runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Colette L. Brix (DF), 2004-04-30:
Hr. Ole Sohn vil da godt medgive, at når man taler om isolation, så er der jo to parter til at isolere.
Hvis hr. Ole Sohn mener, at indvandrerne på arbejdsmarkedet er isoleret og ikke kommer ud og ikke bliver antaget, så vil jeg også godt sige til hr. Ole Sohn, at der jo er nogle regler for at få et job.
Det, at man kan tale sproget, betyder rigtig meget, og hvis man ikke isolerer sig, som hr. Ole Sohn siger ude i ghettoer, kunne det jo også godt være, at man kom ud blandt andre mennesker i andre dele af befolkningen og så, hvordan de levede, begyndte at tale med andre dele af befolkningen.
Børnene legede måske også sammen i en sandkasse eller ved stranden, eller hvad ved jeg.
Men man kan jo isolere sig så meget, at folk siger uha, nej, der får vi simpelt hen berøringsangst.
Man er jo selv medskyldig, må jeg sige til hr. Ole Sohn.
Jeg regner med, at når vi taler om det i forbindelse med arbejdsmarkedet, så er det voksne mennesker, der søger.
Ole Sohn (SF), 2004-04-30:
Nej, det har jeg vist heller ikke udtrykt.
Hvis Venstres ordfører ville kigge på beslutningsforslaget, så er det udformet meget fleksibelt, for der kan gives mange forskellige svar.
Jeg er helt enig med ministeren i, at man ikke kan lave en bestemt kvote, for det afhænger også af, hvilke jobtyper der er.
Det er netop derfor, vi siger, at det afgørende er, at vi sætter fokus på det, at vi laver nogle handlingsplaner for de statslige institutioner, men vi har også ønsket, at man gør det i forhold til kommunerne, og at man også gør det i forhold til de virksomheder, der ønsker at handle med det offentlige.
Det er simpelt hen for at sætte fokus på det, og på nøjagtig samme måde som vi gjorde det i kampen for ligestilling mellem kønnene, gør vi det også i kampen for ligestilling mellem de etniske grupper i samfundet.
Irene Simonsen (V), 2004-04-30:
Det er rigtigt, at man skal benytte ordene M/K, men hr. Ole Sohn må da medgive mig, at det jo ikke er sådan, at man er pligtig til, at der i en virksomhed eller inden for det offentlige skal være ansat et vist antal kvinder i forhold til mænd.
Så er der i hvert fald noget lovgivning, der er smuttet helt forbi mig, hvis det er sådan, hr. Ole Sohn mener at loven er.
Det er rigtigt, at man i en annonce skal opfordre både mænd og kvinder til at søge det.
Men det er jo ikke det, hr. Ole Sohn beder om her.
Hr. Ole Sohn beder jo ikke om, at vi i alle annoncer nu skal skrive, at folk kan søge, uanset hvilken herkomst man har.
Det ville nok også virke lidt malplaceret og igen stille den minoritet i et dårligt lys.
Vil hr. Ole Sohn medgive mig, at der ikke findes lovgivning, der siger, at der skal være ansat et vist antal kvinder?
Ole Sohn (SF), 2004-04-30:
Jeg er da glad for, at Venstres ordfører i opremsningen fik nævnt kvinderne, for det er sådan set et godt eksempel på, at det kan lade sig gøre, at man stiller nogle krav, ikke bare i nogle smukke festtaler, men at man bygger det ind i lovgivningen.
Jeg ved ikke, hvordan vi gør det i dag, men vi startede med, at man i jobannoncer skulle søge efter M/K, at der skulle være den ligestilling.
Det er jo på nøjagtig samme
måde, vi ønsker det her.
Vi ved alle sammen godt, at der er fantastisk mange, utrolig velkvalificerede folk med en anden etnisk baggrund
end dansk, så jeg er slet ikke bekymret for, at man ikke ville ansætte folk, der har de nødvendige kvalifikationer. Men omvendt er det selvfølgelig også forudsætningen.
Det er et spørgsmål om at skabe en større sammenhængskraft i samfundet.
Irene Simonsen (V), 2004-04-30:
Jeg vil da gerne medgive hr. Ole Sohn, at det er svært, fordi folk af anden etnisk herkomst mange gange ikke har det sociale netværk, der skal til for at finde jobbene.
Men samtidig vil jeg også godt spørge hr. Ole Sohn, om ikke hr. Ole Sohn godt kan forestille sig, hvordan det vil være at blive kaldt ind til en samtale, for det skal man jo, fordi det nu står i en handlingsplan, og det står mange andre steder, at der skal være etniske minoriteter med inde til den samtale?
Hvordan tror hr. Ole Sohn, at den person vil have det i og med, at man sidder til en samtale, udelukkende fordi man er af en bestemt etnicitet?
Ligesom hr. Mogens Nørgård har sagt, så kan man også begynde at snakke om at lovgive om, at der skal være så og så mange i fleksjob og i skånejob og kvinder, og sådan kan vi blive ved.
Er det ikke lidt en glidebane i forhold til at kigge på det enkelte menneskes selvværd, og hvad de gerne vil være værd i kraft af sig selv?
Irene Simonsen (V), 2004-04-30:
Det var på grund af en lille fejl.
Jeg var så engageret i alle de gode initiativer, regeringen har taget på det her område, at jeg fuldstændig glemte, at jeg havde lovet ordføreren for Det Konservative Folkeparti, hr. Lars Barfoed, at sige, at han i øvrigt havde de samme holdninger som Venstre.
Colette L. Brix (DF), 2004-04-30:
Ordførerne går rigtig i byen, og da vores ordfører heller ikke kunne være til stede i dag, er det mig, der har overtaget talen.
Hvordan sikres lige adgang til det danske arbejdsmarked?
Man kan også spørge: Hvorfor det er gået, som det er med indvandrere på det danske arbejdsmarked?
Jeg er overbevist om, at årsagen skal findes i den måde, som indvandrere er blevet behandlet på.
De er faktisk blevet taget på med fløjlshandsker, hvor der hele tiden har skullet tages hensyn til, hvem de er, hvor de kommer fra, og hvorfor de er kommet til Danmark.
Det er synd for dem, at der faktisk ikke er blevet stillet særlig store krav til dem, for det har betydet, at der er blevet ført en fejlslagen integrationspolitik gennem de sidste 10, ja, måske 20 år.
Det vil ske igen med dette forslag, og det må vi ikke acceptere, da det vil skade integrationen yderligere. Én ting burde være klart: Vil man have en vellykket integration, skal der stilles store krav til indvandrerne.
De skal indordne sig under den danske lovgivning, og de bliver nødt til at acceptere, at lovgivning og religion er adskilt i Danmark.
Når de har lært det danske sprog og den danske levevis, vil de også blive accepteret.
I jobsammenhæng må der aldrig forskelsbehandles - aldrig!
Indvandrere må søge job på lige fod med alle andre danskere, og så må det være de bedst kvalificerede, der får jobbet.
Alt andet ville være urimeligt, og det er jo i øvrigt i sidste ende arbejdsgiveren, der afgør, hvem der ansættes.
Vi har set mange eksempler på indvandrere, der klarer sig godt, netop fordi de accepterer, at Danmark er deres nye fædreland, og at de derfor skal leve efter de danske regler og antage den danske levevis.
Dette burde gå op for alle indvandrere, der ønsker at være i Danmark.
Lene Jensen (S), 2004-04-30:
Da vores ordfører, fru Anne-Marie Meldgaard, ikke kan være til stede i dag, skal jeg på Socialdemokratiets vegne fremføre følgende ordførertale:
Sidste år udgav Socialdemokratiet integrationsudspillet »Ret og pligt til aktivt medborgerskab«.
I den forbindelse krævede vi, at både staten og kommunerne år for år øger antallet af ansatte med anden etnisk baggrund end typisk dansk, fordi vores langsigtede mål er, at de offentligt ansatte kommer til at afspejle befolkningssammensætningen.
Vi foreslog også, at virksomheder, der giver tilbud ved offentligt udbud, skal udvise social ansvarlighed og have en etnisk personalepolitik.
Det forslag, vi diskuterer i dag, kunne således nærmest være taget ud af vores udspil.
Forslagsstillerne skriver om handlingsplaner, men der står ikke så meget om økonomi, og det vil vi gerne problematisere en smule.
Vi har jo en regering, der går ind for integration, hvis det bare ikke koster noget, og hvis forslaget vedtages, skal den gode vilje nok følges op med lidt penge, i hvert fald i starten.
Socialdemokraterne tror, at en mangfoldig personalepolitik betaler sig i det lange løb.
Men ligesom al anden integration er det en investering i fremtiden, og der kan godt være brug for en vis startkapital, hvis målet skal nås.
Socialdemokraterne vil ikke på stående fod tage stilling til, om indsatsen for at få flere flygtninge og indvandrere ind i den offentlige sektor skal udformes præcis som i SF's forslag.
Men vi er indstillet på, at det offentlige skal løse sin del af integrationsopgaven, og derfor går vi positivt ind i udvalgsarbejdet.
Irene Simonsen (V), 2004-04-30:
Den fokus, regeringen har på integrationen, har også haft en virkning.
Der tages løbende nye initiativer.
er der kommet nye initiativer næsten hver eneste måned for at få integrationen til at lykkes bedre, og det er vi glade for.
Den udvikling, at integrationen går bedre og bedre på det private arbejdsmarked, gør sig også gældende for det offentlige arbejdsmarked.
Jeg vil ikke bruge tid på at kommentere alle de tal, som finansministeren så tydeligt redegjorde for i sin tale, men blot konstatere, at der også er lavet en handlingsplan for de statslige arbejdspladser, og at der rent faktisk sker noget.
Som finansministeren også sagde, sker der faktisk også meget på de kommunale arbejdspladser, hvor man fra 2000 til 2003 har øget antallet af ansættelser af etniske minoriteter med 50 pct. Jeg vil gerne lige nævne et virkelig godt initiativ, som jeg også tror er med til at styrke integrationen yderligere.
I øvrigt bliver der også mangel på arbejdskraft på mange andre kommunale opgaveområder, så det vil komme helt af sig selv.
Den ressource, vi har til rådighed i form af etniske minoriteter, vil der simpelt hen blive brug for.
Jeg er ret optimistisk og positiv, og det er Venstre i det hele taget.
Vi har tiltro til, at det nok skal lykkes, men vi tror mest på den frivillige model, bl.a. fordi vi synes, der vil være en vis fare i at begynde at udsende nogle flere direktiver og begynde at opstille nogle krav om, hvad der skal gøres i forbindelse med ansættelse af etniske minoriteter.
Jeg er meget bekymret for - og jeg er spændt på
at høre, hvad hr. Ole Sohn har at sige til det, når hr. Ole Sohn får ordet her på talerstolen - om man ikke kan komme til at fremelske fremmedhad endnu mere ved netop at tilgodese bestemte grupper og sige, at de skal ansættes før andre.
Jeg tror, det ville stille dem i en skidt situation.
Der er en anden ting, som vi er meget glade for i Venstre, og som også kan være med til at løse problemet,
nemlig at vi nu får mulighed for at ændre forholdene på grund af den kommende strukturreform.
Indtil nu har det været sådan, at hvis man er af anden etnisk herkomst og mangler et job, skal man tilknyttes en integrationsafdeling og ad den vej få et job.
Det ser jeg som noget temmelig nedgørende over for de etniske minoriteter, og jeg er lidt bekymret for, om de af den grund ses mere som et problem end som en ressource.
Nu ligestiller vi dem med alle mulige andre, som også står i kø for at få et job og komme ind på arbejdsmarkedet.
Men det skal ske ad frivillig vej, så vi er sikre på, at vi ikke på nogen måde er med til at skabe yderligere fremmedhad.
Thor Pedersen (V), 2004-04-30:
Problemet med de statslige institutioner er egentlig, at der er stor variation i mulighederne for at ansætte, bl.a. afhængigt af hvilke uddannelsesniveauer der kræves.
I sig selv kan det give en skæv rekruttering, men der er handlingsplaner og særlige initiativer på hvert enkelt ministerområde.
Når det gælder kommunerne, har vi egentlig ikke nogen grund til at løfte pegefingeren, når de rent faktisk er oppe
på en andel, der er større end de etniske gruppers andel af den samlede arbejdsstyrke
Det er naturligt, at kommunerne bruger deres mandat til at fastlægge en personalepolitik, der sikrer, at man har en afspejling af andelen af etniske medborgere i den enkelte kommune, i hvert fald den del af dem, der er på arbejdsmarkedet.
Jeg har ikke noget grundlag for at sige, at kommunerne ikke gør det godt.
Tværtimod har jeg grundlag for at sige, at de har gjort det rigtig godt, og vi i staten kan jo i øvrigt forsøge at nå op på samme niveau som kommunerne.
Mogens Nørgård Pedersen (KD), 2004-04-30:
Det er i hvert fald ikke min skyld, at vi går lidt ned i rækken.
Jeg havde gerne været noget højere oppe.
Beslutningsforslag nr. B 156, som vi behandler her, synes Kristendemokraterne er et godt og sympatisk forslag.
Det tager sigte på institutionerne, sådan at forstå at offentlige virksomheder og institutioner skal gå foran, og det tror jeg faktisk er en meget vigtig pointe i forslaget.
Vi må jo erkende, at vi lever i et samfund og i en kultur, hvor selvværd og værdi og identitet er hårdt bundet op på arbejde, og det kan vi indimellem beklage.
På den anden side kan vi også bare konstatere, at det er sådan, og derfor er det en af de vigtigste faktorer for, at nydanskere kan blive integreret i vort samfund.
Det har stor social betydning, det har stor betydning for fællesskab, og det har vel også betydning at kunne ernære sig selv og tjene sine egne penge.
Der er i hvert fald brug for, at vi bliver bedre til det, som det her beslutningsforslag tager sigte på, men det er selvfølgelig vigtigt, at vi ikke bare ser enøjet på den integration, der kan ske på arbejdspladsen, for kompetencerne skal naturligvis også være der, og det er vigtigt for os at holde os for øje, for det skulle jo nødig gå sådan, at vi har en hel række betingelser eller særkvalifikationer, der gør, at vi ad den vej får arbejde. Vi skal have kvalitet, og vi skal også have kompetencerne for at kunne tage arbejde, så det at være indvandrer er jo ikke i sig selv en kompetence, ligesom det at være mand eller kvinde heller ikke er det.
Så kunne vi også lave et beslutningsforslag, der gik på, at familieforsørgere skulle have arbejde først, fordi de har større opgaver, arbejdsløse skal have arbejde foran dem, der er i arbejde. Men når de betænkeligheder er sagt, skal det ikke være til at misforstå, at Kristendemokraterne støtter det her forslag, og jeg har også forstået det sådan, at det er en handlingsplan, der er lagt op til, det er jo ikke en lovtekst; det i sig selv tror vi faktisk er befordrende, også for at få sat fokus på det her.
Så vi støtter forslaget.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2004-04-30:
Når nu ministeren synes, at det her ikke er andet end bureaukrati og en dårlig måde at lave ligelønsstatistik på, så synes jeg faktisk, det er ministerens ansvar at svare på: Hvordan vil en ordentlig statistik, hvordan vil systemet for en ordentlig statistik se ud?
Det vil jeg godt spørge ministeren om han er villig til at gøre.
Hidtil har ministeren ligesom skubbet det over til, at DA og LO måtte blive enige, vel vidende at det bliver de jo ikke; det er jo en årelang sag, denne her.
Så hvorfor betragter ministeren det ikke som et ministeransvar så at sige, hvordan han synes en statistik skal laves eller kan laves efter hans mening?
Jeg prøver en gang til: Føler ministeren et ansvar for selv at gå ind i det her, for at hans ministerium går ind i det her?
For de seneste 2 år har det stået på ligesom at skubbe det væk fra sig og sige: Nu må DA og LO tage sig af det.
De kom så med en rapport sidste år.
Nu vil ministeren så vente på Socialforskningsinstituttet.
Det er jo én lang venten, det her.
Føler ministeren et ansvar?
Vil han påtage sig det ansvar?
Og hvad er tidsrammen for at være udføreren på det her?
Lene Jensen (S), 2004-04-30:
Det skal ikke tages som et udtryk for manglende fantasi, når Socialdemokratiet er med til at genfremsætte det her forslag om at genindføre isbryderordningen.
Det skal derimod tages som et udtryk for, at vi tager den højere akademikerarbejdsløshed alvorligt.
Især er det særdeles bekymrende, at så mange nyuddannede ikke kan finde fodfæste på arbejdsmarkedet.
Det er faktisk sådan, at hver tredje dimittend går direkte ud i arbejdsløshedskøen.
Det mener jeg sådan set i sig selv er begrundelse nok for at lave en særlig indsats, der er rettet mod akademikere.
For at udtrykke det i økonomiske termer så er det jo også sådan, at den humane kapital, altså den, der er oppe i hovedet, afskrives fortvivlende hurtigt, når den ikke bliver brugt.
Samtidig står vi i den paradoksale situation, at mange små og mellemstore virksomheder har hårdt brug for viden.
Og nogle af dem ved det ikke engang selv helt, for har man ikke før haft akademisk arbejdskraft ansat, kan det være svært at gennemskue, hvad man dog kan bruge sådan en til. Og det er altså stadig sådan, at to tredjedele af de langvarigt uddannede er ansat på 3 pct. af de danske virksomheder, så der er faktisk et ret stort potentiale derude.
Vi ved jo, at virksomheder, der beskæftiger højt uddannet arbejdskraft, klarer sig bedre end virksomheder, der ikke gør.
Vi ved også, at den velplacerede akademiker i en mindre virksomhed genererer job til andre faggrupper og dermed også gør gavn.
Og det er derfor, det er nødvendigt at pege på, at vi kan få positive resultater på hele tre fronter med et eneste middel.
For det første skabes der ny og bedre viden i virksomhederne.
For det andet kan der skabes beskæftigelse
til akademikerne.
Og for det tredje kan der altså også skabes beskæftigelse til andre faggrupper.
Mest af alt, fordi vi ved, at den virker.
Det har den nemlig gjort før, og efter vores mening er der altså ikke grund til at opfinde den dybe tallerken rigtig mange gange, specielt ikke, hvis den ikke rigtig bliver brugt.
De ordninger, som regeringen har indført i flere omgange - man startede jo med en akademikerhandlingsplan i februar måned sidste år, tror jeg det var - var jo meget lang tid om at komme i gang.
Og jeg tror også, at hvis man kigger på resultaterne i forhold til måltallene, så ser det knap så godt ud, som vi vist hørte fra Venstres ordfører.
De skal være velkomne hver og en.
Jeg håber, de snart får selskab af en hel masse flere.
Men det går for langsomt i forhold til, hvad det er for en udfordring, vi står over for.
Det er sådan set derfor, vi ikke foreslår at skrotte den indsats, der er i gang.
Nej, vi foreslår at supplere den med denne her velkendte og veldokumenterede isbryderordning.
Og der håber vi selvfølgelig meget, at der er et flertal i Folketinget, der vil være med til det der med at sætte konkret handling bag de pæne ord.
Jeg skulle i øvrigt hilse fra Enhedslistens ordfører, fru Line Barfod, og sige, at Enhedslisten støtter vores forslag.
Flemming Oppfeldt (V), 2004-04-30:
Jo, ledigheden for akademikere er steget, ligesom ledigheden for alle grupper er steget her frem til årsskiftet.
Og nu går det så den anden vej.
Vi er bare interesseret i at forstærke farten den anden vej.
Det er jo derfor, vi er kommet med forårspakken.
Naser Khader (RV), 2004-04-30:
Hr. Flemming Oppfeldt nævnte en masse avisoverskrifter om opsvinget.
Det er korrekt, at vi har et moderat opsving i dag.
Det er det ene spørgsmål.
Det andet spørgsmål er: Vil hr. Flemming Oppfeldt ikke bekræfte mig i, at ledigheden for akademikere er steget i modsætning til ledigheden for alle andre grupper?
Flemming Oppfeldt (V), 2004-04-30:
Men vi har fremsat et forslag via »Flere i arbejde«, og SF har fremsat et forslag her.
Forskellen på de to forslag er, at SF vil betale noget mere for at få en akademiker i beskæftigelse i forhold til at få alle andre ledige i beskæftigelse.
Vi kan ikke forstå den forskel, og vi kan ikke forstå, at der skal oprettes en særskilt ordning, blot fordi man er akademiker.
Det har vi ikke fået ordentligt begrundet.
Ole Sohn (SF), 2004-04-30:
Så jeg kan ikke forstå, at det kommer som nogen nyhed for hr. Flemming Oppfeldt.
Men det, der er forskellen på Venstre og SF, er, at vi har nogle ambitioner, der er lidt større end det at få knækket en stigende arbejdsløshedskurve, som er steget 40.000 under den borgerlige regering.
At den så flader ud, og der er et lille fald på godt 5.000, er glædeligt, men regeringen skal, hvis den skal leve op til sine egne planer, og hvis man overhovedet skal sørge for, at de ufinansierede skattelettelser bliver finansieret, jo skabe et hav af arbejdspladser.
Og arbejdsløsheden skal reduceres med 50.000.
Så der er al mulig grund til at gøre en ekstraordinær indsats, også for at kunne få flere akademikere i arbejde.
Flemming Oppfeldt (V), 2004-04-30:
Jeg tror, at SF's ordfører på en eller anden måde under denne debat har delt sig i to, for hvis jeg skruer tiden 1 time tilbage til det, SF's ordfører tidligere sagde, så sagde SF's ordfører: SF kan også godt se, at opsvinget er kommet, og at der er ved at ske noget.
Jeg siger bare: Når forårspakken rigtig træder i kraft om 1 måned - for forårspakken er jo ikke trådt i kraft endnu, det her er jo ren psykologi - så får vi jo fremefter virkelig brug for alle hænder.
Og akademikere er nogle af dem, som er lettest at få ud på arbejdsmarkedet, fordi de kan besætte flest forskellige job.
Ole Sohn (SF), 2004-04-30:
Inden hr. Flemming Oppfeldt når helt op igennem loftet: Jeg ved ikke, om hr. Flemming Oppfeldt er klar over, hvor mange arbejdsløse der er, og hvor mange flere arbejdsløse der er kommet under den borgerlige regering.
Hvis hr. Flemming Oppfeldt skulle have glemt det, så er tallet steget fra 138.000 til 178.000.
Det er altså 40.000 mere, og det er det aktuelle niveau - efter alle oplæsningerne. Så ved jeg ikke lige, om hr. Flemming Oppfeldt er klar over, hvad det er, der buldrer mest.
Dengang jeg gik i skole, var det de tomme tønder.
Bent Bøgsted (DF), 2004-04-30:
Nu har vi fået en god gennemgang af, hvad de forskellige tiltag går ud på.
Akademikere, ledighed og hvad med at få dem i arbejde, det er det, det går ud på.
Det skal jeg springe over, da vi har hørt det en gang.
I maj sidste år behandlede vi et forslag, B 144,
som Dansk Folkeparti dengang sagde nej til.
Nu får vi så forslaget igen, og så kan vi sige nej til det en gang til.
Vi har ikke ændret holdning siden dengang.
Dansk Folkeparti støtter AC-pakken, »Viden er vejen til vækst«, som blev lanceret i februar.
For kort igen at ridse op, hvad den indeholder: Den indeholder oprettelse af 70 nye ph.d.-stillinger; den indeholder en kampagne, der skal medvirke til at få akademikere ud i de små og mellemstore virksomheder; den indeholder en kampagne for, at iværksættere skal ansætte ledige akademikere; den indeholder »Projekt springbræt«, som går ud på, at staten skal give de ledige en hånd til at komme videre til det private erhvervsliv; den indebærer, at der skal fuld fart på beskæftigelsesindsatsen hos andre aktører, som ministeren forklarede så godt, og den indeholder introduktionskurser til ledige med henblik på ansættelse i de små og mellemstore virksomheder.
Derfor er der allerede flere tiltag i gang, som skal have lov til at virke, og det burde forslagsstillerne egentlig også acceptere, medmindre B 165 kun er et paradeforslag.
Hvis forslagsstillerne virkelig vil gøre noget, ville der være mening i at bakke hundrede procent op om AC-pakken, og det vil jeg opfordre forslagsstillerne til at gøre.
Jeg kan egentlig heller ikke forestille mig, at forslagsstillerne ikke kan støtte den.
Dansk Folkeparti kan ikke støtte B 165, da vi bakker fuldt op om AC-pakken, som jeg også tror vinder bred tilslutning i hele Folketinget.
Lene Jensen (S), 2004-04-30:
Den er faktisk ret kort, for jeg vil bare høre, om hr. Bent Bøgsted har opfattet det på den måde, at forslaget her er i modstrid med akademikerpakken.
Det var faktisk ikke det, jeg sagde.
Bent Bøgsted (DF), 2004-04-30:
Nej, det var ikke sådan, det skulle opfattes.
Jeg havde skrevet ind i ordførertalen, at jeg gik ud fra, at AC-pakken fik bred opbakning, og at B 165 kun var tænkt som et ekstra tiltag fra forslagsstillernes side.
Men vi kan alligevel ikke støtte det tiltag.
Thor Pedersen (V), 2004-04-30:
Den aftrapning, der i principperne lægges op til, er en aftrapning i forbindelse med, at det grønlandske hjemmestyre overtager flere opgaver.
Det har hele tiden været sådan, at det ikke er den danske regerings ønske at overføre opgaver mod det grønlandske hjemmestyres egne ønsker.
De opgaver, det grønlandske hjemmestyre omvendt selv ønsker at overtage, er vi også villige til at give det grønlandske hjemmestyre.
Da det grønlandske hjemmestyre omkring Selvstyrekommissionens arbejde jo har tilkendegivet, at de ønsker at overtage flere opgaver, er det jo i tidshorisonten, at hvis de fastholder i hjemmestyret, at de ønsker at overtage flere opgaver, så kommer der også en aftrapning af tilskuddet.