Lissa Mathiasen (S), 2004-01-20:
Jeg vil godt på Socialdemokratiets vegne sige tak for debatten i dag.
Det er jo ikke nogen hemmelighed, og det er faktisk også fremgået i dag, at det ikke er alle partier, der har været lige glade for hverken forslaget eller debatten i det hele taget.
I Socialdemokratiet synes vi imidlertid, det har været nødvendigt at lave forslaget og få lejernes vilkår sat på dagsordenen, fordi der i den grad har vist sig at være behov for en langt bedre lejerbeskyttelse set i lyset af det, vi har oplevet gennem det sidste lille års tid.
Det må vi også konstatere, når vi ser regeringens forslag.
Vi havde ikke mulighed for at gribe ind forlods, for forslaget har jo ikke været i høring.
Men nu er såvel vores eget som regeringens forslag lagt frem, og derfor er det vel også meget naturligt, at vi tager debatten nu. Regeringens forslag, L 78, løser ingen problemer, og jeg kan ikke lade være med at sige, at hvis vi ikke havde haft debatten i medierne, og hvis vores forslag ikke var blevet fremsat, tror jeg sådan set ikke, vi havde været i den situation, vi er i nu.
Så tror jeg faktisk, at der var sket det, som regeringen og som de borgerlige partier havde ønsket, nemlig at L 78 bare var blevet stemt igennem til skade for lejerne, som ikke var blevet hjulpet og ikke havde fået deres retssikkerhed forbedret, fordi man var parat til at acceptere nogle meget, meget store huslejevarslinger på 155 kr. pr. kvadratmeter.
Jeg skal ikke lægge skjul på, at ikke mindst sommeren og efteråret over har det været helt uhyrligt, hvad der er sket.
Vi har oplevet nogle helt konkrete tilfælde, hvor lejerne har oplevet helt urimelige tilstande, og det er bl.a. grunden til, at vi har valgt kun at trække de tre punkter ud.
Det er noget, der må gribes ind over for her og nu, og det er noget, som ingen vel havde forestillet sig. Jeg har heller ikke hørt andre partier sige undervejs, at man havde forestillet sig, at nogen ville udnytte reglerne på den måde, vi har set.
Til gengæld er jeg enig, når jeg hører nogle efterlyse et behov for at kigge mere generelt på lejeloven.
Det er der brug for, men havde vi ventet med at kigge mere generelt på lejeloven, tror jeg nok, at nogle af de lejere, som for øjeblikket oplever, hvor meget de er kommet i klemme, med god grund kunne have bebrejdet os, at vi havde været for længe undervejs, så endnu flere lejere ville være kommet i klemme.
Vi kan se, hvordan det er gået med nogle lejere her i Københavnsområdet, som ikke er blevet hjulpet af forslaget her og får nogle meget, meget store huslejestigninger med katastrofale følger som resultat.
Det synes vi er hamrende urimeligt, for hvor skal de pensionister tage pengene fra?
Det er grunden til, at vi mener, det er rigtigt at tage debatten i dag.
Jeg må indrømme, at jeg er godt nok overrasket - meget overrasket endda - over at høre, at både ministeren og Venstres ordfører, fru Inge-Lene Ebdrup, siger, at det her det er bare overbudspolitik, det er urimeligt at bruge tiden på det, og det er hykleri.
De mennesker, der sidder udeomkring og er dybt i klemme
, de lejere, som oplever, at de ikke ved, hvordan de skal få tingene til at hænge økonomisk sammen bare nogle få måneder frem, føler ikke, at det er hykleri og overbudspolitik, tværtimod.
Det er jeg helt sikker på.
Vi er ikke ude på at genere regeringen med forslaget, og det ville da være også mærkeligt.
Det, vi til gengæld er ude på, det er at hjælpe lejerne, og det siger måske mest af alt noget om forskellen på den politik, som regeringen står for, og den politik, andre partier heldigvis står for.
Vi har en anden holdning over for lejerne.
Det matcher ikke særlig godt med de løfter, statsministeren afgav forud for valget i november 2001, hvor statsministeren netop sagde, at man kunne være helt tryg som lejer, for med ham som statsminister ville der ikke ske pludselige udsving af huslejen.
Man må sige, at løftet holdt ikke så forfærdelig længe, men det havde vi nu heller ikke ventet.
Det er ikke regeringen, vi vil genere, nej, vi vil hjælpe lejerne.
Det er
forskellen.
Jeg vil til gengæld godt sige tak til Dansk Folkeparti, for jeg mener, de faktisk undervejs har lyttet til nogle af de reaktioner, der er kommet fra lejerne.
Vi mener, som vi også giver udtryk for i vores beslutningsforslag, at det er helt urimeligt, at når lejere selv har foretaget nogle forbedringer og moderniseringer, som de er glade for, og som de selv har betalt, har udlejer bagefter mulighed for hen over hovedet på dem at fjerne alle de gode ting, de selv har lavet, bare for at få en højere husleje i kassen. Jeg synes, det er dejligt, Dansk Folkeparti kan se det, tak for det, og samtidig selvfølgelig også tak til både Enhedslisten, SF og Kristendemokraterne, som har tilkendegivet en positiv holdning over for vores forslag.
Jeg undrer mig, når man siger, at der ikke er behov for en vetoret i vores forslag.
Prøv at spørge lejerne, om de ikke mener, at når de har ofret penge på at forbedre nogle ting - det kan være badeværelser, og det kan være køkkener - vil det være rimeligt, at man fra udlejers side skal lade lejerne selv vælge, om de en gang til skal betale for noget, de faktisk synes de selv har fået lavet godt nok.
Vi har haft nogle eksempler med nogle lejere, der har fået nogle meget smukke stuklofter og nogle meget smukke gamle gulve renoveret, hvorefter udlejeren kommer og siger: Nu vil jeg sætte gipsplader på lofterne, nu vil jeg lægge tæpper på, nu vil jeg renovere andre dele af jeres lejlighed, og det kan I i øvrigt ikke gøre noget ved.
I kommer til at betale det.
Det er en urimelig måde at tilsidesætte lejerne på.
Det er ikke at tilgodese lejerne, og jeg synes
Derfor mener vi, det er helt urimeligt.
Det sidste, jeg vil tage frem, er de 150.000 lejemål, som ikke er omfattet af regeringens forslag, når det gælder anvisning af erstatningsboliger, når der er tale om væsentlige forbedringer.
Vi har meget svært ved at se, hvad årsagen er til, at lige nøjagtig når der er tale om mennesker, som enten bor i en ureguleret kommune eller bor i en småejendom, dvs. ifølge regeringens udspil en beboelsesejendom med op til tre lejemål, kan udlejer komme og kræve hvad som helst og gøre hvad som helst, men beboerne har ikke krav på en erstatningsbolig.
Jeg tror ikke, der er ret mange mennesker, som flytter til en anden kommune eller får en ny lejlighed, som overvejer, om det er en reguleret eller en ureguleret kommune, og derfor tror jeg heller ikke, ret mange mennesker overvejer, om det får betydning for dem rent økonomisk.
Jeg tror heller ikke, ret mange overvejer, om det har betydning for deres mulighed for at få en erstatningsbolig, om de bor i en ejendom med tre enheder eller de bor i en ejendom med syv enheder.
Vi synes, det er urimeligt, og derfor må det være rigtigt at sige, at hvis en udlejer vil lave forbedringer, må det også være sådan, at alle har krav på en erstatningsbolig
, hvis vi er oppe på en pris på over 155 kr. pr. kvadratmeter for forbedringerne.
Ellers må man som udlejer vente med at foretage de forbedringer, til lejeren rent faktisk er fraflyttet, det er jo også en måde at gøre det på.
op bag det forsøg, ministeren nu gør på at få parterne, altså udlejere og lejere, til at sætte sig ned og finde fælles holdninger til de problemer, der er til stede.
Men jeg vil godt sige, at jeg synes, det er noget beskæmmende og ikke ligefrem en uvildig form for behandling af sagen, at man fra ministerens side kommer med et oplæg til parterne; jeg er i hvert fald dybt skeptisk, og det vil vi fremdeles være.
Når ministeren allerede forlods siger, at et beløb på 50-60 kr. pr. kvadratmeter er for lavt, er det jo ikke en uvildig forhandling, der lægges op til, og derfor er jeg meget spændt på, om parterne overhovedet er indstillet på at prøve at finde en løsning. Jeg siger tak til de partier, som i dag har bakket op bag vores forslag og har vist, at der trods alt stadig er partier herinde, der godt vil være med til at give lejerne nogle rettigheder og beskytte lejerne.
Det har de nemlig brug for.