runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristen Touborg (SF), 2002-01-30:
Ministeren siger gentagne gange, at nu er der forsket så meget i vedvarende energi.
Må man forstå det sådan, at det manglende svar til andre medlemmer, der spørger, om der er forsket nok i solceller, i bølgeenergi, i brint m.v., skyldes, at det er ministerens opfattelse, at der ikke er behov for at forske yderligere?
Det er meget vanskeligt at høre i svarene på de spørgsmål, der er stillet hidtil, derfor skal jeg prøve nok en gang.
Så siger ministeren, at centret sagtens kan køre videre, for det kan bare søge midler andre steder.
Helt ærligt: Hvordan synes ministeren selv, det lyder?
Bendt Bendtsen (KF), 2002-01-30:
Jeg hørte hr. Ole Vagn Christensen sige, at han ikke tror, at vi får flere private arbejdspladser i fremtiden.
Jeg må sige, at vi er enige med den tidligere regering i målsætningen om, at der skal skabes mange arbejdspladser i den private sektor i fremtiden.
Det var den tidligere regerings mål.
Jeg kan forstå på spørgeren, at det tror han så ikke selv på.
Det gør vi.
Vi tror på, at det er muligt at skaffe det antal private arbejdspladser i fremtiden.
Hr. Holger K. Nielsen spørger, om jeg kan komme med nogen løfter.
Garantier i dansk politik skal jeg altså afstå fra at give.
Vi har før set, hvad det kan medføre.
Men jeg kan sige, at jeg har sagt til den tidligere økonomiminister, fru Marianne Jelved, der har været dybt involveret i et arbejde omkring den nordjyske triangel, altså triangelsamarbejdet, et regionalt samarbejde mellem Norge, Sverige og Nordjyllands Amt, at jeg er meget, meget positiv over for det, og at jeg vil se på at fremme den sag.
Ole Vagn Christensen (S), 2002-01-30:
Økonomi- og erhvervsministeren vil bruge det bolværk, der hedder konkurrencepakken.
Jeg synes da, at det er fint, men jeg tror da ikke på, at vi får flere arbejdspladser i den private sektor i fremtiden, og jeg ved ikke, hvor ministeren har det fra.
Hvis Danmark skal kunne konkurrence, skal vi være 17 gange bedre end andre, og det vil sige, at vi skal gøre god brug af ny teknologi.
Vi skal også gøre god brug af den udvikling, der foregår omkring vedvarende energi, således at vi kan få en energitilførsel, som vi også er i stand til at kunne gøre mere og mere grøn, mere og mere bæredygtig, så vi er i stand til sådan set at kunne holde også på naturens ressourcer.
Bendt Bendtsen (KF), 2002-01-30:
Vi gør det nemmere at have ansatte i virksomhederne.
Vi gør det nemmere at starte virksomheder.
Vi gør det nemmere i det hele taget at drive virksomhed i Danmark, og dét skulle gerne generere arbejdspladser.
Jeg tror, at spørgeren er enig med ministeren i, at hvis vi skal klare fremtidens udfordringer, skal der skabes flere arbejdspladser i den private sektor.
Og så spørger man igen om, hvorfor vi gør det her.
Jeg har sagt gentagne gange, og det er også et svar til hr. Keld Albrechtsen, at det er en prioritering fra regeringens side.
Det er sådan, at der også forskes andre steder.
Det er jo ikke, fordi vi er imod, at der forskes.
Det er en prioritering fra regeringens side.
Det har jeg i denne
her sag sagt gentagne gange gennem en halv time.
Så til hr. Keld Albrechtsen: Jeg vil gerne frabede mig de konklusioner, som hr. Keld Albrechtsen hele tiden drager på regeringens vegne.
Vi vil se på den regionalpolitiske udvikling.
Vi vil være med til at se på, når vi nu skal udmønte de her midler, at der også kommer noget til de forskellige egne.
Men vi er også nødt til at sige, når vi skal se på udflytning af institutioner og lign., at vi må se på kompetenceområder samtidig.
Men jeg kan altså ikke sige andet til hr. Keld Albrechtsen, end at det er en prioritering.
Vi nedlægger det ikke.
Vi har valgt at bruge pengene andre steder i vort samfund end lige nøjagtig på det her center.
Sådan er tingene.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-01-30:
Jeg hæftede mig ved, at ministeren oplyste, at heller ikke når det gælder de regionale konsekvenser, har man undersøgt sagen, før man traf beslutningen. Er det korrekt forstået, at der heller ikke på det punkt lå nogen forberedelse, notat eller noget som helst andet om beslutningen?
Sådan hørte jeg det.
Så sagde ministeren jo tidligere, at det regionalpolitiske - jeg kan ikke huske den ordrette formulering - nu var meget vigtigt for regeringen.
Så vil jeg godt stille et spørgsmål til ministeren.
Hvis det nu var sådan, at man ikke havde Folkecentret for Vedvarende Energi, og man kiggede på landkortet, og man kiggede på, hvad man nu kunne gøre for at styrke det regionalpolitiske, jamen er det så ikke rigtigt, at det, man ville gøre, var at sige: Der er brug for et center for vedvarende energi, og der er brug for noget i Sydthy? Er det ikke rigtigt, at hvis man havde en regionalpolitisk målsætning, var det nøjagtig sådan, man ville tænke i en regering?
Men er det ikke på den baggrund lidt besynderligt, at det, der så bliver resultatet af regeringens overvejelser, er, at man gør det modsatte?
Jeg stiller det her spørgsmål for at forstå, hvad det er, der foregår i regeringen.
Det virker unægtelig, som om man handler, før man tænker.
Ole Vagn Christensen (S), 2002-01-30:
Ministeren er selvfølgelig bekendt med, at den arbejdskraft, som mangles, og det tilknytningsforhold, der er så hårdt brug for, nemlig folk med højere uddannelser, der også bliver skatteydere i dette område, således at man kan få nationaløkonomien for området op, så der kan blive råd til en lang række ting, handler den pakke jo ikke om. Derfor er det, man gør her, at lave et dybt, dybt sår på en lang, lang række områder, som har stor betydning for udviklingen netop i den del af landet.
Derfor må jeg spørge ministeren: Har ministeren ikke andet at komme med? Ministeren har ingen begrundelse for at nedlægge centret, det har vi hørt.
Ministeren har heller ingen planer om, hvad man alternativt kan gøre.
Samme dag, som man i Sydthy modtog denne beslutning, stod man nede i Herning, hvor man har en stærk udvikling, og fejrede oprettelsen af et center for vedvarende energi.
Der er altså noget, der ikke rigtigt hænger sammen.
Bendt Bendtsen (KF), 2002-01-30:
Jeg kan sige, at regeringen ikke har opgjort de regionale konsekvenser af bortfaldet af de faste statstilskud til Nordvestjysk Folkecenter for Vedvarende Energi.
Jeg har imidlertid fuld forståelse for den lokale betydning, centret har, og jeg kan henvise til de fremtidige muligheder for centret, der baserer sig på en øget egenindtjening og projektfinansiering.
Desuden håber jeg, at regionen som sådan kan få gavn af den konkurrenceevnepakke, som jeg gjorde opmærksom på i mit sidste svar, med de muligheder, der er for at starte virksomheder, for at lette virksomhederne for omkostninger m.v. Jeg kan sige, at der i den pakke er afsat 20 mio. kr. årlig til medfinansiering af regionale aktiviteter, som kan være med til at udjævne ulighederne i beskæftigelse og andre vilkår mellem de forskellige dele af landet.
Og jeg kan da sige, at jeg allerede har fået henvendelser fra folk i området om midler fra den pulje til regionale tiltag.
Ole Vagn Christensen (S), 2002-01-30:
Der er ingen tvivl om, at det er et dybt, dybt sår, man laver i Sydthy Kommune med beslutningen her.
Det er også understreget af borgmesteren.
Derfor vil jeg gerne spørge, som jeg også har gjort det i spørgsmålet: Hvad har ministeren tænkt sig at gøre i den konkrete sag, for at Sydthy ikke skal komme til virkelig at mærke den her beslutning, for det er jo et område med en lav indkomst i forvejen, og nu fjerner man også det, man kunne kalde åndsarbejdsevnerne?
Når vi stiller et spørgsmål til økonomi- og erhvervsministeren og beder om at få nogle begrundelser, og denne så ikke er i stand til at svare eller ikke vil svare, får vi at vide, at det er ideologi, der gør, at vi stiller disse spørgsmål.
Nej, det er en bekymring for, at den udvikling, som vi mener der fortsat er brug for inden for de vedvarende energier, skal stoppe.
Så skal jeg senere vende tilbage til, at det også har stor regionalpolitisk betydning, hvor institutionerne er beliggende i Danmark.
Så derfor: Ideologien kan jeg kun finde i det svar, jeg
har modtaget
Hermed sluttede spørgsmålet.
Bendt Bendtsen (KF), 2002-01-30:
Jeg kan sige til hr. Ole Vagn Christensen, at jeg ønsker ikke at lave ideologi ud af den her debat, men det er jo det, hr. Ole Vagn Christensen gør.
Jeg kan sige, at regeringen jo netop har præsenteret en konkurrenceevnepakke, der skulle gøre det bedre og nemmere for små og mellemstore virksomheder at starte og drive egen virksomhed - mindre omkostninger, mindre bureaukrati.
Vi mener faktisk, at hvis vi skal underbygge velfærden i Danmark, er der behov for, at vi udeomkring i de små og mellemstore virksomheder gør noget specifikt.
Det har regeringen gjort med det udspil, hvor der er afsat 500 mio. kr., som gerne skulle generere til den anden side af 1,3 mia. kr. og gerne skulle generere arbejdspladser, også regionalt.
Så kan jeg sige til hr. Kristen Touborg, at jeg da gerne vil få udarbejdet en liste, som kan oversendes til Folketingets Energipolitiske Udvalg, over, hvor der forskes, og hvad der forskes i.
Kristen Touborg (SF), 2002-01-30:
Ministeren svarer hele tiden meget overordnet, at der jo også forskes andre steder i de her vedvarende energiformer.
Jeg kunne godt tænke mig at få et nok så konkret svar, som vi også kan bruge til noget.
Kunne ministeren ikke oplyse: Hvor er det så, der forskes?
Hvad er det for forskermiljøer, der beskæftiger sig med det, som man nu vil hindre folkecentret i at gøre, altså bølgeenergien, solceller og brint?
Holger K. Nielsen (SF), 2002-01-30:
Jeg synes også, at det er svært at få sammenhæng i de besvarelser, vi får fra ministeren.
På den ene side lægger han stor vægt på, at der skal være en regional politik i regeringens erhvervspolitik, og på den anden side indrømmer han jo, at det her får nogle meget negative konsekvenser for det pågældende område.
Nu kan jeg forstå, at han her til sidst siger, at man da vil se på, om der er mulighed for at kompensere, måske gennem statsinstitutioner eller på andre måder.
Betyder det, at der gives et løfte til kommunerne i Thy om, at de vil blive kompenseret på anden måde, efter at man har nedlagt det her center?
Svend Erik Hovmand (V), 2002-01-30:
Jeg vil gerne allerførst sige, at Skatteministeriet er blevet pålagt besparelser i lighed med de øvrige ministerier og styrelser som led i regeringens generelle opprioritering af udgifter fra bl.a. administration til borgere og mere service.
De besparelser, som Told og Skat er blevet pålagt, vil blive udmøntet i såvel besparelser på driften som besparelser i lønsumsbudgettet.
En del af reduktionen for så vidt angår lønsummen gennemføres i forbindelse med naturlig afgang, men egentlige afskedigelser vil der også blive tale om, hvilket også fremgik af min pressemeddelelse. En stor del af personalereduktionen vil kunne gennemføres i form af egentlige rationaliseringer og vil altså ingen indflydelse have på hverken ligning, kontrol eller inddrivelse.
Den resterende del af personalereduktionen vil blive ligeligt fordelt på de enkelte hovedproduktionsområder i Told og Skat.
Imidlertid er det regeringens klare intention i den kommende tid - vi er jo faktisk allerede i fuld gang - at gennemføre egentlige regelforenklinger, som vil betyde, at der bruges færre offentlige ressourcer på administrationen.
I takt med at disse regelforenklinger gennemføres, frigøres der personale, hvorved personalereduktionen på de egentlige hovedområder formindskes eller bortfalder.
Jeg mener derfor ikke, at sparekravet vil påvirke Told og Skats effektivitet i alvorlig grad.
Ole Vagn Christensen (S), 2002-01-30:
Jeg forstår på det svar, vi fik her fra økonomi- og erhvervsministeren, at økonomi- og erhvervsministeren bekræfter det, som vi har oplevet gang på gang i denne spørgetid: så snart vi har rørt ved den liste, der hedder »Mere velfærd og mindre bureaukrati«, siger man, at det er svært at sige noget om.
Synes ministeren virkelig, at det er en måde at behandle et område på, at man ikke er i stand til at argumentere for, om det her er til nytte eller ikke er til nytte?
Hvis det er sådan, at man mener, at der er en rimelig argumentation, kan vi kun opfatte det som en politisk kamp, at man ikke er interesseret i disse områder og derfor ønsker dem nedlagt eller reduceret og tingene overgivet til de lidt større koncentrationer.
Svend Erik Hovmand (V), 2002-01-30:
Må jeg allerførst sige, at regeringen allerede er i færd med at forenkle og forbedre effektiviteten på en række områder.
Vi er i gang med en gennemgribende forenkling af hele vurderingsområdet.
Det er ikke kun vurderingsorganisationen, der skal forenkles markant, men også hele vurderingsprocessen skal forenkles og gøres langt mindre bureaukratisk.
Nu indføres et skattestop, og det betyder, at antallet af klager over stigninger af vurderingerne klart vil falde.
Derfor har vi ikke brug for en organisation i den størrelsesorden, som vi kender nu med 700-800 vurderingsmænd,
for nu at give det som eksempel.
Herudover indføres en forlængelse af momskreditten for 7.000 virksomheder, hvilket giver 56.000 færre posteringer.
Fra næste år indledes en harmonisering af grænsehandelsfølsomme punktafgifter, hvilket også betyder et behov for mindre mandskab.
På samme måde vil regeringen fortsat gennemføre administrative forenklinger på en række områder, som kan bidrage til forenklinger og reduktion i de samlede mandskabskrav.
Jeg kunne blive ved med en række eksempler, men nævner bare dette som eksempel på, at der faktisk er mere at hente på rationaliseringsområdet, og vi er i fuld gang.
Mette Frederiksen (S), 2002-01-30:
Skriftlig begrundelse
Som det fremgår af artikel i Dagbladet Information den 11. januar 2002, har den tyske forbundsregering fremlagt et lovforslag, der afskaffer begrebet Duldung, der er det samme som tålt ophold.
»Vil ministeren præcisere, hvilke konventioner det ønskes at Danmark fremover skal efterleve?«
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2002-01-30:
»Vil ministeren oplyse, om for eksempel en studerende, der har SU-gæld til det offentlige, kan opnå familiesammenføring?«
Skriftlig begrundelse
I regeringens udspil angives det, at man for at opnå familiesammenføring ikke må have forfalden gæld til det offentlige.
»Vil regeringen oplyse, hvor mange ikke-anerkendte flygtninge Danmark reelt modtager i forhold til Sverige?«
Bertel Haarder (V), 2002-01-30:
Det synes jeg var et ualmindelig rodet spørgsmål, og jeg har besvaret det.
Jeg har sagt, at disse gæt, som hr. Kamal Qureshi kalder dem, ikke er ubegrundede, og jeg har givet tal, som viser, at de ikke er ubegrundede.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Kamal Qureshi (SF), 2002-01-30:
Nu kan man jo sige, at man kan lovgive om noget, men hvis lovens udformning, lovens brug, lovens praksis fører til, at den sætter grænser for, hvem man kan blive forelsket i, hvis nu personen har den forkerte nationalitet, så har det netop den effekt, at det er staten, der går ind og regulerer, hvem man vil giftes med.
Jeg citerede faktisk nogle liberale personer, der mener, at det her forslag ligger langt fra liberal tankegang.
Jeg kan i hvert fald konstatere endnu en gang, at en påstand i hvert fald heller ikke bliver sand af, at den kommer fra en ministers side, for igen så har ministeren jo selv skrevet, at han ikke har dokumentation for sin påstand, hvor han sagde noget om asylsøgere, samtidig med at han siger til en udenlandsk journalist, at regeringen baserer sin politik på et gæt. Så hvis nu ministeren kunne bekræfte, at regeringen i det mindste ikke baserer sin lovgivning på gæt?
Bertel Haarder (V), 2002-01-30:
En påstand bliver jo ikke nødvendigvis rigtigere af, at Christopher Arzrouni fremsætter den, specielt ikke hvis den bygger på en misforståelse, hvad den gør i dette tilfælde.
Vi lovgiver om opholdstilladelse.
Kamal Qureshi (SF), 2002-01-30:
Så kan jeg i hvert fald konstatere, at ministeren bekræfter, at det udsagn, som en af ministerens liberale medlemmer...
undskyld, jeg læste det forkert tidligere, men Christopher Arzrouni, der som nævnt er tidligere sekretær for det liberale selskab Libertas, siger, at det smager lidt af, at staten vil have kontrol med, hvem man gifter sig med.
Samtidig bliver der sagt af Michael Bonde Nielsen, som også er en af de liberale, at når man indfører en regel om, at man skal være 24 år for at gifte sig med en udlænding, har vi overskredet grænsen for diskriminering.
Det vil sige, at ministeren bekræfter, at der kan være situationer, hvor det er staten, der skal bestemme, hvem man må blive forelsket i, eller hvem man må gifte sig med, hvis man ønsker at bosætte sig i det danske samfund.
Klaus Hækkerup (S), 2002-01-30:
»Vil ministeren oplyse, om patienter, der har betalt for privat sygebehandling, og som uanset årsagen bliver overført til et offentligt sygehus med henblik på færdigbehandling, kan forlange deres penge tilbage?«
Bertel Haarder (V), 2002-01-30:
Så vidt jeg husker, er spørgsmålet om de over 60-årige rejst af Kristeligt Folkeparti.
Det er taget med i regeringens oplæg, fordi vi synes, at det er en rimelig tanke.
Og så har vi ikke lovgivet om kærlighed.
Vi har lovgivet om, hvad der skal give ret til opholdstilladelse.
Det er det, det drejer sig om.
Alle må gifte sig med hvem, de vil, men da giftermålet bruges til formål, som ligger fjernt fra den opfattelse af kærlighed og giftermål, som tilhører vores kultur, har vi altså været nødt til at lovgive om ting, som man hidtil ikke har været nødt til at lovgive om.
Det er sådan set meget naturligt.
Når der opstår kulturbrydninger, er der visse stiltiende forudsætninger for lovgivningen, som man ikke længere kan gå ud fra er opfyldt, og så må man præcisere disse forudsætninger.
Kamal Qureshi (SF), 2002-01-30:
Det er nogle mærkelige svar, man får.
På den ene side får man at vide, at ministeren skriftligt har svaret, at det ikke passer, og derefter får man at vide, at det, ministeren har svaret skriftligt, egentlig ikke var det, ministeren mente alligevel.
Jeg vil gerne spørge ministeren, om ministeren vil redegøre for regeringens opfattelse af, hvem det er, der skal vælge en ægtefælle.
Vil ministeren med sit liberale syn fortælle: Hvem er det, regeringen mener helt suverænt skal bestemme, hvem man vælger at leve sammen med og blive gift med? SF's holdning er helt klar.
Vi vil gøre alt, hvad vi kan for at sikre det enkelte individ mod overgreb, det enkelte individs ret til selv at vælge sit liv, selv at vælge sin ægtefælle.
Derfor spørger jeg ministeren direkte: Hvem mener regeringen skal bestemme, hvem borgere vælger at ægte?
»Vil ministeren redegøre for, hvem der efter regeringens opfattelse skal bestemme, hvem borgere vælger at ægte?«
Bertel Haarder (V), 2002-01-30:
Jeg kan oplyse, at der indgås flere hundrede ægteskaber i løbet af asylfasen, hvilket jo igen bekræfter, at påstanden
ikke er helt ubegrundet.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Kamal Qureshi (SF), 2002-01-30:
»Jeg kan ikke fremlægge egentlig dokumentation for mine udtalelser«, skriver integrationsministeren i et svar til Enhedslistens retspolitiske ordfører hr. Søren Søndergaard.
Og det er, efter at ministeren havde sagt: »Der er tendens til, at man i løbet af de 14 dage forelsker sig drabeligt og køber en vielsesattest«.
Det er simpelt hen en retorik, som er drabelig for integrationen i det danske samfund, at man i den grad fyrer udokumenterede påstande af, når man er ude i offentligheden, og efterfølgende i et skriftligt svar til medlemmer af Folketinget siger, at man ikke har dokumentation for de påstande, man fremkommer med i offentligheden.
Det er simpelt hen dræbende for den integration, der foregår i det danske samfund.
Bertel Haarder (V), 2002-01-30:
De tal, jeg just har oplæst, bekræfter jo, at de fornemmelser, jeg gav udtryk for, ikke er helt ubegrundede.
Kamal Qureshi (SF), 2002-01-30:
Er det således, at ministeren mener, at der kun, når man gifter sig med en hvid dansker, er tale om ikketvangsægteskab?
Det er jo det, ministeren læser op fra en rapport, som i øvrigt også er tilgængelig for alle os andre.
Det kunne jeg også godt have læst, uden at jeg kom herned.
Det, jeg spørger helt konkret om, er det, ministeren siger i en ordveksling: »Det gælder omkring halvdelen af ægteskaberne for unge under 24 år«.
Så er der en journalist fra Financial Times, der gerne vil vide, hvor han har sine tal fra.
»I lovgiver uden videnskabelige tal?«
»Ja selvfølgelig«, citeres ministeren for at sige.
Så spørger journalisten: » Er det rimeligt?«
»Ja«, siger ministeren, »Hvordan ville du ellers finde ud af det?
Det er ikke muligt«. Det vil sige: Er det nu den nye praksis for den siddende regering, at man lovgiver efter gæt og efter fornemmelser?
Efter hvad man vurderer eller ser på gaden?
Er det den måde, hvorpå den nuværende regering vil lave omfattende lovgivning, som rammer ind i ægteskabsmønstre og griber ind i, hvem man må gifte sig med fremover?
Bertel Haarder (V), 2002-01-30:
Rockwool Fondens forskningsenhed har belyst, hvor stor en del af indvandrere og efterkommere fra otte ikkevestlige lande, der var gift eller samlevende eller samboende, fordelt efter partnerens oprindelsesland pr. 1. juli 1998.
Det fremgår, at 74 pct. af mændene og 69,3 pct. af kvinderne fra de otte ikkevestlige lande var gift eller samboende med en landsmand.
Samtidig indeholder tænketankens rapport et kapitel om kontakten mellem udlændinge og danskere.
I kapitlet konkluderes det, at knap 30 pct. af de indvandrere og efterkommere fra tredjelande, der blev gift i hhv. 1994 og 1999, giftede sig med en dansker.
Knap halvdelen af disse indvandrere og efterkommere fra tredjelande giftede sig med en person bosat i udlandet, mens en fjerdedel giftede sig med en indvandrer eller efterkommer bosat i Danmark.
Disse ægteskabsmønstre har stort set ikke ændret sig fra 1994 til 1999.
Endvidere fremgår det, at under 15 pct. af både de mænd og kvinder fra Bosnien-Hercegovina, Somalia, Afghanistan, Irak og Vietnam, der blev gift i henholdsvis 1994 og 1999, giftede sig med en dansker.
Altså under 15 pct. giftede sig med en dansker.
Kamal Qureshi (SF), 2002-01-30:
Hvis ministeren gjorde sig den ulejlighed at følge med i dagspressen, var det et udspil, der både var citeret i Ritzaus Bureau, i Politiken, i Berlingske Tidende og i Jyllands-Posten, for ikke at tale om, at det også var som nyhed på tv kl. 18.30 den pågældende dag, hvor vi lancerede forslaget.
Men ministeren har selvfølgelig også travlt med andre gøremål end at følge med i den debat, der foregår om tvangsægteskaber, som vi mener er et dybt alvorligt problem.
Men lad nu det ligge.
Hvis nu ministeren siger, at han siger, hvad han siger, hvad han siger, så vil jeg gerne spørge: Hvordan kan det være, at ministeren så i forhold til den internationale presse pludselig ændrer sin holdning og siger, at det gælder omkring halvdelen af ægteskaberne?
Hvordan kan det være, at der bliver fremlagt nogle tal over for den internationale presse, der i det omfang afviger fra de tal, som ministeren fremlægger for Nyhedsmagasinet?
Bertel Haarder (V), 2002-01-30:
Hvad jeg har sagt, at jeg har sagt, det har jeg sagt, og det vil jeg blive ved med at sige.
Det drejer sig om et meget alvorligt samfundsproblem.
Og så kan hr. Kamal Qureshi rende fra nu af og til evig tid og bede om at få dokumenteret det ene og det andet og det tredje.
Jeg synes, det er nok, at problemet har det åbenlyse omfang, det har.
Hvis SF har fremsat nogle forslag, vil jeg gerne have de forslag.
Jeg har ikke bemærket dem.
Jeg har kun bemærket, at SF med hr. Kamal Qureshi i spidsen er imod alt.
Hvis jeg skulle have taget fejl, lader jeg mig meget gerne korrigere.
Jeg forstår ikke spørgsmålet.
Naturligvis mener regeringen, at man selv skal vælge sin ægtefælle.
Så jeg forstår ikke rigtig, hvad det drejer sig om.