runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Karen J. Klint (S), 2004-05-05:
Hr. Kristian Thulesen Dahl sagde, at der var mange bolde i luften, og nu skulle de lande igen.
Der er så mange af os, der frygter, at der er en meget kraftig sidevind, mens de lander, så de lander det forkerte sted.
De lander i hvert fald ikke der, hvor brugerorganisationerne gerne ser de bolde lande, nemlig på de store områder.
Nu har vi talt meget om handicappede.
Vi mangler måske også at nævne nogle af de svært socialt belastede unge, som også skal i statens regi.
Dansk Folkeparti må jo have alle svarene i forbindelse med de her konkrete bolde, som er i luften, og som vi andre ikke kan se hvor lander henne, for Dansk Folkeparti har jo næsten ingen spørgsmål stillet her under den tekniske afklaring.
Og når man som parti ikke stiller spørgsmål og ellers plejer at løfte alle de kommunale sager herind, uanset om de er fra Odder eller København, så må det jo være, fordi partiet har svarene i forvejen.
Og nu nikker ordføreren.
Så vil jeg da gerne spørge: Hvordan skal man give garanti for, at socialpsykiatrien og hospitalspsykiatrien kommer til at spille godt sammen, når de i dag faktisk har fælles sektorer, men i fremtiden måske bliver delt mellem kommune, region og stat?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2004-05-05:
Hvis man flytter de penge, man bruger i dag, med opgaven, så bliver der hverken flere eller færre penge.
Så det afgørende er jo, om pengene følger med.
Og det afgørende er at sikre en refusionsordning, der jo lige præcis tager højde for det, hr. Villy Søvndal nævner.
Jeg havde det med i mit ordførerindlæg.
Jeg sagde jo, at det, at man flytter opgaverne ud til kommunerne, selvfølgelig nødvendiggør klare krav til kommunerne om, hvordan de løser opgaven, og det kræver, at de økonomiske muligheder er til stede.
Derfor sagde jeg jo også, at vi mindst skal have lavet en udligningsreform i sammenhæng med en strukturreform.
Så i mit indlæg tog jeg lige præcis højde for de ting, hr. Villy Søvndal nu stiller spørgsmål om.
Til den anden del omkring sygehusene tror jeg nu nok, at man kan se på kurven, at i den tid, amterne har haft ansvaret for sygehusene, er der nedlagt ganske, ganske mange små sygehuse.
Vi har lavet et forslag, vi har haft til behandling her
i salen tidligere, om, at vi ikke vil have nedlagt sygehuse, og i bemærkningerne dér kan man desværre se kurven over nedlagte sygehuse.
Amterne har sørget for, at der er nedlagt ganske mange sygehuse.
Jeg tror ikke, at staten vil kunne følge med i den takt, amterne har nedlagt sygehuse.
Villy Søvndal (SF), 2004-05-05:
Det har det da i allerhøjeste grad, for det, der sker, er, at man nu flytter nogle af de mest sårbare sociale grupperinger, vi har, ud til det yderste led i forvaltningen, hvor de er i en situation, hvor den økonomiske politik er ekstremt stram takket være Dansk Folkeparti.
Det betyder, at den multihandicappede familie, der tilflytter f.eks. Give Kommune, og som betyder en udgift, der er direkte aflæselig, skal ud og konkurrerere med stærke grupper som ældregrupper eller normalbørnsområdet.
Jeg vil bare spørge: Midt i al hr. Kristian Thulesen Dahls glæde over at være kommet til magten, bekymrer det så slet ikke hr. Kristian Thulesen Dahl, at de svageste sociale grupper, vi har, pludselig skal ud og konkurrere med stærke grupper?
Og hvem tror hr. Kristian Thulesen Dahl taber i det spil?
Det er det ene spørgsmål.
Det andet spørgsmål er: Hr. Kristian Thulesen Dahl havde et ræsonnement, der lød: Det er godt at være tæt på rådhuset, for så får man mere indflydelse.
Hvad så, når man centraliserer sygehusvæsenet?
Betyder det så, at man vil se en voldsom nedlæggelse af sygehuse i kølvandet på det her oplæg?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2004-05-05:
Hr. Villy Søvndal indleder med at sige, at jeg er glad for at have fået magten i relation til min egen indledning i min ordførertale, som bl.a. gik på, at Tony Blair havde udskrevet folkeafstemning i England.
Nu tror jeg ikke lige, at jeg er i besiddelse af nogen som helst magtmulighed for at bestemme, om briterne skal stemme om forfatningen, så jeg tror egentlig, det var en lidt malplaceret bemærkning fra hr. Villy Søvndals side.
Som svar på spørgsmålet må jeg jo sige til hr. Villy
Søvndal, at hvis det er sådan, at man tager amternes opgaver af i dag og fordeler dem på stat og primært kommuner, og man tager de penge, der er i systemet i dag, og lader dem følge opgaven, så har man jo ikke i sig selv hverken tilført eller taget penge fra den pågældende opgave, der skal løses. Så det, hr. Villy Søvndal nu siger i forbindelse med en debat om, hvor opgaverne skal placeres, med, at det medfører nedskæringer i de pengebeløb, der er til rådighed for at løse opgaven i forhold til f.eks. det sociale område,
er jo helt forkert.
Der er jo absolut ingen sammenhæng.
Det er jo en politisk debat, hvor hr. Villy Søvndal og jeg kan debattere den kommunale økonomi, som vi f.eks. gjorde, jeg tror, det var i fredags.
Det er jo der, den debat tages, men det har jo ikke noget at gøre med, hvor opgaven placeres.
Villy Søvndal (SF), 2004-05-05:
Hr. Kristian Thulesen Dahl indledte med, hvordan han sprang rundt af glæde i de her dage.
Han er sådan lidt lalleglad, kan man sige, over at være kommet til magten.
Det er klart, at det jo er bekymrende, når man tænker på, hvad der kommer til at ske, specielt på det tunge socialområde.
Det sker i en situation, hvor regeringen og Dansk Folkeparti fastholder kommuner og amter i et jerngreb, som vi ikke har set før.
Det betyder nedskæringer på ældreområdet, på børneområdet og for de mest udsatte grupper, der nu skal flyttes med over.
KL. 11.35 I forbindelse med hele det forsøg på at tegne en social profil, som Dansk Folkeparti havde engang inden valget, og som nu er erstattet af magtudøvelse, vil jeg gerne spørge: Har hr. Kristian Thulesen Dahl det slet ikke dårligt med, at alt tyder på, også når man lytter til de handicappedes organisationer, at det er dem, der kommer til at betale prisen for, at Dansk Folkeparti nu er blevet så glade for at udøve magt?
Bekymrer det ikke hr. Kristian Thulesen Dahl?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2004-05-05:
Det er jo altid en speciel fornøjelse at diskutere med fru Line Barfod, for det er fuldstændig ligegyldigt, hvad vi diskuterer, så er det den samme grammofonplade, der kører, og det er jo på en eller anden måde helt eventyrligt.
Sagen er, at det, at man har en opgave liggende under et amt, eller at man har en opgave liggende under kommunen, jo ikke har noget som helst at gøre med, om noget ligger i offentligt regi eller privat regi. Man foretager jo ikke en privatisering, fordi man eksempelvis flytter en opgave fra et amt til en kommune.
Så det er jo en helt anden diskussion.
Der, hvor opgaven bliver placeret, må man jo selvfølgelig diskutere, om man synes, man løser opgaven bedst ved, at man bruger offentligt ansatte til at løse opgaven, eller om man ønsker et privat firma til at løse opgaven.
Line Barfod (EL), 2004-05-05:
Jeg kan godt forstå, at hr. Kristian Thulesen Dahl taler uden om alle de kommunale selskaber, som regeringen lægger op til skal dannes, hvor beslutningerne ikke vil blive truffet af den direkte valgte kommunalbestyrelse, men af embedsmænd bag lukkede døre.
Men så prøver jeg et andet spørgsmål, som jeg håber hr. Thulesen Dahl så vil svare på.
Det er: Hvem er det, der denne gang skal betale magtens pris for, at Dansk Folkeparti er med ved magten og er med til at træffe beslutninger om det nye Danmark?
Er det alle dem, der nu fremover bliver udsat for privatisering, alle de offentligt ansatte, der kommer til at løbe endnu hurtigere, når deres arbejdsområder skal privatiseres, alle de ældre og de syge osv., der i endnu større omfang skal underkastes minuttyranni, for at nogle kan komme til at tjene penge?
Venstres ordfører, hr. Jens Rohde, har udtrykt det sådan: Formålet med det her er, at det skal blive nemmere for de private leverandører.
Hvem er det, Dansk Folkeparti mener skal betale prisen for, at Dansk Folkeparti kommer med ved magten her?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2004-05-05:
Jeg har fulgt med i den debat, der handler om, at det, at man ikke længere vil kunne vælge amtsråd, som jo så træffer en masse beslutninger, pludselig skulle medføre et demokratisk problem.
Jeg tror, at mange, der anfører det argument, glemmer det, som jeg tror der ellers har været bred enighed om, nemlig at der har været et meget, meget lille folkeligt engagement i forbindelse med amtsrådene.
Der, hvor folk virkelig har engageret sig, og tak for det, er primært i kommunerne og folketingsvalgene.
Jeg tror, at amtsrødderne i virkeligheden har haft stor gavn af, at de har skullet vælges, samtidig med at der har været valg til kommunalbestyrelserne, for ellers er jeg bange for, at valgdeltagelsen havde været meget lille.
Så derfor kan jeg slet ikke følge tankegangen i, at det nu udgør et demokratisk problem, at man ikke vælger amtsråd.
Derimod får kommunalbestyrelserne nu et langt større ansvar, og det betyder, at man har de politikere, man møder i sin dagligdag, og som jeg sagde man kan møde oppe i Brugsen eller på biblioteket, eller man kan gå på rådhuset for at diskutere med, langt tættere på sig.
De får nu kompetence på langt flere områder.
Og det er et demokratisk plus.
Line Barfod (EL), 2004-05-05:
Dansk Folkepartis nye kommunalpolitiske ordfører, hr. Kristian Thulesen Dahl, sagde i sit indlæg, at Dansk Folkeparti ønsker, at det professionelle Danmark skal afløses af, at alle får mulighed for at deltage.
Så vil jeg gerne høre, hvordan det hænger sammen med, at man afskaffer en stor del af de folkevalgte organer, og at der i stedet skal laves et hav af kommunale selskaber, hvor det i vidt omfang bliver embedsmænd og professionelle bestyrelsesfolk, der sidder og træffer beslutninger bag lukkede døre.
Hvordan gør det, at alle får mulighed for at deltage i at træffe beslutninger fremover?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2004-05-05:
Altså vores budskab er klart.
Det er, at der bør være frivillighed omkring kommunale sammenlægninger.
Når kommunerne får nye opgaver, skal de dokumentere, hvordan de så vil løse dem.
Når der er frivillighed omkring kommunale sammenlægninger, betyder det jo, at kommunen enten kan løse dem ved at være store nok i forvejen, ved at lave sammenlægninger eller ved at samarbejde med andre kommuner om at løse opgaverne.
Men det er kommunen, der skal dokumentere, hvordan den vil løse de her opgaver, som vi forudser det, i en ny kommunalreform.
Men hvordan de løser det, om det er ved sammenlægninger eller ved samarbejde, mener vi er meget, meget vigtigt, at kommunerne selv har kompetencen til at afgøre.
For som jeg sagde før: Tag Bornholm som eksempel.
Hvis man ikke med de problemer, der har været på Bornholm, med at lægge fem kommuner om til en regionskommune føler et lokalt ejerskab over for beslutningen om at lave sammenlægning, hvordan forestiller man sig så, at man for alvor også tager del i ansvaret for at komme igennem de her besværligheder?
Aage Frandsen (SF), 2004-05-05:
Det betyder så alligevel, at det der med frivillighed har sin grænse.
Hvis der er en kommune, der siger, at den vil være sig selv, og staten i form af indenrigsministeren så siger, at det kan den ikke være, for den kan ikke leve op til det,
hvad gør man så i den situation?
Eller i en situation, hvor der er nogle kommuner, der vil lægges sammen, men der tilfældigvis er en lige midt i det hele, der siger, at den kan klare os selv, den vil være udenfor.
Må man røre ved den kommune der midt i det hele?
I 1970 lavede man jo selvfølgelig tvangssammenlægninger, men det var med udgangspunkt i frivillighed, og langt de fleste var frivillige.
Men det, jeg hører Dansk Folkeparti sige, er jo i virkeligheden bådeog. Frivillighed, men hvis de nu efter statens opfattelse ikke kan løse opgaven hvad så?
Og så igen det der med denne kommune inde midt i det hele, som ikke vil med de andre, skal der så laves en ring omkring den, eller skal den også være med?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2004-05-05:
Vores holdning er krystalklar.
Vi ønsker frivillighed i kommunale sammenlægninger.
Vi mener, at tvangssammenlægninger er et onde.
Det vil ikke skabe ejerskab, det vil ikke skabe nok lokal forankring af de forandringer, der så vil skulle ske, og da vi ved, at det er besværligt at lave sammenlægninger, er det nødvendigt, at man lokalt føler et medejerskab til de ændringer.
Så det er absolut vores udgangspunkt.
Vi synes jo så, at der i regeringens oplæg er en meget positiv ting lige præcis omkring det her, fordi man jo i regeringens oplæg skitserer, at det er kommunerne, der nu skal dokumentere over for os, at de vil kunne løse de nye opgaver.
Der er jeg så til gengæld fuldstændig enig med hr. Aage Frandsen i, at hvis man ønsker at bevare en meget lille enhed, vil der være kommuner, som ikke vil kunne løse de opgaver, der bliver flyttet ud til kommunerne. Derfor skal der selvfølgelig komme en meget klar tilkendegivelse fra den enkelte kommune af, hvordan man vil løse de opgaver, så vi ikke risikerer at tabe nogen, men tværtimod vinder ved at lave de ændringer.
Aage Frandsen (SF), 2004-05-05:
Jeg vil godt bidrage med et spørgsmål om det, hr. Thulesen Dahl ikke nåede, nemlig de frivillige sammenlægninger.
Der er i Strukturkommissionens betænkning jo en logisk sammenhæng mellem, at man vil fjerne amterne helt og så store kommuner, og hvis man stadig væk vil have flere regioner, så kan kommunerne være mindre.
Denne logiske sammenhæng er der ikke helt i Dansk Folkeparti - sagt blidt.
Betyder det, som Dansk Folkeparti mener, at man vil have en kattelem på størrelse med, at en tiger kan komme igennem den, forstået på den måde, at det skal være helt frit for alle kommuner at få lov til at være uden for en mulig sammenlægning, dvs. nul sammenlægning imod et byrådsflertal?
Ole Stavad (S), 2004-05-05:
Hr. Nødgaard kunne jo spare sig en del, hvis han lyttede efter ordførertalen, for der sagde jeg: Dermed har ingen af de tre partier pantsat sin handlefrihed hos hinanden i forløbet.
Til det andet, hr. Nødgaard spørger til, må jeg sige: Nej, Socialdemokratiet har ikke nogen barrierer i forhold til at have en sammenhæng imellem direkte folkevalgte led og skatteudskrivning.
Det har vi også sagt fuldstændig klart og tydeligt.
Tværtimod er vi bekymrede for, at hvis man ikke har det økonomiske ansvar, bliver det ansvarsforflygtigelse.
Hvis hr. Nødgaard vil studerer udviklingen i sundhedsvæsenet i Norge, hvor man hen over 1990'erne fjernede det økonomiske ansvar, hvilket resulterede i ansvarsforflygtigelse og i - det har hr. Nødgaard jo ikke noget imod - at staten fuldstændig overtog sygehusvæsenet, vil han se, at det har kostet et milliardbeløb, og at analyserne bestemt ikke viser, at det har givet et bedre sygehusvæsen i Norge end det, vi har i Danmark, vel snarere tværtimod.
Poul Nødgaard (DF), 2004-05-05:
Enten er der skatteudskrivning i regionerne, eller også er der ikke.
Hvad er det for nogle andre indtægter, hr. Stavad står og taler om?
Der er simpelt hen ikke en eneste dansker, der forstår det indlæg dér.
Kan Socialdemokratiet bakke op om, at der ikke udskrives skatter i regionerne, sådan som hr. Lykketoft faktisk udtalte til Børsen?
Hr. Ole Stavad står og kommer med sådan en gang sludder for en sladder, som jeg ikke synes at vi har nogen som helst brug for.
Så vil jeg lige stille et spørgsmål mere.
Det er med hensyn til, at hr. Ole Stavad sagde i sit indlæg, at Socialdemokratiet, SF og De Radikale kommer samlet til forhandling med regeringen.
Der kunne jeg godt tænke mig at spørge: Er det så ligesom, da vi havde medieforhandlinger i sin tid?
Der kom de også samlet, og bedst som vi troede, at nogle af partierne ville være med, så besluttede de, at enten var de med alle sammen, eller også var der ikke nogen, der var med.
Mit spørgsmål går så på: Er det på samme måde med kommunalreformen, at enten er alle tre partier med, eller også er ingen partier med?
Jeg kunne forestille mig, at man allerede har indgået en form for en aftale om det.
Ole Stavad (S), 2004-05-05:
Den socialdemokratiske kommunalordfører er principielt altid enig med sin partiformand, og derfor vil hr. Poul Nødgaard heller ikke kunne finde nogen som helst uoverensstemmelse imellem det, jeg sagde på Socialdemokratiets vegne i min ordførertale, og det, hr. Mogens Lykketoft udtalte til Børsen i mandags, var det vist.
Hr. Poul Nødgaard omtalte nemlig hr. Mogens Lykketofts udtalelser forkert.
Hr. Mogens Lykketoft sagde nemlig ikke,
at de nye regioner blev finansieret fuldt ud gennem tilskud fra staten m.v. Næ, hr. Mogens Lykketoft sagde, at det var afgørende for Socialdemokratiet, at de nye regioner også har mulighed for at påvirke indtægtssiden.
Her er vi jo sådan indrettet, at vi kan forstå, at regeringen tilsyneladende synes, at det med to skatteudskrivende led er det vigtigste i verden, og at de har en psykologisk barriere dér.
Psykologiske barrierer er normalt ikke nødvendigvis så virkelige, men vi skal tage hensyn til dem, hvis vi skal finde løsninger. Derfor har vi sagt og har Socialdemokratiets formand sagt, at hvis vi kan finde andre måder, og det tror vi på vi kan, hvis der er vilje til det, til at skaffe de nye regioner andre former for egenindtægter, som de har herredømme over, kan vi diskutere det.
Sandy Brinck (S), 2004-05-05:
Det må jeg indrømme at jeg synes er overraskende, at Dansk Folkeparti om nogle af de borgere i det her land, som er allermest afhængige af, at velfærdsstaten leverer en ordentlig service, nemlig de sindslidende, siger
, at de så må være undtagelsen, der bekræfter reglen.
Det er dybt overraskende. Jeg synes, at Dansk Folkeparti skulle tage udgangspunkt i den enkelte borger, prøve at tage udgangspunkt i den enkelte borger, som har en lidelse, der gør, at man på nogle tidspunkter har brug for at være i sygehusbehandling og på andre tidspunkter eller måske samtidig har brug for f.eks. et socialpsykiatrisk botilbud.
Her synes Dansk Folkeparti altså, at vi har en af de undtagelser, hvor det er bedst for borgerne, at man deler det op på to forskellige myndigheder.
De, der laver opsøgende socialpsykiatrisk arbejde, gør det jo netop, fordi vi har at gøre med nogle borgere, som måske ikke er dem, der går hen til den kommunale kvikskranke om mandagen, men som skal opsøges og hjælpes til at få en behandling.
Hvordan vil Dansk Folkeparti sikre dem?
Eller skal jeg tage det som et udtryk for Dansk Folkepartis holdning, at her er bare en undtagelse, og det må man leve med?
Poul Nødgaard (DF), 2004-05-05:
Den socialdemokratiske partiformand, hr. Mogens Lykketoft, fremsatte i mandags en udtalelse i Børsen om, at det ikke var afgørende for Socialdemokratiet, at de nye regioner får skatteudskrivningsret.
Jeg synes, at hr. Ole Stavads indlæg her i dag gav udtryk for et lidt andet synspunkt.
Derfor vil jeg gerne høre, om den socialdemokratiske kommunalpolitiske ordfører er enig med sin partiformand i, at det ikke er nødvendigt, at regionerne udskriver skatter, men at de får deres indtægter via regeringens forslag om sundhedsskat, betaling fra kommuner osv.
Jeg synes, det ville være rimelig rart at få slået fast her i debatten i dag, om der er uenighed i Socialdemokratiet, eller om der er fuld opbakning til partiformanden.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2004-05-05:
Jeg synes, det er utroligt, at fru Sandy Brinck kan stille det sådan op.
Så synes jeg simpelt hen ikke, det er rimeligt, at fru Sandy Brinck behandler det med de polemiske bemærkninger, der kommer til udtryk i hendes indlæg Det her er noget, vi er dybt optagede af, og det skal fru Sandy Brinck ikke forsøge at beklikke troværdigheden af, hvilket hun jo i virkeligheden gjorde med det seneste indlæg gennem det med, om det er en undtagelse, der bekræfter reglen.
Det er jo det stik modsatte, jeg siger.
Det er noget, vi er dybt optagede af, og jeg siger, at vi forsøger at finde en helhed lige præcis i forhold til borgerens ve og vel, så vi i så høj grad som muligt gør det godt for den enkelte borger.
Det var det, der var udgangspunktet, og så skal fru Sandy Brinck ikke sige det modsatte.
Jeg noterer selvfølgelig min fortalelse om Anker Boye og forstår også godt, at Socialdemokratiet har travlt med at lægge afstand til den formulering, han kom med den 9. januar
i Vingstedcentret, for det var jo virkelig en mærkelig udtalelse i forhold til vores normale opfattelse af demokrati, nemlig at det er godt at få store enheder, for så kan man langt nemmere modstå det pres, der måtte komme fra borgere i forbindelse med f.eks. at nedlægge institutioner og lignende
Så det forstår jeg godt, og det er selvfølgelig noteret i den her sag.
Til det om udligningen: Jeg har sagt det før, men jeg siger det meget gerne igen, at vi mener, at det er nødvendigt, at vi får en langt større mulighed for landet over at levere en ordentlig service til borgerne.
Der er for store forskelle i dag, og det er også derfor, at vi er meget stærkt optaget af, at der kommer en udligningsreform, som skaber en bedre balance med hensyn til de muligheder, kommunerne har.
Jeg havde nær sagt, jo mere, jo bedre.
Men det er jo klart, at der ligger flere modeller for det, og det er stærke interesser, der gøres gældende, mellem dem, man tager penge fra, og dem, der skal have penge.
Vi har det udgangspunkt, at vi meget gerne ser en meget stærk udligningsreform, som sikrer en klart bedre fordeling af ressourcerne til de kommuner, der har behov for det.
Marianne Pedersen (V), 2004-05-05:
Vandløb har det med at overskride amtsgrænser, og de har det også med at overskride kommunale grænser, og man vil stadig væk skulle have et samarbejde omkring disse overskridende miljøområder.
Staten tager det overordnede ansvar på grundvandsområdet og på de områder, der generelt har interesse for hele Danmark inden for forskellige specifikke ting, og dem regulerer man.
Hele det lovgrundlag, der ligger i dag,
vil jo fortsat ligge, så det er et spørgsmål om, at kommunen får større kompetence i forhold til sit eget område end den kompetence, der i dag ligger delt mellem henholdsvis kommuner og amter.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2004-05-05:
Jeg er ikke enig i, at en ny struktur betyder, at der lukkes institutioner, som det her nævnes.
Behovet for institutionspladserne er der fortsat, og der er i regeringsoplægget sikret en overgangsperiode for de institutioner, der nævnes.
Vi forhandler meget gerne om, hvorvidt man i endnu højere grad skal stille krav, der sikrer, at der til enhver tid er det tilstrækkelige udbud af pladser på de områder.
Det er meget, meget vigtige spørgsmål, der rejses, det er meget vigtige samfundsborgere at tage vare på.
Derfor kan det da være en utrolig god diskussion i forhandlingerne, hvordan man i endnu højere grad kan stille krav til kommunerne om, at det tilstrækkelige udbud er der.
Det skal der ikke være nogen som helst tvivl om at der skal være.
Må jeg dernæst sige, at den mistro, der jo i virkeligheden er til hele det primærkommunale system i indlægget, deler jeg ikke, altså det her med, at man ikke i en kommune er interesseret i, at ens egne borgere får de tilbud, som er nødvendige.
Sagt igen: Er der behov for, at vi får strammet kravene i forhold til at sikre det tilstrækkelige udbud, så er vi jo fuldstændig med på at tage den tråd op.
Tove Videbæk (KD), 2004-05-05:
Hr. Thulesen Dahl udtaler i sin ordførertale, at nogle bare ønsker at bevare status quo, selvfølgelig underforstået, at de ikke ønsker at sluge udspillet råt, som det foreligger.
Hr. Thulesen Dahl siger også, at intentionen er at gøre tingene bedre for den enkelte borger.
Men kan hr. Thulesen Dahl så forklare, hvordan man vil kunne gøre det bedre for borgerne, f.eks. hvis de bofællesskaber og væresteder, institutioner og behandlingssteder osv. bliver lukket, som de allersvageste i dag bliver serviceret af?
De steder ved vi jo som bekendt kun er garanteret 1 år efter reformens ikrafttræden.
Jeg vil lige føje et yderligere spørgsmål til: Hvordan vil hr. Thulesen Dahl løse opgaverne bedre i det nye system, når al viden og ekspertise faktisk bliver spredt for alle vinde til kommuner og stat?