runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jesper Langballe (DF), 2004-02-17:
Ja, det er sådan en mærkelig måde at teoretisere på, at gribe det hele teoretisk an.
Jeg har jo ikke sagt, at den danske folkekirke hverken er en ordning, der ligger givet i naturen, eller at det er Guds normalordning for, hvordan en kirke skal se ud.
Sådan forholder det sig ingenlunde.
Der kan være andre muligheder end en folkekirke.
Men folkekirken er vores kirke.
Hele mit indlæg, alt hvad jeg siger her, er jo historisk begrundet, for der findes ikke teoretisk og ud af den blå luft rigtige og forkerte ordninger.
Men den danske folkekirke er vores ordning, og som vores ordning har den været en beskyttelse af åndsfriheden.
Og jeg vil nu sige, at efter grundloven så har vi ikke haft en statskirke eller en statsstyret kirke.
Vi har haft en folkekirke.
Man kan godt kalde det, der lå før grundloven, for en statskirke eller en statsstyret kirke, men det er alligevel en sandhed med modifikationer.
Tag en digter og præst som Kingo f.eks., som nogle vil kalde hofsnog, han hyldede enevældens autoritet til det yderste, men samtidig havde han en sans for åndelig frihed, som han havde fra kristendommen.
Derfor er sagen mere nuanceret.
Svend Auken (S), 2004-02-17:
Vi er tilhængere af at bevare folkekirken.
Også i en situation, hvor hundredtusindvis af danske statsborgere tilhører andre trosretninger, er vi tilhængere af at bevare den danske folkekirke.
Men vi vil gøre to ting.
Det ene er at give frihed til at afgøre egne anliggender inden for lovens og selvfølgelig også grundlovens rammer.
Det andet er at skabe større lighed i vilkårene for de forskellige trossamfund i vores samfund.
Hr. Langballe kan sige, at han ikke synes om det.
Han foretrækker fru Tove Fergo frem for kirken selv til at bestemme over kirkens indre anliggender.
Men hvori skulle det ligge, at man partout vil ødelægge den danske folkekirke, fordi man vil give den et større ansvar?
Ødelægger man eksempelvis universiteterne, fordi man er tilhænger, som hr. Jesper Langballe i øvrigt er det, af selvstyre på universiteterne?
Ødelægger man så universiteterne?
noget tilsvarende om folkekirken
Skulle frihed i sig selv føre til frihedens negering?
Det tvivler jeg på.
Jesper Langballe (DF), 2004-02-17:
Hr. Svend Auken må have fulgt meget lidt med i universitetsdebatten, når han mener, at jeg er tilhænger af selvstyre på universiteterne og af bestyrelser.
Nå, undskyld, det kan være jeg har misforstået hr. Svend Auken.
Men hr. Svend Auken røber, hvordan han overhovedet ingen sans har for dette tilsyneladende åh så demokratiske med, at kirken selv skal have frihed til at bestemme sine egne anliggender.
Jeg må spørge hr. Svend Auken: Hvem er kirken?
Hvis kirken er den enkelte barnedøbte og alle barnedøbte uden forskel, så bliver det en temmelig tvivlsom tese, for så betyder det jo, at den såkaldte frihed, som hr. Svend Auken vil overlade til kirken - hvem kirken så ellers er; der må jo være nogle i hr. Svend Aukens bevidsthed, der har prokura til at tegne firmaet - vil ende i tvang. Ja, jeg er meget tryg ved, at en fru Tove Fergo, en dansk regering med et Folketing bagved ikke at forglemme, Folketinget er måske i den sammenhæng det væsentlige, styrer kirkens anliggender, for det er en beskyttelse af kirken ikke så meget mod trusler udefra, for dem er der i grunden ikke nogle af bortset fra måske EU, men mod truslen indefra.
Mod alle dem der i frihedens navn vil erobre kirken og gennemføre de gode hensigters tyranni, så der ikke mere bliver plads til det, som Bodil Koch engang med et måske lidt tvivlsomt ord kaldte den lille mands lille tro.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-02-17:
Jeg synes, at jeg meget omfattende har argumenteret for, at jeg ikke ser et sådant tungtvejende behov.
Selv om man kan argumentere velbegrundet for, at den måde, som grundloven er skrevet på, sådan rent sprogligt ikke svarer til nutidig brug af ordene, så må jeg altså sige, at jeg opfatter vores grundlov som en meget rummelig ramme om vores folkestyre.
Jeg er ikke blind for udviklingen, der gør, at man er nødt til at se på nogle bestemmelser i et nyt lys.
Tag nu f.eks. en række af de frihedsrettigheder, der er skrevet ind i grundloven, herunder om brevhemmelighed, beskyttelse af privatlivets fred osv.; det er klart, at den type bestemmelser jo tager sig ud i et nyt lys med den moderne teknologi, kommunikationsteknologi, som vi oplever i dag, hvor det pludselig er helt nye udfordringer. Min pointe er bare, at meget af det kan vi faktisk løse uden at ændre grundloven, det kan vi ændre gennem almindelig lovgivning i Folketinget.
Jesper Langballe (DF), 2004-02-17:
Nu har hr. Niels Helveg Petersen altså simpelt hen fra talerstolen dekreteret en enighed om, at den danske grundlov bare er helt unuanceret, bare er afskrift efter den belgiske forfatning fra 1830.
Jeg vil ikke bede hr. Niels Helveg Petersen om at bekræfte noget, men jeg vil spørge: Vil hr. Niels Helveg Petersen bestride, at mens det ganske rigtigt var Monrads tilgang til en grundlov i 1848-49, så var der faktisk en ikke helt ubetydelig mand i den grundlovgivende forsamling, der hed Grundtvig, der protesterede voldsomt mod den fremgangsmåde, gjorde det i Tinget, i salen, gjorde det i sit blad Danskeren, og faktisk fik noget ud af sin protest? Så vil jeg sige til hr. Niels Helveg Petersen i forlængelse af det, at når hr. Niels Helveg Petersen nu gør tilblivelsen af EU-forfatningen, som jo heldigvis ligger lammet og i mølpose nu, gør dette fuldkommen ufolkelige forfatningskonvent, som ingen europæiske befolkninger havde noget ønske om, til et mønster for, hvordan vi her i Danmark skal vedtage en ny grundlov, ja, så må jeg sige, at så svarer hr. Niels Helveg Petersens mønster for mig meget godt til D.G. Monrads holdning, da han »bare afskrev« den belgiske forfatning.
Pia Christmas-Møller (KF), 2004-02-17:
Det sidste først: Når man har ændret de europæiske regler løbende over de seneste år, er det jo, fordi man har fundet, at det var forudsætningen for at skabe grundlaget for den dynamik, der skulle sikre udviklingen i den europæiske konstruktion.
Det har simpelt hen været baggrunden for, at man har ændret på de forskellige europæiske traktater.
Det samme gør sig ikke gældende for den danske grundlov.
Den danske grundlov har ikke forhindret dynamikken og udviklingen i vores samfund.
På nogle bestemte områder i relation til EU er den daglige lovgivning måske en lille smule besværlig i dag, men det er ikke i sig selv et argument for at ændre på vores grundlov set med vores øjne.
Med hensyn til hr. Aukens spørgsmål om, hvad det er, vi er imod i de ti punkter: Jeg vil ikke stå her og pinpointe hvert enkelt punkt, som vi kunne have vores skepsis over for, hverken i forhold til Socialdemokratiets forslag eller i forhold til SF's forslag, for det er ikke det afgørende.
Det vil vi gerne diskutere, men det afgørende for os er, at vi ikke mener, at disse punkter bliver forhindret inden for den nuværende grundlovs rammer.
Derudover vil jeg gerne nævne - det står ikke i hr. Aukens forslag, men det var at høre i hr. Aukens indlæg - spørgsmålet om at ændre religionsfriheden til en religionslighed.
Det er vi altså ikke enige i.
Svend Auken (S), 2004-02-17:
Jeg er glad for, at fru Pia Christmas-Møller gentager det sidste her, for det giver mig anledning til endnu en gang at slå fast: Vi mener selvfølgelig ikke, at religionslighed skal erstatte religionsfrihed.
Religionsfrihed står allerede i den nuværende grundlov og skal selvfølgelig fortsat stå i grundloven.
Det er noget helt fundamentalt.
Men vi vil gerne supplere den med en religionslighed, og vi tror, at det er en elegant måde at løse et problem på, hvor vi på samme tid ønsker at bevare folkekirken også i grundloven og tage højde for den situation, at flere hundredtusinder mennesker i dag tilhører en anden trosretning, end man gjorde tidligere.
Men jeg har alligevel et spørgsmål om det europæiske.
Er det i virkeligheden ikke sådan, at mange af de ændringer, man har lavet i Europa, ikke har haft som formål at befordre dynamikken i samarbejdet, men tværtimod at gøre beslutningsprocessen mere besværlig i retning af at øge demokratiet i processen?
Præcis på samme måde, som vi eksempelvis foreslår, at man øger demokratiet, når det drejer sig om udenrigspolitiske beslutninger.
Det har altså været et ønske om at skabe en mere demokratisk ramme omkring det europæiske samarbejde på præcis samme måde, som ønsket er at få en mere demokratisk ramme, dvs. en mere tidssvarende demokratisk ramme.
Pia Christmas-Møller (KF), 2004-02-17:
Nu hører jeg hr. Auken, som om der alligevel skal være en gradbøjning af den her lighed, for hr. Auken hævder, at man fortsat vil give folkekirken en forrang.
Jeg kan ikke rigtig forstå, hvad der egentlig er Socialdemokratiets position i forhold til folkekirken.
Jeg ser ikke behov for at ændre på den nuværende grundlov, hvis ærindet alene er at give folkekirken mere selvstyre.
Det kan man sagtens gøre inden for den nuværende
grundlov
Faktisk lægger den nuværende grundlov op til, at man skal regulere folkekirkens forhold ved en lovgivning.
Så det er ikke noget problem.
Jeg vil gerne vide, om hr. Aukens holdning til spørgsmålet om religionslighed skal forstås på en sådan måde, at folkekirkens forrang bliver mindsket efter Socialdemokratiets ønske.
Det er vi lodret imod.
Jeg ser det klart sådan, at traktatændringerne har haft til formål at styrke dynamikken, styrke sammenholdet, styrke freden og friheden og fremgangen
på det europæiske kontinent
Man forberedte udvidelsesprocessen, fra man oprindelig var seks lande, og man er nu kommet op på faktisk at have helet det delte Europa.
En kraftpræstation af rang, simpelt hen en historisk dimension i verdensklasse.
Man har samlet tingene efter ruinerne fra anden verdenskrig.
Det var det helt overordnede fredsprojekt, som man startede på, og som vi nu er ved at fuldføre, og det har været nødvendigt at ændre traktaterne undervejs med henblik på at nå det mål.
Aage Frandsen (SF), 2004-02-17:
Med hele argumentationen imod en grundlovsændring nu bliver det for fru Pia Christmas-Møller jo nærmest til, at der er alle mulige grunde til at sige nej.
Der er ingenting i det, der giver grund til at sige ja.
Derfor vil jeg spørge: Er der overhovedet for fru Pia Christmas-Møller nogen grunde, der skulle gøre, at man på et tidspunkt kunne forestille sig, at man skulle ændre grundloven?
Hvorfor skulle man dog det?
Hvorfor kan man ikke bare køre videre med en forfatning, hvor grundloven selvfølgelig er en lille del?
Det er, som om man aldrig vil lave ændringer i grundloven, selv om man siger, at det kunne man godt forestille sig på et tidspunkt.
Men det bliver da vist ikke i vores levetid, til trods for at fru Pia Christmas-Møllers levetid måske nok er lidt længere end min.
Pia Christmas-Møller (KF), 2004-02-17:
Jeg har peget på, at grundloven er formuleret i et sprog, som man i dag vil betragte som noget forældet.
Det har jeg peget på.
Jeg har også peget på den manglende ligestilling, når det gælder tronfølgen.
Det er da et problem.
Det er bare et teoretisk problem på nuværende tidspunkt.
Der kan gå mange, mange år, før det bliver et praktisk problem.
Når det melder sig som et praktisk problem, har man 18 år til at gøre noget ved det i.
Så det er virkelig fremtiden, vi bokser med her, når vi kigger på de problemer, som den nuværende grundlov efterlader sig.
Det betyder ikke, at samfundsudviklingen ikke kan bæres i en retning, hvor der vil være flere problemer i den nuværende grundlovs formulering.
Det er sådan i et dynamisk
samfund, at tingene forandrer sig
Men inden for overskuelig tid er der ikke noget afgørende behov for ændringer.
Derfor synes vi, at det er et kamikazeprojekt at sætte sig i spidsen for et grundlovsprojekt, som efter al sandsynlighed vil tabe vælgernes interesse, inden det overhovedet er løbet i gang, og dermed også gå direkte i vasken, fordi det ikke vil kunne blive stemt hjem.
Aage Frandsen (SF), 2004-02-17:
Jeg vil godt spørge: Hvorfor går Det Konservative Folkeparti ind for, at man i EU-forfatningstraktaten skal have ganske mange paragraffer, langt flere end i grundloven, også langt mere end det, vi foreslår, om det, man over en bred bank kunne kalde menneskerettigheder?
Det er frihedsrettigheder, sociale rettigheder, og det er ejendomsbaserede rettigheder.
Hvorfor skal de være i EU-forfatningstraktaten?
Det er vel ikke nødvendigt. Alligevel går Det Konservative Folkeparti ind for det, selv for den bestemmelse, som jeg elsker at citere og gerne vil gøre igen: Enhver har ret til at kunne gøre brug af gratis arbejdsformidlingstjeneste.
Det er en EU-retlig bestemmelse, hvis man vedtager forfatningstraktaten
på et eller andet tidspunkt.
Pia Christmas-Møller (KF), 2004-02-17:
Det er virkelig for detaljeret til en egentlig grundlæggende traktat.
Men hr. Frandsen ved jo ligesom jeg, at der er tale om et kompromis.
Og når hr. Frandsen nu to gange har refereret det samme eksempel, så borger det vel for, at så mange er der heller ikke af slagsen.
Lad det nu være.
Jeg kan sige til hr. Frandsen, at vi ikke har talt imod menneskerettighedserklæringen eller mod indholdet i menneskerettighedskonventionerne.
Vi har sagt, at der ikke er
et behov for at lave en grundlovsændring for at få disse rettigheder respekteret i vores land.
De har retlig virkning
allerede i dag.
Så vender jeg tilbage til vores hovedargument, nemlig at vi mener, at en grundlovsændring er så stor en sag, at der skal være stærke grunde til at sætte den i søen.
Man skal have en stærk formodning om, at dette skib også vil kunne komme sikkert i havn.
Det er det sidste, vi er meget utrygge ved på nuværende tidspunkt.
Søren Krarup (DF), 2004-02-17:
Jeg vil gerne komplimentere fru Pia Christmas-Møller for hendes kritiske sans og evne i forhold til Socialdemokraternes tale om folkekirken.
For vil fru Pia Christmas-Møller ikke - ja, hun har for så vidt allerede gjort det - give mig ret i, at når man siger, at man på den ene side vil religionslighed, og på den anden side siger, at man vil bevare folkekirken, så taler man med to tunger, som indianerne kalder det. For når folkekirken forudsætter religionsulighed, idet det i § 4 hedder, at den danske folkekirke støttes af staten, så kan man ikke gå ind for religionslighed uden dermed at have undsagt folkekirken.
Jeg vil kun lige bede fru Pia Christmas-Møller sige det endnu en gang umisforståeligt.
Så skal jeg samtidig sige til hende, og det er fra sådan lidt mere kirkelig teologisk sammenhæng, at kender man lidt til folkekirken, ved man godt, hvad det er, der ligger i talen om, at folkekirken skal have et selvstyre.
Det er netop de pietistiske kræfter, der skal være dem, der kommer til orde.
Det er dem, der hader, at - jeg var lige ved at sige - barnedåben ikke må stå alene, men der skal være andre fromme hensigter, før det virkelig er kirke.
Men jeg vil blot bede fru Pia Christmas-Møller endnu en gang understrege, at selvfølgelig kan man ikke have en folkekirke, som vi har det, hvor man vil have religionslighed.
Pia Christmas-Møller (KF), 2004-02-17:
Det kan jeg bekræfte fuldt ud, og det er præcis derfor, at jeg har boret så meget i det i forhold til hr. Auken, fordi vi i Det Konservative Folkeparti ikke vil acceptere, at den danske folkekirkes position i grundloven og dermed i vores samfund bliver forringet, sådan som Socialdemokratiet lægger op til.
Med hensyn til spørgsmålet om dåbsritualer og lignende, mener jeg under ingen omstændigheder - det tror jeg heller ikke hr. Krarup mener - at det er noget, der skal fremgå af grundloven. Det må dog reguleres andre steder.
Jesper Langballe (DF), 2004-02-17:
Jeg tror nu ikke, hr. Aage Frandsen skal glæde sig for tidligt.
Der er en vis historisk erfaring for, at oppositioner, der brænder for grundlovsændringer, fuldstændig mister interessen, når de kommer i regering.
Jeg vil sige til hr. Aage Frandsen, at det godt kan være, at hr. Aage Frandsen i sin afsky for konger og for monarkisk styreform er uden for pædagogisk rækkevidde, og det kan også godt være, at der er for langt mellem os, til at vi kan diskutere spørgsmålet, men jeg vil nu alligevel forsøge at spørge, når hr. Aage Frandsen siger, at det ikke er tidssvarende, at vi har en indskrænket monarkisk styreform: Hvem sætter det tidssvarende?
Forholdet er jo det, at der jo ikke er sådan en virkelighed, der bevæger sig med tiden, og så skal grundloven følge med.
Forholdet er jo det modsatte.
Det er han, fordi det står i grundloven.
Det er grundloven, der simpelt hen bestemmer, definerer, sætter virkeligheden.
At det politiske arbejde på den måde får en soberhed over sig, som det ikke ellers ville have haft?
Hvis jeg skulle være meget konkret, så kunne jeg jo nævne, at i en så højspændt situation, som en regeringsdannelse er, er der noget, der hedder dronningerunder, hvor der er en vis stemning af ærbødighed og tålsomhed i forbindelse med den, som måske ville ændre sig radikalt, så tingene ville være mere tilbøjelige til at løbe amok.
Kunne hr. Aage Frandsen ikke forstille sig, at det virkelig har en praktisk betydning for landet, at vi har et statsoverhoved, der ikke går ind og blander sig i den daglige politik?
Ja, kunne Folketingets formand nu også det?
Altså gøre det lige så godt.
Jeg kan ikke lade være med at minde om, at vi var nogle stykker, som er til stede her i dag, som for nylig var Hendes Majestæts gæster, og som oplevede en begivenhed
ved hove, som jo var præget af en stil og en festlighed, der var betinget af, at det ikke bare var et show, men at det var noget, der havde historiens og traditionens og, kan man sige, den nationale samhørigheds vægt
Aage Frandsen (SF), 2004-02-17:
Der ligger jo to ting i det, som hr. Langballe siger.
Det ene er det arrangement, som hr. Langballe refererer til, som jo ligesom bekræfter, at der er nogle, der er mere end andre i den forbindelse, og at man er glad for at komme på besøg hos dem, der er mere end en selv. Og det er jo, synes jeg, et levn fra en tid, hvor der var enevælde, og hvor der jo klart var forskel på folk.
Det andet er omkring dronningerunder, hvor vi jo så har foreslået, selv om vi foreslår, at monarkiet overlever, at den del i hvert fald skal fjernes.
Og det hænger jo sammen med, at der ingen mening er i det.
Der er ingen mening i det.
Sverige har jo også afskaffet den del af det, og jeg har også indtryk af, at regeringsdannelser på Island og Finland fungerer udmærket, selv om de ikke har en konge.
I Sverige fungerer det også udmærket, selv om det ikke er kongens opgave, men det er formanden for deres Riksdag.
Så det kan altså nemt fungere.
Jeg synes, at det er vigtigt at understrege, at den formand, vi har i Folketinget, ligegyldigt om det er den ene eller den anden, er den første og den fremmeste mand blandt de folkevalgte, det er også den fremmeste i hierarkiet, når man sådan inviterer til fest ved bestemte lejligheder.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2004-02-17:
Jeg kan forstå, at hr. Aage Frandsen er meget begejstret i dag og meget glad, men jeg vil alligevel appellere til hr. Aage Frandsens realistiske sans.
Når vi nu tager i betragtning, at hr. Aage Frandsens forslag indskrænker monarkens funktioner, afskaffer det kirkelige ægteskab som retsstiftende kendsgerning, hvad er det så i de andre forslag, der vil have sådan en gennemslagskraft, at 40 pct. af den danske befolkning går hen og stemmer for?
Er det indførelsen af lovråd?
Er det undersøgelseskommissioner?
Er det det, at regeringen, og jeg fatter det ikke, skal tildele ordener?
Er det, at tildeling af indfødsret skal gøres til forvaltningsakt?
Er det Rigsrettens afskaffelse, eller hvad er det, der har sådan en gennemslagskraft, at hr. Aage Frandsen er så begejstret i dag og tror, det kan blive til noget?
Aage Frandsen (SF), 2004-02-17:
Nu er jeg jo, det ved fru Birthe Rønn Hornbech, et menneske
med et lyst sind.
Og fra at jeg har oplevet, at der var 25 mandater bag tanken om at få en grundlovsændring, så er der nu et antal mandater, der nærmer sig det, der kan være et flertal.
Der er da grund til at blive begejstret for det.
Nu er det jo sådan, at når man tilhører et mindre oppositionsparti og har oplevet noget sådant, så må man da glædes.
Og jeg håber, at fru Birthe Rønn Hornbech kan forstå, at man har lov til at glædes, og kan forstå følelsen af, at man gerne vil glædes.
Så er der spørgsmålet om, hvad der så er, der eventuelt kan bære det igennem.
Ja, det er jo, hvis vi herinde bliver enige om, at der er en række ting, vi gerne vil have ændret, og at vi så går foran og siger: Det her vil vi gerne have ændret.
Og her har vi jo oplistet det alt sammen mere eller mindre.
Men det betyder da ikke, at det, hvis nu forskellige mennesker vil, at fru Birthe Rønn Hornbech og jeg efter flere års diskussion samlet går ud og slås for en ny grundlov, så er denne tekst, der kommer igennem.
Der er min realisme og min virkelighedssans sandelig til stede.
Men jeg håber, vi slås sammen, når vi går ud og slås, om det så er som medlemmer af dette Ting eller det er som gode danske borgere.
Det vil tiden vise.
Svend Auken (S), 2004-02-17:
Jeg vil bare spørge hr. Aage Frandsen, om han er enig
Og der vil jeg gerne spørge hr. Aage Frandsen: Når nu spørgsmålet bliver rejst, om man overhovedet kan forestille sig, at nogle i Danmark vil være med til eksempelvis at indskrænke dronningens rolle ved regeringsdannelser, er det så ikke en kendsgerning, at det i Sverige blev gennemført med et meget bredt flertal, hvor man fra det yderste konservative, liberale højre og så til og med socialdemokraterne og Vänsterpartiet kommunisterna var enige?
Tilsvarende, når det drejede sig om at få miljøbestemmelser
ind, blev de også indsat med et bredt politisk flertal.
Er det ikke rigtigt, at vi må lære af den proces til at kunne overbevise hinanden, blive enige og så i bred enighed gå ud og agitere for det danske folk, at det er det, der skal gøre tricket?
Aage Frandsen (SF), 2004-02-17:
Det er meget vigtigt, når man diskuterer noget, som man i dag synes bør ændres, at man også hele tiden understreger, at det, de gamle grundlovsfædre - de var nu altså fædre - gjorde dengang, var flot, var imponerende, ikke mindst i 1849.
Det var ud fra deres tid godt, men det var sandelig ikke folkeligt.
Det ved vi alle sammen godt.
Så på den måde var det jo et fremskridt fra 0 til 15 pct.
Det er jo da et kæmpe fremskridt; det kunne måles i procent.
Et land, som det i den forbindelse er interessant at nævne, er jo Island.
Jeg synes, man skulle læse Islands grundlov.
Island brugte i 1944 den danske grundlov som forlæg, nemlig 1915-grundloven.
De har ændret deres grundlov fire gange: i 1980'erne og 1990'erne.
Og det er, undskyld udtrykket, en tidssvarende grundlov i modsætning til den danske grundlov, men det betyder da ikke, at hr. Søren Krarup skal give mig ret.
Vi deler os efter anskuelse.
Hr. Krarup mener sit, og jeg mener mit, men jeg har da lov til at kalde det tidssvarende på Island, utidssvarende i Danmark.
Det er det, der er karakteristisk andre steder.
Der sidder ikke en hel masse, som vil sige, at det ville have været bedre, hvis Landstinget var blevet bevaret.
Jeg synes, det er en flot udtalelse.
Det er sjældent, der er nogle, der siger, at de vil helt tilbage til det, der var.
Vi skal ikke helt tilbage til 1866-grundloven, tror jeg ikke, vel?
Svend Auken (S), 2004-02-17:
Jeg er glad for det, hr. Aage Frandsen har sagt om de nyomvendte, og jeg tager det som en personlig tilkendegivelse til Socialdemokratiet, for vi har haft betænkeligheder ved at ændre den danske grundlov eller bruge den fornødne politiske kraft.
Men jeg tror ikke, det egentlig er en dårlig ting, at et parti efter mange år i regeringsposition i opposition siger med den eftertanke, som erfaringerne giver: Hvordan var
det egentlig?
Kan det gøres bedre?
Det kan både være med hensyn til den dagsaktuelle politik, og det kan også være med hensyn til rammerne.
Og jeg vil bare sige til hr. Aage Frandsen, så der ikke er nogen tvivl om det, at Socialdemokratiet også vil mene det, når vi er i regering.
Vi har gennemført en meget omfattende diskussion og belysning med inddragelse af mange kloge hoveder i vores stillingtagen, og det vil sige, at vi vil holde fast i den stillingtagen efter et valg.