runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kamal Qureshi (SF), 2003-05-15:
Fordi, som fru Sophie Hæstorp Andersen selv har nævnt, de personer, der ikke er dækket af det fagretlige område, meget gerne skulle have været omfattet af den klageinstans, som vi behandler med dette lovforslag nr. L 155.
Jeg vil meget gerne spørge: Er det så sådan, at der kommer en klageinstans, der skal tage sig af dem, der ikke er fagretligt organiserede på arbejdsmarkedet, i det andet forslag?
Det er der ikke noget der tyder på, det er der ikke noget der lægger op til.
Derfor har også mange af høringssvarene netop lagt op til, at Institut for Menneskerettigheder skulle være den klageinstans, som skulle kunne tage sig af arbejdsmarkedet, og Socialdemokraterne ved også godt, at det er den diskussion, der har været.
Diskussionen har ikke gået på, at der skal være to klageorganer, et på arbejdsmarkedsområdet og et på det civilretlige område.
Diskussionen har drejet sig om, hvorvidt den ene klageinstans, der er, også skulle kunne behandle arbejdsmarkedet eller ej.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2003-05-15:
Jeg har bare lige et enkelt spørgsmål til hr. Kamal Qureshi.
Hvordan kan hr. Kamal Qureshi stå og udtale sig om, hvordan Socialdemokratiet og andre partier stiller sig til et klageorgan på arbejdsmarkedet, når dette spørgsmål er indeholdt i et helt andet lovforslag, der hedder L 152, som ikke har været til andenbehandling i Folketinget endnu?
Kamal Qureshi (SF), 2003-05-15:
Jeg skal prøve at gøre det kort.
Vi har her en mulighed for, at der bliver oprettet et klageorgan, som kunne ligne noget af det, nogle af de andre europæiske lande har: et klageorgan, der rent faktisk er i stand til at hjælpe med at bekæmpe den diskrimination på arbejdsmarkedet, som etniske minoriteter, seksuelle minoriteter og andre minoritetsgrupper i det danske samfund oplever.
Regeringen går ikke af egen fri vilje ind og siger, at nu skal vi bekæmpe diskriminationen på arbejdsmarkedet.
Det her er noget, regeringen gør, fordi EU ifølge artikel 13 pålægger regeringen at gennemføre og oprette et klageorgan.
Vi har ikke en klageinstans, som er uafhængig, vi har ikke en klageinstans, som kan tage sig af diskrimination på arbejdsmarkedet
Det er Socialdemokraterne sådan set lidt ligeglade med, for de siger, at jo, vi kunne da godt have tænkt os at få det, men når nu vi ikke får det, så lad os bare stemme for forslaget alligevel.
Socialdemokraterne har slet ikke brugt den mulighed, de havde, for i og med at der skal oprettes et klageorgan, kunne man under forhandlingerne have krævet, at arbejdsmarkedet kom med.
Det kommer sådan reelt set ikke forfærdelig meget bag på SF, der har fremsat forslag om et klageorgan flere gange, også dengang Socialdemokraterne selv sad i regering.
Søren Søndergaard (EL), 2003-05-15:
Det er fuldstændig korrekt, men efter min mening gør den nuværende regering det sådan set heller ikke.
Det problem, der står tilbage, er, at det irakiske regime aldrig nogen sinde har kunnet gardere sig imod anklager om, at nogle videnskabsfolk ikke havde fået lov til at tale, at der var nogle mængder, der ikke var blevet destrueret, og at man var i gang med at kontakte nogle atomvidenskabsmænd i andre lande.
Den slags ting kunne man ikke gardere sig imod, og selv ministeren bliver altså nødt til at erkende, at det er konstateret, at den amerikanske efterretningstjeneste har været involveret i fabrikation af falske dokumenter i denne sag.
Jeg forstår ikke, at ministeren ligesom prøver at snakke udenom.
Her til sidst bliver jeg også nødt til sige til ministeren, at vi synes, det er en meget alvorlig situation, man bevæger sig ud i nu.
Det er en situation uden et klart retligt grundlag, og allerede på nuværende tidspunkt er det fuldstændig klart, hvem det er, den amerikanske administration forsøger at samarbejde med.
De progressive kræfter, som har lidt mest i kampen mod Saddam Hussein, ønsker man ikke at diskutere med.
Per Stig Møller (KF), 2003-05-15:
Hr. Keld Albrechtsens evige forsøg på at forlænge enhver debat med at komme med alle mulige teorier og hypoteser, som han henter ned fra Månen, gider jeg faktisk ikke svare på, men jeg kan henvise hr. Keld Albrechtsen og alle interesserede til de dokumenter vedrørende spørgsmålet om folkeretten, der er kommet frem.
Dem kan han læse i stedet for at bruge vores tid på alle sine teorier.
Hr. Søren Søndergaard taler om et fabrikeret falsum:
Jamen det havde jo været meget, meget let, som Hans Blix også sagde.
Man kunne bare have givet videnskabsmændene adgang til at tale, og de kunne jo have dokumenteret, at de havde destrueret disse våbenprogrammer.
De eksisterede i 1998, men hvis de ikke eksisterer her i 2003, må der jo være nogle, der har destrueret dem.
Det er logik!
Hvis der havde været adgang til de rapporter og dokumenter, som kunne vise, hvordan de var destrueret, havde det været muligt at bevise det.
Men det var der jo aldrig, og derfor var det en meget stor risiko, man løb ved at sige
: De er der nok ikke alligevel, og jeg henviser til, hvad den daværende regering oplyste til Folketinget i 1998.
Det havde været utrolig let, men så kunne man også sige, at regeringen ikke sagde sandheden i 1998.
Det vil hr. Søren Søndergaard sikkert meget gerne sige, men det kan man altså ikke gå ud fra.
Så vil jeg sige til hr. Villy Søvndal: Meningen er jo ikke, at man skal blive til evig tid.
Forslaget drejer sig altså om 6 måneder, ikke om tid og evighed, og til den tid må vi så tage stilling igen.
Med vores beslutningsforslag har vi på Danmarks vegne markeret, at vi fastsætter en periode, og hvis situationen tilsiger det, må vi se på spørgsmålet igen.
Det vil også være en fornuftig fremgangsmåde for FN, og når vi vælger den fremgangsmåde i Danmark, er det selvfølgelig, fordi vi mener, at det også er en fornuftig international fremgangsmåde.
Jeg kan ikke sige, hvornår irakerne selv er klar til at overtage kontrollen, men meningen er jo, at Irak skal være klar så hurtigt som overhovedet muligt, og det, vi bidrager til med den civile hjælp, er bl.a. at få genopbygget strukturerne i Irak, så befolkningen kan overtage kontrollen.
Her synes jeg også, oliefonden er udmærket.
Den samme metode er brugt andre steder i verden til lige præcis at sikre, at pengene ikke glider ud til hvad som helst, men bruges til befolkningens gavn.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-05-15:
Ministeren fastholder altså, at de danske soldater ikke er en del af besættelsesmagten.
Det er Storbritannien, der er besættelsesmagt i det område, hvor de danske soldater befinder sig, og det må jo så betyde, at hvis danske soldater deltager i noget, som er ulovligt, er det Storbritanniens regering, der har ansvaret for det, for det er Storbritannien, der er besættelsesmagt.
Det er ikke Danmark, det er jo ministerens påstand.
Jeg vil godt spørge: Har ministeren sikret sig, at Storbritannien er fuldt ud enig i den fortolkning, og at Storbritannien er fuldt ud opmærksom på, at de danske soldater optræder i rollen som lejesoldater for den britiske regering i den britiske regerings egenskab af besættelsesmagt?
Det er jeg ikke sikker på at ministeren har sikret sig, men det må jo være sådan - og det vil jeg godt bede ministeren bekræfte - at en sådan overførsel af ansvaret til den britiske regering er en nødvendig følge af den juridiske konstruktion, ministeren har viklet sig ud i i et forsøg på at bortforklare, at vi er en besættelsesmagt.
Søren Søndergaard (EL), 2003-05-15:
Ja, nu ønskede hr. Ulrik Kragh jo ikke at stille sig i en position, hvor hans opfattelse kunne blive udsat for spørgsmål.
Men jeg takker selvfølgelig formanden for, at der alligevel bliver mulighed for at stille landets største parti nogle spørgsmål om, hvordan det forholder sig til det her.
Det ene er det spørgsmål, som jeg synes er åbenlyst, når
hr. Ulrik Kragh uden videre bare afviser enhver risiko for, at Iraks olie bliver brugt til gavn for amerikansk interesse og ikke til gavn for irakiske interesser: Hvad er det, der gør, at hr. Ulrik Kragh så skråsikkert kan give den afvisning?
Vi har jo senest også hørt Poul Nielson gøre opmærksom
på, hvordan de faktiske forhold er.
Hvad er grunden til, at hr. Ulrik Kragh så skråsikkert kan afvise den risiko? Ligger hr. Ulrik Kragh inde med nogle oplysninger om, at der f.eks. vil blive tale om, at arbejdet vil blive udsendt i en åben og fri og fair licitation, før de amerikanske beslutningstagere beslutter, hvem der skal have ordrerne, eller hvad?
Det andet spørgsmål, jeg vil stille, er: Hvad mener
Hvad synes Venstre om det?
Villy Søvndal (SF), 2003-05-15:
Jeg starter bagfra.
Jeg skal sige til hr. Jeppe Kofod: Jo, det er fint, at FN tildeles en rolle.
Det er fint, at der forhandles, men jeg vil godt spørge den socialdemokratiske ordfører: Hvordan har man det med den form for pression, som USA i øjeblikket udøver over for Sikkerhedsrådet?
Det er fair nok at forhandle, men er det også fair nok at sige: Hvis vi så i øvrigt ikke kan nå til enighed, så gør vi det alligevel?
Det er jo det, der har været hele diskussionen i forhold til Sikkerhedsrådet, at »hvis I ikke gør, som vi gerne vil, så tillader vi os at have retten til i øvrigt at gøre det«.
Hr. Per Kaalund lagde stor vægt på Bush's udtalelser om, at Iraks olierigdomme skal tilbage til Iraks folk.
Jeg forstår, at Bush har en helt særegen evne til at charmere danske politikere i et omfang, hvor jeg synes, at den normale dømmekraft fuldstændig forsvinder.
Det er en næsten magisk evne, Bush er udstyret med.
Jeg vil advare imod i den grad at lade sig besnakke af Bush.
Det må da være tankevækkende for en socialdemokrat i den grad at tro på det yderste højres repræsentant i USA
, hvis man kigger på de faktiske begivenheder.
Det har jeg svært ved at se.
Min sidste kommentar er til hr. Ulrik Kragh, der karakteriserede min tale som antiamerikansk opspind.
Jeg gjorde mig ellers umage med at citere Wolfowitz.
Han må da ideologisk ligge næsten på linje med hr. Ulrik Kragh.
Han er ikke venstreorienteret, han tilhører det ekstreme højre i USA og har gjort det de sidste 20 år.
Han lægger ikke skjul på, at det er olieinteresserne, der er de tvingende.
Jeg synes måske, hr. Ulrik Kragh skulle læse lidt mere på, hvad amerikanerne selv siger.
Jeppe Kofod (S), 2003-05-15:
Jeg vil bare spørge hr. Villy Søvndal om en enkelt ting.
Hr. Villy Søvndal holdt jo et langt ordførerindlæg her.
En af de ting, som jeg noterede, var, at han var meget kritisk over for det FN-resolutionforslag, der er blevet fremsat i FN's Sikkerhedsråd.
Jeg vil bare spørge hr. Villy Søvndal: Er det ikke et fremskridt? Er det ikke et fremskridt, at der rent faktisk nu ligger et resolutionsforslag på bordet?
Man kan være enig eller uenig i indholdet, men det er jo et fremskridt, at der ligger noget på bordet, der blev fremsat sidste fredag.
I øvrigt vil jeg bare spørge hr. Villy Søvndal, om det er forbigået hans opmærksomhed, at UNDP's chefadministrator, Mark Malloch Brown, i en dansk avis forleden dag klart udtrykte, at det var meget, meget positivt, at der lå denne her FN-resolution på bordet, meget, meget positivt, at FN kommer ind og får en rolle nu.
Mark Malloch Brown er ikke bare en hvilken som helst FN-bureaukrat.
Han var en af de argeste kritikere af den amerikanske krig i Irak.
Jeg synes bare, at når man hører på hr. Villy Søvndals tale, får det sådan en underlig klang af, at det her med en FN-resolution, der ligger på bordet, er en dårlig ting.
Jeg vil bare have at vide: Er det ikke et fremskridt?
Per Kaalund (S), 2003-05-15:
Jeg vil gerne understrege over for hr. Villy Søvndal, at det er vigtigt, at vi følger FN-sporet, og at FN's indflydelse styrkes.
Med hensyn til kontrol over olien: Kan hr. Villy Søvndal ikke bekræfte, at USA's præsident Bush ved krigsudbruddet sagde - det har der været mange tv-optagelser af, så det kan bekræftes og eftervises - at Iraks naturrigdomme skal tilbage til de rette ejere, nemlig det irakiske folk?
Er hr. Villy Søvndal ikke enig i, at det trods alt er vigtigt, at olieproduktionen rimelig hurtigt kommer i gang, således at også indtægter derfra kan finansiere genopbygningsprogrammer osv.?
Er hr. Villy Søvndal ikke enig i, at det internationale samfund vil holde et meget skarpt øje med udviklingen i Irak, herunder også, om amerikanske interesser får for stor indflydelse?
Ulrik Kragh (V), 2003-05-15:
Efter at have hørt en stor omgang antiamerikansk opspind og en stor omgang hypoteser om, hvilke fantastiske, utrolige scenarier SF kan sætte op, er jeg bare nødt til at spørge SF: Med det beslutningsforslag, vi har i dag, det, at vi sender en sikringsstyrke på 380 mand til Irak, hvem er det da, der har interesse i det? Er det USA?
Er det England?
Er det antiamerikanske kræfter?
Nej, det er det ikke.
Det er det folk, som vi har en mulighed for at kunne sikre genopbygning, kunne sikre nødhjælp.
Hvad galt er der i det?
Per Kaalund (S), 2003-05-15:
For det første til hr. Søren Søndergaard, der spørger, hvor lang tid dette skal vare, og nævner et meget stort antal år:
Beslutningsforslaget her går på et halvt års dansk deltagelse.
Og det er klart, at skal der ske en forlængelse eller andre tiltag i den retning, skal der nye beslutningsforslag her i Folketinget.
Så det, vi taler om i dag, er altså et halvt års deltagelse.
Personlig vil jeg ikke afvise, at det måske kan komme til at dreje sig om noget længere tid.
Optimismen skulle nok være meget stor, hvis man tror, at forholdene afklares på et halvt år.
Med hensyn til hr. Villy Søvndals spørgsmål om, om Danmark er besættelsesmagt eller ikke er besættelsesmagt, fremgår det af svar på nogle forskellige spørgsmål, hvor man vakler noget frem og tilbage.
Den humanitære folkeret og de første notater, vi fik, talte om Danmark som besættelsesmagt.
I seneste svar fremgår det, at man antager, at Danmark ikke er besættelsesmagt, fordi USA og Storbritannien har hvert deres geografi i området, og det er dem, der behersker området.
Men min egen opfattelse og Socialdemokratiets opfattelse er, at Danmark set i dette lys er en besættelsesmagt, og dermed må vi deltage i oprydning, opklaring og genopbygning.
Villy Søvndal (SF), 2003-05-15:
Jeg ved ikke, om den socialdemokratiske folketingsgruppe giver et særligt tillæg for særlig vanskelige ordførerskaber.
Men hvis et sådant eksisterer, synes jeg oplagt, at hr. Per Kaalund bør overveje at søge.
Jeg tror, at den må blive behandlet meget velvilligt. Jeg forstår ikke, at hr. Per Kaalund synes, at sagen er nemmere efter udvalgsbehandlingen.
Jeg vil godt bede hr. Per Kaalund bekræfte, at det, der fremgår af spørgsmålene, hvilket den danske statsminister ellers benægtede, sidst vi behandlede det, er, at Danmark er en besættelsesmagt med alle de konsekvenser, der følger af at være en besættelsesmagt.
Jeg vil godt spørge, hvordan den socialdemokratiske ordfører har det med, at Danmark er en besættelsesmagt.
Det her indlæg er ikke et tegn på, at ikke også SF anerkender nødvendigheden af militær tilstedeværelse, men vil Socialdemokratiet også anerkende en lang periode, hvor FN ikke kommer ind?
Er det acceptabelt?
Søren Søndergaard (EL), 2003-05-15:
Man kan selvfølgelig sagtens drømme om, at FN skal ind at spille en central rolle.
Det kunne man jo også drømme om, hvad angår krigsindsatsen eller beslutningen om at gå i krig.
Det lykkedes ikke, det skete ikke, og det var vel bl.a. derfor, at Socialdemokratiet sagde nej.
Derfor er det lidt underligt, medmindre Socialdemokratiet har nogle oplysninger eller har fået nogle løfter, som vi andre ikke har, at Socialdemokratiet nu, uden at der over for offentligheden ligger noget som helst om, at FN får lov at spille nogen som helst rolle, ønsker at deltage i besættelsesmagten.
Jeg vil godt stille to spørgsmål til hr. Kaalund.
For det første: Hvor lang tid synes Socialdemokratiet, at det er relevant, at Danmark deltager i besættelsesmagten?
Hvad er det for et tidsperspektiv, man sender danske soldater ud i?
Er det 10 år, 15 år, 20 år, eller er det 25 år, som en trestjernet amerikansk general har sagt?
For det andet: Hvad mener Socialdemokratiet om den FN-resolution, som USA har fremlagt i FN's Sikkerhedsråd?
Villy Søvndal (SF), 2003-05-15:
Man kan vel ikke sige, at det er den mest begejstrede tale, man har hørt en socialdemokratisk ordfører holde, men det synes jeg på den anden side ikke man kan bebrejde ham, for det må være en ganske svær situation for Socialdemokratiet at have skiftet fod fra fra starten at insistere på FN's
centrale placering til nu at konstatere, at det fik man ikke
Det får man formentlig heller ikke denne her gang.
Jeg hørte hr. Per Kaalund sætte sin lid til, at det også var regeringens opfattelse, at FN skulle have en central rolle.
Problemet er, at der er store dele af den amerikanske administration, der har den opfattelse, at FN ikke skal have nogen som helst rolle.
Hvis man lytter til Rumsfeld, den amerikanske forsvarsminister, hvis man lytter til Cheney, den amerikanske vicepræsident, vil de ikke have FN ind.
Man kan så have troen på, at det kan den danske udenrigsminister, som jeg i øvrigt i andre sammenhænge tit har udtrykt forståelse for, tvinge igennem.
Det tror jeg ikke.
Derfor synes jeg, det principielle spørgsmål til hr. Per Kaalund er: Hvis det nu ikke lykkes at placere FN i den centrale rolle, hvad så?
Per Kaalund (S), 2003-05-15:
Udvalgsbehandlingen har indeholdt mange spørgsmål og også mange svar.
Vi har fra Socialdemokratiets side ikke ændret opfattelse, vi mener, at Danmark bør deltage med et militært bidrag som foreslået i den multinationale sikringsstyrke.
Vi har et stærkt ønske om et FN-mandat, således at FN med betydelig styrke kan stå i spidsen for genopbygningsarbejdet i Irak, og vi har også forstået, at regeringens holdning er den samme, således at man ønsker et FN-mandat.
Det foreligger ikke på nuværende tidspunkt.
Vi ser også gerne, at FN's våbeninspektører hurtigt og umiddelbart kan genoptage arbejdet, og håber, at det kan lykkes.
Der må åbenbart være meget at tage fat på, eftersom USA nu planlægger at sende ca. 1.000 våbeneksperter til Irak for at hjælpe med opklaringen af disse ting.
Jeppe Kofod (S), 2003-05-15:
Det var bare ikke det, der fremgik af den ordførertale, der var før.
Det synes jeg er godt.
Jeg vil også gerne sige til hr. Villy Søvndal, at jeg også er imod pression fra et hvilket som helst land, også fra USA's side, over for andre
på den måde, som det er foregået.
Det er klart, at det ikke er acceptabelt.
Det, der er vigtigt nu, er, at man støtter det tilsagn, der er kommet fra en række lande, fra USA, fra Europa, om, at efter at den her krig nu er overstået, vil man sikre et samarbejde om at genopbygge et nyt Irak og tildele FN så central en rolle som overhovedet muligt.
Vi har set, at stats- og regeringscheferne på deres møde også siger, at FN skal have en central rolle.
Vi har også set, at amerikanerne, nogle af dem, siger: Jamen o.k., FN skal ind og have en rolle.
Det synes jeg er vigtigt at holde fast i.
Derfor er det her resolutionsforslag et fremskridt.
Det kan godt være, at indholdet ikke er godt nok endnu, men vi må anerkende, at der er et fremskridt, og det skal vi arbejde for i stedet for at afvise ethvert fremskridt. Jeg tror, det er vigtigt, at vi er lidt mere konstruktive i denne her debat.
Jeg synes, at SF's indlæg på det her område, hvori man ikke anerkendte, at der er et skridt i den rigtige retning, var forkert.
Naser Khader (RV), 2003-05-15:
Vi stemmer selvfølgelig også for ministerens ændringsforslag.
Vi mener, at en af årsagerne til den svipser, der har været, er den korte høringstid.
Jeg stillede et spørgsmål
den 3. marts til ministeren, spørgsmål nr. S 2249, der handler om høringstiden, om det ikke var ekstraordinært kort høringstid, der var.
I besvarelsen skriver ministeren, at det ikke gør noget med en ekstraordinært kort høringstid.
Vi stemmer stadig væk imod selve lovforslaget, fordi vi stadig væk sætter spørgsmålstegn ved grundlaget for privatiseringen af TV 2. Noget andet, jeg vil ind på, er noget, som jeg har været inde på tidligere, og det er i forhold til digitalisering.
Jeg var inde på det under førstebehandlingen, og jeg synes faktisk, det er betænkeligt, at regeringen er parat til at opgive en af de vigtigste mediepolitiske målsætninger i Danmark i nyere tid for at sikre privatiseringen af TV 2.
Man vil ofre oprettelsen af et landsdækkende digitalt jordbaseret sendenet.
Dermed er man parat til at fratage de danske tv-seere muligheden for et mangfoldigt landsdækkende programudvalg.
Man fravælger en række teknologiske muligheder, som vil ændre og forbedre danskernes brug af deres tv, og de regionale TV 2-stationer fratages muligheden for at oprette en landsdækkende tv-kanal, som regeringen ellers opfordrer dem til i andre sammenhænge.
Under førstebehandlingen af lovforslagene protesterede Venstres medieordfører, hr. Jens Rohde, over at blande privatiseringen af TV 2 sammen med diskussionen om digitalisering.
Men når man går ind på hr. Jens Rohdes ellers meget flotte hjemmeside, sammenblander hr. Jens Rohde i en pressemeddelelse fra den 2. april 2003 - jeg har kopi af det her - selv digitaliseringen og privatiseringen af TV 2, idet han peger på, »at det vil give ro om TV 2's økonomiske forhold at udskyde digitaliseringen.«
Derfor vil jeg spørge kulturministeren, om han deler hr. Jens Rohdes opfattelse.
Er det kulturministerens opfattelse, at man skal udskyde det landsdækkende jordbaserede digitale sendenet for at sikre privatiseringen af TV 2?
Og hvorfor har kulturministeren og hr. Jens Rohde skiftet holdning til dette vigtige område i løbet af 1 år, siden medieforliget blev indgået?
Altså to spørgsmål.
Villy Søvndal (SF), 2003-05-15:
Jeg synes, at det, der karakteriserer debatten med udenrigsministeren her før den store beslutning, er en uvilje mod at svare på konkrete spørgsmål, som jeg synes er helt fantastisk.
Når der overhovedet ikke er noget åremål på indsatsen, og udenrigsministeren siger, at den ikke skal vare evigt, betyder det så, at i forbindelse med det resolutionsforslag, der ligger i FN, vil den danske regering sige, at den højst må vare 1 år, og så skal der tages en ny beslutning i FN's Sikkerhedsråd, hvilket vil fratage amerikanerne mulighed for at nedlægge veto?
Er det den danske regerings position?
Er det den danske regerings opfattelse, at FN skal overtage magten og også kontrollen med Iraks olierigdomme, eller vil man anerkende en konstruktion, der kan vare lige så lang tid, som resolutionen kan gælde, og hvor USA sidder på magten?
Jeg forstår ikke, at udenrigsministeren ikke er i stand til at svare på sådanne fundamentale og principielle spørgsmål.
Det er ikke spørgsmål om, hvad der kommer ud af forhandlingerne, men om den danske regerings position i disse afgørende situationer.
Søren Søndergaard (EL), 2003-05-15:
Nej, det er ikke let at modbevise falsummer, og det er jo det, vi må sige, at det irakiske styre - så usympatisk det end var - har været oppe imod, nemlig fabrikerede falsummer, som bl.a. skulle dokumentere, at Irak var i gang med et atomvåbenprogram, hvilket simpelt hen viste sig at være lodret urigtigt.
Det var fabrikerede oplysninger, som havde til formål at retfærdiggøre krigen, og den type løgnagtighed er det jo svært at gardere sig imod.
Så vil jeg sige, at jeg synes ikke, udenrigsministeren forholder sig til det mere generelle spørgsmål, nemlig det kviksand, som et flertal i det danske Folketing i øjeblikket er i gang med at sende danske soldater ud i.
Vi kan jo godt konstatere, hvad det er, der foregår på stedet.
Vi kan konstatere, at mens den amerikanske administration i hvert fald midlertidigt forsøger at inddrage alle mulige kræfter, også fundamentalistiske kræfter og dele af det tidligere regime, holder man systematisk den irakiske venstrefløj udenfor.
Den irakiske venstrefløj, som har lidt enormt under Saddam Hussein og har ofret tusinder og atter tusinder af liv i kampen mod Saddam Hussein, bliver holdt uden for genopbygningen.
Hvorfor?
Man stiller spørgsmålet, man får