Bjørn Elmquist (RV), 1998-01-15:
Jeg kunne have lyst til at spørge fru Margrete Auken
, hvilket af mine handicaps det er, hun har opdaget; men det må vi have opklaret under andre former end her.
Lad mig sige, at der undervejs i debatten - startende med ordføreren for forespørgerne, hr. Tom Behnke - er blevet tegnet et billede, som jeg i hvert fald må sige er stærkt fordrejet, og heldigvis for det.
Hvis det virkelig forholdt sig så groft, som hr. Tom Behnke sagde, kunne jeg godt dele hans forargelse.
Men det er jo ikke tilfældet.
Det er fordrejet, og jeg mener, det er fordrejet med vilje, for at man kan nå det mål, man gerne vil, nemlig skabe forargelse.
Den danske Kriminalforsorg er på ingen måde fejlfri.
Men hvis vi stiller med realistiske forventninger og realistiske krav om, hvordan man kan ordne sådan noget som en situation med kriminelle, der spærres inde og skal styres, indtager Danmark faktisk en fornem placering, hvis vi foretager en international sammenligning.
Der er også flere af os, der sammen har været på besøg i udlandet, og jeg har faktisk et princip om, at når jeg er på besøg i udlandet, besøger jeg de fængsler, de har dér, så jeg kan danne mig et sammenlignende indtryk.
Der er masser af gode sammenligninger at foretage og mangen god lære at drage, når man besøger den danske Kriminalforsorg.
Der går sågar en anekdote, men jeg ved ikke, om jeg tør tro, den er rigtig.
Men en udenlandsk fængselschef eller en højtstående embedsmand inden for kriminalforsorgen fra et udland - jeg siger ikke hvilket, men det er et af dem, der har problemer - skulle have været her i Danmark den dag, hvor den famøse gummiged væltede muren derude i Vridsløselille, og da han på et tv-indslag så, hvordan de indsatte løb af sted, røg det ud af munden på ham: Hvorfor skyder de dem ikke?
Det var altså hans umiddelbare reaktion: Hvorfor tog funktionærerne eller fangevogterne, som de vel bliver kaldt, ikke deres geværer eller pistoler og skød på fanderne?
Han gik altså også ud fra som givet, at de var bevæbnede, men sådan er situationen heldigvis ikke i Danmark.
Kriminalforsorgens linje stemmer naturligvis - det må jeg fastslå - overens med den politiske kurs, der gennem årene er blevet udstukket af et flertal her i Folketinget.
Men den overordnede kurs har fuld tilslutning fra Det Radikale Venstre, og det er også besjælet af den tankegang, vi vil gå til de forhandlinger, som kommer i gang en gang i løbet af 1998, som flere af ordførerne har været inde på.
Jeg er glad for, at vi på den måde kan prøve at få udnyttet de ressourcer, som skal tildeles Kriminalforsorgen; om det så skal være flere eller færre, må vi finde ud af en anden dag. Men al erfaring tilsiger, at planlægger man ressourceudnyttelsen over flere år, får man en bedre udnyttelse.
Vi ved det fra vores privatøkonomi, og vi ved det
fra andre områder.
Den frie forsorg, som både fru Dorte Bennedsen og fru Margrete Auken har været inde på, vil vi også give vores fulde opmærksomhed, og i den forbindelse kan vi måske nå frem til eller i hvert fald få overvejet, om vi i forbindelse med f.eks. udslusning eller på anden vis skal drage nytte af de erfaringer, man har i Sverige for så vidt angår den elektroniske fodlænke, som hr. Tom Behnke var inde på.