runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Egil Møller (DF), 1999-10-12:
Da vores ordfører på området ikke har mulighed for at være til stede, skal jeg på hans vegne fremføre følgende: Dansk Folkeparti har altid kunnet følge tanken om at sikre forbrugerne sunde og rene fødevarer, og vi finder, at målet både med dette lovforslag og det, vi har til behandling umiddelbart efter, er rigtigt.
Derfor er Dansk Folkeparti overvejende positiv over for forslaget.
Derved kan der skabes et langt bedre overblik over den aktuelle anvendelse af de pågældende midler.
Hvis man ser på resten af verden, har der jo været og er
stadig voksende problemer med resistens.
Vi har ikke i
Danmark lige så alvorlige problemer, men det er vigtigt, at man fortsat fastholder og udbygger indsatsen for at begrænse forbruget af antibiotika, og derunder kommer jo så forbruget af vækstfremmere i husdyrproduktionen
Vi vil dog under udvalgsbehandlingen forsøge at få ændret nogle enkelte ting i lovforslaget.
Vi mener ikke i Dansk Folkeparti, at offentligheden bør få en generel adgang til indholdet i disse registre.
I lovforslaget gives der også ministeren mulighed for at fastsætte nogle regler for opkrævning af gebyrer i forbindelse med brugen af registret.
Der mener vi i Dansk Folkeparti, at man ikke skal kunne opkræve gebyrer, når udleveringen sker til f.eks. den registrerede selv eller måske nærmeste rådgiver.
Der lægges i lovforslaget vægt på, at det skal træde i kraft pr. 1. januar 2000.
Jeg ser gerne, at man åbner mulighed for en mere rimelig overgangsperiode, således at man kan få den fornødne tid til at samarbejde med de forskellige parter og drøfte retningslinjer og problematikken omkring anmeldelsen af resultaterne.
Lad dette være et par bemærkninger, som falder her i dag om nogle ting, som vi ønsker at arbejde videre med i udvalget.
Som tidligere nævnt er vi overordentlig positive over for lovforslaget.
Kristen Touborg (SF), 1999-10-12:
Ligesom de tidligere ordførere er SF også enig i hensigten med loven, og vi finder, at det er en rigtig udvikling at tage fat på.
Vi tror faktisk ikke, at det her behøver at betyde mere bureaukrati og mere formynderi.
Det er godt, at man her får et bedre overblik over anvendelsen af antibiotika og andre vækstfremmende midler, og det overblik vil Vetstat - det er næsten ikke til at sige, det nye ord, ministeren her har fundet på - kunne skabe over forbruget af veterinær medicin og tilsætningsstoffer til foderstoffer, ligesom det helt klart vil kunne anvendes i forbindelse med rådgivning.
Så har jeg lige et par enkelte områder, jeg godt vil nævne.
Det ene er, at vi finder og tror, at det sandsynligvis vil være forsvarligt at lave visse administrative lettelser for den enkelte landmand, som er tilknyttet sundhedsrådgivningen, når vi nu får Vetstat op at køre, som det skal.
Og det er på områder som f.eks. genordinering af medicin imellem dyrlægens månedlige rådgivende besøg samt en lettelse af registreringskravet ude i den enkelte bedrift
sammenkoblet med, at vi synes, at det var værd at overveje et differentieret antal rådgivningsbesøg afhængig af besætningens sundhedstilstand; men det kan vi jo drøfte under udvalgsarbejdet.
Et andet område, vi mener at man skal undersøge nærmere, er det gamle ønske, der har været i årevis fra mælkeproducenterne, om at få adgang til en førstegangsbehandling af egne dyr.
Det er jo et gammelt ønske, også et forhold, vi i forvejen har drøftet nogle gange i Folketinget.
Men alt andet lige så må Vetstats centrale registre vel give en yderligere sikkerhed for, at det kan være forsvarligt med en førstegangsbehandling også til kvægbrugere.
Det sidste, jeg gerne vil nævne, er det samme, som Venstres ordfører nævnte, i hvert fald vil jeg gerne nævne rykkergebyret.
Jeg synes sådan set ikke, det er helt rimeligt, at man skal betale et kæmpe-, et ret stort rykkergebyr, fordi man er glemsom.
Man kan sige, at i det øvrige samfund er det jo faktisk sådan, at man bliver omkostningsbestemt, jeg tror oven i købet, forbrugerstyrelsen har haft nogle tanker om og har udmeldt nogle ting om, at man ikke vil lade virksomheder opkræve hvad som helst, men der tror jeg, man opererer med noget i retning af - altså i hvert fald omkostningerne ved det brev, man skriver - 50 kr.
Det var mere passende end de 200 kr.
Så det er nu noget af det, vi også skal have drøftet i udvalget.
Henning Grove (KF), 1999-10-12:
Formålet kan vi være helt enige i.
Det er for at sikre sunde og rene fødevarer.
Det tror jeg ikke der er nogen der overhovedet vil sige nej til.
Det andet formål - og det er vel også et af hovedformålene - at sikre, at vi ikke fortsat får
mange resistente bakterier, er vi også helt enige i.
Så der er ingen problemer.
Jeg mener ikke, der er store problemer i det her, men der er alligevel nogle spørgsmål, som det var rart at få belyst, for vi er enige om, at der skal registreres.
Men hvor mange lægemidler skal registreres?
Vækstfremmere er også meget klart.
Men så står der »andre lægemidler«, uden at det er uddybet, hvad andre lægemidler er.
Det bliver jo et stort register, og det bliver et kæmpearbejde, hvis man skal registrere hvert eneste lægemiddel, dyrlæger bruger.
Så jeg går ud fra, at vi på et tidspunkt får den nøjagtige oversigt over, hvilke lægemidler der bliver brugt.
Så har jeg et spørgsmål.
Jeg ved ikke, om ministeren kan klare det nu, eller vi skal have det i udvalget.
Det er logisk, at man er noget friere i brugen af seravacciner, men det, der undrer mig, er, at der står, at man også kan udlevere drægtighedsforebyggende lægemidler.
Det er jo i stor udstrækning hormoner.
Er der noget, vi har respekt for i dette Folketing, og i hvert fald har jeg forstået, ministeren har stor respekt for det, så er det hormonkød.
Så derfor undrer det mig lidt, men der er jo nok en logisk forklaring
på det.
Så vi er positive over for det.
Og så er det klart, at vi også må have nogle oplysninger om, hvad det kommer til at koste både for dyrlæger og for landmænd.
Og der er også spørgsmålet: Hvad skal man betale for at bruge oplysningerne?
Er det den enkelte dyrlæge, hvis han vil have noget tilbage, der skal betale, eller er det forskere, der vil bruge dem, eller hvem skal betale, når de tager oplysninger ud af registret?
Men vi er positive.
Peter Hansen-Nord (V), 1999-10-12:
Da Venstres ordfører desværre ikke kan være til stede, skal jeg på vores ordførers vegne sige følgende: Fødevareministerens forslag om etablering af et register over forbruget af veterinære lægemidler ligger fint i forlængelse af de senere års debat om sundere fødevarer.
Fra Venstres side er vi positive over for etablering af et medicinregister.
Det vil selvfølgelig give et fint overblik
over forbruget af veterinærmedicin og tilsætningsstoffer til foderstoffer, ligesom det bestemt også er anvendeligt i forskningen og i rådgivningsøjemed.
Vi kender i øvrigt systemet fra human medicin.
Men det er jo ikke nogen helt gratis fornøjelse hverken for ministeriet eller for erhvervet.
Der skal investeres betydelige beløb både til etablering og drift, og det er indlysende, at de merudgifter, der med forslaget pålægges dyrlægerne og foderstofbranchen, vil blive væltet over på landmanden. Vi håber derfor, at ministeren vil være åben over for muligheden for at kompensere for disse ekstraudgifter, f.eks. ved forskellige lettelser af registreringskravene til landmanden.
Dyrlægernes mulighed for at foretage en smidigere ordination af antiparasitære lægemidler støtter vi også.
Til sidst et par bemærkninger om renter og gebyrer.
Venstre finder satserne helt urimeligt høje.
En diskonto, som er 2,75, plus 6 pct. samt prisen for en erindringsskrivelse på 200 kr. er helt ude af trit med tidens renteniveau i øvrigt og vil i visse kredse kunne benævnes som åger.
Men som sagt, vi kan støtte forslaget.
Margot Torp (S), 1999-10-12:
I begyndelsen af det her århundrede stod den politiske kamp om at sikre mennesker mod sult og underenæring.
Den teknologiske udvikling og et langt, sejt politisk arbejde for at sikre danskerne et bare nogenlunde ligeligt levegrundlag har været med til at flytte det politiske fokus fra problemer med sult og underernæring til problemer med at sikre sunde og rene fødevarer, som ikke undergraver vores sundhed og modstandskraft over for sygdomsangreb.
Det er en politisk opgave, som kræver en indsats på mange felter, bl.a. en fortsat udbygning af det økologiske landbrug og en stadig indsats for at få de her parametre med ind i alle EU-sammenhænge og i de forestående WTO-forhandlinger.
Men det kræver også en stadig større indsats for at kunne følge udviklingen i anvendelsen af lægemidler i husdyrproduktionen og det på en så kvalificeret vis, at vi til enhver tid kan dokumentere helt klart, hvad der foregår i dansk husdyrproduktion på det her område.
Det må vi kunne både for at sikre os selv mod skadevirkninger af for meget og forkert medicinering i husdyropdrættet, og det må vi kunne for at undgå, at store eksportmarkeder pludselig afskæres, fordi vores kødproduktion kan bringes i miskredit.
Det er derfor med stor glæde, at Socialdemokratiet konstaterer, at regeringen med det her lovforslag lægger sig i spidsen for en udvikling, der bringer Danmark helt på forkant i EU og i verden på det fødevaresikkerhedsmæssige område, når det angår brugen af veterinære lægemidler.
Med oprettelsen af Vetstat, som er et register til opsamling og kortlægning af forbruget af veterinære lægemidler, vil Danmark lidt efter lidt opbygge et stærkt værktøj i kampen mod udviklingen af resistens over for antibiotiske lægemidler til human brug.
Med Vetstat og det efterfølgende lovforslag nr. L 12 om ændring af lov om foderstoffer bringer fødevareministeren sig helt klart i front endnu en gang.
Nogle vil måske mene, at det her er endnu en administrativ byrde, der vil svække vores konkurrenceevne på verdensmarkedet.
Jeg vil godt sige tværtimod.
Det her lovforslag vil have præcis samme positive virkning, som indførelsen af den direkte dyrlægekontrol på de danske slagterier har haft for vores ry på verdensmarkedet for danske kødprodukter.
Også da denne kontrol blev indført, var der røster, der advarede imod, at al den her kontrol og administration ville forringe konkurrenceevnen, men ingen ønsker sig i dag tilbage til tiderne før dyrlægekontrollen på slagterierne.
Alle ved, at det er en vigtig forudsætning for overhovedet at kunne begå sig på de højprismarkeder, som vores produktion nødvendigvis må rette sig imod.
Hvis vi i fremtiden vil skille os ud som særligt troværdige, når det gælder fødevaresikkerhed, så skal der mere til.
Det foreslåede register her er et godt svar herpå, og vi støtter derfor forslaget og ser frem til et godt og grundigt udvalgsarbejde om detaljerne.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 1999-10-12:
Svaret til fru Aase D. Madsen er ja.
Selvfølgelig skal der undervises i de forskellige kulturelle gruppers historie i den danske folkeskole.
Og nu kan jeg selvfølgelig ikke gøre rede for her, hvad det er, man skal nå at lære i historie fra 1. til 10. klasse.
Jeg er ret overbevist om, at der er et krav om, at man netop skal have et bredt kendskab til historien, ikke bare den danske historie, men den historie, som kendetegner verdens gang.
Til spørgsmålet om, hvad man i øvrigt kunne gøre for at styrke de forskellige kulturelle grupperingers kendskab til deres egen historie, havde jeg tænkt mig at opfordre vores museer til at tage et særligt ansvar for de nye gruppers historie.
Alle de nye grupper, som kommer til det danske samfund, har selvfølgelig brug for også at få beskyttet, bevaret og formidlet deres kulturarv, og det mener jeg de danske museer har et ansvar for at bidrage til.
Og endelig til spørgsmålet om beskyttelse.
Jeg mener, at vi ved at pålægge de danske public service-stationer et krav om, at der ikke må være børnereklamer dér, ja, så giver vi forældrene en valgmulighed; forældrene får simpelt hen mulighed for at vælge reklamerne fra.
De får mulighed for at sige: Jamen vores børn skal kun se de danske public service-stationer og de børneudsendelser, der er dér, og hvis der så er forældre, som mener, at deres børn har godt af at blive konfronteret med reklamer, ja, så er der netop alle muligheder på de kommercielle kanaler.
Med andre ord: Et eventuelt reklameforbud på de danske public service-stationer vil give større valgmulighed, vil give forældre mulighed for at vælge reklamerne fra i et helt andet omfang, end man har for nuværende.
Ester Larsen (V), 1999-10-12:
Jeg vil også gerne protestere mod ministerens bemærkninger om at tage patent på at ville beskytte børn.
I mit indlæg - og andre ordførere har været inde på det samme - er der peget på, at hvis man halsstarrigt kører frem med et nationalt reklameforbud, så rammer man én af flere tv-stationer.
Det, jeg har peget på, og som andre har peget på, er, at man skal arbejde konstruktivt for at få frivillige aftaler med branchen, og at man skal lægge meget vægt på at finde frem til europæiske løsninger.
Kan man finde nogle europæiske reguleringer, så har man en væsentlig bedre mulighed for at beskytte alle børn.
Peter Duetoft (CD), 1999-10-12:
Nu skal jeg ikke gå kulturministeren i bedene og være skuffet, så jeg vil nøjes med at være ked af det.
For jeg er ked af det, fordi ministeren nu forelægger det, som om det, at man ikke kan lide et forbud mod tv-reklamer for børn, er, at man ikke vil beskytte børnene.
Bare for at ministeren nu ikke skal rende rundt med den vildfarelse, vil jeg sige, at så er det, fordi vi mener, at metoden er forkert.
Vi mener, at det ikke er at beskytte børnene at hive dem ud af, hvordan verden er.
Man skulle hellere træne dem til at modstå reklamer i stedet for at forbyde, at de sendes.
Så bare lige for at den ikke skal blive stående, vil jeg sige til ministeren: Jeg tror, vi er lige stærke i ønsket om, at man skal passe på børnene, men metoden er åbenbart forskellig, og det må vi jo så finde os i.
Aase D. Madsen (DF), 1999-10-12:
Kulturministeren sagde, at der kommer nye grupper til i det danske samfund, som også skal have adgang til deres historie.
Der er jo rigtig mange nye grupper, som kommer til.
Jeg ved ikke, hvor mange lande det drejer sig om, måske 20.
Skal deres historie indgå i den danske historieundervisning?
Annie Lunde Hansen (CD), 1999-10-12:
Da jeg fik dette lovforslag i hånden, tænkte jeg åh nej, flere registre og mere administrativt bøvl
, men ved nærmere eftertanke lyder det jo meget fornuftigt med dette nye Vetstat-register.
Jeg vil spørge ministeren: Kunne man dog ikke have fundet et andet navn? Dertil vil jeg så gerne tilføje: I CD vil vi gerne tilslutte os initiativerne, som har til formål at forebygge og bekæmpe problemer med resistens og til at sikre en så høj fødevarestandard og -sikkerhed som overhovedet muligt, og dette register skulle så meget gerne vise sig at være et godt middel til dette. Så må vi jo prøve at rydde nogle af problemerne af administrativ karakter af vejen.
Vi synes, det lyder fint, at dette register vil kunne bruges i forskningsøjemed.
Det må da, som jeg ser det, også kunne være med til at styrke dyrevelfærden, samtidig med at det også må kunne bruges som dokumentation for, at der her i Danmark er styr på sygdomsovervågningen, noget, som kunne være en fordel på eksportmarkederne.
Vi synes også, det er godt, at Danmark ved indførelsen af et sådant register kommer på forkant med udviklingen i Europa.
Dermed får vi mulighed for at præge den europæiske udvikling på dette område.
Noget andet er spørgsmålet om de administrative byrder, som man pålægger erhvervslivet.
Det lyder helt fint, at dyrlægernes ekstra tidsforbrug gennemsnitlig kun vil være ca. 2½ minut pr. dag, og at der for landbruget også kun vil være tale om begrænsede administrative konsekvenser.
Men er det nu også helt reelt?
Man har jo da før hørt om uforudsete problemer med indførelsen af ny teknologi, især når det offentlige har været involveret, og vi kommer altså ikke uden om, at dette forslag medfører flere administrative byrder for erhvervene, ganske vist beskedne, men det fører jo automatisk til spørgsmålet, om det nu også er hensigtsmæssigt at pålægge erhvervet flere administrative byrder. Som noget tredje vil jeg gerne igen gøre opmærksom på, at vi i CD ikke har spor imod, at man foreslår en udtrykkelig hjemmel til remonstration.
Men jeg vil gerne slå helt fast, at vi synes, det vil være en rigtig dårlig idé, hvis ministeren bruger den udtrykkelige remonstrationsadgang som undskyldning for at afskære klageadgangen til en højere instans.
En sag har altså som regel godt af at blive set på med friske øjne.
Derfor vil det naturligvis være rart allerede her at få en tilkendegivelse fra ministeren af, at hovedreglen fortsat vil være, at en administrativ afgørelse i almindelighed kan påklages til højere administrativmyndigheder.
Generelt er vi dog i CD som nævnt positive over for lovforslaget, og vi håber, at vi kan få opklaret nogle af de uklarheder, som vi har, og derfor ser vi frem til et godt udvalgsarbejde.
Frank Dahlgaard (UP), 1999-10-13:
Jeg ville være taknemlig, hvis statsministeren ville svare på det konkrete spørgsmål, som jeg stillede for lidt siden, nemlig om statsministeren kan bekræfte, at hvis Danmark tilslutter sig ØMU'en og euroen, ja, så får vi jo altså de fælles mønter, men de har en national side.
Og det indebærer så, da der er fri møntudveksling, når man rejser som turister og forretningsrejsende og der handles, at mønterne efterhånden skifter sted over landegrænserne, ligesom fynske og sjællandske og jyske kroner skifter - nu er de jo ens, så man kan ikke se forskel, men det kan man på euroen - og at det indebærer, at når der er gået nogle år, så vil det være undtagelsen, at den euromønt, en dansker tager op af sin lomme, har danske symboler på den ene side.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-10-13:
Statsministeren nævnte, at der var nogle kræfter rundt i Europa, som jeg forstod at hr. Keld Albrechtsen var modstander af og jeg var tilhænger af.
Var det for meget forlangt at bede statsministeren om at uddybe, hvad det var for bevægelser?
Charlotte Antonsen (V), 1999-10-13:
Jeg er faktisk glad for at repræsentere et parti, der er begejstret EU-tilhænger, og det er vel det, der ligger i statsministerens udsagn om, at vi er et datoparti.
I hvert fald er jeg meget tilfreds med, at jeg ikke tilhører liste A eller det, man kunne kalde ventelisten.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-10-13:
Jeg tror, at det måske nok ville føre lidt for vidt på nuværende tidspunkt, hvis jeg skulle til at forklare statsministeren sådan mere detaljeret, hvorfor jeg er modstander af Unionen.
Jeg har nu forsøgt det tidligere, vil jeg sige til statsministeren. Men når statsministeren så siger, at Enhedslisten og Dansk Folkeparti dermed kommer i samme kategori, så tror jeg, at den næste debat om Tammerforsmødet og flygtningepolitikken nok vil vise, at der er en helt klar modsatrettet holdning hos Dansk Folkeparti og Enhedslisten i synet på f.eks. flygtningepolitikken, som også afspejler sig i den europæiske politik.
Det er blot et eksempel.
Men så stillede jeg statsministeren et spørgsmål, som jeg godt vil gentage - statsministeren fik det ikke med i besvarelsen - nemlig spørgsmålet om en folkeafstemning om den kommende unionstraktat, som bliver resultatet af regeringskonferencen.
Jeg synes, det er et væsentligt demokratisk problem, hvis regeringen vitterlig forestiller sig, at den kan gennemføres uden en folkeafstemning.
Det spørgsmål vil jeg godt bede statsministeren besvare.
Jacob Buksti (S), 1999-10-13:
Jeg synes sådan set ikke, at det kan være ret svært.
Det er jo bare at afvente, at referatet af Folketingets forhandlinger kommer.
Dér står det sort på hvidt.
Og derfor bliver jeg nødt til, hvis det her skal være andet og mere end en akademisk diskussion, at spørge fru Pia Kjærsgaard, om det indlæg heroppefra, som fru Pia Kjærsgaard nu kom med, betyder, at fru Pia Kjærsgaard tager afstand fra de tanker, som har været fremført på Dansk Folkepartis landsmøde, og som blev fremført heroppefra af fru Pia Kjærsgaard under åbningsdebatten sidste torsdag.
Det kan da godt være, at hukommelsen er udpræget kort.
Men jeg mener, at forslaget, tanken, blev nævnt heroppe på et spørgsmål fra mig.
Jeg fik endda en uddybet argumentation
for, at det var rimeligt at udvise folk i op til flere generationer
Det var der flere partier der tog afstand fra heroppefra.
Så jeg forstår slet ikke, hvad det her går ud på, men det kan være, jeg har misforstået det.
Men jeg synes da, det ville være meget spændende, hvis Dansk Folkeparti gik herop og tog afstand fra forslaget.
Pia Kjærsgaard (DF), 1999-10-13:
Statsministeren kan ikke lade sig redde af sine ordførere.
Jeg vil godt bede statsministeren dokumentere det, som statsministeren for ca. 5 minutter siden sagde her fra Folketingets talerstol: at der skulle være kommet et forslag om, at kriminelle indvandrere skulle udvises med hele familien, også bedsteforældre, sådan som statsministeren har ført sig frem i den sidste tid.
Jeg vil godt bede statsministeren om at dokumentere det.
Og så vil jeg sige i lighed med hr. Kristian Thulesen
Dahl, at i mit barndomshjem var der også stuerent.
Der er stuerent hele vejen igennem i vores forhold til virkeligheden, vil jeg sige til statsministeren.
Jeg synes, det er så angribeligt, det, som statsministeren kommer med.
Statsministeren må være gået helt fra koncepterne.
Jeg vil sige, at de tanker og de udtalelser, som statsministeren har gjort sig til bannerfører for, tager jeg afstand fra.
Men kan vi ikke få statsministeren på talerstolen?
Jacob Buksti (S), 1999-10-13:
Vil fru Pia Kjærsgaard benægte, at vi på et tidspunkt under åbningsdebatten havde en endog rimelig animeret debat om tanker fremsat af Dansk Folkeparti, som blev fyldigt refereret med kamera på både af undertegnede og af fru Mimi Jakobsen i både radio og tv?
Er det rent fup og opdigtet, eller er det noget, der er foregået her i salen? Vil det så ikke også være sådan, at det kommer til at fremgå af referatet af Folketingets forhandlinger og dermed vil være en dokumentation af, at sådan er det?
Hvis det ikke er det, så må fru Pia Kjærsgaard sige, at det er ren fiktion og ikke har rod i noget som helst, at hele den debat, vi har haft rimelig højrøstet herfra og i medierne, er det pure opspind.
Pia Kjærsgaard (DF), 1999-10-13:
Jeg har ikke ført nogen højrøstet debat.
Det har hr. Jacob Buksti, det har statsministeren, og det har fru Mimi Jakobsen.
Jeg har jo ret i mine synspunkter.
De, der råber, er dem, der har uret; det er dem, der har behov for at hæve stemmen.
Men jeg vil godt sige, at de tanker, der har været fremme fra Dansk Folkepartis side, intet har at gøre med det, som statsministeren har fremlagt her og ved mange andre lejligheder: at man udviser en slægt.
Det er det gamle trick med, at man kaster smuds på en person, og så siger man: Puh, hvor du lugter!
Det er så gammelkendt, og det er så beskidt, at man næsten ikke burde ofre tid på det; men det gør jeg altså denne gang.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-10-13:
Jeg synes jo sådan set, at det er ganske indlysende og enkelt, hvad statsministeren sagde, nemlig at der vil være en række bevægelser og partier på højrefløjen i Europa, som støttes af Dansk Folkeparti, og som Enhedslisten er direkte og lodret modstander af.
Derfor synes jeg, det var en rimelig og ordentlig beskrivelse af situationen, som statsministeren kom med, og i hvert fald liggende meget tæt på virkeligheden, vil jeg sige.
Så har jeg et spørgsmål, som jeg stillede statsministeren.
Jeg har fornemmelsen af, at statsministeren ikke ønsker at besvare det i dag.
Men jeg er altså optaget af det problem, at vi risikerer at få en unionstraktat vedtaget her
i Folketinget, uden at befolkningen bliver spurgt
Det må vi så diskutere videre, ligesom jeg også i spørgetiden stillede statsministeren spørgsmålet om de økonomiske konsekvenser af udvidelsen.
Det fik jeg heller ikke svar på, og det må vi så også gå videre med, hvis statsministeren ikke vil svare på det i dag, Men jeg synes nu godt, statsministeren kunne ulejlige sig herop og kommentere spørgsmålet om regeringskonferencen.