runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anders Mølgaard (V), 2000-11-29:
Jeg vil lige sige, at det interessante er jo, at Venstre faktisk mener det, vi har ment hele tiden, og det er jo lidt tankevækkende, at de, der sådan næsten skifter holdning med vinden, er dem, der er i offensiven, men hvor der er en vis stabilitet i vores holdninger, bliver de angrebet.
Jeg vil sige for vort vedkommende, at vi ikke ønsker at deltage i nogen punisk krig, som vi ved har udspillet sig mellem regeringen og venstrefløjen omkring finansloven.
Vi mener det, vi har ment i årevis på dette her område.
Så jeg vil for vort vedkommende bare sige, at vi er faste i kødet i denne her sag, og vi ønsker som sagt ikke at deltage i nogen punisk krig mellem Enhedslisten og regeringen på baggrund af nogle strategiske problemer, regeringen har.
Jette Gottlieb (EL), 2000-11-29:
Nu er det jo altid nemt ikke at svare på spørgsmålet, når man står heroppe, ved at gentage sig selv i det ulidelige.
Men mit spørgsmål må nødvendigvis gentages: Hvad er Venstres indholdsmæssige argumentation for den store forskel mellem forældre, der har børn i institution, og forældre, der har børn i en skolefritidsordning?
Pernille Sams (KF), 2000-11-29:
Det Konservative Folkeparti har heller ikke ændret holdning
til det fremsatte forslag, og jeg skal på vores vegne fremføre, hvad vi mener om det, idet vores ordfører, hr. Brian Mikkelsen, ikke kan være til stede.
Vi mener fortsat, at kommunerne selv skal vælge, om de ønsker at yde økonomiske fripladser i SFO'en.
Det er et spørgsmål om prioritering i den enkelte kommune, og denne prioritering ønsker vi ikke at blande os i.
Samtidig halter argumentationen, for der er altså væsentlig forskel på skolefritidsordninger og daginstitutioner.
Der er langt flere børn i daginstitutioner, end der er i SFO'erne, for SFO'en er fortsat kun ét tilbud blandt flere, som sigter mod skolebørnenes fritid.
Derfor ser vi fra konservativ side fortsat ingen grund til at stemme for Enhedslistens forslag.
Det er ikke intentionen bag forslaget, som vi sætter spørgsmålstegn ved. Men som altid er økonomien bag et væsentligt spørgsmål, for hvem er det egentlig, der skal betale for den ønskede lempelse?
Er det de ældre, der skal skæres i hjemmehjælpen?
Eller er det daginstitutionerne, der skal stå for skud denne gang?
Denne økonomiske detalje forholder Enhedslisten sig
selvsagt ikke til.
Aben bliver uden tøven sendt videre til kommunerne, der må stå for de medfølgende nedskæringer på andre områder.
Vi misunder ikke kommunerne denne opgave.
Det sjove må unægtelig være til at overse, når der skal peges på områder, der endnu en gang skal rammes af sparekniven.
Derfor er det heller ikke rimeligt, såfremt vi fra Folketingets side endnu en gang begrænser kommunernes råderum. Vi må have tillid til, at kommunerne er de bedst egnede til at vurdere, hvordan pengene skal fordeles på de enkelte områder i den enkelte kommune.
Søren Kolstrup (EL), 2000-11-29:
Det Konservative Folkepartis ordfører havde ét argument mod dette her forslag, men jeg kan meddele Det Konservative Folkepartis ordfører, at dette problem er løst, nemlig finansieringen.
Er det så korrekt sluttet, at Det Konservative Folkeparti hermed kan tilslutte sig lovforslaget, da det eneste problem, der var, fuldt ud er løst?
Ole Sohn (SF), 2000-11-29:
Nu skal jeg jo ikke svare på Enhedslistens vegne, men så vidt jeg har forstået på finanslovforhandlingerne, så var der finansiering med.
Der var altså fundet penge til at løse spørgsmålet om skolefritidsordningen.
Det var det nye, at andre havde fundet finansieringen. Jeg vil derfor sige, at det er fuldstændig gratis for Det Konservative Folkeparti at stemme for.
Vi kræver ikke betaling.
Men jeg vil sige som både Det Konservative Folkeparti og Venstre, at også SF har fuldstændig den samme opfattelse af det her forslag, som vi hidtil har haft.
Vi synes, det er en rigtig god idé.
Men nu er det sådan, at forslaget jo er en del af folkeskoleforliget, selv om det måske ikke har ret meget direkte med folkeskolen at gøre.
Dér har Venstre desværre valgt at slå hælene i af fuldstændig uforståelige grunde, i og med at finansieringen og det hele var på plads.
Jeg forstår ikke helt argumentationen.
Nu fik jeg i øvrigt ikke svar på mit spørgsmål før om Venstres differentierede holdninger til forskellige sagsområder, men det forventer jeg måske heller ikke.
Men der er et andet element, jeg ikke forstår, nemlig at Ventre er så meget imod, at en gruppe partier laver en aftale og finder finansiering til det, og at man af principielle grunde vil forhindre det, fordi man er forligsparti på et område.
Når man har den holdning til spørgsmålet her, så forstår jeg ikke, hvordan Venstre kan acceptere at indgå aftaler med regeringen på områder, hvor andre partier er i forlig. Det konkrete eksempel er, at Venstre sammen med De Konservative og et par andre partier er med i arbejdsmarkedsreformforliget med regeringen.
Der har man indgået en aftale om at give øgede muligheder for selvvalgt uddannelse i dagpengeperioden fra 6 til 8 uger, men finansieringen af den beslutning griber ind i et forlig, som Venstre ikke er med i, men som kræver tilslutning fra regeringen plus CD, SF og Enhedslisten.
Hvordan kan Venstre da overhovedet få den tanke at lave aftaler med en regering, som griber ind i andre partiers forligsområder?
Det er mig komplet uforståeligt, når man har
den opfattelse her.
Men nu skal jeg meddele Venstre, at SF, som er med i VEU-forliget, som Venstre har lavet aftaler indover, synes, at den aftale, som er indgået på arbejdsmarkedsområdet, er fornuftig, og ud fra det har vi vurderet indholdsmæssigt, at det vil vi selvfølgelig ikke forhindre.
Derfor har vi som forligsparti på VEU-området sagt: O.k., selv om I er trådt ind på vores område, så accepterer vi det, fordi indholdet er godt nok.
Samme storsind burde Venstre have i det her tilfælde, men vi kan vel næppe forvente det.
Christian H. Hansen (DF), 2000-11-29:
Det her er da ved at udvikle sig til et lidt spændende forslag.
Man må sige, at det ser ud til, at der er lavet en eller anden aftale om alle de argumentationer, der har været
for at gå imod forslaget, så den argumentation kan man ikke bruge som begrundelse.
Vi brugte sidste gang begrundelsen, at vi synes, at kommunerne skulle have lov til at afgøre det her af frivillighedens vej, og den holdning har vi stadig væk.
Jeg kan også henvise til nogle af de bemærkninger, vi havde, da vi sidst behandlede lovforslaget, L 274.
Men der kunne så falde en bemærkning til den socialdemokratiske ordfører, tror jeg det var, som nævnte noget om, at De Konservative var ved at tale Venstre ud af folkeskoleforliget.
Der vil jeg da gerne gøre opmærksom på, at vi faktisk heroppefra tit har rost det forlig.
Så skulle der blive mangel på folk i det forlig, er man altid velkommen med en indbydelse.
Sonja Albrink (CD), 2000-11-29:
Forslaget blev inddraget i regeringens forhandlinger med SF og Enhedslisten om ældrepakken i forbindelse med finanslovforhandlingerne.
Ældrepakken har vi i CD hverken lod eller del i, men det får os selvfølgelig ikke til at ændre holdning til dette lovforslag.
Så vidt vi er bekendt med i CD, skulle forslaget ikke have de store økonomiske konsekvenser, men selvfølgelig skal kommunerne kompenseres på sædvanlig vis, hvis forslaget vedtages.
Men det bliver jo ikke tilfældet; tværtimod er der gået lidt principrytteri i sagen efter CD's opfattelse, fordi Venstre og Kristeligt Folkeparti jo har valgt at blokere for den aftale om økonomisk friplads ved skolefritidsordningerne, som regeringen ville have indgået med SF og Enhedslisten under henvisning til, at det er en del af folkeskoleforliget.
Vi har altså også sympati for forslaget, men vi kan, som også tidligere ordførere har tilkendegivet, af hensyn til forliget på folkeskoleområdet naturligvis ikke støtte det, da vi respekterer det forlig, vi er med i.
Ole M. Nielsen (KRF), 2000-11-29:
Da Kristeligt Folkepartis ordfører, fru Tove Videbæk, ikke kan være til stede, har jeg lovet at oplæse hendes ordførertale: Enhedslistens lovforslag er en genfremsættelse fra sidste folketingssamling, hvor forslaget blev afvist, og det er et forsøg på at genoplive diskussionen fra finanslovforhandlingerne, hvor Enhedslisten fik regeringspartierne, CD og SF med på forslaget under forudsætning af, at det blev godkendt i forligskredsen.
Det blev det som bekendt heller ikke denne gang.
Kristeligt Folkeparti afviser ikke at diskutere både indhold og økonomi i skolefritidsordningerne, og vi fremsatte selv i sidste folketingssamling et forslag om at forbedre forholdene for de børn, der går i SFO på en friskole.
Men vi insisterer på, at ændringer i folkeskoleloven diskuteres og aftales mellem forligspartierne og ikke søges gennemført som et led i aftaler, som er indgået i forbindelse med finanslovforhandlingerne med et parti, der ikke er med i forligskredsen.
Søren Kolstrup (EL), 2000-11-29:
Jeg kan forstå på Kristeligt Folkepartis ordfører, at man har en positiv holdning til substansen i forslaget, og derfor vil jeg gerne høre, hvordan Kristeligt Folkeparti vil gennemføre ideen bag det.
Der er jo tilsyneladende et flertal i det danske Folketing for forslaget, og derfor lyder spørgsmålet: Hvordan vil man i praksis sørge for at få det flertal til at manifestere sig her i salen?
Enhedslisten er utrolig lidenskabsløs med hensyn til, om det bliver i den ene eller i den anden kreds, men jeg er bare interesseret i at høre, hvordan man rent praktisk vil gennemføre det og med hvem.
Ole M. Nielsen (KRF), 2000-11-29:
Jeg tror faktisk, at svaret fremgik af den ordførertale, jeg lige læste op.
Men Enhedslistens ordfører kan jo få den at læse, og så tror jeg, vi kan løse problemet på den måde.
Jette Gottlieb (EL), 2000-11-29:
Jeg vil gerne bede om en substansdiskussion af forslaget.
Er der nogen logik i forskellen mellem vilkårene, hvis man deltager i skolefritidsordninger, og hvis man deltager i anden form for børneinstitutionstilstedeværelse?
Hvad er den indholdsmæssige logik i Venstres synspunkt lige præcis på det forhold?
Hvad er logikken i, at folk, der har de forskellige vilkår, der ligger i, at nogle har børn i skolefritidsordningen, og andre har i institutioner, bliver behandlet så himmelvidt forskelligt?
Og hvad er logikken i, at en meget lille gruppe af forældre, som det jo drejer sig om, bliver underkastet de meget alvorlige økonomiske konsekvenser, der ligger i, at der ikke er nogen mulighed for fripladsordning?
Søren Kolstrup (EL), 2000-11-29:
Formelt vil jeg da gerne takke for svaret, men det var jo et ikkesvar, og jeg må forstå Kristeligt Folkeparti således, at man har sagt: For os er taktikken, strategien vigtigere end indholdet, og derfor er det for vores vedkommende bedøvende ligegyldigt, hvordan de enlige mødre måtte have det, og hvordan de mindrebemidlede måtte have det, for vores folkeskoleforligskreds er altså vigtigere end alt muligt andet.
Er det ikke korrekt forstået?
Formen går forud for indholdet.
Ud med indhold og ind med form!
Jeg kan konstatere, at Kristeligt Folkepartis ordfører er stærk i kødet, hvad angår formalisme, for her er der ikke nogen slinger i valsen.
Men spørgsmålet er jo så, hvorfor man egentlig har ladet sig vælge som politiker, hvis det er formalismen, der er afgørende, og jeg spørger
: Mener hr. Ole M. Nielsen, at dette punkt er noget centralt for den forligskreds, hr. Ole M. Nielsen deltager i?
Er det et virkelig vitalt punkt i den danske folkeskolelovgivning?
Er det sådan, tingene foregår
inde i hovedet på Kristeligt Folkeparti, eller kunne man overveje at vurdere det som et socialt spørgsmål?
Carsten Hansen (S), 2000-11-29:
Jeg skal ikke blande mig voldsomt i debatten, men dog oplyse hr. Ole M. Nielsen om, at supplementet til arbejdsmarkedsreform III faktisk er en delaftale, der ikke direkte vedrører finansloven, så man skal passe på, hvad man trækker ind i debatten.
Ole M. Nielsen (KRF), 2000-11-29:
Til hr. Søren Kolstrup: Der var meget i dette samfund, vi kunne lave bedre, hvis partierne hver især ville opbløde fronterne lidt og opføre sig lidt anderledes.
Men det er nu engang sådan, at vi må tage det onde med det gode i et parlamentarisk system.
Hr. Carsten Hansens svar bygger på en misforståelse, som jeg nok selv er skyld i.
Jeg kritiserede ikke det led i revisionen af arbejdsmarkedsreformen, som handler om det forlig, man i finanslovforligskredsen har indgået om at nedsætte dagpengene.
Det er ganske vist i strid med det, der står i efterlønsaftalen af 1998, men det kommer vi nok til at snakke om på et senere tidspunkt.
Men det er rigtigt, hvad hr. Carsten Hansen sagde, at revisionen af arbejdsmarkedsreformen faktisk fejlagtigt er kommet til at stå i det hæfte, som omhandler finanslovaftalen ...
Undskyld.
Tom Behnke (FRI), 2000-11-29:
Jeg skal ikke forlænge debatten unødigt længe, men blot henvise til, hvad jeg sagde under behandlingen af det samme lovforslag, der som L 274 blev førstebehandlet tirsdag den 23. maj i år her i Tinget, og konkludere, at heller ikke Frihed 2000 kan støtte forslaget.
Søren Kolstrup (EL), 2000-11-29:
Hr. Frode Sørensen talte om, at det var yderst sympatisk, og CD's ordfører omtalte også forslaget i venlige vendinger.
Men jeg kan konstatere, at forslaget lider skibbrud, fordi der i hvert fald er mindst ét parti og tilsyneladende to, for hvem formalismen er vigtigere end indholdet.
Det må være rimeligt, at der gælder samme regler for forældrebetaling til SFO som til almindelige pædagogiske dagtilbud, og herregud, der er tale om, at 29 kommuner i dag ikke yder en godtgørelse til SFO'en.
Hvis man går ind for lighedsprincippet, turde det derfor være elementært, at man også kan gå ind for dette forslag. Kristeligt Folkeparti, som jo slår sig op på at være familiepartiet - vi kender alle sammen plakaten med Q'et og familien i centrum - vil altså ikke være med til at gøre noget godt for de økonomisk svageste familier.
Vi andre kan så undre os over, hvad det er for en familiepolitik, partiet går ind for, men jeg må sige til hr. Ole M. Nielsen, at det tenderer i retning af en smule hykleri, hvis man i den grad mener, at det formelle er vigtigere end indholdet.
I øvrigt skal jeg i al ubeskedenhed gøre opmærksom på, som hr. Ole Sohn var inde på, at Enhedslisten har det ikke sådan som Kristeligt Folkeparti, for vi mener, det er utrolig vigtigt at tage stilling til substansen.
For os var det ikke helt fint, men vi accepterede, at regeringen sammen med de borgerlige partier, bl.a. Kristeligt Folkeparti, valgte at udvide den selvvalgte uddannelsesperiode fra 6 til 8 uger.
Så løb man hen i AUF'en
og sagde, at man skulle have nogle penge, og så sagde vi andre, at det var i orden, simpelt hen fordi indholdet er vigtigere end formen.
Men jeg vil gerne tage en diskussion
med hr. Ole M. Nielsen i Ulfborg, i Ringkøbing, i Tarm osv., så vi kan krydse klinger om de principper.
Birthe Skaarup (DF), 2000-11-29:
Der skal ikke herske nogen tvivl om, at jeg synes, at det her område er utrolig vigtigt, utrolig vigtigt for den enkelte patient og for den enkelte borger.
Det er sådan, at 8 pct. af patienterne på en tilfældig dag har fået en sygehusrelateret infektion under indlæggelse.
Jeg vil høre, om ministeren under dette spørgsmål vil svare på, hvor mange hygiejneoverlæger der i grunden er ansat.
Nu hørte jeg, ministeren sagde, at man var ved at uddanne hygiejnesygeplejersker, og jeg ved, at det har man haft i Norge i flere år.
Det er jo sådan, at hvis man kommer ind som patient, er det rart at vide, hvordan hygiejnestandarden er på et bestemt hospital eller klinik,
og derfor ligger det ikke langt fra, hvad vi kunne tænke os i Dansk Folkeparti, at ethvert hospital havde en form for kvalitetsmærke, så man kunne sige: På mit sygehus er hygiejnen altså i orden, og det er kvalitetsmærket.
Ole M. Nielsen (KRF), 2000-11-29:
Den gode tale fra hr. Søren Kolstrup kan man jo holde om alting, men der er altså en forligskreds, og jeg læser op igen: Vi insisterer på, at tingene i finansloven diskuteres og aftales mellem forligspartierne.
Vi kan ikke tilslutte os den dårlige vane, at man indgår et forlig med nogle partier, men aftaler ændringer af forliget med andre partier, som ikke er med i forligskredsen.
Der er en anden sag, der går i luften i dag og også er et led i finanslovforhandlingerne.
Man har nedsat dagpengene, og det er i strid med efterlønsforliget af 1998, hvor der står, hvor store dagpengene skal være i de kommende år.
Det er igen et eksempel på, at regeringen indgår et forlig uden om den oprindelige forligskreds på området, og det er en dårlig vane, finansministeren har, enten af ond vilje eller også fordi han ikke har styr på alting - hvad han i øvrigt plejer at have.
Men det vil vi bare ikke finde os i, for der er jo ikke længere noget ved at indgå forlig, hvis man tager dele af dem ud og diskuterer dem og ændrer dem sammen med partier uden for forligskredsen.
Det vil vi ikke være med til.
Frode Sørensen (S), 2000-11-29:
Enhedslisten genfremsætter lovforslaget om at give kommunerne pligt til at stille fripladser til rådighed i folkeskolernes skolefritidsordninger.
For at skaffe lighed skal det ske efter de regler, som
Socialministeriet allerede har for betaling for ophold i dagtilbud for børn og unge
Forslaget er, som jeg også nævnte, da det var til behandling den 23. maj i år, yderst sympatisk, og vi har i Socialdemokratiet ingen problemer med at forstå, at Enhedslisten genfremsætter dette forslag.
Jeg skal i øvrigt ikke gentage, hvad der blev sagt i maj, men forholdene har måske ændret sig en smule.
I løbet af forhandlingerne om finansloven for år 2001 var sagen fremme, men jo desværre uden resultat.
Når jeg siger desværre, så er det, fordi der jo i modsætning til behandlingen i maj var aftalt finansiering af forslaget.
For grundlæggende handler det om en ændring af det løbende folkeskoleforlig. Set med Folketingets øjne er det en relativt lille ændring, men for de forældre i de 29 kommuner, hvor man ikke har ønsket at indføre økonomisk friplads i skolefritidsordninger, er det jo et betragteligt beløb på over 1.000 kr. pr. måned, f.eks. for en enlig mor.
Men da forligskredsen bag folkeskolen skal være enig om ændringer, må vi konstatere, at Venstre og Kristeligt Folkeparti indtil videre har været ubøjelige.
Men der skal altså en holdningsændring til hos såvel Venstre som Kristeligt Folkeparti.
Jeg er nødt til at sige, at det jo desværre ikke er første gang her på det seneste, at Venstre og Kristeligt Folkeparti blokerer for fornuftige forslag.
Vi har set det i forbindelse med nejet til en forlængelse af forsøgene med indskolingen.
Specielt ikke når vi tænker på, at den konservative leder
på og efter partiets landsrådsmøde meget skarpt langede ud efter den eksisterende folkeskole, og efterfølgende har De Konservative været meget interesserede i at tale Venstre ud af folkeskoleforliget. Den sirenesang håber jeg dog, at Venstres skolepolitikere vil ignorere, men hvem ved, om folkeskolepolitikken ikke også skal ofres på strategiens alter?
Ingen skal jo finde anledning til at beskylde os i Socialdemokratiet for forligsbrud.
Men derfor vil jeg ikke undlade at opfordre til, at forligspartierne lader fornuften sejre og finder en løsning.
Det vil faktisk klæde os alle sammen.
René Skau Björnsson (S), 2000-11-29:
Med det her beslutningsforslag vil forslagsstillerne have fjernet alderskravene for en række erhverv. Jeg vil gerne medgive forslagsstillerne, at de gældende regler kan virke forældede, og jeg vil også gerne medgive, at f.eks. inden for translatør- og tolkeområdet er et alderskrav på 25 ikke tidssvarende.
Jeg kan også se
af erhvervsministerens svar på hr. Kristian Jensens § 20-spørgsmål
, at det alderskrav også vil blive foreslået lempet, når der er en anden lejlighed til at revidere lovgivningen.
Men Socialdemokratiet kan ikke umiddelbart støtte det her beslutningsforslag, da det ikke er nærmere belyst, hvilke konsekvenser det vil have at ophæve aldersgrænserne.
Det er heller ikke belyst, om aldersgrænserne kalder på handling her og nu.
Men jeg vil gerne gå ind i en debat om, hvilke konsekvenser de alderskrav har, og om vi eventuelt kan gøre dem mere tidssvarende.
Jeg tror i denne her sammenhæng, at det er vigtigt at huske på, at alderskravene kan være placeret dér, hvor de er, fordi f.eks. Sundhedsstyrelsen anbefaler dem.
I sidste uge kom det jo frem, at en promotor har boksere på ned til 18 år i sin stald.
Boksning er potentielt et meget farligt erhverv, og derfor skal en professionel bokser være tilstrækkelig moden til at gennemskue, hvad vedkommende går ind til som professionel bokser.
Det er også noget, der jo bliver understøttet af en rapport, der er lavet for Indenrigsministeriet for nogle år siden.
Vi skal heller ikke glemme, at alderskrav i en administrativ henseende kan være praktisk, da det er en ensidig indikator for livserfaring, selv om det naturligvis ikke kan stå alene og ikke siger noget om en persons kvalifikationer i øvrigt.
Som sagt vil vi meget gerne gå ind i en nærmere debat om, hvilke konsekvenser alderskravene har i dag, og om, hvordan vi eventuelt kan gøre lovgivningen mere tidssvarende, men umiddelbart kan Socialdemokratiet ikke støtte det her beslutningsforslag.
Da Det Radikales Venstres ordfører ikke kan være til stede i salen, har jeg lovet at meddele, at de heller ikke kan tilslutte sig det her beslutningsforslag.
Flemming Hansen (KF), 2000-11-29:
Heller ikke jeg skal gøre min tale lang, fordi beslutningsforslaget jo taler meget klart for sig selv om, hvad det handler om.
Der findes utallige områder, hvor disse forældede betragtninger, som Venstre og Det Konservative Folkeparti ønsker at fjerne, er til stede, og jeg vil gerne stille spørgsmålet til ministeren og til hele regeringen, om man vil gennemgå alle de områder, hvor man har sådanne regler.
Vi forlanger ikke, at dette beslutningsforslag gennemføres inden jul.
Vi har god tid.
Det er jo ikke så usædvanligt, og det er der måske heller ikke noget at sige til.
I hvert fald forstod jeg, at der var tale om delvise imødekommelser, og det noterede jeg mig.
Jeg synes heller ikke, at det her er noget at gøre til en politisk sag som sådan, for der er mange forældede betragtninger i den, og hvis regeringen nu får et par måneder til det, så kan der jo nok findes endnu flere forældede betragtninger.
Når ministeren siger, at forslaget ikke er gennemtænkt nok, så er det jo rigtigt, men det er jo nøjagtig også derfor, at vi bruger et beslutningsforslag og ikke et lovforslag som model.
Det er jo netop, for at regeringen kan blive pålagt at gennemtænke, hvor på hele spektret vi har disse problemer, så vi kan få dem belyst sagligt og ordentligt.
Og derfor tager jeg det nej, der kom fra ministeren og fra den socialdemokratiske og radikale ordfører - ja, det hører jo sammen, det hele - som et tilsagn om, at vi nok skal komme videre med denne sag sagligt og fornuftigt, og det er
Og jeg skal undlade at nævne betragtningerne om Venstre og De Konservative i bemærkningerne, for det er jo så udmærket belyst fra begge sider af salen.