Ole Stavad (S), 1999-11-26:
Det Konservative Folkeparti og Dansk Folkeparti har med forslaget ønsket at pålægge regeringen at indføre en ordning med bindende forhåndsvurdering af den registreringsafgiftspligtige værdi for importerede, brugte motorkøretøjer.
Som partierne bemærker i deres forslag, er der tale om en genfremsættelse af nr. B 133 fra folketingsåret 1998-99.
Lad mig i forbindelse med forslaget spørge: Hvad forstås der egentlig ved en bindende forhåndsvurdering i disse sager?
Beslutningsforslaget giver ikke noget endeligt svar på spørgsmålet, men tanken må vel være, at den foreløbige registreringsafgift, som regionerne skønner, når de bliver spurgt om en konkret bil, skal gøres bindende eller endelig for myndighederne.
Her vil jeg gerne først pege på, at de skøn, regionerne afgiver i dag, baserer sig på importørens skriftlige oplysninger om de vigtigste elementer for prisfastsættelsen.
Mange gange ser regionerne ikke bilen, inden de afgiver deres skøn, og de gange, hvor regionerne ser bilen, er det ikke sikkert, at deres tekniske og handelsmæssige indsigt rækker til at kunne foretage en sikker opgørelse af værdien.
Når bilerne ikke forevises regionen, kan det bl.a. skyldes, at importøren ikke skønner, det er nødvendigt at fremvise den, eller at det er praktisk udelukket, f.eks. fordi den fortsat står i udlandet.
Vi er formentlig alle sammen klar over, at markedsprisen på brugte biler fastsættes efter konkret vurdering af ganske mange faktorer.
F.eks. skal der tages højde for bilens motorstørrelse, vedligeholdelsesstand, udseende og udstyr.
Forslagsstillerne har selv peget på, at der i dag kan være sager, hvor der er større afvigelser mellem den foreløbige indbetaling af registreringsafgift og den efterfølgende afgiftsvurdering.
Jeg tror, at en del af forklaringen på disse sager er, at depositumet i mange tilfælde fastsættes ud fra skriftlige oplysninger.
Hvis kvaliteten af vurderingen skal sikres, så der tages højde for alle vurderingsrelevante faktorer, kræver det, at vurderingsmyndigheden får bilen forevist.
Som jeg ser det, kan en ordning inden for bilområdet med bindende forhåndsbesked ikke baseres på skriftlige oplysninger.
Som jeg oplyste under behandlingen i forrige samling af samme forslag, så behandler Told og Skat årligt 50.000-70.000 henvendelser om, hvad der skal betales i registreringsafgift af konkrete brugte motorkøretøjer.
Af disse ender blot ca. 20.000 med en konkret vurdering og betaling af registreringsafgift.
Det vil altså sige, at 30.000-50.000 henvendelser fører aldrig til en konkret sag med afgift.
Opgaven må være at sikre en høj kvalitet i vurderingsarbejdet, og hermed mener jeg, at vurderingen skal ende med, at de rigtige afgiftsbeløb bliver opkrævet.
Den skal sikre, at der ikke opstår en skævhed i konkurrencen mellem danske brugte biler og udenlandske brugte biler.
I mine øjne er en fejl, der medfører for stor en afgiftsopkrævning, lige så alvorlig som en fejl, der giver en for lav afgiftsopkrævning.
Det er muligt, at brugtbilimportørerne vil interessere sig mest for de tilfælde, hvor der bliver opkrævet for meget, men for at undgå konkurrenceforvridning er det lige så vigtigt at undgå for lave afgiftsopkrævninger.
Gennem de seneste år er der gennemført en række forbedringer af vurderingssystemet.
Jeg er ellers i sagens natur optaget af, at arbejdet også på dette område tilrettelægges bedst muligt, at vi sikrer en høj kvalitet i vurderingsarbejdet, og at vi også giver så hurtig en betjening som overhovedet mulig.
Derfor har jeg besluttet at nedsætte en embedsmandsgruppe, som i de nærmeste måneder skal analysere hele området.
Jeg vil oversende gruppens kommissorium og sammensætning til Folketingets Skatteudvalg, men regeringen kan altså ikke støtte det stillede forslag i den udformning, det har.