runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Tom Behnke (KF), 2006-10-26:
Det er ikke rimeligt at udlægge min ordførertale på den måde, som det bliver gjort her.
Jeg har på intet tidspunkt sagt, og på ingen måde kan det, jeg har sagt, defineres, som at vi hellere vil beskytte erhvervslivet end forbrugerne – på ingen måde.
Jeg er nødt til at tage stærkt afstand fra den måde at føre politik på.
Tværtimod gør vi med det her lovforslag jo netop det, at vi går ind på forbrugernes side.
Jeg nævnte oven i købet også, at virksomheder også kan være forbrugere i bestemte situationer.
Det kunne f.eks. være i kartelsager; der er virksomheder også forbrugere.
Grunden til, at vi lægger os fast på tilmeldingsmodellen som hovedreglen, er jo for at beskytte borgeren, nemlig beskytte borgeren mod at blive involveret i en retssag, som man måske ikke ønsker at blive involveret i.
Det duer simpelt hen ikke.
Med hensyn til Forbrugerombudsmanden er det vores opfattelse, at han alene skal være den myndighed, der har muligheden for at føre sagerne, når vi taler om frameldingsmodellen, ja.
Karen Hækkerup (S), 2006-10-26:
Jeg har et meget konkret spørgsmål, som jeg gerne vil stille til den konservative ordfører.
Jeg vil gerne spørge, om Det Konservative Folkeparti vil støtte, at det skal være andre end Forbrugerombudsmanden, som skal have mulighed for at rejse de sager, som vi taler om her.
Når jeg spørger til det, er det selvfølgelig, fordi det er meget interessant, hvem der skal have mulighed for at rejse sagerne.
I Norge har man eksempelvis også givet deres forbrugerråd mulighed for at rejse sager, og i Danmark ønsker Forbrugerrådet i lighed med i Norge også at få mulighed for det.
Den afgående forbrugerombudsmand, Hagen Jørgensen, er jo meget tydelig, når han melder ud i sin kritik af det, som sker lige nu i vores lovforslag.
Han siger: Jamen der er slet ingen grund til, at det kun skal være forbrugerombudsmandsinstitutionen, som skal have mulighed for at føre de her sager, Forbrugerrådet ville også trygt og roligt kunne overdrages den opgave.
Er De Konservative enige i det?
Peter Skaarup (DF), 2006-10-26:
Jeg opfatter det, som kommer frem her, som et fornuftigt argument, og vi skal vurdere og kigge på, om der er behov for flere ressourcer.
Det er klart, at regeringen må svare på, om man mener, tingene kan køre fornuftigt med de nuværende ressourcer, eller om der er brug for flere ressourcer.
Men det, der i hvert fald står klart, er, at vi giver forbrugerne nogle ekstra redskaber, som vi faktisk har ønsket gennem lang tid, og det er jo egentlig det, jeg synes vi skal samle kræfterne om.
Om der så er brug for nogle flere ressourcer, det må vi da se på, bestemt.
Magnus Heunicke (S), 2006-10-26:
Det lyder godt, for dokumentationen findes jo her i høringssvaret fra Forbrugerombudsmanden.
Jeg citerer: »... det må forventes, at der skal anvendes mange ressourcer på sådanne sager, som Forbrugerombudsmanden skal afholde udgifterne til ...
Dette forhold bør inddrages ved tildeling af ressourcer til Forbrugerombudsmanden i fremtiden.«
Opfatter ordføreren for Dansk Folkeparti ikke dette som en god dokumentation for, at der netop er behov for ressourcer til Forbrugerombudsmanden?
Peter Skaarup (DF), 2006-10-26:
I det omfang det kan dokumenteres, at der skal bruges flere ressourcer på vigtige områder som Forbrugerombudsmanden eller for så vidt Forbrugerrådet til at sikre forbrugerne gode forhold, er vi altid positive over for det.
Magnus Heunicke (S), 2006-10-26:
Det er jo en meget interessant debat, vi er i gang med her, hvor vi netop får sat spotlys på det, man siger i Dansk Folkeparti i forhold til det, man gør her i Folketingssalen.
Nu siger Dansk Folkeparti, at man gerne vil være forbrugernes talsmand og gerne vil sikre gode muligheder for forbrugerne.
Jamen lad os så se på Forbrugerombudsmanden, som jo er den institution, der virkelig får endnu mere at gøre, når den her lov bliver vedtaget.
Forbrugerombudsmanden siger jo selv, at det nu må være slut med alle de nedskæringer, som regeringen har haft på det område her, nu vil denne lov kræve betydelige ressourcer.
Derfor er mit spørgsmål til Dansk Folkeparti: Vil man så følge det her op og give Forbrugerombudsmanden flere ressourcer i forbindelse med finanslovforhandlingerne?
Peter Skaarup (DF), 2006-10-26:
Jeg kan ikke vide, hvor den største gruppe er eller ikke er.
Det, der er det afgørende for os, er, at vi kommer videre med det her forslag.
Jeg mindes ikke, at regeringen specielt har været imod at komme med sådan et forslag, men hvis det er tilfældet, er det da i hvert fald godt, at man i givet fald har skiftet holdning.
Det, der er det afgørende, er, at vi får skabt den her mulighed, og så kan vi bagefter se på, hvordan det kommer til at virke.
Men det er et vigtigt princip – og det tror jeg også hr. Morten Bødskov er enig i, når det gælder andre sager ved domstolene – at man ikke bare kan handle på vegne af en masse mennesker, som aldrig har ønsket, at der bliver ført en sag på deres vegne.
Men man skal selvfølgelig skabe nogle mekanismer, så det bliver udbredt, at der måske er en stor kæde, der har snydt på vægten, og at det så også kommer dem til gavn, der er blevet snydt.
Det er klart, og det er det, hele forslaget går ud på.
Vi rejser så bare det lille advarselsflag, som vi synes er vigtigt at få med,
at hvis der sidder en, der ikke har lyst til at aktivere sig i nogen retssag og ikke har lyst til at deltage i nogen sagsomkostninger, så skal vedkommende ikke partout være omfattet af forslaget.
Morten Bødskov (S), 2006-10-26:
Vi er meget tilfredse med, at Dansk Folkeparti også synes, at gruppesøgsmål er en god idé, for der er jo ingen tvivl om, at det var uden om regeringen, der blev skabt et flertal for, at det her overhovedet skulle komme til verden.
Det er jo ikke, fordi regeringen har kæmpet, så sveden er sprunget af panden for at få det her forslag frem.
Bare lige en lille kommentar til forslaget med hensyn til, om man skal have lov til at melde sig til eller fra: Hvis vi ser på det der tilfælde med tv-pakke-modtagere, tror hr. Peter Skaarup så, at andelen af dem, som ikke vil få det beløb, de eventuelt er blevet snydt for, tilbage, er større eller mindre, hvis folk skal melde sig til, end hvis de skal melde sig fra?
Hvordan vil den største gruppe af forbrugere få det, de har krav på: Hvis vi vælger en tilmeldingsmodel eller en frameldingsmodel?
Tom Behnke (KF), 2006-10-26:
Det var da fantastisk.
Forudsætningen for, at man overhovedet kan tale om et gruppesøgsmål, tilmeldingsmodel eller frameldingsmodel, er, at gruppen kan identificeres og findes og underrettes.
Men vedrørende frameldingsmodellen kunne man da godt forestille sig en situation, hvor nogle af de mange tusinde mennesker, der måske bliver omfattet af det her, ikke har lyst til at være omfattet, f.eks. ikke har nogen interesse i at konflikte med sagsøgte og af den grund ønsker at stå udenfor.
Det skal de vel have mulighed for.
Det andet, der kunne gøre sig gældende, er, at man som en af dem, der er omfattet, et af gruppens medlemmer, mener, at man selv vil være i stand til at føre en bedre retssag, at man selv vil have lov til at procedere sin sag og dermed ikke ønsker at indgå i gruppesøgsmålet.
Den mulighed skal der vel også være.
Det er jo præcis derfor, man har lavet det på den her måde, og det er præcis derfor, det her forslag nu åbner for en helt ny mulighed, nemlig gruppesøgsmål.
Poul Henrik Hedeboe (SF), 2006-10-26:
SF har også den frygt, at der faktisk ikke er ressourcer nok til specielt Forbrugerombudsmanden, men heller ikke til Forbrugerrådet, som jo skal varetage dette område, fordi der sker en udvidelse af forbrugerrettighederne.
Jeg forstår ministerens svar på de hidtidige spørgsmål sådan, at ministeren også er optaget af, at der skal være ressourcer nok, og jeg kan også forstå dem som et løfte om at fastsætte en vurderingsperiode og følge op med de nødvendige midler, hvis det viser sig, at min frygt er korrekt.
Elisabeth Geday (RV), 2006-10-26:
Jeg kunne godt tænke mig at stille ministeren et lidt åbent spørgsmål.
Det er jo sådan, at i kraft af, at Forbrugerombudsmanden nu skal varetage håndhævelsen af prismærkningsloven og varetage gruppesøgsmål, får han nogle nye opgaver.
Indtil videre har Forbrugerombudsmanden fået i størrelsesordenen 14 årsværk mere – det er i hvert fald ret behersket – til at styrke sin indsats for at få den eksisterende forbrugerlovgivning beskrevet og håndhævet, og hvilke tanker gør ministeren eller regeringen sig om at styrke Forbrugerombudsmandens ressourcer og hans mulighed for rent faktisk at være grupperepræsentant i en række søgsmål?
Lene Espersen (KF), 2006-10-26:
Det vil jeg gerne på et tidspunkt, men jeg mener, at vi nok bliver nødt til først at lade loven træde i kraft og så se, hvornår sagerne begynder at komme.
Men når vi begynder at få et overblik over antallet af sager og kan begynde at se, hvilket billede der tegner sig, mener jeg også, det er rigtigt at melde ud, hvornår der bliver lavet en evaluering.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling.
Afstemning
Poul Henrik Hedeboe (SF), 2006-10-26:
Vil ministeren også sætte en tidsramme for, hvornår man laver en opsummering og en vurdering af forholdene?
Lene Espersen (KF), 2006-10-26:
Det, jeg har tilkendegivet, er, at vi gerne vil følge området nøje, herunder hvor stort et træk der bliver på præcis de to instanser, henholdsvis Forbrugerombudsmanden og Forbrugerrådet, som hr. Poul Henrik Hedeboe har påpeget.
Men der kan også blive et træk af andre årsager, f.eks. hvis nogle erhvervsvirksomheder har været udsat for kartellignende tilstande.
Jeg vil sige her, at det selvfølgelig skal være inden for en vis rimelighed.
Jeg synes ikke, det kan være Folketingets opgave at love ekstra ressourcer til private virksomheder, fordi de nu skal køre sager, der vedrører gruppesøgsmål.
Men det er klart, at i det omfang f.eks. Forbrugerombudsmanden oplever et voldsomt, voldsomt ekstra ressourcetræk, der ikke bliver modsvaret af besparelser andre steder, er det bestemt noget, jeg gerne vil være med til at drøfte og se på, hvordan vi kan få rettet op på det.
Fordi det på nuværende tidspunkt ikke er til at sige, om det vil betyde ekstra ressourcetræk, hverken for Forbrugerombudsmanden eller Forbrugerrådet.
Det kunne jo være, at nogle af de sager, der bliver brugt utrolig meget tid på i dag, fordi virksomhederne ikke gider slippe slanterne, i stedet kører som gruppesøgsmål og derfor i sidste ende faktisk sparer Forbrugerombudsmanden og Forbrugerrådet for penge.
Jeg har allerede tilkendegivet, at området vil blive fulgt nøje.
Jeg tror, der er en ressourcebesparelse på længere sigt, for jeg tror, der er færre virksomheder, som vil forsøge at underkende krav fra forbrugerne, når de ved, at gruppesøgsmål er der som en trussel og som et retsmiddel, og det vil i sidste ende faktisk spare ressourcer hos både Forbrugerombudsmanden og Forbrugerrådet.
Karen Hækkerup (S), 2006-10-26:
Jeg spurgte lige præcis til de sager, Forbrugerrådet vil være afskåret fra at føre, og det er jo bl.a. dem, som hører under frameldingsordningen, så jeg forstår ikke, hvorfor ministeren bliver forvirret over det.
Men for nu at lade den problematik ligge vil jeg gerne vende tilbage til noget, vi tidligere har rejst, og som masser af andre partier her i Folketinget også har rejst, nemlig spørgsmålet om ressourcer.
Nu er det jo normalt sådan, at når man budgetterer med noget, når man sætter noget nyt i værk og håber, at det vil komme til at virke, er man som myndighed også forpligtet til at sørge for, at der følger penge med.
Hvis vi sidder her og laver en lov, som er smaddergod, og som vil hjælpe almindelige forbrugere, må vi også påtage os et ansvar.
Medmindre vi sørger for, at der følger penge nok med ud, risikerer de forbrugere i sidste ende at få nej, når de går til Forbrugerombudsmanden, fordi han kan blive tvunget til at sige: Jeg kan godt forstå, at I har en sag, men jeg har ikke ressourcerne til at føre den.
Er det ikke helt almindeligt, når man laver en ny lov, at man så sørger for, at der følger penge med?
Og hvordan kan ministeren sige, at det på nuværende tidspunkt er usagligt at sørge for, at Forbrugerombudsmanden får de midler, der skal til for at føre de sager, som han selv siger han regner med vil komme som konsekvens af lovforslaget?
Lene Espersen (KF), 2006-10-26:
Nej, for fru Karen Hækkerup kan simpelt hen ikke forstå lovforslaget.
Det er den konklusion, jeg må drage.
Udgangspunktet for dette gruppesøgsmålsforslag er, at man benytter sig af tilmeldingsmodellen.
Langt de fleste gruppesøgsmål, der vil blive ført ved retten, vil være efter tilmeldingsmodellen, og her har Forbrugerrådet præcis de samme muligheder som Forbrugerombudsmanden for at være grupperepræsentant, så jeg forstår simpelt hen ikke, hvad det er, fru Karen Hækkerup har så store problemer med.
Det eneste, som Retsplejerådet, der har en vis juridisk vægt, har peget på, er, at hvis man vælger en frameldingsmodel, hvor man tvinger borgere ind i en retssag, de ikke er blevet spurgt om de vil være med i, stilles der helt anderledes saglighedskrav til den person, der er grupperepræsentanten, og her har man peget på, at ansvaret ligger bedst i hænderne på Forbrugerombudsmanden.
Karen Hækkerup (S), 2006-10-26:
Justitsministeren sagde selv i sit svar, at det jo i sidste ende er domstolene, der skal afgøre, hvilke sager der kan føres som gruppesøgsmål, og derfor synes jeg, det er endnu mere mærkeligt at indtage den stilling, at Forbrugerrådet ikke må få lov til at føre nogen af sagerne.
Hvis det i forvejen er domstolene, som skal godkende, om sagen overhovedet kan rejses som gruppesøgsmål, skal godkende grupperepræsentanten og forlange, at der skal stilles krav om sikkerhed,
hvorfor mener ministeren så, der skal gøres særlige, ekstra saglighedshensyn gældende for at få squeezet Forbrugerrådet ud, når det rent faktisk gerne vil føre nogle af de sager, som det nu bliver afskåret fra, og som det selv siger vil være sager, som Forbrugerombudsmanden ikke altid vil have ressourcer til at føre?
Lene Espersen (KF), 2006-10-26:
Jeg vil sige, at den bekymring har jeg altså ikke.
Jeg er helt overbevist om, at de sager, som Forbrugerombudsmanden og Forbrugerrådet modtager, og som de skønner er gode sager, der kan køre som gruppesøgsmål, vil de selvfølgelig viderebringe til retten, og derudover er jeg faktisk sikker på, at man vil opleve, at mange helt almindelige borgere og forbrugere vil benytte sig af muligheden og være med til at fremme de sager, der måtte være.
Vi er heldigvis et oplyst folkefærd, og der er ikke ret mange danskere, der finder sig i noget som helst.
Hvis man ser Kontant og nogle af de mange andre programmer i fjernsynet, må man indrømme, at der er ret mange danskere, der er temmelig stædige og ikke giver op, når virksomhederne ikke overholder deres forpligtelser, og derfor er jeg faktisk ikke bange for, at loven skal blive en papirlov, der ikke virker.
Jeg er ret overbevist om, at den nok skal få kød og blod og saft og kraft bag sig.
Men jeg synes bare, det er for præmaturt på nuværende tidspunkt at sige, hvilke personer og hvilke organisationer der bliver grupperepræsentanter, og hvor stort ressourcetrækket kommer til at blive.
Det vil vi blive klogere på, når loven har været i kraft i et stykke tid.
Elisabeth Geday (RV), 2006-10-26:
Når jeg rejser dette spørgsmål her i salen, er det jo, fordi finanslovforhandlingerne i øjeblikket kører i højeste gear og det derfor er særdeles relevant at få bragt lige præcis spørgsmålet om Forbrugerombudsmandens ressourcer op her og nu, og for den sags skyld også – som nogle af de øvrige ordførere gjorde – Forbrugerrådets ressourcer.
Jeg mener stadig, det er risikabelt, at vi vedtager denne lovgivning, hvis vi ikke giver Forbrugerombudsmanden mulighed for at dyrke nogle af disse sager.
Hvad mener ministeren om det?
Lene Espersen (KF), 2006-10-26:
Jeg vil sige, at som udgangspunkt mener jeg altså, at vi først må få loven ikraftsat og så vente og se på, hvor mange sager der kommer.
Det er jo i sidste ende domstolene, der kommer til at afgøre, hvorvidt en sag skal køres som gruppesøgsmål, eller om den må køres som enkeltsøgsmål med hver person for sig.
Det er ikke noget, der er givet på forhånd, det er noget, domstolene i sidste ende skal træffe afgørelse om, og derfor vil jeg sige, at jeg synes, det vil være meget vanskeligt på forhånd at afsætte ressourcer til noget, vi ikke præcis kender effekten af.
Men jeg vil sige, at vi vil følge udviklingen på området nøje, og det vil jeg også gerne tilkendegive skriftligt i det udvalgsarbejde, der forestår.
Hvis det viser sig, at der kommer et voldsomt ressourcetræk, fordi gruppesøgsmål bliver en – i gåseøjne – sællert, mener jeg, vi må se nærmere på det, men jeg synes, det vil være usagligt at foruddiskontere allerede på nuværende tidspunkt, hvor mange retssager der måtte komme.
Under alle omstændigheder håber jeg, at det, at vi nu har et middel som gruppesøgsmål, kan medvirke til, at nogle af de vrangvillige virksomheder, som fru Elisabeth Geday talte om, bliver lidt hurtigere til at oppe sig og være forbrugervenlige, når de skal være det ifølge lovens krav.
Karsten Nonbo (V), 2006-10-26:
Det lovforslag, vi skal arbejde med nu, er et lovforslag om fuldbyrdelse af straf for indsatte i fængsler.
I forbindelse med satspuljeforliget for 2006 besluttede partierne, at der skal sikres en behandlingsgaranti til stofmisbrugere i fængslerne, og det er den behandlingsgaranti, der nu skal iværksættes.
Forliget er heldigvis bredt funderet, idet seks af partierne i Folketingssalen er med i forliget.
I juni 2004 fik regeringen gennemført en skærpet indsats mod narko i fængslerne som den første og største forudsætning for at stoppe narkotrafikken i fængslerne.
Det er selvfølgelig stadig væk for mange, og tallet skal endnu længere ned, helst ad frivillighedens vej, men om nødvendigt med endnu flere skærpede kontroller.
Men det er helt klart, og det er der jo også lagt op til i lovforslaget, at hvis de indsatte går frivilligt i narkobehandling og er motiverede for narkobehandling, er det jo den bedste vej ud af narkohelvedet.
Så er chancen for et godt resultat bedst, og det giver også mulighed for, at man kan arbejde videre med den narkobehandling, man har fået i fængslet, når man bliver løsladt, for man har jo adgang til narkobehandlingen uden for kriminalforsorgens rammer.
Så kan man komme i behandling, mens man er mest motiveret, så får vi det bedste resultat, og det er selvfølgelig til alles tilfredshed.
Et andet punkt i lovforslaget vedrører undersøgelse af en indsat: Må den foretages af personale af andet køn end den indsattes?
I dag er det sådan, at man formentlig nogle gange nødtvunget har været nødt til at foretage egentlig kropsvisitation og afklædning af f.eks. en kvindelig indsat, selv om der kun har været en mandlig fængselsfunktionær.
Nu bliver det sådan, at man i fremtiden skal kunne efterses af en af sit eget køn.
Problemet og udfordringen i det er jo, at vi får kvindelige ansatte på samtlige institutioner, men det er i øvrigt godt for arbejdsmiljøet og klimaet som helhed i institutionerne, at kønnene er blandet, så man også kan foretage de visitationer, man måtte ønske.
Det, vi skal være opmærksomme på, og som kan give problemer, er forholdene i et lille arresthus.
Her kan lovforslaget måske utilsigtet medføre, at når en kvindelig indsat kommer hjem fra orlov og skal visiteres, er der måske ikke lige en kvindelig ansat til stede, og så må hun pænt vente i besøgsrummet.
Dermed risikerer vi måske, at det bliver blokeret, og hun bliver utilsigtet sat i enrum et stykke tid.
Men det er noget, der meget gerne skulle afhjælpes, ved at vi får rekrutteret endnu flere kvindelige ansatte.
Den sidste del af lovforslaget handler om reglerne for de indsatte.
De skal ikke indføres i Lovtidende, men de indsatte skal selvfølgelig have adgang til at se reglerne for den enkelte institution.
Hvis jeg skal sige det rent privat, mener jeg, at hvis det var ordensreglerne, det gjaldt, skulle de ikke bare have lov til at se dem.
De skulle have lov til at få dem forkyndt, for så er der større chance for, at de kan overholde dem.
Men Venstre tilslutter sig hele dette lovforslag.
Bjarne Laustsen (S), 2006-10-27:
Jeg har et spørgsmål til hr. Christian H. Hansen, og det er måske nærmest af generel karakter, for han faldt jo lidt ned på jorden igen.
Det danske bidrag er på ca. 130 mio. kr., hvis der kommer ansøgninger nok; det er vi vel enige om.
Og så vil jeg godt høre: Når Dansk Folkeparti generelt er imod EU og synes, det ikke burde eksistere osv., hvordan har man det så med at modtage penge fra EU i en situation som den, vi har her?
Det synes jeg kunne være ret interessant at vide, for fra Dansk Folkepartis side forsømmer man aldrig nogen sinde en lejlighed til at fortælle, hvor ringe EU er.
Men nu, hvor vi har en fælles fiskeripolitik, er det vel også rimeligt, at vi har en mulighed som denne, eller er det bare noget, der lige er opfundet til lejligheden i dag?
Lotte Thiim Bertelsen (SF), 2006-10-27:
Det omhandler en lang række fiskerirelaterede forhold på såvel havet som i kystbyerne, og det omhandler også akvakultur.
SF kan principielt gå ind for de tiltag, der opremses i forslaget, som er vigtige og gode for erhvervet og udkantsområderne, hvor fiskerihavnene ligger, men vi synes også, det er meget bredt formuleret, og at der er meget store bemyndigelser til ministeren, så han stort set kan gøre, som han vil.
Per Clausen (EL), 2006-10-27:
Jeg kan sige til hr. Jens Kirk, at når man slipper markedskræfterne løs, fører det til centralisering og koncentration, og centralisering og koncentration er ikke det, kystfiskerne og kystfiskeriet har brug for.
Men selv om Venstre, De Konservative og Dansk Folkeparti har lavet en aftale, der fører til yderligere centralisering og koncentration af det danske fiskeri, er det da ikke umuligt at forestille sig, at vi kan skrue ordningerne sådan sammen, at de kan kompensere for det og medvirke til at give nogle bedre vilkår for kystfiskerne.
Hvis det sker, skal det, at Venstre, De Konservative og Dansk Folkeparti har lavet en dårlig aftale, ikke forhindre, at vi efterfølgende er med til at vedtage lovforslag, der kan skabe bedre vilkår for de fiskere, vi synes har brug for at få et løft.
Jens Kirk (V), 2006-10-27:
Jeg nægter at tro på, at hr. Per Clausen fortsat mener, at vi alle sammen også i fremtiden skal ro ud og fiske.
Det vil vel være en fordel, at vi har nogle havgående både, som virkelig kan tage ud på havet og fiske, mens farvandet nær kysterne fortsat giver andre muligheder for de mindre både.
F.eks. giver puljefiskeriet de små fiskere mulighed for nicheproduktion.
Der er heller intet i forslaget, der udelukker mærkningsordninger og alt muligt andet.
Der er virkelig mulighed for at tænke vidt, tænke bredt og komme med nye forslag.
Det må da være positivt, og det må da næsten være lige efter Enhedslistens opskriftsbog.
Nu er hr. Per Clausen jo en klog rad.
Han lukker ingen døre bag sig i første omgang, og jeg tror, vi kunne bruge SF's konstituerede ordførers ord om, at der er alt godt fra havet her.
Det hørte jeg også hr. Per Clausen sige.
Men jeg hørte ikke hr. Per Clausen sige ret meget negativt, så jeg har den forhåbning, at når forslaget kommer til tredje behandling, helst inden for længe, vil Enhedslisten for en gangs skyld stemme sammen med de øvrige partier, i hvert fald regeringspartierne og DF.
At støtte kystfiskeriet er vi alle sammen enige om, men det har jo lige så store muligheder, som man kan sige det havnebaserede fiskeri har.
Forslaget vil nok give nogle havne nogle muligheder, f.eks. kan de mindre havne optræde som nicheproducenter, men kystfiskeriet har jo også haft alle muligheder, og nogle har også allerede benyttet sig af dem.
Kan hr. Per Clausen ikke bekræfte det?