runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Poul Nødgaard (DF), 2005-03-15:
Jeg kan bedst bedømme min egen region, der, hvor jeg bor.
Der forestiller jeg mig, at hovedcenteret kommer til at ligge i Nykøbing Falster, det er aftalt ifølge forliget, og så står der bare en bred formulering om, at man skal sørge for, at folk kan blive betjent de forskellige steder.
Jeg forestiller mig – uden at jeg vil bindes af det – at der også bliver et afdelingskontor i Roskilde og et i Sorø, således at folk kan blive betjent nogenlunde de steder, hvor de hidtil er blevet betjent i de nuværende statsamter.
Karen J. Klint (S), 2005-03-15:
Nu er det ikke et af de lovforslag, jeg selv er ordfører på, så der kan jo være noget i detaljerne, som jeg har misforstået.
Jeg er faktisk meget enig i, at f.eks. rådgivning omkring skilsmissesager og mægling i skilsmissesager stadig væk er noget, der skal ligge i en regional statsforvaltning, altså det, der tidligere var statsamtet, men jeg har faktisk forstået, at der er nogle geografiske områder i landet, hvor man godt kan komme til at køre rimelig langt for at få en sådan sag behandlet.
Det kan være fra et eller andet yderområde i en region.
I min egen region er der i hvert fald nogle geografiske områder, hvor det er svært at komme frem, hvis man skal til Aabenraa for at få løst et mæglingsforhold eller noget andet, man skal til sit regionale kontor om.
Så med hensyn til det med den korte afstand vil jeg sige, at det godt kan være, at det gælder på Sjælland, men ikke nødvendigvis i Region Syd i hvert fald.
Poul Nødgaard (DF), 2005-03-15:
Dette lovforslag er en konsekvens af, at de nuværende 14 amter nedlægges.
I hvert amt er der nu et såkaldt statsamt med en amtmand i spidsen.
Lovforslaget lægger op til etablering af fem nye regionale statsforvaltninger med en direktør i spidsen.
Ved de fem hovedsæders placering er der taget hensyn til en spredning af de offentlige servicecentre i regionerne.
Således placeres hovedkontoret for statsamtet i Sjællandsregionen i Nykøbing Falster, bl.a. fordi den nye region med dens 41 folkevalgte får hovedsæde i Sorø.
Jeg er således slet ikke enig med fru Karen Hækkerup i, at folk skal køre så og så langt for at komme til de nye statskontorer.
Det bliver næsten, som det altid har været, en afstand, der ikke er særlig stor.
Det er vigtigt specielt i familie- og personretlige sager.
Det gælder f.eks. sager vedrørende adoption samt sekretariatsbetjeningen af jordbrugskommissioner og klagesagsbehandling vedrørende social- og sundhedsassistentuddannelsen.
Domstolenes nuværende opgaver vedrørende opløsning af ægteskab og afklaring af uenighed om forældremyndighed bliver ligeledes områder, der bliver henlagt til de nye regionale statsforvaltninger.
Det bliver således stærkt styrkede statsforvaltninger, der kommer ud af denne her reform.
Det synes jeg er værd at notere sig.
Høringssvarene har jeg også set på.
De er gennemgående, synes jeg, meget positive, men personalet er, som det også blev fremhævet af den foregående ordfører, lidt bekymrede over, at de nu pludselig skal have lidt længere til arbejde.
Dansk Folkeparti kan naturligvis tilslutte sig lovforslaget, der samler en række opgaver for de nuværende statsamter til løsning i de nye statsforvaltninger.
Et godt lovforslag, synes vi, som i alle henseender tager hånd om, at det fortsat er muligt lokalt at kunne få løst de opgaver, som de nuværende statsamter beskæftiger sig med.
Leif Mikkelsen (V), 2005-03-15:
Lov om regional statsforvaltning er jo altså igen en lovgivning, der ligger i kølvandet på kommunalreformen, som etablerer fem statsforvaltninger til varetagelse af en række opgaver inden for familie- og personret, tilsyns- og klagesagsbehandling, sekretariatsbetjening af en række nævn, kommissioner m.v. Vi kan jo notere os, at disse statsforvaltninger skal følge regionsgrænserne, og dermed får vi fem af slagsen – så det er en rationalisering fra 15 til 5 – som så skal løse disse opgaver.
Der samles altså i statsforvaltningerne en vis ekspertise til at varetage en række opgaver inden for familie- og personret og tilsyns- og klagesagsbehandling, og det er et forslag, som Venstre kan støtte.
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2005-03-15:
Lovforslaget er en konsekvensrettelse af det nugældende grundlag for Kreditforening af Kommuner i Danmark.
Formålet med forslaget er at give Kommunekredit mulighed for at yde lån til regionerne på samme vilkår som til kommunerne, således at regionerne får de samme lånefinansieringsmuligheder som de nuværende amter.
Kommuner og regioner vil hæfte solidarisk og opnår gennem Kommunekredit meget favorable lånetilbud.
Jeg er selvfølgelig lidt ked af, at hr. Poul Nødgaard oven på hr. Ole Stavads glimrende ordførertale tegnede et billede af, at det skulle være særlig nemt at nå til den konklusion, at alle kunne bakke op omkring det.
Jeg noterer det selvfølgelig på scorebrættet som det første af nu i alt 49 lovforslag, som det er lykkedes at samle bred parlamentarisk opbakning til.
Så skal jeg selvfølgelig spare Folketinget for min egen personlige ærgrelse over, at det alligevel er nødvendigt, for vi står jo altså her med et stykke lovgivning, der har holdt i fuldstændig uændret form siden den 19. marts 1898.
Så på sæt og vis er det jo egentlig lidt synd, at vi nu er kommet dertil, hvor vi er nødt til at justere på loven.
Men når det nu så galt skal være, er det jo rart, at vi kan gøre det skulder ved skulder i et enigt Folketing.
Mange tak for det.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling.
Afstemning
Poul Nødgaard (DF), 2005-03-15:
Man må jo sige, at det er et af de meget lette forslag i forbindelse med kommunalreformen.
Man kan så håbe, at det ikke bliver i særlig stort omfang, de skal låne, men det vil jo kun tiden vise.
Det er en konsekvensrettelse, og den kan Dansk Folkeparti fuldt ud tilslutte sig.
Ole Stavad (S), 2005-03-15:
Vi har talt sammen i oppositionen.
Ministeren har et par gange her i løbet af dagen sagt, at det ikke er egnet til forhandling her.
Men vi vil gerne fra en samlet opposition strække hånden frem og vise vores gode vilje, og derfor skal jeg på en enig og samlet oppositions vegne sige: Vi agter at stemme for det her forslag og håber, at ministeren skriver det på den konto, der så også skal udlignes, når vi mødes på et senere tidspunkt.
Leif Mikkelsen (V), 2005-03-15:
Jeg skal ikke tage meget af Folketingets tid.
Der er tale om en tilpasning, sådan at regionerne får samme muligheder, som amterne har i dag, for lånoptagelse i det, vi i daglig tale kalder Kommunekredit, og derfor er det en konsekvensrettelse af kommunalreformen og intet som helst andet.
Der er ikke nogen substansændring, ud over at regioner altså får samme adgang, som amter har i dag.
Venstre kan støtte forslaget.
Line Barfod (EL), 2005-03-15:
Jeg har set adskillige meningsmålinger og undersøgelser, hvor de offentligt ansatte er meget bekymrede for, hvad der kommer til at ske med deres fremtid, hvor langt de kommer til at skulle flytte osv.
Man kan jo også se på den udtalelse, der er kommet i dag fra Dennis Kristensen fra Forbundet af Offentligt Ansatte og Kim Simonsen fra HK/Kommunal, som altså tilsammen repræsenterer over 300.000 offentligt ansatte, at de ikke mener, at den løngaranti, der ligger i den overenskomst, der lige er indgået, er meget værd, hvis der kommer nogle store fyringsrunder.
Jeg var glad for, at ministeren i sit lange indlæg kom med en åbning om, at vi under det videre udvalgsarbejde nærmere kan diskutere de ansattes vilkår.
Derfor vil jeg høre, om ministeren vil være indstillet på at give et positivt svar på de spørgsmål, der dels er i den udtalelse i dag, dels allerede i forbindelse med åbningsdebatten i Folketinget blev stillet af Forbundet af Offentligt Ansatte på deres kongres, hvor de efterlyser nogle garantier for, at der også bliver penge til omstillingerne, og efterlyser nogle garantier for, at der er grænser for, hvad man som offentligt ansat skal finde sig i med hensyn til, hvor meget ens vilkår bliver forringet.
Jeg havde selv fornøjelsen af på årsdagen for offentliggørelsen af Strukturkommissionens betænkning at være sammen med netop Kim Simonsen og Dennis Kristensen, og også der fik jeg sådan set indtrykket af, at de offentligt ansatte – det er jo så de offentligt ansattes repræsentanter, kan man sige – signalerer omstillingsparathed.
Jeg føler mig også ret tryg ved det, som denne her lovgivning nu regulerer med hensyn til inddragelse, når man skal flytte stilling, ved lov om virksomhedsoverdragelse, ved lønmodtageres retsstilling ved virksomhedsoverdragelse kombineret med, at overenskomstperioden nu er aftalt til at være 3 år, og ved de signaler, der i øvrigt er sendt til landets kommuner, for disse ting i kombination betyder, at den enkelte medarbejder kan føle sig tryg.
Det er jo rigtigt, som flere ordførere har været inde på, bl.a. hr. Kristian Thulesen Dahl, at det, der er udfordringen i den offentlige sektor i den kommende årrække, jo ikke er at sparke de offentligt ansatte ud af deres arbejde, nej, det er sådan set at få dem til at blive på deres arbejde i en situation, hvor mere end 100.000 over de næste 5 år er på vej til naturlig afgang.
Ole Stavad (S), 2005-03-15:
Jeg kan i hvert fald konstatere, at hvis vi tager nogle af de lande, som vi er tættest på og bedst kan sammenligne os med, Norge og Finland, og ser på, hvad der er sker, når man har fjernet den sammenhæng mellem indtægter og udgifter, som ligger i den konstruktion, vi her har til behandling, er der sket noget i forhold til at være parat til at træffe de meget svære beslutninger.
Det kan jo sætte næsten revolutionsagtige bølger i gang og på en størrelse, så man ikke engang tager hjem og spiser frokost, når det er frokosttid i Danmark, og så er vi jo virkelig tæt på noget!
Så til hr. Torsten Schack Pedersen: Det ligger der faktisk rimelig god dokumentation for.
Det er også derfor, at stort set alle, der har udtalt sig om det her, har sagt, at den sammenhæng bør man passe på.
Hvis bare hr. Thulesen Dahl ville holde sig til det, vi har sagt.
Vi har sådan set sagt, at der skal investeres inden – altså, det koster at lave sammenlægninger; det ved man fra virksomheder osv.
Jeg er meget, meget skeptisk, vil jeg godt sige, med hensyn til den ene milliard kroner, der skønsmæssigt er angivet i bemærkningerne til lovforslaget.
Det vil jeg tvivle meget på holder.
Der er, hvis man griber tingene rigtigt an, nogle gevinster, men hr. Thulesen Dahl skal jo heller ikke glemme, at på Bornholm var noget af det, man eksempelvis skred til som det første, at lukke små skoler.
Noget af det, vi godt kan være bekymrede for hos os, er, hvis konsekvensen af det her bliver, at gevinsten kommer der, hvor man servicerer ude i yderområderne med de små skoler, med de små sygehuse osv., og jeg ville jo sådan set være undrende, hvis det er sådan, at hr. Thulesen Dahl ikke også synes, at det er et problem.
Det er bl.a. der, der kommer en gevinst på Bornholm.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2005-03-15:
Jeg bliver en smule forvirret.
Hr. Ole Stavad og Socialdemokratiet har nu i trekvart år fortalt befolkningen, at det at lave en kommunalreform er så dyrt så dyrt, at det bare koster en masse penge, og at alle de der gevinster, der tales om, kan man måske skyde en hvid pind efter osv.
Det har jo været en fortælling om alle dårligdommene.
Men det, jeg nu kan forstå på hr. Ole Stavad, er, at man fuldstændig anerkender, at der selvfølgelig er en masse rationaliseringsgevinster.
De skriver, at bare det, at der er færre politikere, dækker ifølge deres egen opgørelse omkostningerne ved it-investeringer og samkøring af edbsystemer, og en meget væsentlig del af den opgave, som mange kommuner er i gang med netop nu, er jo på it-siden samkøring af edb-registre.
Der kan jeg nu forstå, at hr. Ole Stavad fuldstændig anerkender, at selvfølgelig giver det store gevinster at gå igennem den øvelse, som pågår, og lige præcis det viser bornholmeksemplet – og så er det alt muligt andet, der er galt.
Det synes jeg er en fin klargøring fra hr. Ole Stavads side.
Ole Stavad (S), 2005-03-15:
Nej, det bekræfter vel sådan set os, for hvis hr. Thulesen Dahl ser på det, der skete på Bornholm, så vil han se, at det jo var en inddelingsreform, hvor man lagde de fem kommuner sammen og i øvrigt også det gamle amt.
Det kan man se der kommer noget synenergi ud af, hvis man tager udgangspunkt i den artikel, der er i Børsen i dag.
Det er jo det, vi lige har lavet en aftale om, inddelingsdelen.
Men der, hvor usikkerheden henstår, er jo i alt det, man vælter rundt i øvrigt, som slet ikke har noget med Bornholm at gøre.
Så vi føler os sådan set ret kraftigt bekræftet i det udgangspunkt, vi har haft for hele den her diskussion, nemlig at det var rigtigt at tænke i mere robuste kommuner, og at der også var nogle synergieffekter, nogle gevinster at hente.
Jeg har ikke set andet end artiklen i Børsen, men hvis det er sådan, at den er veldokumenteret og tallene er i orden og sådan noget, så er det jo en bekræftelse af det, og det er slet ikke overraskende.
Man skal bare investere, inden man også får gevinst.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2005-03-15:
En af de ting, hr. Ole Stavad og Socialdemokraterne det sidste trekvarte års tid har brugt som argument imod den her kommunalreform, er jo, at der ikke er sikkerhed omkring økonomien.
Og man har specielt hæftet sig ved, at der jo selvfølgelig vil være omkostninger ved at gennemføre sådan en reform her – specielt på kort sigt – ved indkøring og edb-udgifter osv.
Derfor vil jeg spørge hr. Ole Stavad, om han har haft lejlighed til at se Børsen i dag, for
et af de eksempler, der har været brugt for at vise, hvor galt det kan gå, er jo Bornholm, som har været igennem en sammenlægning.
De er nu nået frem til – ifølge dem selv – at de har haft meget, meget store økonomiske fordele ved at lave den sammenlægning.
Jeg kender ikke noget nærmere til de her tal, men de opgør selv udgifterne, de har haft, til 34,6 mio. kr. og indtægterne eller besparelserne til 82,6 mio. kr. Giver det anledning til overvejelser i Socialdemokratiet?
Ole Stavad (S), 2005-03-15:
Jeg ville nok formulere mig sådan, at vi ikke definitivt har lukket muligheden.
Jeg tror, der er en nuanceforskel i det.
Men så vil jeg i øvrigt sige, at det, vi vil bruge kræfterne på, og det håber jeg vi kan gøre i fællesskab, er at prøve at lægge maksimalt pres på regeringen for at få alle de ændringer ind, som det overhovedet er muligt at får ind.
Og hvis det kan lykkes at få denne her diskussion også med bredere dele af befolkningen, som bliver meget påvirket af det, og hvis det kan lykkes at få pressen til at interessere sig for indholdet og ikke kun for streger på et landkort og sådan noget, så vil jeg ikke afvise, at det her kan blive så besværligt for regeringen, at den også kan se en interesse i på et tidspunkt at sætte sig ned og ændre på nogle af de der ting, som jeg mener er helt uacceptable.
Line Barfod (EL), 2005-03-15:
Jeg synes altid, det er vigtigt at tænke sig om og se grundigt på, hvordan man kan gennemføre tingene i praksis.
Man kan sige, at det jo er et af de store problemer med denne her reform, at hver eneste gang vi spørger regeringen om, hvordan den skal gennemføres i praksis, kan den ikke svare os.
Men jeg er glad for, at hr. Ole Stavad holder muligheden åben.
Så vil jeg bare høre, om hr. Ole Stavad mener, at der er andre måder, hvorpå vi kan få befolkningen til virkelig at få mulighed for at gennemdiskutere denne reform og få indflydelse på den, så man ikke gennemfører så omfattende ændringer, uden at borgerne har fået mulighed for at blive hørt, og hvor et flertal bare kan gennemtvinge det hen over hovedet på borgerne, uden at nogen reelt har været ude og diskutere med borgerne, om det virkelig er det, de ønsker.
Ole Stavad (S), 2005-03-15:
Man skal altid holde grundlovens muligheder åbne i forhold til, hvad det er for en handlefrihed, vi har, men som fru Line Barfod ved, er det et instrument i grundloven, som vi behandler med stor forsigtighed.
Det vil jeg også tilråde at vi gør fremover.
Vi kan jo først tage stilling, når lovforslagene er vedtaget.
Vi kan først sætte det i værk, når lovforslagene er vedtaget.
Og jeg har lidt svært ved helt at se, hvad det skal være for et lovforslag, hvordan vi kan sikre temaet.
Derudover kan man også sige, selv om man selvfølgelig ikke skal lade sig påvirke af det sådan umiddelbart, at det kan være en kompleksitet, at sådan en folkeafstemning jo nærmest uundgåeligt ville komme i juli måned, sådan som grundlovens regler er lavet, og at hvis ikke der er mindst 30 pct. af alle stemmeberettigede, der følger indstillingen fra fru Line Barfod og mig om at stemme nej, så bliver det alligevel vedtaget.
Så jeg tror, at fru Line Barfod lige skal bruge lidt tid – ligesom vi gør det – til at tænke sig om.
Line Barfod (EL), 2005-03-15:
Hr. Ole Stavad fortalte meget om betydningen af at lytte til borgerne i forbindelse med de geografiske sammenlægninger, hvor vigtigt det var at lytte til, hvad der kom af folkeafstemninger osv. – måske lige med undtagelse af Værløse og Farum, hvor man så afventer ministerens store indsats.
Vi andre er også meget spændt på, hvad der kommer til at ske, når indenrigsministeren skal ud og se, hvad han kan gøre i forhold til Farum og Værløse og tvangsægteskabet der.
Men det, jeg gerne vil spørge hr. Ole Stavad om, er: når nu man skal lytte til folkeafstemninger i forhold til geografien, hvad er så hr. Ole Stavads indstilling i forhold til en folkeafstemning om selve denne kæmpe ændring – hvor hr. Ole Stavad jo har gennemgået det ene kritikpunkt efter det andet – hvis regeringen og Dansk Folkeparti virkelig gennemfører denne totalt gennemgribende ændring af hele samfundet, uden at vi aner, hvordan økonomi og andet kommer til at være?
Vil Socialdemokratiet så holde den mulighed åben, at det kan blive nødvendigt at bruge grundlovens mulighed for at sende hele reformen ud til en folkeafstemning?
Ole Stavad (S), 2005-03-15:
Jeg beklager, hvis spørgeren opfatter det sådan, at jeg taler ned til ham.
Det var bestemt ikke tilsigtet.
Men en lille smule godt humør kan vi vel også godt tage med ind i Folketinget en gang imellem.
Vi fremlagde faktisk et samlet udspil fra Socialdemokratiet – i øvrigt ikke et, der kom til verden over en nat, men et udspil, som var udarbejdet af et udvalg, vi havde nedsat i Socialdemokratiet, der arbejdede mere end et år med kommunalfolk, med amtsfolk, med organisationsfolk og med nogle af os fra folketingsgruppen.
Og hovedbestyrelsen vedtog det i januar måned 2004.
Det ønskede regeringen ikke.
Og det fremgår, at miljøområdet er et problem, altså den måde, man placerer det på, og på det sociale område har vi brug for en sikkerhed for, at vore mest sårbare grupper kan få en mindst lige så god behandling i det nye system.
Og sådan kan vi tage det område for område.
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2005-03-15:
Det er i hvert fald en forhindring for det videre samarbejde, hvis ordføreren bliver ved med at tale ned til spørgeren på den måde.
Jeg vil bare spørge: Hvad skal der til, for at Socialdemokratiet kan medvirke til en opgavereform, således som den er fremlagt?
Ole Stavad (S), 2005-03-15:
Jeg erkender gerne, at vi tilsyneladende er meget dårlige pædagoger, da jeg ikke vil tilskrive spørgeren nogen form for tungnemhed.
For vi har jo meddelt vidt og bredt og alle de steder, vi kunne få chancen for det, hvad det drejer sig om på miljøområdet, socialområdet, beskæftigelsesområdet og hele sundhedsområdet, derunder ikke mindst finansieringen og den mærkelige måde, man skruer det sammen på.
Så hvis der skulle blive brug for, at vi sætter os over en kop kaffe, for at vi kan være sikre på, at vi ikke misforstår hinanden og taler forbi hinanden, så er jeg altid parat til sådan en.
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2005-03-15:
Jeg hører også til dem, der gerne så, at Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre var med i det, jeg kalder for opgavereformen, og derfor må vi have frem nu, hvad det er, der gør, at man ikke ønsker at tilslutte sig den del af forliget.
Hr. Ole Stavad taler her om en kraftig centralisering.
Det er jeg dybt uenig i.
Er det i virkeligheden ikke sådan, at hovedindholdet i reformen, nemlig det at gå fra tre til to skatteudskrivende led og det at nedlægge de nuværende amter, i virkeligheden er til hinder for Socialdemokratiets medvirken i det, vi kan kalde for opgavereformen?
Ole Stavad (S), 2005-03-15:
Hr. Leif Mikkelsen har ret i én ting, nemlig at Det Radikale Venstre og Socialdemokratiet strakte sig utrolig langt for om muligt at være med i en strukturreform, for vi syntes, at det næsten ikke var til at holde ud at se, at en reform, der var så omfattende, som havde en så langtrækkende virkning for det danske samfund, og som tog fat i noget af det, vi kan kalde ædelstenene i vores velfærdssamfund, skulle gennemføres af et snævert flertal.
Derfor strakte vi os vanvittig langt.
Hvis hr. Leif Mikkelsen har brug for det for ikke at komme til at gå med forkerte oplysninger ud til Venstres bagland, vil jeg gerne sørge for, han bliver skænket en kopi af den meddelelse, men den er over et halvt år gammel.
Leif Mikkelsen (V), 2005-03-15:
Jeg synes, det er vigtigt at forfølge det her, for når nu hr. Ole Stavad gør det til et stort problem og taler om en stor uenighed, så mener jeg ikke, det var det, orienteringen og signalerne gik på, hverken i pressen eller andre steder.
Der var det en væsentlig flytning af forslaget.
Hr. Ole Stavad vil vide, hvad det var for et forslag, regeringen lagde frem, og hvilke ændringer der er sket.
De er ret markante, bl.a. i kraft af Socialdemokratiets tilstedeværelse i mødelokalet.
Det kunne lyde, som om det bare er et forsøg på at finde en dårlig undskyldning for ikke at tage et medansvar for indretningen af den offentlige sektor.
Jeg vil gerne beklage, hvis Socialdemokratiet vælger den attitude oven på en udstrakt hånd.
Vi har et flertal for at gennemføre det, det er klart, alligevel ønsker vi, at Socialdemokratiet påtager sig sit medansvar, ikke mindst i lyset af Socialdemokratiets fylde i kommunerne, i det decentrale led i Danmark.
Der har jo da været en pæn fylde indtil nu.
Ole Stavad (S), 2005-03-15:
Jeg synes, at vi faktisk ret ofte møder Venstrefolk, der rammes af deres egen propaganda på den måde, at de begynder at tro på den, selv når de siger ting, der ikke er rigtige.
Den propaganda, som blev ført massivt efter sammenbruddet tilbage i juni måned – som jeg sådan set ikke havde tænkt mig at tvære så meget rundt i i dag, men jeg gør det gerne, vil jeg sige til hr. Leif Mikkelsen – om, at vi var to centimeter fra målstregen, så blev det alligevel måske lige lidt nok, og så blev det senere to meter fra målstregen i forhold til at være enige, er en propaganda, som er usand.
Jeg vil ikke afvise, at hr. Leif Mikkelsen, som jo på det tidspunkt ikke var kommunalordfører og derfor ikke sad med ved bordet, måske er blevet ramt af den usande propaganda, som Venstres øvrige medlemmer har ført på banen.
Derfor er jeg selvfølgelig taknemlig for, at jeg ved, at hr. Lift Mikkelsen med den anstændighed, han ellers står for, ikke oftere vil gentage det synspunkt.
Leif Mikkelsen (V), 2005-03-15:
Jeg vil godt lidt forfølge det, hr. Ole Stavad var inde på her til sidst om, at Socialdemokratiet forlod forhandlingerne – og hr. Ole Stavad nævnede i sit spørgsmål til mig, at det så åbenbart kun var justeringer, der var tale om nu.
Jeg vil godt spørge hr. Ole Stavad med hensyn til det forslag, der ligger nu, som regeringen og Dansk Folkeparti står bag, og som Socialdemokratiet et langt stykke af vejen var med til at forhandle: Kan hr. Ole Stavad ikke bekræfte, at det, regeringen har lagt frem, ligger meget i forlængelse af det, Socialdemokratiet selv har sat fingeraftryk på og dermed selv er nået næsten til vejs ende med?
Hr. Ole Stavad peger her i dag på, at det var økonomien – eller mangelen på oversigt, eller hvad det var – der gjorde udslaget.
Hvis det er rigtigt, så er det vel bare om at få afklaret økonomien, få kendskab til den, når danmarkskortet er på plads, og dermed er vi nået frem til et andet svar på min invitation til at indgå i det, Socialdemokratiet i bund og grund selv har været med til at forme.