Ole Stavad (S), 2000-11-09:
Jeg vil bare opfordre til, at udvalget under sit arbejde giver sig selv mulighed for at sætte sig ind i, hvordan de nuværende regler virker.
Det tror jeg ville være nyttigt, inden vi ender i salen igen med dette her forslag - hvis vi ender i salen igen med dette her forslag.
Det Konservative Folkeparti og Venstre har her stillet forslag om at ændre ejendomsværdiskatteloven, sådan at man ikke skal betale ejendomsværdiskat, hvis man har opgivet boligretten til sin bolig.
Det skal især sikre, at man ved køb og salg af bolig ikke skal betale ejendomsværdiskat både af den købte og den fraflyttede ejendom.
Forslagsstillerne finder, at de nuværende regler kan give anledning til betydelige økonomiske problemer for folk, som har købt ny bolig, men som ikke kan få deres gamle bolig solgt.
Regeringen skal ikke afvise, at en sådan købs- og salgssituation kan medføre problemer for de pågældende boligejere.
Der kan være tilfælde, hvor folk simpelt hen har været nødt til at flytte til en nyerhvervet bolig, før den gamle er solgt, fordi de har fået nyt arbejde i en anden del af landet.
Regeringen vil derfor gerne se nærmere på problemstillingen, og hvordan den i givet fald også vil kunne løses.
Man skal blot gøre sig klart, at det ikke er helt ligetil.
Reglen er nemlig ganske enkelt, at man skal betale ejendomsværdiskat, hvis man ejer en bolig, over hvilken man har rådighed, altså også selv om ejendommen er fraflyttet og sat til salg.
Det svarer i øvrigt til reglerne for beregning
af grundskyld: Her betaler man grundskyld af den ejendom, man ejer, uanset om ejendommen måtte være sat til salg, om man bebor den eller ikke bebor den. Forslagsstillernes forslag er derimod en tilbagevenden til praksis for beregning af lejeværdi, som er ejendomsværdiskattens forgænger, og denne praksis, må vi erkende, var bestemt ikke ukompliceret.
Efter praksis for beregning af lejeværdi beregnedes der ikke lejeværdi, hvis skatteyderen endeligt havde opgivet sin boligret og ved sine dispositioner havde tilkendegivet dette.
Det var bl.a. tilfældet, hvis skatteyderen flyttede og satte boligen til salg.
Praksis beroede altså på et konkret skøn, hvor ejendomsværdiskatten på dette område er mere gennemskuelig: Der skal betales ejendomsværdiskat indtil købers overtagelsesdag.
Den beskrevne praksis ophævedes, som det fremgår, med ejendomsværdiskatteloven, og ophævelsen blev ikke holdt hemmelig, som forslagsstillerne antyder.
Men som sagt, regeringen vil gerne se nærmere på problemstillingen.
Det er vigtigt, at man finder en ordning uden for stor usikkerhed, og som ikke har for store administrative ulemper.
Man kunne overveje en model, hvorefter den fraflyttede bolig skulle være til salg og fraflyttet i et vist tidsrum, før ejendomsværdiskatten ophører.
Hermed vil man opfange de situationer, hvor ejeren ikke efter længere tid kan komme af med den fraflyttede bolig.
På den anden side vil man undgå komplicerede konkrete skøn om opgivelse af boligretten, når tidsrummet efter køb og salg er kort.
Her vil de økonomiske omkostninger ved fortsat besiddelse af den fraflyttede ejendom tværtimod være begrænsede.
En ændring som foreslået i beslutningsforslaget vil derimod let kunne komme til at indebære alvorlige administrative ulemper for skattemyndighederne, men bestemt også for skatteyderen.