runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Christian Mejdahl (V), 1999-09-07:
Hr. Jan Petersen bryster sig af regeringens fortræffeligheder, men han sprang let hen over regeringens fortrædeligheder i finanslovforslaget for år 2000, og det er måske forståeligt, hvis ikke man har gode argumenter.
En af fortrædelighederne er angrebet på landbrugets vilkår.
Hvad er regeringens og Socialdemokratiets begrundelse for at belaste dansk landbrug med - i runde tal - trekvart milliard kroner i et år, hvor alle prognoser tyder på, at erhvervets indtjening under et er et stort, rundt nul?
Lars Løkke Rasmussen (V), 1999-09-07:
Jeg vil gerne kvittere for en fin tale med svulmende retorik.
»Vi går til forhandling med hjertet varmt«, blev der sagt i afslutningsreplikken, og så tænkte jeg: Hvem slår det hjerte for?
Det kan da i hvert fald ikke være den lille mand, fordi hr. Jan Petersen sagde også om sygehusområdet, og jeg citerer efter min egen hukommelse: Vi vil ikke have et frit valg på sygehusområdet.
Og så er det, jeg spørger: Hvem banker hjertet egentlig for?
Er det ikke sådan, at de, der har det frie sygehusvalg, præcis er dem, der kan betale?
Nu skal jeg ikke stå og trække medlemmer af den socialdemokratiske folketingsgruppe frem ved navn her på Folketingets talerstol, men jeg er da bekendt med, at medlemmer af den socialdemokratiske folketingsgruppe, der har den indkomst, man nu har som folketingsmedlem, har haft mulighed for at benytte private sygehuse.
Det samme gælder i øvrigt socialdemokratiske medlemmer af Europa-Parlamentet.
Så hvis vi ikke skal have et frit valg udelukkende for dem, der har råd til selv at betale, var det så ikke på tide at få udviklet nogle modeller, der giver den ganske almindelige dansker et frit sygehusvalg?
Venstre har jo fremlagt et konkret bud på det, og jeg vil derfor her bare lige prøve at spore lidt optimisme og lidt forhandlingsparathed på det her punkt fra den socialdemokratiske ordfører.
Lene Espersen (KF), 1999-09-07:
Hr. Jan Petersen postulerer, at skattetrykket ikke er steget under den nuværende regering.
I regeringens egen budgetoversigt, som er ganske ny - netop fra august måned - kan hr. Jan Petersen slå op på side 14 og dér ved selvsyn konstatere, at skattetrykket rent faktisk er steget fra 49,9 pct. til 50,7 pct. fra 1994 til 1999.
Det vil jeg gerne bede hr. Jan Petersen om at bekræfte.
Så må jeg sige, det ikke er imponerende, hvad regeringen her disker op med, eller hvad Socialdemokratiet disker op med.
Man taler om, at skattetrykket hverken skal stige eller falde.
Det vil sige, at al den vækst, vi får i samfundet i fremtiden, altså skal ædes op af offentlige udgifter, at skattetrykket skal bevares som en konstant.
Det er ganske tankevækkende, at hvis regeringen havde holdt fast i sin oprindelige målsætning, om at det offentlige forbrug siden 1993 kun måtte stige med 1 pct., så ville vi i dag, hvis regeringen ellers havde holdt fast i egne tal om kun en vækst på 1 pct., have haft plads til at sænke skatten med et sted mellem 20 og 30 mia. kr. Jeg vil godt spørge hr. Jan Petersen, om hr. Jan Petersen virkelig mener det alvorligt, når hr. Jan Petersen siger, at skattetrykket ikke må falde fremover.
Helge Adam Møller (KF), 1999-09-07:
Da statsministeren for halvandet år siden under valgkampen gav et løfte til alle landets efterlønnere om, at efterlønnen var garanteret, holdt løftet et halvt år.
Det var jo ikke så dårligt. For 3 uger siden gav statsministeren så et nyt løfte, om, at volden og gadebanderne skulle bekæmpes og der skulle sættes mere politi ind.
Det løfte holdt nu i 14 dage.
For vi må jo konstatere, at det finanslovforslag, som er lagt frem af regeringen i enighed, lægger op til massive besparelser på politiet. Så siger Socialdemokratiets ordfører: Det er bare tekniske tal.
Må jeg så spørge, om alle de tal, der ellers står i finansloven vedrørende arbejdsmarkedsområdet, socialområdet, miljøområdet så også bare er tekniske tal?
Er det hele bare en gang lirumlarum, hvor det, man har lyst til, kan man skrive og alene kalde tekniske tal?
Så vil jeg godt foreslå, at man næste år laver en finanslov, hvor man skriver alt det, der er tekniske tal, som vi altså ikke skal tage alvorligt, og som ikke betyder noget, med grønt, og den smule, der så er tilbage, skriver man på almindeligt, godt, ærligt dansk med sort skrift.
Nu må vi have en klaring: Er det her, hvad regeringen mener, eller er det ikke, hvad den mener?
Kim Behnke (FP), 1999-09-07:
Man skal være socialdemokratisk folketingsmedlem, man skal være en hr. Jan Petersen, for at kunne stå på denne talerstol og erklære, at inden vi afsætter yderligere ressourcer til politiet, så skal vi lige tage en diskussion om, hvad de politibetjente skal lave.
Jeg må sige til hr. Jan Petersen, at hr. Jan Petersen i et hvilket som helst opslag i et dansk dagblad, i en hvilken som helst tv-avis - hvis hr. Jan Petersen afser tid til at se det - vil kunne se, at der rundtomkring i de danske byer er hundredvis af opgaver, som danske betjente skal løse for at skabe orden og trygge forhold i det danske samfund.
Det, der bare er lidt mærkeligt, er, at hver gang der kommer en eller anden udenrigsminister fra et eller andet tilfældigt afrikansk land rejsende, er der ingen grænser for, hvad der kan stilles til rådighed af politistyrker, men når Odense er ved at blive opløst af bandevold i gaderne, så skal vi have justitsministeren til at rejse til Odense, blot for at man kan beslutte sig for at sende 20 betjente til Odense.
Det, betjentene skal lave, er at få ryddet op i gaderne, og det skal der altså nogle flere mænd til, og det er ikke nok, at de kører rundt på motorcykler og viser udenrigsministre rundt på turisttur i København.
Jan Petersen (S), 1999-09-07:
Hr. Flemming Hansen fandt, at jeg skulle have sagt noget om generationsskiftet, og sådan kan der sikkert være mange andre ting, som jeg også skulle have sagt noget om.
Jeg synes, at et generationsskifte er en god idé, men det er vel ikke så let, som det gøres til.
Der er et udvalg, der har arbejdet med det her.
De har haft svært ved at finde en model, de kunne blive enige om.
For os er det afgørende, at det kan lade sig gøre at gennemføre et fornuftigt generationsskifte, men vi ønsker ikke at åbne en ladeport i forhold til, hvilke belastninger det giver i skattesystemet.
Vi skal være på sikker grund, når vi begiver os ind i det her.
Det vil jeg også være
, så derfor må hr. Flemming Hansen vente, til der er skabt et solidt grundlag for det.
Det vil jeg ikke.
Hr. Kristian Thulesen Dahl må forstå, at inden man begynder at beslutte sig for, hvor mange offentligt ansatte der skal være, herunder også, hvor mange politibetjente der skal være i fremtiden, så skal vi være enige om, hvad det er, de skal lave, og hvor det er, de skal lave noget andet eller noget mere end det, de gør i forvejen. Så vi starter ikke med at tænke på et tal.
Det kunne hr. Thulesen Dahl også gøre.
Det hjælper jo ikke noget, at vi ansætter en forfærdelig masse flere betjente, hvis ikke det er i overensstemmelse med de opgaver, vi så beder dem om at løse.
Der skal såmænd nok ske nogle forbedringer på det område, men lad os nu starte med at diskutere, hvad det er vigtigst at få gjort noget ved, og derefter diskutere, hvordan vi gør det.
Det var derfor, jeg pegede på bl.a. bandevold, og det var derfor, jeg pegede på en indsats, der var i samspil med den sociale og den forebyggende indsats.
Så ville hr. Frank Aaen gerne have en forklaring på, hvorfor vi altid jagter de svage.
Ja, sådan er det så paradoksalt.
Nu har vi efter 7 år præsenteret det resultat, at landet har færre fattige - det forstår jeg som også færre svage - og så skal vi alligevel anklages for, at vi jagter de svage.
Der er nogle af de svage, som hr. Frank Aaen lige fik nævnt, som ikke nødvendigvis er svage.
Mon der ikke er nogle fædre, som skal betale lidt mere i børnebidrag, der ikke er så forfærdelig svage?
Frank Aaen (EL), 1999-09-07:
Hurra, hvor det går, syv fede år, og det fortsætter.
Vi er rigere end nogen sinde.
Og derfor undrer det, at regeringen har valgt at spare på nogle af de områder, hvor man har valgt at gøre det, hvorfor man har valgt nogle af de svageste grupper i samfundet.
Altså: Der er børnefamilierne, hvor man først tillader, at kommunerne sætter forældrebetalingen i vejret, og nu kommer man og vil spare på børnetilskuddet.
Der er pensionisterne: Hvorfor vælger man at spare på personlige tillæg til pensionisterne?
Det er jo noget, som kun de med allerlavest indkomst får.
Hvorfor har man valgt, at når ægtefællen dør, så skal den, der er ladt tilbage, beskattes hårdere end i dag?
Hvorfor vælger man det?
Hvorfor har man valgt igen at begrænse de arbejdsløses muligheder for at uddanne sig?
Hvorfor lader man de fattigste i verden, ulandene, betale ved at nedskære i ulandsbistanden og lade pengene gå til at opbygge efter en krig i Europa?
Jeg vil godt have at vide af den socialdemokratiske ordfører: Hvorfor vælger man lige præcis de steder, de allerfattigste, de allersvageste, når der skal spares?
Jeg synes, det er en mærkelig tankegang.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-09-07:
Igennem de senere måneder har regeringens top haft travlt med at fortælle den danske befolkning, at nu vil man sætte ind over for bandekriminaliteten, nu vil man sætte ind over for den vold og utryghed, som findes i det danske samfund.
Samtidig ser vi så et finanslovudspil fra regeringens side, der opererer med en faldende politistyrke, at der simpelt hen skal være færre politibetjente til at løse den opgave, som hr. Jan Petersen heroppefra i dag siger skal gå til at skabe en stærkere indsats over for bl.a. bandekriminaliteten.
Forklaringen er ifølge Socialdemokraterne, at det, der står i forslaget til finanslov, er ren teknik.
Det er bare en fremskrivning; der skal jo laves et nyt politiforlig.
Derfor synes jeg, at det væsentlige spørgsmål at få afklaret her i dag under dagens behandling af forslaget til finanslov er: Hvad er Socialdemokratiets udgangspunkt så?
Hvad er det, der skal stå i denne her kolonne i finanslovforslaget om, hvor mange politibetjente der skal være for at løse den opgave, som Socialdemokraterne har rejst land og rige rundt og forklaret skal løses?
Hvor mange politibetjente skal der være?
Vi må kunne få et udspil.
Det kan ikke være rigtigt, at vi bare skal lade os nøje med, at der er tale om en teknisk besparelse i finanslovforslaget, og at vi overhovedet ikke får et bud på, hvad der er nødvendigt set med Socialdemokratiets øjne.
Flemming Hansen (KF), 1999-09-07:
Det var jo en tale med mange ord, men med utrolig lidt indhold, og jeg hæftede mig ligesom mange af mine kolleger i den konservative folketingsgruppe mest ved det, der ikke blev sagt.
Det var nok det mest interessante i den tale, som hr. Jan Petersen holdt.
En af de sager, som optager mere end 100.000 danske virksomheder, er spørgsmålet om generationsskifte.
Hvordan skal generationsskifteproblematikken løses, hvordan skal generationsskifteskatten være efter den socialdemokratiske gruppes opfattelse?
Vi har haft et tøvende udvalg, der har arbejdet i halvandet år uden at nå frem til noget som helst.
Det var formentlig også meningen fra den tidligere skatteministers side, da han nedsatte udvalget, og det er til fulde lykkedes, for man er ikke blevet enige om noget som helst.
Derfor må det være rigtigt, at hele erhvervslivet og specielt de 100.000 virksomheder, der inden for 3 år står over for et generationsskifte, får at vide, hvor Socialdemokratiet går hen. Skal der ske en opstramning af generationsskiftebeskatningen, eller skal der ske en lettelse
af generationsskiftebeskatningen
Vi er meget spændt på svaret.
Ja eller nej.
Thor Pedersen (V), 1999-09-07:
Jamen hr. Frode Sørensen kom jo direkte ind på problemet i det, regeringen gør.
Man sidder nemlig og forhandler i industriens udviklingsgruppe og er enig om, at problemet er den danske konkurrenceevne, at vi taber markedsandele.
Og det kan jo godt være rigtigt, som det siges, at der er foreslået lempelser på 200-400 mio. kr., men den anden vej rundt kommer regeringen så og inddrager flere milliarder kroner.
Tingene hænger ikke sammen.
Det er jo ikke måden at gøre danske virksomheder mere konkurrencedygtige på: at øge de samlede byrder.
Det skulle gerne være ved at reducere byrdernes omfang.
Hvis regeringen mener at være i stand til at ændre i pinsepakken her og nu, så er det nyt for os.
Derfor er sandheden jo, at skal der ændres i pinsepakken, så skal vælgerne sammensætte et andet Folketing med et andet flertal.
Og jeg har sagt: Vi vil så trække tidslerne ud.
Vi vil være med til at gøre det bedre at spare op til pension.
Vi vil også fjerne urimeligheder omkring skatten.
Vi vil gøre det bedre at gå på arbejde - det er modellen om blokfradrag.
Så spørger hr. Klaus Hækkerup: Jamen hvad er det så, vi vil?
Hvad er rækkefølgen?
Og så siger jeg endnu en gang - jeg ved ikke, om det er for sidste gang - at vi ønsker gældslettelsen.
Det er gældslettelsen, der også giver skattelettelsen.
Jens Kirk (V), 1999-09-07:
Hvis regeringens mål er at udrydde erhvervslivet, så må man sige, at finanslovforslaget lægger op til det.
En af de sidste love, vi gennemførte i foråret, var en ny landbrugslov, som skulle sikre, at også de mindre landbrug kunne være der i fremtiden.
Hvad er så begrundelsen for, at ministeren på området her fremlægger et forslag, som faktisk vil udrydde den sidste landmand?
Man kan sige: Vi får vel i fremtiden kun kirkegården og herregården tilbage i sognet, hvis ikke der rettes på det her.
Hvad er begrundelsen for, at f.eks. vikarordningen skal slettes?
Det er de mindre landbrug, der har gavn af den.
Hvad er meningen med, at lige pludselig så skal afskrivningsmulighederne nedskrives med 400 mio. kr. pr. år?
Og sådan kunne man fortsætte.
Hvad er i grunden meningen med den lov, vi lavede i foråret, når der ingen er, der skal udfylde rammerne i fremtiden?
Helge Adam Møller (KF), 1999-09-07:
Jeg kan garantere hr. Jan Petersen, at de enkelte indimellem positive ord, der har været sagt af Socialdemokratiets ordfører om at styrke politiet og herunder selvfølgelig også økonomien, vil blive husket.
De vil blive skrevet op, og de vil blive nærlæst under de kommende politiforhandlinger.
Det kan jeg garantere for, og det er nødvendigt, når hr. Jan Petersen for et øjeblik siden sagde, at det eneste, det går ud på for De Konservative og for de øvrige borgerlige partier her, er ikke at ødelægge myten om, at Socialdemokratiet ikke vil bekæmpe volden.
Jamen der er da ikke nogen myter at ødelægge.
Det er jo bare at fortælle sandheden, for det vil Socialdemokratiet
Lad mig minde om, at her i Folketinget blev der for nøjagtig 2 år siden vedtaget en såkaldt voldspakke.
Der er 8.000 voldsmænd i Danmark, heraf bliver de 700 straffet for meget grov vold.
Hvad medførte voldspakken, som regeringen lagde frem?
At nøjagtig 40 ud af de 8.000 - det er en halv procent - får lidt mere i straf.
De sidste 7.960 får ikke så meget som ét minut mere i straf end tidligere.
Så det er ikke nogen myte.
Det er sandheden.
Socialdemokratiet har det i munden, men der er ikke meget realitet i det.
Jan Petersen (S), 1999-09-07:
Jeg kender hr. Kim Behnke som en person, som politisk gerne vil have, at det saglige skal være i orden, at det politiske forberedelsesarbejde er i orden, og at man normalt også tager udgangspunkt i, hvilken opgave der skal løses.
Derfor synes jeg, det var et underligt indlæg, om at vi bare skulle tilrettelægge indsatsen i et politiforlig ud fra, hvad vi lige har set i TV-Avisen.
Altså vi går ind i arbejdet med et politiforlig med det helt seriøse formål, at Danmark skal være et trygt og gerne et tryggere samfund, for vi vil heller ikke have, at Odense forbløder, og at mennesker er utrygge på vores gader, fordi nogle få danner bander, og fordi den grove vold dermed viser sig tydeligere og tydeligere - i øvrigt også tydeligere og tydeligere på tv-skærmene, så flere, der slet ikke burde være bange, bliver det.
Så det er mit svar på dét.
Vi starter med at sige: Hvad er det så, vi vil have at politiet skal lave i forhold til det, de laver i dag?
Og jeg har sagt, hvad målsætningerne bl.a. er.
Og så må hr. Helge Adam Møller vente på, at hans parti kommer til forhandlingsbordet.
Jeg ved godt det dér med, at det tal er teknik, og det skal der selvfølgelig pilles i, for så kan man jo stå sig bedre som et politivenligt parti over for offentligheden.
Men hr. Helge Adam Møller er såmænd ikke mere politivenlig, end jeg og Socialdemokratiet er.
For det tekniske tal, der står, er en fremskrivning af det tal, der var, da Det Konservative Folkeparti lavede et politiforlig med regeringen for nogle år tilbage.
Man skal ikke kaste med sten, når man selv bor i et glashus.
Fru Lene Espersen mener, at skattetrykket er steget under den nuværende regering.
Jeg beklager, men i 1993, da regeringen startede, havde vi i Danmark et skattetryk på 50,6 pct., og nu er der korrigeret for bruttoficering af sociale pensioner, og der er korrigeret for den tekniske omlægning, der er.
I år 2000 vil vi have et skattetryk på 50,1 pct., og i dette år har vi et skattetryk på 50,7 pct. O.k., 0,1 pct. skylder jeg så fru Lene Espersen, men så skal fru Lene Espersen også huske, at der jo her indgår en opsparing, som rent teknisk i 1999 måtte indarbejdes, men i 1998, da den blev opkrævet, den ene procent, men fordelt anderledes, da indgik den ikke i skattetrykket.
Så hvis vi ser bort fra de dér tekniske korrektioner, så kan jeg endda ligefrem sige, det er faldet en smule.
Den øgede vækst i de offentlige indkomster, vi får her, skal bruges til to ting: Den skal bruges til at få gælden ned, og den skal bruges til at imødekomme det behov, der opstår i kraft af det stigende antal mennesker, f.eks. ældre, der skal have hjælp.
Er vi i stand til at betale det?
Fru Lene Espersen vil bruge pengene til en tredje ting også, nemlig til skattelettelser, men det betyder, at der bliver mindre til at afvikle gæld med og dårligere forhold for dem, der bliver ældre, fordi der skal være plads til skattelettelser, formodentlig til folk, der i givet fald ville kunne klare sig uden.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 1999-09-07:
For når man læser finanslovforslaget for år 2000, »Velfærd i det nye århundrede - fælles ansvar«, ser man, at der står lidt tilbageskuende på side 11, at der siden 1993 er skabt 152.000 nye pladser på børnepasningsområdet for de 0-9-årige, og så kommer der ellers sådan lidt almindelig snak.
Mit spørgsmål er: Vil hr. Jan Petersen medvirke til, at der bliver bedre muligheder for, at familierne kan være sammen med deres børn, eksempelvis ved, at man kan vælge forskellige løsninger for den enkelte familie.
Frode Sørensen (S), 1999-09-07:
Venstres ordfører nævner erhvervslivets konkurrenceevne, og han nævner bl.a. høje lønninger og administrative byrder som hovedproblemerne.
En stærk dansk valuta burde måske også have været nævnt.
Men jeg vil gerne spørge hr. Thor Pedersen, om ikke også høje avancer er med til at forringe konkurrenceevnen.
Som konsekvens af problemerne med konkurrenceevnen nedsatte regeringen i starten af dette år
industriens udviklingsgruppe.
Jeg ved ikke, om Venstre synes, at det var en god idé.
Jeg vil også gerne spørge Venstres ordfører, om det er undgået hans opmærksomhed, at de økonomiske virkninger af gruppens initiativer svarer til en gevinst på omkring 250 mio. kr. for industrien, og for andre erhverv svarer de til en gevinst på omkring 200 mio. kr. Jeg mener i hvert fald ikke, at jeg hørte det i ordførertalen.
Thor Pedersen (V), 1999-09-07:
Til hr. Kim Behnke bliver svaret det samme på spørgsmålet om skattelettelser: Vi ønsker en skattereform, vi ønsker, det bedre skal kunne betale sig at tage arbejde, og at der altid er en meget klar fordel ved at komme i arbejde i forhold til at være i passiv forsørgelse.
Vi ønsker også, at ejendomsværdiskatten skal væk på lige fod med lejeværdiskatten.
Hr. Vernersen spørger, om vi vil fjerne de offentligt ansatte.
Nu ligger der ikke det i det, når man siger, at man stopper væksten i de offentlige udgifter, at man også fjerner offentligt ansatte.
Der er tale om, at man omfordeler, man effektiviserer, man omdisponerer.
Sådan er det, og sådan har det altid været for at møde kommende behov, og den almindelige vækst, der er i et samfund, når det gælder den samlede produktion, er jo det, der gør, at man er i stand til at reducere skattetrykket ved et kendt serviceniveau. Kan vi finde pengene til at ændre pinsepakken, bliver der spurgt.
Jamen der er ingen tvivl om, at vi ønsker at pille tidsler ud af pinsepakken, og det vil vi gøre i samme takt, som vi skaffer finansieringen.
Hr. Kofod-Svendsen spørger, hvad det er, man egentlig kan som familie.
Det er rigtigt forstået, at hvis man ikke får anvist en plads af kommunen, har man ikke mulighed for at vælge noget, som kommunen skal betale til, og sådan er det også i dag.
Men vi siger, at hvor man har fået anvist en plads, får man ret til f.eks. at vælge en puljeordning eller ansætte en ung i hjemmet, og det kan man ikke gøre i dag, medmindre kommunen godkender det.
Når det gælder familien, er det rigtigt forstået, at det er kommunen, der bestemmer, om den vil give tilbudet til den familie, der har fået anvist en plads.
Hvis den ønsker selv at passe barnet, kan den modtage et beløb, og dér er det kommunen, der fastsætter det, og det kan være nul kroner.
Det vil sige, at man ikke i den kommune ønsker at gøre brug af det.
Men ellers er grænsen, at en kommune ikke kan beslutte at give mere end 85 pct. af det, som en tilsvarende plads koster.
Og dette beløb er så skattepligtigt for den familie, der modtager det.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 1999-09-07:
Jeg har stadig ikke helt forstået rækkevidden af Venstres frit valg på børnepasningsområdet.
Sådan som jeg forstod hr. Thor Pedersen, skulle man have anvist en plads af kommunen, men hvad hvis man ikke får anvist den?
Har familien så ingen rettigheder med hensyn til tilskud til f.eks. at ansætte en ung i huset, eller til at familien selv passer egne børn?
Så hørte jeg også hr. Thor Pedersen sige, at kommunen højst kunne give 85 pct. af den udgift, man havde på institutionspladsen.
Men betyder det, at en kommune - lad os tage en socialdemokratisk kommune - som siger, at den vil give 0 kr. til, at pengene følger barnet, også vil give 0 kr. til, at man kan ansætte en ung i huset.
Ligger det også i Venstres forslag, eller hvordan vil man forholde sig til den situation?
Jens Peter Vernersen (S), 1999-09-07:
Hr. Thor Pedersen må altså svare heroppe fra Folketingets talerstol på, om Venstre vil tilbageføre virkningerne af pinsepakken, hvis det er sådan, at Venstre kan få flertal for det.
Man har kritiseret pinsepakken ved samtlige forhandlinger siden sommeren 1998, og nu må vi vide det: Vil man tilbageføre disse virkninger?
Jeg skal pege på, at stort set alle andre end Venstre og de øvrige borgerlige partier tilkendegiver, at pinsepakken har haft den rigtige virkning.
Jeg så på en bus her til morgen, at der er 20 pct. flere solgte lejligheder end sidste år ved samme tid, og det tyder
jo ikke på, at det går helt forfærdeligt. Lad mig sige om det med de offentligt ansatte, at det er jo sådan nu, at beskæftigelsen er steget på det private arbejdsmarked langt, langt over det, vi har set inden for det offentlige.
Lad mig også spørge: Vil Venstre fjerne disse offentligt ansatte?
Hvad skal der så ske med børnene, de gamle og de syge, som er blevet passet under den socialdemokratisk ledede regering?
Det må vi også vide.