skal det stå mere klart: Hvem gør hvad, hvordan og hvornår i EU-samarbejdet?
Og EU-charteret for de grundlæggende rettigheder vil være et naturligt element i en sådan forfatningstraktat.
Efter vores mening skal både Europa-Parlamentet og de nationale parlamenter tildeles en mere markant rolle i det fremtidige EU-samarbejde, og flertalsafgørelser vil blive reglen.
Kun dér, hvor der er vitale interesser på spil, kan det blive med enstemmighed.
Der er som sagt nok at tage fat på.
Lad mig endnu en gang slutte med at ønske regeringen tillykke med udvidelsen på topmødet i København.
Det var rent faktisk på dén led ganske godt gået.