Svend Auken (S), 2003-12-11:
Vi vil gerne have dette forslag tilbage til udvalget mellem anden og tredje behandling.
Det er et ord, der kan give trøst ved behandlingen af det her forslag.
Det her forslag er fremsat med støtte af regeringspartierne og Dansk Folkeparti.
samtlige andre partier i Folketinget, de partier, som regeringspartierne har en aftale om energireformen med.
I vores betænkningsbidrag har vi udførligt argumenteret for, hvorfor energireformen omfatter industriel kraft-varme, og hvorfor det at standse tilskud til nye anlæg af industriel kraft-varme derfor er en klar overtrædelse af energireformen.
Fire partier ud af seks bag en aftale mener, at der er tale om et åbenbart forligs- og aftalebrud.
Vi har opfordret til, at man holder møder om det.
Vi har opfordret til, at ministeren indkalder partierne.
Det har man sat sig ud over, fordi man siger, at man har et andet flertal - vel at mærke med partier uden for forligskredsen - og så siger man, at et flertal er et flertal, og så er en aftale ikke længere en aftale.
Jeg har haft en brevveksling med ministeren, som ordførerne har fået kopi af, om det her spørgsmål, og det væsentligste argument, ministeren har for at sige, at dette ikke er en overtrædelse af en indgået aftale, er, at det her spørgsmål nok er omfattet af de love, vi aftalte, men det står ikke direkte i den tekst, der blev indgået aftale om, inden lovforslagene blev fremsat og behandlet på normal måde i Folketinget.
Det er jo en ny fortolkning af aftaler og forlig.
En aftale og et forlig er jo ikke bare den forligstekst, der ligger, det er også de love, man er enige om, og som man går igennem med en tættekam med hensyn til bemærkninger og enkeltheder.
Der er altså her tale om et direkte brud på en indgået aftale.
Fire partier har bedt om det, to partier siger nej, men fordi de to partier sammen med et parti uden for forligskredsen har et flertal, siger man, at så kan man bare sætte sig ud over det og behøver egentlig ikke at tage forhandlinger med Folketingets partier.
Vi forstår måske godt, hvorfor en stor virksomhed på Esplanaden har ønske om at have voldgift, når det drejer sig om aftaler med den nuværende regering.
Jeg synes, det er dybt beklageligt.
Det plejer altid at være sådan, at er vi uenige om en aftaletekst, så mødes vi, så taler vi om tingene, og så prøver vi at finde hinanden, og hvis fire partier ud af seks mener, at der er tale om aftalebrud, så plejer man, selv om man ikke er enig, at respektere det.
Det synes jeg også at den nuværende regering skal gøre.
Det har været et bærende princip i dansk energipolitik, at alle de steder, hvor man kunne gøre det, burde man udnytte den kraft-varme-fordel, der lå i, at man ikke bare producerede varme, men også producerede elektricitet.
Det har ført til decentrale kraft-varme-anlæg, og det har ført til, at en lang række industrivirksomheder har etableret industriel kraft-varme.
Nu vil regeringen stoppe hele den aktivitet ved ikke mere at give disse produktionstilskud til nye anlæg, sådan at det dør ud med dem, der er der i øjeblikket.
Det er ikke mange penge, det drejer sig om, men det er et oplagt punkt i den danske energipolitik, som vi har en aftale om, og jeg må indtrængende bede om, at ministeren nu bruger den lejlighed, som et fornyet udvalgsarbejde giver ham mulighed for, til at tage det møde med forligspartierne, aftalepartierne.
Lad os gå det ordentligt igennem, se, om vi kan finde en aftale, og hvis ministeren ikke kan finde en aftale med os om at ændre den indgåede aftale, at han så respekterer den aftale, der er gældende på det her område.