runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ingrid Rasmussen (S), 2000-03-03:
Uskyldige ser de ud, og man kunne måske også forledes til at finde sympati for disse to beslutningsforslag, nr. B 81 og nr. B 87, men ved nærmere granskning er forslagene et par dyre svende.
Staten yder allerede nu med det flertal, der kan samles her i Folketinget, ved hver finanslov et tilskud til skolefritidsordninger, der har været tilfredsstillende.
Hvad er ændret i en sådan grad siden sidste års finanslovvedtagelse, at man nu mener, at der yderligere skal tilføres de mange millioner kroner til området?
Jeg synes, man skal tage for pålydende, at det kommunale selvstyre også her står ved magt og kan anvendes, som den enkelte kommune finder fornødent, nemlig ved at øge tilskuddet til denne form for skolefritidstilbud.
At der tilsyneladende kun er få kommuner, der benytter sig af dette, giver måske det reelle billede af behovet, et behov, som den enkelte kommune må være den bedste til at vurdere ud fra det samlede billede af mængden af pasningstilbud i kommunerne.
Jeg synes, at det kommunale selvstyre i al almindelighed ikke er overvældende interesseret i at få ændrede vilkår.
Det bør fortsat være en decentral beslutning på området her.
Der er i det oprindelige lovforslag forudsat, at tilskuddet til skolefritidsordningerne ikke skal være højere end en tredjedel af kommunernes gennemsnitlige udgift til disse.
Loven forudsætter også, at forældrebetalingen kan være højere for SFO på friskoler, hvis man lokalt vil det.
Jeg vil gerne vide, om der har været voldsomme stigninger i forældrebetalingerne på disse her områder.
De frie grundskoler har mulighed for at tilpasse ordninger til lokale behov helt frit og fleksibelt.
Forestiller forslagsstillerne sig en langt større tilpasning, end det kendes i dag med hensyn til åbningstider i sommerferier, tidlige morgen- og eftermiddagstimer, altså alle de forpligtelser, som ligger i de offentlige skolefritidstilbud, som kommunerne stiller til rådighed for alle børn, som har brug for det?
Eller forestiller man sig en stor pose penge, som de frie grundskoler bare skal have og så fortsætte med de tilbudskategorier, som kendes i dag? Forestiller man sig, at det offentlige skal ind og stille krav til indholdet i skolefritidsordningerne i de frie grundskoler, hvis det her det skulle stå ved magt,
eller støtter man fra forslagsstillernes side den fleksibilitet og uafhængighed, der er kendetegnet ved netop de frie grundskolers fritidsordninger? Socialdemokratiet kan med de her bemærkninger ikke tilslutte sig forslagene.
Else Winther Andersen (V), 2000-03-03:
Nu valgte den socialdemokratiske ordfører, fru Ingrid Rasmussen, jo at stille spørgsmål til forslagsstillerne om, hvordan indholdet i SFO skulle være, i stedet for at holde sig konkret til indholdet i forslagene, nemlig at SFO'erne er dårligere i de private skoler og får et lavere tilskud.
Jeg vil da godt vende et af spørgsmålene til fru Ingrid Rasmussen: Kunne det ikke tænkes, at man har en kortere åbningstid i de private skolers SFO'er, fordi økonomien ikke rækker til mere?
Og jeg vil da gerne fortsætte med at spørge: Hvorfor skal man have en dårligere service, fordi man vælger en privat skole frem for at bruge den offentlige?
Tove Videbæk (KRF), 2000-03-03:
Fru Ingrid Rasmussen siger, at tilskuddene til skolefritidsordningerne er tilfredsstillende.
Det kommer jo selvfølgelig an på, hvilken vinkel man ser det ud fra.
Siden 1994, hvor tilskuddene blev startet, har der været en voldsom ændring i balancen på området mellem det offentlige og det private, mellem antallet af private SFO'er og det offentliges SFO'ere.
I 1994 blev det ligeså besluttet, at friskolerne skulle have 75 pct. af det tilskud, som blev givet til de kommunale SFO'er, og dengang besluttede man så, at det var 5.000 kr.
pr. årselev, men igennem årene er det blevet mere og mere og mere skævvredent, og man har forholdsvis i de private SFO'er fået mindre og mindre og mindre af sine udgifter dækket. Mener fru Ingrid Rasmussen, at det er tilfredsstillende?
Tove Videbæk (KRF), 2000-03-03:
Fru Ingrid Rasmussen siger, at hun ikke håber, at man laver dårlige tilbud til børnene i de private skolers SFO'er.
Jeg vil så spørge: Hvor mange udflugter, aktiviteter og forskellige ting mener fru Ingrid Rasmussen, at man kan lave for ca. 500 kr. om måneden?
Det er ca., hvad de private skolers SFO'er får i tilskud fra det offentlige.
De får godt 6.000 kr. om året pr. barn, altså ca. 500 kr. pr. måned.
Pengene til det må man tage andre steder fra, og når man så ser på skolefritidsordningernes resultat, så ser man, at det er røde tal, der er underskud på det.
Brian Mikkelsen (KF), 2000-03-03:
Det bliver altså mere og mere mystisk, må jeg sige til fru Ingrid Rasmussen.
13 pct. af alle danske børn går i dag i en privatskole.
Som jeg i hvert fald kender Socialdemokratiets politik, så handler den også om at give lige muligheder for folk, og her har vi altså en situation, hvor privatskolerne også skal have en mulighed for at kunne klare sig økonomisk.
Vi mener, at de er et godt alternativ, det har jeg indtryk
af de fleste af Folketingets partier er enige i, og at de fleste forældre skal have mulighed for at kunne sende deres børn i privatskole.
Selvfølgelig skal der være en vis form
for egenbetaling, så man betaler lidt for at benytte sig af muligheden for selv at kunne vælge sin egen skole. Men når det så kommer til stykket, når det handler om det, som også er vigtigt, altså at man skal have passet sine børn efter skole, og det skal 95 pct. af forældrene i dag op til 5. klasse, fordi begge forældre arbejder ude, så er der ikke en reel valgmulighed.
Det vil sige, muligheden for at vælge at sende sine børn i privatskole er der ikke, fordi man får kun en tredjedel i kompensation til de private skoler.
Jeg forstår simpelt hen ikke den her snak om, at der skal være ligestilling og friere muligheder.
Det eksisterer ikke.
Else Winther Andersen (V), 2000-03-03:
Kunne fru Ingrid Rasmussen nu ikke lige så godt indrømme, at når man synes, det er fint nok med det lave tilskud til de frie skolers SFO, er det reelt, fordi man ikke ønsker konkurrence fra de frie skoler, men man ønsker en videreudbygning af den offentlige skole og dermed på den måde er med til at presse?
For det er jo rigtigt, at forældrene ikke har reel valgfrihed, hvis de skal bruge en fuld SFO-pasning, når der ikke er penge til, at den har åbent hele dagen.
Brian Mikkelsen (KF), 2000-03-03:
Jeg synes, det er relevant at få svar på to spørgsmål, hvis det ikke bare skal blive til skåltaler fra den socialdemokratiske ordfører. For det første: Har Socialdemokratiet en politik, som siger, at det stadig væk skal være muligt for helt almindelige forældre at sende deres børn i privatskole? Erkender den socialdemokratiske ordfører, fru Ingrid Rasmussen, at SFO-betaling selvfølgelig er et konkurrenceparameter, fordi vi nu er i en situation, det ved fru Ingrid Rasmussen også som formand for Ligestillingsrådet, hvor begge forældre arbejder ude, og hvor barnet bruger SFO frem til det går i 5. klasse? Hvis almindelige forældre også skal have en reel mulighed for at sende deres børn i privatskole, så skal der selvfølgelig også være en bedre kompensation for SFO'en, som de fleste forældre vælger at bruge. For det andet: Sådan som jeg hørte den socialdemokratiske ordfører, var ordføreren inde på, at kompensationen var rigelig, tilskuddet var godt nok.
Så er spørgsmålet, når nu de private skolers SFO kun får en tredjedel af de offentlige skolers SFO: Får de offentlige skolers SFO så alt for meget eller hvad?
Tove Videbæk (KRF), 2000-03-03:
Fru Ingrid Rasmussen har bevæget sig lidt i cirkler omkring forældrenes betaling, og jeg kan da oplyse fru Ingrid Rasmussen om, at forældrene betaler knap 6.000 kr. pr. år til de private SFO'er ud over de tusinder af kroner, som de betaler til selve undervisningen.
Det vil sige, det nemt kan være en 10.000-12.000 kr., at forældrene betaler til friskolerne allerede for at have deres børn gående dér.
Mener fru Ingrid Rasmussen ikke, at beløbene skal være rimelige og fornuftige, sådan at det ikke kun er de riges børn, der har råd til at gå i friskolerne? Mener fru Ingrid Rasmussen ikke, at vi skal have et frit skolevalg i Danmark?
Hvis det kommer til at begynde at nærme sig de 15.000 kr. om året, så er jeg bange for, at det frie skolevalg er en illusion.
Elisabeth Arnold (RV), 2000-03-14:
Jeg skal prøve at nå det hele.
Til hr. Thulesen Dahl vil jeg blot sige: Det Ritzau-telegram er fuldstændig korrekt. Det blev udtalt ca. 4 timer før, jeg fik at vide, at der var 14 statsledere fra 14 lande i Europa, som havde besluttet sig for at iværksætte sanktionerne.
Jeg anede intet om sanktioner på det pågældende tidspunkt, så derfor er der ikke nogen citater det pågældende sted, der handler om sanktioner.
Dem vidste jeg ikke noget om.
Jeg vil bare sige, at det er fuldstændig rigtigt, at når vælgerne har talt, kan man jo ikke bebrejde, at der blev dannet en regering på baggrund af den partisammensætning, der er i det pågældende parlament.
Men længere nede i telegrammet siger jeg, at der er al mulig grund til at være bekymret over den udvikling, der er i Østrig, fordi fundamentale, demokratiske værdier er under angreb og det er den samme tendens, vi ser i flere andre europæiske lande også.
Så jeg har altså som sagt ikke udtalt mig om sanktionerne.
Til fru Pia Kjærsgaard vil jeg blot sige, at Det Radikale Venstre har gjort meget for at holde fast i kontakterne med de østeuropæiske lande, også under den kolde krig.
F.eks. har vi bevaret kontakten med nogle af de gamle bondepartier, som vi havde kontakt med før Anden Verdenskrig,
fordi der, som fru Pia Kjærsgaard sikkert ved, engang var en husmandsbevægelse, som var aktiv i Det Radikale Venstre, og det er den stadig væk: Dansk Familielandbrug.
Og vi har altid prøvet at have kontakter med lande, også selv om der var udemokratiske forhold i de pågældende lande.
Vi ser ikke noget forkert i, at man har kontakt med partier i lande, som er udemokratiske - det kunne være, man kunne hjælpe lidt med en udvikling.
Udtrykket »at pleje omgang med« forekommer mig lidt suspekt.
Altså de deltog i vores landsmøder, og vi deltog også i nogle arrangementer østpå.
Om Det Udenrigspolitiske Nævn og mindretalsudtalelsen fra S og R
vil jeg blot sige, at det er helt klart, at man må prøve på en eller anden måde at komme med en beskrivelse af, hvordan regeringspartierne gerne vil forvalte den pågældende beretning, som er kommet fra Det Udenrigspolitiske Nævn.
Det var det, det var udtryk for.
Per Stig Møller (KF), 2000-03-14:
Dér havde vi et besynderligt forløb i går, idet der med telefax fra Statsministeriet, fra departementschefen oven i købet, kom en udtalelse fra regeringen, der indledes med: Regeringen er for sin part indstillet herpå, hvor det er praktisk muligt.
Det vil sige, hvor det er praktisk muligt,
ellers er den ikke indstillet på at holde loven.
Den udtalelse afviste Det Udenrigspolitiske Nævn at optrykke, hvorefter vi pludselig modtager den som mindretalsudtalelse fra bl.a. Det Radikale Venstre.
Vil Det Radikale Venstres ordfører oplyse, om man nu begynder at få sin politik udleveret fra en departementschef i Statsministeriet?
Pia Kjærsgaard (DF), 2000-03-14:
Fru Elisabeth Arnold har tidligere i korte bemærkninger nævnt, at man skulle lære af historien.
Så vil jeg godt sige til fru Elisabeth Arnold, som nu også her omtalte strømninger i Europa, at der har jo været andre strømninger i Europa, som fru Elisabeth Arnolds parti ivrigt har støttet.
det har jo været sådan - og det er almindeligt kendt - at f.eks. det østtyske bondeparti plejede fru Elisabeth Arnolds partifæller ivrigt omgang med.
Det var måske helt i orden.
Er det ikke nogle strømninger i Europa, som man også kan lære noget af gennem historien.
Og hvor vidt går fru Elisabeth Arnolds tanker om, hvem man skal pleje omgang med?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-03-14:
I relation til, at fru Elisabeth Arnold nu siger, at det er helt fint for Det Radikale Venstre med sindelagskontrol og sanktioner på baggrund af en vurdering af, hvad folk sådan går rundt og siger - det er jo interessant -
så vil jeg gerne spørge fru Elisabeth Arnold, om hun vil stå ved det, hun sagde, som det i hvert fald er citeret af Ritzau den 31. januar, efter at det er konstateret, at de her sanktioner nu træder i kraft over for Østrig, og jeg citerer: »EU kan ikke blande sig. Når vælgerne har talt ved frie, demokratiske valg, så kan man ikke komme udefra og sige, at vælgerne har stemt forkert.
Demokratiets vilkår er, at regeringen skal udspringe af parlamentet med den stemme eller den sammensætning, det nu har fået.
Det kan vi ikke bebrejde hverken Jörg Haider eller de vælgere, der har stemt på ham.«
Hvis fru Elisabeth Arnold vil stå ved det citat, har jeg meget, meget svært ved at få det til at hænge sammen med den ordførertale, fru Elisabeth Arnold netop har holdt, hvor der ikke var nogen nævneværdig bekymring over de sanktioner, men tværtimod i slutningen af ordførertalen en understregning af,
at sindelagskontrol fra EU's side over for f.eks. Østrig er helt i orden.
Holger K. Nielsen (SF), 2000-03-14:
Når man hører hr. Arne Melchiors meget følelsesladede tale, må man jo få det indtryk, at det her ikke primært er et spørgsmål om Jörg Haider, men et spørgsmål om østrigerne som sådan, om, at østrigerne ikke har gjort op med deres fortid, at de stadig væk har arv og gæld, at de mangler de opgør, som tyskerne havde efter Anden Verdenskrig.
Hvis det er tilfældet, er det jo alvorligere end som så, og så fatter jeg ikke, hvorfor hr. Melchior støttede, at Østrig kunne blive medlem af EU i sin tid.
Jeg mener ikke, man med føje kan sige, at der er tale om reelle nazistiske tendenser i den østrigske befolkning i dag, og derfor synes jeg, at det er helt, helt uberettiget at komme med den slags påstande.
Derfor er de her sanktioner fortsat uberettigede.
Arne Melchior (CD), 2000-03-14:
Ja, de manøvrer, som hr. Thulesen Dahl her skildrer, er såmænd ikke noget, der aftvinger mig den allerstørste respekt.
Det gør de ikke.
Men sådan er det jo tit.
Når man er 14 om noget, så må man i fællesskab finde et mønster.
Jeg lagde mærke til, at der var en partileder, der modtog den østrigske ambassadør her i huset en af de dage, hvor vi havde møde i Nævnet.
Jeg har også fået sådan en opfordring.
Jeg har takket nej.
hovedtelefonerne
af og alligevel forstå, hvad der bliver sagt på det sprog, der tales,
er selvfølgelig på kanten.
Men det er jo ikke vigtigt, det er jo bagatellernes bagatel.
Det, det drejer sig om, er, at de 14 landes handling har nyttet, har nyttet stort, og at der er sat et punktum og sendt et signal både til Østrig og til adskillige andre lande.
Og der vil komme adskillige lejligheder, spår jeg, i de kommende år, hvor vi er tilfredse med, at det signal er blevet givet.
Det vil lette mange handlinger, det vil forklare mange ting, vi vil gøre i fremtiden, og derfor er hovedresultatet og facit af den begivenhed, vi har været ude for, sundt og godt.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-03-14:
Jeg kan forstå, at hr. Arne Melchior ønskede, at Østrig skulle være med i EU og stadig væk skal, fordi det er bedre at have en dialog og have det land inde i familien, som hr. Arne Melchior betegner det, og dermed jo også kunne samtale
med det om tingene.
Vil hr. Arne Melchior så utvetydigt tage afstand fra alt det pjat, der foregår for tiden, med at også danske ministre tager til ministerrådsmøder i EU og ikke vil hilse på deres østrigske kolleger, og at der er ministre til ministerrådsmøder, der demonstrativt tager høretelefonerne af, når det bliver oversat, hvad der bliver sagt, når de østrigske ministre tager ordet, og eventuelt udvandrer fra lokalet og lignende?
fra dem?
Arne Melchior (CD), 2000-03-14:
Et par af spørgerne har bemærket, at jeg var følelsesladet.
Men altså nogle dækker bedre over deres følelser, jeg åbner op for, hvad der bevæger mig i øjeblikket, og jeg læser ikke mine taler op.
Så kan det godt være, at tonesproget bliver lidt højt en gang imellem, men det har ikke med det sagte ord at gøre. Hr. Fransgaard kan jeg kun give ret.
Jo, jeg ved godt, hvad erklæringen indeholder.
Men den blev netop fremtvunget af de 14 landes sanktion.
Vi har jo ikke set den slags udtalelser før.
Og det fører mig til svaret til hr. Holger K. Nielsen: For det første har jeg ikke sagt noget om nazistiske tendenser.
Jeg har ikke taget ordet »nazistisk« i brug.
Jo, jeg sagde noget om Nazityskland, men jeg har ikke talt om Østrig og nazisme, andet end at østrigerne lod sig indlemme i Nazityskland, og det gjorde de da dengang
, så det er da ikke noget forkert i.
Men det, jeg bebrejder østrigerne - og det har jeg lov til både som privatmand og som folketingsmedlem -
er, at 27 pct. af dem stemmer på Jörg Haider, der har forherliget banderne fra Hitlertyskland; det bebrejder jeg dem, og det har jeg lov til.
Og så spørger begge de sidste spørgere, hr. Holger K. Nielsen og hr. Thulesen Dahl: Kan vi så være sammen i EU?
Ja, jeg regnede med, at det ville gavne med hensyn til at gøre Østrig sundt, at få lægt Østrigs sår.
Jeg går også meget interesseret ind for at få Tyrkiet med i EU, fordi jeg gerne vil være med til at påvirke det land, og ved at sluse det ind i familien vil jeg gerne komme til at stå det så nær, som jeg skildrede i min ordførertale, at jeg kan påvirke det.
Det er altså ikke lykkedes os godt nok i Østrig, i nogen grad måske, men ikke godt nok, så vi må gøre det bedre.
Og så skal jeg til sidst til hr. Thulesen Dahl sige, at hvad der skal til, skal jeg ikke give opskriften på, men der skal det til, at de 14 lande iagttager og finder det rigtige tidspunkt, den rigtige anledning til at lempe.
Spørgsmålet fra hr. Thulesen Dahl er retorisk.
Det er, ligesom når hans partifæller spørger, hvor mange udlændinge Danmark kan modtage.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-03-14:
Først tak til fru Elisabeth Arnold for at anerkende, at citatet er korrekt, men det var så sagt, det her med, at man skulle respektere vælgernes dom, og at der blev dannet en regering på baggrund af et demokratisk valg, før sanktionerne blev kendt, og da sanktionerne blev kendt for fru Elisabeth Arnold, trådte hun så tilbage fra det, hun er citeret for.
Anderledes kan det ikke tolkes.
Og hvis ikke fru Elisabeth Arnold gjorde det, så vil hun måske bekræfte citatet fra Jyllands-Posten 2 dage efter, den 2. februar.
Jeg citerer nu fra Jyllands-Posten, der skriver, at i den radikale folketingsgruppe er holdningen, at EU-landene ikke burde have blandet sig, før en ny østrigsk regering var på plads, og så kommer et citat fra fru Elisabeth Arnold: »Det er ikke en gennemtænkt reaktion.
Det er en mærkelig måde at samarbejde på i EU-foreningen.
De 14 lande har jo ikke talt med Østrig om det.
De 14 statsministre skulle have tænkt sig lidt om.
Vi er kommet ud i noget uoverskueligt, siger Elisabeth Arnold, som frygter en modreaktion fra de østrigske vælgere.«
Kan fru Elisabeth Arnold også godkende det citat?
Nu er sanktionerne vel kendt på det her tidspunkt?
Altså, det er jo sådan noget helt, helt grundlæggende, det her.
Skal Østrig nu smides ud af EU?
Hvordan kan hr. Arne Melchior sidde i valutaunion, som hr. Melchior ønsker det, med Østrig, når det er så galt fat?
Det er fuldstændig uforståeligt.
Men det, jeg vil spørge hr. Arne Melchior om, er, hvad der overhovedet skal til, for at sanktionerne så fjernes igen, for der er jo så mange andre ting, som andre ordførere har nævnt.
Altså, fru Helle Degn sagde noget om, at EU-udvidelsen skulle sættes ordentligt i værk, inden man kunne ophæve sanktionerne igen.
Men jeg vil spørge hr. Arne
Melchior
: Mener hr. Arne Melchior, at man kan være en god demokrat og overholde menneskerettighederne, men ikke være tilhænger af EU-udvidelsen?
For så er det ikke det.
Hvad er det så, der skal til, for at sanktionerne kan blive fjernet igen?
Jeg sad bare med nøjagtig den samme følelse, da hr. Arne Melchior meget følelsesladet talte om det østrigske folk, og derfor håber jeg, vi får nogle klare svar på, hvordan vi overhovedet skal forstå hr. Arne Melchior.
Pia Kjærsgaard (DF), 2000-03-14:
Jamen jeg synes bestemt da også, det er suspekt, som fru Elisabeth Arnold udtrykte det, at pleje omgang på den måde, at man deltager i hinandens landsmøder.
Man er virkelig interesseret i, hvad der sker et sted, hvor demokratiet i den grad er blevet trådt under fode i adskillige år.
Dér har fru Elisabeth Arnold og hendes partifæller været med.
Da var der ingen følelser omkring historien eller historiens vingesus, men det er der nu, hvor der endda er foregået en demokratisk afstemning.
Det var jo ikke tilfældet dér, hvor fru Elisabeth Arnolds partifæller tidligere befandt sig.
Jeg ved ikke, om det stadig væk foregår på et eller andet niveau, men i hvert fald plejede man tidligere overordentlig stor omgang. Det havde intet med en demokratisk stat at gøre, intet
som helst
Det var et regime, som i den grad misrøgtede nogle mennesker, og som fru Elisabeth Arnold i dag klart kunne have taget afstand fra.
I stedet står hun nærmest og siger: Nå ja, vi kom en gang imellem til hinandens landsmøder altså, og hvad betyder det?
Og så set i sammenhæng med, at man sanktionerer over for et land, hvor der er foregået en demokratisk afstemning, og at fru Elisabeth Arnolds partifælle økonomiministeren overhovedet ikke ønskede at hilse på sin østrigske kollega her for nylig og endda praler med det.
Det er sølle.
Arne Melchior (CD), 2000-03-14:
Har fru Elisabeth Arnold tidligere, f.eks. da hendes parti var medlem af en VK-regering, på nogen måde følt det belastende eller følt, at man har været ført ved hånden af de større partier? Har fru Elisabeth Arnold før oplevet det som mærkværdigt, at et mindre parti eller et større parti i en koalition istemmer noget, som dets koalitionspartnere ønsker at give udtryk for?
Elisabeth Arnold (RV), 2000-03-14:
Til hr. Kristian Thulesen Dahl om det citat fra Jyllands-Posten, hvor jeg sagde, at det var noget rod - nu kan jeg ikke huske hele citatet, men jeg har ikke på noget tidspunkt sagt, at det var særlig smukt, hvad der var sket blandt de 14 lande
De regler, man kunne have fulgt, har man ikke fulgt, fordi det altså er 14 forskellige landes statsministre, der har sat sig sammen og lavet noget inspireret af en konference, hvor alle har været enige om, at man skulle reagere, men ikke har været klar over, hvordan man skulle gøre det.
Jeg har ikke på noget tidspunkt sagt, at det var nogen optimal proces, og det står
jeg fuldstændig ved, så det mener jeg stadig væk må være i orden. Og så til fru Pia Kjærsgaard om det med at pleje omgang med de små østeuropæiske partier, Bondepartiet og i øvrigt også Agrarpartiet i Bulgarien: Jamen det har jeg simpelt hen ikke nogen reservationer over for.
De kom til vores landsmøder, og de fik noget god mad, og det trængte de meget til, så det synes jeg var helt i orden.
Og til hr. Per Stig Møller vil jeg blot sige, at det er en mindretalsudtalelse fra de to regeringspartier i fællesskab og ikke fra Det Radikale Venstre.
Per Stig Møller (KF), 2000-03-14:
Spørgsmålet er jo stadig væk: Betyder det, at Det Radikale Venstre gummistempler, hvad Socialdemokratiet kommer med?
Har Det Radikale Venstre ikke selv en politik, får man den udleveret fra departementschefen i Statsministeriet?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-03-14:
Når man hører fru Elisabeth Arnolds svar på konfrontationen med, hvad fru Elisabeth Arnold selv som radikal gruppeformand har sagt til de her sanktioner i dagene umiddelbart efter, de var indført, så synes jeg, det står lysende klart, at der er en stor radikal frustration over den måde, Statsministeriet har tacklet denne her sag på.
Det er jo sjældent, vi oplever fru Elisabeth Arnold i en forespørgselsdebat så lidt engageret og så lidt konfrontationsdebatterende i forhold til de citater, hun selv er kommet med.
Kan det tolkes anderledes, end at man i den radikale folketingsgruppe i bund og grund er led ved og træt af, at Udenrigsministeriet i denne her sag er kørt fuldstændig ud på et sidespor, at statsministrene har overtaget udenrigsministrenes gebet og iværksat en aktion, som man i den radikale folketingsgruppe i bund og grund synes, ikke er særlig god, ikke er gennemtænkt og ikke burde have fundet sted?
Er det det, der er tale om, og er det i virkeligheden ikke også det, der sker i det, som hr. Per Stig Møller netop nævner med hensyn til beretningen fra Nævnet i går?