runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Charlotte Antonsen (V), 2001-03-21:
Hr. Thulesen Dahl spørger, hvad der skal ske, hvis der en dag kommer en situation, hvor der er fem sjettedele ja-partier i Danmark.
Jeg må så sige, at jeg kunne nu godt tænke mig, at der var lidt mere opbakning her i Folketinget til EU, men der går nok et par år.
Altså, foreløbig udgør Enhedslisten, Dansk Folkeparti og SF denne uhellige alliance.
Den står i hvert fald til lidt mere end en sjettedel af stemmerne.
Så jeg synes, det er meningsløst at begynde at diskutere det nu.
Altså, vi har en grundlov, som Venstre overholder.
Og hvad vi gør i en eller anden fremtidig situation synes jeg er alt for hypotetisk. Med hensyn til grundloven og, jeg tror hr. Thulesen Dahl spurgte, hvad der nu sker, hvis der ikke kommer én kommissær.
Det, der altså ligger klart i traktaten, er, at hvis der skal ske nogen ændringer med hensyn til antallet af kommissærer, så forudsætter det enstemmighed mellem landene.
Det er jo så også et svar til hr. Keld Albrechtsen.
Selvfølgelig kan vi da sige nej, hvis vi ønsker det.
Altså, alle lande kan sige nej i forbindelse med traktatændringer, så der skal være enighed om det spørgsmål, før man kan gå videre.
Det er da der ikke nogen grund til at skrive ned, så latterliggør vi jo os selv.
Hvorfor i alverden skulle vi dog det?
Det er jo pjat.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-03-21:
Jeg skal gerne forklare hr. Holger K. Nielsen, hvorfor det er klogt at vente på Irland og evt. andre lande, som vil tage stilling til Nicetraktaten.
Hvis der f.eks. bliver en folkeafstemning i Irland, og det ender med et nej, så skal der naturligvis en helt ny dagsorden til for Europa, for så kan den Nicetraktat, der ligger, ikke gennemføres, og da vil det ikke være en hjælp, hvis Danmark er gået ind og har sagt ja til Nicetraktaten.
Der ville det være en hjælp, hvis Danmark melder ud og siger: Nu venter vi og ser, hvad befolkningerne siger rundtomkring, hvor de har en mere demokratisk fremgangsmåde end her i Danmark.
Og så kan man gå ind og være med til at løse et problem efterfølgende.
Man kan sætte en ny europæisk dagsorden, f.eks. indbyde alle lande i Europa til drøftelser og ikke bare de 12, man har udvalgt privilegeret til at deltage i forhandlingerne med EU.
Der er mange ting, der så skal gøres anderledes, og det får man da en enestående chance for.
Derfor synes jeg da ikke, der er nogen klogskab i at hastebehandle Nicetraktaten her i Danmark.
Lad os nu få god tid til også at diskutere den med den danske befolkning, og jeg går ud fra, at hr. Holger K. Nielsen under alle omstændigheder er enig i det.
Så det er blot en forklaring på, hvorfor jeg synes, det er klogt at vente på de andre.
Det er jo fast praksis, at når flertallet her i Folketinget ønsker at få vedtaget en ny traktat, så udsteder man nogle løfter om, at vi efterfølgende altid kan sige nej.
Det er den sædvanlige procedure, og så når vi kommer frem til det tidspunkt, det handler om, viser det sig, at vi alligevel ikke kan sige nej.
Derfor vil jeg spørge fru Charlotte Antonsen: Vil Venstre være med til at indskrive i tiltrædelsesloven, at Danmark forbeholder sig retten til at nedlægge veto mod en rotationsordning i Kommissionen? Så er det jo en anden sag.
Så er den kompetence ikke overdraget.
Det vil ganske vist være i strid med Nicetraktaten, men det kan vi jo skrive i tiltrædelsesloven.
Jeg skal gerne være behjælpelig med at udforme ændringsforslaget.
Hvis Venstre vil støtte det, så er der alvor i det.
Ellers må man sige, at så er det det sædvanlige.
Så er det løfter, som viser sig efterfølgende ikke at kunne holde.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2001-03-21:
Hvis vi omvendt får ret i Schengenspørgsmålet, er det interessant, om fru Charlotte Antonsen så vil være med til at gennemføre den kontrol, som nu bliver afskaffet natten mellem lørdag og søndag, men det er en anden diskussion.
Det første, jeg vil spørge fru Charlotte Antonsen om, er i forhold til det med folkeafstemninger, hvor det jo ikke er rigtigt, at vi er sikret folkeafstemning, hvis der er suverænitetsafgivelse.
Hvis der er fem sjettedeles flertal herinde i Folketinget for det, er der ikke pligt til nogen folkeafstemning.
Der er det interessante for os at få at vide: Kan vi regne med, at Venstre i de situationer vil støtte bl.a. Dansk Folkepartis ønske om, at der alligevel bliver folkeafstemning, så det er befolkningen, der afgør, hvor langt man skal gå, eller vil Venstre da udnytte et eventuelt fem sjettedeles flertal her i Folketinget?
Det andet spørgsmål er med hensyn til Kommissionen: Kan vi tage fru Charlotte Antonsens svar på mit spørgsmål som udtryk for, at man i Venstre godt er klar over,
Det må man i virkeligheden tolke ud af fru Charlotte
Antonsens svar
Hun vil jo ikke gå ind på den problemstilling, men kun sige: Lad os nu se, om det overhovedet bliver aktuelt, for Venstre vil i hvert fald kæmpe imod, at det bliver udmøntet.
Charlotte Antonsen (V), 2001-03-21:
Lad os nu se, hvad der sker efter den 25. marts.
Nejsiden har blæst sig meget, meget højt op i denne Schengensag, og jeg tror hurtigt, man falder ned som et brag efter den 25. marts, når hele befolkningen kan se, at al den snak ikke hører hjemme i virkeligheden.
Hr. Thulesen Dahl spørger, om Venstre kun vil være med til at afholde folkeafstemninger, hvis det er nødvendigt af hensyn til grundloven.
Jamen vi har jo været med til at afholde en folkeafstemning om Edinburghtraktaten, og der var ikke tale om afgivelse af suverænitet i grundlovens forstand.
Så man kan sige, at det ikke er et nødvendigt kriterium, men omvendt er det klart, at hvis der er tale om suverænitetsafgivelse, så skal vi naturligvis have en folkeafstemning. Så er der spørgsmålet, om hvert land skal have en kommissær, og der er det Venstres synspunkt, at ethvert land bør have en kommissær.
Det er rigtigt, at der er kommet et loft ind på 27.
Når vi når til 27, så skal vi se på en ny ordning, men der skal vi altså lige nærlæse traktaten på det punkt, for det, der jo også står, er, at det jo først er, når der er enstemmighed om en ny metode til kommissærudpegninger, at der kan blive tale om, at man laver en ændring.
I dag er vi jo altså kun 15.
I øvrigt synes jeg, hr. Vesterdorf er en meget fornuftig mand, som jeg kan forstå at hr. Thulesen Dahl gerne vil have mit syn på.
Til hr. Keld Albrechtsen med hensyn til det her med et undersøgelsesråd: Hvorfor støttede hr. Keld Albrechtsen så ikke Venstres forslag om, at DUPI skulle lave en undersøgelse om EU's fremtid?
Jeg synes, det rigtige er, at vi skal glæde os over, at vi har frie forskere i Danmark, der hver især undersøger, og det, vi skal rette os efter her i Folketinget, er jo de resultater, man når frem til i Justitsministeriet.
Det skal jo ikke være en eller anden tilfældig flok mennesker, man kan sammensætte, som skal være afgørende for, om vi i Folketinget vurderer, om der er tale om grundlovsstridighed.
Til sidst kort om Schengen ...
Keld Albrechtsen (EL), 2001-03-21:
Fru Charlotte Antonsen har brug for en undskyldning for, at hun ikke vil være med til en uvildig undersøgelse, og så opfinder hun en teori om, at hvis resultatet gik Enhedslisten imod, så ville vi bagefter bare sige, at det ikke duede.
Men jeg kan give det tilsagn til fru Charlotte Antonsen, at hvis vi kan blive enige om en sådan uvildig undersøgelse, så vil Enhedslisten tage resultatet til efterretning.
Så enkelt er det.
Det skal man ikke bruge som
påskud
Så siger fru Charlotte Antonsen, at det her er udvidelsens traktat.
Man løste ikke spørgsmålet om den nye deling af Europa, som er en konsekvens af Schengenaftalen.
Det løste man ikke i Nice.
Der bliver et nyt skel ned igennem Europa og denne nye ydre Schengengrænse mellem Polen og Ukraine f.eks., og det gjorde man intet for at løse i Nice.
Man løste ikke problemet
om indførelse af fri bevægelighed for arbejdskraften
Man løste ikke det polske landbrugsspørgsmål.
Man løste ikke EU's budgetproblem.
Jeg kan blive ved.
Der er en uendelig remse af problemer, som man skulle have løst, hvis der skulle være en udvidelse på et anstændigt grundlag.
Ingen af disse problemer blev løst.
I stedet for koncentrerede man sig om at rage magt til Unionen og de store stater.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2001-03-21:
Der var et svar, vi ikke kunne få ud af hr. Claus Larsen-Jensen på Socialdemokratiets vegne, men nu kan det være, at vi kan få det ud af Venstre, som somme tider taler lidt mere klart i EU-spørgsmålet.
Når der laves traktatændringer i EU, er det så således, at Venstre kun vil have folkeafstemning, hvis det er nødvendigt efter grundloven?
Forstået på den måde, at hvis der er suverænitetsafgivelse og der er fem sjettedeles flertal i Folketinget, så skal der ikke være folkeafstemning. Kun hvis der ikke er fem sjettedeles flertal, skal der være folkeafstemning.
Har man en klar, principiel holdning til det?
Det andet, jeg vil spørge fru Charlotte Antonsen om, er, om det gør indtryk, når et partimedlem af Venstre, går jeg ud fra - sådan har det tidligere været formuleret - Peter Vesterdorf, sætter spørgsmålstegn ved det grundlovsmedholdelige i forhold til, at Danmark opgiver retten til altid at have en kommissær.
Jeg har tidligere under debatten været inde på, hvad der er sagt, og at det drejer sig om tiltrædelsesgrundlaget for Danmarks medlemskab. Gør det indtryk på fru Charlotte Antonsen, eller fejer man også bare det af bordet, som Socialdemokratiets ordfører gjorde?
Keld Albrechtsen (EL), 2001-03-21:
Jeg lagde mærke til, at fru Lene Espersen ikke svarede på det spørgsmål, jeg stillede, om det bekymrer Det Konservative Folkeparti, at man på to punkter i Nicetraktaten indfører bestemmelser, der gør det muligt for et flertal imod Danmarks vilje at udvide traktaten, f.eks. ved at tage skattepolitik ind eller ved at gennemføre regler om udlicitering på handelseområdet, som Danmark mener ligger uden for traktaten.
Det kan et flertal ved hjælp af Nicetraktaten køre igennem hen over hovedet på Danmark.
Sådan er det jo.
Men det bekymrer åbenbart ikke fru Lene Espersen.
Jeg må indrømme, at så har fru Lene Espersen et godt sovehjerte.
Så vil jeg blot sige med hensyn til det der med 1986, at dengang var det jasiden, der bad om at få lov til at gå til befolkningen og appellere, fordi det var jasiden, der var i mindretal her i salen.
Vi andre sagde: Det er i orden.
Naturligvis skal det prøves hos befolkningen.
Men den appelret til befolkningen gælder altså kun for jasiden, den gælder ikke for nejsiden.
Det er den form for fairness, man arbejder med i den her slags spørgsmål.
Det er jasiden, der har appelret til befolkningen, ikke nejsiden.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2001-03-21:
Ja, det sidste, hr. Keld Albrechtsen spørger om, er det, som jeg egentlig godt lige ville finde ud af om er korrekt.
Jeg synes jo på sin vis, at det er et meget klart svar, vi får fra De Konservative, nemlig at man som udgangspunkt ikke vil have folkeafstemning.
Det er sådan noget, man tager, hvis ikke man har andre muligheder, hvis man er tvunget til det eller et eller andet i den stil, men ellers ønsker man ikke folkeafstemning om EU-spørgsmål.
Det skal afgøres af Folketinget alene, og så kan befolkningen være kørt ud på et sidespor i den sag.
Det er jo da klar tale.
Der gik han jo lige præcis ud og underkendte et flertal i Folketinget og sagde, at det ville han ikke finde sig i.
Han ville have befolkningen spurgt for at prøve og måske også for at bruge den goodwill, han havde i befolkningen på det tidspunkt, til at få en traktat igennem.
Det er et synspunkt, man kan have, men sådan var kendsgerningerne jo i midtfirserne.
Derfor skal vi nu have afprøvet, om fru Lene Espersen virkelig mener det, hun siger, eller om det i virkeligheden kun handler om at få så meget EU igennem som muligt.
Og når man ikke kan få det igennem i Folketinget, jamen så skal jasiden have lov til at spørge befolkningen, men nejsiden har ikke den appelret, som hr. Keld Albrechtsen også omtalte.
Lene Espersen (KF), 2001-03-21:
Først til hr. Keld Albrechtsen omkring det her med Nicetraktaten og grænserne for den: Vi har altså ikke nogen problemer med Nicetraktaten.
Når vi kommer til næste punkt på dagsordenen, vil jeg naturligvis redegøre for i detaljer, hvilke dele af Nicetraktaten vi er glade for, og hvilke punkter vi måske gerne ville have set bedre.
Men i bund og grund synes vi faktisk, det er en god traktat.
Så begynder hr. Keld Albrechtsen at bevæge sig ud i noget med, hvis Nicetraktaten ikke er i overensstemmelse med Traktaten, og man går for vidt osv.
Jamen der er altså meget klare regler for, at hvis et medlemsland mener, at der bliver taget nogle initiativer, som ikke ligger inden for Traktaten, så må man gå til domstolene.
Det har vi da masser af eksempler på.
Et af de sidste, som jo var et godt eksempel, var, at nogle lidt forvildede ministre havde vedtaget nogle regler omkring forbud mod tobaksreklamer.
Det viste sig rent faktisk at være i strid med Traktatens bestemmelser, og der kom EF-Domstolen jo med et meget klart svar.
Så jeg vil sige, at der synes jeg sådan set ikke, der er den store problemstilling. Jeg forstår ikke, hvad det er, hr. Keld Albrechtsen synes er så problematisk.
Så vil jeg så sige til hr. Kristian Thulesen Dahl: En af de store fejl ved den her diskussion, vi har om EU, synes jeg sådan set er, at man prøver at gøre EU til sådan et specielt problematisk område i forhold til alle andre politikområder.
Vi har en lovgivende og en udøvende del af Christiansborg.
Og jeg synes faktisk som udgangspunkt, at det, at vi er folkevalgte herinde, jo ikke er noget med, at befolkningen er kørt ud på et sidespor.
Vi er folkevalgte til at tale folkets sag herinde som repræsentanter.
Vi sidder i dag i politiske partier, dem står der ikke noget om i grundloven, men nok om det, vi sidder altså herinde og er folkevalgte.
Og jeg synes, det er en underlig måde at fremlægge tingene på, at hvis ikke alt bliver lagt ud til folkeafstemning, så er det ikke sådan demokratisk legitimt.
Jeg har slet, slet ikke den opfattelse af, hvordan et demokrati fungerer, som hr. Kristian Thulesen Dahl giver udtryk for.
Og jeg finder det altså ikke specielt demokratisk betænkeligt, at et fem sjettedelsflertal i Folketinget vedtager ting, som det efterfølgende står til ansvar for over for vælgerne.
Jørn Jespersen (SF), 2001-03-21:
Blot det til sidst, at ministeren har fuldstændig ret i, at Danmark ikke alene har en høj profil på bistandsområdet, men den suverænt højeste og flotteste, det er jeg enig i, men det er jo også årsagen til, at der virkelig bliver lagt mærke til, hvad vi gør.
Og hvis vi nu begynder at sige, at eksportkreditlån, som for det første ikke er det fulde beløb værd - for nu at sige det meget pænt - som langt hen ad vejen slet ikke er det papir værd, de er skrevet på, fordi det er gæld, der aldrig vil blive betalt, og det er lån, der ikke kun er givet til de fattige udviklingslande, men i meget høj grad er givet til danske erhvervsvirksomheder som erhvervsstøtte, at dem begynder vi nu at eftergive med det fulde beløb, at trække dem i bistandsrammen, så er det noget, der virkelig vil blive lagt mærke til rundtomkring på en måde, som jeg ikke tror vi er særlig godt tjent med, og som kan føre til efterfølgelse andre steder.
Det ville jeg bare bede ministeren om at overveje.
Og så til sidst: Hvornår foreligger der sådan på skrift en plan for en samlet ny regeringspolitik på gældseftergivelsesområdet?
Kan man sige noget om en dato?
Holger K. Nielsen (SF), 2001-03-21:
Ifølge grundloven kan man altså ikke sende spørgsmål om skatter og afgifter til folkeafstemning, vil jeg sige til fru Charlotte Antonsen, så jeg vil anbefale, at Venstres EU-ordfører tager et grundkursus i LOF om grundloven.
Det kunne måske fremme debatten her i Folketinget.
Hr. Keld Albrechtsen nævner Irland.
Hvorfor skal Irland da blandes ind i det her?
Det fatter jeg altså ikke en lyd
På nejsiden har vi da altid kritiseret, når Prodi, Delors og alle de andre i sin tid kom og blandede sig i den danske debat.
Hvorfor skal Irland så pludselig blandes ind i det her og gøres til en forudsætning for vores politiske stillingtagen?
Jeg synes da, at det er umodent, at man ikke kan tage stilling, uden at man ved, hvad irerne siger.
Hvis irerne siger nej, vil det komplicere ganske, ganske kraftigt.
Det vil forsinke processen.
Det vil være beklageligt.
Men hvorfor skal vi af den grund begå det samme fejltrin, som irerne gør?
At man skal være flere om et fejltrin, det synes jeg virkelig ikke, jeg kan forstå noget som helst af, og derfor må jeg stadig væk afvise det.
Vi tager politisk stilling til det her helt uafhængigt af, hvad irerne gør, og den måde, de nu gør det på.
Så siger hr. Kristian Thulesen Dahl, at vi kan lægge et pres på regeringen.
Det ved jeg ikke om vi kan.
Det er sådan kørt op i pressen, at SF næsten kan bestemme det hele omkring de her ting.
Vi har desværre kun 13 mandater, og jeg håber, vi får flere næste gang, men man ved det jo ikke.
Der kommer også et valg på et eller andet tidspunkt, hvor vi jo får det undersøgt.
Men jeg håber da på, vi får flere, og at vi kan presse regeringen mere næste gang, men vi har altså kun 13 mandater, og vores stillingtagen er ikke afhængig af, om der bliver folkeafstemning eller ej.
Vi mener, det ville være klogt at tage en folkeafstemning.
Det har vi argumenteret politisk for, og det er ingen gratis omgang.
Det er en politisk stillingtagen, vi har taget.
Vi synes, det ville være klogt at tage en folkeafstemning om det her, fordi man specielt efter ØMU-afstemningen i september har enorme folkelige problemer omkring EU-politikken, og det må man tage langt mere alvorligt, end mange her i Folketingssalen gør.
Derfor er vi i en særlig situation.
Jeg har ikke noget generelt svar på, hvornår vi skal have folkeafstemning om EU-spørgsmål.
Det skal vi efter min mening ikke i alle tilfælde, men med store traktater og vigtige spørgsmål synes jeg, at det er klogest at have sikkerhed for et klart folkeligt mandat bag den pågældende politik.
Charlotte Antonsen (V), 2001-03-21:
Det dér med SF's pres på regeringen synes jeg da er mange meningsmålinger siden.
Jeg er faktisk lidt enig i det, hr. Thulesen Dahl sagde om en gratis omgang.
For er det ikke korrekt, at ønsket fra SF om en folkeafstemning først kom længe efter, at det stod klart, at der var et massivt flertal her i Folketinget, der ikke ønskede en folkeafstemning?
Det andet, jeg gerne vil spørge om,
er: Hvad skal der egentlig til, før SF i politiske spørgsmål ønsker en folkeafstemning?
Nu nævnte hr. Holger K. Nielsen selv, at det var meget kompliceret juridisk, og at vi i hvert fald skulle have én uvildig undersøgelse ud over den undersøgelse, vi har fået fra regeringen.
Er det et krav, at det skal være meget juridisk kompliceret, før vi sender tingene til folkeafstemning?
Hvorfor har SF f.eks. ikke ønsket pinsepakken til folkeafstemning?
Den har da meget større betydning for de enkelte familier.
Det har da langt større betydning for den enkelte dansker, hvis ejendomsudgiften pludselig stiger med op mod 50 pct. i løbet af ganske få år.
Men hvad er folkeafstemningspolitikken fra SF?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2001-03-21:
Og det er fair nok at fastslå, at der ikke vil være en situation med fem sjettedeles flertal her i Folketingssalen, når man stemmer ved tredjebehandlingen, og derfor vil der ikke være noget problem i den sammenhæng.
Det er jo det svar, hr. Holger K. Nielsen gav.
Men mit spørgsmål går så i forhold til den første del af det, jeg spurgte hr. Holger K. Nielsen om, nemlig om man vil gøre nogle af de ting, man går og har som sympatiske synspunkter til det her, til et krav i forbindelse med den endelige stemmeafgivelse.
Det er selvfølgelig specielt i forhold til folkeafstemningssituationen.
For der er jo ingen tvivl om, at hvis SF sagde, at man kun stemmer ja til den her Nicetraktat, hvis det efterfølgende bliver godkendt ved en folkeafstemning, jamen så ville der være lagt et meget, meget stort pres på regeringen for at give os den folkeafstemning.
Det er derfor, at det godt lidt kan tolkes som en gratis omgang, når SF gør meget ud af, at man vil anbefale sådan en folkeafstemning og også gjorde det, da man offentliggjorde det fra sit møde i sin tid.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-03-21:
Men jeg må spørge hr. Holger K. Nielsen, hvorfor hr. Holger K. Nielsen har den opfattelse, at et eventuelt irsk nej til Nicetraktaten er usandsynligt.
Jeg ved, at der i Irland er mange, der siger: Hvorfor skal vi stemme for mere magt til de store lande?
Hvorfor skal vi stemme for alle de forringelser, der er i Nicetraktaten?
Hvad får Irland ud af at sige ja til en traktat, der bare koncentrerer magten i Bruxelles osv.?
Det er en debat, der naturligvis er i gang i Irland, og derfor er det da ikke sikkert, at den bliver vedtaget i Irland.
Men vil det forsinke udvidelsen, vil jeg spørge hr. Holger K. Nielsen?
Det tror jeg ærligt talt ikke.
For det, der jo ligger i vejen for udvidelsen, er alle de store spørgsmål, som man ikke gjorde en pind ved i Nice.
Det er økonomien, det er den fri bevægelighed af arbejdskraften, det er de ydre grænser i Schengen - alle de ting, jeg har nævnt.
De tager under alle omstændigheder betydelig længere tid at løse, end man havde forestillet sig på forhånd. Så jeg tror ikke, det medfører nogen forsinkelser.
Det ville da være helt urimeligt, hvis man her i Folketinget ratificerede Nicetraktaten på et tidspunkt, hvor den irske befolkning endnu ikke har taget stilling.
Holger K. Nielsen (SF), 2001-03-21:
Hvis traktaten ikke bliver ratificeret, vil det betyde en ganske betragtelig forsinkelse af de forhandlinger, og det anser jeg for at være meget beklageligt, og det kan betyde, at det falder på gulvet.
Det er ikke sikkert, men risikoen er der.
Jeg synes ikke, at vi skal tage den risiko.
Så til hr. Claus Larsen-Jensen: Jamen demokrati er risikabelt.
Der sker jo af og til det, at folk stemmer anderledes, end politikerne godt vil have.
Men efter min mening er der ikke noget bedre trods alt, og det betyder, at vi som politikere også er nødt til at kunne tage en folkelig diskussion om østudvidelsen.
Hvis der ikke er folkelig opbakning bag østudvidelsen, så holder det jo heller ikke i længden med det europæiske samarbejde.
Der er tale om svære juridiske sager.
Ja, men det er jo omkring § 20-problemet, om det skal til folkeafstemning ifølge § 20 eller ej.
Selve indholdet i det her er jo europæisk sikkerhed.
Det er udvidelsen.
Det er ikke spor teknisk svært.
Jeg er fuldstændig overbevist om, at vi kan få en god folkelig diskussion om de her temaer.
Det er ikke sikkert naturligvis, men jeg tror på det.
Under alle omstændigheder synes jeg aldrig, man skal bruge som argument imod demokratiet, at resultatet kan blive på en måde, som man ikke bryder sig om. Man må altid kunne tage debatten og kunne tage diskussionen med befolkningen, ligegyldigt hvad det drejer sig om.
Så til hr. Kristian Thulesen Dahl, der kom ind på fem sjettedeles-problemet: Jamen i den praktiske virkelighed bliver det her jo ikke aktuelt. Jeg har forstået, at regeringen jo ikke har tænkt sig at gøre det her til et fem sjettedeles-spørgsmål.
Det vil sige, at når det forslag skal til tredje behandling til sin tid, så vil der være clearinger, som der altid er på en almindelig dag her i Folketinget.
Det vil være en helt, helt normal folketingsdag.
Det vil sige, at jeg kan forsikre, at der ikke vil være fem sjettedeles flertal for det her lovforslag, når det kommer til tredje behandling.
Det vil forudsætte, at regeringen siger, at alle folk skal af hus for at stemme her, og det tvivler jeg meget på.
Så stiller sagen sig anderledes, men jeg forstod, at regeringen ikke gør det.
Det vil sige, at der intet er til hinder for, at der efterfølgende kan føres højesteretssag i forhold til det her.
Jeg vil også selv anse det for vigtigt, at den mulighed er
Jeg vil sige, at vores tilslutning ikke er afhængig af det her.
Vi tager en politisk stilling til det.
Vi er politisk enige i, at Nicetraktaten er en forudsætning for, at vi får en østudvidelsesproces i gang, at vi får videreført forhandlingerne, og som vi overhovedet kan vurdere det, er de positive ting altså større end de negative.