runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2003-05-23:
vi selvfølgelig at gøre med et meget, meget vigtigt område.
Omvendt synes jeg ikke, at der er særlig stor saglighed i det, hr. Aage Frandsen siger om området.
Altså dels godkendte vi jo i aftalen fra sidste sommer en merpulje på 25 mio. kr.
til bekæmpelse af ventelisten på børne- og ungdomspsykiatrien
Derudover har man i satspuljeforliget sat 30 mio. kr. af til et forsøg på at bekæmpe de ventelister.
Men det, der er sagen, er, at de ventelister, man bakser med, jo i meget høj grad er ventelister, der er skabt op gennem 1990'erne.
Det er ventelister, der har været der, og som er steget op gennem 1990'erne, som vi nu af al magt forsøger at få has på ved at levere puljer ud, som er møntet på en meraktivitet i amterne.
Hvor amterne altså kan levere varen, og så får de pengene honoreret, ligesom det på den måde er lykkedes at høvle af på ventelister til sygehusene.
Så punkt 1 må hr. Aage Frandsen da anerkende, at der faktisk gøres et forsøg, og punkt 2, at det er et efterslæb, som bl.a. er en følge af, at SF åbenbart ikke har prioriteret det her nok i de år, hvor man har bakket op om skiftende finanslove m.v. med den tidligere socialdemokratisk ledede regering.
Kristian Jensen (V), 2003-05-23:
Hr. Aage Frandsen har helt ret i, at mit parti, at Venstre ønsker skattelettelser, og de skattelettelser, vi nu gennemfører, er jo netop målrettet de laveste indkomster for at få flere til at komme i arbejde, sådan at der er flere, der er med til at producere og skabe nogle værdier, som vi her i fællesskab kan fordele.
Det er det, der er hele ideen
bag de skattelettelser, der gennemføres, nemlig at der skal være en stor gulerod for de mennesker, der går fra passiv forsørgelse til en aktiv egenindkomst.
Når hr. Aage Frandsen siger, at man bare skulle have ladet forbruget køre videre, løbe løbsk, så kan man stille SF det spørgsmål: Hvor stort et forbrug skulle der egentlig til for at tilfredsstille SF? Der blev aftalt et forbrug for 2002 på 1 pct. i realvækst med den tidligere socialdemokratisk ledede regering.
Det forbrug er overskredet.
Det forbrug er kommet op på 1,6 pct. SF står og fastholder, at der har været tale
Derfor vil jeg bare spørge: Hvor stort et forbrug skulle der egentlig til for at tilfredsstille SF?
Derfor vil jeg nøjes med at bede hr. Aage Frandsen om at bekræfte, at der samlet set er tale om en reel vækst i de offentlige udgifter.
Dermed er hr. Villy Søvndals betragtninger fra sidste år om de største, sociale massenedskæringer i 20 år, jo fuldstændig forkerte.
Det er jo rigtigt, som hr. Aage Frandsen siger, at hvis man prioriterer et sted, så er der mindre vækst et andet sted, men samlet set, når man kigger på, hvad der gøres på ældreområdet, på sundhedsområdet, på ungeområdet også med hensyn til psykiatri, som vi var enige om at opprioritere i satspuljeforliget, som bl.a. SF er en del af, hvis man kigger på hele området, så er der vækst.
Det håber jeg, at hr. Aage Frandsen vil komme op og bekræfte og dermed også bekræfte, at hr. Villy Søvndal tog
fuldstændig fejl, da han sidste år snakkede om de enorme sociale nedskæringer.
Sandy Brinck (S), 2003-05-23:
Hr. Kristian Jensen smyger sig vel behændigt udenom at svare.
Jeg tror sådan set nok, jeg har forstået det der med vækst, hr. Kristian Jensen, men jeg forstår ikke - eller lad mig sige det på en anden måde: Jeg tror ikke, det er for sjov, at der har siddet en arbejdsgruppe og lavet en udredning på hele handicapområdet, hvor man foreslår så drastiske instrumenter som elektronisk overvågning af de handicappede for at spare penge.
Det tror jeg ikke at der er nogen, der sidder og foreslår for sjov, for det er så umenneskeligt.
Så jeg tror, jeg har forstået det.
Det er jo fair nok at sige, at man prioriterer anderledes.
Det er jo fair nok at sige, at man prioriterer ældre og sygehuse.
Men vil hr. Kristian Jensen så ikke også godt bekræfte, at man dermed nedprioriterer handicappede, for det er jo lige nøjagtig den logik, hr. Kristian Jensen på meget pædagogisk vis forsøgte at forklare mig.
Og her er altså tale om en multihandicappet, der ikke engang kan spise selv.
Det er dér, der skal spares.
Jeg synes, det er usmageligt.
Kristian Jensen (V), 2003-05-23:
Hvis man skal starte med at sige noget pænt, og det skal man jo indimellem, så var der mange ord i hr. Ole Stavads tale og
bare lidt indhold.
Hvad er det så for en vækstramme, Socialdemokratiet vil have?
For ikke mange måneder siden sad Socialdemokratiet i en regering, der havde en økonomisk politik, som lagde op til, at der skulle være en begrænset vækst i den offentlige sektor.
Nu lyder det mest af alt, som om Socialdemokratiet ønsker en ubegrænset vækst i den offentlige sektor.
Hvilken procent skal der være for vækst i den offentlige sektor?
Står Socialdemokratiet ved Danmark år 2010-planen, eller render man fra det og nægter at forholde sig til, hvad virkeligheden er?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2003-05-23:
Jeg skal så bare i al stilfærdighed stille hr. Ole
Stavad det enkle spørgsmål: Hvis det går så galt, som det klart kommer til udtryk at hr. Ole Stavad regner med, vil Socialdemokratiet så, når vi skal tage stilling til kommuneaftalerne den 25. juni i Finansudvalget, stemme imod og tage konsekvensen af den retorik, man har ført frem her hele dagen?
Lars Barfoed (KF), 2003-05-23:
Der kom jo mange interessante ting frem i hr. Ole Stavads indlæg.
Jeg fik nogle forventninger til talen, da jeg hørte hr. Ole Stavad sige, at velfærd kræver evner og vilje til at prioritere.
Så tænkte jeg: Nu skal vi nok for alvor høre, hvordan det er, at Socialdemokratiet vil prioritere de offentlige udgifter, altså hvad man vil prioritere ned for at prioritere andet op.
Men det blev der ikke givet mange bud på.
Så har jeg kigget lidt på det her forslag til vedtagelse, som hr. Ole Stavad har fremlagt, og jeg må sige, at det indeholder så mange ukorrekte forudsætninger, at det må være umuligt, tror jeg, for nogen, som lige overvejer sagen lidt nøjere her i Folketingssalen, at stemme for det.
For det første lægger hr. Ole Stavad til grund, at regeringen skulle have opgivet 2010-målsætningen.
Hvornår har regeringen gjort det? Så taler man om ufinansierede skattelettelser.
Jeg vil bare gøre hr. Ole Stavad opmærksom på, at de skattelettelser, der er aftalt, er finansieret.
Det er indlagt i budgetterne.
For det tredje siger hr. Ole Stavad, at der skal skabes råderum til realistiske økonomiske rammer i kommuner og amter.
Der vil jeg gerne spørge hr. Ole Stavad
: Hvis ikke det er et realistisk økonomisk råderum, der lægges op til med den realvækst, som ligger i regeringens udspil til kommunerne, hvad ville da efter hr. Ole Stavads opfattelse være et realistisk økonomisk råderum?
Altså hvilken realvækst ville hr. Ole Stavad have fremlagt for kommunerne?
Ole Stavad (S), 2003-05-23:
Den måde, vi praktiserede det på,
var selvfølgelig, at vi havde et fast udgangspunkt, også et udgangspunkt for nogle rammer, og der gik en lang række analyser forud, foretaget af de kloge folk i Finansministeriet, Indenrigsministeriet og i Kommunernes Landsforening og Amtsrådsforeningen. Det, der jo er så fortvivlende i den nuværende situation, er, at kendsgerninger ingen rolle spiller.
Jeg plejer at sige, at hvis der er uoverensstemmelse mellem kort og terræn, så er det klogt at følge terrænet, for regeringen går ud og lover befolkningen det ene velfærdsgode efter det andet for derefter ikke at ville betale.
Det er derfor, vi har sagt i vores forslag til vedtagelse, at vi såmænd bare forlanger, at regeringen lever op til sine egne løfter om økonomi.
Det synes vi ikke er et urimeligt krav.
Vi kunne forstå, hvis regeringspartierne og Dansk Folkeparti måske ikke ville stemme for, hvis vi bad dem om at leve op til de løfter, Socialdemokratiet har givet.
Vi har i vores forslag til vedtagelse kun det ønske, at de rammer, der skal stilles til rådighed, skal svare til den økonomi, der skal til for at leve op til løfterne.
Jeg synes da, at det skulle være noget, der måske kunne påkalde sig ros fra regeringspartierne og måske også Dansk Folkeparti, at vi har defineret det, der skulle stilles til rådighed, som det, der svarer til regeringsløfterne.
Det er lige nøjagtig tilfældet også på det her område.
Kristian Jensen (V), 2003-05-23:
Regeringen fremlægger en vækstramme, som naturligvis kan leve op til de krav og mål og ønsker, som regeringen fremlægger.
Sådan er det.
Så er det hr. Ole Stavad, der kommer og siger, at det ikke er nok.
Så er mit enkle spørgsmål til hr. Ole Stavad: Hvad er så nok? Jeg tror ikke, at spørgsmålet er misforstået, jeg tror faktisk ikke, at spørgsmålet kan misforstås.
Når hr. Ole Stavad siger, at en vækstramme på 0,7 pct. er for lav, så må man ønske en vækstramme, der er højere, og så er det bare, jeg spørger: Hvad er den vækstramme så?
Tidligere sagde Socialdemokratiet, at væksten skulle være inden for rammerne af »Danmark 2010«.
Nu spørger jeg så hr. Ole Stavad: Hvad mener Socialdemokratiet i dag, at vækstrammen for den offentlige sektor skal være for 2004?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2003-05-23:
Ja, ja, far, tak for belæringen.
Men i sin iver efter at fortælle de uvorne knægte her i klassen om, hvordan billedet egentlig skulle tegnes, glemte hr. Ole Stavad fuldstændig at svare på de spørgsmål, der var stillet.
Derfor bliver jeg nødt til at ulejlige mig op på talerstolen en gang til for at gentage spørgsmålet i håb om, at hr. Ole Stavad så også vil bruge en del af sin taletid på at forsøge at svare på nogle af de spørgsmål, der rent faktisk stilles, i stedet for at falde tilbage i sin rolle som den gamle minister, der kan fortælle knægtene, hvordan det hele ser ud. Mit spørgsmål var ganske simpelt: Vil Socialdemokratiet tage konsekvensen af det, man selv stiller op i forbindelse med de her kommuneforhandlinger, og hvis det ender, sådan som det jo tegner til efter hr. Ole Stavads indtryk, og de rammer er fuldstændig utilstrækkelige og alle de ting, man har sat op, slet ikke duer, vil Socialdemokratiet så stemme imod den aftale, som bliver forelagt Finansudvalget den 25. juni?
Lars Barfoed (KF), 2003-05-23:
Ja, nu brugte hr. Ole Stavad desværre en del af sin taletid på at underholde os om sine erfaringer i forbindelse med sin deltagelse i forhandlingerne med kommunerne, som nogle af os andre ganske rigtigt ikke har haft fornøjelsen af at deltage i.
I øvrigt kan man jo bemærke, at den erfaring, hr. Ole Stavad i hvert fald kan have gjort sig fra sin tid som minister,
er, at det kan være ganske svært at holde kommunerne fast på den udgiftsudvikling, man aftaler med dem, og i det hele taget at holde styr på den offentlige sektors udvikling rent økonomisk. Der var vist ikke et eneste år i den tid, hr. Ole Stavad var minister, hvor den offentlige sektors økonomiske udvikling holdt sig inden for de rammer, som regeringen havde udstukket, i modsætning til den nuværende regering, som jo sørger for rimelig håndfast at holde fast i de udviklingstal, man har aftalt. Men jeg spurgte hr. Ole Stavad, hvad det er for et rammebeløb, som hr. Ole Stavad gerne ser lagt ud over for kommunerne, når hr. Ole Stavad i sit forslag til vedtagelse siger, at det er urealistiske rammebeløb, den nuværende regering har lagt op over for kommunerne.
Det fik vi ikke svar på.
Ole Stavad (S), 2003-05-23:
Når jeg mener, det har en interesse, hvordan den foregående regering greb ting an, så er det, fordi der er meget stor forskel.
Den tidligere regering var optaget af de mennesker, der er i den anden ende, dem, der har behov for, at vi har et godt velfærdssamfund.
Derfor havde vi nok nogle rammer, og vi havde et fast udgangspunkt, men hvis det var sådan, at virkeligheden betød, at vi var nødt til at justere, så var vi i stand til at justere.
Aldrig nogen sinde har en regering fået overladt det her land i så god en økonomisk situation, som den nuværende regering fik det fra den tidligere regering.
Derfor er den filosofi, at man bare kan tænke på et tal, og så er det tallet og ikke de mennesker, der skal leve i det her samfund, der er vigtigt, en filosofi, der er forskellig fra vores.
Når den nuværende indtil nu 18 måneder gamle regering har valgt efter sine egne opgivelser i løbet af de næste 14 dage at få vedtaget en lovgivning, der lukker 25 mia. kr. ud i skattelettelser, der kun kan hentes over nedskæringer og besparelser i den offentlige sektor, uden at der er anvist finansiering af en eneste krone, så synes jeg, at det er lidt bemærkelsesværdigt, at de pågældende spørgere synes, at det skulle være på den her side, problemet er.
Til hr. Thulesen Dahl vil jeg sige, at vi altid har det sådan, vi først tager stilling, når vi har set resultatet, og når vi ser det aktstykke, som finansministeren på et tidspunkt kommer med til Finansudvalget.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2003-05-23:
Der er jo ikke noget overraskende i, at hr. Ole Stavad finder, at den tidligere regering gjorde det meget bedre end den nuværende.
Det ville jo være noget mærkværdigt, hvis hr. Ole Stavad stod heroppe og brugte sin taletid på at sige
noget andet.
Så at bruge 80-90 pct. af sin taletid på at fortælle om alle sine egne fortræffeligheder i modsætning til alle andre er der jo ikke noget mærkeligt i, at hr. Ole Stavad gør, medmindre det selvfølgelig også var et forsøg på at få tid til at svare konkret på spørgsmålene, der var rejst.
Så det var måske bare et forsøg på at få brugt tiden.
Det viste sig da også, da hr. Ole Stavad nåede frem til den sidste del af sin tale og skulle svare på spørgsmålet om, hvordan Socialdemokratiet ville stille sig i Finansudvalget, når der skal stemmes om aftalen, at det var så uklart, som det var, så kort, som det var.
Altså hvis der er tale om massive nedskæringer i kommunerne, så vil Socialdemokratiets stemmer ikke være afgørende for, om aktstykket bliver vedtaget.
Jamen helt ærligt, er der med det grundlag, der ligger nu, tale om massive nedskæringer?
Hvis det grundlag, der ligger nu, også giver sig til udtryk i den endelige aftale, så må det som konsekvens af det, hr. Ole Stavad har sagt hele dagen, efter Socialdemokratiets opfattelse være udtryk for massive nedskæringer, og så må hr. Ole Stavad vel også tage konsekvensen af det.
Jeg er selvfølgelig allerede nu lidt interesseret i at vide, om Socialdemokratiet vil tage konsekvensen af sin egen retorik her i salen og stemme imod aktstykket, for det vil give Dansk Folkeparti en nøglerolle, der er unik i hele det her spil.
Derfor er det jo interessant for os at vide allerede nu, om man tager konsekvensen af det, man selv siger.
Kristian Jensen (V), 2003-05-23:
Det var en gang sniksnak, som jeg ikke havde forventet, hr. Ole Stavad skulle levere, for spørgsmålene er jo rimelig klare: Hvad synes Socialdemokratiet, at rammerne skal være? Så sagde hr. Ole Stavad, at rammerne kan ændre sig osv. Ja, det kan godt være, rammerne blev ændret under den socialdemokratisk ledede regering og altid i opadgående retning, så det offentlige forbrug rendte ud af kontrol, men hvad mener Socialdemokratiet, at rammen for vækst skal være i 2004?
Det er ikke særlig svært at komme med et tal, hvis man har en klar holdning.
Det er ikke særlig svært at komme med et tal, hvis man har gjort op, hvad konsekvenserne er af at lade det offentlige forbrug blive ved med at stige, som det gjorde under den tidligere regering.
Det er ikke særlig svært. Men hr. Ole Stavad har ikke leveret noget tal.
Det er jo, fordi hr. Ole Stavad enten bevidst undgår at svare på spørgsmålet, eller fordi Socialdemokratiet ikke har ønsket at gøre sig klart, hvad Socialdemokratiet egentlig vil.
Så jeg spørger igen hr. Ole Stavad: Hvad er det socialdemokratiske bud på en ramme for vækst i den offentlige sektor i 2004?
Det var tredje gang, så nu må hr. Ole Stavad komme med et svar.
Jens Rohde (V), 2003-05-23:
Vi kender jo godt den dér selvgodhed fra venstrefløjen.
Det er altid noget med, at vi tænker på mennesker, og det gør de andre ikke, og Venstre er imod rent drikkevand, og hvad ved jeg, selv om jeg ikke kender nogen, der er imod rent drikkevand.
Hvis man ikke er villig til at sætte nogle rammer for væksten og i øvrigt mener, at man må overholde de aftaler, man laver, hvad skal man så overhovedet lave nogen aftaler for?
Hvis man skal tage konsekvensen af det, hr. Ole Stavad står og siger her, så er det jo sådan set, at man bare skal give los.
Så er hr. Kristian Jensens antagelse jo fuldstændig rigtig, nemlig at væksten må være ubegrænset.
Hvis der er nogen, der opfinder et behov, så må man efterkomme det, og væksten kan så bare få lov til at køre los.
Så er det, jeg spørger: Det er jo ikke for sjov, at man laver de her tal.
Det er jo ikke nogen, der er opfundet, heller ikke af den tidligere regering, for at være ondskabsfuld over for nogen.
Det er jo for at sikre, at vi kan klare bl.a. den demografiske udvikling, hvor der bliver færre i den erhvervsaktive alder og flere, der skal forsørges i de kommende år.
Hvordan vil Socialdemokratiet så løse den opgave?
Det er den ene ting.
Så er der den anden ting, hvis jeg lige kan nå den, nemlig at når hr. Stavad siger, at det var meget bedre under hans regering, altså mens Socialdemokraterne sad i regering, hvordan kan det så hænge sammen med, at der dengang jo var 8.000 færre ansatte i den offentlige sektor?
Nu er der jo 8.000 flere ansatte i den offentlige sektor, end dengang hr. Stavad sad i regering.
Hvordan kan det være meget bedre dengang?
Lars Barfoed (KF), 2003-05-23:
Jeg synes jo heller ikke, det var voldsomt klar tale, vi hørte her fra hr. Ole Stavad.
Jeg forstod i hvert fald på det, at hr. Ole Stavad har den opfattelse, at man i Socialdemokratiet ikke sådan opererer med økonomiske rammer.
Til gengæld overholder man de rammer, man har sat.
Det er der selvfølgelig en vis logik i, kan man godt sige, men forholder
det sig virkelig sådan, at den tidligere socialdemokratiske regering slet ikke opererede med økonomiske måltal?
Det mener jeg da nok man gjorde.
Problemet var bare, at man ikke overholdt dem.
Men hr. Ole Stavad må altså meget undskylde, at vi interesserer os lidt for - og nu er det vist fjerde eller femte gang, det bliver efterlyst - hvad det er for en økonomisk ramme, hr. Ole Stavad ville have sat for kommunernes realvækst.
Og når vi spørger så interesseret til det, så er det jo, fordi vi tager hr. Ole Stavads forslag til vedtagelse alvorligt.
Det er vel meningen, at vi også skal diskutere på grundlag af de forslag til vedtagelse, der bliver fremsat her i Folketingssalen.
Deri siger hr. Ole Stavad jo, at der skal skabes økonomisk råderum til realistiske økonomiske rammer i kommuner og amter.
Nu spørger jeg så igen: Hvad er en realistisk økonomisk ramme?
Jeg ved godt, hr. Ole Stavad siger, at han vil ikke fortælle om nogen tal, men så kan man jo ikke fremsætte sådan et forslag til vedtagelse, hvis vi ikke skal operere med økonomiske måltal.
Ole Stavad (S), 2003-05-23:
Hvis nu hr. Lars Barfoed havde læst videre i forslaget til vedtagelse, så hedder det, at regeringen skal leve op til målsætninger om gældsafvikling og skabe økonomisk råderum til realistiske økonomiske rammer i kommuner og amter, der gør det muligt at leve op til regeringens egne løfter om børnepasning, folkeskolen, ældrepleje, sygdomsbehandling og social- og sundhedsområdet i øvrigt.
Det er jo en interessant observation, at det, der får regeringspartierne til at reagere med beskyldninger om uansvarlighed over for Socialdemokratiet, er Socialdemokratiets krav om, at regeringen selv skal betale regningen for sine egne løfter i stedet for at sende den videre til kommunerne og amterne.
Derfor fremsætter regeringen så også, for ikke at risikere at komme til at stemme for sådan noget eller stemme sådan noget ned, sin egen afværgedagsorden.
Og derfor må jeg sige til de to spørgere, at der hverken er tale om noget, der er uansvarligt, eller handler om en vækst, som ikke kan holdes, hvis det ikke er, fordi regeringen har lovet meget mere, end der er realistisk.
Det kan da godt være, at man er kommet til det indimellem.
Men så synes jeg, det ville være ærligt at erkende det og enten sige: Undskyld, vi mente det ikke helt så meget, eller betale regningen selv i stedet for at sende den videre til kommunerne og amterne.
Derfor synes jeg, at man burde vende blikket en anelse indad og spørge sig selv: Skulle vi ikke selv betale regningen for det, vi har lovet, i stedet for at bede kommunalpolitikere, amtsrådspolitikere tage ansvaret for at hente finansieringen for regeringens løfter ude hos borgerne?
Og så er der jo tale om politisk uenighed.
Regeringen har nu besluttet sammen med Dansk Folkeparti at ville bruge 25 mia. kr. til skattelettelser.
Jens Rohde (V), 2003-05-23:
Det er jo egentlig sjovt, at man skal høre, at det er 25 mia. kr. i skattelettelser.
Når vi nu hele tiden får at vide, at det er meget uambitiøst, hvad vi arbejder med på skattelettelsesområdet, i øvrigt også fra Socialdemokraterne, så er det jo et interessant synspunkt.
Men igen fik vi jo intet svar - intet svar.
Det er vel fair nok nøjagtig ligesom den tidligere regering at sige, at man må have nogle vækstrammer at arbejde ud fra.
Kan hr. Ole Stavad ikke bekræfte, at det gjorde den tidligere regering også?
Man havde også nogle rammer at arbejde ud fra, nogle tal.
Man overholdt dem så bare ikke.
Det er der jo nogle, der betaler prisen for.
Det skal man jo huske i hele denne her diskussion.
Det skal jo betales af nogle.
Og derfor: Hvis vi skal have de dér ubegrænsede rammer, at det ikke rigtig betyder noget, om vi nu siger 1 pct., eller det er andet, man skal såmænd bare have lov til at lade det offentlige forbrug stige efter forgodtbefindende, uanset hvad man aftaler sig til, ja, så er der jo nogle, der skal betale for det.
Og hvem er så det?
Vi kan ikke få at vide, hvilke vækstrammer der skal være; vi kan ikke få at vide, hvem der skal betale for det; vi kan ikke få at vide, hvad det var, der var så meget bedre
ved den tidligere regerings offentlige sektor, da man havde 8.000 færre ansatte.
Vi kan ikke få noget som helst andet end varm luft fra hr. Ole Stavad.
Og det er egentlig lidt trist.
Ole Stavad (S), 2003-05-23:
Hr. Jens Rohde siger, at ved den måde, som den socialdemokratisk ledede regering gjorde tingene på, er der nogle, der skal betale prisen.
Og han efterlod næsten et billede af, at der var efterladt regninger til den nuværende regering fra den tidligere regering.
Hvis hr. Jens Rohde lige ville mindes, så overtog vi et milliardunderskud i 1993 og afleverede et milliardoverskud.
Vi overtog i 1993 den højeste arbejdsløshed i Danmarkshistorien: 350.000.
Vi afleverede en beskæftigelse, der var 200.000 bedre, og en arbejdsløshed, der var under 150.000!
Desværre går det så den forkerte vej igen nu, fordi regeringen kun er fokuseret på tal og ikke på, hvordan man får det her lands samfund til at trives.
Under det hører også et velfærdssamfund og en offentlig sektor.
Og derfor er det jo, at diskussionen, den, vi er i gang med her, selv om hr. Jens Rohde ikke vil erkende det, er om de muligheder, der er, som regeringen vil bruge til at lukke ufinansierede skattelettelser ud.