runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Holger K. Nielsen (SF), 2002-11-27:
Det sidste synspunkt viser, hvor primitivt statsministeren tænker: Saddam Husseins interesser eller det internationale samfunds interesser.
Er der ikke noget, der hedder den irakiske befolknings interesser?
Er der ikke noget, der hedder interesser hos befolkningen i andre dele af verden?
Er der ikke noget, der hedder danske soldaters interesser?
Det, vi snakker om her, er jo, om man skal indlede en krig.
Og krig er andet og mere end tankespind på et statsministerkontor og i nogle generalers forberedelseskontorer.
Derfor synes jeg, at statsministeren i stedet for at køre den primitive polemik op skulle forholde sig til, at det er en meget stor beslutning at træffe, når man går i krig.
Det er jo det, som den danske regering er ved at gå med i.
Det har den danske regering mig bekendt ikke taget stilling til.
Det, man har sagt, er, at hvis der ikke ligger en FN-resolution for en krig, er der en ny situation.
Det er jo ikke rigtigt, at USA ønsker en fredelig løsning.
Den amerikanske regering har besluttet sig for, at der skal være krig imod Irak.
Det er derfor, at man er i færd med den største militære opbygning omkring Irak siden Golfkrigen i 1991.
Man kan læse i aviserne, hvordan et angreb vil finde sted - der var store artikler i New York Times og Washington Post i forrige uge omkring det spørgsmål - og man er ved at opbygge en infrastruktur af helt, helt kontant karakter, med henblik på at der skal føres krig.
Så det er ikke rigtigt, at man forbereder en fredelig løsning.
Man forbereder en krig mod Irak, og alle ædruelige eksperter på det område forudser, at denne krig vil finde sted her i starten af det nye år. Det må vel være indlysende, at det i sig selv vil give vanskeligheder for våbeninspektørerne, når nu alle er klar over, at der bliver krig.
Det er jo noget vanskeligere for Saddam Hussein at gå med til de her ting, når han ved, at USA har besluttet sig for at føre krig imod det pågældende land.
Det er lidt vanskeligt at få ham til at opgive sine militære hemmeligheder, må man sige, hvis han nu ved, at de skal bruges imod ham inden for 2-3 måneder.
Dertil kommer de gentagne overflyvninger af det irakiske territorium fra amerikansk side.
Det er jo bl.a. det, som hele debatten omkring Kofi Annan før handlede om.
Der har været overflyvninger igennem de sidste mange år, og disse overflyvninger fortsætter.
Det, som man kan frygte, er, at konflikter omkring de overflyvninger, som der har været, i sig selv giver anledning til, at USA mener, at Irak har brudt Sikkerhedsrådets resolution 1441, og at det kan være udløseren for en egentlig krig imod Irak.
Derfor er man nødt til at forholde sig til, om de her krigsforberedelser ikke reelt blokerer og svækker
våbeninspektørernes arbejde
»Finder regeringen, at der er en grænse for, hvor aggressivt USA kan optræde over for Irak i en situation, hvor våbeninspektørerne har påbegyndt deres arbejde, hvis der ikke i Irak specifikt og i Mellemøsten og de arabiske lande generelt skal brede sig den opfattelse, at USA under alle omstændigheder vil gennemføre en krig?«
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-11-27:
Jeg kan kun gentage, hvad jeg allerede har sagt, at det her spørgsmål drejer sig altså om, hvorvidt der skulle være holdepunkter for, at den amerikanske regering bevidst og systematisk forsøger at undergrave Hans Blix' position.
Det er der ikke nogen som helst holdepunkter for.
Tværtimod har den amerikanske regering både før og efter vedtagelsen af resolution 1441 haft møder med og samarbejde med Hans Blix.
Så der er simpelt hen ikke noget holdepunkt for hr. Villy Søvndals påstand.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Villy Søvndal (SF), 2002-11-27:
Det er dog utroligt.
Det bliver spændende at se det her på tryk efterfølgende.
Statsministeren efterlyser: Kan hr. Villy Søvndal nævne eksempler på, at Cheney og Rumsfeld har forsøgt at undergrave Blix?
Jeg refererede så med The Guardian som kilde, at de to herrer har bebrejdet hr. Blix, at han ikke fandt atomvåben, da han var leder af atomenergikommissionen.
Det var det, statsministeren efterlyste, hvorefter han siger, at jeg snakker udenom.
Det kan godt være, at statsministeren har travlt i de her dage, og det kan undskylde meget, men alligevel synes jeg, at en så fundamental mangel på evne til at høre efter, hvad der bliver sagt, sætter spørgsmålstegn ved selve den institution, der hedder spørgsmål til ministrene. Så vil jeg godt sige, at jeg ikke er antiamerikansk.
Jeg har lige rost en forstandig amerikansk udenrigsminister, nemlig Powell.
Men jeg er dybt betænkelig ved den ekstremt højreorienterede, der står helt ovre ved hr. Langballe, hvis det er muligt, måske endda længere ude, som dikterer verdens største militære magt i øjeblikket i en voldsomt, synes jeg, konfrontatorisk linje over for den øvrige verden, som man oplever meget stærkt ved FN.
Det bekymrer mig.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-11-27:
Jeg kan ikke sige andet end, at nu snakker hr. Villy Søvndal fuldstændig udenom.
Det her drejer sig om, hvorvidt der skulle være holdepunkter for, at den amerikanske administration bevidst og systematisk forsøger at undergrave Hans Blix' rolle som leder af våbeninspektørerne.
Det er nu fuldstændig afvist.
Hr. Villy Søvndal har ikke noget holdepunkt for sine påstande, og tilbage står bare hr. Villy Søvndals sædvanlige felttog imod USA.
Villy Søvndal (SF), 2002-11-27:
Det er altså en underlig tale, statsministeren holder.
Statsministeren spørger: Har man ikke ret til meninger?
Jo, eftersom vi bruger timevis på at få statsministeren til at udtrykke sin mening.
Det er derfor vi stiller spørgsmål.
Vi beder statsministeren give udtryk for sine meninger.
Det er en meget stor bekendelse til ytringsfriheden, men ytringsfriheden forudsætter jo, at folk vil ytre sig.
Det, som er baggrunden for artiklen i The Guardian om kritikken af Rumsfeld og Cheney mod hr. Blix, er, at det, de anklager ham for,
er, at han ikke fandt atomvåben i Irak, da han var leder af Den Internationale Atomenergikommission i perioden fra 1980 og frem.
Det er deres bebrejdelse mod ham: Du fandt jo ikke noget nukleart materiale i Irak.
Hvorfor gjorde han ikke det?
Formentlig fordi de ikke havde noget.
Men det er på den måde, som jeg beskriver det, at man forsøger at undergrave ham.
Synes statsministeren, det er rimeligt, og er statsministeren bekendt med, at irakerne havde atomvåben fra 1980 og frem?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-11-27:
Først vil jeg sige sammenfattende til både hr. Villy Søvndal
og hr. Holger K. Nielsen
, at så vidt jeg ved, har den amerikanske vicepræsident Cheney og forsvarsminister Rumsfeld ikke udtalt sig negativt om Blix.
Derimod har de udtrykt tvivl om, hvorvidt det vil være muligt for inspektøren at finde frem til våbenlaboratorier og lignende Saddam Husseins manglende samarbejdsvilje taget i betragtning.
Og Richard Perle, som skulle have udtalt sig negativt om Hans Blix ifølge det ritzautelegram, hr. Villy Søvndal nævnte, er altså ikke medlem af den siddende amerikanske administration.
Han er formand for et uafhængigt rådgivende udvalg for Pentagon, som hedder Defense Policy Board.
Og så må jeg altså gentage: Det må da være sådan, at alle har lov til at have de meninger, de nu vil, både om sager og personer.
Det har hr. Villy Søvndal og hr. Holger K. Nielsen også.
Det er reminiscenser fra fodnotetiden, vi nu hører genopfrisket her i Folketingssalen.
Det er helt fantastisk at opleve det fra Socialistisk Folkepartis side.
Jesper Langballe (DF), 2002-11-27:
Det er sandelig et fint og magtfuldt selskab, man bliver placeret i.
Det er formentlig ganske overflødigt at gøre opmærksom på, at jeg overhovedet ikke kender Hans Blix, og at jeg derfor ikke personlig har nogen som helst mening om hans duelighed til det hverv, han skal røgte.
Det, vi taler om, er udelukkende amerikanernes ret til at have en mening.
Og jeg vil jo sige, at hele dette endeløse kævl med anfægtelser af amerikanernes ret til at sige, hvad de vil, jo ligner en eneste lang bølge af antiamerikanisme.
Det, jeg godt vil spørge statsministeren om, er, om ikke dette vækker mindelser om den kolde krigs tid, hvor man kører en bølge frem af had til Amerika formentlig nu skærpet af afmagten, efter at Bush har vundet de amerikanske midtvejsvalg.
Det vil sige, at denne antiamerikanske protest ikke mere har noget zweck, men man kan jo spilde tiden i Folketinget med det.
Og jeg vil gerne spørge statsministeren: Minder det ikke om hadet til Amerika, som ideligt blev udtrykt af venstrefløjen under den kolde krig?
Holger K. Nielsen (SF), 2002-11-27:
Man ser en højrefløj, tilsyneladende over hele verden, som bevidst forsøger at undergrave Hans Blix.
Og så siger statsministeren, at man har ytringsfrihed.
Javist har man det.
Det er jo derfor, at vi spørger statsministeren, om han kunne have en mening om de her ting - en mening, som han også kunne tænke sig at give videre til USA
, til den amerikanske regering
Det, vi beder om, er, at den danske regering som formandsskabsland for EU bl.a. siger til den amerikanske regering: Nu synes vi ærlig talt, I bør give nogle klare meldinger omkring jeres forhold til Hans Blix.
Det er helt uholdbart, at der er en del af den amerikanske administration, som siger, at Blix er o.k., og så den anden del, som jo ikke er hvem som helst.
O.k., hr. Jesper Langballe er ikke så stor en sværvægter i denne sammenhæng, det erkender jeg, men Dick Cheney, Rumsfeld, Richard Perle er ikke hvem som helst i den amerikanske regering.
Sandheden er, at de amerikanske høge vil have en krig, og derfor forsøger de i øjeblikket af al magt at undergrave Hans Blix.
Det ville da være på sin plads, at den danske statsministeren gjorde opmærksom på det og protesterede over for den amerikanske regering omkring den uklarhed, den siksakkurs, der er på det her punkt.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-11-27:
USA arbejder for en fredelig afvæbning
af Irak.
Det er det, det hele simpelt hen går ud på.
Erfaringerne over de sidste 12 år efterlader jo ikke tvivl om, at der må tales i et meget klart sprog over for det irakiske regime.
Regeringen er enig i, at der må lægges maksimalt pres på Irak i denne sag, og det pres har bl.a. givet sig udslag i klare udtalelser fra bl.a. EU og fra NATO-topmødet i sidste uge samt fra mange lande bilateralt, heriblandt fra - ud over USA - Frankrig, Rusland og de arabiske lande.
Villy Søvndal (SF), 2002-11-27:
Bestemt, det er jo selve baggrunden for diskussionen, og det er også min grundholdning.
Jeg skal i øvrigt beklage over for statsministeren, at jeg kun nævnte Rumsfeld og Cheney som nogle af dem, der var med til at undergrave Blix.
Det var jo helt tydeligt, at hr. Langballes ærinde er det samme, nemlig at sige: Den mand duer ikke. Jeg synes så, det var opløftende at høre statsministeren til sidst, og det vil jeg bare kvittere for, da statsministeren sagde - jeg citerer efter, hvad jeg nåede at få skrevet ned: Jeg har ingen grund til at betvivle, at Blix er i stand til at klare opgaven.
Det tror jeg der bliver brug for i den kommende tid, for jeg tror, gruppen Rumsfeld-Cheney-Langballe vil fortsætte deres undergravende forsøg i forhold til Blix.
Det er den yderste højrefløj, og derfor er det vel heller ikke noget tilfælde, at netop hr. Langballe står skulder ved skulder med Rumsfeld og Cheney.
Velkommen i selskabet!
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-11-27:
Regeringen har sagt, og det kan jeg da oplyse her at regeringen også har sagt i Udenrigspolitisk Nævn, og det ved
hr. Holger K. Nielsen også, at det klart er regeringens opfattelse, at de skridt, der måtte blive nødvendige, skal være forankrede i FN.
Jeg må afvise hr. Holger K. Nielsens påstand om, at der foregår krigsforberedelser.
Det, der foregår, er, at det internationale samfund understreger, at når der er vedtaget en sikkerhedsrådsresolution 1441, så er den alvorligt ment, og Saddam Hussein har værsgo at opfylde den.
Sådan må det være.
Det betyder også, at hvis han ikke opfylder den, kan det få konsekvenser.
Men netop ved at gøre ham det klart på forhånd, netop ved at gøre fuldstændig klart på forhånd, at det internationale samfund mener det alvorligt, så øger vi jo netop chancen for, at der kommer en fredelig afvæbning af Saddam Hussein.
Så det, vi alle sammen stiler efter, er netop, at der kommer en afvæbning, og at det foregår fredeligt.
Men jeg er klart af den opfattelse, at sådan som Saddam Hussein har reageret hidtil, er det nødvendigt at vise beslutsomhed fra det internationale samfunds side. Hermed sluttede spørgsmålet.
Holger K. Nielsen (SF), 2002-11-27:
Ja, det drejer sig om de krigsforberedelser, som jeg altså fortsat vil påstå er i gang, og hvor der kom en anmodning fra den amerikanske regering om, at også Danmark skal støtte de amerikanske krigsforberedelser.
Dette indebærer jo, at danske soldater, danske statsborgere, bliver inddraget i den her krig.
Man kan diskutere, hvor positivt det er, at danske soldater skal medvirke i en krig, der i sidste ende handler om at sikre de amerikanske olieforsyninger; men den debat kan vi tage til sin tid.
Men jeg synes allerede nu, det er relevant at få afklaret, hvad regeringen egentlig har tænkt sig, at de danske soldater og de danske bidrag, der skal sættes ind i sammenhæng med den amerikanske krig, skal bruges til, om der vil være nogle begrænsninger på det, om den danske regering har nogle overvejelser med hensyn til, hvordan de danske soldater skal bruges.
Thomas Adelskov (S), 2002-11-27:
Så vil jeg godt spørge statsministeren direkte.
I en artikel i Politiken i dag fremgår det, at finansministeren jo, som han tidligere også har bekendtgjort over for statsministeren, betaler sin hektarstøtte tilbage for 2002.
Siden hen kom han også med en meddelelse om, at på baggrund af Jordbrugskommissionens redegørelse om, at han ikke overholdt bopælspligten, gjorde han det for 2001.
Nu kan man så i dag i Politiken læse, at Jordbrugskommissionen jo sådan set også sagde, at finansministeren ikke overholdt bopælspligten for en del af 2000, og der har finansministeren afvist at betale hektarstøtten tilbage for den periode.
Synes statsministeren, at finansministeren burde reagere på samme måde som de to øvrige år, altså 2001 og 2002, og betale hektarstøtten tilbage for den periode af 2000, som Jordbrugskommissionen har sagt, at finansministeren ikke overholdt bopælspligten i?
Pernille Blach Hansen (S), 2002-11-27:
Desværre må vi jo igen konkludere, at statsministeren ikke svarer på spørgsmålet.
Derfor må jeg sige, at hvis statsministeren ikke denne gang går ind og direkte forholder sig til det, vi spørger om, må vi jo konkludere, at vores mistanke har været rigtig. Det fremgår af Ekstra Bladet fra den 22. november, at finansministeren direkte under forhandlingerne har ladet forstå, at det var statsministeren og Statsministeriet, der havde ønsket at forhøje bevillingerne til Lomborg-instituttet.
Og hvis ikke statsministeren går ind og afkræfter det, må vi jo efter det her konkludere, at det er åbenbart tilfældet.
Men hvis man som smagsdommer, særligt udpeget af statsministeren, ønsker nogle flere penge, så skal man åbenbart bare henvende sig til statsministeren selv, og så kommer de.
Det synes jeg da er meget interessant.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-11-27:
Det gør jeg bestemt også gerne, og jeg kan sige, at jeg er meget tilpas med, at der ser ud til at være et flertal i Folketinget, som vil øge bevillingen til Institut for Miljøvurdering, for regeringen giver høj prioritet til instituttets arbejde.
Lad mig så sige til hr. Jørn Jespersen, at det sker da jævnt hen og er også sket før i tiden, at en regering undervejs i finanslovforløbet kommer med ændringsforslag til sin egen finanslov.
Det er sandelig ikke enestående; det sker
jævnt hen ad vejen.
Til hr. Keld Albrechtsen vil jeg sige, at det er jo finansministeren, der har forhandlet finansloven på plads med partierne, og der er selvfølgelig ikke nogen som helst af de forslag, inklusive dette her, som er lagt frem og forhandlet på plads, uden at det sker i forståelse med den pågældende fagminister, selvfølgelig.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-11-27:
Jeg må indrømme, at jeg forstår simpelt hen ikke, hvorfor statsministeren ikke vil besvare de her spørgsmål, for hvis det er en politisk beslutning, der er truffet af statsministeren under medvirken af finansministeren, jamen så er det da en ærlig sag.
Altså det kan statsministeren da gå ind og gøre, og hvis der er et flertal i Folketinget, der efterfølgende vil vedtage det, som statsministeren har besluttet, jamen så bliver det til lov.
Men jeg synes da, at statsministeren skylder at besvare det spørgsmål, som vi stiller, nemlig om det her er noget, som har haft miljøministerens støtte, om der har været en ansøgning fra Miljøministeriet om at få det ind på kontoen, om der overhovedet har været et ønske fra miljøministeren, eller det alene er noget, der er kommet fra statsministeren, eller det er noget, finansministeren bare har føjet ind i aftalerne.
Det er da rimeligt, at vi kan få oplyst, hvordan beslutningsgangen har været.
Det er da et demokrati, det her, går jeg ud fra, og derfor synes jeg da, at det er rimeligt, at statsministeren besvarer de simple og enkle spørgsmål, som vi stiller.
Jørn Jespersen (SF), 2002-11-27:
Statsministeren siger, at det her er helt normalt.
Det var sørens. Man har ikke foreslået en styrkelse af instituttet i sin egen finanslov; ifølge dagspressen har direktøren for instituttet rettet henvendelse efterfølgende til Miljøministeriet med et ønske om at få flere penge, og det er blevet kontant afvist. Og så lige pludselig, under forhandlingerne om finansloven, er der nogle, der tilsyneladende har styrke til at fortælle miljøministeren, at nu skal han altså have 5 mio. ekstra til et institut, som han ikke selv har ønsket.
Så er det da et meget naturligt spørgsmål at finde ud af, hvem det er, der har gennemtrumfet det.
Det er ikke Miljøministeriet, det er ikke miljøfaglige overvejelser, der ligger bag.
Hvem er det så?
Er det statsministeren, eller er det finansministeren?
Pernille Blach Hansen (S), 2002-11-27:
Jeg synes, det er meget beklageligt, at statsministeren vælger ikke at besvare det spørgsmål, der er stillet.
Jeg spurgte meget klart, om statsministeren selv havde været involveret undervejs i finanslovforhandlingerne eller statsministerens ministerium, statsministerens egne embedsmænd. Det bliver der overhovedet ikke svaret på.
Jeg synes da ellers, det var en enestående chance for statsministeren til at afvise, at han personligt havde haft noget som helst at gøre med denne her proces.
Selvfølgelig er det da interessant, når Miljøministeriet den 18. september afviser, at der skal gives flere penge til instituttet.
Miljøministeriet er jo det ministerium, som instituttet er tilknyttet, men alligevel vælger regeringen at foreslå, at instituttet skal have nogle flere penge, og da det tilsyneladende ikke er Miljøministeriet, ministeren for instituttet, der har foreslået det, må det jo komme et andet sted fra.
Derfor synes jeg da, at statsministeren bør svare på: Er det noget, statsministeren personligt har involveret sig i,
eller nej
Og har statsministeren undervejs i forhandlingerne fået en henvendelse fra hr. Bjørn Lomborg om, at han ønskede flere penge?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-11-27:
Altså jeg kan meget vel forstå, at oppositionen er imod sådan rent politisk, at man øger bevillingen til Institut for Miljøvurdering, for oppositionen har jo hele tiden modarbejdet instituttet.
Det er så én ting.
Det er jo en ærlig sag, at man er imod, at bevillingen bliver forhøjet.
Men det er dog alligevel mageløst, at det nu pludselig skal gøres til noget specielt interessant eller mystisk eller det, der er endnu værre.
At regeringen altså prioriterer et institut, som regeringen selv har oprettet, kan da ikke undre oppositionen.
Oppositionen er politisk uenig i det, men det er da regeringens ret at sige: Vi vil prioritere det arbejde, der finder sted med at vurdere, hvordan vi får mest muligt miljø for pengene. Som statsminister er jeg til syvende og sidst ansvarlig for alt, hvad regeringen foretager sig, også denne bevilling. Og jeg vil gerne sige, at jeg er meget enig i den prioritering at sikre, at Institut for Miljøvurdering kan udføre et godt og dygtigt arbejde med henblik på at sikre, at vi får mest muligt miljø for pengene. På den baggrund håber jeg faktisk også, at fru Pernille Blach Hansen vil tage de ord i sig igen, hvor fru Pernille Blach Hansen talte om vennetjenester og kammerateri.
Jeg ved ikke, hvad der ligger bag det.
Men vil det sige, at hvis fru Pernille Blach Hansen arbejder for at forstærke prioriteringen af bestemte politiske formål, er det udtryk
for vennetjenester eller kammerateri?
Der er jo tale om en fuldstændig normal finanslovbevilling, som bliver forhandlet på plads under en finanslovforhandling og sikret et flertal i Folketinget.
Der er overhovedet ikke noget at komme efter.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-11-27:
Jeg spurgte i sidste uge her i Folketingssalen miljøministeren, om han kunne redegøre for, bl.a. om miljøministeren selv havde ønsket den ekstrabevilling.
Men miljøministeren var ikke i stand til at give Folketinget nogen oplysninger, og jeg ved såmænd ikke, om han overhovedet vidste noget om sagen.
Derfor vil jeg godt spørge statsministeren: Er det korrekt, at Miljøministeriet ikke har ønsket denne ekstrabevilling? Er det korrekt, at det er noget, statsministeren har ønsket, og som han så sammen med finansministeren har gennemført, endog uden at der foreligger et ønske fra miljøministeren?
Hvis det er tilfældet, er det jo en helt ekstraordinær historie.
Så vil jeg godt spørge statsministeren: Vidste statsministeren på det tidspunkt, da han iværksatte denne her ekstrabevilling, at Lomborg-instituttet havde en dåseredegørelse, en redegørelse om konsekvenserne af øldåser, som er gennemgribende fuld af fejl, og som viser, at instituttet slet ikke er i stand til at lave miljøvurderinger?
Var man klar over dét, da man gav denne her ekstrabevilling?
Holger K. Nielsen (SF), 2002-11-27:
»Hvis våbeninspektionen ikke lever op til USA's forventninger, hvilken rolle skønner regeringen da, at ikkeamerikanske tropper i og omkring Irak skal have, og hvordan vil statsministeren sikre, at ikkeamerikanske tropper ikke, under dække af en koalition, kommer til at tjene som legitimering for en eventuel krig, jf. Washington Post den 19. november 2002: »U.S. Asks Allies for Iraq War Support«?«
Pernille Blach Hansen (S), 2002-11-27:
Men jeg synes nu, der er brug for et lidt mere præcist svar, for af Ekstra Bladet den 22. november fremgår det, at det er Statsministeriet, der direkte har interveneret i processen og har ønsket, at dette institut fik 20 mio. kr. ekstra.
Og jeg synes da, det er væsentligt at få bekræftet, om det er tilfældet, for man får jo nemt den tanke, at dette institut, som jo er oprettet efter ønske fra statsministeren, har lidt karakter af, at fordi en eller anden personlig vennetjeneste eller lidt kammerateri er involveret, så har statsministeren valgt at blande sig i debatten direkte i en finanslovforhandling og give instituttet nogle flere penge.
Det synes jeg personligt er dybt betænkeligt, og jeg synes også, det må være i statsministerens egen interesse at få den myte aflivet, hvis det ikke er tilfældet.
Derfor vil jeg gerne spørge meget klart: Har statsministeren selv eller nogle fra statsministerens ministerium henvendt sig i løbet af finanslovforhandlingerne og direkte givet udtryk for det ønske, at man skal tilføre Institut for Miljøvurdering ekstra penge?
Og jeg spørger jo netop, fordi Miljøministeriet undervejs pr. e-mail har tilkendegivet over for Lomborg-instituttet, at der ikke var flere penge i vente. Miljøministeriet har givet den modsatte melding, men pludselig under finansministerens forhandlinger kommer der flere penge ind.
Så kort sagt: Er det statsministeren selv eller hans ministerium, der har været involveret heri?
For så minder det betragtelig meget om en eller anden form for vennetjeneste.
»Vil statsministeren redegøre for, hvem der under finanslovforhandlingerne for 2003 rejste spørgsmålet om at øge bevillingerne til Institut for Miljøvurdering ud over de i finanslovforslaget allerede nævnte?«