runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Carina Christensen (KF), 2006-04-26:
Vi synes sådan set ikke, at det ene udelukker det andet, og jeg vil gerne understrege, at det faktisk er 680 mio. kr., der er afsat til ekstra timer i dansk og historie.
Det er vi meget glade for, og vi har meget stort fokus på indholdet i, hvad man lærer ude i skolerne, og vi er glade for at kunne tilføre ekstra midler til ekstra timer i dansk og historie.
Men det udelukker ikke, at vi ikke også synes, at de fysiske rammer selvfølgelig skal være i orden, og derfor bruger vi også mange penge på folkeskolen i dag.
Vi har en af verdens dyreste folkeskoler, og det er ude i kommunerne lokalt, at man lægger serviceniveauet og prioriterer bl.a. den fysiske indretning af de skoler, man har i kommunen.
Og vi tror godt, at de kan leve op til det ansvar, for jeg er sikker på, at en kommunalpolitiker heller ikke synes, det er acceptabelt, hvis der sidder 60 elever på 40 m2 , altså fuldstændig uacceptable forhold.
Jeg er helt enig i, at det er fuldstændig utilfredsstillende, hvis de fysiske omgivelser ikke er i orden for eleverne, og hvis lærerne ikke er veluddannede osv. osv., men det tror jeg altså også man bekymrer sig om ude i kommunerne.
Det er de lokalt valgte politikere, som sidder derude med ansvaret for at sørge for, at de ting er i orden.
Det tror vi på at kommunerne godt kan.
Jeg kan forstå, at SF ikke har den samme tiltro til kommunerne.
Det er måske så det, der skiller os ad.
Kim Mortensen (S), 2006-04-26:
Det er jeg, og det er ikke det centrale krav bare at bede om flere penge, men jeg tror, det bliver rigtig svært, hvis man også skal overholde den anden lovgivning, der gælder i det her land, at få lavet noget afgørende ved eksempelvis renovering, ombygning og forbedring af skolernes lokaler og faciliteter, hvis ikke det er noget, man bruger penge på.
Det er derfor, jeg peger på, at det er en opgave, som jeg mener at kommunerne er nødt til at prioritere og gå i gang med.
Men der handler det jo om, om kommunerne har mulighed for inden for den økonomiske ramme at løfte den opgave.
Carina Christensen (KF), 2006-04-26:
Nu kan jeg jo ikke undlade at bemærke, at Socialdemokraternes ordfører kom ind på økonomien i folkeskolen, og så har jeg bare et enkelt spørgsmål.
Da Socialdemokraternes anden uddannelsesordfører, fru Christine Antorini, lige var tiltrådt som ordfører på det her område, udtalte hun i et interview, at vi nu skal væk fra den retorik, der altid handler om, at folkeskolen skal have flere penge.
Nu må vi til at drøfte, hvordan vi bruger de mange penge, vi afsætter til det her område.
Jeg skal bare høre, om hr. Kim Mortensen er enig med fru Christine Antorini.
Kim Mortensen (S), 2006-04-26:
Som jeg forsøgte at sige i mit ordførerindlæg, støtter vi ikke det her beslutningsforslag.
Vi mener ikke, at de her punkter er områder, hvor vi i Folketinget skal træffe beslutninger.
Men jeg vil på den anden side sige, at jeg synes, det er helt legale krav at stille til en moderne folkeskole, at der er plads i klasserne, at der ikke er overfyldt med elever, og at der er de kvalificerede lærere og adgang til det undervisningsmateriale, der skal være.
Men jeg synes også, det er en opgave, som kommunerne må tage på sig, og det er jeg også sikker på kommunerne gerne vil.
Jeg tror også, at specielt de nye og større kommuner vil prioritere den her opgave måske i et større omfang, end vi har set tidligere.
Majbrit Berlau (EL), 2006-04-26:
Nu kan det jo altid diskuteres, hvor underholdende det er at høre ministerens minder fra 20 år siden om andre partiers valgkampe, men vi forholder os til forslag, som bliver fremsat her i 2006, og det er sådan set også det, jeg vil tage udgangspunkt i.
Jeg er glad for, at ministeren selv erkender at være forholdsvis centralistisk i det folkeskoleforlig, der lige er indgået, men forslaget her handler egentlig ikke om at være centralistisk.
Det handler om at tildele eleverne i den danske folkeskole nogle rettigheder, som de ikke har haft tidligere, for at sikre, at de får den bedst mulige uddannelse.
Vi er fuldstændig uenige i den tilgang, regeringen har til spørgsmålet.
Det er helt basalt det, forslaget handler om.
Thomas Krog (SF), 2006-04-26:
Så vil jeg bare prøve at gøre spørgsmålet en lille smule mere enkelt.
Vi kan tage et konkret gymnasium, som jeg kender, nemlig Fjerritslev Gymnasium, som ministeren også kender.
Man må sige, at det ligger i et udkantsområde, og Fjerritslev er heller ikke den tættest befolkede kommune, jeg lige kan finde på.
Hvis et sådant gymnasium siger: O.k., det går ikke som selvstændigt gymnasium, så vi finder et andet gymnasium at slå os sammen med, så gymnasiet i Fjerritslev blot bliver en afdeling – bevarer det samlede gymnasium, der så opstår, sit udkantsområdegrundtilskud?
Bertel Haarder (V), 2006-04-26:
Det er et svært spørgsmål, som jeg synes egner sig til udvalgsbehandling, for jeg tør ikke på stående fod give et svar på det.
Det, vi har aftalt, er, at vi vil indrette taxameterprincippet sådan, at det undgås, at tyndtbefolkede områder ribbes for gymnasiale tilbud.
Det vil sige, at små institutioner i tyndtbefolkede egne vil få en form for særbehandling, men vi vil ikke give små institutioner i tætbefolkede områder, hvor der er andre tilbud ganske tæt ved, en tilsvarende særbehandling.
Det er et regionalpolitisk synspunkt, der ligger bag, når vi siger, at små institutioner i tyndtbefolkede områder skal have særbehandling.
Thomas Krog (SF), 2006-04-26:
Jeg vil sige, at når nu ministeren har gjort så meget ud af at læse høringssvarene, ved ministeren nok også, at de spørgsmål, jeg har stillet, bl.a. om økonomien set i forhold til det stigende antal elever, er nogle af de spørgsmål, som også stilles i høringssvarene, så derfor er det ikke bare noget, jeg siger for at virke bekymret.
Jeg vil gerne spørge ministeren angående fusioner og udkantsgrundtilskuddet.
Kan man forestille sig, at hvis to af udkantsgymnasierne, som man kan kalde dem, har problemer med at opretholde deres eksistens og derfor slår sig sammen med et større bygymnasium, så der egentlig kun er ét gymnasium, kan der gives tre udkantsgymnasiegrundtilskud?
Bertel Haarder (V), 2006-04-26:
Jeg vil gerne takke for den brede tilslutning til forslaget, og så vil jeg sige som svar til både hr. Thomas Krog og fru Majbrit Berlau, at der jo intet overraskende og intet nyt er i den model, som vi nu gennemfører for disse ungdomsud dannelsesinstitutioner.
Modellen er velkendt fra erhvervsuddannelsesområdet, og det er sådan set svar på alle spørgsmål.
Vi kender modellen, den er gennemprøvet, den har været en stor succes, og alle de, der har modellen med selvejerog taxameterprincipper, ønsker at beholde denne model.
Den indebærer naturligvis, at der kommer ekstra ressourcer, når der kommer ekstra elever; det ligger i taxameterprincippet.
Men den indebærer mig bekendt ikke, at der skulle komme forøget brugerbetaling noget som helst sted.
Modellen er jo velkendt, så egentlig synes jeg, at hr. Thomas Krog burde kunne besvare sine spørgsmål selv.
Men hvis det generelle svar, jeg her har givet, ikke er nok, er han da velkommen til at spørge mig, når jeg er færdig.
Før jeg slutter af, vil jeg godt svare angående noget, som har været nævnt i høringssvarene af både lærerforeningen og lederforeningen HFI.
De har efter min mening med rette rejst spørgsmålet: Når nu de erhvervsgymnasiale uddannelser vil kunne udbydes af almengymnasiale institutioner, hvorfor skal det omvendte så ikke også kunne være tilfældet?
Det spørgsmål kan jeg ikke svare på, og derfor er jeg klar til at stille et ændringsforslag, som skaber lighed på det punkt.
Til slut vil jeg berolige fru Majbrit Berlau, selv om hun er gået.
Det kan godt være, hun synes, at regeringen er barsk, når den kun vil give én af lærerne og én af eleverne stemmeret, men når man læser høringssvarene, kan man se, at både Gymnasieskolernes Rektorforening og bestyrelsesforeningen for VUC er mere barske end regeringen, idet de synes, det er forkert, at der sidder to lærere og to elever.
De synes, der kun bør sidde én lærer og én elev, og det synes jeg viser regeringens og regeringspartiernes storsind og demokratiske sindelag.
Vi går faktisk videre, end de pågældende foreninger ønsker.
Jeg kan også fortælle, at vores holdning har udløst visse klager, fordi man føler, at når der sidder så mange, som hører hjemme på institutionen, vil de, der kommer udefra, let komme til at føle sig i mindretal og føle sig som fremmedelementer.
Det må vi bare tage ad notam, men løsningen er naturligvis, at en god formand indstiller, at det er en af lærerne, der taler på lærernes vegne, og en af eleverne, der taler på elevernes vegne.
Så kan man vel leve med det.
Jeg vil blot gerne nævne det, for at fru Majbrit Berlau kan fornemme, at det altså ikke, er fordi vi er barske eller udemokratiske, eller fordi vi er ligeglade med eleverne og lærerne, at vi synes, der kun skal være én, der har stemmeret.
I branchen er der så at sige bred opbakning til, at sådan bør det være.
Majbrit Berlau (EL), 2006-04-26:
Jeg mener ikke, at demokratiet vil blive varetaget godt nok i de bestyrelser, der sammensættes i medfør af lovforslaget.
Jeg har også et problem, fordi regionsrådene ifølge lovforslaget ikke er en del af bestyrelsen.
Det er et spørgsmål, som jeg meget gerne vil have at vi behandler under udvalgsarbejdet for at sikre, at bestyrelserne kan få en sådan bredde, at vi alle sammen kan være tilfredse og alle sammen kan være sikre på, at demokratiet fortsat eksisterer ude på vores uddannelsesinstitutioner.
Med hensyn til deltagerbetaling må jeg understrege, at Enhedslistens meget klare principielle holdning er, at man ikke skal betale for at få en uddannelse i Danmark, og derfor falder det os klart for brystet, at der bliver mulighed for, at den enkelte bestyrelse kan fastsætte deltagerbetaling for udbudte kurser på institutionen.
Det er en forkert vej at gå.
Jeg mener, det er urimeligt over for borgerne i samfundet, og jeg mener også, det er et helt fejlskud i forhold til de fine ord, regeringen ellers plejer at sige om at sikre, at alle skal kunne få en ungdomsuddannelse.
Så er det helt ved siden af at begynde at indføre brugerbetaling.
Det er mig fuldstændig uforståeligt, og uanset om man siger, at man viderefører det, eller om man indfører det via dette forslag, er jeg fuldstændig ligeglad.
Man havde haft en mulighed for at trække en klar og tydelig streg og sige: Vi accepterer ikke brugerbetaling i ungdomsuddannelserne i Danmark.
Men det har man valgt ikke at gøre, tværtimod har man valgt at understrege muligheden for det.
Det beklager vi altså meget i Enhedslisten, og vi håber virkelig inderligt, at vi i udvalgsarbejdet kan sikre, at brugerbetalingselementet udgår af lovforslaget.
Jeg har nødvendigvis ikke de store forhåbninger om det efter at have hørt de bemærkninger, der ellers er faldet i debatten, men jeg appellerer dog endnu en gang til, at hvis man fra regeringens side ønsker at leve op til de meget fine ord, man siger om at sikre, at alle kan få en ungdomsuddannelse, eliminerer man altså brugerbetalingen.
Thomas Krog (SF), 2006-04-26:
Det er på tidspunkter som det her, at vi kan konstatere, at kommunalreformen i bund og grund er centralistisk.
Det er klart, at det ikke er afgørende for SF’s holdning til det konkrete forslag.
Jeg synes sådan set bare, at det er en konstatering værd, at regionale uddannelsesinstitutioner nu er blevet statslige, det kan man i hvert fald ikke kalde decentralisering.
Med hensyn til det, vi står med, er det helt afgørende vigtigt for SF, at der tilføres ekstra ressourcer til sektoren, når der bliver et stigende antal elever.
Det vil jeg også gerne have at ministeren bekræfter.
Det andet centrale er det her med taxameteret til pædagogikum.
Taxameteret skal efter SF’s mening udløses efter samme regler som uddannelsestaxameteret.
Det, den konservative ordfører stod her og sagde omkring, at alle taxametre udløses efter dem, der kommer igennem, er jo ikke korrekt.
Dimensioneringen af og antallet af ansatte i pædagogikumstillinger skal opreguleres væsentligt for at sikre fremtidig rekruttering af lærere til både gymnasiet og hf.
Jeg konstaterer også, at det så er undervisningsministeren, der fastsætter rammerne for deltagerbetaling på VUC.
Det skal siges, at SF mener, det er helt fundamentalt vigtigt, at alle har ret til at gennemføre en uddannelse på et niveau, der svarer til afsluttende ungdomsuddannelser, uden brugerbetaling.
Der er i øjeblikket mange steder en glidebane, der går i den forkerte retning: øget brugerbetaling både på gymnasier og på VUC’er.
Af lovbemærkningerne fremgår det så også, at institutionernes bestyrelse fremover skal fastsætte niveauet for brugerbetaling inden for de rammer, ministeren udstikker.
I det omfang man politisk beslutter at der skal være brugerbetaling, mener vi i SF, at det bør fastsættes politisk, hvad niveauet skal være.
Jeg synes, det er at kaste aben fra sig at give nogle institutioner en økonomi, som tvinger dem til at sætte brugerbetalingen op, og så sidder vi her i Folketinget og vasker hænder og siger: Det var ikke det, vi ville.
Også med hensyn til det her lovforslag er der en række spørgsmål, som trænger til nogle svar.
Jeg vil godt spørge ministeren: Hvad bliver de faktiske taxametre?
Og hvornår bliver de udmeldt til institutionerne?
Det er også vigtigt at arbejde med, når man tænker en lille smule frem, hvad de her institutioner jo gør.
Nu kan jeg se, at tiden snart er gået.
Der er en lang, lang række af andre spørgsmål, som vi i den her sammenhæng vil tage op under udvalgsbehandlingen.
Det er et vigtigt område, og jeg synes også, at der i forbindelse med det her forslag – ligesom med det, vi havde tidligere – er alt for mange svar, som svæver i luften.
Jeg håber da, vi bliver klogere, inden vi kommer til andenbehandlingen.
Carina Christensen (KF), 2006-04-26:
Hele princippet i taxameterfinansiering er, at man får penge efter, hvor mange elever man får igennem, men det er jo selvfølgelig ikke ubetinget sådan, at man så kan sænke kvalitetsniveauet til det laveste lave.
Det fungerer jo udmærket allerede i dag på de mange institutioner, der er taxameterfinansierede.
Der får man mange elever igennem, man får betaling for det antal af elever, man får igennem, og kvaliteten er alligevel i orden, vurderer vi.
Thomas Krog (SF), 2006-04-26:
Jeg vil prøve at forholde mig til taxameterordningen, som den er heri, og ikke løbe ind i nogle principielle diskussioner om taxameterordninger.
Jeg synes så, at den konservative ordfører skulle prøve at svare på de spørgsmål, jeg rent faktisk stillede.
Det andet problem, jeg kan se, er, at skolerne bliver aflønnet efter, hvor mange de får igennem.
Så jeg vil godt spørge: Kan De Konservative ikke også se problemet i, at når man på skolerne får penge efter, hvor mange man får igennem, så kan det give et incitament til at bringe nogle igennem, som faktisk ikke burde have været det, fordi de ikke har kvaliteterne til at komme ud og undervise bagefter?
Carina Christensen (KF), 2006-04-26:
Jeg er slet ikke i tvivl om, at SF har en noget mere negativ indstilling til taxameterfinansiering generelt, end vi har i Det Konservative Folkeparti.
Vi er meget positive over for taxameterfinansiering.
Vi synes, det er et sundt og fornuftigt princip, som sikrer en meget god udnyttelse af ressourcerne ude på institutionerne.
Og jeg er helt sikker på, at man også derude har for øje, at kvaliteten selvfølgelig skal være i orden, og at de elever, der kommer ud med en færdig uddannelse fra institutionen, skal være fagligt velkvalificerede, og det er de jo heldigvis også i dag.
Thomas Krog (SF), 2006-04-26:
Det væsentligste også i det her er spørgsmålet om pædagogikum.
Vi skal have flere igennem.
Der er så lagt op til i taxameterordningen, at man skal have betaling efter antallet, der faktisk kommer igennem et pædagogikum.
Jeg vil godt spørge den konservative ordfører: Er det ikke noget, der opfordrer til, at man bringer nogle mennesker igennem, som faktisk ikke burde komme det, fordi betalingen bare kommer efter, hvor mange der kommer igennem, og ikke efter, hvor mange der er på uddannelsen?
Carina Christensen (KF), 2006-04-26:
Det her lovforslag fastsætter de fremtidige rammer for det statslige selveje og for det almene gymnasium, hf og VUC, herunder finansieringen af institutionerne samt bestyrelsens sammensætning, opgaver og ansvar.
I Det Konservative Folkeparti er vi meget tilfredse med det resultat, som vi med det her lovforslag er nået frem til.
Det her lovforslag bygger jo også som det foregående lovforslag på den styringsanalyse, der er udarbejdet.
Vi tog allerede sidste år den principielle beslutning om, at de nye statslige selvejende institutioner skal overgå til statslig taxameterfinansiering, og nu træffer vi så beslutning om den mere konkrete udformning af taxametermodellen.
Her hæfter vi os særlig ved, at vi nu får en finansieringsmodel, som bygger på en kombination af grundtilskud og elevtalsafhængigt tilskud, og som så betyder, at vi nu sikrer, at der også i fremtiden vil være mulighed for, at også små lokale institutioner, som ligger uden for de store byer, kan overleve økonomisk og have et bredt fagligt udbud.
Det glæder os også, at ministeriet har tilkendegivet, at de allerede har sat betydelig fokus på ledelsesudvikling, og at man netop i forbindelse med kommunal- og gymnasiereformerne har iværksat et særligt tilrettelagt ledelsesudviklingsprojekt, som vil blive fortsat i 2007.
Vi er glade for, at det understreges, at det er undervisningsministeren, som er forpligtet til at sørge for, at der er et tilstrækkeligt udbud af gymnasiale uddannelser, og at regionsrådenes og fordelingsudvalgenes rolle i forhold til udbudet af ungdomsuddannelser alene er af koordinerende karakter.
Vi har det derfor også helt fint med, at regionsrådene fremover ikke skal udpege medlemmer til bestyrelserne, men at institutionerne selv må bestemme, om der skal udpeges et medlem fra regionsrådet.
De nye selvejende institutioner får nu gode muligheder for at samarbejde og endda gennemføre sammenlægninger, vel at mærke hvis der er et lokalt forankret ønske om det.
Vi Konservative håber og ser frem til, at man mange steder i landet vil udnytte de nye muligheder.
Vi står i de kommende år over for en række store udfordringer på uddannelsesområdet, ikke mindst hvad angår ungdomsuddannelserne.
Og hvis vi skal kunne imødekomme de udfordringer på bedste vis, så får vi brug for en god og effektiv struktur.
Det vil det her forslag være med til at sikre, og vi kan derfor give det vores fulde tilslutning.
Martin Henriksen (DF), 2006-04-26:
Hr. Thomas Krog spørger, hvordan vi kan sikre, at de uddannelsessøgende søger hen de steder, så vi kan sikre, at der er elever nok til at opretholde et gymnasium.
Vi kan jo ikke stå herinde og diktere, hvor de studerende skal ønske at ville studere henne.
Der er også mulighed i lovforslaget for – og der vil også komme et ændringsforslag – at institutioner bl.a. kan lægge sig sammen, og det kunne man bl.a. tænke sig gjort ude i udkantsområderne, nemlig at forskellige uddannelsesretninger kunne gå sammen for at fastholde et uddannelsestilbud i udkantsområdet.
Det må hr. Thomas Krog vel betragte som en imødekommelse af det spørgsmål, hr. Thomas Krog rejser her.
Thomas Krog (SF), 2006-04-26:
Jeg vil da godt takke Dansk Folkeparti for tilsagnet om at gå ind i det her, for der er et reelt problem.
Det kan godt være, at hr. Martin Henriksen ikke er opmærksom på det.
Nu bliver det så institutionerne selv, og der kommer vi til at stå med det problem, som jeg prøvede at skitsere.
Der kan godt være nogle af de her lidt større bygymnasier, som for nogle i udkantsområderne er mere attraktive, og som bare siger: Hvis de gerne vil hertil, så skal de søreme have lov til det.
Se, det er frit valg.
Men så er der ikke frit valg for de resterende tilbage i udkantsområderne, for så er der simpelt hen ikke nok til, at der kan være et gymnasium der, og så bliver de så også tvunget ind til storbyen.
Martin Henriksen (DF), 2006-04-26:
Jeg synes også, det er relevant, hvis andre partier stiller spørgsmål i udvalget, så vi kan få klargjort nogle af de misforståelser, der eventuelt har været i forbindelse med høringssvarene.
Thomas Krog (SF), 2006-04-26:
Jeg vil stille hr. Martin Henriksen et spørgsmål angående udkantsområder.
Nu blev der sagt noget om nogle stærke og solide uddannelsesinstitutioner, men det er jo væsentligt i det her at ville dække hele landet ind, og der er jo nogle regler for gymnasier på under 400 elever.
Hvis der er nogen af de her ude fra landet, der siger, at de vil ind til byen, så har vi den anden halvdel på små gymnasier tilbage, og så står de uden et gymnasium og er også tvunget ind til storbyerne.
Hvad vil Dansk Folkeparti gøre for at sikre, at vi ikke havner i den situation?
Martin Henriksen (DF), 2006-04-26:
Dette lovforslag er blevet til i kølvandet på styringsanalysen, som er blevet til på baggrund af kommunalreformen.
Lovforslaget omhandler sammensætning af institutionsbestyrelserne og finansiering af institutionerne samt en ny sanktionsmulighed for Undervisningsministeriet, også beskrevet før omkring indsatsaftalen.
Der er sund fornuft i, at ministeriet kan aftale at rette op på kvaliteten af undervisningen eller rette op på kvaliteten af de uddannelser, som den enkelte institution udbyder.
Det er vigtigt for Dansk Folkeparti, at vi understøtter det lokale medansvar og faglige engagement i uddannelsessystemet, men at dette naturligvis skal kontrolleres centralt, så kvaliteten sikres.
Bestyrelsesmedlemmerne skal have kendskab til lokalområdet, skal have uddannelsesmæssige forudsætninger og erfaring med ledelse og økonomi for at kunne indgå i bestyrelsessammensætningen.
Det er Dansk Folkepartis ønske, at der er så stor faglig viden og bredde til stede i bestyrelserne som overhovedet muligt.
På den måde får vi de bedste forudsætninger for stærke og fagligt solide uddannelsesinstitutioner.
Vi er også tilfredse med, at der ikke er et lovkrav om, at regionsrådene skal udpege et medlem til bestyrelserne.
Derudover er der ikke andet at tilføje, end at Dansk Folkeparti kan tilslutte sig forslaget.
Bertel Haarder (V), 2006-04-26:
Hele folkeskolelovgivningen handler om elevernes rettigheder, nemlig elevernes krav på at blive undervist, og nu styrker vi elevernes rettigheder, idet vi siger, at det er kommunens ansvar at sørge for, at eleverne lærer det, som de har brug for i fremtidens samfund.
Vi styrker elevernes rettigheder ved at sige, at skolen skal sætte eleverne i stand til at uddanne sig efter folkeskolen og give dem lyst til at lære mere.
Det er en styrkelse af elevernes rettigheder, og den slags indholdsmæssige rettigheder synes vi er vigtigere end at stille minimumskrav til klassestørrelser, tolærerordninger, undervisningsmidler, efteruddannelse osv.
Majbrit Berlau (EL), 2006-04-26:
Jeg tror, man kan se meget forskelligt på det.
De rettigheder, ministeren snakker om, bliver jo til hver en tid påvirket af den økonomi, der er i den danske folkeskole, og hvis man læser bemærkningerne til vores forslag, refererer vi jo til KL’s budgetredegørelse for 2006, hvor KL dokumenterer, at økonomien pr. elev er faldet med 800 kr. siden 2002, og derfor er det helt relevant, når vi taler om økonomiske rettigheder til den enkelte elev.
Det er også fuldstændig relevant at tale om klassekvotientsrettigheder til den enkelte elev.
De fleste elever oplever at gå i større og større klasser, og det er sådan set også en af årsagerne til, at danske skoleelever vælger at tage ideen om rettigheder op og problematiserer spørgsmålet i debatten om folkeskolen.
Det er netop, fordi de danske elever oplever, at de står uden rettigheder i den danske folkeskole, og derfor mener jeg, det er en meget mærkelig måde, ministeren tackler vores tilgang til forslaget på.
Det er nærmest en meget hånlig attitude over for, at eleverne ønsker rettigheder i samfundet.