runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Martin Lidegaard (RV), 2002-01-15:
Det er klart, at hvis der er ændrede forudsætninger, vil alle forligspartier selvfølgelig indgå i en forhandling om, hvorvidt det giver grundlag for at ændre forliget.
Sådan er det nu engang.
Jeg er glad for, at jeg her har fået præciseret, at ministeren og hans parti står som garant for, at hvis ikke det er tilfældet, vil man holde fast i forliget
, uanset at der i dag findes et andet flertal.
Jeg vil gerne starte med at sige tak for sidst til erhvervs- og økonomiministeren, for som flittige seere af dk4 har kunnet se i sidste uge, havde vi besøg af ministeren på vores radikale Nyborg Strand-stævne i forrige weekend.
Der var ministeren så velvillig at garantere, at han og hans parti ville stå som garant for, at regeringen ville overholde de forlig, de brede forlig, der er indgået under den forrige regering.
Det læste vi selvfølgelig i den ånd, som vi efter vores stævne forstod, at vi skulle, idet vi sagde, at det måtte læses sådan, at man indkaldte til en forhandling.
Dog kan jeg i dag læse, at den trafikpolitiske ordfører fra De Konservative udtaler, at hvis de stejler - det går jeg ud fra er de andre forligspartier - så må vi overveje, om det kan betale sig alligevel at bryde forliget.
Jeg ønsker bare i al fredsommelighed en præcisering og en tilkendegivelse fra ministeren af, at man fortsat står som en garant for, at indgåede forlig skal overholdes.
Line Barfod (EL), 2002-01-16:
Jeg vil stille hr. Villy Søvndal det spørgsmål, om han kan bekræfte, at hvis man siger, at man støtter et forslag, er positiv over for det, er det også normalt, at i sidste instans stemmer man for de forslag, man går ind for, når de kommer til afstemning, også selv om man ikke måtte have fået dem igennem i en finanslovforhandling?
Flemming Oppfeldt (V), 2002-01-16:
Når det drejer sig om at vurdere den enkelte borgers sociale situation her og nu, opfatter Venstre det sådan, at det er dem, der er tættest på borgeren, der kan foretage en sådan vurdering, og det kan socialsagsbehandleren, det kan kommunens socialudvalg gøre bedre end Folketinget eller staten.
Derfor synes vi, at kommunerne er overordentlig vigtige på dette punkt.
Men der er jo nogle rammer, som kommunerne skal bevæge sig inden for, og jeg nævnte lige før i min ordførertale, at ifølge en analyse, som Ældre Sagen har fremlagt, ser det ud til, at forskellene er blevet for store.
Det var da en meget konkret tilkendegivelse af, at der er noget, der skal snævres ind, at kommunerne skal bevæge sig inden for et mindre felt, men alligevel foretage deres skøn.
Jørn Pedersen (S), 2002-01-16:
Jeg forstår ikke helt logikken hos Venstres ordfører.
Vi har fået præsenteret den ene gang efter den anden, at når det drejer sig om fritvalg, skal kommunerne tvinges.
Det er et citat fra socialministeren, og jeg har selv spurgt i denne sal, om det skulle forstås sådan.
Hvis man læser regeringsgrundlaget, hvis man læser Venstres oplæg og Venstres hjemmeside oven i købet, er det også sådan, at kommunerne skal tvinges til at tilbyde frit valg, enten de har lyst eller ej.
Men her siger man, at det skal kommunerne selv bestemme. Der er ikke nogen logik i det, hvis man siger, at det her er et spørgsmål om centralisme eller ej.
Det er jo en meget decentral holdning, og den kan være fornuftig, det vil jeg give hr. Flemming Oppfeldt ret i.
Men mit spørgsmål er: Hvorfor er partiet Venstre centralistisk, når det passer ind i dagligdagen, og hvorfor er man decentral, når det er noget, der er ubehageligt?
Pia Kristensen (DF), 2002-01-16:
Dansk Folkeparti er meget opmærksom på, at opdelingen af de hidtidige personlige tillæg i henholdsvis helbredstillæg og personlige tillæg har haft den meget uheldige konsekvens, at der er sket en betydelig nedgang i tildelingen af personlige tillæg til bl.a. fodbehandling, tandproteser, briller og diætkost.
Mange pensionister har klaget deres nød til Ældre Sagen, hvilket er fuldt forståeligt, for man skal tænke på, at her er der ikke tale om luksusgoder, men nødvendige foranstaltninger, som har stor betydning for pensionisters almene tilstand og helbred.
Dansk Folkeparti finder det selvfølgelig foruroligende, at en undersøgelse foretaget af Ældre Sagen viser, at lidt over halvdelen af landets kommuner har strammet tildelingskriterierne for personlige tillæg, så der er sket
et fald i antallet af personer, der har fået personligt tillæg til tandproteser, fodbehandling, briller og diætkost.
Undersøgelsen tyder på, at årsagen til det store fald er, at kommunerne i større omfang er overgået til en konkret individuel vurdering i form af en beregning af rådighedsbeløbet.
Det beløb burde være ens over hele landet og ikke som nu, hvor det varierer fra kommune til kommune, og i øvrigt mener Dansk Folkeparti, at man måske fra centralt hold skal holde øje med, hvordan kommunerne i praksis udmønter lovgivningen, så reglerne bliver mere ensartede og retfærdige. Tilbage er kun at sige: Dansk Folkeparti er helt bestemt positivt over for forslaget.
Anders Stenild (KF), 2002-01-16:
Forslaget fra Enhedslisten ønsker at udvide reglerne om tilskud til tandproteser, briller, diætkost og fodpleje til pensionister.
Efter de gældende regler kan der allerede nu ydes tilskud, hvis de samlede økonomiske forhold for pensionisten er således, at den konkrete vurdering viser, at vedkommende er i en vanskelig økonomisk situation.
Det kommunale selvstyre giver mulighed for at vurdere ud fra et lokalt kendskab, og området fik tilført 300 mio. kr., da reglerne om personligt tillæg blev præciseret over for kommunerne.
Det er VK-regeringens hensigt at følge udviklingen nøje, så de, som har behov, får tilstrækkeligt.
Men det er i høj grad op til kommunerne at administrere loven, og på den baggrund kan vi ikke støtte forslaget.
Villy Søvndal (SF), 2002-01-16:
Enhedslistens forslag er en direkte kopi af et ændringsforslag til finansloven, som SF afleverede op til den sidste finanslovforhandling med den tidligere regering, og derfor støtter vi selvsagt forslaget, som går ud på at sikre, at økonomisk svagt stillede pensionister kan få hjælp til udgifter til tandproteser, briller, diætkost og fodpleje.
Dengang, vi gennemførte helbredstillægget sammen med den daværende regering, var hensigten, som den socialdemokratiske ordfører også redegjorde for, at sikre de økonomisk dårligst stillede bedre vilkår.
En undersøgelse viser imidlertid, at 53 pct. af kommunerne har brugt anledningen, da man altså fik 300 mio. kr., til generelt at beskære de personlige tillæg, og det er selvfølgelig utilfredsstillende.
Det er efter SF's
opfattelse
heller ikke tilfredsstillende, at dette område hører under det kommunale selvstyre, for vi har den principielle opfattelse, at når det drejer sig om at sikre økonomien for nogle af de dårligst stillede,
Så vidt jeg har kunnet tælle sammen efter ordførertalerne indtil nu, er forslaget jo sådan set vedtaget.
Jeg forstod på Dansk Folkepartis repræsentant, at Dansk Folkeparti støtter forslaget, hvilket betyder, at uanset hvad regeringens repræsentanter mener, er der et flertal for at gennemføre forslaget uden om regeringen, og det er jo interessant.
Jeg synes, socialministeren skal tage det med til det næste regeringsmøde og huske finansministeren på, at det er nødvendigt at afsætte 50 mio. kr.
Det er nemlig, hvad forslaget vil koste efter den bedste vurdering, vi har lavet, og den, Ældre Sagen har lavet.
Socialministeren skal nok gøre sig den umage lige at erindre finansministeren om, at der er et hængeparti på 50 mio. kr., for ellers ville der være et flertal uden om regeringen, der sikrer det.
Ellers er det jo helt umuligt at forstå, hvad det var, Dansk Folkepartis repræsentant gav udtryk for.
Pia Kristensen (DF), 2002-01-16:
Jeg vil blot sige til hr. Villy Søvndal, at jeg sagde ikke, at vi støttede forslaget.
Jeg sagde, at vi var positive over for forslaget.
Men vi er jo så heldige, at vi har to valgmuligheder, og det betyder, at vi er i den situation, at vi kan forhandle med både den ene og den anden side af salen, og så må vi så se, hvordan det kommer til at gå.
Villy Søvndal (SF), 2002-01-16:
Det er jo rigtigt, at man har to muligheder, og det er sådan set også det, jeg synes er interessant.
Den ene mulighed er finansloven, og her er der igen to muligheder: enten får Dansk Folkeparti det med, eller også får man det ikke med. Hvis man får det med, er sagen klar, men hvis man ikke får det med, betyder det, at man er positive over for et forslag, vel, at man mener det så alvorligt, at man efterfølgende vil sikre dets gennemførelse sammen med det flertal, der nu er for det.
Herregud, der er jo ikke meget ved at være positiv over for et forslag, hvis man alligevel ikke vil støtte det, så er det jo en helt underlig leg med ord.
Det at være positiv over for noget betyder, at man støtter det, og det betyder igen, at når forslaget skal til afstemning, må Dansk Folkeparti stemme for.
Alt andet er ikke alene snyd over for Folketinget, men snyd over for hele befolkningen.
Pia Kristensen (DF), 2002-01-16:
Jeg må sige til hr. Villy Søvndal, at Dansk Folkeparti er ikke ude på at snyde den danske befolkning; det har aldrig været vores hensigt.
Men jeg kan godt forstå, hvis SF ikke kan forstå, at Dansk Folkeparti pludselig har fået den position, vi har nu, hvor vi kan vælge både at forhandle vore ting igennem med regeringen - og det vil vi selvfølgelig først og fremmest gøre, hvis det er muligt - og sammen med andre.
Jeg tror, hr. Villy Søvndal ville gøre det samme.
Jørn Pedersen (S), 2002-01-16:
Nu er reglerne jo sådan, at jeg må bruge min korte bemærkning til at stille mit spørgsmål til hr. Villy Søvndal, fordi det faktisk er ham, der er ordfører.
Er hr. Villy Søvndal enig med mig i, at det, vi nu hører fra Dansk Folkeparti, er meget, meget nyt i forhold til det, der tidligere er sagt her i salen, og det, der blev sagt i valgkampen, hvor man understregede den ene gang efter den anden, at alle forbedringer for pensionister ville Dansk Folkeparti støtte? Er hr. Villy Søvndal lige så forundret som jeg over, at man tilsyneladende har sagt ét til vælgerne og her i Folketingssalen siger det stik modsatte? Synes hr. Villy Søvndal også, at det er en meget, meget interessant udvikling, Dansk Folkepartis politik har taget?
Og er hr. Villy Søvndal enig med mig i, at det bør vi nok dyrke lidt mere, fordi det jo er interessant, at den form for utroværdighed er udstillet så åbenlyst, som tilfældet er i dag?
Villy Søvndal (SF), 2002-01-16:
Jeg deler fuldt ud hr. Jørn Pedersens opfattelse af, at det er en øvelse, vi skal dyrke, og ikke alene meget, men ekstremt meget.
Hver gang, politiske partier siger ét i en valgkamp og derefter falder ned som lam, når sandhedens time melder sig, bør det afsløres ved enhver tænkelig lejlighed.
Man siger, at man vil hjælpe de ældre, når man får en chance for det, og jeg forstår på Dansk Folkepartis ordfører, at hvis man kan få det igennem i finanslovforliget, tager man det dér. Fint, det vil Dansk Folkeparti aldrig høre ét bebrejdende ord for fra SF, for så har man holdt det, man lovede, og så er der ingen grund til at bebrejde Dansk Folkeparti noget.
Men det er det næste scenario, der er det interessante.
Hvis nu finansministeren sidder for hårdt på kassen, og det ikke lykkes at vride den op, vil man så bruge det flertal, der klart eksisterer efter debatten i dag, til at opfylde det løfte, man har givet?
Det er dét, der er prøven for Dansk Folkeparti: Var det bare valgflæsk, eller var det alvor?
Det glæder vi os meget til at se.
Det er det, man kunne kalde sandhedens time.
Villy Søvndal (SF), 2002-01-16:
Jeg skal først bekræfte over for fru Line Barfod, at man ophæver enhver sproglig mening, hvis det at være positiv over for et forslag ikke betyder, at man stemmer for.
Så bliver det her et narrehus, undskyld mig, hvor vi lige så godt kan lade være.
Selvfølgelig er hensigten med, at man melder positivt ud, at man stemmer for.
Det er jo det, der er prøven på, om man mente det eller ej.
Til fru Pia Kristensen, der siger, at alle lover og lover og lover og det er sådan legen rundt om folketingsvalg og sådan noget behøver man egentlig ikke at bekymre sig om
Det er et interessant demokratisynspunkt.
Er det virkelig Dansk Folkepartis synspunkt?
Frygter Dansk Folkeparti ikke dommens dag, det, der hedder næste folketingsvalg?
Vi har godt nok lovet en hel masse, men det var, fordi der var valgkamp.
Og de vælgere, der troede, at det var, fordi det var noget, vi mente, har helt misforstået det.
Jeg er helt med på den, hvis Dansk Folkeparti kan hive det her hjem ved finansloven.
Så er det fint, fornemt, ingen bebrejdelse fra SF
, men hvis Dansk Folkeparti derefter ikke bruger det flertal, der er her i dag, til at få gennemført det, som fru Pia Kristensen sagde var et retfærdigt forslag, et godt forslag, et nødvendigt forslag, så er det vælgerbedrag i et omfang, der bliver straffet grusomt, næste gang der er folketingsvalg.
Margrethe Vestager (RV), 2002-01-16:
Det Radikale Venstre indgik jo sammen med Socialdemokratiet, SF og Enhedslisten i 2000 forlig om forbedringer bl.a. af personlige tillæg.
Hensigten var jo den meget rimelige at indføre et helbredstillæg, som giver dækning for en del af pensionisters udgifter til medicin og en række øvrige helbredsrelaterede udgifter efter faste regler.
Den aftale om forbedringerne var selvfølgelig finansieret.
Vi er tilfredse med aftalen, som jo gav anledning til, at vi ændrede lov om social pension ved L 54 i samlingen 2000-01.
Men er det ikke en lidt omvendt måde at gribe tingene an på?
I stedet for at sørge for, at kommunerne faktisk gør det, som kommunerne skal, så griber man straks til lovgivningsinstrumentet, fordi det nu forekommer at være det mest enkle.
Der er også stadig væk den hage ved et forslag som det her, at det savner et overslag over, hvad det vil koste, eller hvad man i givet fald burde dutte kommunerne for, da de jo efter forslagsstillernes opfattelse har sparet penge på det her område og der derfor burde ske en tilbageførsel.
Vi er meget indstillede på at få socialministeren til at undersøge, om kommunerne uhjemlet eller eventuelt imod lovgivers hensigt har strammet på en måde, som går ud over svage ældre - meget gerne - men på det foreliggende grundlag kan vi ikke støtte forslaget.
Tove Videbæk (KRF), 2002-01-16:
I forslag L 18 lægger Enhedslisten op til, at tandproteser, briller, diætkost og fodpleje skal skrives ind i loven vedrørende helbredstillæg.
Da helbredstillægget blev indført, var formålet fra lovgivers side at forbedre pensionisternes retssikkerhed, at forbedre pensionisternes forhold på dette område.
Konsekvensen af loven, som den ses i virkelighedens verden, har været, at 53 pct. af landets kommuner samtidig har brugt anledningen til at stramme tildelingskriterierne for personlige tillæg op netop for disse fire typer af helbredsudgifter.
Det har medført, at antallet af personer, der får disse helbreds- eller personlige tillæg, er faldet i over halvdelen af kommunerne.
Det er sørgeligt, at når man her på stedet har til formål at forbedre pensionisternes forhold, ønsker at gøre det godt for dem, så administreres en ny ordning på en sådan måde, at resultatet er, at mange af dem får det ringere.
Enhedslisten foreslår, at disse fire områder derfor skal være omfattet af reglerne for sygesikringstilskud
, da de alle har stor betydning for sundheden og trivslen hos de borgere, der er afhængige deraf. Her er det så, at man kan stoppe op og tænke sig godt om, for hvad skal være omfattet af sygesikringstilskud og hvad skal ikke, og hvordan får vi kommunikeret til kommunerne, så de administrerer i tråd med det, som var hensigten med en lov?
Med de udmeldinger, vi på det seneste har set og hørt om egenbetaling i Danmark i forhold til andre lande, som vi normalt sammenligner os med, vil jeg da foreslå, at vi får en oversigt over eller et bedre overblik over, hvad der egentlig gives tilskud til i Danmark, og hvad man selv betaler i Danmark, holdt op imod, hvad der gives tilskud til og betales af det offentlige eller forsikring i andre lande, som vi sammenligner os med. Vi har måske allerede disse oversigter i ministerium eller styrelser.
I hvert fald tror jeg, at det kunne være en god øvelse for os som socialpolitikere at få noget statistik og nogle oversigter over dette, så vi har lidt fastere grund under fødderne, når vi diskuterer disse ting.
For det lyder, som om vi har helt forskellige statistikker, når vi i øjeblikket diskuterer dette område.
Derfor vil jeg sige, at min stilling er, at jeg ville ønske, at vi havde råd til at lade alt nødvendigt vedrørende sundhed blive omfattet af reglerne for sygesikringstilskud, men lige i øjeblikket i realitetens verden er det nok ikke muligt. For at kunne tage stilling til, hvad der skal inkluderes, så er der nogle redskaber, som vi har brug for til at danne os et overblik, og derudfra kan man så tage stilling.
Så lige p.t. er vi lidt valne over for det her, og det betyder altså den gule knap.
Henriette Kjær (KF), 2002-01-16:
Enhedslisten ønsker med dette forslag at pålægge regeringen at fremsætte forslag om ændring af lov om social service med henblik på at sikre, at handicappede efter folkepensionsalderens indtræden har ret til de samme handicapkompenserende ydelser som før, herunder at sikre, at ledsageordningen for handicappede udvides til også at omfatte handicappede folkepensionister.
Det tilstræbes at give gruppen af handicappede de samme muligheder og forhold som ikkehandicappede personer i den erhvervsaktive alder.
Da ledsageordningen blev indført, var det således som en handicapkompenserende ordning til gruppen af handicappede under 67 år, der lever isoleret og ikke kan komme ud på anden måde.
Det var denne gruppe, som man med ordningen ønskede at give mulighed for at have et mere aktivt liv ved at kunne blive ledsaget til forskellige aktiviteter efter eget ønske.
Valget af en aldersgrænse på 67 år er foretaget ud fra en gennemsnitsbetragtning om, at man på dette tidspunkt går ind i en anden livsfase med andre aktivitetsbehov.
Herudover spiller de økonomiske konsekvenser en afgørende rolle for valget af 67-års-alderen.
I det første tilfælde ca. 40 mio. kr. og i det andet tilfælde 1,4 mia. kr.
I forhold til den handicapkompenserende merudgiftsydelse, som indføres med førtidspensionsreformen, skal der ved modtagerens overgang til folkepension foretages en grundig sagsbehandling med henblik på at kunne vurdere den pågældendes behov for praktisk og personlig bistand, hjælpemidler, befordringsordninger m.v. samt at kunne vurdere den pågældendes behov for aktivitetstilbud m.v. Samtidig vil det være relevant at vurdere, om vedkommende kan få personligt tillæg efter pensionslovens regler.
Personligt tillæg kan ydes til dækning af nødvendige udgifter for pensionister, der er i en vanskelig økonomisk situation.
Det skal desuden bemærkes, at der med førtidspensionsreformen indføres en opsparingsordning, som også vil gælde for de nuværende førtidspensionister.
Ordningen kommer til udbetaling sammen med folkepensionen og er således med til at kompensere for den indkomstnedgang, der er en følge af, at de handicapkompenserende ydelser bortfalder ved overgangen til folkepension.
Regeringen kan på den baggrund ikke støtte forslaget.
Hans Andersen (V), 2002-01-16:
De nuværende regler for handicapkompenserende ydelser har som formål at sikre, at mennesker med betydelig og varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne kan leve så normalt et liv
som muligt.
Reglerne er målrettet mod gruppen af handicappede i den erhvervsaktive alder, og der blev ved vedtagelsen lagt en aldersgrænse for kompenserende ydelser ved 67 år.
Denne grænse er lagt efter en vurdering af, hvornår man normalt vil ændre sit aktivitetsbehov og derfor ikke har samme behov for et aktivt og udfarende liv.
Generelt mener vi fra Venstres side, at man ikke skal have disse fastsatte aldersgrænser.
Mennesker med betydelig og varigt nedsatte funktionsevner, som er tilkendt kompenserende ydelser, skal som udgangspunkt ikke fratages
disse ydelser ved en fastsat alder.
Ønsket om at leve så normalt et liv som muligt ændrer sig naturligvis ikke ved en bestemt alder.
Det er dog samtidig vigtigt at påpege, at der ved udførelsen af handicapkompenserende merudgiftsydelse i forbindelse med førtidspensionsreformen nu skal foretages en grundig vurdering af den pågældende handicappedes behov for praktisk og personlig bistand, hjælpemidler, befordringsordninger, aktivitetstilbud m.v. ved pågældendes overgang til folkepension.
Der kan også efter de gældende regler i pensionsloven ydes et personligt tillæg til dækning af nødvendige udgifter for pensionister, der er i en vanskelig økonomisk situation.
På den baggrund kan Venstre ikke støtte det fremsatte forslag.
Line Barfod (EL), 2002-01-16:
Venstres ordfører, hr. Hans Andersen, henviser til de regler, der kommer med den nye førtidspensionsreform.
Men den nye førtidspensionsreform gælder jo kun for dem, der bliver førtidspensionister, efter at den træder i kraft næste år.
Hvad med alle dem, der er førtidspensionister på nuværende tidspunkt?
Hvorfor skal de stilles anderledes end de, der er omfattet af den nye førtidspensionsreform?
Flemming Oppfeldt (V), 2002-01-16:
Jeg vil godt sige til Socialdemokratiets ordfører, at der er jo ikke nogen centralisme i at have en fritvalgsmodel, hvor folk kan vælge forskellige løsninger efter eget behag og egne behov.
Det er jo det modsatte af centralisme, hvor man kun har en ensartet standardmodel bygget i socialdemokratisk beton.
Men det, jeg sagde for lidt siden, var det samme, som den daværende socialminister, hr. Henrik Dam Kristensen, skrev til Folketingets Socialudvalg i oktober 2001.
Her skriver ministeren i sit svar på Socialudvalgets spørgsmål, alm. del, bilag 60: »Jeg følger derfor udviklingen på området nøje med henblik på at vurdere, hvilke muligheder der er for at sikre, at tildeling af personlige tillæg sker efter hensigten, og at tillæggene målrettes de pensionister, der er i en vanskelig økonomisk situation.«
Der er ikke nogen forskel mellem det, jeg sagde lige før, og indholdet af den daværende socialministers svar.
Hans Andersen (V), 2002-01-16:
Jeg kan kun gentage, hvad jeg sagde i slutningen af min ordførertale: at der også efter de nuværende og gældende regler i pensionsordningen ydes personligt tillæg til dækning af nødvendige udgifter for pensionister, der er i en vanskelig økonomisk situation.
Pia Kristensen (DF), 2002-01-16:
Hr. Villy Søvndal taler om det med, at man lover noget op til en valgkamp.
Jamen alle partier har jo nogle ting, de går ud og lover befolkningen, vi har også et arbejdsprogram, og vi vil satse på at få gennemført vore ting i løbet af de næste 4 år.
Vi er et økonomisk ansvarligt parti, men vi er også så realistiske, at vi ved, at vi kan ikke få gennemført alle vore ønsker i løbet af 14 dage.
Så til det med at snyde nogle: Jamen i den situation, Dansk Folkeparti står i, vil vi selvfølgelig forsøge at få forhandlet vore ting igennem via finansloven.
Jørn Pedersen (S), 2002-01-16:
Det var dog interessant, at hr. Flemming Oppfeldt nu siger, at Venstre ikke går ind for centralisme.
Vi har tidligere hørt i debatter i denne sal, at når det drejer sig om fritvalgsmodeller, vil den nuværende regering have centralisme; så skal kommunerne tvinges.
Hvor er logikken?
Jeg savner svar.
Det synes jeg kræver en forklaring.
Line Barfod (EL), 2002-01-16:
»Vil ministeren redegøre nærmere for, hvordan bevillinger og opgaver for Nævnet vedrørende Erstatning til Ofre for Voldsforbrydelser skal »tilpasses«?«