runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Peter Skaarup (DF), 2000-03-01:
Jeg kan bare konstatere, at Frihed 2000 er nået frem til en konklusion af deres holdning til forslaget.
Det er da glimrende, hvis mit ordførerindlæg har ført dem frem til det. At den konklusion så går ud på, at de vil acceptere at jage kvinder, der ikke vil fortælle, hvem faderen er, jamen det må de så selv rode med i Frihed 2000.
Så spørger fru Elisabeth Arnold, så vidt jeg forstod, hvad det er, der bringer ægteskabet i fare, eller noget lignende.
Dér kan det jo altså godt, også selv om det er to mennesker, der lever sammen uden at være gift, være et problem, hvis der lige pludselig kommer en mand stillende og siger, at nu vil han altså have en faderskabstest på det her barn for at tjekke, om det eventuelt er hans.
Det kunne godt bringe et ægteskab i fare.
Det er bare et eksempel, men jeg mener faktisk, at det er et problem for den kernefamilie, vi ser i dag,
fordi der kan være årsager til, at en kvinde måske ikke har oplyst om et forhold og ikke ønsker at oplyse om det, og det vil bringe uro både i familien og i forhold til barnet.
Elisabeth Arnold (RV), 2000-03-01:
Så har jeg misforstået hr. Peter Skaarups første indlæg, og det er da i hvert fald godt, at vi fik den uklarhed opklaret.
Men så vil jeg gerne spørge: Synes hr. Peter Skaarup da ikke om hele den del af lovforslaget, som omhandler den administrative lettelse og den tillidserklæring, det er til ugifte forældre, at de kan få fælles forældremyndighed og faderskabet kan fastsættes allerede ved en omsorgserklæring ved fødslen?
Det er dog en tillidserklæring til både faderen og moderen og det nyfødte barn, men det er Dansk Folkeparti åbenbart også imod.
Peter Skaarup (DF), 2000-03-01:
Dér kan jeg så sige til trøst for fru Elisabeth Arnold, at der er ting i det her lovforslag, vi godt kan acceptere, men jeg må sige, at det andet, som jeg har været meget inde på i debatten indtil nu, at man altså strammer over for de kvinder, der af den ene eller den anden grund ikke vil oplyse, hvem der er faderen, overskygger for os resten af forslaget.
Det er klart, at forslag, der med bemærkninger er på over 50 sider, er der da også positive ting i, og jeg synes da, det er en af dem.
Vi kan ikke gennemgå alle paragraffer her fra Folketingets talerstol under en førstebehandling, men det er klart, at den del af det vil vi da gerne støtte.
Anne Baastrup (SF), 2000-03-01:
Så vil jeg kort sige, at man jo også kan have den maske, og den putter man så i lommen.
Har man så ikke stadig væk overtrådt den sidste del af bestemmelsen?
Den her bestemmelse er vanvittig, og det ved fru Sandy Brinck også godt.
Elisabeth Arnold (RV), 2000-03-01:
Jamen vi ved jo udmærket godt, at i det virkelige liv er det jo sådan, at politiet også kan skønne forkert.
Det ved jeg da også, at Venstreordførere tidligere har måttet erkende, for vi er jo alle sammen mennesker, også politifolk.
Den bagside er der jo altså af medaljen ved det her
forslag, som fru Inge Dahl-Sørensen ellers støtter så helhjertet
Der er også den risiko, at politiet kan skønne forkert, fordi ganske fredelige personer, som intet ondt har i sinde, kan risikere at blive arresteret og blive ransaget og få beslaglagt deres ejendele.
Charlotte Antonsen (V), 2000-03-01:
Tak for nogle af svarene.
Statsministeren ønskede ikke i første omgang at bekræfte, at det, statsministeren overvejer, er tirsdag den 19. september.
Så vil jeg godt spørge omvendt: Kan statsministeren afvise, at der kan blive afholdt en folkeafstemning om ØMU'en den 19. september?
Dernæst vil jeg gerne spørge statsministeren, om det er statsministerens opfattelse, at vi kan nå at afholde en folkeafstemning i år, og altså ikke, som regeringen eller statsministeren hidtil har sagt, at det bare skal være inden næste folketingsvalg, men at vi faktisk godt kan nå det i år.
Og så vil jeg til sidst gerne spørge, om statsministerens parti, Socialdemokratiet, har forhåndsreserveret lokaler til afholdelse af en ekstraordinær kongres.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-03-01:
Nu afviser statsministeren, at der skulle være tale om et kup.
Men statsministeren ved jo godt, at bl.a. den undersøgelse, DUPI har iværksat, først er færdig om nogle måneder, og så kommer der jo altså en sommerpause, hvor det vist bliver noget vanskeligt - det vil statsministeren nok også indrømme - at holde forespørgselsdebatter her i Folketinget; det har formanden i hvert fald hidtil ikke været interesseret i.
For jeg synes, det ville være, ja, faktisk uanstændigt, hvis statsministeren lod det spørgsmål stå åbent i længere tid.
Hvis det er de overvejelser, regeringen har, så skylder regeringen at komme til Folketinget nu og sige dét.
Så kan vi ikke i det mindste få et løfte om, at statsministeren i Folketingets spørgetid om 14 dage vil give et endeligt svar på spørgsmålet?
Peter Skaarup (DF), 2000-03-01:
Jeg synes godt, at alle kan høre på statsministeren, at det godt kan være, at man ikke vil oplyse en dato, men der er ingen tvivl om, at man meget kraftigt overvejer at fremskynde den.
Den bekræftelse synes jeg godt vi kan tolke af statsministerens svar, ellers må statsministeren sige noget andet nu her.
Man tænker, så det knager, om det skal være nu, om det skal være senere, eller om det skal være om et år.
Det er der ingen tvivl om.
Men det spørgsmål, jeg synes er interessant, er så ikke, når statsministeren nu ikke vil sige det, hvornår datoen skal være, men det er, hvad der afgør, hvornår datoen bliver. Altså: Hvorfor begynder man nu at tænke, så det knager, over en anden dato end den, man oprindelig havde planlagt?
Hvad er det, der er det nye for statsministeren, der gør, at man holder møder på Marienborg om det her?
Hvad er det, der for regeringen afgør, hvornår denne her dato bliver?
Er der nogle særlige nye ting, vi skal være opmærksom på, eller er det rene partitaktiske overvejelser, der indgår?
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2000-03-01:
: Det er et ret enkelt spørgsmål, der er stillet, og det har jeg svaret klart på: Regeringen har ikke nyt at melde i sagen.
Regeringen har ikke truffet beslutninger om, hvornår folkeafstemningen skal afholdes, og der er faktisk ikke mere at sige, og derfor har jeg i dag heller ikke mere til at belyse det spørgsmål.
Det er et enkelt spørgsmål, der har fået et enkelt svar.
Det har regeringen ikke truffet beslutning om på nuværende tidspunkt.
Og jeg har ikke mere at tilføje til spørgsmålet, for der er faktisk ikke mere at tilføje til spørgsmålet.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-03-01:
Jo, der er.
Der er klart mere at tilføje til spørgsmålet.
Men statsministeren er selvfølgelig i en kattepine, fordi statsministeren kigger på meningsmålinger og lige skal have en folkeafstemning kørt igennem på det tidspunkt, hvor chancen er størst for at få kvittet kronen.
Det er statsministerens hovedpine for øjeblikket, og det er derfor, hovedbrydningerne gøres så intenst hos statsministeren og hos den socialdemokratiske top.
Det er jo hele kernen i det her spørgsmål.
Men det, statsministeren ikke har forholdt sig til, og jeg stiller nu spørgsmålet for tredje gang, og jeg mener klart, at det ligger inden for rammerne af det spørgsmål, der er stillet her i dag, er: Hvad er statsministerens holdning til en aftale mellem tilhængere og modstandere om, at der skal gå en minimumsperiode på eksempelvis 6 måneder, fra en folkeafstemning udskrives, til den afholdes?
Så slipper vi for videre diskussion om, hvorvidt der er tid nok, men vi laver en fælles forståelse om, at der nu er en ramme, og den tid giver mulighed for en ordentlig debat mellem tilhængere og modstandere af kronen om kronens fremtid.
Det spørgsmål har statsministeren ikke forholdt sig til, og jeg kan da annoncere, at hvis jeg ikke får det nu, så må jeg jo stille det mere konkret til onsdagsspørgetiden om 14 dage; men det er jo altså lidt halsløs gerning, at vi på den måde bliver nødt til hver eneste onsdag at stille sådan nogle konkrete spørgsmål, fordi statsministeren ikke vil forholde sig til de spørgsmål, der stilles her i Folketingssalen.
Hermed sluttede spørgsmålet.
»Mener statsministeren, at der i forbindelse med EU's regeringskonference bør indskrives regler i EU-Traktaten, som giver EU større handlekraft over for lande, hvis befolkninger vælger »forkerte politikere« som i Østrig?«
Det spørgsmål her lægger op til en fremadrettet debat om, hvordan man takler situationer, hvor en række statsledere i Unionen mener, at nogle vælgere stemmer på nogle »forkerte politikere«.
Hvordan takler man det fremover?
Skal vi acceptere, at vi har et retsløst Europa, hvor det er efter forgodtbefindende afhængigt af, hvem der lige har den politiske magt?
Tanken kunne være, at der sidder socialdemokrater over det hele, som synes, at Venstre i Danmark eksempelvis ikke skal kunne få regeringsmagten, og så får de en indgriben udefra med en fordømmelse af Danmark, fordi Venstre skal have regeringsmagten efter næste valg eksempelvis, eller der kunne forekomme andre situationer.
Hvordan sikrer vi, at retssamfundet igen genopstår?
Det er i virkeligheden dét, det her spørgsmål handler om på baggrund af de konkrete forslag, der allerede nu ser ud til at være rejst om overvågningsinstitutter og lignende i den nye EU-Traktat.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2000-03-01:
Ja, jeg kan sige, at den nuværende Traktat giver ikke mulighed for, at EU bestemmer det enkelte lands befolknings valg af politikere i deres eget land.
Sådan er det i dag, og sådan vil det også efter vores opfattelse være efter den igangværende regeringskonference.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-03-01:
Jamen jeg er glad for at få konstateret fakta.
Men det behøver vi jo sådan set ikke at spilde Folketingets tid ret meget med, fordi alle, der beskæftiger sig med det her, ved, at der i den nuværende Traktat er nogle retsregler, der sikrer, hvordan man griber ind over for lande, der overtræder menneskerettighederne.
Helt klokkeklart er der sanktionsmuligheder, der i yderste konsekvens kan medføre, at et land ekskluderes af kredsen, fordi det bryder menneskerettighederne.
Den situation er sådan set afklaret.
Det, der er sagen, er de situationer, hvor man herudover ønsker at gribe ind, fordi der bliver valgt nogle »forkerte politikere«, og spørgsmåler er, om man da skal gøre nogle ting, og her er jeg selvfølgelig glad for, at statsministeren siger, at dér skal man ikke ændre reglerne.
Men så må jeg bare bede statsministeren om at uddybe i forhold til de konkrete forslag, der i hvert fald er nævnt i pressens dækning af det her, om, at man skal etablere overvågningsinstitutter og lignende, der måske ikke tager et konkret EU-sanktionsmiddel i brug over for det enkelte land, men som alligevel ved en indføring i Traktaten skal overvåge de enkelte landes, altså befolkningernes, valg af politikere og udtrykke sympati eller antipati over for vælgernes valg. Hvad er regeringens holdning til de forslag og de tanker, der ligger i forslagene?
Peter Skaarup (DF), 2000-03-01:
Jeg vil godt spørge statsministeren direkte: Er der nogen lande, der i forbindelse med EU-samarbejdet har fremsendt forslag eller tanker til den danske regering, der går i en retning som den, der er nævnt her i spørgsmålet, altså om man kan udvise større handlekraft fra EU's side over for lande, som måske ikke opfylder de krav, som EU gerne vil have eller i hvert fald som nu i dette tilfælde med Østrig 14 EU-lande gerne vil have?
Har regeringen modtaget nogen ønsker, forslag
eller tanker fra andre lande i den forbindelse?
Det synes jeg da det ville være rimeligt at få svar på.
Jeg vil også godt spørge statsministeren: Hvis det bliver tilfældet alligevel, selv om statsministeren altså ikke ønsker på Danmarks vegne, at der bliver skabt en sådan handlekraft, vil regeringen så arbejde for, at der også bliver regler for, hvordan sådanne sanktioner kan ophæves, altså ophæves over for et land som Østrig, der i hvert fald gerne vil tage nogle initiativer, der tilfredsstiller nogle lande, f.eks. det, at partilederen Jörg Haider er gået af, og dermed opfylder nogle betingelser, der er skrevet ned i traktaterne?
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2000-03-01:
Til hr. Thulesen Dahl: Jeg er ikke bekendt med, hvad det er, der tænkes på her, men jeg ved, at der i EU findes et institut, der har til opgave at følge udviklingen på racismeområdet og fremmedhadsområdet, og det institut er vi selv med i.
Jeg tror, hr. Anker Jørgensen stadig er medlem for Danmark.
I den forbindelse skal vi huske, at der var regimer, der foreslog, at hele familier skulle smides ud af et bestemt land, hvis det var sådan, at et af deres børnebørn havde begået en lovovertrædelse.
Sådan en situation ønsker vi selvfølgelig ikke gentaget og slet ikke i vores eget land.
Til hr. Peter Skaarup: Jeg er ikke bekendt med konkrete forslag, men jeg vil ikke udelukke, at udenrigsministeren i givet fald har fået præsenteret sådanne tanker.
Men nu blev jeg personlig altså spurgt, og det er jeg altså ikke bekendt med.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-03-01:
Jeg vil gerne takke statsministeren for klargøringen af, hvad det handler om, altså at man har det overvågningsinstitut, og at der i givet fald vil blive tale om, at man også opererer med det fremover.
Så er det jo ikke mere kompliceret end som så, kan man sige.
Jeg vil gerne spørge statsministeren helt principielt med hensyn til Østrigsagen, om ikke statsministeren synes, der er et problem i, at hvis man ikke laver Traktaten om, men fortsat ønsker at kunne gribe vilkårligt ind over for et lands og en befolknings valg af politikere, kan man gøre det uden på nogen måde at angive, hvad befolkningen og politikerne skal gøre, for at sanktionerne ikke skal bestå fremover.
Er det ikke hele ideen bag retssamfundets opbygning og EU som retssamfund, at der handles på vegne af nogle traktatfæstede regler, som giver nogle muligheder og giver nogle forpligtelser, så man præcis ved, hvad man skal holde sig til?
Og er det ikke baggrunden for, at der er nogle lande, der siger, at Østrigsagen bør følges op af en diskussion om, hvorvidt Traktaten skal indeholde regler om sådan nogle ting eller ej?
Peter Skaarup (DF), 2000-03-01:
Statsministeren har ikke kendskab til det, men jeg vil gerne bede statsministeren orientere Folketinget om, hvorvidt der fra andre lande er modtaget henvendelser af den slags, altså forslag eller tanker om at udvide de artikler i Traktaten, der i øjeblikket gør det muligt at gribe ind over for lande, der ikke opfylder de betingelser, som EU på et eller andet tidspunkt måtte angive.
Så vil jeg også godt spørge statsministeren: Når nu det har vist sig, at den østrigske partileder Jörg Haider er trådt af, vil det så ikke medføre konsekvenser her i Danmark, altså at regeringen tager det alvorligt?
Jeg synes, det vil være rigtigt, at statsministeren på baggrund af de seneste begivenheder lige kommenterer situationen.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2000-03-01:
Jeg kan sige til det første spørgsmål, som hr. Thulesen Dahl
var inde på, at det er meget enkelt.
Det institut, jeg taler om,
har eksisteret i en hel del år, og på instituttet er man selvfølgelig bekymret over, at det nogle steder kniber med at huske historien.
På instituttet husker man, at der var et regime - heldigvis er det mange år siden - der havde det som en del af sin politik at udvise hele familier, hvis et barnebarn havde begået et par lovovertrædelser, og det er selvfølgelig helt uacceptabelt.
Instituttet beskæftiger sig med tendenser til racisme og fremmedhad, og det følger naturligvis udviklingen i alle EU-landene, hvad jeg synes er helt fornuftigt.
Med hensyn til, hvorvidt enkelte lande kan sende et politisk signal til andre lande, kan enkeltlande jo gøre det
helt uafhængigt af EU-traktaten
Det har intet med EU-traktaten at gøre.
Men nu skal vi jo heller ikke gøre det til andet og mere, end det er.
Det er et klart politisk holdningssignal, fordi alle de lande - inklusive Danmark, som jeg er stolt af er med - har sagt, at den, der tier, samtykker.
Det gør Danmark ikke.
Vi har den samme grundholdning, som vi ser hos de andre.
Til hr. Peter Skaarup: Jeg vil simpelt hen foreslå, at man spørger udenrigsministeren om det.
Det vil være den mere direkte vej til at få opdateret sin viden, og det er man altid velkommen til.
Til spørgsmålet om Haider og Haiders afgang har jeg allerede i går sagt, at det ændrer ikke regeringens holdning.
Vi følger fortsat udviklingen i Østrig, og det pågældende parti er der jo stadig med de holdninger, vi kender.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-03-01:
Men det behøver man såmænd heller ikke.
Det er da en helt utrolig og speciel situation, når man iværksætter sanktioner over for et venligsindet EU-medlemsland, der ikke har forbrudt sig mod nogen som helst internationale retsregler.
Og det behøver man ikke at gøre til mere, end det er!
Det er da en ret markant holdning at støtte sådanne sanktioner, og derfor bør statsministeren ikke underdrive det, man gør over for Østrig, sådan som han nu gør.
Men det, jeg spurgte statsministeren om, og som statsministeren ikke forholdt sig til,
Indtil nu har jeg forstået på statsministeren som EU-tilhænger og tilhænger af mere EU-integration, at det netop er en fordel for et lille land som Danmark, at der er et traktatgrundlag, der sikrer, at de samme regler gælder såvel for store som for små lande.
Men det, der sker nu, er jo, at man kan iværksætte sanktioner over for små EU-lande som Østrig uden for EU-samarbejdet, mens der ikke er nogen, der kan forestille sig, at man iværksætter sanktioner over for Frankrig eller Italien, når f.eks. tidligere erklærede fascister indgår i regeringen i Italien, eller tidligere kommunister indgår i regeringen i Frankrig, selv om det er folk, der tidligere har sagt nogle urovækkende ting, som statsministeren ikke tager afstand fra på samme måde, som han tager afstand fra udtalelser fra Jörg Haider. Derfor spørger jeg statsministeren: Jamen er det så ikke en fordel for et lille land som Danmark, hvis der i EU-traktaten er regler for, hvordan man kan gribe ind, og i hvilke situationer man kan gribe ind, så man genskaber det retssamfund, som EU-tilhængerne har brystet sig af at EU er et udtryk for?
Ville det ikke være en fordel for et lille land som Danmark?
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2000-03-01:
Jeg kan sige til hr. Thulesen Dahl, at jeg ikke har noget nyt
at berette, som jeg sagde før
Regeringen har ikke truffet beslutning om, hvornår den skal meddele hvornår.
Der har fundet et møde sted i går på Marienborg, men det synes jeg vi skal lade deltagerne have for sig selv.
Tænk engang, hr. Thulesen Dahl, hvis vi nu skulle gå ud og fortælle om alle de møder, vi havde haft, og hvad vi havde diskuteret og vendt og drejet!
Det føler jeg mig ikke forpligtet til.
Men jeg kan sige: Regeringen har ikke truffet beslutning om, hvornår den skal sige hvornår.
Og til fru Charlotte Antonsen: Regeringen har heller ikke truffet beslutning om, hvornår den skal drøfte spørgsmålet i regeringen.
Og endelig til hr. Keld Albrechtsen: Der står meget i avisen - der står meget i avisen - og jeg tror, at man skal tage det, der står i avisen, med et gran salt. Dertil kommer spørgsmålet om et kup: Nu har vi jo diskuteret den fælles valuta i vel efterhånden godt et års tid.
Jeg holdt selv en nytårstale for godt et år siden, hvor jeg redegjorde for min egen holdning til sagen, og siden har vi jo også diskuteret det i stadig større intensitet rundtom i landet ved møder med befolkningen, og det synes jeg er en rigtig god aktivitet, så der kan slet ikke være tale om noget kup, uanset hvornår folkeafstemningen så måtte komme, om det er om et halvt år, om et helt år, eller hvornår den måtte komme.
Det er, hvad jeg kan berette i dag.
Der er ikke truffet beslutning.
Der er derfor heller ikke yderligere at oplyse i sagen.
Til det første spørgsmål: Jeg har i og for sig ikke noget nyt at tilføje.
Regeringen har i sit forhandlingsmandat til regeringskonferencen lagt den holdning
frem, at charteret for grundlæggende rettigheder er et politisk dokument, og vi synes, det er bedst sådan.
Til hr. Jens Rohde: Nu springer jeg alle de andre ting over og holder mig til spørgsmålet.
Ja, jeg tror såmænd, at EU-traktaten, som den ser ud i dag, er udmærket på dette felt.
Det tror jeg egentlig er et godt grundlag.
Jeg mener i øvrigt, det generelt er vigtigt, at Europa vedstår grundlæggende værdier som menneskerettigheder og ordentlig behandling af minoriteter, for det betyder, at Europa ikke længere handler om penge alene, men også handler om ordentlige menneskelige holdninger, som vi bekræfter over for hinanden i et ordentligt værdifællesskab.
Jeg tror, det må være besvarelsen, og jeg har for min part ikke mere at tilføje i dag.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-03-01:
Jeg har jo også læst avisen i dag, Berlingske Tidendes oplysninger, og jeg må sige, at jeg er lidt rystet over det, for det kan jo ikke være ramme alvor, hvis det er sådan, at regeringen virkelig vil fremlægge et forslag med så kort en debatperiode, som der så bliver tale om.
Derfor går jeg ud fra, at hvis det er sådan en beslutning, man overvejer i regeringen, så vil beslutningen i hvert fald blive truffet meget hurtigt.
Det synes jeg er ret væsentligt, og jeg synes, at man så i det mindste, hvis man vil lave det, som jeg nærmest vil betegne som et kup, skylder Folketinget, at vi meget hurtigt får det at vide.
Så jeg vil godt bede statsministeren besvare det spørgsmål: Hvor længe skal vi så gå og vente på, at den beslutning eventuelt bliver truffet?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-03-01:
Ja, det er jo helt utroligt.
Kan statsministeren bekræfte, at det møde og de diskussioner har fundet sted og herunder fortælle Folketinget om, hvad de nye planer er?
Herunder vil jeg også gerne have statsministeren til at forholde sig til, om det ikke er rimeligt, at Folketingets partier, og her tænker jeg selvfølgelig både på tilhængere af kronen og modstandere af kronen, indgår en fælles forståelse om, at der skal være en minimumsperiode, fra en folkeafstemning udskrives, og til den afholdes, og jeg vil gerne specielt i den forbindelse have statsministerens holdning til det forslag, der verserer om, at der skal gå mindst seks måneder, fra en folkeafstemning udskrives, til den afholdes, for det ville jo sikre, kan man sige, fair vilkår, og det vil sikre, at vi ikke alle sammen lige pludselig bliver taget på sengen sådan over night, ved at statsministeren lige pludselig udskriver en lynafstemning.
Inge Dahl-Sørensen (V), 2000-03-01:
Jeg får pludselig den tanke, at fru Elisabeth Arnold slet ikke støtter det her forslag.
Er det rigtigt forstået?
Peter Skaarup (DF), 2000-03-01:
»Mener statsministeren, at Det Udenrigspolitiske Nævn - jævnfør grundlovens bestemmelser - burde være indkaldt og hørt forud for regeringens beslutning om at indføre diplomatiske sanktioner over for Østrig?«
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2000-03-01:
Det fremgår også af samme grundlov, at det er regeringen, der fører landets udenrigspolitik.
Og det er klart, at der knytter sig et skøn til rummet mellem de to paragraffer i grundloven. Man kan vel sige, at skønner regeringen på det grundlag, at den bør rådføre sig med Nævnet om en sag, ja, så er udgangspunktet, at denne rådføring så vidt muligt skal ske forud for, at regeringen træffer sin beslutning.
Der kan imidlertid forekomme situationer, hvor regeringen ikke har mulighed for forud at rådføre sig med Nævnet og i stedet må vælge at give en efterfølgende orientering.
Og som jeg tidligere har redegjort for, var det netop tilfældet i denne sag, som har motiveret spørgeren, som jeg også har nævnt det både i Det Udenrigspolitiske Nævn og tidligere her i salen.
Peter Skaarup (DF), 2000-03-01:
Sådan som jeg forstår svaret, siger statsministeren hermed, at Det Udenrigspolitiske Nævn burde have være hørt om det her, at man burde have rådført sig med Nævnet, inden man traf beslutningen om at indføre diplomatiske sanktioner over for Østrig.
Men jeg vil da godt i den anledning spørge statsministeren, når statsministeren ligesom siger, at grunden til, at man så ikke gjorde det, var nogle særlige omstændigheder - og jeg går ud fra, at det er spørgsmålet om tid, altså at man ikke kunne nå det, inden man skulle sige videre, hvad Danmarks holdning var: Hvis nu statsministeren allerede om fredagen, før Danmark gav sin mening til kende, havde været vidende om, havde kendt til, at der søndag ville komme den her fax, hvor det egentlig relativt intenst blev beskrevet, hvordan Danmark skulle forholde sig, altså hvordan man kunne forholde sig til nogle sanktioner,