runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jens Peter Vernersen (S), 2001-10-11:
Jamen det er jeg ikke i tvivl om.
Det er jeg også glad for at formanden holder styr på.
Det, som jeg netop har påpeget hele vejen igennem, er, at vi har fået en rapport om omkostningsdækning, der siger, hvorfor det er fornuftigt og hensigtsmæssigt at gøre det på den måde, vi har gjort det på i forhold til borgerne. Hensigtsmæssigt og fornuftigt.
Venstres folk - jeg kan ikke sige, at det var Venstre, men Venstre udpegede folk til udvalget - var helt enige i, at det, der ligger i den betænkning om omkostningsdækning, er fornuftigt, det er rigtigt, og det er klogt tænkt.
Lad mig også sige om det der skræmmebillede, man maler:
Vi har i Danmark 4,5 millioner skatteydere.
Det antal sager, der dukker op ved skatteankenævnene, ligger på omkring få tusinde, omkring titusind, og i Landsskatteretten er det cirka en tredjedel.
Det er altså heldigvis sådan, at de fleste borgere ikke har problemer med skattevæsenet, og at vi retssikkerhedsmæssigt er på forsvarlig grund.
Det synes jeg man skulle glæde sig lidt over.
Kim Behnke (UP), 2001-10-11:
Jeg sidder også og får lyst til at give hr. Jens Peter Vernersen en kopi af det forslag, jeg havde i sidste folketingssamling.
Hr. Jens Peter Vernersen var jo medforslagsstiller.
Det gik netop ud på, at man i civile retssager, civile tvister - det kan være en borger, der føler sig generet af lugtgener osv. - står tilbage med en eller anden kæmperegning, selv om man vinder.
Men der var Socialdemokratiet jo ikke på banen.
Der var Socialdemokratiet bare med til at sige: Nej, det går ikke, det kan vi ikke have. Derfor vil jeg gerne spørge hr. Kristian Jensen: Når nu Socialdemokratiet er med og er så positive med hensyn til også at sikre borgerne retssikkerhed i disse andre tvivlsspørgsmål, kunne så også Venstre være med til, at vi i fællesskab fik den retsstilstand bragt igennem?
Kristian Jensen (V), 2001-10-11:
Jeg kan naturligvis bekræfte, som hr. Jens Peter Vernersen ved - for nu har vi fået konstateret, at hr. Jens Peter Vernersen har læst forslaget - at det også er sådan, at der er hundrede procent omkostningsdækning, hvis man vinder delvist.
Det er et princip i Venstre, der er ganske, ganske klart, at når en borger har ret, skal det ikke koste vedkommende penge at have ret over for skattemyndighederne, og det gør det i det nugældende system.
Hr. Jens Peter Vernersen står her i dag som den faste forsvarer for, at det fortsat skal koste penge for den lille mand at få ret, og han sikrer, at de skatteborgere, der ikke har råd til selv at lægge ud, og som står tilbage med en eventuel stor efterregning, stadig væk ikke kan få deres omkostninger dækket.
Hr. Jens Peter Vernersen stillede spørgsmål om vores holdning til andre områder.
Hr. Jens Peter Vernersen kan jo gå tilbage og se, hvilken stillingtagen Venstre havde til det forslag, der blev omtalt tidligere af hr. Kim Behnke.
Jeg kunne da godt tænke mig at vide, om hr. Jens Peter Vernersens udtalelser er udtryk for, at Socialdemokratiet nu har ændret holdning.
Socialdemokratiet afviste jo det forslag, der kom fra hr. Kim Behnke.
Men er det, hr. Jens Peter Vernersen nu siger, et udtryk for et totalt skift i Socialdemokratiets holdning?
For så synes jeg, at det ville være interessant.
Jens Peter Vernersen (S), 2001-10-11:
Hr. Kristian Jensen sluttede med at sige, »hvis en skatteyder vinder en sag«.
Som jeg har læst det beslutningsforslag, der ligger, er det jo både, hvis man får medhold, og hvis man får delvist medhold.
Hvis man vinder en sag bare en lille bitte smule, skulle der være en omkostningsdækning på 100 pct.
Det vil jeg gerne have hr. Kristian Jensen til at bekræfte eller afkræfte.
Jeg synes måske også, at vi jo har mange andre områder, hvor de samme synspunkter kunne gøre sig gældende.
Jeg sagde jo netop, at hvis borgerne har brug for at føre sager i forhold til miljøet, fordi de føler sig forulempet af lugtgener osv., hvorfor kan sådanne borgere så ikke også få fuld omkostningsdækning? Kunne vi ikke tage det med, hvis vi skal have det på det her område?
Hvad med socialsager?
Hvad med arbejdsmarkedet?
Er det ikke også vigtige områder at se på?
Lad mig også lige sige til hr. Kristian Jensen: Hvorfor gjorde Venstre ikke noget ved det her?
Man gjorde ingenting.
Jens Peter Vernersen (S), 2001-10-11:
Jeg synes jo for så vidt, at det er glædeligt, at der måske ikke er så mange sager, som man havde forestillet sig.
Det kan vel ikke være et mål i sig selv, at man skal sige, at man følger det budgettal.
Det synes jeg faktisk ville være måske en anelse kritisk, hvis det var sådan.
Men i spørgsmålet om 100 pct. omkostningsdækning synes jeg, jeg bliver nødt til at henvise til side 152 i betænkningen, hvor disse folk, der i enighed er kommet frem til konklusionerne - også disse folk, som er udpeget af partiet Venstre - har sagt, at det vil være betænkeligt med en 100 pct. dækning, det vil have de og de konsekvenser.
Og det er bemærkningerne om disse konsekvenser, som disse gæve folk, der også er udpeget af Venstre, er kommet frem til, jeg faktisk har citeret fra.
Sådan er sammenhængen.
Den er i hvert fald et meget godt bidrag til forståelsen af sammenhængen i det her.
Mariann Fischer Boel (V), 2001-10-11:
Nu var det jo sådan, da man skulle fastlægge budgettallet for det her område i finansloven for 2001, at man tog udgangspunkt i nogle kendte tal, og så vurderede man, hvor mange flere sager der eventuelt ville komme,
fordi man hævede satsen fra 32 til 50 pct.
Det har så vist sig, at den eksplosion i antallet af sager, som hr. Jens Peter Vernersen prøver at tegne et billede af, slet ikke har fundet sted.
Tværtimod er der rejst færre sager, end man fra Skatteministeriets side havde regnet med.
Kunne hr. Jens Peter Vernersen så ikke forestille sig, at det stadig væk er sådan blandt skatteydere, at der ikke er noget sådan umiddelbart incitament til at gå ind og rejse en sag ved skattevæsenet, når man under alle omstændigheder vil stå tilbage med en regning på 50 pct. af det beløb, man kommer til at betale til sin rådgiver, uanset om man har vundet sagen?
Kunne hr. Jens Peter Vernersen ikke forestille sig, at det var det, der afholdt nogle fra at køre en sag videre i systemet?
Jens Peter Vernersen (S), 2001-10-11:
Man kan have mange forestillinger om, hvordan tingene har udviklet sig.
Man kunne jo også have den forestilling - det ved jeg godt er fuldstændig fremmed for Venstres ordfører - at langt de fleste borgere jo ikke har nogen konflikt med skattevæsenet.
Og heldigvis.
Som jeg også sagde i min ordførertale, og lad mig sige det en gang til: På trods af et kompliceret skattesystem er det sådan, at langt de fleste borgere ikke har nogen uoverensstemmelse med skattemyndighederne.
Det ville virkelig være et problem for retssikkerheden, hvis det var sådan, at der konstant var uoverensstemmelser, sådan som man åbenbart ynder at fremstille det hos partiet Venstre.
Og som jeg også tilkendegav, er det heldigvis sådan, at skatteankenævnene - også med masser af Venstrefolk siddende i - løser de problemer, der er lokalt.
Det er ikke sådan derude, at folk bliver mødt af griske blodhunde.
Der sidder faktisk folk i skatteankenævnene, som forsøger at hjælpe skatteyderne, ganske udmærkede Venstrefolk, udmærkede socialdemokrater og konservative, som forsøger at danne værn om retssikkerheden.
Sådan er virkeligheden jo altså også, uanset hvor ubehagelig den måtte være.
Mariann Fischer Boel (V), 2001-10-11:
Da hr. Jens Peter Vernersen nu har læst forslaget grundigt, vil jeg bede hr. Jens Peter Vernersen bekræfte, at det beløb, der var sat af på finansloven, slet ikke blev brugt.
Det kunne jo skyldes flere ting.
Det kunne jo skyldes, at der ikke var rejst så mange sager, som man havde regnet med.
Det kunne jo også skyldes, at regningerne fra de griske skatteadvokater ikke havde været så store, som hr. Jens Peter Vernersens minister havde regnet med.
Men kan hr. Jens Peter Vernersen bekræfte, at det har været muligt at skære 13,7 mio. kr. i det budgetbeløb, der var sat af, og kan hr. Jens Peter Vernersen så bekræfte, at det formodentlig er, fordi der ikke har været sager nok til, at man kunne bruge det budgetbeløb, der var budgetteret med i første omgang?
Jens Peter Vernersen (S), 2001-10-11:
Det kan jo nogle gange virke måske en anelse besynderligt, når man stiller spørgsmål heroppe for at få afklaret, om en ordfører har læst et beslutningsforslag.
Jeg troede egentlig, at hr. Kristian Jensen havde så meget tillid til kollegerne i Folketinget, at han ved, at når man er ordfører på en sag, gennemgår man også det lovforslag eller beslutningsforslag, man er ordfører på, ganske omhyggeligt.
Det er en helt speciel form for kommunikation, hr. Kristian Jensen åbenbart vil indlede.
Det var jo også sådan, kunne jeg så forstå, at hr. Kristian Jensen havde læst sit eget beslutningsforslag og var fuldstændig klar over, hvordan udviklingen var, og det er jeg selvfølgelig meget glad for hænger sammen på den måde.
Kristian Jensen (V), 2001-10-11:
Naturligvis er jeg som medforslagsstiller til dette forslag klar over, hvad der står i bemærkningerne.
Men når jeg lytter til hr. Jens Peter Vernersens ordførertale, må jeg næsten tro, at hr. Jens Peter Vernersen kun har læst forsiden og ikke midtersiderne, hvor bemærkningerne er.
Fakta er netop, at antallet af sager, efter at man har hævet kompensationsgraden til 50 pct., ikke er steget voldsomt, hvilket man skulle tro, hvis hr. Jens Peter Vernersens udtryk om de jagtende skatteadvokater er rigtigt.
Den stigning er ikke sket.
Tværtimod er der sket et svagt fald, og derfor er hr. Jens Peter Vernersens myte om en horde af jagtende skatteadvokater netop en myte.
Mariann Fischer Boel (V), 2001-10-11:
Det er jo så moderne at snakke om mobilitet, og det er det også blevet på pensionsområdet.
Jeg vil godt sige, at det for Venstre er meget vigtigt, at det er muligt at flytte pensionsselskab eller for den sags skyld også livsforsikringsselskab, uden at de rettigheder, man har opnået i det gamle selskab, går tabt ved en flytning.
Jeg er meget tilfreds med, at forslaget løser det problem omkring de ændrede beskatningsregler fra før - jeg tror, det var 1980 - hvor man havde en 25-pct.s-beskatning, den blev så ændret til 40, og hvis man nu i dag med gældende lov skifter selskab, fortaber man sin lavere beskatning, og det problem synes jeg det er meget vigtigt at vi får løst med det her forslag. Så er der i høringssvarene nogle meget tekniske kommentarer, som jeg tror jeg vil gemme til udvalgsbehandlingen.
Men Venstre støtter forslaget.
Frank Aaen (EL), 2001-10-11:
Medmindre der dukker noget uventet op under udvalgsarbejdet, vil vi også støtte de her to lovforslag.
Ester Larsen (V), 2001-10-11:
Det her forslag er en nødbremse for kommuner til at kunne tage hånd om mennesker, som virkelig er ved at blive kvast i vores systemer.
Så det ville ikke være et forslag, som ville få den dramatiske effekt, at masser af patienter ville blive behandlet på kommunernes regning.
Det er heller ikke i
kommunernes interesse, er jeg overbevist om.
Så skal jeg gøre opmærksom på, at de forsikringsselskaber, som tegner de her forsikringer, jo indgår aftaler med privathospitaler i udlandet.
Så her vil der ikke alene være tale om danske, men i høj grad også udenlandske hospitaler.
Vi kan se i dag, at der er en række kommuner, som har mistet tålmodigheden med at vente på speciallægeerklæringer, og som sender deres patienter til Østersøklinikker og til nordtyske klinikker for at få en speciallægeerklæring i en fart, og det giver ikke nogen belastning, det giver en aflastning af det danske lægesystem.
Jette Gottlieb (EL), 2001-10-11:
Det, vi prøver, er jo ikke bare at tage forslaget for pålydende, men også at bedømme, hvilke konsekvenser det vil have ude i den virkelige verden, og når vi sammenligner med USA, er det jo, fordi man lige præcis bruger de principper, som man rent faktisk har liggende i det her forslag, altså de private hospitaler, og at pengene følger patienterne, og den slags ting.
Det er jo klart, at hvis man lægger alle byrderne på det offentlige sundhedssystem og derefter giver mulighed for f.eks. at dræne det for personale, man giver mulighed for, at man opbygger nogle parallelinstitutioner, hvor folk så måske kan betale sig fra at få en behandling hurtigere, end de ellers ville, ja, så får man jo lige præcis lavet det todelte system.
Det er den konsekvensudredning, som burde ligge i forslaget.
Man burde gøre sig de overvejelser om konsekvensen
af de forslag, man fremsætter, men det ligger der jo ikke noget om i forslaget.
Ester Larsen (V), 2001-10-11:
Hver gang vi har diskuteret denne og lignende problematikker, er det lykkedes venstrefløjen at omtale sundhedsvæsenet i USA i meget barske vendinger, og det er en vurdering, som vi i Venstre deler fuldt ud.
Der er ingen, jeg tror heller ikke, der er nogen i det her Folketing, der nogen sinde har antydet noget i retning af, at vi ønsker nogen form for system, der ligner det amerikanske.
Så jeg synes, det er lidt underligt, at man finder den anledning frem gang på gang.
Jeg har så svært ved at forstå det der med det enorme bureaukrati og de der lægelige vurderinger, der skal foretages i kommunerne.
Det er der jo ikke tale om.
De lægelige vurderinger foretages i sygehusvæsenet.
De mennesker, der kommer i klemme, er dem, der ikke er så alvorligt truede, at de er livstruet og derfor får hurtig behandling.
Det, der skal tages stilling til, er de sociale komplikationer, og er der nogen, der kender borgernes sociale komplikationer, er det netop sagsbehandlerne ude i kommunerne.
Jette Gottlieb (EL), 2001-10-11:
Da vores ordfører på området, hr. Frank Aaen, ikke kan være her, har jeg lovet at fremføre følgende synspunkter.
Det angivelige formål med det her forslag skulle være at gøre noget ved ventelisteproblemet.
Der er én ting, der er stensikker, nemlig at hvis det her forslag bliver gennemført, så er det, som det ikke hjælper noget på, i hvert fald ventelisterne.
Det vil medføre et kolossalt bureaukrati, der skal opbygges i kommunerne, dobbelt behandling med hensyn til vurdering af sygdomme.
Gad vidst, hvordan kommunerne nogen sinde skulle finde ud af, hvordan et sådant kriterium skulle fastsættes?
Det står formentlig ikke forslagsstillerne klart, for der er jo heller ikke foretaget en dybtgående analyse af, hvad det i virkeligheden ville medføre.
Jeg tror, man har en eller anden drøm om at indføre noget, der ligner USA: et todelt sygehussystem, hvor den velstillede del af befolkningen har et sundhedssystem for sig selv, og hvor den dårligt stillede har et andet sundhedssystem på et meget dårligere niveau.
Det er formentlig det, der er modellen.
Det amerikanske system er langt dyrere for samfundet end det danske. USA bruger pr. indbygger væsentlig mere på sygehusområdet, end man gør i Danmark.
Man skal altså være opmærksom på, at hvis man laver sådan et delt system, så bliver det ikke alene sådan, at en del af befolkningen, som ikke har midler til selv at forsikre sig, bliver ofrene, men sammenlagt bliver det altså også meget dyrere for samfundet, og det bliver kolossalt bureaukratisk. Så man må sige, at det er uden hoved og hale.
Hvor skulle man skaffe de medarbejdere, som skulle arbejde på privathospitalerne?
De ville selvfølgelig komme fra det offentlige system og medføre, at et i forvejen hårdt presset offentligt system ville bryde helt sammen.
Den konservative ordfører så helst et stærkt offentligt sygehusvæsen.
Jamen så begynd dog at arbejde for det, f.eks. ved at være med til at finde den finansiering, der skal til, de bevillinger, der skal til for at forbedre situationen.
For det er jo ikke, fordi vi siger, at det danske sygehusvæsen fungerer ideelt.
Men det her kunne blive et ganske godt tema for et kommende folketingsvalg.
Hvordan de borgerlige partier, samtidig med at den velbjærgede del af befolkningen skal forgyldes med skattelettelser, vil fremskaffe midler til at bygge en hel masse nye privathospitaler, samtidig med at de påstår, at det ikke kommer til at ramme almindelige folkepensionister i det offentlige behandlingssystem, er mig en gåde.
Hvordan kan det komme til at hænge sammen?
Vi kan godt glæde os til sådan en debat, fordi en overgang havde vi måske forestillet os, at de borgerlige kunne blive styrket ved næste folketingsvalg, men jo flere forslag af den her kvalitet og med den her retning der kommer frem, jo bedre kan man forestille sig en valgkamp, der ikke har det udfald.
Inger Marie Bruun-Vierø (RV), 2001-10-11:
Dette forslag, som nu fremsættes for tredje gang, kan Det Radikale Venstre ikke støtte, først og fremmest fordi Det Radikale Venstre går ind for fri og lige adgang til sundhedsydelser. Jeg er slet ikke i tvivl om andet, end at forslaget er fremsat med nogle gode intentioner, men jeg mener, at det altså har et diskriminerende islæt.
Til gengæld burde kommunerne feje for egen dør.
Der går i snit godt syv måneder fra en sygedagpengemodtager har sin første sygedag, til vedkommende første gang møder en sagsbehandler i kommunen.
Det viste i hvert fald en undersøgelse i 1999, og jeg tvivler på, at det er blevet meget bedre siden da.
Desuden mener Det Radikale Venstre, at det, vi har brug for, er et velfungerende sundhedsvæsen, og det er vi jo heller ikke meget uenige om her i salen.
Men dette forslag er jo en symptombehandling på et meget begrænset område, så på den baggrund kan Det Radikale Venstre heller ikke være med denne gang.
Ester Larsen (V), 2001-10-11:
Det er altså en total afvisning fra SF's side af at give kommunerne en nødbremse, så de kan tage hånd om de mennesker, som er på vej ud i social deroute.
Så jeg må altså konstatere, at SF er parat til at ofre enkeltpersoner her og nu af hensyn til nogle ideologiske målsætninger.
Det er beklageligt.
Anni Svanholt (SF), 2001-10-11:
Vi mener, at man skal sørge for, at der ikke er nogen, der kommer i klemme, men det, som de borgerlige foreslår her, er ikke måden at gøre det på.
Vi skal selvfølgelig ikke tage både ressourcer og penge fra det offentlige og sende over i det private system.
Dermed bliver det offentlige sygehusvæsen stillet dårligere, og vi mangler personale.
Nej, vi skal koncentrere indsatsen dér og gøre det bedre.
Og så tror vi også, at hvis SF kan få opbakning til sit forslag, så vil det være et godt incitament til at få gjort
noget for at begrænse de lange sygdomsperioder.
Ester Larsen (V), 2001-10-11:
Jamen det er jo meget smukt at have nogle gode hensigter, som går i retning af, at tingene skal gøres bedre.
Men hvad med de mennesker, som er i knibe nu?
Hvad med de mennesker, som er på vej til at miste deres arbejde, på vej ned ad den sociale sliske?
Vil fru Anni Svanholt benægte, at det er situationen for nogle danske borgere?
Anni Svanholt (SF), 2001-10-11:
Som jeg har sagt, mener jeg og SF, at vi skal bruge de offentlige kroner i det offentlige sygehusvæsen til at gøre det bedre, til at nedbringe ventetiderne, til at skaffe mere personale, til at få fjernet de barrierer, der er.
Dertil mener vi også, at det forslag, vi har fremsat, med en ændring af finansieringen af sygedagpenge, giver større muligheder for, at amter og kommuner i fællesskab kan sikre, at der ikke er nogen borger, der kommer i klemme.
Det er de metoder, som vi ønsker at anvende, og ikke den metode
med sortering af mennesker, som Venstre her foreslår.
Ester Larsen (V), 2001-10-11:
Fru Anni Svanholt siger, at selvfølgelig skal ingen presses ud af arbejdsmarkedet.
Jamen situationen er jo præcis sådan for nogle mennesker, der er ulykkelige på ventelisten. Fru Anni Svanholt siger, at patienter skal behandles efter lægefaglige behov.
Er fru Anni Svanholt enig i, at det forholder sig sådan?
Anni Svanholt (SF), 2001-10-11:
SF mener, at ventetiderne på behandling i sygehusvæsenet skal være rimelige i forhold til graden af behov for sygdomsbehandling. For visse typer af behandling er ventetiderne helt uacceptable, og det skal der gøres noget ved. Der er nu også flere penge til at nedbringe ventetiderne og til bedre behandling.
Det lykkedes SF at få presset regeringen til at give amterne flere penge i forbindelse med økonomiaftalen her i år, og det er vi godt tilfredse med.
Derfor har vi også en forventning om, at ventetiderne kan komme ned, og ingen mennesker skal selvfølgelig udstødes af arbejdslivet på grund af ventetider til sygehusbehandling.
I SF mener vi, at der nu må skaffes det nødvendige personale til at løse opgaven.
Det er det, vi skal sætte ind over for.
Derfor har vi fremlagt en række forslag til det i forbindelse med finansloven.
SF har også fremsat et forslag om, at kommuner og amter skal dele udgifterne til sygedagpenge med 50 pct. til hver.
Det mener vi kan give en større tilskyndelse til at forebygge langvarige sygdomsforløb.
Amterne har ansvaret for en stor del af de aktiviteter, som har indflydelse på udbetaling af sygedagpenge, men har ikke en direkte økonomisk interesse i at gøre noget ekstra for at mindske sygedagpengeperioderne.
Det forslag, som vi behandler i dag, giver visse personer en fortrinsstilling til behandling, og det er åbenbart kommunerne, der skal bestemme, hvem der skal behandles frem for andre.
I SF er vi altså tilhængere af lige adgang til behandling, og de personer, der ud fra en lægefaglig vurdering har størst behov, skal behandles først.
Det er et meget vigtigt princip, som vi har i vores sundhedsvæsen, og det princip vil vi fastholde.
Der er det de erhvervsaktive, der kommer frem for andre, som kan have et større behandlingsbehov.
Endelig opfatter vi det forslag som endnu et forsøg på at give offentlig støtte til privathospitalerne.
SF kan ikke støtte forslaget.