Aase D. Madsen (DF), 2000-10-12:
Da Dansk Folkepartis ordfører på området ikke kan være til stede, skal jeg derfor fremføre Dansk Folkepartis synspunkter.
Forslaget, som vi her i dag skal tage stilling til, er en genfremsættelse af L 197 fra sidste samling, og jeg skal i den forbindelse henvise til Dansk Folkepartis bemærkninger under debatten i Folketinget om dette lovforslag.
Der er visse ting i forslaget, som Dansk Folkeparti ikke finder holdbare.
Det fremgår af forslaget, at barnet så vidt muligt skal have en far, og derfor foreslås det, at der i faderskabssager, der behandles i statsamtet, skal laves en skærpelse af moderens pligt til at oplyse, hvem der er eller kan være barnets far.
Denne skærpelse finder Dansk Folkeparti problematisk, hvilket også SF tidligere har været inde på i deres bemærkninger her i Folketinget.
Der er også andre knaster i forslaget, vi hæfter os ved.
Vi hæfter os ved, at kapitlet om faderskab og moderskab ved kunstig befrugtning ikke tidligere har været behandlet i lov om børns retsstilling.
Noget af det resterende i forslaget er desuden uoverskueligt og forvirrende, og der er således ting i forslaget, der kan være til skade for ægteskabet, mødrenes rettigheder, børnenes sikkerhed og i sidste ende også for fædrene, hvis man vedtager forslaget.
Vi er enige i, at fædrene skal have det bedre og nemmere, men vi ser ikke intentionerne i forslaget særlig godt udført.
Vi er enige i sigtet, at fædrene skal have nogle bedre rettigheder, men vi er ikke enige i de muligheder, der tages i anvendelse i forslaget for at give dem det.
Tvangen, der skal få enlige kvinder til at oplyse, hvem der er far til deres barn, er vi som nævnt skeptiske over for.
Vi synes også, det er lidt uheldigt, at ugifte mænds position skal cementeres, ved at de får krav på en faderskabstest.
Man kan spørge sig selv: Hvorfor nu det?
Man kunne forstå, hvis det var kvinden, der krævede en far til sit barn, herunder en far, hun ikke bor sammen med endsige er gift med, men i betragtning af, at hver 8. officielle far ifølge videnskabelige undersøgelser ikke er identisk med den biologiske far, vil det set med vores øjne være meget betænkeligt at gennemføre en ret for den så at sige forsmåede bejler, der tilfældigvis har gjort kvinden gravid, så han mod såvel den gifte som den ugifte kvindes vilje kan få en ikke ønsket social status som fader.
Vi synes, det vil være problematisk for parforholdet, såfremt en udefrakommende med rette eller urette pludselig kan kræve dna-prøver, sådan som det fremgår af forslaget.
Det vil kunne benyttes som en chikane og et utilbørligt pres på kvinden, det vil skabe utryghed i familien, og det kan måske kreere sociale tilfælde og ulykkelige situationer.
Vi ser f.eks. også et stort antal tilfælde, hvor udenlandske fædre har kidnappet barnet og efterfølgende i deres hjemland nægtet at udlevere barnet til moderen.
Skulle der ikke blive flertal for en forkastelse af dette forslag, bortset fra kapitel 5, synes vi i hvert fald, at § 6 skal stryges.
I § 6 siges det, at en mand, der har haft et seksuelt forhold til moderen i den periode, hvor hun er blevet gravid, har ret til at få prøvet, om han er barnets far.
Som tidligere nævnt synes vi også, at § 8 skal stryges.
Vi synes ikke, at der skal være en pligt for moderen til at oplyse, hvem der kan være barnets far.
Vi synes, det er rigtigt, at barnet har krav på at få at vide, hvem der er faderen, men de sanktioner, der som noget nyt tages i anvendelse i det nærværende forslag, er en forringelse af kvindens stilling til fordel for mandens, og det kan vi ikke acceptere.
Ifølge den nugældende lov om børns retsstilling - § 10, stk. 2 - kan statsamtet fritage moderen for oplysningspligt.
Den administrative praksis er efter 1956 blevet meget mere liberal, så fritagelsen meget ofte meddeles, hvis moderen er fyldt 25 år og hendes sociale og økonomiske forhold er nogenlunde rimelige.
Dansk Folkeparti må derfor konkluderende sige, at vi er modstandere af, at man laver denne mulighed for fremover at forpligte moderen til at oplyse, hvem der er faderen.
Som det tidligere har været nævnt - i folketingsdebatten før sommerpausen - kan der være årsager, der tilsiger, at en kvinde ikke er interesseret i at fortælle, hvem der er faren. Og det må vi stille over barnets mulighed for at få at vide, hvem der er faren.
Vi er således ikke begejstret for dette forslag, og vi håber, at Socialdemokratiet og regeringen vil besinde sig på nogle af de afgørende punkter, vi har nævnt.
Men det er klart, at vi under alle omstændigheder i udvalgsarbejdet vil deltage positivt i forhold til behandlingen af dette forslag, og vi håber, at vi kan få den indflydelse, som gør det muligt at fjerne de knaster i forslaget, som vi har nævnt her i dag i Folketinget.