runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Poul Nødgaard (DF), 2000-02-29:
Fru Dorte Bennedsen sagde med et smil noget om en tikkende bombe, og den tikkende bombe vil jeg så godt holde fast i.
Det er korrekt, at statsborgerskaberne er til folk, der bor her i forvejen, og vi har den offentlige forsørgelse af dem.
Men jeg tilføjede, hvis fru Dorte Bennedsen hørte efter, at i denne stund, hvor jeg står på denne talerstol, strømmer der stadig væk de facto-flygtninge ind i Danmark, og dermed vil den tikkende bombe blive kraftigere år for år.
Der kommer ca. 10.000-12.000 ind pr. år, og så skal Danmark overtage forsørgelsen af disse mennesker.
Må jeg gøre fru Dorte Bennedsen og det store Socialdemokrati, som slet ikke er så stort længere, opmærksom på, at i går havde jeg en telefonopringning fra en ældre medborger, som fik - hør nu godt efter - trekvart times hjemmehjælp hver fjortende dag, og den pågældende er 83 år. Den er frataget i den pågældende kommune. Jeg kalder det et usselt samfund, der er nødt til af sparehensyn, og fordi udgifterne på en lang række områder - også på hele udlændingeområdet - er af en sådan størrelse, at gå på sparehugst andre steder.
Se disse realiteter i øjnene.
Henrik Svane (RV), 2000-02-29:
Det blev sagt fra talerstolen af hr. Poul Nødgaard, Dansk Folkeparti, for et øjeblik siden: I dette øjeblik strømmer der de facto-flygtninge ind over grænsen.
Må vi få en dokumentation?
Knud Erik Hansen (SF), 2000-02-29:
Jeg fik ikke noget svar.
Jeg synes, man skal svare på det, der bliver spurgt om.
Jeg spurgte: Hvad har det, at der ifølge hr. Nødgaard strømmer tusinde mennesker eller titusinde mennesker ind i Danmark, med denne sag at gøre?
Det er jo andre regler.
Det vil jeg godt have at vide, for ellers så synes jeg, at hr. Nødgaard skal gå op og undskylde, at det faktisk var politisk propaganda, man forsøgte at få ind i den her sag.
Poul Nødgaard (DF), 2000-02-29:
Jeg kan overhovedet ikke forstå hr. Knud Erik Hansens argumentation.
Jeg sagde, og jeg vil gerne gentage det, at der fortsat strømmer masser af udlændinge ind i Danmark.
Jeg kender ikke det præcise tal, men det ligger på en 10.000-12.000 om året eller noget i den retning, men hvis hr. Svane er meget optaget af, om det er 10.000 eller 12.000 eller 13.000, så kan vi da sagtens finde ud af det.
Det kan hr. Svane jo bare spørge sin regering om.
De har alle de tal.
Men sagen er i hvert fald, at der kommer rigtig mange mennesker ind i Danmark, og der skal hr. Knud Erik Hansen forstå, at det reelt også har noget at gøre med omtalen af lovforslaget, fordi jeg dermed understreger, at det jo ikke er det sidste år, vi har set sådanne tre lovforslag. Vi vil blive ved og blive ved og blive ved med igen at få dem, og dermed vil antallet af dem, der er i Danmark med udenlandsk herkomst, stige og stige og stige. Og læg mærke til, hvad jeg også sagde i min ordførertale: Hvis hr. Knud Erik Hansen vil følge med mig over i justitsministeriet, kan jeg bevise, at der stort set kun er en lille del af dem, der søger det danske statsborgerskab, der er i stand til at klare sig økonomisk i Danmark.
Og dér kan enhver jo regne ud, at de udgifter tages fra nogle andre.
Det kan vi lige så godt åbent og ærligt indrømme over for hinanden.
Henrik Dam Kristensen (S), 2000-02-29:
Dansk Folkeparti ønsker med det beslutningsforslag, vi behandler her, at der skal indføres uanmeldt plejehjemstilsyn.
Jeg forstår, at beslutningsforslaget er fremsat på baggrund af eksempler, som har været fremme i pressen, på, at driften af plejehjem ikke har levet op til almindelig god standard, og at forslagsstillerne på den baggrund har konkluderet, at der er behov for uanmeldte kontrolbesøg og tilsyn på alle landets plejehjem.
Jeg føler trang til at sige, at en gang imellem oplever man det nærmest som værende en rygmarvsreaktion, at hvis der er problemer, skal der ekstra kontrol og ekstra tilsyn til.
Grundlæggende har jeg den holdning, at man måske godt kan komme et stykke ad vejen med det, men det er ikke det, der skal bære et ordentligt samfund.
Men jeg vil godt være med til at diskutere, om kontrol og tilsyn udføres fornuftigt, og i den forbindelse har min forgænger sammen med sundhedsministeren i øvrigt også meldt ud, at de vil undersøge, hvordan det nuværende tilsyn rent faktisk fungerer i praksis. Jeg vil gerne sige, at der er kommet eksempler frem, som jeg helt klart mener er uacceptable.
De har fyldt meget i den debat, der har været, og jeg synes, det er fair nok, at der skal sættes fokus på ting, der ikke er acceptable.
Men heldigvis har der også været plads til indimellem at sætte fokus på de gode eksempler, for de gode eksempler findes jo også.
Jeg tror, at vi alle, dvs. Folketinget som helhed, kunne gøre både de mange mennesker, som lever rundtomkring på plejehjemmene, deres pårørende og de mange, mange ansatte, som er optaget af at yde en god service og indsats i hverdagen, en tjeneste ved, at vi her fra Folketinget bidrager til at nuancere debatten, men klart med den indgangsvinkel, at de steder, hvor der er uacceptable forhold, ønsker vi også at gøre noget ved det.
Derfor har regeringen også som et led i service- og velfærdsprojektet indkaldt til en ældrepolitisk høring allerede førstkommende torsdag, og her tages der fat på en dialog- og lyttefase, hvor de forskellige holdninger til fremtidens ældrepolitik vil få god lejlighed til at komme til orde.
Når vi har været gennem den fase, kommer vi til den næste fase, hvor vi skal drage konklusioner, og når der er skabt klarhed over, hvor problemerne ligger, vil regeringen selvfølgelig på den baggrund vurdere, hvilke tiltag der er nødvendige.
Jeg venter også, at regeringen inden for en ikke så fjern fremtid kan komme med konkrete udspil herom, så vi er altså i en afklaringsfase lige i øjeblikket.
Men det, der er det afgørende - og det er også det, jeg synes, der først og fremmest er grunden til at afvise beslutningsforslaget - er, at den afklaringsfase også skal bruges til at kigge på helheden og ikke bare tage nogle enkelte hjørner ud.
Med disse ord afviser jeg altså beslutningsforslaget.
Gyda Kongsted (V), 2000-02-29:
Da Venstres ordfører, hr. Preben Rudiengaard, ikke kan være til stede i dag, skal jeg hermed fremføre hans tale
De senere år og især det sidste halve år har der i pressen været fokuseret på, at enkelte plejehjem ikke har levet op til kravene om god behandling, hverken med hensyn til medicinering, pleje eller omsorg.
Det har været postuleret, at enkelte kommuner ikke har levet op til deres tilsynspligt med plejehjemmene, og der har været fokus på behovet for et objektivt og neutralt plejehjemstilsyn ved landets embedslæger. Embedslægerne blev i 1991 fritaget for det rutinemæssige uanmeldte plejehjemstilsyn, men det er dog således, at embedslægerne stadig kan tilkaldes med henblik på vejledning og rådgivning til plejehjemmene.
Embedslægerne skal så vurdere de behandlingsmæssige, de plejemæssige og de hygiejniske forhold, og embedslægerne kan også på eget initiativ vurdere forholdene på et plejehjem, hvis de kommer under vejr med, at der er forhold, som bør vurderes.
Dansk Folkeparti foreslår nu, at der atter indføres uanmeldte plejehjemstilsyn ved embedslægerne.
Venstre ønsker, at forholdene på vore plejehjem er så optimale som muligt og kan ikke acceptere, at vore svageste ældre ikke får en så optimal behandling, pleje og omsorg som overhovedet muligt.
Vi vil dog gerne præcisere, at ansvaret for forholdene på plejehjemmene er et kommunalt ansvar, og vi forventer, at man i kommunerne lever op til dette.
Tiden er imidlertid efter vor opfattelse løbet fra kontrolbesøg ved embedslægerne en eller to gange om året
, og ligeledes vil genetablering af disse tilsyn kræve øgede ressourcer til embedslægevæsenet, hvilket der næppe er økonomi til lige nu. Venstre har derfor sammen med De Konservative fremsat tre beslutningsforslag, som ser mere helhedsorienteret på plejesektoren.
B 103 vedrører de praktiserende lægers tilsyn med plejesektoren i kommunerne.
Efter forslaget skal den tilsynsførende praktiserende læge to gange årligt rapportere til kommunalbestyrelsen om kvaliteten af plejeindsatsen på de enkelte områder, og rapporteringen skal være ledsaget af en udtalelse fra embedslægen.
Ligeledes skal der ifølge et andet beslutningsforslag gives pålæg om, at der indføres kvalitetsstandarder i den kommunale plejesektor.
Venstre har sympati for, at tilsynet med plejesektoren skærpes, og at embedslægerne indgår på en kvalificeret og faglig måde i tilsynet.
Men vi er af den opfattelse, at uanmeldte tilsyn med længere intervaller blot vil medvirke til at skabe en falsk tryghed, og derfor kan vi ikke støtte dette forslag, som vi finder for snævert.
Disse forslag tager højde for en del af de problemstillinger, som er skitseret af Dansk Folkeparti, men sikrer også en klar ansvarsfordeling i tilsynet samt kvalitetsstandarden i plejen og omsorgen for vore svage ældre på plejehjem.
Birthe Skaarup (DF), 2000-02-29:
Men jeg vil advare imod, at det bliver for bureaukratisk, for det er der ikke nogen, der har glæde af. Embedslægerne er jo blevet frataget nogle forskellige opgaver i den senere tid, og derfor er det da udmærket, hvis de lavede disse uanmeldte plejehjemsbesøg.
Gyda Kongsted (V), 2000-02-29:
Jeg skal blot oplyse med hensyn til de praktiserende læger, at det giver altså ikke mere bureaukrati, for de praktiserende læger kommer i forvejen på plejehjemmene og tilser de ældre.
Der bliver ikke mere bureaukrati.
Birthe Skaarup (DF), 2000-02-29:
Problemet er, at de, der skal komme på et uanmeldt plejehjemsbesøg, ikke skal være dem, der kommer der til hverdag, og derfor synes jeg, at de praktiserende lægers tilsyn er en dårlig idé. Det skal simpelt hen foretages af nogle uvildige, der ikke kommer der til hverdag, men som har ansvarsfølelse og medfølelse og kan se de ældres problemer.
Gyda Kongsted (V), 2000-02-29:
Venstre lægger netop vægt på, at man ikke må tage ansvaret fra kommunalbestyrelsen, der har ansvaret for tilsynet med plejehjemmet.
Helge Adam Møller (KF), 2000-02-29:
Da den konservative ordfører, fru Henriette Kjær, er blevet forhindret i at være til stede, skal jeg på Det Konservative Folkepartis vegne fremføre følgende: Når Dansk Folkeparti fremsætter dette forslag, er vi vel alle klar over, at det bl.a. er inspireret af sagen fra et plejehjem i Odder, hvor forholdene for de ældre var horrible.
Plejehjemmet i Odder var et broddent kar, men brodne kar vil der jo, hvor mennesker er involverede, desværre altid kunne forekomme eksempler på, men eksemplerne bør selvfølgelig blive så få som overhovedet muligt.
Det ville også være unaturligt andet, da det jo er kommunens egne indbyggere, det i stort omfang drejer sig om. Det er også vores opfattelse, at det store flertal af alle kommuner tager deres ansvar alvorligt, også det naturlige kontrolansvar, de har.
Og ved at give de pårørende en mere direkte indflydelse på forholdene på plejehjemmet tror vi at man kan nå mere end ved hjælp af statslige kontrolordninger, sådan som det her forslag lægger op til.
Det Konservative Folkeparti kan derfor ikke støtte forslaget.
Det bør efter vores opfattelse fortsat være kommunernes opgave og ansvar at drive nogle ordentlige og velfungerende plejehjem. Vedrørende de tre beslutningsforslag, som De Konservative og Venstre i fællesskab har fremsat, vil jeg nøjes med at henvise til det, som Venstres ordfører lige har sagt, idet jeg fuldt ud kan tilslutte mig det.
Birthe Skaarup (DF), 2000-02-29:
Det er blot lige en kommentar til den videre behandling, for jeg kan forstå, at der på et senere tidspunkt kommer andre forslag.
Noget af det, jeg også vil advare imod, ud over at det bliver de praktiserende læger, der skal føre tilsynet,
er, at man opretter nogle pårørenderåd, centerråd, eller hvad man vil kalde det, med alt for mange personer, hvis det er det, man vil gøre. Noget af det i forslaget, som jeg synes man må kigge på, og som kan gå videre, er, at der kommer en medarbejderrepræsentant i sådan et råd, at der eventuelt kommer en fra kommunen, og at der kommer én pårørende, for vi må konstatere, at de pårørende mange gange kan blive svingdørsmedlemmer i sådan et råd.
Og så synes vi i Dansk Folkeparti, at det ville være en god idé, at der kom to frie fugle ude fra omverdenen, der har forståelse for og indblik i, hvordan ældre skal plejes, og hvordan hjemmene skal drives.
Birthe Skaarup (DF), 2000-02-29:
Jeg må indrømme, at jeg er ikke overrasket over hr. Villy Søvndals modtagelse af det her forslag, til trods for at han selv har været ude og foreslå noget lignende, men nu kommer det her jo fra Dansk Folkeparti.
Det er så igen hr. Villy Søvndals problem, det er ikke Dansk Folkepartis.
Vi kommer ikke med noget vrangbillede af noget som helst.
Det, vi ønsker - og det er oprigtigt ment, siger jeg til hr. Villy Søvndal - er bedre forhold for de ældre.
Vi ønsker et uvildigt plejehjemstilsyn, som hr. Villy Søvndal også har været ude at anbefale, og denne surhed her fra talerstolen fra hr. Villy Søvndals side må jo være et problem for SF.
Det er sådan, at mange plejehjemsledere har talt om, at det ikke absolut behøver at være ressourcerne, der er noget i vejen med.
Der er et plejehjem her i Københavnsområdet, som udmærket kan klare sig for de ressourcer, det får, og endda har overskud.
Lederen var eksempelvis ude at fortælle, hvilke yderligere tiltag de iværksætter netop for at opmuntre de ældre.
Knud Erik Hansen (SF), 2000-02-29:
Jeg skal kort sige, at det, jeg sagde før, baserer sig på, at flere økonomer rent faktisk har prøvet at lave undersøgelser af, hvad der sker med de mennesker, der har været et godt stykke tid i landet.
De påviser, at når folk har været et stykke tid i landet, så bliver de faktisk generelt en ressource for det danske samfund.
Og se, dem har jeg faktisk mere tillid til end det papirnusseri, som hr. Nødgaard laver, når han sidder og blader i papirerne inde i Indfødsretskontoret.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-02-29:
Ja, ja, ja, hold nu lige fast, hr. justitsminister!
Jeg behøver overhovedet ikke at komme hr. Nødgaard til undsætning.
Sagen er jo, at den eneste grund til, at Folketinget debatterer indfødsret og det lovforslag, vi har på bordet, er, at hr. Nødgaard tager ordet i debatten og derefter får alle ordførerne på banen.
Det er jo så pinligt som noget, at det er det samme cirkus, vi skal udsættes for, hver eneste gang vi skal diskutere, hvem der skal have indfødsret.
Vi skal tage ordet og dermed fremprovokere en debat om, at man nu giver 5.800 mennesker dansk indfødsret, og det er jo pinligt for Folketinget, at det skal være sådan.
Men det må vi jo bare tage til efterretning og så glæde os over, at Dansk Folkeparti har en repræsentation, der i sig selv giver os mulighed for at komme ret tidligt i ordførerrækken.
Så vil jeg sige med hensyn til det med domstolene: Der er altså ganske mange, også i de lovforslag, vi behandler i disse år, som er kommet til Danmark og har begået kriminalitet på et tidspunkt, der ligger lang tid før nogen af de stramninger, som justitsministeren siger giver domstolene anledning til at udvise nogle personer.
Uanset hvilken kriminalitet de mennesker måtte have begået, mener justitsministeren altså, at de skal være kvalificerede til at få dansk indfødsret, men det er for Dansk Folkeparti fuldstændig uforståeligt, at justitsministeren har den holdning.
Frank Jensen (S), 2000-02-29:
Da hr. Thulesen Dahl nu er ilet til salen for at komme sin ordfører til undsætning - sådan må man forstå det, eller hvad der nu ellers ligger bag interessen - vil jeg sige til hr. Thulesen Dahl, som er kommet ind her ved slutningen af debatten
: Nej, det er sådan, at sagerne bliver henvist til domstolene.
Har en person begået en så alvorlig forbrydelse, at domstolen har dømt vedkommende til udvisning, fremgår det af vore retningslinjer for at kunne opnå dansk statsborgerskab, at man ikke kan opnå dansk statsborgerskab, fordi man ikke kan være her i landet.
Det er altså op til domstolene at afgøre de sager.
Folk, som er dømt til udvisning, får altså ikke dansk statsborgerskab, heller ikke selv om det kun er for en begrænset årrække.
De kan først opnå statsborgerskab, når den periode, de har været udvist af landet, er udløbet, og der er gået den tid, som i øvrigt skal være gået fra straffens udståelse ifølge de almindelige bestemmelser om erhvervelse af dansk statsborgerskab.
Jeg er helt inde i den lovgivning, vi har på udlændingeområdet, men jeg er ked af, at hr. Thulesen Dahl, som jo ellers kommer fra et parti, der lægger megen vægt på udlændingespørgsmål, ikke engang kender de almindelige regler på udlændingeområdet.
Det er ærgerligt.
Helge Adam Møller (KF), 2000-02-29:
Vi vil bestemt ikke i dag lægge os fast på, hvordan et sådant råd på det enkelte plejehjem kunne sammensættes.
Frie fugle kunne være en god idé at have.
Selvfølgelig skal det heller ikke være så stort, at det ikke kan fungere.
Det, jeg fornemmer på alle dem, der har talt indtil nu, også på forslagsstillerne - og jeg regner også med de resterende - er vel, at alle er optaget af, at plejehjem skal drives på en sådan måde, at man også selv vil være tryg ved en dag at komme et sådant sted.
Det er vel det, der er opgaven.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-02-29:
Jeg har bl.a. valgt at tage ordet, fordi det efterhånden begynder at småirritere, at justitsministeren nu flere gange har forsøgt at lave en skelnen efter hudfarve.
Den eneste, jeg har hørt forsøge at inddele folk efter hudfarve, er netop justitsministeren selv og dermed også Socialdemokratiet, må jeg gå ud fra.
Man forsøger at inddele folk efter hudfarve og at gøre denne debat til et spørgsmål om den ene eller den anden hudfarve, og jeg synes, det er ubehageligt at høre på.
Jeg har ikke hørt hr. Helge Adam
Møller, som måtte lægge øre til det for et øjeblik siden, én eneste gang tale om at inddele folk efter et så ubehageligt kriterium, men det er åbenbart justitsministerens mening.
Så vil jeg sige, at jeg synes, at én ting har været befriende ved denne udveksling af korte bemærkninger, nemlig at det er blevet gjort lysende klart for befolkningen, at efter regeringens opfattelse kan man begå en hvilken som helst modbydelig forbrydelse i dette land, uden at det skal afskære én fra muligheden for at få dansk statsborgerskab.
Det er lysende klart kommet til udtryk i det, justitsministeren har lagt for dagen.
Uanset hvilken modbydelig forbrydelse man måtte have begået, så skal man have mulighed for på et senere tidspunkt at erhverve sig dansk statsborgerskab.
Det falder glimrende i tråd med de generelle holdninger til statsborgerskab, som hr. Arne Melchior tidligere gav udtryk for, men jeg synes, det er meget, meget ubehageligt.
Så vil jeg bare spørge om en ting til ...
Arne Melchior (CD), 2000-02-29:
Jeg har ikke sagt, at vi bærer os godt nok og rimeligt nok ad over for alle.
I mit eget parti har vi aldrig stemt imod bevillinger til svage grupper, skal jeg gerne gøre opmærksom på.
Men vi har råd til at gøre det, og det har intet som helst at gøre med, hvor mange der får statsborgerskab, og hr. Nødgaard har ikke kunnet og vil aldrig kunne nægte, at levestandarden for alle danske er steget - jeg har ikke procenttallet ved hånden - meget betydeligt i de sidste 10, 15, 20 år.
Derfor kan det ikke være rigtigt, at denne forøgelse af rigdommen for staten såvel som for borgerne ikke har kunnet finde sted, fordi vi har modtaget personer udefra.
Det er simpelt hen ikke sandt, når hr. Nødgaard påstår noget sådant.
Dorte Bennedsen (S), 2000-02-29:
Jeg havde ikke tænkt mig at holde en egentlig ordførertale, men jeg synes nok, der efter det konservative indlæg kunne være grund til det.
I et retssamfund som det, vi har her i landet, bliver mennesker, der har begået kriminalitet, straffet, men når straffen så er udstået, ja, så er der ikke flere retsvirkninger af den - sådan skal det også være - lige bortset fra, når vi taler om det område, der vedrører indfødsret.
Netop på det felt gives der jo for at have begået kriminalitet en ekstra straf i form af en karenstid, inden der overhovedet kan søges indfødsret.
Og reglerne, der jo som bekendt er vedtaget af et flertal her i Folketinget, udgør en trappestige efter princippet jo hårdere straf, jo længere karenstid. Det er vigtigt for mig at understrege, at der i det lovforslag, vi behandler nu, ikke er nogen personer optaget, som ikke har udstået den karenstid, Folketinget har besluttet.
Jeg ved godt, at der er partier, der mener, at kriminalitet skal føre til, at man aldrig mere nogen sinde kan få dansk indfødsret.
Det er Socialdemokratiet ikke enigt i.
Jeg vil godt bruge som eksempel, at der er tre personer i dette lovforslag, som har fået en straf på mere end 1 års fængsel.
Så er der i øvrigt den person, som hr. Helge Adam Møller omtalte, der havde dræbt sin søn.
Jeg må sige, at jeg er lidt rystet over, at den person bliver hevet frem: et på det tidspunkt psykisk sygt menneske, hvor der ligger nogle lægeerklæringer.
Vi plejer normalt ikke at gå ind i enkeltheder om konkrete personer, og jeg havde hellere været foruden, at just den person blev nævnt her i Folketinget, for den sag er helt anderledes end andre af sagerne.
De pågældende mennesker har boet i Danmark et sted mellem 27 og 37 år, og den kriminalitet, de har begået, ligger mellem 14 og 18 år tilbage.
De har kun været straffet den ene gang, de har altså ikke begået kriminalitet senere.
Og i Socialdemokratiet deler vi altså ikke filosofien, der hedder én gang kriminel, altid kriminel.
Disse personer har udstået den fængselsstraf, de har fået, de har været igennem en karensperiode, der for de tre personer har varieret fra 10 til 15 år, og de har ikke begået nye lovovertrædelser.
Og dér har vi altså i modsætning til andre måske den holdning, at der også bør kunne være - kald det tilgivelse, kald det forståelse; jeg ved ikke, hvilke ord man vil vælge at bruge, men man kan ikke til et menneske bare sige: Du har én gang trådt ved siden af, og det, du gjorde, var alvorligt, og derfor kan du aldrig nogen sinde finde tilgivelse.
Det er i hvert fald ikke de holdninger, vi står
inde for.
Knud Erik Hansen (SF), 2000-02-29:
Indfødsret er jo blevet en ny politisk kampplads for nogle partier med Dansk Folkeparti i den absolutte førertrøje, men ikke alene.
Jeg synes, man godt kan spørge sig selv, hvor danskheden er henne i den debat.
Jeg mangler også en social ansvarlighed over for de mennesker, der bor i landet og har boet her i mange år.
Nogle har været i restance og har ikke en jordisk chance for at betale den, fordi de ikke har fået arbejde.
Nogle har også haft ganske store vanskeligheder ved at lære dansk på grund af sociale og psykiske forhold.
Jeg mangler også en tolerance
over for dem, således at de ikke af disse grunde skal frarøves muligheden for at blive danske statsborgere. Alt i alt synes vi, vi mangler lidt åbent sind, hvor man viser, at vi også som danskere kan tage nye ind og ikke er bange for forskellighed og også kan holde frisindet og det sociale ansvar ved lige.
Det sidste har i hvert fald været SF's udgangspunkt, når vi har behandlet de her sager, og det vil vi stå ved.
Og jeg vil sige, at der heldigvis stadig er et flertal med denne holdning som udgangspunkt; det er det, der præger forslaget, og derfor kan vi støtte det.