runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bendt Bendtsen (KF), 2000-05-17:
Hr. Claus Larsen-Jensen stillede tre konkrete spørgsmål om Luxembourg.
Jeg mener faktisk, at jeg i min tale var lidt inde på, at det er et af steder, hvor vi kan sige at man har haft fælles valuta, og hvor indflydelsen nu bliver større.
Også omkring Nicetraktaten gælder det jo, at når der bliver flere lande, så har vi et udestående, som skal på plads i forbindelse med Nicetraktaten, og endnu engang: Jeg er enig i, at der et smalt mandat til regeringen.
Til hr. Frank Dahlgaard endnu en gang: Der er måske en årsag til, at hr. Frank Dahlgaard og jeg ikke er medlemmer af det samme parti længere, når han spørger: Hvad er omtanke? Jamen omtanke er jo netop politisk indflydelse.
Jeg har her fra talerstolen i dag netop sagt, at jaet ikke kun sidder i pengepungen, jaet sidder også i den politiske indflydelse, og det er bl.a. dér, vi ser omtanken.
Det er måske, fordi hr. Frank Dahlgaard anskuer det hele som fagøkonom frem for at se på det som politiker.
Og så vil jeg sige, at når vi får historien om, at de konservative i England har en anden holdning, så bliver jeg nødt til at sige, at dem er vi ikke enige med, men vi er enige med de øvrige konservative partier i Europa, der går ind for en fælles valuta.
Og så med hensyn til hr. Klaus Hækkerup:
Jamen jeg mener egentlig, at det er ganske logisk, at hvis udenlandske investeringer skal placere sig i Europa, så vil de placere sig et sted, hvor der er sikkerhed for stabiliteten omkring valutasikkerheden.
om, at i det første år, hvor vi har stået udenfor, går det ganske godt med udenlandske investeringer. Jeg mener også at have den helt klare holdning, at vi jo står i venteværelset til at blive medlem af ØMU'ens tredje fase.
De øvrige lande forventer, at Danmark indgår i et medlemskab på det her område.
Og det er klart, at når rentespændet til euroen i øjeblikket er i den størrelsesorden, som det er, så er det jo, fordi vi står i venteværelset.
Der er ingen, der aner, hvordan det ser ud, hvis vi får et nej på den anden side af den 28. september.
Jeg kommer ikke med skræmmescenarier og siger, at det koster 35.000 arbejdspladser, som en faglig organisation har gjort, men jeg har sagt, at der er ingen, der kender prisen, og i øjeblikket er det helt klart, at rentespændet er lavt på baggrund af, at vi står i venteværelset.
Og hvor meget indflydelse har vi så?
Jamen tidligere havde vi ingenting, når vi taler om rentepolitikken i Europa.
Da var det tyskerne, der fastsatte renten.
Hvilken indflydelse har Danmark så, når vi kommer med ved bordet?
Jo, vi har den indflydelse, at vi har nøjagtig lige så meget at skulle bestemme som alle de andre.
Derimod var det tidligere tyskerne.
Ester Larsen (V), 2000-05-17:
»Vil ministeren oplyse, om der foreligger beregninger over, hvorledes rabatordninger for taksterne for Storebæltsbroen - svarende til rabattaksterne for Øresundsbroen - vil påvirke det samlede indtægtsprovenu?«
Klaus Hækkerup (S), 2000-05-17:
Hr. Bendt Bendtsen sagde i sit svar før, at udenlandske virksomheder ville gå uden om Danmark, når de skulle træffe beslutning om placering af deres investeringer, hvis vi står uden for eurosamarbejdet.
Det, vi kan vurdere det på, er det år, hvor vi rent faktisk har stået uden for eurosamarbejdet, nemlig fra 1. januar 1999 til 31. december
Ser vi på den periode, og ser vi på, hvordan de direkte udenlandske investeringer i Danmark har været, så er de det første år, hvor vi har stået uden for eurosamarbejdet, vokset med 23 pct.
Det er bestemt ikke noget tegn på, at udlandet vil søge uden om Danmark, når der skal investeres - bestemt ikke.
Jeg forstod, at det, vi fik indflydelse på, hvis vi sagde ja til euroen, var rentepolitikken i EU. Så vil jeg godt bede hr. Bendt Bendtsen beskrive, hvor meget indflydelse
han egentlig tror at Danmark får.
Er det sådan, så den danske nationalbankdirektør kommer ned i styrelsesrådet i Den Europæiske Centralbank og siger: Danmark vil have en klar hævning af renten eller en klar sænkning af renten, noget, der virkelig er markant, eller vil hun sidde og fedte med 1/4 pct. på renten for eller imod?
Og bliver det ikke reelt de store eurolande, Tyskland og Frankrig, der kommer til at bestemme, hvilket renteniveau der skal være i Europa?
Frank Dahlgaard (UP), 2000-05-17:
Hr. Bendt Bendtsen anbefaler et ja med omtanke, og det er stadig lidt uklart, hvad den her omtanke egentlig indebærer.
Den tidligere konservative politiske ordfører Connie Hedegaard skrev i dagbladet Politiken for 14 dage siden, at hun var i tvivl, og at hun efterlyste et uomgængeligt og et godt argument for at stemme ja.
Kunne hr. Bendt Bendtsen ikke komme med det, sådan at denne fremtrædende konservative person kunne finde ud af at stemme ja? Men det kan være, at det bliver et ja til kronen; det er måske i virkeligheden dér, omtanken ligger?
Jeg må spørge hr. Bendt Bendtsen, om de konservative i Storbritannien er bindegale?
Når de har besluttet enstemmigt at gå imod euroen, at holde fast ved pundet - keep the pound, business for sterling; det holder de fast i -
Claus Larsen-Jensen (S), 2000-05-17:
Jeg vil spørge hr. Bendt Bendtsen, om han ikke kan bekræfte, at et lille land som Luxembourg, der har været i møntunion med Belgien i mange år, i virkeligheden faktisk får udvidet sin suverænitet, fordi det jo nu er nødsaget til at oprette
Det er jo en lidt anden vinkel end den, vi normalt diskuterer det fra herhjemme.
Så vil jeg gerne spørge hr. Bendt Bendtsen, om han ikke kan bekræfte, at der jo rent faktisk ikke til regeringskonferencen er lagt op til, at EU skal ind og blande sig i den konkrete indretning af velfærdspolitikken og arbejdsmarkedspolitikken og finansieringen heraf, men at det, man er optaget af, er, hvorvidt EU kan træffe flertalsbeslutninger, når man udvider til det dobbelte antal medlemslande og man i øvrigt gerne vil beskytte sig selv imod social dumping og trækken sig selv ned.
Og så vil jeg gerne spørge hr. Bendt Bendtsen, om han ikke synes, at det er en dårlig idé med det tyske forslag, om det ikke med den fleksibilitet, det lagde op til med, at nogle skulle løbe stærkere end andre, i virkeligheden ville være til stor skade for mindre lande og vi faktisk ved at være med i kernen, bl.a. omkring en fælles valuta, er med til at hindre en sådan udvikling.
Mimi Jakobsen (CD), 2000-05-17:
Jeg havde dog ikke forventet, at hr. Bendt Bendtsen skulle skældes ud for at føre en afdæmpet kampagne.
Det må jeg sige, det er nyt.
Men hr. Bendt Bendtsen lagde jo bestemt op til en saglig og ordentlig debat, og jeg synes derfor, der var ét punkt, som jeg var ked af at hr. Bendt Bendtsen gjorde meget lidt mere ud af eller måske helt udelod.
Vil hr. Bendt Bendtsen ikke godt fra denne talerstol bekræfte, at stats- og regeringschefernes beslutning om sanktioner mod Østrig intet har at gøre med en EU-beslutning og intet har at gøre med afstemningen den 28. september.
Man kan ikke straffe østrigerne for det, man kan ikke få dem til at sørge for, at det ikke sker igen, man kan ikke opmuntre dem til det ved at stemme ja eller nej - det har ganske enkelt ikke noget med det smør at gøre.
Jeg synes, at vi skal have aflivet den myte nu meget tidligt i debatten.
Så kan man mene om Østrigsagen, hvad man vil, den har bare ikke en disse med det her at gøre.
Holger K. Nielsen (SF), 2000-05-17:
Jeg bed mærke i en kommentar, som hr. Bendt Bendtsen havde
til sidst i sin tale, hvor han jo taler meget om, at nu skal de konservative vælgere sige ja af de og de grunde.
Og det er jo fint nok; det er også det, man bruger talerstolen her til i dag. Så siger hr. Bendt Bendtsen, at hvis vi siger ja, så vil vi få en politisk indflydelse, som vi aldrig tidligere har haft.
Det er da en kæmpe kritik af ikke blot de tidligere, borgerlige regeringer i 1980'erne, men også den nuværende regering, som jo ikke har gjort andet end at prale af den indflydelse, den har på EU's udvikling.
Men hele denne her debat om, at vi er et B-medlem, og hvad ved jeg, hører jo ingen steder hjemme, når man hører på alle de pralerier.
Jeg kan huske for 2 år siden, da vi diskuterede Amsterdamtraktat.
Dér var der ikke grænser for, hvad der var af danske synspunkter i den traktat.
Ja, den var jo nærmest skrevet af den danske statsminister selv
, hvis man hørte på debatten dengang.
Og endnu engang
til hr. Bendt Bendtsen: Hvor er det præcis, at vi vil få langt mere indflydelse end den, vi har i øjeblikket, hvis vi siger ja?
Det synes jeg at vælgerne har krav på at få et kontant svar på, også de konservative vælgere.
Klaus Hækkerup (S), 2000-05-17:
Hr. Bendt Bendtsen argumenterede for et ja ved at sige, at det er vejen til at sikre indflydelse for vores fælles fremtid i Europa.
Jeg vil godt spørge hr. Bendt Bendtsen: Hvor vil et nej forhindre Danmark i at deltage i udformningen af den fælles europæiske fremtid?
På hvilke områder?
Hvordan vil det forhindre det?
Kan vi ikke deltage i alle de debatter?
Har vi ikke mulighed for at øve al den indflydelse, vi vil, hvis vores argumenter ellers i øvrigt er gode nok?
Er der noget på nogen måde, der forhindrer os i at øve indflydelse på den europæiske fremtid, hvis det bliver et nej den 28. september?
Og hvis der er, vil jeg godt have at vide præcis hvor og hvordan.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-05-17:
Ja, jeg synes også, at det har været interessant at følge De Konservatives kampagne her for euroen, for magen til afdæmpet kampagne og afdæmpet argumentation skal man jo lede længe efter.
Og i bund er grund handler det vel om, at det er gået op for De Konservative, at der gudskelov er en stadig stigende del af det borgerlige vælgerkorps, som nu vender ryggen til det EU, de bl.a. ser optræde, som hr. Bendt Bendtsen selv meget reelt kommer ind på, i forbindelse med Østrigsagen.
Den udvikling af EU-samarbejdet vender stadig flere borgerlige vælgere sig imod.
og det er vel i bund og grund
derfor, det nu ikke hedder ja, men ja med omtanke.
Det, jeg så godt kunne tænke mig at høre De Konservative svare på her under debatten i dag, er, hvor grænsen går for De Konservative.
For hver eneste gang vi lige skal tage en ny afstemning, lige skal stemme ja med et eller andet argument, får vi at vide, at det her skridt ikke anfægter nationens selvstændighed; lige præcis det her skridt anfægter ikke, men så siger vi vist også stop derefter.
Det har vi hørt så mange gange.
Er der noget med, at De Konservative nu vil sætte hælene i over for flertalsafgørelser, f.eks. når det drejer sig om social sikring, og når det drejer sig om arbejdsmarkedspolitik, som det ligger i regeringskonferenceforhandlingerne nu?
Lad os få
sådan nogle realiteter på bordet, så vi ved, hvor vi har De Konservative også efter den 28. september.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-05-17:
Der var hverken hoved eller hale på den tale, hr. Bendt Bendtsen holdt.
På den ene side skulle det være et ja med omtanke, på den anden side skulle det bare være et ja, og det var indlysende også ud fra en masse økonomiske begrundelser, til trods for at hr. Bendt Bendtsen nævner vismandsrapporten indledningsvis, hvis konklusion er, at de økonomiske fordele ved medlemskab er små og oven i købet usikre.
Hverken hoved eller hale!
Jeg vil spørge hr. Bendt Bendtsen: Hvad mener Det Konservative Folkeparti egentlig med at sige, at der skal stemmes ja med omtanke?
Tidligere skulle der bare stemmes ja.
Var det så uden omtanke?
Og nu skal det være med omtanke.
Hvad ligger der egentlig i det?
Jeg vil også spørge hr. Bendt Bendtsen: Er det sådan, at investeringerne går uden om Danmark i øjeblikket?
Er det sådan, at vi ligger i randen af Europa med en dårlig beskæftigelse, med ingen investeringer, med høj arbejdsløshed og med en skrantende levefod?
Det er det jo ikke.
Det går jo godt i Danmark, det går godt i Sverige, det går godt i Norge, det går godt i Island, det går godt i Schweiz, det går godt i Storbritannien.
Alle disse nævnte lande er vesteuropæiske lande uden for eurozonen. Men det går ikke så godt i eurozonen.
Hvordan hænger tingene sammen?
Keld Albrechtsen (EL), 2000-05-17:
Jeg lagde mærke til, at hr. Bendt Bendtsen hævdede, at der intet er, der peger i retning af Europas Forenede Stater.
Er det fuldstændig forbigået hr. Bendt Bendtsens opmærksomhed, at Tysklands udenrigsminister klart og utvetydigt går ind for skabelse af en forbundsstat med en præsident og hele pibetøjet?
Når han siger det, er det så et udtryk for, at der intet er, der peger i retning af Europas Forenede Stater?
Ved De Konservative heller ikke, at den franske regering i den franske nationalforsamling har fremlagt et klart føderalistisk unionsprogram, som Frankrig vil køre efter under det franske formandskab her i efteråret?
Har man heller ikke kendskab til dét i Det Konservative Folkeparti?
Der er intet, der tyder på det, siger hr. Bendt Bendtsen.
Og så må jeg spørge hr. Bendt Bendtsen, ligesom jeg spurgte hr. Anders Fogh Rasmussen: Vil man stemme for den Nicetraktat til december, som indfører flertalsafgørelser lige nøjagtig på de områder, som hr. Bendt Bendtsen her stod og påstod at Det Konservative Folkeparti ikke ville acceptere?
Ja, det vil Det Konservative Folkeparti acceptere, for Det Konservative Folkeparti agter at godkende Nicetraktaten også uden en dansk folkeafstemning.
Jeg synes ikke, at man skal stå og fylde befolkningen med den slags ting, som man i virkeligheden ikke agter at stå ved, når det kommer til stykket.
Aase D. Madsen (DF), 2000-05-18:
Jeg vil gerne på Dansk Folkepartis vegne begrunde ændringsforslaget.
Dansk Folkeparti finder det acceptabelt, at der kan indgås frivillige aftaler om kontrolmyndighedernes adgang til private lokaler.
Det er derimod uacceptabelt, at der kan ske tvangsmæssig adgang uden retskendelse.
Af hensyn til retssikkerheden finder Dansk Folkeparti, at der altid skal indhentes en retskendelse i disse tilfælde.
Dansk Folkeparti har derfor stillet dette ændringsforslag, og det gælder både for L 240 og for L 241.
Vi finder nemlig ikke, at Energitilsynet sammen med politiet skal kunne bryde ind i private ejendomme uden retskendelse. Dansk Folkeparti håber og forventer naturligvis også, at både Venstre og De Konservative vil stemme for disse ændringsforslag.
Vi ved jo, at Venstre med fru Birthe Rønn Hornbech i spidsen med flyvende faner og store ord taler varmt for borgernes retssikkerhed på dette område.
Jeg håber da ikke, at partiet lider under en form for politisk personlighedsspaltning i dette vigtige spørgsmål.
Venstre ved vi jo hvor vi har - eller ved vi?
Ligeledes erindrer jeg - og nu må man korrekse mig, hvis det ikke er korrekt, hvad jeg siger - at fru Henriette Kjær her fra Folketingets talerstol for ca. 14 dage siden, vist i forbindelse med lovforslag nr. L 182 med hensyn til aflæsning af vandmålere, satte alt ind på at få ændret lovforslaget, således at der skulle foreligge en retskendelse ved krav om tvangsadgang til privat ejendom.
Jeg mener også at vide, at miljøministeren lovede at ændre forslaget, således at der nu skal foreligge en retskendelse, før man kan få adgang.
Jeg regner derfor selvfølgelig med, at også De Konservative vil støtte Dansk Folkepartis ændringsforslag.
Karen Jespersen (S), 2000-05-18:
Det kan jeg gøre meget nemt.
Anne Baastrup (SF), 2000-05-18:
Under førstebehandlingen af det her lovforslag var der jo en voldsom debat om de forslag, hvorefter fysiske og juridiske personer, også naboen, i al almindelighed skulle være forpligtet under vidneansvar til at afgive oplysninger til offentlige myndigheder, herunder også a-kasser og fagforeninger
Det er så lykkedes at få den nuværende indenrigsminister til at lave en helt klar lovbestemmelse.
Ifølge den helt klare lovbestemmelse er det tydeligt for enhver, hvem det er, der er forpligtet til at afgive oplysninger, og i den forbindelse også, at hvis man undlader det, risikerer man en bøde. Det er også helt klart, hvad det er for nogle oplysninger, man er forpligtet til at videregive, nemlig om bopæl og intet andet end bopæl.
Den debat, der har været her på det sidste,
undrer mig derfor, fordi vi nu har helt styr på, hvad det er, kommunerne må.
Det står også ganske tydeligt i lovforslagets bemærkninger, at kommunerne også her er forpligtede til at overholde forvaltningsloven, dvs. de almindelige principper, hvor man hører den pågældende borger, før man går i gang med en overvågning, hvis man er i tvivl om, hvorvidt den rigtige bopæl er blevet oplyst til socialforvaltningen og til folkeregistret.
Vi kender jo adskillige, der pludselig får adresse i en billig kommune.
Hvis man har bopælspligt på sin landbrugsejendom, har man hidtil kunnet have problemer; det har man ikke længere nu.
Det er nu klart, at kommunerne har faste regler, og vi får nu også helt styr på, at borgerne ved, hvad det er, kommunen må, og hvad kommunen ikke må, hvad borgernes ret er, og hvad borgernes pligt er.
Så jeg håber, at vi med denne ændring af CPR-lovgivningen til fulde kan gå ind for, at vi får et ordentligt retssamfund, således at borgerne har rettigheder over for kommunen, men samtidig helt har styr på, hvad kommunen må, når der er tvivl om, hvilken bopæl folk har.
Christian H. Hansen (DF), 2000-05-18:
Ja, ikke for at bryde den gode rytme, vi ellers er kommet ind i, men vi har lovet, at vi lige redegør for vores stilling her ved anden behandling, og her kan vi sige, at det samme er gældende for L 3 som for L 146, loven om personoplysninger, at det er kompliceret lovstof, og der er da også jurister, der stadig væk holder på, at det er meget, meget, meget vanskeligt at gennemskue.
Derfor er det selvfølgelig også vanskeligt at gennemskue for den enkelte borger, måske endda meget mere. Men de ændringsforslag, indenrigsministeren er kommet med, kan Dansk Folkeparti bakke op.
De ændrer noget af det, som vi gjorde indsigelse imod ved førstebehandlingen, og derfor stemmer vi for samtlige ændringsforslag.
Søren Søndergaard (EL), 2000-05-18:
Nu har der jo været meget fremme i aviserne om fortolkningen
af det her lovforslag, og derfor vil jeg sådan set godt bede ministeren herfra bekræfte den udlægning, som fru Anne Baastrup gav.
Helga Moos (V), 2000-05-18:
Det er jo sådan, at vi må skelne mellem, om det handler om private mennesker eller det handler om det kollektive rum.
Varmeforsyningsloven gælder kollektive varmeforsyningsanlæg, hvor Energitilsynet er udpeget til at være forbrugernes garant for, at gældende lov overholdes.
Lovens ordlyd »uden retskendelse mod behørig legitimation« kan derfor tages til efterretning af Venstre.
Det er jo sådan, at vi f.eks. udpeger embedslægen til at føre tilsyn med plejehjem, men han skal da ikke møde op med retskendelse, hver gang han skal føre tilsyn, og vi udpeger kommunale myndigheder til at føre tilsyn med selvejende børneinstitutioner, men de skal ikke møde op med en retskendelse for at kunne føre det tilsyn, som vi udpeger dem til at føre.
Derfor vælger vi at sige, at vi tager det til efterretning, men vi har sandelig tænkt over, hvad det er, vi gør.
Vi skal ikke opbygge en retskendelsesindustri på de områder, hvor det hele foregår i det offentlige rum.
Aase D. Madsen (DF), 2000-05-18:
Jeg vil da gerne høre fru Helga Moos om, hvad det er en retskendelsesindustri, der tales om.
Det er da i yderst, yderst sjældne tilfælde, og i de sjældne tilfælde synes jeg godt at man kan gå hen om hjørnet og hente en retskendelse.
Er det et retssamfund, eller er det ikke?
Jeg er da meget glad for, at Venstre har tænkt over det.
Det viser da, at man trods alt måske ikke lider af den politiske personlighedsspaltning, som jeg talte om, men jeg vil alligevel sige, at det for Dansk Folkeparti stadig væk er en hjertesag og stadig væk har noget med grundloven og har noget med frivillighed eller ikke frivillighed med hensyn til adgang til de lokaler, man nu engang ejer, at gøre.
Det har noget med den private ejendomsret at gøre, og der står jo her i L 240, at Energitilsynet mod behørig legitimation kan få adgang til anlæg og lokaler på stedet og gøre sig bekendt med og tage kopi af enhver oplysning, og hvis ikke det kan lade sig gøre, så kan man bare tage politiet til hjælp.
Det ændrer altså ikke på vores opfattelse af, at det godt kan være svært at leve i et retssamfund, men selv om det er svært, så ønsker Dansk Folkeparti altså at leve i dette retssamfund med alle de besværligheder, der hører til.
Ester Larsen (V), 2000-05-18:
... af mennesker, som er kompetente til det.
Margrete Auken (SF), 2000-05-18:
Jeg tog faktisk ordet for at kvittere for regeringens tilsagn om, at når Etisk Råds rapport kommer, er man villig til at kigge på den.
Jeg går ud fra, at vi alle sammen - med nogle ganske enkelte undtagelser, som jeg ikke skal nævne navne på her - vil lade den gøre indtryk på os, også hvis der er givet forkerte tilladelser.
Nu er det jo ikke Etisk Råd, der skal bestemme, men hvis Rådet gør sig nogle overvejelser, er man parat til at sige, at så vil man se på tingene.
Sådan opfattede jeg sundhedsministerens tilsagn her, og tusind tak for det.
Så lige en enkelt bemærkning til spørgsmålet om fosterreduktion fra Kristeligt Folkeparti.
Vi ville have kaldt det identitetsproblemer, men det har Kristeligt Folkeparti ikke, og så vidt jeg kan se på forslaget, er der da en medicinsk indikation for det.
Det er ikke det, jeg har hørt, men det er jo interessant nu
, så måske vil ministeren gå herop og sige, at det sker ikke ved tvillingegraviditeter, og i tilfælde af trillinger og flere er det efter en medicinsk indikation.
Tove Videbæk (KRF), 2000-05-18:
Ministeren nævner igen, at det bare er en lille revision, at der ikke var behov for yderligere revision, og at man reelt har fulgt kravene.
Den kendsgerning, at Etisk Råd arbejder med sagen, bruger ministeren som argument for, at regeringen ikke kommer med flere ændringsforslag nu, men jeg må sige, at jeg synes, det er lidt søgt og lidt langt ude.
Etisk Råd er allerede i efteråret blevet bedt om at lave en redegørelse vedrørende kunstig befrugtning og fosterreduktion, men så kommer der en anden minister til midt i det arbejde, som Etisk Råd er i gang med, og beder om at få en vurdering.
Etisk Råd får at vide, at det er en hasteopgave,
så de må smide, hvad de har i hænderne, gå i gang med den nye opgave og derfor udsætte den gamle, så det forholder sig ikke sådan, som ministeren siger. Ministeren nævner endvidere vedrørende godkendelseskriterierne for kunstig befrugtning, at alle bør kunne få den behandling.
Jamen kunstig befrugtning er jo en behandling, hvor samfundet griber ind til og stiller ressourcer til rådighed for at hjælpe til med at skabe et menneskeliv.
Mener ministeren ikke, at samfundet så samtidig må have ret og pligt til at sætte de bedst mulige rammer op for det menneskeliv, man er med til at skabe, til barnets bedste og med udgangspunkt i barnet, som hr. Hans Peter Baadsgaard så godt udtrykte det?
Ester Larsen (V), 2000-05-18:
Det er ministerens kommentar til Venstres forslag, der kalder mig herop.
Det er jo sådan, at denne type behandlinger er reguleret gennem en række kriterier i det offentlige sundhedsvæsen.
Det, vi beskæftiger os med, er, hvilke ting det er lovligt eller ulovligt at udføre her i landet, men noget andet er de kriterier, som det offentlige sundhedsvæsen udstikker for behandlingerne.
De kriterier er en blanding af mange ting.
Der indgår også sociale forhold i dem, og nogle læger har været med til at fastsætte disse kriterier.
Men det har vist sig i praksis, hvor vanskeligt det er for læger at forholde sig til sociale kriterier.
F.eks. er der læger, som har med i deres vurdering, om børn i hjemmet er fælles børn eller ikke er fælles børn.
Det er den alvorligste diskriminering, vi overhovedet har af børn her i landet, hvis børn, som ikke er fællesbørn, bliver anset for at være mindreværdige, så lægers kompetence til at stille sociale kriterier op er ikke så imponerende.
Ministeren kommenterer vore forslag ved at henvise til forholdene, som de er, og siger, at der finder en rådgivning sted.
Det er også rigtigt, og dér, hvor problemerne kan løses gennem rådgivning, er der jo ikke noget problem.
Men dér, hvor læger skal forholde sig til sociale forhold, og om et par er egnede som forældre, er det ikke relevant, og det er derfor, vi foreslår, at par med indlysende svigtende evner som forældre skal vurderes ...