runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Vibeke Peschardt (RV), 2001-05-21:
I Det Radikale Venstre var vi lidt i tvivl, da vi så det her forslag: Er det et forslag om dyrevelfærd for grisene i staldene?
Er det et forslag om miljø?
Nu hører vi så til sidst, at den tid, det tager at køre dyrene til slagteriet, bliver inddraget i det.
Men vi kan jo se af forslaget, at den måde, det er vinklet på,
er, at hvis man indfører et midlertidigt stop for opførelse af nye svinestalde eller ombygning af andre, ja, så skulle det altså have en stor effekt på vandmiljøet og på ammoniakfordampningen. Nu er det jo sådan, at regeringen lige har indgået en aftale om en midtvejsevaluering af »Vandmiljøplan II«, og der har i hvert fald nogle partier været enige om, at med nogle yderligere undersøgelser, som ikke bare er teoretiske, men også bliver praktiske, og med henblik på at gennemføre det, der hedder vandrammedirektivet her i Danmark, vil man få et mere retvisende billede af, hvad det egentlig er, der sker i vandmiljøet.
På samme måde har man også lige lavet en ammoniakfordampningshandlingsplan, som vi mener nok skal være med til at nedbringe det store ammoniakudslip, som er her.
Endelig må jeg sige, at der jo desværre er et dilemma i det her, nemlig at hvor ubehagelige spaltestalde end kan være for dyrene at stå i, så har strøelsesstalde eller møddingstalde, eller hvad man vil kalde dem, en meget større ammoniakfordampning.
Så der, hvor man kan se med sine øjne, at dyrevelfærdet er godt, er det ikke nødvendigvis også altid godt for miljøet.
Så der er dilemmaer.
Vi tror ikke, sagen her kan løses ved at gøre, som Enhedslisten siger, men det er klart, at vi gerne deltager i diskussionerne om forslaget.
Søren Kolstrup (EL), 2001-05-21:
Jeg er enig med den radikale ordfører i, at det her forslag ikke er et columbusæg.
Det skal ses sammen med en lang række andre forslag, som vi har fremsat.
Så vidt så godt.
Er det ikke et problem for Det Radikale Venstre, at vi for hver eneste dag, der går, lukker af for alternative udviklingsveje, i og med at vi investerer i staldsystemer, som hindrer os i en omlægning, som hindrer os i at gå over mod et økologisk jordbrug, som hindrer os i at finde andre løsninger for dyrevelfærd, fordi investeringer skal forrentes, og der kan måske gå op til 25 år, 30 år, og dermed er vores passivitet, herunder regeringens passivitet, med til at svinebinde vores børns valgmuligheder?
Er det ikke et problem?
Vibeke Peschardt (RV), 2001-05-21:
Jeg vil gerne sige til hr. Søren Kolstrup, at det ville være et problem, hvis det var sådan, at regeringen slet ikke gjorde noget, men det er jo ikke tilfældet.
Faktisk har man lige foretaget en midtvejsevaluering, som vi måske godt kan sætte spørgsmålstegn ved virkningen af - bl.a. ved man jo ikke, hvor store depoter af kvælstof og fosfor der ligger i jorden - men man tager jo hånd om det nu.
Jeg er ikke sikker på, at hr. Søren Kolstrups måde eller Enhedslistens måde at tænke de her ting på kan få tingene til at gå op ude i det virkelige liv.
Endelig må jeg sige, at der jo faktisk, jeg kan ikke huske hvornår - sidste år eller forrige år - er vedtaget en lovgivning, som justitsministeren står for, omkring dyrevelfærd.
Jeg har altså egentlig også set nogle spaltestalde, hvor man kan sige, at dyrene havde det nogenlunde, altså en højmoderniseret stald, hvor grisene bliver fodret på særlige måder i øvrigt ved det, jeg nævnte før, nemlig at der blev strøet om dem, og så stod de i spaltestalde i relativt kort tid; det gjaldt drægtige søer.
Jeg tror, at den måde at ordne de her ting på er bedre end den måde, Enhedslisten forestiller sig. I øvrigt mener jeg ikke, at det her har så forfærdelig meget med økologisk jordbrug at gøre.
Søren Kolstrup (EL), 2001-05-21:
Nu kan vi jo ikke vide, om regeringens instrumenter virker.
Jeg har ikke selv tiltro til det.
Der er ikke noget, der tyder på, at detailreguleringen har virket indtil nu.
Jørn Jespersen (SF), 2001-05-21:
Enhedslistens hensigt med det her forslag er at skabe grundlag for en tænkepause for yderligere udbygning af svineproduktionen ved at stoppe for den altdominerende produktionsform, nemlig spaltestalde.
Det hilser vi fra SF's side velkomment.
Vi har jo selv et forslag til behandling i øjeblikket, som kommer til afstemning om kort tid, om at lave et midlertidigt stop for udvidelser af de store svinefarme, fordi det er vores opfattelse, at vores miljø og natur er voldsomt belastet af den meget store svineproduktion, og fordi vi ikke synes, vi har tid til at vente på Wilhjelmudvalgets arbejde, på iværksættelse af en vandmiljøplan III osv.
Det er vores opfattelse og vurdering, at vi i øjeblikket ser en markant stigning i antallet af svin, der bliver produceret her i landet, og det bekræftes jo af, at der ligger utrolig mange ansøgninger i amterne, og at amterne sender det ene nødskrig herind efter det andet.
Derfor er vi selvfølgelig enige i hovedtrækkene i Enhedslistens forslag.
Så det er også glædeligt, at der her er sket noget i Enhedslistens politik.
Jeg synes også, det er vigtigt at slå fast, at når vi har en diskussion om, hvorvidt de gældende lovregler er gode nok til at regulere ansøgninger om nye store svineproduktioner, er der jo en væsentlig modsætning mellem regeringen på den ene side og alle amterne på den anden side.
Både miljøministeren og fødevareministeren har adskillige gange offentligt udtalt, at lovgrundlaget efter regeringens opfattelse er godt nok, at amterne har de fornødne redskaber til med baggrund i natur- og miljøhensyn at regulere eller sige nej til nye svineproduktioner, men det tilbagevises jo gang på gang af amterne og af virkeligheden. Også i socialdemokratiske amter bliver der givet tilladelse til produktioner, som helt klart er miljø- og naturskadelige, og det er vores klare opfattelse, at den nuværende lovgivning ikke rækker til at prioritere miljø og natur højt nok.
Derfor er der ud over VVM-godkendelserne brug for at få yderligere instrumenter til at regulere svineproduktionen.
Alt for mange mennesker generes af gyllestank, alt for mange naturområder ødelægges af ammoniakfordampning, alt for meget vandmiljø bliver overbelastet af kvælstofudledning.
Vi kunne jo lave en deal om, at Enhedslisten støtter vores forslag, så støtter vi det her.
Ritt Bjerregaard (S), 2001-05-21:
Det var mig ikke muligt at konstatere, at der var nogen forskel.
Regeringen prioriterer det her højt.
Regeringen agter også at involvere de ministre, som her for ganske nylig var til en fortrinlig konference netop om økologiens fremtid, hvor flere af dem klart understregede økologiens muligheder som alternativ også til den konventionelle landbrugsproduktion.
Så det er helt klart, at vi tillægger det her betydning, og vi vil gøre, hvad vi kan for at få nedbragt antallet af stoffer.
Jeg forstod hr. Keld Albrechtsen sådan - det er fair nok, for det er jo en af de forskelle, der er i politik - at hr. Keld Albrechtsen ikke rigtig vidste, om han synes, det ville være i orden med et kompromis.
Det er jo sådan set o.k. at sige, at det her er noget skidt, og ligegyldigt om det bliver bedre, skal man ikke arbejde for at gøre det bedre.
Man skal i hvert fald sikre sig, at man alligevel kan gå imod.
Men sådan kan man jo ikke forhandle.
Hvis man vil have et resultat ud af det, bliver man nødt til at involvere sig i at få luget det værste ud og så acceptere noget af det, som man ikke synes er så slemt som det andet.
Jeg præciserede også vores forhold til nitrat og nitrit, som vi selvfølgelig ikke har ændret opfattelse af.
Jeg er enig med hr. Jørn Jespersen i, at vi ikke kan bruge miljøgarantien på det her område, men at vi selvsagt, og det har vi jo gjort omkring nitrat og nitrit, har indgået en aftale med producenterne på en sådan måde, at vi ikke i Danmark har været nødt til at følge de regler, der gælder for resten af Europa.
Vi kan jo i givet fald komme i nøjagtig den samme situation i forhold til det økologiske, og så vil regeringen optage de forhandlinger med branchen.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-05-21:
Jeg stillede et spørgsmål vedrørende miljøgarantien, som ikke kom med i ministerens første svarrunde, så det vil jeg gerne gentage.
Og så vil jeg sige, at jeg da vil håbe, at hr. Jørn Jespersen har ret, men det er jo sådan, at industrien jo truer de økologiske fødevarer også på andre felter.
Det gør Kommissionen også f.eks. med hensyn til gensplejsning, altså spørgsmålet om en fastsættelse af restkoncentrationer af gensplejsede organismer i økologiske fødevarer.
Så hvis den ene dæmning efter den anden bryder sammen, ender det jo med at tegne et ret dystert billede.
Derfor må der jo kæmpes på hvert eneste punkt.
Det ved jeg også hr. Jørn Jespersen er enig i.
Derfor er jeg også kommet lidt i tvivl om, i hvilket hundrede procents omfang Enhedslisten står bag regeringens forhandlingslinje, for et sådant kompromis, som kunne komme
på tale, vil vi i hvert fald være meget betænkelige ved fra Enhedslistens side.
Så vil det være bedre efter min opfattelse, at vi har en situation, hvor vi kan fastholde vores egne regler i Danmark
Det er jo ærgerligt for englænderne, men det bør ikke medføre, at vi skal ned på samme dårlige niveau som i England.
Det håber jeg ministeren er enig i.
Jørn Jespersen (SF), 2001-05-21:
Der vil fortsat være markant forskel.
De økologiske varer vil have langt bedre påvirkning af natur og miljø, og de vil indeholde langt færre tilsætningsstoffer, som ministeren også var inde på.
Så vi taler altså kun om, hvorvidt den markante forskel, der eksisterer, skal indsnævres en lille smule, hvad vi meget gerne vil undgå.
Der vil jeg gerne præcisere: Ja, det er det med den tilføjelse, at vi ønsker - det tror jeg, at der er et flertal, der gør - at det er en sag, der bliver prioriteret meget højt, så der bliver brugt forhandlingskrudt på den.
Og vi mener, at de udsagn, der er kommet fra mange andre landes fødevareministre om, at økologi er en del af løsningen på den miljøkrise, som det europæiske landbrug generelt er i, må udmønte sig i, at man beskytter det økologiske koncept og i hvert fald får nedbragt antallet af tilladte tilsætningsstoffer og får løst problemet med nitrat, sådan at det ikke bliver værre end for konventionelle varer, men mindst lige så godt.
Helen Beim (S), 2001-05-21:
Da Socialdemokratiets ordfører, som er hr. Erling Christensen, desværre ikke kan være til stede her i dag, så skal jeg kort sige, at Socialdemokratiet helt og fuldt støtter regeringens holdning i denne sag, således som det er udtrykt i sammenfatningen i den her foreliggende redegørelse fra Fødevareministeriet.
Og jeg tillader mig så at citere fra sammenfatningen: »Danmark finder, at der bør være tale om en meget restriktiv holdning til anvendelse af tilsætningsstoffer i økologisk produktion.« Med hensyn til anvendelsen af de kritiske procedurer
Jens Kirk (V), 2001-05-21:
I Venstre finder vi, at det her er afgjort i Europaudvalget og skulle være blevet der.
Men når det nu er kommet i Folketingssalen, så er det Venstres ønske for økologisk produktion, at den bliver reguleret på samme måde på fællesskabsniveau som de vegetabilske fødevarer.
Venstre hilser derfor med tilfredshed, at det nu ser ud
til, at den animalske produktion kommer med i økologiforordningen, og vi støtter regeringen i dens lagte linje
Dette og fødevaresikkerheden skal komme i forreste række.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-05-21:
Nu er jeg ked af hr. Jens Kirks bemærkning om, at denne her sag skulle være forblevet alene til behandling i Europaudvalget.
Jeg foreslog i Europaudvalget, at man lagde den i Folketingssalen, og det gjorde jeg bl.a., fordi det her jo er en sag, som i EU-systemet, selv om det er lovgivning, behandles i en komité, hvor offentligheden jo ikke har nogen adgang.
Det vil sige, at vi har at gøre med det begreb, som hedder komitélovgivning i EU, som i høj grad tiltrænger øget offentlighed, og samtidig er det jo en ekstremt vigtig og vidtgående sag, som jeg synes, at offentligheden bør have en klar melding om, hvad partierne mener om. Derfor synes jeg alene af principielle grunde, at det er vigtigt, at partierne går mere ind i det og mere klart forklarer over for befolkningen, hvad det her handler om, hvad det er, der er på spil, og hvad vi vil gøre ved det.
Derfor var jeg også lidt ked af det meget kortfattede indlæg i debatten, som kom fra Socialdemokratiets ordfører.
Men jeg vil godt spørge Venstres ordfører, om han virkelig mener, det er forkert, at sådanne ting løftes over i Folketingssalen til en åben debat.
Jens Kirk (V), 2001-05-21:
Nu fik Enhedslistens ordfører, hr. Keld Albrechtsen, jo ligegodt provokeret mig lidt.
Men det bliver nu også den eneste gang i dag, kan jeg betro ham.
Men jeg vil da gerne sige, at væsentlighedskriteriet her er overskredet for Venstre.
Det her har vi drøftet i lang tid i Europaudvalget, og der skulle det være forblevet; der har man givet os klart mandat til det.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-05-21:
Jeg må indrømme, at jeg synes, det er en overraskende melding.
Nu har vi i Europaudvalget arbejdet i lang tid på at få større åbenhed omkring disse ting, også i selve EU-systemet, hvor man jo altså har disse komiteer.
Jeg vil godt spørge hr. Jens Kirk, om ikke det faktisk er en principielt overordentlig væsentlig sag, om der skal tillades flere tilsætningsstoffer i økologiske fødevarer med det resultat, at de økologiske fødevarer mister deres troværdighed på markedet.
Jeg kan slet ikke forstå hr. Jens Kirks synspunkt.
Jeg håber ikke, det er udtryk for en almindelig holdningsændring hos partiet Venstre.
Det håber jeg ikke.
Nu er der jo en anden, der er EU-ordfører, men jeg tolker det egentlig som en holdningsændring og et principielt tilbageskridt.
Det er jeg ked af.
John Vinther (KF), 2001-05-21:
Det Konservative Folkeparti har den principielle holdning til økologiske fødevarer, at hvis der skal være nogen fornuft i at tale om økologi, så skal der nødvendigvis være en meget restriktiv holdning til anvendelsen af tilsætningsstoffer.
Der skal kun være det, der er absolut nødvendigt.
Her ligger vi altså fuldstændig på linje med regeringens holdning, således som den også finder udtryk i redegørelsen, og jeg tillader mig at henvise til det, der er foregået i Europaudvalget om denne sag.
Christian H. Hansen (DF), 2001-05-21:
Jeg må sige, at jeg til dels godt kan forstå synspunktet, som kom fra hr. Keld Albrechtsen, om, at det var meget fint, at det her egentlig blev bragt lidt til debat, at befolkningen fik lidt at vide om, hvad der skete, men jeg forstår så også godt synspunktet fra andre om, at det måske skulle have været drøftet videre i Europaudvalget.
Men det er så ikke så åbent, som det her er, og den sidste taler var også inde på, at det jo også er spændende at se, hvor meget der står i dagspressen om det her i morgen, men rigtig nok så er det da i hvert fald ført til protokols.
På den ene side har vi en liste, som, ud fra hvad jeg kan forstå af redegørelsen, siger, at vi tillader 10 forskellige E-numre, og nu lægger man så op til, at der skal være 36 forskellige E-numre.
Men det væsentlige omkring de økologiske varer er vel, at økologi - jeg forventer det, men jeg tror også, at forbrugerne forventer det - er noget, der har naturens egen smag, og derfor skal man ikke tilføre det en masse forskellige tilsætningsstoffer, smagsaromaer, og hvad der ellers er lagt op det.
Det er i hvert fald ikke det, jeg forventer, når jeg snakker økologi.
Så forventer jeg, at det er naturens råvarer, der her er brugt, og at det også er dem, man får leveret.
Så er der nogle påstande om, at det kan være godt, at man putter nogle tilsætningsstoffer på.
Så siger man, at så vil holdbarheden for visse produkter være bedre.
Det handler om, at det skal være ren økologi, og der mener jeg ren økologi uden nogen af de her tilsætningsstoffer.
Jeg synes, det burde være sådan, at vi som land burde have lov til at have vores egne regler på det her område.
Skulle der så være nogle andre lande, der har lyst til at krydre deres økologi med en masse tilsætningsstoffer, jamen så må de jo gøre det og så håbe på, at deres forbrugere kunne lide det.
Jeg tror ikke på, at vores forbrugere herhjemme kan lide det, der er lagt op til.
Jeg vil så også godt sige, at de synspunkter, som regeringen har som konklusion på det her, nemlig at ville kæmpe imod bl.a. nitrat og nitrit, synes vi er ganske fine.
At man vil prøve på at få den her liste bragt ned, synes vi også er godt.
Så regeringens mål med at gå imod er godt, men det flytter bare ikke ved, at vi synes, at vi helt skulle have lov til at bestemme og så have nøjedes med de der 10 tilsætningsstoffer, vi tillader herhjemme. Måske kunne man endda kigge på, om den liste over de 10 også kunne nedbringes. Så alt i alt vil jeg sige, at det er fint, at Enhedslisten ønsker debatten her i salen, men jeg håber på, at regeringen simpelt hen holder fast.
Og ved denne her lejlighed kunne vi jo så passende vise, at vi ikke er den pæne dreng eller pige i klassen, men at vi holder fast ved vores egne regler, og så kan vi jo sige til de andre lande, at når de har fået implementeret salmonellahandlingsplanen, så kan vi da kigge på det her igen.
Ole M. Nielsen (KRF), 2001-05-21:
Jeg vil gerne sige tak for redegørelsen til ministeren og også sige tak, fordi vi får lejlighed til at drøfte den her i salen.
Jeg ved ikke, hvor stor betydning det har for offentlighedens inddragelse, men substansen er da vigtig at få sagt noget principielt om for os, der ikke beskæftiger os med det til daglig.
Jeg er helt tilfreds med den stilling, der redegøres for som Danmarks i redegørelsen her.
Det er et område, hvor jeg er helt sikker på, jeg kan have tillid til regeringen.
Men derfor er det jo selvfølgelig ikke uvæsentligt, at vi andre også får lejlighed til at sige noget principielt om det.
Det er jo væsentligt.
Det er jo en betænkelig procedure, der ligger til grund for de beslutninger, der træffes i EU, og at man kan sætte så mange tilsætningsstoffer til økologiske produkter er simpelt hen skadeligt for tilliden til den økologiske tænkning.
Jeg ved nok, at det selvfølgelig er blåøjet at tro, at man fuldstændig kan undgå tilsætningsstoffer.
Dem har man jo også haft altid, før man skelnede mellem økologi og andet,
men hvor det meste var sådan næsten økologisk har man selvfølgelig altid brugt nogle tilsætningsstoffer for at sikre holdbarhed og kvalitet.
Og jeg er også fuldstændig enig med den radikale ordfører, der siger, at man ikke i første omgang skal købe økologiske produkter for at få et bedre og mere sundt produkt, men for at tage stilling til produktionsmetoden.
Men jeg har lyst til at spørge ministeren - og det ved jeg ikke om vi får svar på i dag - om den her udvanding af den økologiske tankegang, som jo egentlig ligger til grund for at udvide listen af tilsætningsstoffer så meget, i virkeligheden er et udtryk for manglende engagement, manglende interesse for den økologiske tankegang i Rådet, altså i de andre lande.
Det kunne det jo tyde på, eftersom man jo heller ikke tager miljøhensyn i landbruget i hele fødevareproduktionen eller i det hele taget i den konventionelle produktion højtideligt på samme måde, som vi gør i Danmark.
Det kunne jo tyde på en helt anden opfattelse, en helt anden holdning til tingene.
Vibeke Peschardt (RV), 2001-05-21:
Ja, jeg kan høre på hr. Ole M. Nielsen, at jeg nok i et vist omfang har fået udtrykt mig, så man ikke rigtig præcis forstod, hvad jeg sagde.
Det, jeg mener med at fremhæve miljøet og økologien, er jo, at det hovedsagelig er af hensyn til miljøet, man gør det.
Thorkild B. Fransgaard (UP), 2001-05-21:
Skal økologiske fødevarer have nogen fremtid, skal økologiske fødevarer tages alvorligt, ja, så skal vi selvfølgelig kæmpe det, vi kan, for at der kommer så lidt tilsætningsstoffer i de fødevarer som muligt.
Helst skulle det være sådan, at det var helt forbudt, for der er jo en lille del af forbrugerne, som tror på, at økologiske fødevarer er bedre end andre varer, og det skal de have lov til.
Dem skal vi beskytte så meget, som det overhovedet er muligt.
Men selvfølgelig, hvis vi helt sløjfer alle tilsætningsstoffer, ja, så er det faktisk meget begrænset, hvad der virkelig kan produceres økologisk.
Jeg er helt enig i det, der er kommet frem her, nemlig at vi skal kæmpe imod de tilsætningsstoffer så meget som muligt, fordi tilliden til økologiske fødevarer er på retur.
Man hører oftere og oftere spørgsmålet: Er der forskel på økologiske fødevarer og almindelige fødevarer?
Ja, svaret, de mennesker får, er selvfølgelig forskelligt, alt efter hvilken tro man har på det.
Jeg svarer altid, at der ingen forskel er, for det tror jeg ikke på, der er, og det tror jeg for øvrigt at 95 pct. af befolkningen er enig med mig i.
Men derfor skal vi alligevel tage hensyn til de sidste eventuelle 5 pct.
De har den tro, at økologiske fødevarer er bedre end andre, og så er det vor pligt at gøre det så økologisk som muligt for dem.
Så derfor: Jeg støtter helt, at vi kæmper imod, at der bruges tilsætningsstoffer i det hele taget, men i hvert fald så lidt som muligt.
Der er jeg enig med regeringen, for ellers bliver det så udvandet i løbet af ganske kort tid, at vi formentlig snart er færdige med at have den diskussion herinde om økologiske kontra almindelige fødevarer.
Christian H. Hansen (DF), 2001-05-21:
Ikke, fordi jeg ikke synes, det er fint, at vi måske kan opleve at få Folketingets hurtigst behandlede redegørelse, men jeg synes nok, at hr. Thorkild Fransgaard havde nogle ting i sin tale om økologien om, hvorvidt den nu havde nogen fremtid, som var sådan lidt nedladende.
Han snakkede om troværdighed, han snakkede om »kun 5 pct.«, men det, der slog mig allermest, var nok, at hr. Fransgaard forklarede, at han egentlig sagde til folk, at der ikke rigtig var nogen forskel.
Mener hr. Fransgaard virkelig, at der ikke er nogen forskel på almindelige fødevarer og økologiske fødevarer, og mener hr. Fransgaard også, at produktionsformerne er fuldstændig de samme?
Det er noget af en påstand.
Thorkild B. Fransgaard (UP), 2001-05-21:
På det direkte spørgsmål om jeg ikke tror, at der er nogen forskel, kan jeg svare helt kontant: Den eneste forskel, jeg tror, der er på almindelige fødevarer og økologiske, er, at almindelige fødevarer kan holde sig noget bedre end de andre.
Jeg må sige, at jeg er helt enig i, at vi virkelig trænger til at få noget mere viden om det her.
Vibeke Peschardt (RV), 2001-05-21:
Nu siger jeg det så for tredje gang til hr. Søren Kolstrup: Der er altså lavet en lovgivning om spaltestalde og om dyrevelfærd og om udfasning af nogle bestemte systemer, som jeg ikke kan i detaljer. Det, der gør det her forslag temmelig forvirrende, er, at sådan som vi læser det - og det er jo miljøministeren, der behandler det - så handler det om miljø.
Det, hr. Søren Kolstrup efterlyser, er jo i virkeligheden et spørgsmål om dyrevelfærd, så det var egentlig justitsministeren, der skulle have haft det spørgsmål.
Dér har man jo med hensyn til spaltestalde taget stilling til en eller anden form for udfasning eller ombygning, så vidt jeg husker over 15 år.
Så det er altså ikke en svinebinding, som hr. Søren Kolstrup antyder, 30 år frem i tiden; så længe holder de her systemer ikke.
Ole M. Nielsen (KRF), 2001-05-21:
Undervejs i debatten er det her forslag jo blevet gjort til et forslag om dyrevelfærd.
Men når vi snakker dyrevelfærd, lyder det ligesom på Enhedslistens ordførers formuleringer, som om vi stadig væk bygger fuldspaltestaldgulve; det gør vi jo ikke.
De bliver ikke bygget længere, der er ganske vist en ganske lang overgangstid, hvor man må have lov at bruge dem stadig væk, indtil 2015.
Men det er, som om vi stadig væk bygger de helt forkerte stalde.
Almindelige delspaltegulve, eller hvad det nu hedder, er ikke forkerte, hverken dyrevelfærdsmæssigt eller miljømæssigt; det synes jeg fortjener at blive slået fast.
Jeg så nogle tal for nylig - de har vist slet ikke været nævnt her; de har været i avisen her for et par dagen siden, mener jeg -
der viste, at ammoniakfordampningen fra landbruget er faldet med ca. 40 pct. over en eller anden årrække, alt imens landbrugsproduktionen er steget.
Så vi er godt på vej den rigtige vej, og det vil vi fortsat være.
Derfor kan vi ikke støtte det beslutningsforslag her.