Bendt Bendtsen (KF), 2002-01-15:
Boligpakken kan sådan lidt groft deles op i to dele:
På den ene side er der en række forslag, som sigter på, at der bliver bygget nye boliger.
Jeg tænker her på forslagene om nedsættelse af grundkapitalen og fælles 4'eren.
Jeg tænker her på forslagene om medejerboliger og om aktivering af Landsbyggefondens midler.
Regeringen er enig i, at boligudbuddet og problemerne i de udsatte almene boligområder er væsentlige og relevante boligpolitiske problemstillinger.
Vi er derimod ikke enige i alle de foreslåede løsninger.
Reguleringer, detailstyringer fylder efter min opfattelse for meget i de to partiers tankegang.
Samtidig er det min overbevisning, at flere af forslagene heller ikke er tilstrækkelige til at løse problemerne og opfylde regeringens målsætning om et bedre fungerende boligmarked.
Derfor vil regeringen skabe nogle løsninger, som er mere effektive og hensigtsmæssige end de forslag, som Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre er kommet med.
Det skal jeg vende tilbage til under de enkelte forslag.
Jeg synes, det er værd at notere sig, at der er bred enighed om udgangspunktet.
Der er behov for at få gang i boligbyggeriet.
Det er derfor også i regeringsgrundlaget et prioriteret område, at der skal bygges flere boliger.
Vi vil fortsætte udbygningen af almene udlejningsboliger.
Vi har netop behandlet regeringens forslag om at nedsætte grundkapitalen i det almene byggeri.
Det vil betyde flere almene boliger, både familieboliger og ældre- og ungdomsboliger.
På ældreboligområdet vil vi derfor komme med et forslag, der sikrer, at de ældre får bedre mulighed for frit at vælge plejehjem/plejebolig, også selv om den ønskede bolig ligger i en anden kommune.
Vi skal også undgå de uværdige situationer, hvor ægtepar
er blevet adskilt, fordi kun den ene har et helbredsmæssigt behov for at flytte på plejehjem.
Der er forskellige fastgroede systemer, som skal overvindes i den forbindelse, men løsningerne skal tilpasses menneskerne og ikke systemerne.
Der skal bygges flere almene boliger, men det er ikke nok.
Vi skal også have gang i det private udlejningsbyggeri.
Regeringen er meget optaget af at skabe bedre rammer for byggeri af private lejeboliger.
Vi vil derfor drøfte både med pensionskasser og andre private investorer, hvordan vi kan finde forbedringer, der kan sætte gang i byggeriet af private udlejningsboliger til helt almindelige mennesker.
Efterspørgslen efter private andelsboliger er stor, og andelsboliger udgør en attraktiv boligform både for mange ældre og for unge familier.
Regeringen har derfor fremsat lovforslag, som gør det muligt at forøge andelsboligkvoten fra 1.000 til 1.800 boliger om året.
Jeg vil gerne understrege, at det ikke er nok at øge byggeaktiviteten.
Det er regeringens klare mål også at fremme betingelserne for øget produktivitet, kvalitet og effektivitet i byggesektoren.
Jeg vil godt sige, at det er regeringens klare målsætning, at vi skal have et større og mere varieret boligudbud i Danmark, så den enkelte familie har mulighed for at vælge den boligtype, der passer bedst til familiens behov.
Lad mig i den forbindelse understrege, at balancen på boligmarkedet skal fastholdes.
Valget mellem at eje eller at leje skal være reelt.
Det betyder, at både ejer og lejer skal have rimelig sikkerhed for deres fremtidige boligudgifter.
På ungdomsboligområdet har Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre stillet forslag om, at der skabes mulighed
for byggeri af en ny type bofællesskaber for unge
, de såkaldte fælles 4'ere.
Regeringen er enig i det overordnede mål, nemlig at der skal bygges flere ungdomsboliger især i de store uddannelsesbyer.
Der er i høj grad brug for flere ungdomsboliger, ikke mindst i byer som Århus og København.
Vi synes faktisk, at fælles 4'ere er en rigtig god idé, men hvorfor denne detailregulering?
Den eksisterende almenboliglov rummer jo allerede mulighed for at bygge individuelle boliger og bofællesskaber.
Derfor er der ikke behov for særlig lovgivning, særlig økonomisk begunstigelse og dertil et bureaukratisk og detaljeret regelsæt, som der her er lagt op til.
Jeg synes også, det er vigtigt, at den kommunale medfinansiering bibeholdes, for kommunernes ansvar må være der, for at vi kan være sikre på, at der ikke bygges boliger, der ikke er behov for.
Nedsættelse af den kommunale grundkapital fra 14 til 7 pct., som regeringen allerede har foreslået, vil give kommunerne en kraftig tilskyndelse til at sætte yderligere gang i byggeriet, også af ungdomsboliger.
Regeringen vil overveje, på hvilken måde den private sektor får bedre mulighed for at udbygge og udleje boliger, herunder til unge.
Regeringen vil ligeledes øge udlejningen af private værelser ved at lette beskatningen. På trods af de sympatiske intentioner om at styrke nybyggeriet af ungdomsboliger kan regeringen derfor ikke støtte forslaget om de fælles 4'ere, som ensidigt satser på bofællesskabsformen, og som bærer præg af en alt for detaljeret og statslig regulering.
Jeg vil gerne med hensyn til den del af lovforslaget, der vedrører 4. Maj Kollegier, sige, at jeg vil tage den del
af lovforslaget med næste gang, jeg ændrer almenboligloven. Jeg vil foreslå, at dispensationen vedrørende bestyrelsessammensætning og udlejning, der gælder for de 4. Maj Kollegier, der har modtaget offentlig støtte til renovering, forlænges med 10 år til udgangen til 2015.
Lad mig om en anden del af Socialdemokratiets og Det Radikale Venstres boligpakke sige, at vi er enige i udgangspunktet.
Der skal gøres noget ved de problemer, som desværre kan konstateres i mange af de store almene boligområder.
Den skæve beboersammensætning påkalder sig her særlig interesse.
Vi er imidlertid ikke enige om midlerne.
Der ligger to forslag i pakken, som angiveligt er med med henblik på at løse nogle af de nævnte problemer:
Der er medejerboligforslaget, hvor jeg ser det fremsatte lovforslag om medejerboliger og forbedret råderet som udtryk for, at Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre har erkendt, at lejerne i almene boliger ønsker større individuel frihed til at bestemme, hvordan den enkelte vil bo og indrette sig.
Den enkelte lejer skal ikke i så høj grad som tidligere være afhængig af, hvad fællesskabet beslutter.
Det glæder mig, at man nu, og det gælder ikke mindst Socialdemokratiet, åbenbart er parat til at se lidt mere fordomsfrit på forholdene i den almene sektor.
Desværre må jeg sige, at jeg har svært ved at se, at netop medejerboligformen skulle være særlig fordelagtig for den enkelte lejer, og det er vel lige præcis det, der er afgørende.
Er medarbejderboligmodellen så attraktiv for den enkelte boligsøgende, at der vil være bred interesse for modellen?
Jeg tror det faktisk ikke.
Efter forslaget skal lejerne betale et medejerindskud, og de får indflydelse på lejlighedernes indretning.
Men denne indflydelse kan i sagens natur kun gøres gældende ved en udlejning, typisk ved byggeriets opførelse.
Ved udlejning nummer to er indflydelsen brugt, og hvor mange vil finde det attraktivt at betale op mod 200.000 kr. for at komme ind i en almen bebyggelse, hvor man ikke får større indflydelse end andre lejere?
Næppe ret mange, hvis det da ikke blot er for at kunne sprænge ventelisten.
Et andet forhold, som giver anledning til en vis skepsis, er det indviklede regelsæt, som følger med ordningen
om medejerboliger
Jeg kan henvise til reglerne om reguleringen af medejerindskuddet, fastsættelsen af lejen for medejerne, hele garantiordningen og udbygningen af ventelistesystemet osv., osv.
Kort sagt: Jeg finder altså den foreslåede model for bureaukratisk.
Jeg mener, det mest rationelle er at droppe tanken om medejerboligen.
Jeg mener, vi i stedet skal gå mere direkte til værks og sørge for, at almene lejere får mulighed for enten at blive egentlige ejere af deres bolig eller andelshavere.
en reform af det almene byggeri, som gør det muligt for lejerne at overtage deres bolig enten som ejerbolig eller som andelsbolig.
Jeg er naturligvis klar over, at dette arbejde ikke er ukompliceret, men jeg er overbevist om, at det er den rigtige vej.
Jeg er således sikker på, at mange almene lejere, herunder både børnefamilier og ældre, vil være interesserede i den medbestemmelse, som følger ved at være ejere eller andelshavere.
Med medbestemmelse følger et større engagement og ansvar, og jeg er også sikker på, at de nye ejere og andelshaveres engagement vil have en afsmittende og vel at mærke positiv afsmittende virkning i den pågældende bebyggelse.
Herved får vi nogle mere stabile og velfungerende boligområder.
De foreslåede ændringer i lejernes individuelle råderet ser jeg derimod positivt på.
Jeg er således enig med Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre i, at reglerne trænger til en liberalisering.
Reglerne hører under socialministerens område, så vi vil se på sagen.
Vi er enige om, at det mest hensigtsmæssige vil være at se på disse regler som opfølgning på udvalgsarbejdet om salget af de almene boliger. Med hensyn til Landsbyggefondens midler er der en aftale mellem den tidligere regering og Boligselskabernes Landsforening.
Det er positivt, at den almene sektor selv tilslutter sig medfinansiering af nybyggeri.
Jeg har også bemærket i aftalen, at støtte fra Landsbyggefonden først vil kunne ydes, når alle lokale muligheder, herunder lejerbetaling, er helt udtømte.
Regeringen vil vurdere aftalen nærmere og diskutere den med de partier, som indgår i finanslovforhandlingerne.