runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2006-01-11:
Da ordføreren på det her lovforslag ikke kan være til stede, har jeg lovet at læse talen højt.
Forslaget her er en udmøntning af regeringsgrundlaget fra februar 2005, som senere er blevet aftalt finansieret gennem satspuljeforliget.
Det indeholder tre dele: Der er en garanti for en plejebolig eller en plads i et plejehjem inden for 2 måneder, der bliver en præcisering af reglerne om aflastning, og der bliver en hjemmel til, at gamle frihedskæmpere kan behovsvurderes direkte fra udlandet til en plads i et plejehjem i Danmark.
I Venstre har vi stort fokus på de ældres vilkår og særlig de svageste ældre, og derfor er vi også glade for forslaget om en plejehjemsgaranti, for det er kun ret og rimeligt, at man kan komme på plejehjem eller i en plejebolig, når behovet opstår.
De ældre, der har et behov for pleje og omsorg af mere omfattende karakter, skal kunne få dækket dette behov i trygge rammer.
Vi ser desværre i dag, at selv om kommunerne har pligt til at give den enkelte ældre den hjælp, den enkelte har behov for, kan der godt gå meget lang tid, før der bliver plads på et plejehjem eller i en plejebolig.
Det er urimeligt.
Samtidig ved vi jo, at der i de kommende år bliver flere og flere ældre, så denne udvikling vil blot tage til.
Nu giver vi så kommunerne en frist til 2009 til at opfylde plejehjemsgarantien.
Inden for 2 måneder efter, at den ældre har fået konstateret et behov, skal den ældre have tilbudt en plads på plejehjem eller i en plejebolig, men samtidig med at vi stiller kravet til kommunerne, kompenserer vi altså også for, at man udvider kapaciteten.
Det andet element i forslaget er så at skabe en hjemmel til, at frihedskæmpere m.fl., der modtager erstatning i henhold til lov om besættelsestidens ofre, fremover kan behovsvurderes direkte fra udlandet til en plads på et plejehjem i Danmark.
I Venstre anerkender vi den store indsats, frihedskæmperne gjorde under anden verdenskrig, og vi vil gerne vise denne gruppe personer et særligt hensyn.
Vi finder det derfor rimeligt, at disse mennesker kan visiteres til et dansk plejehjem, herunder et af de plejehjem, der rummer særlig ekspertise inden for det, der hedder kzsyndromet.
Den tredje og sidste del af forslaget indebærer så en præcisering af reglerne om aflastning.
Med denne del af forslaget skaber vi nu mulighed for, at kommunalbestyrelserne kan tilbyde et midlertidigt ophold på plejehjem eller i plejebolig for personer, som har behov for aflastning.
Det kan eksempelvis være efter udskrivning fra hospital, hvor der midlertidigt kan være behov for ekstra pleje og omsorg.
Så på denne baggrund kan Venstre varmt tilslutte sig dette forslag.
René Skau Björnsson (S), 2006-01-11:
Lad mig starte med at sige, at jeg synes, at det er rigtig godt, at regeringen nu kommer med et forslag, der i sit indhold jo langt hen ad vejen ligner et, som vi i Socialdemokratiet kom med for et par år siden.
Den gang foreslog vi netop, at udbygningen af plejeboliger skulle sættes i gang, så ventetiden kunne komme ned, og nu – bedre sent end aldrig – kommer forslaget så fra regeringen.
Forslaget ser jo flot ud.
Det er umiddelbart svært at have noget imod de tre overordnede elementer: en plejeboliggaranti, en præcisering af reglerne for aflastning og en ændring af reglerne for behovsvurdering af frihedskæmpere.
Forslagene skaber nogle klare forbedringer og giver fleksibilitet i den kommunale pleje.
For os i Socialdemokratiet er det afgørende, at kommunerne har et tilstrækkeligt antal botilbud med de muligheder, der skal være der i forbindelse med pleje og omsorg.
Det skal der arbejdes meget mere på.
Når man bliver gammel og måske også syg, er det afgørende, at man ikke bliver nødt til at flytte væk fra sin kommune og den tryghed, der er i de kendte omgivelser med familie og venner.
Derfor er vi langt hen ad vejen enige i det politiske indhold i forslaget her.
Derimod halter det jo på den økonomiske side, for vi synes ikke, det kan være meningen, at et statsligt anliggende som plejen af vores ældre skal ske ved, at man tager pengene fra Landsbyggefonden.
Det er efter vores mening en urimelig fordelingspolitik.
Vi mener ikke, at det er holdbart, at de almene lejere skal betale for udbygningen af vores ældre- og plejeboliger.
Pengene, der jo egentlig var tiltænkt renovering og vedligeholdelse af de almene boliger, bruger man nu på at bygge plejeboliger.
Og alle, der færdes bare en lille smule ude i virkeligheden og i de almene boligforeninger, ved, at der er et kæmpe behov for renoveringsarbejde i vores almene boliger.
Der er også et stort problem vedrørende et andet aspekt af økonomien, og det er i forhold til kommunerne.
KL er i deres høringssvar meget konkrete, meget direkte og kalder forslaget for bekymrende læsning.
Kommunerne, som jo er tættest på i forbindelse med det her område, siger altså, at de ikke kan opfylde garantien med de penge, regeringen har afsat.
Det er langtfra nok, skriver de helt konkret i deres høringssvar.
Det er selvfølgelig uholdbart.
Derfor bliver vi også nødt til at spørge, hvordan ministeren vil sikre sig, at boligerne bliver bygget, samtidig med at hun også skal sikre sig, at kommunerne ikke får kæmpe underskud som følge af den her garanti.
Der er rigtig mange kommuner, der har meget stramme budgetter, og når et folketingsflertal så indfører denne her garanti, uden at der kommer de nødvendige penge med, ja, så får de endnu større problemer rundtom i kommunerne.
Derfor vil jeg glæde mig til at høre et bud herpå fra ministeren, ligesom jeg gerne vil høre et bud på andre finansieringsmuligheder, som ikke skaber større ulighed i samfundet.
Får vi de bud og synes vi, de er gode, så vil vi i Socialdemokratiet være langt mere positivt indstillet over for den del af lovforslaget.
Pia Kristensen (DF), 2006-01-11:
Jeg kan sige, at for Dansk Folkepartis vedkommende er det her et kærkomment forslag, for vi mener, det er utrolig vigtigt, at ældre, plejekrævende mennesker kan tilbydes en plejebolig, når behovet er til stede.
Vi ved, at de fleste ældre i dag bliver boende længst muligt i eget hjem, så når de får behov for en plejebolig, er der tale om meget svage ældre mennesker.
Derfor skal de også kunne få en bolig på et plejehjem inden for en kort tidshorisont.
Plejekrævende ældre skal på et plejehjem, hvor der er døgnomsorg og trygge rammer.
Vi er meget tilfredse med, at det nu bliver fastslået i almenboligloven og i serviceloven, at ældre, der har et særligt behov for en almen plejebolig eller plads på et plejehjem, anvises en sådan bolig eller plads senest 2 måneder efter optagelse på venteliste.
Vi kan også støtte, at personer, der modtager erstatning efter lov om besættelsestidens ofre, og som har opholdstilladelse i Danmark, får mulighed for at blive behovsvurderet til en plads i et plejehjem direkte fra udlandet.
Sidst, men ikke mindst er det positivt, at der også sker en præcisering af, at personer uden nære pårørende kan tilbydes et midlertidigt ophold i en plejebolig eller på et plejehjem.
Det er der virkelig et stort behov for.
Som sagt kan vi fuldt ud støtte det her lovforslag.
Vi synes, det er et meget sympatisk forslag og i høj grad nødvendigt.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2006-01-11:
I Det Konservative Folkeparti finder vi det urimeligt, at ældre, der har behov for en plejehjemsplads eller en plejebolig, skal vente i månedsvis, fra de er visiteret.
Derfor kan vi kun med den allerstørste fornøjelse hilse dette lovforslag velkommen, så ældre i fremtiden garanteres, at ventetiden højst bliver 2 måneder.
For Det Konservative Folkeparti er det vigtigt at sikre, at den ældrepolitik, der føres, bygger på respekt, omsorg og anstændighed.
Livet er et lotterispil, som består af både opog nedture.
Det andet element i lovforslaget sikrer, at hvis en person får behov for omsorg, pleje eller tryghed i en kortere periode som følge af en fysisk eller psykisk lidelse, der ikke er permanent, vil den pågældende person med lovforslaget få krav på, at de rette faciliteter stilles til rådighed.
I dag kan der kun tilbydes aflastning, hvis der er tale om ægtefæller, pårørende m.fl., der passer en person med handicap.
Lovforslaget sikrer altså, at også ældre, der bor alene, får mulighed for at få pleje, omsorg og tryghed, hvis der opstår et midlertidigt behov for det.
I Det Konservative Folkeparti finder vi det ret og rimeligt, at forholdene forbedres også for denne gruppe i fremtiden.
Flere af vore medborgere satte livet på spil for at sikre frihed, fred og demokrati i Danmark under anden verdenskrig.
Vi kan her godt 60 år efter ikke takke dem nok og bør udvise den størst mulige respekt for deres mod og tapperhed
Denne indsats for kongeriget var ikke uden omkostninger.
Nogle måtte gennemleve koncentrationslejrens rædsler, andre gjorde tjeneste på krigsfarvand eller var engageret i den organiserede modstandskamp.
Med lovforslaget sikres det, at disse krigsveteraner, der har bopæl i udlandet, kan få en plejehjemsplads, uden at de skal gøre en masse krumspring med midlertidig bolig i Danmark.
Det er det mindste, vi kan gøre for denne forholdsvis lille gruppe statsborgere.
I Det Konservative Folkeparti glæder vi os over, at dette hul i den nuværende lovgivning lukkes, så det er med stor fornøjelse, at vi i Det Konservative Folkeparti støtter lovforslaget.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-01-11:
Da vores ordfører ikke kan være til stede, vil jeg oplæse hendes ordførertale: Enhedslisten hilser det velkommen, at regeringen nu vil gøre noget reelt for de ældre, og at de vil sikre flere plejehjemspladser, så de ældre ikke skal stå på venteliste i umindelige tider.
Det foreslog vi, fordi det er vældig vigtigt, at den ældre selv i god tid kan lægge planer for den tid, hvor der bliver behov for den udvidede støtte og det fællesskab, man kan få på et plejehjem.
Som det er nu, er regeringens ord: Længst muligt i eget hjem.
Vi kunne ønske os, at det var: Længst muligt i egnede hjem.
Langt de fleste ældre er selv de allerbedste til at vurdere, hvornår det vil være godt at skifte hjem.
Alle, som har været i kontakt med kommunen, i forbindelse med at en pårørende eller en selv har ønsket at komme på plejehjem, i beskyttet bolig osv., ved, at det helt centrale er visitationen.
Kan man flytte, kan man få hjælp, og hvilken hjælp kan man få?
Altså er det enormt vigtigt, hvordan reglerne er, og disse regler er meget tydelige og slet ikke hemmelige.
Men man må også sige, at det i det her forslag er uklart, hvilke regler der skal gælde.
Regeringen vil til at bestemme over kommunernes visitationsregler, altså hvilke krav, der skal være til den ældre, for at den ældre kan komme på plejehjem.
Derfor indeholder forslaget en ministerbemyndigelse, og det er således umuligt at forholde sig til, hvad det helt konkret er, regeringen har i tankerne.
Ligeledes kan man ikke tydeligt sikre sig mod, at kommunerne, som er hårdt økonomisk trængt af regeringens indgreb i de kommunale budgetter, vil benytte dette forslag til at stramme visitationsreglerne, sådan at de ældre, der får lov til at flytte og få den hjælp, de ønsker, vil være dårligere og mere trængende end dem, der i dag får lov.
Enhedslisten ser gerne, at der bygges flere boliger, og at alle får den plads, de måtte ønske sig.
Men det er forkasteligt, at pengene tages fra de mennesker, der modtager kontanthjælp, dagpenge og pension.
Det er dem, der nu skal betale, for pengene tages fra satspuljen.
Enhedslisten er således positive over for, at man vil have flere pladser, men vældig skeptiske over for finansieringen og over for, om visitationsreglerne vil få endnu en stramning.
Kamal Qureshi (SF), 2006-01-11:
Da SF’s ordfører på lovforslaget ikke kan være til stede, skal jeg på hans vegne fremlægge SF’s syn på forslaget.
Lovforslaget er delt i tre.
Det ene er omkring frihedskæmperes muligheder for at komme fra udlandet hjem til en plejebolig, hvor alle andre skal bo i Danmark for at kunne blive visiteret.
Som det også er blevet sagt af andre ordførere, forventer vi jo ikke, at forfærdelig mange mennesker vil blive berørt af det her lovforslag.
Så er der selvfølgelig mulighed for midlertidig plejebolig, som ikke er aflastning og sidst en garanti for plejehjemsbolig senest 2 måneder efter, at man er blevet visiteret til det for alle, der kommer på en generel venteliste.
Der er ifølge en undersøgelse behov for ca. 1.300 ekstra pladser for at gennemføre forslaget, og garantien skal være fuldt indfaset pr. 1. januar 2009.
Der regner man med en anlægsudgift på ca. 790 mio. kr.
Der er ikke afsat penge til ekstra pleje, fordi det er forudsat, at personerne også skal have pleje i egen bolig, mens de venter på plejeboligen.
Problemet er, at ventelisten ikke gælder ved ønske om en speciel plejebolig, og der er risiko for at stavnsbinde ældre og andre med behov for en speciel plejebolig, fordi de ældre på den generelle venteliste med garanti altid vil komme foran personer på den specifikke venteliste, hvor der fortsat ingen grænser vil være for, hvor lang tid man kan være nødt til at vente.
Men SF er selvfølgelig positiv over for, at der bygges ekstra plejeboliger, og at den generelle venteliste derfor kan reduceres.
Charlotte Fischer (RV), 2006-01-11:
Det er sådan set helt upolemisk for at følge op på hele spørgsmålet om kvaliteten og visitationen til ældreboliger, for man kan jo sige, at der faktisk i en række høringssvar bliver peget på samme bekymring.
Man kan selvfølgelig godt vælge det ståsted at sige, at vi vælger at tro på, at der er penge nok, og at der nok ikke sker noget, men føler ministeren alligevel ikke trang til at følge op på en eller anden måde og følge området for at se, hvad der egentlig sker på indholdssiden, når nu vi sætter det her i gang?
Noget andet, jeg vil spørge om, egentlig af ren videbegærlighed, er angående de tilfælde, hvor ældre venter længere end 2 måneder på at få en plejebolig: Ved man noget om, i hvor høj grad det er selvvalgt, altså at de ældre vælger at stå på venteliste, fordi de ønsker en bestemt plejebolig et bestemt sted?
Eva Kjer Hansen (V), 2006-01-11:
Jeg skal bekræfte over for fru Charlotte Fischer, at jeg naturligvis vil følge området, og jeg tror i øvrigt også, vi ville opleve en voldsom lokal debat, hvis serviceniveauet på området blev ændret.
Men som sagt er der ikke nogen grund til at gøre det, for hvis den ældre har et meget omfattende plejebehov og er i en situation, hvor en plejebolig ville være den rigtige løsning, vil der rent omkostningsmæssigt ikke være nogen forskel mellem at give plejen i en plejebolig eller i den bolig, den pågældende har for nærværende, fordi plejebehovet er så stort.
Man kan jo se balancepunktet, altså hvornår det tipper, og derfor mener jeg ikke, der umiddelbart skulle være noget grundlag for, at kommunerne ændrer visitationen på området.
Med hensyn til de selvvalgte boliger er det jo sådan, at hvis man ønsker en bestemt bolig, er man ikke omfattet af 2-måneders-garantien, fordi det giver sig selv, at der kan gøre sig nogle forskellige problemstillinger gældende, hvis man ønsker en bestemt bolig, og hvis der så ikke er en ledig bolig det pågældende sted, må man acceptere en længere ventetid.
Men antallet af ældre, der vælger et bestemt sted, er ikke stort og har derfor ikke haft den store indflydelse på den ventelisteundersøgelse, fru Charlotte Fischer spurgte til.
Charlotte Fischer (RV), 2006-01-11:
Tak for det, og det er jo også noget, vi kan spørge mere til i udvalget.
Jeg kunne måske også snarere tænke mig at spørge til visitationsområdet i det hele taget.
Når ministeren taler om det, lyder det, som om der er en smertetærskel, og at borgerne vil skride til aktion, hvis man overskrider den, men ved vi i virkeligheden særlig meget om, hvilken visitationspraksis der er i kommunerne, og hvor store forskelle der er?
Der er måske i forvejen meget store forskelle på området, men hvor meget ved vi egentlig om netop den del af området, som vi nu piller ved, kan man sige?
Eva Kjer Hansen (V), 2006-01-11:
Jeg kan ikke på stående fod svare på, hvor store forskelle der er i visitationskravene, men der er naturligvis forskelle, i og med at de bliver fastsat i den enkelte kommune.
Men det, jeg var inde på før, er, at når de ældre er i den situation, at de er omfattet af plejeboliggarantien, er de allerede så skrøbelige og plejekrævende, at det ikke vil betyde flere offentlige udgifter til pleje og omsorg i forbindelse med, at garantien opfyldes.
Der er simpelt hen lavet nogle undersøgelser af, hvordan omfanget af plejebehov gør sig gældende, og hvordan man kan udføre nogle økonomiske beregninger af det, og jeg besvarer gerne spørgsmål om det under udvalgsbehandlingen.
René Skau Björnsson (S), 2006-01-11:
Jeg bliver altså lidt bekymret, når ministeren ikke har bekymringer med hensyn til den økonomi, der kommer til at få stor betydning i denne forbindelse.
Jeg står her med høringssvaret fra Kommunernes Landsforening, der klart siger, at en indførelse af plejeboliggarantien langt vil overstige det beløb, man får tilført fra staten.
Det er et meget stærkt udsagn fra Kommunernes Landsforening, og det er jeg lidt ked af og vil gerne spørge ministeren, om det slet ikke bekymrer hende, at man har de bekymringer i kommunerne.
Jeg vil spørge: Ifald garantien skal opretholdes og man vil sørge for, at alle ældre har garanti for at få en plejebolig inden for 2 måneder, men det viser sig, at der er brug for flere boliger, end det er muligt at skaffe inden for den økonomiske ramme, ministeren har lagt – hvor vil ministeren så finde pengene, og vil hun finde pengene og sikre, at kommunerne ikke får en ekstraudgift på området?
Eva Kjer Hansen (V), 2006-01-11:
Nu er det vel ingen hemmelighed, at vi altid har nogle seje økonomiske forhandlinger med KL, når vi skal finde ud af, hvad det koster at tage de forskellige initiativer.
Men som jeg understregede i min opfølgning, har vi om noget et solidt grundlag for at vurdere de økonomiske konsekvenser, fordi vi har lavet et rundspørge blandt kommunerne.
Det er kommunernes egne tal, vi bygger på, og de dækker altså mere end 92 pct. af de over 67-årige.
Der er altså foretaget et grundigt forarbejde for at finde ud af, hvad det koster at indføre plejeboliggarantien, så jeg mener, vi har et rigtig godt bud på, hvad omkostningerne bliver.
René Skau Björnsson (S), 2006-01-11:
Ja, det er jo rigtigt, at vi har tallene, men kommunerne sidder med nøjagtig de samme tal, og kommunerne er meget tættere på borgerne og meget tættere på den virkelige virkelighed.
Det er dem, der står for byggeriet, det er dem, der ved, hvad det koster, og de siger altså, at 415 mio. kr. fra staten til kommunerne på dette område er alt for lidt.
Hvad sker der den dag, en lille landkommune med mange ældre skal opfylde denne plejeboliggaranti, og der ikke er penge nok?
Det må da bekymre ministeren, at kommunerne siger, at der skal flere penge til, for at de kan løse opgaven og opfylde garantien på plejeboligområdet.
Eva Kjer Hansen (V), 2006-01-11:
Det er kommunernes egne tal, vi har lavet konsekvensberegninger af, og det er kommunernes egne oplysninger om, hvad der gør sig gældende, vi er gået ud fra.
De viser, at der er behov for ca. 1.300 boliger, og så kan vi regne ud, hvad det koster at bygge de 1.300 boliger.
Vi har jo valgt at kompensere kommunerne under et for det antal boliger, der yderligere er brug for, hvis der skal leves op til plejeboliggarantien, og det er netop for at tage højde for, at der er nogle, der har gjort en stor indsats på området og allerede overholder plejeboliggarantien, mens andre ikke har formået at leve op til den.
Derfor er der altså givet denne generelle kompensation under et.
Det vil være forskelligt fra kommune til kommune, hvor mange boliger der er brug for det enkelte sted.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling.
Afstemning
Mit menneskesyn går altså ud på at hjælpe de mennesker, som har behov for hjælp og støtte, og det er bl.a. børn og unge, som har brug for en særlig indsats, for at de ikke falder ud af skolen og ikke får en uddannelse, ikke får en god opvækst, der giver dem baggrund for at leve et godt liv.
Jeg er meget optaget af, at vi bliver dygtigere i Danmark til at bryde den negative sociale arv, og derfor synes jeg, det er vigtigt, at der er en bred vifte af indsatsmuligheder til at løse problemerne.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2006-01-11:
Det er jo et spørgsmål om, at man giver kommunerne nogle redskaber.
Der står i lovforslaget, at man skal sikre, at barnet eller den unge kommer i skole, kommer til forældrekonsultationer, altså ting, som er ganske naturlige for langt, langt de fleste familier at understøtte deres barn i.
Der bliver så lavet nogle programmer, som kommer til at passe til den situation, som forældrene er i.
Ad den vej, først og fremmest ad frivillighedens vej forsøger man at hjælpe forældrene til at magte den opgave, de har.
Hvis de indgår sådan en aftale og ikke vil overholde den efterfølgende, får det i yderste tilfælde en konsekvens.
Grundlæggende er det et godt lovforslag med ting, som sikrer, at der er nogle gode redskaber, som kommunerne kan bruge, og det er jo også det, jeg tror, at alle partier er enige om.
Det hører jeg egentlig også Socialdemokraterne bakke op, at det er nogle gode værktøjer.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-01-11:
Jeg er i og for sig meget glad for, at ministeren har opfattet, at Enhedslisten i hvert fald går ind for, at samfundet og myndighederne skal yde al den hjælp, man overhovedet kan, til de børn og forældre, som har problemer med at få det til at fungere.
Til gengæld har jeg meget svært ved at forstå det menneskesyn, som ligger bag nogle af betragtningerne fra ministeren.
Lad mig prøve at eksemplificere det: Kender ministeren ikke eksempler på familier, hvor forældrene i og for sig vil det godt for deres børn og også gør, hvad de formår inden for de rammer, de nu engang har for deres børn, men hvor det alligevel er sådan, at børnene roder sig ud i noget snavs, får problemer, småkriminalitet, måske mere kriminalitet eller ikke passer deres skole?
Er der den direkte sammenhæng, at når folk ikke kan få det til at fungere, er det, fordi de på en eller anden måde ikke vil det bedste og gør det bedste for at støtte deres børn?
Lene Hansen (S), 2006-01-11:
Jeg synes ikke, jeg fik svar på spørgsmålet om, hvorvidt der findes forskning og dokumentation som grundlag for det her lovforslag.
Men lad nu det ligge.
Jeg vil gerne spørge om et andet aspekt: Børnechecken har jo knyttet sig til forsørgelsen af barnet i hjemmet, og den har indtil nu ikke været knyttet an til en bestemt social adfærd.
Bryder det her lovforslag ikke med det princip?
Lægges der nu ikke op til, at vi her i Danmark skal til at indføre faste standarder for, hvad der er forældreopgaver og forældreansvar, og at det bliver sagsbehandlerne ude i kommunerne, som det kommer til at hvile på at finde frem til den bestemte standard, socialministeren kan acceptere?
Per Ørum Jørgensen (KF), 2006-01-11:
Jamen det her forældrepålæg gælder jo for alle uanset indkomst, uanset om man er millionær, om man er Kaj Holger, eller hvem man er.
Jeg tror, det vil være meget, meget kompliceret at gøre det.
Jeg synes faktisk, at her har man en konsekvens, som er meget, meget klar.
Det er det samme, som når man kører 120 km/t., hvor man må køre 80 km/t., så får man altså også en bøde – det er det samme uanset hvordan og hvorledes.
Jeg mener, at der er en økonomisk sanktion, og jeg mener ikke, at vi skal ændre den afhængig af indtægt.
Man kan jo i øvrigt lade være med at bringe sig i sådanne situationer.