Claus Hjort Frederiksen (V), 2004-03-25:
Jeg har forstået forslaget således, at en arbejdsgiver, som flere gange groft har tilsidesat sine pligter efter arbejdsmiljøloven, kan blive pålagt at betale en godtgørelse til en ansat, som af den grund er blevet fysisk eller psykisk skadet, og at der indføres såkaldt delt bevisbyrde, så det er arbejdsgiveren, som skal bevise, at han har opfyldt sine pligter efter loven.
Det kræver dog ifølge forslaget, at den ansatte først skal kunne: »... påvise faktiske omstændigheder, som giver anledning til at formode, at der er sket en tilsidesættelse af arbejdsgiverens almindelige pligter.«
Det er ikke let at forstå, hvad det egentlig er, forslagsstillerne ønsker.
Efter selve bestemmelsens formulering er det overtrædelse af alle arbejdsgiverens almindelige pligter efter arbejdsmiljøloven, der skal kunne udløse en godtgørelse, og det er også alle fysiske og psykiske skader, som er relevante, hvis der er sammenhæng mellem pligtovertrædelsen og skaden.
bemærkningerne til forslaget går kun på mobning, så hvad er det egentlig, man ønsker med lovforslaget?
Ifølge bemærkningerne er hensigten med forslaget at forhindre mobning og chikane på danske arbejdspladser.
Arbejdsmarkedets parter har på tilsvarende vis givet udtryk
for dette synspunkt i det såkaldte Prioriteringsudvalg under Arbejdsmiljørådet.
Prioriteringsudvalget har nemlig i forsommeren 2002 anbefalet fire områder til særlig prioritering: alvorlige ulykker, herunder dødsulykker, tunge
, ensidigt, gentaget arbejde og psykisk arbejdsmiljø
Samtidig fandt Prioriteringsudvalget frem til de brancher, der havde de største problemer inden for hver enkelt af de fire områder, så arbejdsmarkedets parter har altså på både virksomhedsplan og landsplan en væsentlig og naturlig opgave i arbejdet for at skabe et bedre psykisk arbejdsmiljø, herunder forebyggelse af mobning.
Grundlæggende kan man sige, at problemer med mobning er vanskelige at regulere via lovgivning og myndighedskontrol.
Problemer med mobning bør derfor primært klares der, hvor de opstår, nemlig på arbejdspladserne, og løsningen af problemerne skal ske i et tæt samarbejde mellem ledelse og medarbejderrepræsentanter, gerne som en synlig del af personalepolitikken og eventuelt med bistand af rådgivere udefra.
Mobningsproblematikken bør inddrages i det forebyggende arbejde, og her spiller arbejdspladsvurderingerne en vigtig rolle.
Regeringen har derfor i forbindelse med reformen af arbejdsmiljøloven foreslået, at der som led i arbejdspladsvurderingerne skal foretages en supplerende vurdering og stillingtagen til forebyggelse af virksomhedens arbejdsmiljøproblemer, og her vil det være naturligt at inddrage mobningsproblematikken.
Siden 2002 har arbejdsmarkedets parter selv kunnet indgå aftaler om, at det er parterne selv, der i det fagretlige system påser, at arbejdsmiljøreglerne om mobning overholdes.
Arbejdstilsynet tager sig selvfølgelig af tilsynet på de områder, som falder uden for de overenskomstdækkede.
I den ansættelsesretlige lovgivning findes der godtgørelsesbestemmelser og bevisbyrdebestemmelser.
Men man skal være opmærksom på, at der er ingen offentlig tilsynsmyndighed på disse områder og derfor
heller ingen tilsynspligt, så man kan derfor ikke sammenligne arbejdsmiljølovgivningen med den ansættelsesretlige lovgivning
Mere relevant er det at pege på erstatningsansvarslovens § 26, som går ud på, at den, der er ansvarlig for en retsstridig krænkelse af en andens frihed, fred, ære eller person, skal betale den forurettede godtgørelse for tort.
Med denne bestemmelse er der efter regeringens opfattelse spændt et sikkerhedsnet ud, som mere bredt kan fange retsstridige handlinger, bl.a. mobning, som medfører krænkelse af en ansat.
Det kan godt være, at praksis efter denne bestemmelse i erstatningsansvarsloven ikke er tilfredsstillende efter forslagsstillernes opfattelse.
Regeringen er imidlertid tryg ved bestemmelsens formulering, som taler om retsstridighed, og regeringen er også tryg ved den bevisbedømmelse, som foretages af domstolene.
erstatningsansvarslovens bestemmelser ikke alene gælder for arbejdsgivere, men for enhver, der er ansvarlig for en krænkelse.
I den forbindelse skal man være opmærksom på, at det ikke er al mobning, der udøves af arbejdsgiveren selv.
Megen mobning sker mellem kolleger indbyrdes, og den slags mobning vil ikke blive opfanget af Socialdemokraternes forslag.
Med hensyn til arbejdsskadeforsikringsloven kan jeg oplyse, at der allerede i dag er mulighed for at få anerkendt og få erstatning for arbejdsskader, som skyldes mobning.
Psykiske lidelser er ikke optaget i fortegnelsen over erhvervssygdomme, men det betyder ikke, at der ikke kan ydes erstatning.
Det betyder bare, at psykiske lidelser skal forelægges Erhvervssygdomsudvalget, som så tager konkret stilling.
Psykiske lidelser er i øvrigt et af de første emner, som Erhvervssygdomsudvalget vil drøfte i forbindelse med det planlagte arbejde med en ny fortegnelse over erhvervssygdomme.
I lovforslaget foreslås der også indført en bestemmelse
Generelt handler bevisbyrderegler om, hvem der bærer risikoen i tilfælde af bevistvivl, og hvis det er uklart, hvordan de faktiske forhold er, kommer tvivlen den, der har bevisbyrden, til skade.
Delt bevisbyrde, som det er foreslået, indebærer, at den person, som vil påberåbe sig ret til godtgørelse, skal påvise de faktiske omstændigheder, som giver anledning til at formode, at der er foregået mobning.
Herefter går bevisbyrden så over på den anden part, som skal bevise, at der ikke er
handlet retsstridigt.
Dette er faktisk en undtagelse fra udgangspunktet i dansk ret, som er, at der er ligefrem bevisbyrde.
Regeringen finder ikke, at der er tilstrækkeligt grundlag til at fravige det gode danske princip om ligefrem bevisbyrde.
Alt i alt mener regeringen, at der ikke er behov
for bestemmelser i arbejdsmiljøloven som foreslået i lovforslag nr. L 172.
Regeringen finder, at der i den gældende lovgivning er tilstrækkelige muligheder for at få godtgørelse eller erstatning i forbindelse med mobning.
Det er i øvrigt regeringens opfattelse, at sanktioneringen af mobningen i meget høj grad er parternes ansvar og bør klares i aftaler mellem arbejdsmarkedets parter.
Endelig finder regeringen, at de gældende regler må anses for at yde tilstrækkelig beskyttelse.
Den fri bevisbedømmelse i dansk ret giver sikkerhed for, at alle synspunkter kommer til orde.
Regeringen kan derfor ikke støtte det fremsatte lovforslag.