Villy Søvndal (SF), 2005-01-13:
Jeg synes ikke, det var en stærk besvarelse i forhold til den situation, vi står i.
Jeg vil godt spørge ministeren, om det kun er i SF, vi får de mange henvendelser fra folk, der i øjeblikket bliver klemt i det sociale system, eller om man mærker det samme i ministeriet, nemlig et stigende antal henvendelser fra mennesker, hvis liv ikke hænger sammen, og som efter deres opfattelse ikke får den hjælp, de burde have, når de bliver udsat for en social begivenhed.
Er det kun i SF, vi får de mange henvendelser, eller møder man også et stigende antal henvendelser i ministerierne?
For så har man et meget godt udtryk for, hvordan den sociale situation bevæger sig.
Så kunne jeg godt savne en lidt mere skarp tale fra ministeren, hvis ministeren er enig i, at situationen er, at der er flere folk, der bliver klemt.
Det var altså en meget stærk tale, den tidligere socialminister holdt på årsmødet.
Hun var modigere end den nuværende minister, synes jeg, på den måde, at hun kommune for kommune udnævnte kommuner, hvor der var eksempler på, at man ikke havde overholdt lovgivningen.
Det bliver man bestemt ikke populær af, når man står i socialchefernes kreds og holder en sådan tale, hvor man direkte navngiver Odense Kommune, Næstved Kommune, Kerteminde Kommune, Holbæk Kommune osv. osv.
Men der er ingen tvivl om, at ministeren har gjort det, fordi hun ville slå fast, at lov er lov, og lov skal holdes.
Så nævnte ministeren, at der kunne være flere grunde end ond vilje til, at det ikke lykkes – det tror jeg ministeren har fuldstændig ret i – i sagerne.
Og så nævnte ministeren faglig bæredygtighed.
Det tror jeg er en af forklaringerne.
Det undrede mig, at ministeren ikke nævnte den økonomiske bæredygtighed, for det, vi jo hører, når vi lytter til kommunale folk, er, at et af deres hovedproblemer er, at de er nødt til at gøre det her, fordi de ikke kan få pengene til at række.
Regeringen holder som bekendt sammen med M040S33983504KAJE.FM.FM Page 3413 Monday, February 14, 2005 12:41 PM Dansk Folkeparti kommuner og amter i en meget stram snor.
Her vil jeg godt spørge ministeren, om det var en forglemmelse, at hun glemte at nævne, at den økonomiske politik er en selvstændig årsag til, at vi har problemer, som vi møder stadig flere af på socialområdet.
Det har vi jo i Folketinget bokset med i mange år, og jeg synes, at Folketingets medlemmer har været utrolig langmodige og har hevet ministrene i samråd, har diskuteret med ministrene.
Der har altid været meget stor velvilje, men der sker bare ikke rigtig noget.
Jeg vil godt spørge ministeren, om ikke vi kunne få en langt mere håndfast melding om, at nu skal vi have de her forhold bragt i orden, så vi ikke skal blive ved med at tærske langhalm i de her sager.
Det samme gælder der, hvor rådgivningen ikke fungerer godt nok.
Et af de svar, jeg har fået fra en af handicaporganisationerne, går netop på, at rådgivningen ikke fungerer.
Det løser man jo ikke ved at lave en central rådgivningsenhed.
Det er ude i kommunerne, det ikke fungerer godt nok.
Der savner jeg også, at ministeren langt mere håndfast siger, hvordan ministeren vil have rådgivningen til at fungere for, at det efter hendes opfattelse fungerer tilfredsstillende.
Så nævnte ministeren kommunalreformen og mente, at den vil løse i hvert fald hovedparten af de problemer, der ligger.
Det er jeg ikke sikker på.
Jeg savner en offentlig debat om kommunalreformens skjulte virkninger, nemlig det pres, der kommer på de dyre enkeltsager, når kommunerne efter en overgangsordning skal betale dem fuldt ud op til 800.000 kr.
Hvad betyder det for den sagsbehandler, hvad betyder det for det økonomiudvalg, der skal tage beslutning om niveauet i en kommune, at fra at have haft delt finansiering, derefter grundtakstfinansiering, går man nu over til, at kommunerne et hundrede procent skal finansiere de dyre socialsager?
Jeg tror ikke, man behøver at være profet for at forudse, at det vil betyde et hidtil uset pres på den meget handicappede, der skal have et døgnophold, i retning af at finde andre og billigere og discountløsninger, eller på det multihandicappede autistiske barn, der skal anbringes, i retning af at finde et svar for det barn, der ikke koster 800.000 kr., så kommunen kan slippe billigere.
Og jeg forstår ikke, at regeringen ikke i højere grad er optaget af denne her diskussion.
Det er den virkelige, virkelige fare ved kommunalreformen.
Det er det indirekte pres, man skaber på de dyre sociale sager.
Så svarede ministeren ikke på diskussionen om, hvorfor man fratager socialområdet demokratiet i de kommende servicecentre.
Det vil jeg godt have et svar på, når ministeren når så langt.
Så skal jeg slutte af med på vegne af Socialdemokratiet, SF, De Radikale og Enhedslisten at fremsætte følgende: Forslag til vedtagelse
»Idet Folketinget udtrykker sin bekymring over det stigende antal sociale sager, hvor mennesker kommer i klemme i en periode med en meget stram kommunaløkonomi og en strukturreform, hvor der er en risiko for, at de sociale sager udsættes for et voldsomt økonomisk pres, opfordrer Folketinget regeringen til – at nedsætte en retssikkerhedskommission på det sociale område med henblik på at styrke borgernes retssikkerhed, – at sikre, at borgerne og offentligheden fremover får mindst samme adgang til oplysninger i sociale sager som i dag.«