Anne Baastrup (SF), 1998-04-14:
Jeg vil først sige til fru Elisabeth Arnold, at det var ikke med SF's gode vilje, at man ratificerede Schengenkonventionen, og det var ikke med SF's gode vilje, at man ratificerede Europolkonventionen hen over hovedet på os.
I den forbindelse vil jeg godt sige til hr. Klaus
Hækkerup, at han ikke skal tage det forhold, at der ikke er et mindretal i SF's folketingsgruppe hernede for at argumentere for, hvordan de opfatter det retlige samarbejde, som ensbetydende med, at de er enige med hr. Klaus Hækkerup. Det synes jeg hr. Klaus Hækkerup skal overlade til de pågældende selv.
Og så vil jeg godt endnu en gang sige til hr. Klaus
Hækkerup, at Dublinkonventionen har intet at gøre med den spanske protokol, der er kommet ind i Amsterdamtraktaten, og som indeholder en bestemmelse om, at man overhovedet ikke er berettiget til at få behandlet sin asylsag og vil få den afvist, som om det var en åbenlyst grundløs asylansøgning. Hvordan kan det være, den belgiske regering har sagt nej til at deltage i den konvention, og hvordan kan det være, den danske statsminister har sagt, at han selvfølgelig vil gøre det samme som Belgien og anbefale, at Danmark også tager et forbehold her, hvis det er præcis det samme som Dublinkonventionen?
For det første ville fru Elisabeth Arnold høre, i hvilket omfang jeg gik ind for en demokratisk sindelagsudvikling.
Var det ikke sådan?
Det var lidt svært at høre.
Sagen er rent faktisk den, at vi indgik det nationale kompromis med Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre.
Dette nationale kompromis fik efterfølgende tilslutning fra Venstre og De Konservative og andre partier i Folketinget.
Konkretiseringen af dette kompromis ligger i bemærkningerne til den ratifikationslov, som blev fremsat, og som vi fik forelagt - til godkendelse i virkeligheden, fordi det var en aftale.
Den aftale kan regeringen så ikke overholde i Amsterdamtraktaten, og jeg medgiver, at det er skidt, og at regeringen i og for sig har gjort det bedst mulige; men så må det så sandelig da også være SF's ret og pligt at spørge, hvad det var, vi sagde ja til dengang, og vurdere: Er det nu det, vi sagde ja til dengang?
Er det dét, vi gik ud og anbefalede et ja til i 1993?
Er det, der kommer nu, godt nok?
Vi har altså et ansvar over for det ja, vi anbefalede i 1993, og det synes jeg også er en måde at beskrive demokratiet på.
Så er der spørgsmålet om SF's tilslutning til Dublinkonventionen.
Det, jeg siger, er, at de kompenserende foranstaltninger, der skal til, for at man kan gennemføre Schengenkonventionen, er en styrkelse af de ydre grænser og personkontrol i de enkelte lande, og det er en udvikling, som jeg mener fører frem til et Fort Europa med en registrering og en overvågning, men ikke til det samfund, jeg gerne ser.
Til sidst skal jeg undskylde, og jeg har også en undskyldning til den anden del af folketingsgruppen
Det, som er til debat, er den spanske protokol, der er skrevet ind i Amsterdamtraktaten.
I den står der, at hvis man er EU-statsborger, er man overhovedet ikke berettiget til at få sin asylsag behandlet i et andet EU-land, og det har de afrikanske stater så taget konsekvensen af.
Men hvad er det så for et beslutningsgrundlag, det enkelte land eller gruppen af lande skal have for at træffe beslutning om, at der ikke er nogen, der kan flygte til dem fra nabolandet?
Det er dér, problemet ligger, og det har intet med Dublinkonventionen at gøre.