runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2004-03-17:
Jeg tror og håber, at jeg sagde, at der var 10.000 selvmordsforsøg, og det er jo absolut ikke det samme, som at der var 10.000 selvmord, heldigvis.
Det er meget, meget få af disse selvmordsforsøg, der ender i et selvmord, især for pigernes vedkommende.
Så der er en kønsspecifik adfærd i denne her sammenhæng - uden at jeg skal gøre mig til ekspert på området.
Så synes jeg - sagt til hr. Helge Adam Møller - at tingene blandes sammen igen.
Fordi vi får forbudt de her hjemmesider, er det jo ikke ensbetydende med, at forældre ikke længere har et ansvar.
Selvfølgelig har forældre et ansvar, og de fleste forældre er skrækslagne ved tanken om, at deres barn skal komme til at lide af nervøs spisevægring eller for den sags skyld skulle få den tanke at tage sit eget liv.
Jeg tror, at mange forældre er opmærksomme på de her problemstillinger, men faktisk ikke rigtig ved, hvad de skal gøre ved det.
Det, vi gør her, hvis vi vedtager det her beslutningsforslag, er jo alene at sætte en lille klods ned, så vi - man kan godt sige det på den måde - hjælper forældrene en smule. Men det er klart nok, at sådan et problem som ensomhed jo ikke bliver løst af, at man ikke kan finde de pågældende hjemmesider på internettet.
Helge Adam Møller (KF), 2004-03-17:
Jeg har to spørgsmål til den radikale ordfører.
Det første er, at der bliver sagt, at der er 10.000 unge, der hvert år i Danmark forsøger selvmord.
Det lyder jo drastisk, og det er heldigvis heller ikke rigtigt, forstået på den måde - og kan ordføreren ikke bekræfte det? - at det kæmpestore flertal af dem ikke er realistiske selvmord.
Det er, hvor man tager syv sovetabletter, fordi man godt vil gøre sine forældre eller sin kæreste opmærksom på, at man synes, de svigter en.
Det var det ene spørgsmål.
Det andet spørgsmål er om disse ensomme piger, som jeg er helt enig i der nu sidder ude ved deres computer, og forældrene snakker ikke med dem osv., og det er dem, der så indimellem går videre.
Kunne man ikke forestille sig, at de forældre, der i forvejen ikke gider at snakke med de piger eller ikke tager sig nok af dem, siger, at nu har Folketinget vedtaget en lov om, at det er forbudt at omtale det her på internettet, så nu har Folketinget klaret det problem, og vi kan stadig væk godt lade Ida eller Asta eller Benedikte sidde oppe på sit værelse og kede sig, for Folketinget har løst det problem?
Og det er jo en dårlig løsning, for det er jo et råb om hjælp.
Derfor var det bedre, at vi fik forældrene og andre voksne mennesker til at engagere sig i den pige, så vi fik bragt hende ud af ensomheden.
Man skal ikke bare tro, at vi kan løse det her i Folketinget, for det kan vi desværre ikke.
Per Dalgaard (DF), 2004-03-17:
Det har jeg jo ikke talt om.
Jeg har ikke talt om at straffe forældrene.
Jeg har talt om, at det skal have en konsekvens, og at forældrene egentlig er et led i det, der handler om, at de unge ikke igen og igen skal begå kriminalitet.
Så kan fru Line Barfod kalde det en straf, hvis vi f.eks. siger, at det egentlig også bør have en eller anden form for økonomisk konsekvens, men det er jo nogle ting, der påfører samfundet kæmpe udgifter.
Ungdomssanktioner og alle mulige andre tiltag over for kriminelle unge koster jo samfundet noget.
Så kan fru Line Barfod kalde det en straf eller ej, det gør
jeg nu ikke.
Helge Adam Møller (KF), 2004-03-17:
Da jeg læste beslutningsforslagets overskrift, blev jeg særdeles glædeligt overrasket, det skal ikke være nogen hemmelighed.
Et kort øjeblik troede jeg, at fornuftens vinde også var begyndt at blæse over de golde stepper på venstrefløjen.
Men så kom jeg lidt længere ned i teksten og erfarede, at der langt hen ad vejen var tale om endnu et forslag til, hvad jeg snarere vil kalde inkonsekvens uden virkning fra Enhedslisten.
Det skal ikke være nogen hemmelighed, at Det Konservative Folkeparti ønsker en konsekvent linje over for ungdomskriminelle ligesom over for andre kriminelle.
Hurtig ind, hurtig ud og hurtig hjem er i virkeligheden de væsentlige elementer i vores politik på det område.
Så langt kan vi jo i virkeligheden være enige i det fremsatte beslutningsforslag
Men de tiltag over for ungdomskriminelle, som beslutningsforslaget ønsker gennemført på en række områder, findes jo allerede.
Justitsministeren har været inde på disse mange gode ting og velfungerende tiltag på området, f.eks. ungdomskontrakter i tilfælde af tiltalefrafald eller betingede domme, så det skal jeg ikke bruge yderligere tid på.
KL. 18.45
Årsagen, til at Det Konservative Folkeparti ikke kan støtte det fremsatte beslutningsforslag, er, at vi synes, der i stort omfang mangler konsekvens.
Beslutningsforslaget lægger jo op til på nogle områder, at unge, der begår meget grov kriminalitet, så grov kriminalitet at de idømmes fængsel i op til 3 måneder, fremover vil kunne slippe med at skrive et brev til offeret og så deltage i noget pædagogterapi. Enhedslistens forslag betyder altså på en del områder en tilbagevenden til den konsekvensløse slaphed, som i alt for mange år prægede holdningen til ungdomskriminelle i Danmark.
Resultaterne af den politik kender vi jo, den behøver vi ikke afprøve en gang til.
Det er for slapt, det er for sløvt, og det er hverken til gavn for gerningsmanden eller for offeret.
Derfor kan jeg og den konservative folketingsgruppe ikke støtte beslutningsforslaget.
Lene Espersen (KF), 2004-03-17:
Jamen jeg må sige igen til fru Elisabeth Arnold, at det har jo været en samlet politisk afvejning af, hvad den bedste politiske beslutning var.
Som jeg har sagt til fru Elisabeth Arnold, men jeg gentager det gerne, må jeg sige, at det, der har vejet tungest for regeringen, var, om der var nogen områder, hvor Danmark ikke lovgivningsmæssigt følger det, vi har forpligtet os til internationalt, og da det ikke er tilfældet, er der alene tale om symbollovgivning.
Det andet problem med de seks konventioner, som Inkorporeringsudvalget tog stilling til, er jo, at hvis man valgte kun at tage tre ud og inkorporere dem, så kunne det sende et meget uheldigt signal.
Vi havde jo diskussionen om FN's børnekonvention, da vi behandlede SF's forslag tidligere på året.
Det ville måske skabe en mærkelig og en dårlig debat i Danmark, hvis der var nogle konventioner, der alligevel ikke rigtig betyder noget, og det synes jeg var uheldigt for hele diskussionen på det her område.
Så det har været en konkret politisk stillingtagen til, om det her var godt eller skidt, og der har vi altså valgt at sige, at ud fra en samlet betragtning fandt vi det vigtigere, at vi justerer lovgivningen, hvis der er steder, hvor man kan se, at der er behov for at justere lovgivningen for at leve op til konventionerne, men altså ikke inkorporerer noget, vi allerede har forpligtet os til lovgivningsmæssigt for mange år siden.
Elisabeth Arnold (RV), 2004-03-17:
Jeg kan jo se på resultatet, når ministeren nu svarer på forslaget her, at man ikke vil inkorporere nogen af konventionerne.
Men i Inkorporeringsudvalgets anbefalinger indgår jo netop en bedømmelse af alle fire konventioner, hvor man siger, at denne her, nemlig om de sociale rettigheder, vil det ikke være hensigtsmæssigt at inkorporere, men de øvrige vil det være hensigtsmæssigt at inkorporere.
Der har regeringen så taget den beslutning, at den ikke ønsker at inkorporere nogen af FN-konventionerne i dansk ret,
uanset at det er anbefalet af Inkorporeringsudvalget og f.eks. vil skabe klarhed mellem lovgivningsmagten og de dømmende myndigheder. Vi er jo ofte udsat i dansk retspleje for, at det viser sig, at de forskellige retsinstanser må tage deres egen fortolkning af menneskerettigheds- eller af andre konventioner med i en bedømmelse efter dansk ret, men den styrkelse af borgernes retssikkerhed, som står nævnt i Inkorporeringsudvalgets rapport, ønsker regeringen altså ikke at skaffe.
Lene Espersen (KF), 2004-03-17:
Regeringen har foretaget en samlet politisk vurdering af Inkorporeringsudvalgets betænkning, og der er det klart, at som fru Elisabeth Arnold siger, har der været ting, der talte for, at konventionerne kunne inkorporeres.
Som jeg allerede har påpeget, er det symbollovgivning, når lovgivningen i forvejen er i overensstemmelse med det, vi har forpligtet os til, og noget, jeg synes, man generelt skal tage afstand fra og ikke benytte sig af.
Det andet, som jeg også har påpeget, og som jeg synes er en relevant problemstilling, er, at man sådan lige pludselig gør sig til dommer over FN-konventioner.
Der er åbenbart nogle, der er bedre end andre, hvis nogle inkorporeres og andre ikke inkorporeres, og fru Elisabeth Arnold må give mig ret i, at Inkorporeringsudvalget jo har meget vægtige argumenter for, at der er visse konventioner, der er uegnede til at blive inkorporeret.
Så det har været den samlede vurdering for regeringen, og der har vi altså valgt og truffet politisk beslutning om ikke at inkorporere konventionerne i dansk ret.
Elisabeth Arnold (RV), 2004-03-17:
Det undrer mig lidt, at justitsministeren tager så voldsom afstand fra inkorporering af disse forskellige konventioner, og jeg vil gerne spørge, om det er sådan, at regeringen principielt er uenig i den rapport, der kom fra Inkorporeringsudvalget i oktober 2001, om, at man af forskellige grunde anbefalede inkorporering af tre FN-konventioner.
Man sagde, at det ville styrke borgernes retsstilling, at det ville understrege og tydeliggøre, at dansk ret skal fortolkes og anvendes i overensstemmelse med Danmarks internationale forpligtelser, at det ville være i overensstemmelse med internationale opfordringer, og at det ville styrke samspillet mellem lovgivningsmagten og de retsanvendende myndigheder.
Er justitsministeren uenig i de konklusioner fra Inkorporeringsudvalget?
Elisabeth Arnold (RV), 2004-03-17:
Vi er jo ikke uenige om, at man skal have en anmærkning på sin straffeattest, hvis man har begået noget ulovligt, og det har en effekt for den pågældendes færd senere hen i livet.
Så for at hjælpe unge med at komme ud af en kriminel karriere har vi allerede indført, at man kan få slettet anmærkningen, hvis man indgår i en aftale om uddannelse og om at holde sig fra kriminaliteten i en bestemt periode.
Jeg tror sagtens, vi kan finde en formulering, som vi er enige om, om anvendelse af straffeattester.
Jeg går ind for, at man har straffeattest som middel, men også for at der skal være et incitament for de unge til at holde sig på dydens smalle sti, så de kan få slettet anmærkningen i straffeattesten.
Jo, jeg bemærkede det udmærket, og jeg synes også, hr. Nonbo argumenterede ræsonnabelt for sine synspunkter, nemlig at man skal passe på ikke at devaluere virkningen af straffeattesten.
Men jeg mener at kunne huske, at det allerede i dag med de gældende regler er sådan, at man kan slippe for at få en anmærkning i sin straffeattest, hvis man indgår en ungdomskontrakt.
Så det må altså være de gældende regler, som hr. Karsten Nonbo er utilfreds med.
Karsten Nonbo (V), 2004-03-17:
Jeg erindrer en sag, som jeg havde, hvor en voksen person, for at følge op på hr. Helge Adam Møller, fik 60 dages ubetinget fængsel for netop at knuse en flaske i hovedet på en anden, og det var et voksent menneske.
Der havde en voldsdømt ikke typisk fået 60 dage, altså en under 18 år, men formentlig kun det halve.
Det var også lidt det, jeg var inde på i en anden sammenhæng, og som jeg sagde især var årsag til, at vi i Venstre ikke ville sige ja til det her forslag.
Det var netop en devaluering af straffeattesten, altså det at man skulle kunne begå noget og så slippe for at få det på sin straffeattest og dermed kunne løbe fra virkeligheden.
Jeg ved ikke, om fru Elisabeth Arnold bemærkede det, men det var sådan set en af mine væsentligste grunde.
Elisabeth Arnold (RV), 2004-03-17:
Det der med de knuste flasker står der altså ikke noget om i beslutningsforslaget.
Jeg vil fastholde et ønske om at få klargjort i Retsudvalget, hvad forskellen på dette forslag og de gældende muligheder er.
Helge Adam Møller (KF), 2004-03-17:
Ja, det kommer jo an på, hvordan man definerer grov vold, for det, der omhyggeligt står nævnt i forslaget, er, at vold efter § 245 og 246 - og det er det, der kan give op til 6 og, jeg tror det er 10 års fængsel - det, man kalder almindelig vold, det er 90 pct. af alt det, der bliver dømt for, og det kan give op til 3 års fængsel.
Og almindelig vold er efter dansk straffelov altså noget, hvor man eksempelvis sparker offeret, hvor man smadrer flasker i hovedet på ham, hvor man giver ham meget alvorlige sår.
Det giver i øjeblikket typisk 2-3 måneders fængsel, og det skal altså efter dette forslag kunne klares med en skriftlig advarsel og en undskyldning og ikke noget på straffeattesten.
Det er faktisk det, der står i forslaget.
Elisabeth Arnold (RV), 2004-03-17:
Sådan som jeg har læst forslaget, kan lovovertrædelser som grov vold f.eks. ikke indgå i denne her form for kontrakt.
Jeg tror, der er meget god grund til at få gennemgået det her i Retsudvalget, så vi kan se, hvad forskellen egentlig er.
Helge Adam Møller (KF), 2004-03-17:
Jeg vil da godt tage tråden op og spørge fru Elisabeth Arnold: Er det ikke rigtigt, at et af forslagene her er, at en ung, der begår en så alvorlig kriminalitet som eksempelvis efter straffelovens § 244, det er vold, der kan give op til 3 års fængsel, så han bliver idømt 3 måneders fængsel.
Det er noget, hvor vedkommende smadrer adskillige ølflasker og en arm og et par ribben osv.
Det skal efter det her forslag kunne erstattes med en skriftlig undskyldning til offeret og så lidt ungdomsprogram og ikke noget på straffeattesten.
Det er jo det, der står i forslaget som et af elementerne, og det er da en væsentlig forskel fra regeringens politik, skulle jeg hilse og sige.
Er fru Elisabeth Arnold ikke enig i det?
Elisabeth Arnold (RV), 2004-03-17:
I lighed med flere tidligere ordførere vil jeg udtrykke sympati for det her forslag.
Så har jeg undret mig lidt over debatten i dag, fordi justitsministeren udtrykte stor sympati for forslaget og remsede op, på hvilke måder regeringen allerede et langt stykke ad vejen brugte de samme instrumenter, som det er meningen skal bruges efter det her forslag: ungdomssanktion, ungdomskontrakter og alle mulige andre måder, hvorved man kan forhindre unge i at genindtræde i en kriminel karriere, efter at de har begået den første lovovertrædelse.
Jeg vil også gerne sige til Venstres ordfører, hr. Karsten Nonbo, at det var en glimrende beskrivelse af, hvad det er for nogle muligheder, politiet har over for en førstegangskriminel for at få vedkommende til at undlade at fortsætte en kriminel karriere.
Det synes jeg var en meget smuk beskrivelse og en lovende beskrivelse af, hvordan man udnytter de muligheder, der allerede er.
I slutreplikken i hr. Helge Adam Møllers tale sagde han, at de nødvendige værktøjer allerede findes.
Vi kan allerede nu gøre det, der står i dette beslutningsforslag.
Så må mit spørgsmål til sidst være: Hvorved adskiller dette beslutningsforslag sig så fra den retstilstand, der allerede er i forvejen i landet?
Sluttelig vil jeg så gerne sige til forslagsstillerne, at i Retsudvalget vil Det Radikale Venstre prøve at få en oversigt fra Justitsministeriet over, hvorved dette forslag adskiller sig fra allerede gældende retstilstand.
Hvis det er sådan, at forslaget allerede er dækket ind med de muligheder, der er, jamen så lad os da alle sammen glæde os over, at der er stor enighed i Folketinget. Det eneste parti, der åbenbart synes, det er helt forkert, hvad der foregår, er Dansk Folkeparti, men det vil vi så få afsløret i Retsudvalget.
Karsten Nonbo (V), 2004-03-17:
Nej, det er ikke sådan, at man kan slippe for anmærkningen, man kan få den slettet tidligere.
Jens Peter Vernersen (S), 2004-03-17:
Når ministeren siger det på den måde, må konklusionen jo være, at der har været flere inhabile revisorer.
Når man så henviser til, at det her normalt tager lang tid, så tog det jo netop ikke lang tid at få kommissoriet på plads, at finde en dommer, at finde en advokat.
Men blandt revisorerne var det vanskeligt.
Det var jo også derfor, at vi foreslog, at man måske skulle finde en fra universitetsverdenen i stedet for.
Det foreslog vi på det møde, vi havde i Udvalget for Forretningsordenen.
Jeg nævnte faktisk, at det var en mulighed.
Det afviste man.
Men som sagt, vi kunne da få et brev over om, at den første revisor var inhabil.
Hvorfor kan ministeren så ikke svare på, om der har været flere inhabile revisorer?
Det kan jeg da ikke se der er skyggen af problem i.
Der kom jo et svar over om, at den første, der var udpeget, var inhabil.
Hvorfor vil ministeren ikke sige det?
Så vil jeg spørge helt kort.
Vi fik besked om, at den første revisor var inhabil.
Har der været flere inhabile revisorer anmeldt som muligheder, efter at den første var inhabil?
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2004-03-17:
Bare kort: Det er jo rigtigt, at antallet af donorer steg under den gamle regering, og det er så også baggrunden for den mindre omprioritering, der foregik på daværende tidspunkt.
Men jeg vil bare sige, at jeg er meget tilfreds med, at udenrigsministeren er parat til at undersøge det her spørgsmål, også fordi man f.eks. er i gang med grundforskningsprojekter inden for genteknologien, og det er jo ikke noget, vi elsker i Danmark.
Jeg vil sige, at Det Radikale Venstre er meget optaget af hele den genteknologiske forskning, fordi vi tror, at det kan være en løsning på vores fødevareproblemer, og at det netop er vigtigt, at der er offentlige midler til den genteknologiske forskning, så det ikke er aktører, der arbejder på markedsøkonomiske vilkår, som står for hele forskningen på det område.
Så det håber jeg også at ministeren vil have med i sin overvejelse, når han går i gang med at undersøge det.
Per Stig Møller (KF), 2004-03-17:
Nu faldt midlerne altså også, mens fru Gerner Nielsen sad i regering, og jeg går så ud fra, at fru Gerner Nielsen så også begræder det.
Men tilbage til det seriøse: Det er nyt for mig i forbindelse med det, jeg netop har oplyst fru Gerner Nielsen, at donorerne skulle falde fra.
Mine oplysninger går den modsatte vej.
Det, fru Gerner Nielsen så spørger mig om, er, om jeg vil undersøge det.
Ja, selvfølgelig vil jeg undersøge det, for hvis mine oplysninger ikke er rigtige, så er vi jo i en anden situation.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2004-03-17:
Vi havde som sagt lejlighed til at besøge CIMMYT, og det, man kunne fortælle dér, var, at man inden for et år havde måttet afskedige 90 medarbejdere.
Det er selvfølgelig rigtig mange set i lyset af, at det ikke er en forfærdelig stor institution, og det skyldtes selvfølgelig ikke bare, at Danmark har reduceret sit bidrag, men at der generelt er mangel på donorer.
Og nu siger udenrigsministeren jo, at tilskuddet til det samlede forskningsnetværk er stigende, men det var altså ikke det, vi fik at vide under vores besøg.
Tværtimod står det her center i alt fald med store økonomiske problemer.
På den baggrund vil jeg gerne høre, om udenrigsministeren vil forsøge at undersøge og eventuelt også kigge på prioriteringen af de ganske vist meget begrænsede midler, der efterhånden er til det her område, en begrænsning, som Det Radikale Venstre selvfølgelig begræder.
Per Stig Møller (KF), 2004-03-17:
Jeg synes også, det er meget relevant forskning, der foretages, og jeg synes også, det er meget relevant og forståeligt, at man stiller spørgsmålet.
Denne majs- og hvedeforskning - jeg tror i øvrigt, der også foregår risforskning dér - er jo væsentlig og var med til at skabe den grønne revolution i 1970'erne.
Så jeg er helt enig i, at det er seriøst og væsentligt, det her. Men jeg har derfor også den glæde at kunne fortælle fru Elsebeth Gerner Nielsen, at netop det center vokser, fordi verden er enig med fru Gerner Nielsen i væsentligheden af det.
Gennem de seneste år har vi prioriteret støtten
til 11 af de i alt 15 centre, bl.a. med henblik på at optimere samspillet med den danske forskning
Som led i en generel omprioritering er det danske bidrag så til CGIAR over de seneste 8-9 år gradvis blevet reduceret.
Det er altså reduceret også i den regerings tid, som fru Gerner Nielsen sad i.
Det er sket, samtidig med at CGIAR's finansielle situation generelt er blevet forbedret, og det er derfor, at også min forgænger har valgt at reducere det, fordi den generelle situation blev forbedret for CGIAR.
Det skyldes, at der er kommet flere nye donorer til på grund af væsentligheden i forskningen, og en række af de traditionelle har øget deres bidrag.
Støtten finansieres over bevillingen til international udviklingsforskning.
Fra 1996 til 2001, altså under den daværende regering, faldt denne bevilling fra 125 mio. kr. til 98 mio. kr.
I overensstemmelse med regeringens udviklingspolitiske prioritering er der for 2004 afsat 68 mio. kr. til international forskning.
I fru Gerner Nielsens regerings tid modtog man altså 85 pct. Regeringen har imidlertid konstateret et behov for en ændring af denne vægtning til fordel især for forskning i udviklingslandenes sundheds- og samfundsproblemer, når nu det øvrige voksede i kraft af andre donorer.
Vi har derfor øget bidraget til bl.a. det afrikanske malariaforskningsnetværk og det afrikanske konsortium for økonomisk forskning, og alligevel har CGIAR i 2004 stadig tegnet sig for broderparten af midlerne, nemlig 66 pct.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2004-03-17:
Folketingets Miljøudvalg har haft lejlighed til at være på studietur i Mexico, og i den sammenhæng besøgte vi et for mig at se utrolig interessant forskningscenter inden for landbrugsområdet.
Det hed CIMMYT, og dets formål var at bevare alle arter af hvede og alle arter af majs, der findes i hele verden.
Findes der en majsart, eller findes der en hvedeart, som nu egner sig til vores nye klima?
Det er med andre ord et strålende projekt, som for mig at se har utrolig betydning i forbindelse med at løse nogle af de store fødevareforsyningsproblemer, verden står med. Af den grund undrer det mig selvfølgelig, at Danmark har skåret sin bevilling ned til hele det her område, og det er baggrunden for, at jeg har bedt udenrigsministeren om at komme og svare på spørgsmål 2.
Skriftlig begrundelse
Folketingets Miljøudvalg har haft lejlighed til at besøge CIMMYT i Mexico.
Et center, som er hårdt ramt af bl.a. Danmarks faldende bevillinger.
Dette center blandt en række andre inden for CGIAR har markant betydning for bevarelsen og udviklingen af de genetiske ressourcer til fødevareproduktionen, ikke mindst i verdens fattigste lande.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-03-17:
Jeg kunne forstå på hr. Keld Albrechtsen, at han fandt, at udenrigsministerens skriverier var både fortrolige og bedrøvelige.
Nu har vi altså en åben drøftelse her i salen, så nu er det formodentlig kun svarene, der er bedrøvelige.
Jeg vil sige til hr. Keld Albrechtsen, at der jo allerede er en procedure, som faktisk giver mulighed for, at Europaudvalget på et meget tidligt tidspunkt kan gå ind i sagen, hvis man vil.
Proceduren er jo sådan, at Folketingets Europaudvalg modtager et såkaldt grundnotat 4 uger efter Kommissionens fremsættelse af et forslag for Rådet og Parlamentet.
Så allerede dér har man altså en orientering om, hvad det hele går ud på. Så bliver Europaudvalget orienteret om sagen, hver gang den optræder på en rådsmødedagsorden til drøftelse.
Og så bliver der taget det, der hedder forhandlingsoplæg, på det tidspunkt hvor det tegner til, at Rådet for alvor begynder at forme sin holdning til sagen.
Det giver jo mulighed for, at Europaudvalget på et næsten hvilket som helst tidspunkt under sagens behandling kan gå ind i den, hvis man ønsker det.
Hermed sluttede spørgsmålet.