runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ebbe Kalnæs (CD), 2000-04-25:
Foranlediget af hr. Martin Glerups svar til hr. Søren Kolstrup, hvor hr. Martin Glerup nævner, at det er vigtigt at få mest muligt miljø for pengene, vil jeg gerne høre, om hr. Martin Glerup vil støtte, at vi holder meget fast i den lidt vagt antydede målsætning i den aftale, som vi har indbyrdes om at få mest muligt miljø for pengene.
Det vil sige, at vi benchmarker stort set alle initiativer på energispareområdet og dermed sikrer, at vi får mest mulig fortrængning af CO2 for pengene.
Anni Svanholt (SF), 2000-04-25:
Men så må jeg jo altså på den baggrund spørge hr. Martin
Glerup: Kunne vi ikke få et bud på, hvordan man så faktisk har tænkt sig at få gjort noget ved transportområdet?
Vi fik ikke rigtig nogle konkrete bud på det, og vi ved jo, hvor galt det står til, og at regeringen bare vil knække kurven, som det hedder.
Peter Hansen-Nord (V), 2000-04-25:
Såfremt disse alternative eller disse supplerende, koordinerede politikker og virkemidler m.v., som man beskriver, ikke bliver bragt i anvendelse, hvad er regeringens forpligtigelse så, hvad er så regeringens byrdefordeling i opnåelsen af den samlede 8 pct. EU-reduktion?
Martin Glerup (S), 2000-04-25:
Jeg er fuldstændig enig med hr. Ebbe Kalnæs i, at vi skal have mest muligt miljø for pengene.
Det forhindrer selvfølgelig ikke, at vi også er nødt til at investere i nogle af de teknologier, som ikke er så profitable i dag.
Vind er jo en billig måde at fortrænge CO2 på.
Derimod er solceller og bølgekraft osv. og også biomasse til en vis grad jo endnu ikke så udviklede, at det i alle tilfælde er muligt at få de der energiformer fremmet, uden at der er et støtteelement i det.
Så der skal være det forskningsmæssige element, ellers er vi fuldstændig enige i grundtanken. Med hensyn til fru Anni Svanholts bemærkning er det klart, at enhver debat om energi og miljø lynhurtigt kan drejes og blive til en trafikdebat.
Det ved vi jo alt om.
Jeg vil sige, at der er fremlagt et virkemiddelkatalog og der vil blive fremlagt en handlingsplan, og det er målet, at de virkemidler skal nedbringe stigningen med 7 pct. i forhold til den stigning, der findes for øjeblikket.
Til hr. Peter Hansen-Nord vil jeg sige, at det er klart, at den byrdefordeling, der er aftalt i EU, betyder, at vi skal nedskære med 21 pct. Det kan vi lettere, fordi vi opfylder 2005-målsætningen, så det er en nogenlunde overkommelig opgave; det er ikke helt let, men det kan lade sig gøre.
Det er jo klart, at hvis det er sådan, at de øvrige EU-lande giver sig til at skulke fra deres forpligtelse, så foreligger der en anden situation, og så må vi jo se på vores stilling igen.
Vi vil jo ikke være til grin for vores egne penge.
Sådan skal det jo ikke være.
Helga Moos (V), 2000-04-25:
Det er sådan, at når vi ser på reduktion af metan, så skyldes
den 30 pct.-reduktion, som er sket, hovedsagelig, at antallet af stykker kvæg i Danmark er faldet.
Og en måde at sænke udledningen på er selvfølgelig ved, at vi skærer ned på fødevareproduktionen.
Det samme gælder for lattergas.
Der er blevet et fald i udledningen af lattergas ved, at vi har brugt mindre gødning.
Reduktionen af overskud af kvælstof har givet anledning til mindre udledning af lattergas.
Jeg vil gerne høre, om Socialdemokratiet er indstillet på, at vi skal fastholde et miljøskånsomt højudbyttelandbrug, sådan at vi kan være med til at indfri de krav, som verdenssamfundet stiller om, at vi skal have en 50 pct.-stigning i fødevareproduktionen frem mod 2020.
Søren Kolstrup (EL), 2000-04-25:
Jeg er enig med hr. Martin Glerup i, at det her ikke skal udvikle sig til en trafikdebat.
Det, der blot bliver spurgt om, er, hvilke konsekvenser det skal have for vores energipolitiske synspunkt, hvad man taber på den sektor.
Hvor er det, vi skal vinde ekstra terræn?
Skal vi f.eks. have skubbet ekstra gang i bølgeenergien, eller hvad er det?
Er det geotermien, der skal holde for?
Anni Svanholt (SF), 2000-04-25:
Til hr. Martin Glerup: Der var jo ikke meget med konkrete forslag til virkemidler osv.
Nej, regeringen har nogle planer - det har vi jo hørt så tit - og et virkemiddelkatalog.
Jamen i 1996 kom der jo også et virkemiddelkatalog og masser af forslag, men mig bekendt er det faktisk ikke rigtig blevet brugt.
Så hvad med at se at komme i gang i stedet for at arbejde på nye handlingsplaner?
Der er jo kataloger, som man kan tage fat i og komme med konkrete forslag ud fra.
Og det er det, der mangler.
Sker det ikke snart, så ved enhver her på baggrund af de erfaringer, der er, at så sluger transportområdet simpelt hen alt det, der vindes ind i besparelser og alt muligt andet på energiområdet og andre områder.
Så vil det ikke kunne lade sig gøre at nå de mål.
Jeg synes, at den erkendelse, man må komme til, er, at der skal tages fat dér.
Alternativet er jo konkret så at foreslå, på hvilke andre områder man så skal tage fat.
Ellers er det ikke troværdigt at sige, at man vil opfylde målsætningerne.
Ebbe Kalnæs (CD), 2000-04-25:
I forlængelse af den luns af trafikdebatten, som nu er i gang igen - som den jo ofte er - vil jeg gerne spørge hr. Martin
Glerup
: Hvis vi nu forudsætter, at den naturlige mængde CO2 er ca. 100, så ved vi, at den menneskeskabte del vel er omkring 4.
Vi anslår vel også, at trafikmønsteret, altså den private trafik osv., måske udgør ca. 12-13 pct. af de 4 pct. Det vil sige, at en gang imellem er det sådan lidt det store dyr i åbenbaringen, når man taler om trafikkens andel.
Jeg vil gerne spørge hr. Martin Glerup: Er det realistisk, at vi inden for de næste 15 år f.eks. må anse det for ret klart, at vi ikke længere kører i diesel- og benzinbiler i denne verden, men at vi faktisk har nye teknologier, og at det bliver dem, der bliver redningen?
Martin Glerup (S), 2000-04-25:
Til fru Helga Moos vil jeg sige, at jeg ikke kan anfægte de procenttal, som fru Helga Moos kom med angående et stigende behov for fødevarer.
Jeg mener, at det er nødvendigt at se tingene i en helhed.
Jeg mener, at det er en katastrofe, at vi ser børn i Etiopien dø af sult, mens andre lever i et frådseri af den anden verden.
Så dér er vi helt enige.
Det skal vi se i en helhed.
Jeg vil sige til hr. Søren Kolstrup, at vi jo har adskillige håndtag at dreje på, som kan medvirke til at nedsætte CO2-belastningen.
Det har vist sig hidtil, og det vil vise sig i fremtiden.
Det kan også være et svar til fru Anni Svanholt.
Vi har hele energibesparelsesområdet, energieffektiviseringsområdet, hvor vi kan sætte ind.
Vi kan bruge A-mærkede instrumenter til forskellige ting i husholdningen, A-mærkning af biler, grønne ejerafgifter, styrkelse af den kollektive trafik, alle de ting, som vi har gennemført - mange af tingene i samarbejde med de to partier, der her står og kritiserer - og det synes jeg vi skal fortsætte med at gøre.
Til hr. Ebbe Kalnæs vil jeg sige, at forudsætningen jo var, at trafikkens CO2-belastning fra 1990 og til år 2005 skulle være status quo.
Men dér må jeg erkende, at mobiliteten har medført et større CO2-udslip.
Det problem er vi gang med at få løst, og det er jo helt sikkert, at den nye teknologi vil være en væsentlig hjælper i det spil.
Aase D. Madsen (DF), 2000-04-25:
Jeg har sådan i tidens løb spurgt lidt om, hvad det egentlig koster at nedbringe CO2 i Danmark, bl.a. med biomasse og vindmøller, og dér har jeg jo så fået nogle svar fra ministeren, der viser, at hvis man skal op på 20 pct. VE-el i 2060, så koster det borgerne en merudgift på 3 mia. kr. pr. år.
Det er altså nogle svar, jeg har fået fra ministeren.
Når vi så regner efter, ser vi, at for de her 3 mia. kr. om året opnår man en reduktion på 0,01 pct. af den globale drivhuseffekt.
Og dér mener vi da i Dansk Folkeparti, at man hellere skulle bruge pengene på at reducere skattetrykket eller på at afhjælpe manglerne i vor nødlidende sundhedssektor.
Vi synes, at det er fuldstændig ude af proportioner at »smide« 3 mia. kr. ud på 0,01 pct.s nedbringelse af de globale drivhusgasser.
Martin Glerup (S), 2000-04-25:
Til fru Aase D. Madsen vil jeg gerne sige, at de 3 mia. kr. pr. år jo udmærket kan være en god investering.
Har fru Aase D. Madsen medregnet indtægten fra de tusindvis af job, der findes inden for den vedvarende energi, der findes inden for de danske vindmøllefabrikker, som eksporterer over halvdelen af verdens vindmøller?
Er den eksportindtægt på over 10 mia. kr. medtaget i det regnestykke?
Er det virkelig så slemt, at vi på ét punkt er milevidt foran vores konkurrenter, fordi partier som fru Aase D. Madsens ikke har haft indflydelse herinde?
For hvis de havde haft det, så var det aldrig sket.
Det kan ikke fordunkles af nogle mørke udtalelser fra politisk side.
Anni Svanholt (SF), 2000-04-25:
Hr. Martin Glerup svarede på bl.a. mit spørgsmål, at der jo er en række håndtag, man kan dreje på for at nå de mål, der nu er sat.
Men jeg må jo så også sige til regeringspartierne, at der er jo det håndtag, der hedder, at der jo på transportområdet ville være et flertal, og såfremt regeringen ville, kunne man jo komme meget, meget længere med en indsats dér.
Jeg har i hvert fald lyttet mig til, at Enhedslisten og SF er særdeles optaget af det område, og at også Kristeligt Folkeparti klart har meldt ud, at der altså skal gøres en indsats dér.
Så vi venter blot på regeringen.
Men et andet håndtag, som er meget centralt, er jo spørgsmålet om de grønne afgifter, som vi ved fungerer.
Og det skal tages op til efteråret.
Er regeringspartierne indstillede på, at man også vil give håndtaget et nyt drej dér?
Der er jo et stort potentiale i erhvervslivet, som vi skal have fat på, og der er muligheder.
Er det så dér, man er indstillet på at dreje en omgang?
Aase D. Madsen (DF), 2000-04-25:
Hr. Martin Glerup sammenligner altså æbler og pærer.
De danske vindmøllearbejdspladser har da intet at gøre med, hvad det koster at nedbringe den globale drivhuseffekt.
Man kan prøve at regne skyggeprisen ud på de 0,01 pct., som vi nedbringer den med.
Vi lever jo ikke i en osteklokke, og jeg regner da med, at hr. Martin Glerup er indforstået med, at vi skal nedbringe CO2, hvor det er billigst, for nu skal vi jo til at tale om de internationale joint implementations og kvoteregler osv., som jo kommer op via vores Koyotoaftale, og dér kan virkelig gøres noget.
Men det er jo til en helt, helt, helt anden pris end det, vi gør her i Danmark.
Det kan slet ikke sammenlignes.
Ebbe Kalnæs (CD), 2000-04-25:
Jeg har lige et enkelt spørgsmål til hr. Martin Glerup for at få den sidste del af billedet af trafikdebatten med: Har hr. Martin Glerup gjort sig nogen overvejelser om, hvad det ville have betydet, hvis regeringen havde holdt fast på målsætningen for udledning af CO2 fra trafikken, og det vil altså sige, at man drastisk var gået ind og havde reduceret bevægeligheden, trafikken, hvad det ville have betydet økonomisk, og hvad det i øvrigt ville have betydet for hele strukturen i et land som det her, hvad det ville have betydet for de mennesker, der bebor også den lidt mere tyndtbefolkede del af landet?
Martin Glerup (S), 2000-04-25:
Til hr. Ebbe Kalnæs vil jeg sige, at det jo er det modsatte, der er tilfældet.
Det er jo netop det, at der har været så utrolig god gang i i dansk erhvervsliv, i dansk økonomi.
Det er den kæmpesucces, der gør, at der har været brug for et større transportarbejde, og det i sig selv skal vi jo ikke være kede af.
Det har givet gode økonomiske resultater til gavn for os alle sammen.
Så der er jo visse grænser dér, men de grønne afgifter virker godt og skal fortsat være et vigtigt middel i dansk energi- og skattepolitik.
Til fru Aase D. Madsen, som er ude i decimalerne med hensyn til det store, globale spil: Jeg ved ikke, om fru Aase D. Madsen nogen sinde har hørt om det her med at tænke globalt og handle lokalt.
Det er jo en kendsgerning, at hele verden står i kø for at købe danske vindmøller, og det er på grund af Danmarks progressive miljø- og energipolitik gennem mange år, som hviler på et bredt politisk flertal her i Folketinget.
Samtidig vil jeg gerne understrege, at man jo ikke bare kan sige, at industrien skal gå ud og sælge dit og dat, vindmøller og ventiler og termostater osv. og biomasseanlæg, for det, der er meget afgørende, er jo, at der er mulighed for, at de anlæg kan blive afprøvet, at de kan udvikles, at de i den grad kan komme op at stå her på hjemmemarkedet, for at andre interesserede lande kan se, at det her virkelig fungerer.
Hvis ikke vi havde haft det store, velfungerende hjemmemarked i mange år, så var det ikke lykkedes at komme i front på vindmølleområdet, sådan som tilfældet har været.
Det er en kendsgerning.
Aase D. Madsen (DF), 2000-04-25:
Jeg vil gerne sige, at det er jo en meget, meget dyr måde at gå ud til andre og sige »gør som vi«.
Hvis de gjorde som vi, så ville de være ruineret i de fattige lande. Men jeg giver hr. Martin Glerup ret i én ting
: Hvis vi virkelig har den gode industri, der kan lave disse gode energibesparelsesteknikker, det være sig radiatorventiler eller vindmøller eller hvad, så er det da kæmpegodt, bortset fra vindmøllerne, som det jo måske er gået lidt galt med, i hvert fald i Østlandene, men ellers virker det jo mægtig godt, for det er jo dér, der virkelig bliver sparet til en billig penge. Og vi skal da ikke smide gode penge efter dårlige.
Altså vi har da også brug for dem her i landet - se på vores ældre, se på vores hospitalsvæsen, osv.!
Det er dér, jeg vil hen.
Helga Moos (V), 2000-04-25:
Hr. Martin Glerup mente, at det er et fordelingsspørgsmål, når det gælder fødevareproduktionen, og om der er mad nok.
Altså IFPRI, der er et forskningsinstitut under FAO, der igen hører under FN, har sat tal på, at vi skal have produceret en halv gang flere fødevarer i år 2020, fordi der kommer flere folk, og fordi velfærdsstigningen betinger, at folk gerne vil have kød, og bliver de rige, jamen så skal de da også have kød.
Anerkender hr. Martin Glerup, at der er det behov, og at vi skal køre de to behov sideløbende, nemlig behovet for en CO2-reduktion og behovet for en stigning i fødevareproduktionen?
Keld Albrechtsen (EL), 2000-04-26:
Jo, men nu synes jeg jo, det begynder at blive en spændende debat, for vi står nu i den situation, at en række partier faktisk har støttet forslaget om en sådan informationsavis, og der tegner sig vel også konkret efter fru Elisabeth Arnolds indlæg i hvert fald en række partier, som kan acceptere den tanke, jeg fremkom med tidligere under debatten, nemlig at det er dem, som er i Europa-Parlamentet, og dem, som er i Folketinget, som bidrager.
Så er mit spørgsmål til fru Elisabeth Arnold - men nu skal vi selvfølgelig være forsigtige, for vi skal jo ikke forskertse nogen mulighed for at nå til enighed i Europaudvalget, men i virkeligheden handler det vel bare om, at det ene regeringsparti skal overbevise det andet om, at det her faktisk er en god idé, for så har vi jo flertallet til stede.
Jamen Det Radikale Venstre kan selvfølgelig vælge at underlægge sig regeringen i et sådan spørgsmål, men det er da alligevel en lidt mærkelig situation.
Elisabeth Arnold (RV), 2000-04-26:
Op til hver eneste afstemning om EU har vi haft den samme debat: om vi skulle have en husstandsomdelt informationsavis, eller om vi skulle have anden form for centralt produceret information.
Der har været en informationsavis husstandsomdelt ved afstemningerne i 1986, 1992 og 1993.
Siden da har Folketinget forladt denne tanke - ikke med Det Radikale Venstres gode vilje, vil jeg godt sige, men fordi det ikke har været muligt at skaffe enighed om det i Folketingets Europaudvalg, især fordi de tre største partier i Folketinget ikke har ønsket at bidrage til sådan en husstandsomdelt avis.
Efter Det Radikale Venstres mening skal befolkningen have de bedste muligheder for at danne sig en mening op til en afstemning, og vi har i Danmark en god tradition for at diskutere europæiske spørgsmål og muligheden for informationer i meget stort omfang.
Under alle omstændigheder skal vi sørge for, at der er masser af information til rådighed, og sådan en informationsavis vil jo kun kunne blive et supplement til den bunke af informationer, borgerne i øvrigt kan skaffe sig.
Men vi har egentlig altid syntes, det var en god idé, men har som sagt ikke kunnet komme igennem med det ved senere lejligheder end i 1993. Imidlertid har der nu vist sig en mulighed for, at Folketingets EU-Oplysning, som har en meget stor erfaring i oplysningsvirksomhed, og som har et godt image, og som har ry for at være neutral og være ganske upartisk, kunne hjælpe os med at udarbejde teksten til sådan en pjece.
Og jeg synes, man skulle tage imod den udstrakte hånd, man har fået fra EU-Oplysningen og EU-konsulenten om at udarbejde materiale til sådan en pjece, som man så kunne sende ud, når folk bad om det.
Det, der er sket, er nemlig, at EU-Oplysningen gennem deres kontakter med befolkningen har fået en klar fornemmelse af, at der er et sådant behov for en kortfattet, enkel pjece, som i et læseligt sprog for menigmand beskriver, hvad det her handler om.
Det synes vi fra Det Radikale Venstres side kunne være interessant at få frem.
Vi har ingen illusioner om, at det bliver let bagefter at godkende teksten.
Det har erfaringen jo vist, men vi vil gerne gøre meget for, at befolkningen får så let og rigelig adgang til letfattelig og klar og god og neutral information som overhovedet mulig.
Vi kan ikke støtte forslaget om informationsavisen, for vi ved, at det er fuldstændig håbløst; der kan ikke blive flertal for det.
Men vi vil gerne gerne arbejde for at bruge de andre kanaler, vi har mulighed for her i Folketinget, ikke mindst gennem EU-Oplysningen, for at få information i klar og let tilgængelig form ud til befolkningen.
Egil Møller (DF), 2000-04-26:
I Danmark har vi et demokrati, og lykkeligvis synes vi alle her i folketingssalen, at det er noget, vi skal værne om.
Og i et demokrati er det vigtigt, at befolkningen er oplyst, også om politiske emner. Denne vigtige afstemning om afskaffelsen af kronen bør være så oplyst for befolkningen som overhovedet muligt. Derfor er det både et rimeligt og et naturligt ønske fra Dansk Folkeparti, at alle synspunkter kan komme til orde i én og samme husomdelte informationsavis.
Dansk Folkeparti kan helhjertet støtte forslaget.
Venstres ordfører gav udtryk for, at Venstre ikke er bange, men man er åbenbart heller ikke modig, kan jeg så konstatere, for tidligere har man jo været med til i lignende situationer at udsende en samlet avis, der repræsenterer tilhængere og modstandere.
Så vil jeg godt lige spørge Venstres repræsentant: Jamen ville det ikke være mest fair, ville det ikke være mest overskueligt, om de vælgere, der skal tage stilling til det vigtigste spørgsmål for Danmark i nyere tid, fik overskueligheden i én og samme publikation, frem for at man får stikkende reklamer ind fra højre og venstre?
Det ville da være meget nemmere.
Hvor er modet?
Brian Mikkelsen (KF), 2000-04-26:
Vi tager i Det Konservative Folkeparti imod en hvilken som helst invitation til en debat om euroen, forstået på den måde
at denne afstemning, det her tema er så væsentligt for Danmark, for vores økonomiske fremtid, for vores politiske fremtid, at vi selvfølgelig går ind i en debat om det substantielle i selve forslaget. Derfor skal man også passe på, man ikke bliver for højtravende, når man taler om det konkrete forslag fra hr. Frank Dahlgaard.
Sagen er jo den, at debatten foregår hele tiden løbende i medierne, i forsamlingshusene, ved hjælp af de pjecer og materialer, som de forskellige parter selv laver finansieret af offentlige EU-midler.
Så løsningen er altså ikke bare at poste endnu flere penge ud til en EU-avis, men at få intensiveret debatten, for debatten vil selvfølgelig afstedkomme, at man selv kan danne sin egen holdning på det her område.
Vi mener, det er et prioriteringsspørgsmål, hvordan man bruger skatteydernes penge forud for en afstemning.
Og det betyder, at vi afviser forslaget af to grunde.
For det første mener vi, at der allerede er afsat mange midler i forvejen, som de forskellige organisationer, partier osv. kan bruge på det formålet at informere befolkningen ud fra ens egne synspunkter fra såvel ja- som nejsiden.
Ligeledes er der jo allerede udarbejdet masser af godt materiale, som der kan refereres til eller læses på biblioteket, herunder de mange publikationer fra f.eks. Økonomiministeriet.
Derfor finder vi altså ikke behov for, at man husstandsomdeler informationer, der allerede er tilgængelige gennem mange andre offentlige kanaler.
Egil Møller (DF), 2000-04-26:
Venstres ordfører siger, at debatmøderne er i gang, de vil fortsætte, og at det er en udmærket måde at diskutere tingene på med befolkningen.
Heri er Dansk Folkeparti enig.
Og skulle alle, som ellers har mulighed for at stemme, så ikke også have de rette muligheder og de samme muligheder?
Vi har jo lige for ganske kort tid siden fået oplyst, at det koster ca. 5 mio. kr. at udsende den.
Jamen det er jo et lille beløb i forhold til det samlede beløb, der bliver anvendt til folkeoplysning.
Jeg synes altså, Venstre skulle vise det mod.
Gitte Lillelund Bech (V), 2000-04-26:
Jeg synes faktisk, der er en del mere mod i at stille op til debatmøde med hr. Frank Dahlgaard eller Dansk Folkeparti, end der er i at udsende en informationsavis.
Vi synes, det er vigtigt, at når vi skal ud og informere, når vi skal ud og debattere, at det så sker det på så mange forskellige måder som muligt, og vi tror ikke på, at den fælles informationsavis er den rette måde at gøre det på.
Vi tror på, at det er bedre, at man bruger de 25 mio. kr., der bliver afsat til den ekstra EU-oplysning, og så giver alle mulighed for på alle mulige måder at komme ud og deltage i debatten.
Så vil jeg i øvrigt lige til Dansk Folkepartis ordfører nævne, at debatten om, hvorvidt det er fair eller ikke fair, den vil jeg lade henstå til en debat med Socialdemokratiet.
Vi har ingen problemer med at tage debatmøder med de borgerlige modstandere, ej heller med de socialistiske tilhængere, hvis det var det.
Så hr. Frank Dahlgaard kan bare ringe.
Anne Baastrup (SF), 2000-04-26:
SF ønsker så bred og alsidig dækkende information omkring den afstemning, vi skal have her den 28. september.
Og vi synes, at erfaringerne fra 1992-1993 var fremragende.
Det var faktisk en rigtig god idé, at man hjemme i stuen kunne sidde stilfærdigt og læse de forskellige indlæg fra de forskellige vinkler på det afstemningstema, der nu var.
Og jeg kan nu forstå, at Socialdemokratiets ordfører allerede, fordi det er et beslutningsforslag, der er stillet af hr. Frank Dahlgaard, afviser ideen.
Men det skal jo ikke forhindre os i at snakke videre om muligheden for at få etableret en husstandsomdelt avis, hvor det efter vores opfattelse kunne være de partier og bevægelser, der er repræsenteret i folkevalgte organer - og det betyder jo så JuniBevægelsen og Folkebevægelsen og så de partier, der i øvrigt er her - der udtalte sig.
Det tror vi vil være en god, fredsommelig og fremkommelig vej at udsprede
det glade tema, nemlig at der er to valgmuligheder den 28. september 2000, og at vi hver for sig har nogle ambitioner om, at vælgerne skal stemme et bestemt sted.
Så vi anbefaler det, men hvis det er afgørende nødvendigt for Socialdemokratiet, at det ikke bliver stemt igennem, så vil vi godt have gennemført det på anden vis.
Egil Møller (DF), 2000-04-26:
Den radikale ordfører fortalte noget om, at man går ind for information, for det har man jo altid haft som et politisk programpunkt også hos Det Radikale Venstre.
Så det kommer egentlig ikke bag på mig.
Det, der får mig herop, er, at fru Elisabeth Arnold nævner, at i Europaudvalget er der ikke flertal for at omdele
en sådan avis til alle husstande.
Nu er det jo sådan, at Det Radikale Venstre også er repræsenteret i selve Folketingssalen, og det er her, vi nu debatterer endnu en gang de måske fordele og bagdele, der kunne være ved at give befolkningen størst mulig information, overskuelig information, og der lyttede jeg mig til, at Det Radikale Venstres repræsentant faktisk meget sådan var inde
Jeg vil opfordre Det Radikale Venstre til at stå lidt stærkere på kravet.