Karen Jespersen (S), 2000-05-04:
Jeg synes, at den brede tilslutning til afskaffelse af kosovonødloven, der har været her under førstebehandlingen, har været meget opmuntrende.
Det er klart, at jeg har hørt, at nogle af ordførerne har haft nogle spørgsmål af sådan en vis betydning, men grundlæggende har jeg hørt en tilslutning til hele tankegangen i lovforslaget, og det mener jeg er utrolig vigtigt af flere grunde.
Det er utrolig vigtigt, at Folketinget stort set i enighed sender et meget klart og umisforståeligt signal til de kosovofordrevne, der befinder sig i Danmark, om, at nu er det tid at rejse tilbage til deres land.
Det er meget vigtigt, for at der ikke skal opstå misforståelser i den gruppe af fordrevne, der bor her i landet, og jeg mener også, det er vigtigt af hensyn til deres eget land, at de hurtigst mulig vender tilbage nu, hvor mulighederne er for det, så de kan være med til at genopbygge landet. Jeg mener også, det er meget vigtigt, så vi i andre situationer kan have en mulighed for at give et tilsvarende, midlertidigt ophold til lignende grupper af mennesker, som er i akut nød for at få en form for et helle og beskyttelse, uden at de falder ind under vores asyllovbestemmelser.
Det er meget vigtigt for for alvor at få sat den procedure i system, at lovforslaget bliver vedtaget så hurtigt som muligt, fordi det jo giver grundlaget for de videre regler.
Spørgsmålet om forlængelse af opholdstilladelse er blevet rejst af flere ordførere, i hvert fald af hr. Peter Skaarup.
Det er jo sådan, at opholdstilladelsen vil udløbe uden mulighed for forlængelse.
Det skal selvfølgelig være sådan, at den hjemrejse, der sker, ikke skal ske hulter til bulter i forhold til andre lande, der også er i fuld gang med at sikre hjemrejsen for de kosovofordrevne, der bor hos dem.
Men ellers er det jo de almindelige regler, der gælder, nemlig at der er en vis udrejsefrist, efter at opholdstilladelsen er udløbet, og at hjemrejsen skal ske inden for den frist.
Der har også været spørgsmål om grundlaget for dem, der så vil have en mulighed for at blive her.
Uden at der er nogen klare tal på det, ser det ud til at være en ret lille gruppe.
Bl.a. fru Birthe Rønn Hornbech rejste spørgsmålet:
Hvad sker der med de fordrevne, der vil få lov til at blive her på midlertidig opholdstilladelse eller få asyl?
Der er det jo sådan, at det stort set er under de regler, der gælder i udlændingeloven, med nogle ganske mindre forskelle for de mennesker, der kom fra den tidligere jugoslaverlov, og som er kommet ind under udlændingeloven.
Det er hele spørgsmålet om, hvordan man beregner perioden frem til, hvornår det vil være muligt at opnå permanent opholdstilladelse.
De helt præcise beskrivelser af det er jo noget, vi kan se på under udvalgsbehandlingen, men helt grundlæggende er det de almindelige regler, der gælder, og hvor der jo altså for nogles vedkommende vil være en midlertidig opholdstilladelse.
Jeg tror, at det var de konkrete spørgsmål, der var under behandlingen.
Men altså i altovervejende grad er loven et meget vigtigt signal om, at det nu er muligt at rejse hjem.
Dermed sikres reglerne for det, og så sikres muligheden for at blive for den formentlig meget lille gruppe, som vil have muligheden og være i en sådan situation, at det vil være påkrævet.
Til det første spørgsmål: Er det rigtigt, at når nødloven bliver ophævet, så vil de kosovofordrevne have en mulighed for at søge asyl efter nøjagtig de regler, som alle andre vil kunne søge asyl efter?
Ja, men det er jo klart, at det vil være meget tydeligt, at for langt hovedparten vil der jo ikke være noget grundlag for at opnå asyl.
Det er også meget vigtigt, at det bliver gjort klart for de mennesker, hvad reglerne er, og at det jo selvfølgelig hele tiden har været meningen, at de skal vende tilbage til deres land, når forholdene er sådan, at det kan lade sig gøre.
Er det muligt at ændre udlændingeloven, sådan at det ikke er nødvendigt at lave nødlove i den situation?
Det var jo sådan, at det allerede blev drøftet under behandlingen af kosovonødloven, og jeg har ikke haft mulighed for at arbejde med den problemstilling.
Men man kan sige, at det da kunne være ønskeligt, hvis man havde en udlændingelov, der tog højde for de situationer, der opstår, sådan at vi ikke skulle lave nødlove.
Det synes jeg næsten ligger i ordet, men jeg ville nødig andet her i dag end sende det signal, at de baner vil jeg da sådan set være indstillet på at tænke videre i, for det kan jo vise sig overordentlig kompliceret.
Men jeg vil gerne sige, at det er jeg sådan set indstillet på, for jeg synes heller ikke, det er nogen lykkelig situation med flere nødlove.