Line Barfod (EL), 2006-05-31:
Da dette er en andenbehandling, har folk jo tid til at tænke sig om, inden forslaget kommer til tredje behandling.
Jeg synes, det er et problem, at det ser ud til, at flertallet har tænkt sig at vedtage et lovforslag, som telebranchen klart har sagt der er meget store problemer i, fordi nogle af de ting, der er indeholdt i forslaget, ikke kan lade sig gøre rent teknisk.
Det har endnu ikke været muligt at føre den bestemmelse ud i livet, fordi det har vist sig, at meget ikke kan lade sig gøre på grund af en række tekniske problemer, og desuden kan det siges, at der overhovedet ikke er proportioner i at bruge så mange ressourcer på at logge alle lovlydige borgeres teletrafik, når de, man egentlig ønsker at opfange teletrafik fra, meget nemt kan omgå muligheden.
Nu vil man ud over at gennemføre en lovgivning, hvorom telebranchen siger, at dele af den ikke kan gennemføres, også gennemføre den for Enhedslisten meget afgørende nytænkning, som vi under ingen omstændigheder kan være med til: Man pålægger private firmaer at lave politiarbejde.
Private firmaer bliver med lovforslaget pålagt, at de skal prøve at efterforske, hvorhen folk bevæger sig.
Hvis politiet beder om det, skal de f.eks. udsende den sms, der kan afsløre, hvor en mobiltelefon befinder sig, og det mener vi ikke skal være private firmaers opgave.
Det må være politiets opgave at udføre efterforskning, man skal ikke blande tingene sammen.
Det andet problem, som telebranchen har peget på, og som vi er meget enige i, er, at det i dag ikke er teknisk muligt kun at registrere de data, som politiet ønsker.
Man registrerer faktisk en utrolig stor mængde data, og den store mængde data skal vaskes for at få præcis de oplysninger, som politiet ønsker og har hjemmel til at kræve, frem.
I dag foregår den vask hos politiet, når politiet beder om det.
Med lovforslaget er der lagt op til, at det bliver private firmaer, der skal foretage den vask.
Det mener vi ikke er rimeligt.
Vi mener, det må være politiet, som skal stå for at sortere i de oplysninger, man får, ligesom det, hvis man laver en telefonaflytning, er politiet, der sidder og lytter igennem, hvad der er relevant af det, der er opfanget i telefonaflytningen.
Det kan ikke være rigtigt, at det er private firmaer, der skal pålægges at sidde og lave politiarbejde.
Det er et skred i forhold til, hvordan man normalt opfatter, hvad der er politiets opgave i et retssamfund.
Derfor kan vi under ingen omstændigheder støtte det lovforslag, der ligger, og jeg håber, at de partier, der har tilkendegivet på forhånd, at de vil støtte det, tænker sig om endnu en gang og ikke vedtager et lovforslag, der dels delvis ikke teknisk kan gennemføres, dels på flere punkter er et brud på de principper, vi normalt har i et retssamfund.
Enhedslisten har fremsat dette forslag af to grunde.
Den ene grund er, at vi synes, det er urimeligt, at når mennesker kommer ud i problemer, skal det være økonomisk kassetænkning, der er afgørende for, hvilken hjælp de får, fordi der er forskellige refusionssatser for forskellige former for ydelser.
Vi synes, man skal se på, hvilken ydelse det enkelte menneske har behov for.
Den anden grund til, at vi har fremsat forslaget, er den stigende ulighed, som vi oplever mellem kommunerne, og som medfører, at mange kommuner mangler økonomien til at løfte de mange velfærdsopgaver, der er behov for at løfte.
Vi hører i øjeblikket fra den ene kommune efter den anden, hvordan man er nødt til at skære ned på den helt basale velfærd.
I øjeblikket har vi hele debatten om ældreplejen, hvor vi hører, at selv om det står slemt til mange steder, de ansatte er ved at bukke under, og de ældre har urimelige forhold, er mange kommuner alligevel tvunget til at spare, fordi regeringen og Dansk Folkeparti bliver ved med at holde kommunerne i en økonomisk skruetvinge.
Derfor foreslår vi, at der skal være 100 pct.s statsrefusion på overførselsindkomsterne, som kommunerne i mange tilfælde alligevel ikke har de nødvendige redskaber til at påvirke.
En væsentlig årsag til, at mange mennesker får behov for sygedagpenge eller førtidspension, er jo det dårlige arbejdsmiljø, der findes mange steder.
Senest i dag har vi hørt, hvor stort problemet er blandt de mennesker, der arbejder i ældreplejen.
Mange steder har de virkelig dårlige arbejdsforhold, og det har kommunerne svært ved at påvirke, når de ikke har ordentlig økonomi til at gøre det for.
Hvis man indførte 100 pct.s statsrefusion, ville det betyde en stor forskel for mange kommuner.
I dag har vi fået et svar i Kommunaludvalget, som viser, at f.eks. Albertslund Kommune ville få 326 mio. kr. mere, end den har i dag, og det kan der jo fås ret meget velfærd for.
En kommune som den nye Lolland Kommune, der jo virkelig bliver trængt, fordi den har virkelig mange indbyggere på overførselsindkomst, kunne få 621 mio. kr. mere at gøre godt med på velfærdsområdet, og en kommune som Aabenraa ville få 410 mio. kr. mere til bedre velfærd.
Århus, der i øjeblikket er nødt til at skære virkelig hårdt mange steder, bl.a. på grund af udligningsreform og kommunalreform, ville i stedet for at skulle skære ned få 1.687 mio. kr., som den kunne forbedre sin velfærd med.
Det velfærdsudspil, vi har set fra regeringen, går den anden vej.
Regeringen tager penge fra kommunerne, og hvis forslaget om, at kommunerne ikke længere får refusion for kontanthjælp til de under 30-årige, bliver gennemført, vil det betyde, at f.eks. Københavns Kommune kommer til at miste yderligere 50 mio. kr., og for en kommune som Albertslund vil det målt pr. indbygger blive endnu værre.
Da regeringen fremsatte sit velfærdsudspil, bad vi om at få en gennemgang af, hvad de økonomiske konsekvenser af udspillet ville blive for kommunerne.
Det har regeringen endnu ikke været i stand til at levere os, og vi synes, det er et stort problem, at regeringen fremsætter et velfærdsudspil, som har stor økonomisk betydning for de kommuner, der skal føre velfærden ud i livet, før den har regnet på, hvad konsekvenserne bliver for kommunerne.
Det er også et stort problem i forbindelse med de kommuneforhandlinger, der føres i øjeblikket, at man faktisk ikke ved, hvad resultatet bliver af de velfærdsforhandlinger, der føres sideløbende.
Kl. 9.25
Derfor vil vi kraftigt opfordre til, at man lader være med at forringe kommunernes økonomi yderligere, men tværtimod forbedrer den ved at stemme for vores beslutningsforslag.
Hermed sluttede forhandlingen.
Der var stillet 6 ændringsforslag i betænkningen.
Uden for betænkningen var der ikke stillet ændringsforslag.
Lovforslaget og ændringsforslagene sattes til forhandling under et.
Ingen bad om ordet.
Afstemning
Ændringsforslag nr. 1-6 vedtoges uden afstemning.
Lovforslaget overgik derefter til tredje behandling.