runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Keld Albrechtsen (EL), 1999-11-16:
Jeg synes, at fru Charlotte Antonsen på partiet Venstres vegne skal komme herop og give Folketinget og befolkningen en uforbeholden undskyldning. Jamen altså, man har haft en åbningsdebat her i Folketinget og efterfølgende debatter, hvor man har forsøgt at give Folketinget og befolkningen det indtryk, at Venstre var garant for, at der ingen nye skatter kom, ingen nye afgifter.
Så meget for Venstres løfter.
De holdt altså indtil den her forespørgselsdebat, hvor man nu erkender, at selvfølgelig er man nødt til at skaffe nye indtægter, hvis man sætter andre indtægter ned.
Det har fru Charlotte Antonsen jo for et øjeblik siden stået heroppe og erkendt.
Det er fornuftigt og klogt at erkende, at det var helt uden dækning og helt sanseløst, det, Venstres formand tidligere har stået og udtalt, og det kan naturligvis ikke hænge sammen.
Charlotte Antonsen (V), 1999-11-16:
Ja, først til hr. Aage Frandsen og hr. Keld Albrechtsen
: Venstre ønsker ikke nye skatter.
Venstre ønsker ikke nye afgifter.
Venstre har lovet et loft over afgift- og skattetrykket i Danmark - ja, det står vi fast ved.
Så hvis vi taler om nye skatter og afgifter, er hr. Keld Albrechtsen jo som skatteordfører også bekendt med, at man faktisk ikke kan forestille sig nogen afgifter i denne verden, som ikke allerede er indført i Danmark. Vi har på udflugter rundt i verden konstateret, at uanset hvor mange og idérige skatter og afgifter, vi er blevet præsenteret for i forskellige lande i Europa, så har ingen fundet tilnærmelsesvis så mange som Danmark.
Så jeg vil have meget svært ved at forestille mig en ny afgift, som man, havde jeg nær sagt, kunne have brug for at indføre i Danmark.
, det er rigtigt, at konvergenskravene i euroen, som økonomiministeren allerede har været inde på, stiller nogle betingelser for, hvor langt det offentlige underskud kan bevæge sig
Det er rigtigt.
Men der er jo meget vide rammer, selv om vi har konvergenskriterierne, for, at man kan føre også en løsagtig finanspolitik, altså en finanspolitik, hvor der ikke er ligevægt mellem udgifter og indtægter.
Når jeg ikke hæftede mig ved det i min ordførertale, så er det, fordi vi jo allerede i dag på grund af vores aftale med Den Europæiske Centralbank er i en situation, hvor vi i virkeligheden mere end eurolandene er nødt til at leve op til konvergenskriterierne.
Det er den aftale, som gør, at vi har en rente, der svinger med de øvrige lande, og i hvert fald til en vis grad får hjælp, hvis vi kommer ud i økonomisk blæsevejr, altså hvis kapitalmarkedet begynder at kaste sig over den danske krone.
Det er også den aftale, som SF har støttet.
Så jeg ved ikke rigtig, hvad hr. Aage Frandsen ønsker.
Altså, vi er finanspolitisk fastlåst af Den Europæiske Centralbank. Det, vi mangler, og det, jeg pegede på i min ordførertale, er at få indflydelse på det, der foregår i Europa, både finanspolitisk og arbejdsmarkedspolitisk.
Der er ikke tale om harmonisering, men der er tale om, at man udveksler erfaring og forsøger at koordinere.
Aage Frandsen (SF), 1999-11-16:
Først til spørgsmålet om ØMU'en: Altså forskellen er jo, at når man er inden for ØMU'en, så er man også bundet af det, selv om man godt nok kan sige, at så sidder man med ved bordet og har indflydelse osv. Som vi har gjort nu, kan vi jo selv trække os ud. Vi kan selv lade være med at være med, og vi kan selv afgøre, om vi vil være inden for eller uden for i den forbindelse.
Det er det, der er forskellen.
Så med hensyn til det der med skatteloftet.
Den udlægning, vi nu har fået af teksten, er altså en udlægning, der svarer til, at skatteministeren i dag lever op til det, nemlig at skattetrykket generelt set ikke stiger.
Og så siger fru Charlotte Antonsen, at hun har svært ved at se en ny afgift.
Men jeg kan da godt nævne et par stykker.
Jeg vil måske ikke lige friste ved at sige det her, men jeg kender da nogle afgifter, jeg godt kunne indføre.
Men er det begrundelsen for, at Venstre ikke lige nu vil sige, hvad det er, man har forestillet sig?
Keld Albrechtsen (EL), 1999-11-16:
Nu får vi så at vide, at ordene »ingen nye skatter, ingen nye afgifter«, det betyder altså bare et loft over det samlede skattetryk.
Så vil jeg godt spørge fru Charlotte Antonsen: Hvad står der så egentlig tilbage af forskel mellem den politik, som økonomiministeren og skatteministeren har ført gennem mange år og så den, som Venstre har nu?
Ikke en pind
, for at sige det fuldstændig, som det er.
Ikke en pind forskel er der.
Jeg vil så godt spørge fru Charlotte Antonsen helt konkret: Nu nævner hr. Aage Frandsen spørgsmålet om nye afgifter eller forhøjede afgifter, og betyder Venstres nye synspunkt og faneflugt, at man f.eks. godt kan acceptere en forhøjelse af prisen på kørekort og pas for til gengæld at få flere politibetjente? Eller betyder det dét, man sagde for 3-4 uger siden, at det kan man ikke, for det er jo en forhøjet afgift?
Det er da et konkret eksempel, som fru Charlotte Antonsen så kan forholde sig helt præcist til.
Jens Peter Vernersen (S), 1999-11-16:
Jeg må jo konstatere, at vi er tilbage der, hvor Venstre ikke har bud på at finansiere udgifterne.
Det er alvorligt.
Men det spørgsmål, der også står tilbage, er: Hvem kan vi regne med i Venstre?
Det spørgsmål stillede vi under åbningsdebatten.
Kunne vi regne med hr. Peter Brixtofte, eller kunne vi regne med hr. Anders Fogh Rasmussen?
Efter ca. 3 dages kamp i Venstre blev det afklaret; vi kunne regne med hr. Anders Fogh Rasmussen.
Nu stiller jeg det samme spørgsmål: Hvem kan vi regne med i Venstre, når der henvises til Nyhedsbrevet i den debat, vi har her?
Kan vi regne med hr. Anders Fogh Rasmussen, eller kan vi regne med fru Charlotte Antonsen?
Det er jo lige så afgørende som det spørgsmål, der blev stillet gang på gang
sidst, vi havde debatten i forbindelse med åbningen af Folketinget
Og så må jeg da sige tak for, at man har anerkendt, at vi har holdt skattetrykket uændret siden 1993, dvs. at vi faktisk har levet op til det, Venstre påstår skulle være nødvendigt.
Det så virkelig noget anderledes ud, da vi havde en borgerlig regering.
Charlotte Antonsen (V), 1999-11-16:
Først til hr. Helveg: De samlede skatter er steget i Danmark.
Jeg taler ikke om skattetryk; de samlede skatter er steget i Danmark.
Det er det, man kan hæfte sig ved.
Vi har altså ikke som politik, som regeringen har, at forsøge at få skatterne op, hver gang man har et problem.
Vi vil netop forsøge at finansiere eventuelle økonomiske problemer ved at spare nogle andre steder.
Til hr. Jens Peter Vernersen: Jeg har heroppefra nævnt flere forskellige måder, som vi ønsker at finansiere f.eks. de afgifter på, vi har talt om i dag, nemlig ved at trimme den offentlige sektor bl.a. ved udlicitering.
Ved at man i det hele taget reducerer i den offentlige sektor.
Så vi har en række forslag til finansiering.
Men frem for alt - og det er jo det, jeg har lagt meget vægt på, men som socialister har lidt svært ved at høre - så er den måde, som vi ønsker at skabe dynamik i samfundet på, at sikre os, at erhvervenes konkurrenceevne er i orden, så vi til stadighed har overskud på betalingsbalancen, så vi får velstandsstigningen derfra.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-11-16:
Jamen det vil ikke lykkes hr. Aage Frandsen at lokke mig i fælden.
Og man kan altså ikke åbne for flertalsafgørelser på et bestemt, begrænset område, som man selv synes egentlig kunne være ganske godt, og så forvente, at man kan standse processen dér, hvis man først har sat den igang.
Så kommer alle de andre forslag om social union osv. naturligvis også på bordet.
Og hvordan skulle Danmark kunne stå og sige: Vi bestemmer dagsordenen; det er kun om det enkelte spørgsmål, vi har rejst, at der må komme forslag om flertalsafgørelser; de andre områder må naturligvis ikke komme til debat?
Sådan spiller unionsklaveret jo ikke.
Derfor skal vi holde fingrene fra det, og derfor er jeg også glad for, at skatteministeren i dag her under debatten har bekræftet, at den danske regering ingen planer har om at lægge det spørgsmål frem på regeringskonferencen.
Det var klogt af skatteministeren at komme med den bemærkning.
Ole Sohn (SF), 1999-11-16:
Jeg vil gerne spørge hr. Brian Mikkelsen, om det er hans opfattelse, at når man taler om videoer i bibliotekssammenhæng, er det bare et spørgsmål
om at få flere amerikanske videoer eller populære videoer, som man kan leje i videobutikkerne
Er det dét, bibliotekerne skal tage ind?
Eller er det måske nogle af de kulturprogrammer, dokumentarprogrammer, som TV 2 og Danmarks Radio laver, som i øvrigt også i stigende omfang kommer på videoer, som kan indgå i bibliotekernes udlån?
Keld Albrechtsen (EL), 1999-11-16:
Hr. Aage Frandsen arbejder støt og energisk på at lokke mig i den fælde, men jeg går ikke i den.
Jeg kan sige til hr. Aage Frandsen, at i en anden og bedre verden kunne man måske forestille sig et internationalt samfund, hvor man havde mindsteregler om miljøbeskyttelse og måske også mindsteregler om selskabsbeskatning og måske en skat på valutatransaktion - et system, som man måske ad åre kunne nå frem til i FN.
Jamen lad os så diskutere, om der dér skal være flertalsafgørelser.
Derfor skal SF da i det mindste have den lille advarsel, inden man med åbne øjne går i den fælde.
Hanne Andersen (S), 1999-11-16:
Jeg vil gerne sige til hr. Brian Mikkelsen: Staten pålægger ikke kommunerne at opkræve gebyrer kommunerne imellem.
Det er en mulighed, der gives, og hvis den lille kommune lever op til tidens bibliotek, så er der jo ingen risiko.
Men dér, hvor man ikke bruger den håndsrækning, der nu er i fornyelsen af bibliotekslovgivningen, men udelukkende satser på, at nabokommunen klarer det hele, må der være en mulighed for at sige: O.k., vi betjener så mange i så stort et omfang fra jeres område, at det må vi have en honorering for.
Men der er ingen risiko, hvis man lever op til intentionerne i loven.
Brian Mikkelsen (KF), 1999-11-16:
Jeg forstår godt, hvad hr. Ole Sohn siger her.
Hvis det var sådan, at man kun kunne låne dokumentarvideoer på bibliotekerne, relevante journalistiske videoer, så var der ikke noget problem.
Men kendsgerningen er jo - sådan siger markedskræfterne, og dem må selv en SF'er som hr. Ole Sohn vel også ligge under for, i hvert fald til en vis grad - at det, der vil blive lånt på bibliotekerne, jo vil være populære film.
Det kan man også se ud fra, hvad det er for nogle bøger, der bliver lånt på bibliotekerne.
Det er ud over faglitteraturen, som jo er relevant, også de populære bøger, som der også bliver solgt mange af i forvejen.
Sådan vil det selvfølgelig også være på videoområdet.
I dag kan man jo relativt omkostningsfrit låne de samme videoer på Statens Filmcentral.
Dér er det nemlig ikke de film, som jeg så i min ungdom; der er det i dag også videoer, man kan låne.
Så jeg mener, mulighederne er til stede, og jeg mener, det vil koste alt for meget, hvis man også åbner for videoer på bibliotekerne.
Det er en relativ bagatel, og det må vi så tage, når regeringen en dag føler, at der er økonomisk mulighed for det.
Fru Hanne Andersen nævner det her med, at det kun er en mulighed.
Jamen altså, det er jo meget teoretisk, det, fru Hanne Andersen siger her, for de store kommuner mener jo selvfølgelig altid, at de servicerer deres borgere fornuftigt, og de fleste steder leverer de også et godt produkt i form af et velfungerende biblioteksvæsen, men der er altså en del mindre kommuner, som ikke har den mulighed og som ikke føler sig i stand til at have et ordentligt biblioteksvæsen.
Og lur mig, om ikke snart sagt alle kommuner føler, at nabokommunen ikke leverer den vare, der skal til, og derfor i hvert fald vil forsøge at få betaling for det.
Det kan i hvert fald udvikle sig til en fare, men jeg kan godt forstå det, fru Hanne Andersen siger.
Det synes jeg også, jeg gjorde opmærksom på heroppefra i min ordførertale.
Hvis man tænker nærmere over det - det administrative besvær, det medfører, og de relativt få skillinger, det handler om - så tror jeg ikke, det er det værd.
Og det skævvrider trods alt forholdet
mellem små og store kommuner.
Hanne Andersen (S), 1999-11-16:
Jeg vil gerne sige til hr. Brian Mikkelsen, at jeg har den klare opfattelse, at fordi man er lille, behøver man jo ikke at være dårlig.
På Kulturudvalgets sommertur i Danmark i år besøgte vi bl.a. små biblioteker - biblioteker i små kommuner, må jeg rettelig sige, for det var ikke småt og det var ikke dårligt, det, vi så; det var faktisk ret godt.
Så jeg mener, at hvis man hele tiden har brugt muligheden for at have et tidssvarende bibliotek, så har man alle muligheder for at føre det videre ind i IT-samfundet, hvis man vil.
Og det er jo så spørgsmålet, om man hidtil har brugt bloktilskuddene rigtigt, hele tiden har haft den gode vilje til at lave et ordentligt servicetilbud, så tror jeg også, det vil komme, hvis man satser på det.
Kim Andersen (V), 1999-11-16:
Jeg vil gerne spørge hr. Brian Mikkelsen, om ikke han er af den opfattelse, at den gode betjening på et rimelig højt serviceniveau og i overensstemmelse med lovgivningen, som kommunerne skal give ifølge fru Hanne Andersen, er et spørgsmål om definition.
De krav, der er i et storbysamfund, i en købstad, er det nødvendigvis de samme krav og forventninger, der er i en lille landkommune i Vestjylland eller i en udflytterkommune, hvor man har sit arbejde og gør sin handel inde i storbyens centrum?
Er det ikke rimeligt, at der følger nogle forpligtelser med at være egnscenter og med at tiltrække sig købekraft fra de små kommuner og fra landkommunerne?
Brian Mikkelsen (KF), 1999-11-16:
Jeg kan kun svare Venstres ordfører, hr. Kim Andersen, bekræftende i den her sag: V og K er fuldstændig enige, så det er altså et ja.
Det er et spørgsmål om prioritering i de enkelte kommunalbestyrelser.
Ser jeg det fra den udkigspost, jeg har, synes jeg, det forekommer meget urimeligt, at man vil påtvinge alle mindre kommuner et serviceniveau, som under ingen omstændigheder kan komme op på niveauet i de store byer, for der er, som hr. Kim Andersen også var inde på, et helt andet behov, en helt anden efterspørgsel efter en helt anden form for litteratur, oplevelser og muligheder.
Dér kan man altså ikke forlange og presse de små kommuner til at levere samme service.
Dér vil det skævvride, og dér vil man, synes jeg, helt urimeligt allokere nogle ressourcer fra de mindre kommuner til de store kommuner, som jo selv har valgt det serviceniveau, de har på deres egne biblioteker, og det er jo altså trods alt en lokal beslutning.
Hanne Andersen (S), 1999-11-16:
Jeg vil gerne sige til hr. Kim Andersen, at muligheden er der jo.
Hvis nu man mener, at centerkommunen har en særlig forpligtelse eller kan løse opgaven særlig godt, så kan man jo lave en aftale om at samarbejde, og så kan det være på de vilkår, man samarbejder.
De store kommuner har selv valgt deres serviceniveau.
Det har de små jo også.
Der er en afgørende dag, hvor man vælger serviceniveauet i sin kommune, og det er den dag, hvor man går til valg, og hvis man stemmer for et meget lavt serviceniveau, så får man et meget lavt serviceniveau, og hvis man stemmer for et højere, ja, så bliver det højere.
Ole Sohn (SF), 1999-11-16:
Det har givetvis ikke nogen effekt, men alligevel: Har det aldrig nogen sinde været en del af overvejelserne, at man måske godt kunne forestille sig, at en ret stor gruppe af bibliotekets brugere faktisk er de enkelte kommuners ældre?
Når Dansk Folkeparti har sådan en stor forkærlighed for de ældre i samfundet, synes jeg også, man skulle unde dem at få en del af det brede kulturudbud på biblioteker.
Er det aldrig indgået i overvejelserne hos Dansk Folkeparti, at det ikke kun er et spørgsmål om at sikre forskellige etniske minoriteter en mulighed for at få materialer på bibliotekerne, men at hvis man er frimærkesamler eller har hang til Dostojevskij eller har en af alle de andre særinteresser, der er i de forskellige aldersgrupper i den danske befolkning, så bliver de også tilgodeset på bibliotekerne.
Det er faktisk det, der er det bærende for det danske kulturgrundlag.
Aase D. Madsen (DF), 1999-11-16:
Jeg er meget glad for spørgsmålet med hensyn til de ældre og de svage, f.eks. de svagtseende og blinde osv.
Dér havde jeg netop skrevet, at hvis vi indførte brugerkort som betalingsmiddel, skulle netop disse grupper og også de studerende være undtaget fra betalingen. Med hensyn til, hvem der bruger bibliotekerne, vil jeg sige, at jeg står her med en opgørelse, som Kulturministeriet selv har lavet, og den viser altså, at ca. 66 pct. af den danske befolkning aldrig nogen sinde bruger bibliotekerne.
Ebbe Kalnæs (CD), 1999-11-16:
CD glæder sig over det her lovforslag på mange måder.
Den tradition, der er omkring danske folkebiblioteker, er en meget flot tradition, en tradition, vi altid har hæget om, og den vil vi fortsat bidrage til. At der er nogle, der er bekymrede over ambitionsniveauet, kan jeg godt forstå lidt, for det er klart, at det her er en afvejning.
Der er risiko for, at bogbestanden rundt omkring kan trykkes af, at man nu får en række nye opgaver.
Det, der også bekymrer mig meget, er den måde, vi finansierer det på.
Jeg ved godt, at det er til diskussion på et andet tidspunkt.
Jeg ved også, at der er ordførere her, som formentlig er ganske enige med mig, nemlig når vi taler om, at vi finansierer flot her.
Bekymringen er, at når vi anvender bloktilskuddene til det her og laver et pålæg til mindre kommuner på området, så er der altså problemer i det. Og vi ved det jo egentlig godt alle sammen.
Jeg ville personlig meget håbe, vi en dag nåede frem til en mere direkte finansiering af det her, at der blev øremærkede midler til området, at man havde mulighed for måske endda at favorisere de særlig tynde områder, de små kommuner, en smule, for opgaven er ganske vanskelig at løse, hvis man hører til i den lille ende af kommunespektret.
Jeg er overbevist om, at viljen også i de små kommuner er meget stor til at løse de her opgaver.
Jeg ved, den kommende tid vil vise, at der vil blive indgået en række rigtig gode aftaler om samarbejde på det her område.
Og det tror jeg nok skal hjælpe det noget på vej.
Jeg mener, vi på det her område er på lidt usikker grund.
Der er ikke særlig klare definitioner af, hvornår man ligesom kommer i den situation, at man skal i gang med at betale for den service, som andre kommuner yder.
Det, at man har kunnet udstyre sine børn med et bibliotekskort og sådan stort set har kunnet låne, hvor man kom frem, hvis det var spændende at komme på et nyt bibliotek, synes jeg også er en flot ordning.
Men vi skal altså passe på, at vi ikke lander i en situation, hvor vi på en eller anden måde fortrænger det, der stadig væk er det væsentlige, nemlig bogen på biblioteket.
Men når det er sagt, så er der ingen tvivl om, at de nye ting, der skal foregå på biblioteket, har vores fulde tilslutning.
Jeg er bare lidt bekymret for, om vi nu også kan finansiere det, og om der ikke er for mange tilfældigheder i denne her finansiering.
Jeg håber, det går godt.
Det overordnede - som jeg sagde før - er meget flot, og vi går meget positivt ind og forhandler om denne her ordning.
Ole M. Nielsen (KRF), 1999-11-16:
Det sikrer, at bibliotekerne også i fremtiden bliver centrum for formidling af information om samfund og kultur, og det sikrer princippet om, at det fortsat skal være gratis at gå på biblioteket, ud fra, at alle så har lige adgang til kulturinformation.
Bibliotekerne har stor betydning for folkeoplysningen.
Bibliotekerne skal tjene som oplysningscentre for hele befolkningen, og de skal løbende tilpasses den moderne informationsteknologi.
Udlån af det skrevne ord skal naturligvis stadig prioriteres højest, men bibliotekerne bør også være det naturlige sted, hvor borgere uden adgang til Internet og andre elektroniske datanetværk, kan få adgang til de enorme mængder af viden, der ligger her.
Bibliotekerne skal dog ikke være forpligtede til at give adgang til de rent underholdende dele af disse net som f.eks. computerspil.
Da mange børn og unge benytter Internettet på bibliotekerne, mener Kristeligt Folkeparti, at bibliotekerne bør pålægges at udelukke porno fra at være et af de tilbud, som Internettet giver adgang til.
Ofte hører man, at det ikke kan lade sig gøre, men det kan det.
I andre lande kan det lade sig gøre, og jeg tror, at vi også kan finde ud af det i Danmark.
Ifølge samme paragraf må man ikke tage hensyn til religiøse, moralske eller politiske synspunkter ved udvælgelse af materialer. Det synes jeg faktisk er et problem.
Vi bør dog kunne tage hensyn til moralske synspunkter og værdier.
Kristeligt Folkeparti mener om dette, at der ikke bør indgå materiale af pornografisk eller voldsforherligende karakter i materialerne, som bliver støttet af borgernes penge.
Ifølge § 22 kan kommunerne opkræve betaling for lånere, der kommer fra andre kommuner, og det kan måske være fornuftigt nok, men her skal vi dog være opmærksomme på, om det vil blive for udgiftskrævende for de mindre kommuner.
Ifølge §§ 25-28 ønskes de store statslige biblioteker, f.eks. universitetsbibliotekerne, inddraget under den almindelige biblioteksservice over for befolkningen, og det forslag er positivt.
Der er dog for megen uklarhed om, hvilke biblioteker bestemmelserne skal omfatte.
Skal f.eks. de såkaldte institutbiblioteker, dvs. de interne bogsamlinger på de enkelte forskningsinstitutter, også ind under ordningen? Det kan give en del problemer, hvis det er tilfældet.
er formodentlig helt nødvendige og fornuftige.
Kristeligt Folkeparti ser ligesom Bibliotekarforbundet dette lovforslag som et skridt på vejen mod at sikre og udvikle det samarbejdende danske biblioteksvæsen til en central ressource i udviklingen af et stærkt dansk vidensamfund.
Vi ser frem til en god og positiv behandling af lovforslaget i udvalget.
Aase D. Madsen (DF), 1999-11-16:
Med hensyn til de unøjagtigheder, som ministeren sagde jeg var kommet med,
vil jeg gerne sige, at jeg står her med en udskrift fra en kilde, og det er en kultur- og fritidsaktivitetsundersøgelse fra 1998 i en brochure, som ministeren selv har udgivet.
I 1997 var antallet af bogudlån 72.332.000, i 1998 var det faldet til 61.000.871.
Og med hensyn til, hvem der kommer på bibliotekerne, og hvem der ikke kommer, er der en tabel 18 med en gruppe delt ind efter alder, og dér står, at 39 pct. af den mandlige del af befolkningen aldrig kommer på bibliotekerne, og at 30 pct. af den kvindelige del af befolkningen, altså fordelt gennemsnitligt over alder, aldrig kommer der.
Og når jeg lægger mænd og kvinder sammen - det skal man være lidt forsigtig med, men på det her område tør jeg godt - så giver 39 pct. af mændene og 30 pct. af kvinderne befolkningen tilsammen, og det må være 69 pct. Tager jeg fejl?
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 1999-11-16:
Vi skal nok ikke begynde at undervise hinanden i den store regnekunst her, men jeg vil foreslå, at vi fra Kulturministeriets side sørger for at fremsende tallene og også give en beskrivelse af, hvordan man læser tallene.
Tak for i dag!
Flemming Hansen (KF), 1999-11-16:
Det var noget med nogle spiritusafgifter osv.
Og jeg ser jo, at Socialdemokratiets Europaudvalg har samme tanke: Der skal ske noget, for man er klar over, at den er gal.
Europaudvalget siger jo direkte, at det forudser, at Danmark vil få større problemer end de øvrige lande med at tilpasse sine skatter og afgifter til europæisk niveau.
Altså fornuftig tale fra begge de herrer hr. Jens Peter Vernersen og skatteministeren.
Men så står vi bare her i dag - hvor der virkelig er en skattepolitisk debat, som vi faktisk har set frem til, for den har vi alt for sjældent - og hører, at man benægter alt: Ingenting skal der ske, ingenting skal ændres, alt skal være, som det har været før.
Altså, hold dog nu op med betontænkningen om, at det går jo meget godt!
Det er jo det, Europaudvalget siger, det ikke gør, og derfor ventede vi så spændt på et bud: Kommer der noget nyt i dag?
Men vi må konstatere endnu en gang, at det kom der desværre ikke.