runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Brian Mikkelsen (KF), 2005-03-17:
Staten påtager sig et større ansvar for museumsområdet i forhold til § 16-museerne.
I forhold til § 15-museerne fastholder staten sin finansiering, som man hidtil har gjort, og så er det rigtigt, at efter en 4-årig overgangsperiode flytter vi tilskud fra det, som amterne i nogle tilfælde har fået, over til kommunerne.
Det er jo ikke det normale, må jeg sige til fru Mette Frederiksen, at amterne har drevet museer.
Altså, det normale i Danmark er, at enten er det en selvejende institution, eller det kan være statsmuseum, eller det er et museum, som er groet op lokalt.
Det er med meget få undtagelser ikke amterne, som har startet museer og drevet museer.
Derfor er det altså efter min mening en forbedring for museerne.
Vi har Kulturarvsstyrelsen til at koordinere på landsplan, og vi vil også indgå kommuneaftaler med flere kommuner om satsning på forskellige områder.
Men vi har Kulturarvsstyrelsen til at sikre, at der vil være en fornuftig geografisk placering af de opgaver, som man skal påtage sig rent fagligt, når man får museumstilskud.
Så der er ingen problemer.
Med hensyn til kommunerne: De nye, større kommuner, viser vores tal, bruger flere penge på kultur.
Vi får 99 kommuner i stedet for 273 kommuner.
Det må alt andet lige betyde, at der vil blive et større incitament og en større velvilje til at investere i kultur.
Der er ingen grund til bekymring, snarere tværtimod.
Jeg tror, der vil blive investeret endnu mere i kultur, også fordi det, der vil binde kommunerne sammen ved hjælp af en paraply, vil være investering i kultur og identitet og oplevelser.
Mette Frederiksen (S), 2005-03-17:
Jeg antager, at der er politisk enighed om, at det, der er vores opgave som Folketing på kulturområdet, er at sikre kulturen de absolut bedste vækstbetingelser, rammebetingelser, for det arbejde, der skal udføres, for at fødekæden er intakt, og for at man kan udfolde sig både lokalt, for vores vedkommende også regionalt, på nationalt plan og i øvrigt også gerne internationalt.
Efter debatten i dag synes jeg også, at det står klart, at når vi f.eks. kigger på museumsområdet, så er det sådan set fint med en stærk kommunal forankring, men det, man efterspørger som almindelig borger, når man går ind på et museum, er jo ikke først og fremmest, hvor museet er placeret.
Det er, at der er et højt fagligt niveau, at der eksperimenteres med formidling, at museerne over hele landet samlet set repræsenterer et museumslandskab, som er værd at besøge, når man er almindelig borger i Danmark.
Der synes jeg altså stadig væk, at regeringen skylder et engagement i spørgsmålet om, hvordan vi sikrer, at den faglighed er til stede, når en række af vores museer eksempelvis kun bliver kommunale.
Til sidst: Påvirker det overhovedet ikke kulturministeren, at man allerede i dag oplever en meget, meget stram økonomi i en række af landets kommuner, og at der intet er, der tyder på, at den økonomi bliver bedre for kommunerne?
Altså, hvordan vil man fra regeringens side sikre sig, at de nye kulturpolitiske opgaver, der bliver pålagt de kommende kommuner, faktisk også kan efterleves rent økonomisk?
Ole Sohn (SF), 2005-03-17:
Ja, det kræver jo, at man kan tænke det ind i hovederne på de to regeringspartier, som jo dybest set har forskellig tilgang til kulturpolitikken.
Traditionelt har De Konservative været meget sådan statsstyrende, med ministerstyring, hvor Venstre jo normalt tager udgangspunkt i det nære, det frivillige.
Vi ønsker, at man får genindført de faglige råd, og at regionerne får en rolle at spille også omkring de faglige råd, men om ikke andet at de så kommer ind i kommunernes regi, og det synes vi at vi skal have ind i loven.
Hvis ikke vi kan komme igennem med det, så kan jeg ikke forestille mig andet, end at Venstre vil støtte, at man føjer ind i loven, at man får lavet en frivillig ordning, så man ligesom signalerer, at man synes, det er en god idé, men at man ikke vil pålægge kommunerne det.
Så ligger der et incitament, og det kan jeg næppe forestille mig at regeringspartierne vil være imod.
Men jeg mener, at det er meget afgørende, at man får fagligheden tilbage i lovkomplekset.
Kan det ikke ske, ved at man direkte skriver det ind – hvad vi vil foreslå – ja, så bør man i hvert fald opretholde nogle af de formuleringer, der er omkring frivillig mulighed for nedsættelse af de faglige råd.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2005-03-17:
Som jeg ser det, har vi på kulturområdet virkelig stærke eksempler på det, vi taler om her.
F.eks. på museumsområdet sker der en stærk centralisering, ved at Kulturarvsstyrelsen får meget, meget stor magt.
Det bliver Kulturarvsstyrelsen, der nu skal tage stilling til, om der er et dige ovre i Vestjylland, der bliver passet, som det skal passes.
Der bliver virkelig noget at se til.
Når vi så samtidig kommer ned på et kommunalt niveau, så forsvinder amtsmuseumsrådet, det faglige kulturmiljøråd forsvinder, amtsmusikudvalgene forsvinder, og billedkunstrådene forsvinder.
Det vil sige, at kommunalpolitikerne, som stadig har et stor ansvar for egnsteatre og egnsmuseer osv., ikke længere har de der faglige miljøer at støtte sig til, så der bliver altså milevidt, kan man sige, fra det, der sker nede på kommuneniveau, og til det, der sker på nationalt plan.
Har SF et forslag til nogle elementer, vi kunne komme igennem med, som kunne afbøde virkningen af det her, som jo på den ene side er en stærk centralisering og på den anden side en underminering af fagligheden?
Ole Sohn (SF), 2005-03-17:
Jeg ved ikke, om jeg kan svare umiddelbart, men jeg vil i hvert fald gerne øve mig på det.
Det er et meget væsentligt tema, for den centralisering, der lægges an til i lovudkastene, er ministerstyret via ministerbeføjelser, og det er ødelæggende.
Det er også ødelæggende for armslængdeprincippet.
Når SF derfor taler om et nationalt ansvar, så er det for at sikre, at vi skaber nogle gode rammer, både rammer for, at kunsten kan agere frit og uafhængigt, og at det er faglige organisationer, fagligheden, der afgør, hvordan man fremmer kunsten, og vi vil så også sikre de bedst mulige økonomiske rammer.
For os er der en diametral modsætning mellem at sige, at vi har et nationalt ansvar og har ministerstyring, for det er at politisere kunsten og kulturen, og det er ødelæggende.
På samme måde kan man sige om kommunerne.
Kommunerne skal have et stort ansvar, men man skal også sørge for, at fagligheden er i orden, så det ikke hviler på kommunalbestyrelsesmedlemmerne.
Eksemplet fra Kolding Kommune på, hvad der kan ske, hvis man begynder at politisere kunsten og kulturen, er jo rystende.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2005-03-17:
Somme tider synes jeg, at man som opposition er i en vanskelig rolle, fordi alle de lovforslag, regeringen nu har lagt frem, ligesom er kendetegnet ved to ting.
Det ene er, at der langt de fleste steder sker en centralisering, og at der gennemføres rigtig mange ministerbeføjelser.
Samtidig kan man se, når vi taler om det kommunale område, at de, der skal beskytte fagligheden på det kommunale område, forsvinder.
Men på en eller anden måde bliver det svært at argumentere, for når man så siger, at der sker en centralisering, så kan regeringen bare svare: Ja, men er det ikke også det, oppositionen ønsker?
Altså, er det ikke farligt at lægge for meget ude i kommunerne?
Har SF et forslag til, hvordan vi rent kommunikativt får forklaret, at der rent faktisk for øjeblikket sker begge dele, altså at der sker en centralisering, samtidig med at der sker det, at kommunerne faktisk kommer til at få endnu større indflydelse på nogle områder?
Mette Frederiksen (S), 2005-03-17:
Hvis ikke man vidste det, ville man ikke på ministerens tale kunne høre, at vi faktisk har brugt et par timer på at diskutere det oplæg, der ligger fra regeringen og Dansk Folkeparti, og jeg kan forstå på Venstres ordfører og nu også på ministeren, at det her med færre offentlige myndigheder på kulturområdet er meget vigtigt.
Det er jo ikke så meget ud fra kulturen, for hvori består problemet i dag for vores kulturinstitutioner, for vores kunstnere, for de børn, der går i musikskole, eller for de læsere, der kommer på biblioteket, ved, at der både er en kommune, et amt og en stat, som er involveret i mange kulturaktiviteter?
Jeg kan ikke se, hvori problemet består.
Det, vi synes er problemet med det oplæg, der ligger, og som jeg i øvrigt sagtens tror vi kan få lavet en politisk aftale omkring, hvis vi ellers vil det alle sammen i Folketinget, er, at regionerne overhovedet ikke får lov til at spille en rolle, og at man dermed undervurderer behovet for faglig koordinering f.eks. på teater- og museumsområdet.
Er det slet ikke noget, der indgår i regeringens overvejelser nu?
Ellen Trane Nørby (V), 2005-03-17:
Det er ingen hemmelighed, at jeg gerne så, at ansvaret i højere grad lå hos de aktører, der er på kulturområdet.
Jeg tror på, at det er ildsjælene, der også tidligere har været med til at skabe den sammenhæng, der er.
Det har været ildsjæle, der har siddet i amterne.
Jeg er sikker på, at der stadig væk på det kulturelle område er en masse idérige mennesker, der har lyst til at bidrage til, hvordan vi kan tænke den danske kultur bedre, gøre den mere nytænkende, mere udfarende end den er i dag.
Regionerne får mulighed for at tage et koordinerende ansvar der, hvor der er behov for det, og sætte nogle nye initiativer i gang, også med nogle økonomiske midler.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2005-03-17:
Jeg finder det også meget positivt, at fru Ellen Trane Nørby vil være med til at håndhæve armslængdeprincippet.
Men vi er jo netop samlet for at lave lovgivningen om.
Samtidig er der jo ikke tvivl om andet, end at man kan se, at en stor del af initiativretten på kulturområdet nu kommer til at ligge i kommunerne, og derfor er det meget positivt, at ordføreren vil være med til at se på, hvordan vi får det skrevet ind.
Jeg synes, vi i udvalget skal se på, hvordan vi kan gøre.
Et konkret spørgsmål: Det her lovforslag indebærer, at regionerne kan tage nogle initiativer i tilknytning til de regionale udviklingsplaner.
Kunne ordføreren fra Venstre løfte sløret for, hvad det er for værktøjer, man forestiller sig regionerne har til rådighed i den her sammenhæng?
Alt er jo fjernet fra regionerne.
Der er ingen regionale institutioner, der er ingen regionale faglige råd osv.
Med andre ord: Hvor skal initiativet komme fra til at udvikle kulturelle handlingsplaner og nye initiativer på kulturområdet regionalt set?
Ellen Trane Nørby (V), 2005-03-17:
Der lægges jo også i det lovgrundlag, der ligger nu, op til, at man nu i de nye kommuner kan oprette kulturudvalg, at man også kan oprette kulturmiljøråd, at man nu kan tage mere lokalt forankrede initiativer til netop at få skabt en afstand mellem det politiske niveau og kunsten, hvor man går ind og siger, at vi da stadig væk skal have koordinerende organer, og at vi da stadig væk skal have fagkulturelle miljøer, som kommer med input til, hvordan vi kan gøre tingene bedre.
Det er jo ikke taget ud af lovforslaget.
Det ligger der stadig væk mulighed for.
Det, der sker, er jo bare, at det bliver lokalt forankret, hvor det i dag er amtsligt forankret.
Det bliver lokalt forankret i de nye storkommuner – eller på tværs af kommunerne, for vi har jo heller ikke lagt op til, at man ikke kan lave tværkommunale samarbejder, eller at man ikke kan lave regionale samarbejdsaftaler, ligesom vi ser dem i dag.
Vi lægger bare op til, at kommunerne skal have et større ansvar i stedet for amterne, som det er i dag.
Ole Stavad (S), 2005-03-17:
Jeg vil godt i forlængelse af noget af det, der er spurgt om tidligere, høre, om det er rigtigt forstået, at den store regionalpolitiske indsats er inden for den samme økonomiske ramme, som der allerede opereres med i dag: Der kommer ikke nye midler.
Og som det andet: Anser ministeren det ikke for sandsynligt, at der på området for EU-midler, altså som følge af de nye regler, der kommer i 2007, faktisk vil skulle forventes færre midler til Danmark?
Og vil de områder, som er allerhårdest ramt af arbejdsløshed, nemlig de områder, der i dag afgrænser for Mål 2-midlerne, så fremover komme til at skulle dele med de projekter, der kommer fra resten af landet?
Det bliver gætteri, hvis jeg skal udtale mig om, hvor mange EU-regionalfondsmidler der bliver budgetteret efter den 1. januar 2007.
Det kan jeg simpelt hen ikke sige noget om på nuværende tidspunkt.
Og så vil jeg gerne sige til hr. Ole Stavad, at det jo hele tiden er finansloven, der afgør det.
Som udgangspunkt er det de penge, der i dag bruges i kommuner, i amter, og som bruges fra statens nationale midler, som vi skal se at få noget mere samarbejde omkring.
Og så er det jo finansloven, der er afgørende for, hvor mange penge vi hvert år har til det her område.
Mogens Jensen (S), 2005-03-17:
Det forstår jeg nok, og de skal så indstille det til ministeren.
Men i sidste ende må det jo handle om, hvilke prioriteringer der lægges ind på midlerne, og at der skal være et sæt centrale retningslinjer for, hvordan midlerne kan anvendes, så de ude i regionerne selvfølgelig også har noget at rette sig efter, når de skal indstille.
Jeg går ud fra, at det er noget, vi i fællesskab skal tilrettelægge.
Vi har en ret lang række spørgsmål, der nu skal afklares fremover, og jeg er klar til en åben drøftelse.
Som jeg sagde tidligere, var det ikke det, vi i de indgående forhandlinger om kommunalreformen havde de store problemer med at blive enige om, og det mener jeg heller ikke vi vil få i fremtiden.
Det, vi ønsker, er at skabe et Danmark i balance, hvor man prøver at forene de kræfter, der er til stede ude i regionerne.
Så jeg ser egentlig ikke de store sten på vejen for, at vi kan blive enige om det her forslag.
Jeg vil spørge ministeren: Når disse midler skal udmøntes, kan vi så være enige om, at det er en god idé, at det kommer i Folketingssalen, og at vi fra ministeren får et oplæg til, hvordan midlerne skal udmøntes, når nu reglerne bliver lavet om, så de skal kunne gælde for og dække over hele Danmark?
Hvad vil man satse på i Nordjylland?
Hvad vil man satse på på Lolland?
Poul Erik Christensen (RV), 2005-03-17:
Jeg forstod egentlig ikke, om ministeren mente, at der var færre penge i de nye forslag, eller om det er på niveau.
Nu skal vi bare til at samle dem og bruge dem mere målrettet end det, vi har set tidligere, og så kender vi på nuværende tidspunkt ikke EU's budgetter efter den 1. januar 2007.
Jeg vil gerne spørge, om ministeren vil løfte lidt af sløret for økonomien i projektet, og hvordan økonomien omkring de nye vækstfora ser ud i forhold til den økonomi, der er i dag.
Og så ved vi det dog ikke, for der sker jo en helt ny ændring pr. 1. januar 2007, hvor EU, som det også har været nævnt, får en ny måde at give regionaltilskud på.
Så budgetternes størrelse af EU-tilskuddenes størrelse, der skal geare de nationale regionale midler, der sættes ind, kender vi ikke før den 1. januar 2007.
Og så er det jo hele tiden finansloven, der afgør, hvor mange penge der ligger.
Men vi forventer, at bevillingen af de penge, der allerede i dag bruges i kommunerne, i amterne og i staten, selvfølgelig fortsættes.
Poul Henrik Hedeboe (SF), 2005-03-17:
Der er nogle gode intentioner i det her forslag om at skabe en aktiv regional erhvervspolitik, hvor man binder erhvervs-, uddannelses- og arbejdsmarkedspolitik sammen.
Og det er vi selvfølgelig meget med på i SF.
Men vi har også en række betænkeligheder, da der er nogle begrænsninger i det her forslag.
Det skinner jo igennem, og det gør det på hele det her område, at regionerne reelt er nogle statslige styrelser, hvor tænderne er trukket ud.
Der er ikke noget råderum hverken økonomisk eller beslutningsmæssigt, og det gør, at vi kan frygte, at det her bliver en meget centralistisk løsning, hvor der altså ikke er den dynamik, der burde være i yderområderne.
Det vil i sidste ende specielt kunne komme til at gå ud over de svage områder, også – på den økonomiske side – fordi strukturfondsmidlerne ender i en samlet pulje, og så er der endnu større fare for i regioner uden dynamik, at midlerne ikke kommer det rigtige sted hen.
Så det vil vi godt være med til at se på, og vi vil selvfølgelig godt være med til at ende med at give regionerne større selvbestemmelse.
Det er måske for stor en mundfuld her, men ikke desto mindre kan intentionen være der.
Der ligger også i det her, at det i virkeligheden er lagt til rette med henblik på en øget udlicitering.
Der skal helst ikke ses for meget over grænserne mellem de enkelte områder.
Det gør, at vi kan miste overblikket og samarbejdet, fordi tingene skal lægges til rette efter en kommende udlicitering, som man sådan kan ane underliggende.
Med hensyn til hovedstadsregionen kan vi se en særlig problemstilling, hvor vi skal kigge nærmere på, om der er dynamik nok til, at der kan arbejdes over grænserne, og det drejer sig både om landegrænser og regionsgrænser.
Med hensyn til sammensætningen af rådene vil jeg ligesom De Radikale sige, at vi der mangler innovation og opfindsomhed, som skal med.
Man kan komme ind i en proces, hvor det er hele det bestående erhvervsliv, som får stor vægt, og det kan godt være, at der sidder folk der, som ikke er så interesserede i, at der kommer nytænkning og nye ideer på banen.
Så det skal lige vægtes, når vi sammensætter de her råd som vækstfora.
Men vi vil gå ind i arbejdet og se, om vi kan rokke det i vores retning.
Poul Erik Christensen (RV), 2005-03-17:
Lovforslaget er en del af den samlede lovgivning om gennemførelse af en ny kommunalreform.
Denne indledning med gode visioner får glæden til at brede sig hos en gammel erhvervsmand, men det giver mig også forventninger om i lovforslaget at finde de økonomiske muligheder, der nødvendigvis skal til for at indfri indholdet af lovforslaget.
Lovforslaget er fyldt med gode muligheder og intentioner, men da lovforslaget er udgiftsneutralt, er det interessant at få at vide, om ministeren har den opfattelse, at alle disse gode erhvervstiltag kan opnås uden tilførsel af yderligere midler.
Der er måske efter ministerens opfattelse allerede penge i systemet, så målene kan opfyldes.
Eller bliver § 1 blot tomme ord uden egentlig mulighed for at blive realiseret?
Den regionale erhvervsindsats, herunder turisme, bliver nu placeret i de nye regioner i de såkaldte vækstfora.
Forslaget giver mulighed for i hver region at have op til to vækstfora.
Det giver frihed til i regionerne at vælge den løsning, som netop i deres region er den bedste løsning set i forhold til erhverv og geografi.
Det kan efter min opfattelse kun danne grundlag for dynamik og handlekraft uden unødig bureaukratisk indblanding.
De regionale vækstfora får hermed ifølge lovforslaget mulighed for at sætte dagsordenen for, hvordan erhvervsudviklingen bliver i regionen.
Der er med lovforslaget tale om en vidtgående centralisering af ansvar og af indsatsen for udviklingen i regionerne.
Efter Det Radikale Venstres opfattelse tager forslaget ikke i tilstrækkelig grad hensyn til de tyndtbefolkede områder, hvor der er særlig behov for vækst på grund af arbejdsløshed eller overtal af lavteknologiske virksomheder.
Vi vil meget gerne nærmere have belyst konsekvenserne af, at EU fremover vil betragte Danmark som én region uden geografiske begrænsninger.
Strukturfondsmidlerne vil fremover kunne anvendes bredt i hele Danmark, og det kan der være mange grunde til.
Men Det Radikale Venstre vil gerne under udvalgsarbejdet sikre sig, at resultatet ikke bliver yderligere skævvridning af erhvervsstrukturen i Danmark med de områder, der i dag har størst arbejdsløshed, som tabere.
Antallet af medlemmer i de nye vækstfora er i forslaget 20 personer.
I den foreslåede sammensætning savner jeg deltagelse i vækstforaene fra personer fra det kreative Danmark, idet erhvervspolitik og erhvervsudvikling ikke blot handler om produktion, teknik og maskiner, men i højeste grad også om et samspil mellem erhverv og kreativ tænkning.
I de foreslåede vækstfora mangler jeg også deltagelse fra videnmedarbejdernes organisationer, ligesom jeg kan have betænkelighed ved den erhvervsmæssige sammensætning, der kan give anledning til inhabilitet ved behandling af erhvervsønsker fra konkurrerende virksomheder.
Men udvalgsarbejdet må afdække mange af de rejste spørgsmål og betænkeligheder.
Det Radikale Venstre deltager positivt i udvalgsarbejdet.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2005-03-17:
Da den konservative ordfører, hr. Per Ørum Jørgensen, er forhindret i at deltage i denne forhandling, skal jeg på hans vegne give følgende indstilling til behandling af det her lovforslag, L 47: Vi Konservative støtter forslaget, da det medvirker til at sikre større sammenhæng i den samlede erhvervsfremmeindsats.
Vi finder det positivt, at der skabes et mere enstrenget og sammenhængende system bl.a. gennem etablering af Danmarks Vækstråd og i de regionale vækstfora.
Vi finder, at lovforslaget rummer den rette fleksibilitet og balance, så der tages hensyn til både varierende lokale og regionale forhold samt til den samlede erhvervsfremmeindsats i Danmark.
Vi finder, at det bidrager til øget fleksibilitet, at lovforslaget åbner for muligheden for, at man kan etablere både et og to vækstfora, og vi finder endvidere opgavefordelingen samt sammensætningen i både de regionale vækstfora og Danmarks Vækstråd passende.
På baggrund af høringssvarene er der grundlæggende stor opbakning til lovforslaget fra de implicerede parter, hvilket vi naturligvis glæder os over.
Kim Christiansen (DF), 2005-03-17:
L 47 er lov om erhvervsfremme.
Som part i forliget om kommunalreformen er det Dansk Folkepartis overordnede opfattelse, at vi med reformen har fået en løsning, der gavner alle parter.
Vi får en faglig bæredygtighed i de større kommunale enheder, og de nye regioner vil være et vigtigt bidrag.
Med lovforslaget udmøntes de regionale vækstfora og de nationale vækstfora, og samtidig flyttes erhvervsservicen formelt til de nye og større kommuner.
De regionale vækstfora mener Dansk Folkeparti vil være med til at sikre en mere struktureret erhvervsindsats, og det er særdeles positivt, at man også i vækstforaene medtager EU-strukturfondsmidler, og at man ligeledes har sikret en fornuftig balance i både det nationale vækstforum og de regionale vækstfora.
Det lykkedes Dansk Folkeparti at komme igennem med vores krav om, at der vil være mulighed for at oprette to vækstfora pr. region, såfremt regionerne måtte ønske dette.
Der ligger sund fornuft bag, at koblingen mellem den nationale og den regionale vækststrategi styrkes.
Det vil styrke koordineringen af og bevidstheden om landets vækststrategi og udfordringer.
For de større kommuner medfører det en forbedring og faglig bæredygtighed, og dermed er der efter Dansk Folkepartis opfattelse skabt grobund for at flytte erhvervsservicesiden til kommunerne, hvor den daglige kontakt til brugerne er i højsædet.
Jeg vil ikke lægge skjul på, at løsningen med TIC-centrene efter min opfattelse aldrig har fungeret efter hensigten.
Jeg håber, at den nye struktur retter op på nogle af de omfattende problemer, der har været med erhvervsservice, bl.a. at man alt for ensidigt fokuserede på fremstillingserhvervene.
Jens Hald Madsen (V), 2005-03-17:
Som udgangspunkt i den nye kommunalreform skal vi selvfølgelig også have ændret på koordinationen med hensyn til erhvervsfremme, og udgangspunktet er at få lavet minimum et vækstforum for hver region.
Der er mulighed for en vis fleksibilitet i lovforslaget, og sådan som vi ser sammensætningen af repræsentationen i vækstfora, gives der et godt grundlag for at lave en god koordination af erhvervsfremme både regionalt og lokalt og også i forhold til staten, hvor man nu får Danmarks Vækstråd, som overtager nogle af de opgaver, som det nuværende erhvervsråd har.
Vi er i Venstre glade for, at der er den fleksibilitet i lovforslaget, der gør, at der gives mulighed for overgangsordninger for de 15 erhvervsservicecentre, som vi har i øjeblikket, så vi sikrer, at medarbejderne også får en god og fornuftig overgang fra det ene til det andet.
Så alt i alt kan Venstre bakke op om lovforslaget.