runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Marion Pedersen (V), 2005-11-03:
Jeg kender godt de to sager, som hr. Bjarne Laustsen henviser til.
Jeg ser ikke nogen grund til, at de skal indgå i udvalgsarbejdet, alene af den grund at det er to sager, hvor bøderne skulle falde.
Så det synes jeg ville være irrelevant at tage ind i processen.
Men jeg synes stadig væk ikke, at det, at nogle firmaer får en vældig offentlig opmærksomhed omkring deres sager på et rigtigt eller forkert grundlag, ændrer ved hovedprincippet i denne her lov.
Jeg mener, det er dybt uretfærdigt, at man kan blive dømt for noget, man ikke har nogen indflydelse på.
Bjarne Laustsen (S), 2005-11-03:
Der er to sager.
Den ene kender fru Marion Pedersen ganske udmærket, og den blev gennemgået i Landstingssalen, da det var oppe at vende, og så er der en anden sag fra Nordjylland.
Begge to er ekstremt dårlige sager, som der ikke er fugls føde på.
Jeg synes, at udvalget under deres arbejde indgående skulle kigge på, hvad der er årsagen til, at man rent faktisk har fået bøder i de to firmaer, og hvad der er årsagen til, at ministeren pludselig ændrer holdning og synes, at det objektive ansvar skal ændres.
Udvalget og en ordfører må da tage sig af, at man ønsker at ændre reglerne på baggrund af forkerte oplysninger.
Tidligere var det sådan, at et stort, bredt flertal herinde i Folketinget også ønskede, at lønmodtagere og arbejdsgivere skulle straffes, hvis arbejdsmiljøloven blev overtrådt.
Det hed administrative bøder, og der var en meget enkel proces for, hvordan man kunne gøre det.
Hvorfor har regeringen afskaffet det, hvis den ønsker, at lønmodtageren skal straffes her og ikke arbejdsgiveren?
Der var netop muligheden.
Marion Pedersen (V), 2005-11-03:
Jeg takker for de pæne ord, men hr. Bjarne Laustsen behøver nu ikke have så ondt af mig.
Jeg meldte mig frivilligt, da lovforslaget blev fremlagt, fordi jeg virkelig som arbejdsgiver føler, at det er en stor uretfærdighed, at man kan blive dømt for noget, man ikke har en jordisk chance for at gøre noget ved.
Hvad der har fået regeringen til at ændre holdning i forhold til sidste år, skal jeg ikke kunne sige, men jeg har i hvert fald også været en af dem, der har presset på.
Bjarne Laustsen (S), 2005-11-03:
Nu må man jo ikke være personlig herinde i Folketinget, men jeg vil sige, at jeg synes, det er utrolig synd, at et forholdsvis nybagt folketingsmedlem, i øvrigt et pænt menneske, bliver sendt af sted fra regeringen med så dårlig en sag som den her.
Det drejer sig om noget, der har været gældende i Danmark i flere hundrede år med hensyn til ledelsesansvar.
Hvem har ledelsesansvar?
Det har ledelsen, og dermed basta!
Det er ikke mere end et års tid siden, at regeringen indgik en stor, bred aftale, hvor det her også var et emne, og hvor der var nogle elementer, der gjorde, at Socialdemokratiet ikke kunne være med, men vi spurgte meget indgående til et bestemt punkt, og det var, om man ville ændre på det objektive ansvar.
Det kunne aldrig komme på tale, sagde beskæftigelsesministeren.
Det, der er det interessante nu, er: Hvad er det for nogle sager, der så kort tid efter, at man har lavet den her store reform, gør, at man tager sådan et drastisk skridt og ændrer på det objektive ansvar?
Marion Pedersen (V), 2005-11-03:
Ja, man kunne jo godt gå ud i sådan et bytte medarbejder-cirkus, men det ville jo ikke hjælpe noget, for man ville jo skulle fyre den næste medarbejder den næste dag og den næste dag, og så ville man være lige vidt.
Jeg synes, det ville klæde fagbevægelsen at gå massivt ud og sige til sine medlemmer: Nu skal I høre, de ting, I får at vide af arbejdsgiveren, de påbud, I får af arbejdsgiveren om at bruge de og de værnemidler, er rent faktisk ikke for at genere jer, det er for, at I ikke skal komme til skade, at arbejdsgiveren gør det.
Og det er det også, det erkender jeg fuldt ud, men der er altså grænser for, hvor meget man kan være efter et voksent menneske hver evige eneste dag, 8 timer om dagen.
Man kan jo ikke starte hver dag med at fortælle dem, nøjagtig hvad de skal gøre.
Hjernen bliver jo ikke nulstillet om natten, så de ved det jo godt fra dagen før.
Bent Bøgsted (DF), 2005-11-03:
Jeg kan godt høre, at fru Marion Pedersen er enig med mig, for jeg synes jo også, at vi skal se, om vi kan finde en løsning, hvor vi kan beholde de dygtige medarbejdere i stedet for at sende dem ud på jobmarkedet.
Men selvfølgelig kan man også godt sige, at hvis de bliver afskediget, så bliver mange flere ledige, som arbejdsgiverne så kan vælge imellem.
Det kunne jo selvfølgelig løse mangelen på arbejdskraft, hvis det er den vej, hr. Jørgen Arbo-Bæhr vil.
Det går jeg ikke ud fra at fru Marion Pedersen vil, men at man skal finde en løsning, hvor man sikrer, at man beholder den gode arbejdskraft, man har, frem for at skulle tage konsekvensen og afskedige medarbejdere.
Marion Pedersen (V), 2005-11-03:
Jeg kan ikke slynge noget tal ud for, hvor mange det er.
Jeg ved i hvert fald, at i den branche, som jeg kender og har arbejdet i igennem 24 år som selvstændig, nemlig autobranchen, ville så godt som hver evig eneste, bortset fra lærlingene, som stadig væk har i baghovedet, hvad læreren på teknisk skole har sagt, blive fyret over en kam.
Det er desværre sådan, billedet ser ud i dagens Danmark.
Det er jo grotesk.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2005-11-03:
Nogle gange kan man være uenig, og nogle gange kan man sige, at noget er helt forkert.
Jeg vil sige, at det, fru Elisabeth Geday her sagde, er helt forkert.
Det er nemlig stadig væk arbejdsgiverens ansvar, at alt på arbejdspladsen er indrettet efter loven.
Og det er os herinde i Folketinget, der skal sørge for, hvordan tærskelværdierne skal være, og forlange, at man altid lever op til 2005-niveau, og, når viden i samfundet bliver større, til 2006-niveau, 2007-niveau osv.
Det her lovforslag handler om, hvorvidt arbejdsgiveren er ansvarlig, selv om han har sørget for, at alle de bedste mekanismer var i hans virksomhed.
Det er stadig hans ansvar.
Bent Bøgsted (DF), 2005-11-03:
Jeg kan ikke lade være med at spørge fru Marion Pedersen om det, som hr. Jørgen Arbo-Bæhr nævnte, om, at arbejdsgiveren skulle bruge ledelsesretten.
Hr. Jørgen Arbo-Bæhr var inde på, at medarbejderne kunne afskediges, hvis de ikke overholdt sikkerhedsreglerne.
Hvor mange medarbejdere vil fru Marion Pedersen vurdere der så skulle afskediges i løbet af et år?
Hvor mange tusinde vil det dreje sig om?
For mig lyder det lidt forunderligt, at der skulle være en arbejdsplads, hvor en arbejdsgiver siger til sin ansatte: Du skal have et eller andet på, du skal have en sikkerhedssele på, du skal have sikkerhedsbriller på, og så står arbejdstageren og siger: Det vil jeg da ikke, du kan da bare passe dig selv, jeg vil ikke tage det på.
Det kan jeg ikke forestille mig.
Nu er det ikke så lang tid siden, at jeg har været ude på arbejdsmarkedet, og jeg ved jo godt, hvordan det foregår udeomkring.
Jeg ved da godt, at sådan en sikkerhedshjelm kan være træls at gå med; sikkerhedsbriller kan da også være noget træls noget at gå med hele dagen, og så lægger man dem sådan helt uforvarende.
Det burde hr. Jørgen Arbo-Bæhr også kunne konstatere, hvis ellers hr. Jørgen Arbo-Bæhr fulgte med i, hvad der sker på arbejdsmarkedet.
Anne Baastrup (SF), 2005-11-03:
Jeg vil lige følge lidt op på hr. Jørgen ArboBæhrs spørgsmål.
Sagen var jo den, at Venstres ordfører rent faktisk som afgørende begrundelse for det her lovforslag sagde, at hun hver morgen gik igennem sin virksomhed og sagde til de ansatte, at nu skal I huske det der, og de gjorde det bare ikke.
Så var det, hr. Bent Bøgsted sagde, at det jo er 50.000 mennesker, det drejer sig om, som hr. Jørgen Arbo-Bæhr så ville have fyret.
Venstres begrundelse er, at arbejdstager simpelt hen bare siger til arbejdsgiver: Vi vil ikke tage den beskyttelse på.
Og det er tilsyneladende den argumentation, som hr. Bent Bøgsted støtter.
Det synes jeg er et problem.
Men så vil jeg godt vende tilbage til noget andet, nemlig: Vil hr. Bent Bøgsted give mig en beskrivelse af, hvad det præcis er, arbejdsgiver skal gøre for at gøre det godt nok?
Er det ikke at sælge elastik i metermål?
Og hvordan skal arbejdstageren, som jo ikke har retten til at samle bevismateriale eller andet på arbejdspladsen op, dokumentere, at arbejdsgiver rent faktisk ikke har overholdt loven?
Hvordan skal det kunne lade sig gøre?
Arbejdsgiveren har ledelsesretten, arbejdsgiveren har retten til ophold på det pågældende sted.
Elisabeth Geday (RV), 2005-11-03:
Det kan vi jo tage, når det bliver min tur til at stå på talerstolen.
Men jeg vil da godt lige svare hr. Jakob Axel Nielsen på det med, hvorfor min bekymring er der.
Det er den, fordi der i dag ingen tvivl er om, at arbejdsgiveren ved, at et godt arbejdsmiljø er arbejdsgiverens ansvar, for sådan er reglerne, det er objektivt.
Så vi kommer altså fra en situation, hvor det er helt klart, at arbejdsgiveren har ansvaret, til en situation, hvor arbejdsgiveren muligvis har ansvaret.
I mine øjne vil det faktisk sende et signal til arbejdsgiverne om, at de i visse situationer altså godt kan læne sig lidt længere tilbage i lænestolen.
Det tror jeg ikke vil gavne arbejdsmiljøet.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2005-11-03:
Nej, det bekymrer mig egentlig ikke, for jeg er ret overbevist om, at der nu bliver mere fokus på det, fordi man ellers kommer til at stå til ansvar.
Det, vi indfører her, er nøjagtig det samme princip, som vi har generelt i vores lovgivning, nemlig at man står til ansvar for sine fejl.
Derfor synes jeg også, det er ulogisk, når fru Elisabeth Geday siger, at hun tror, at indsatsen vil blive mindre fra arbejdsgivernes side.
Hun sagde, at der måske vil ske det modsatte af et øget fokus på arbejdsmiljø.
Det synes jeg er en ulogisk kommentar, for når man nu netop kommer til at stå til ansvar for sine undladelser som arbejdsgiver, er motivationen da øget med henblik på at sørge for ikke at have nogen undladelser.
Jeg vil gerne høre en helt principiel holdning også fra Det Radikale Venstres side: Synes man ikke, at der grundlæggende er noget retssikkerhedsmæssigt forkert i, at man kan straffes uden skyld?
Elisabeth Geday (RV), 2005-11-03:
Jeg lytter til hr. Jakob Axel Nielsen, og man er ikke i tvivl om, at det er advokaten, der er på talerstolen, og at han har forstand på, hvad han taler om.
Jeg håber da så sandelig, at han har ret i sin tro på, at arbejdsgiveren nu vil gøre en ekstra indsats for arbejdsmiljøet, men jeg tvivler personligt på, at det vil ske.
Jeg er faktisk ret overbevist om, at der vil ske det modsatte.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge hr. Jakob Axel Nielsen, om det ikke bekymrer ham, at der nu skal bruges en masse energi ude på arbejdspladserne, når der er sket en ulykke, på at diskutere, hvis skyld det nu var, at ulykken skete, i stedet for at bruge energien på at forebygge, at den næste sker.
Bent Bøgsted (DF), 2005-11-03:
Indtil jeg har set den juridiske vurdering, kan jeg ikke forestille mig, at der skulle være en vurdering af, at den skadelidte kan miste sin erstatning.
Hvis jeg havde besluttet mig for at stemme ja til forslaget, havde jeg selvfølgelig sagt det heroppefra.
Jeg har netop sagt, at vi, inden vi går videre, skulle se den juridiske vurdering.
Vi skal have alle aspekter i den forbindelse belyst.
Jeg er ikke jurist, og derfor kan jeg ikke bedømme indholdet, men det er jeg sikker på at andre, som har den uddannelse, der skal til for at vurdere det her, kan.
Jeg venter så og ser, hvad de siger, før jeg tager endelig stilling til forslaget.
Det er vel meget reelt?
Før jeg udtaler mig om det, vil jeg godt se den juridiske vurdering af det her.
Jeg er da sikker på, at ministeren også er meget opmærksom på det spørgsmål, som fru Elisabeth Geday rejser her.
Det er da klart, at vi ikke laver den her lov, for at den skadelidte ikke kan få sin erstatning, overhovedet ikke.
Det skulle ikke ret gerne have noget med hinanden at gøre i det her tilfælde.
Så jeg tager det helt roligt, indtil vi har set de papirer.
Elisabeth Geday (RV), 2005-11-03:
Jeg er en lillebitte smule forvirret over, hvor Dansk Folkeparti står henne med hensyn til det her lovforslag.
Jeg synes, jeg hører noget både den ene vej og den anden vej, men det er selvfølgelig ikke ukendt, heller ikke for en radikal at have den slags overvejelser.
Så jeg glæder mig her over, at vi skal ind i udvalgsarbejdet, og kunne godt tænke mig at spørge lidt ind til, om det, hvis det nu viser sig, at vi i udvalgsarbejdet finder ud af, at der godt kan være lidt tvivl om, hvorvidt forsikringsselskaberne fortsat vil udbetale arbejdsskadeerstatninger i de situationer, hvor arbejdsgiveren er sluppet for ansvar, så vil være med til, hvad skal man sige, at få Dansk Folkeparti overbevist om, at vi ikke skal vedtage det her lovforslag?
Bent Bøgsted (DF), 2005-11-03:
Det er rigtigt, at arbejdstageren så kan få en bøde.
Det er rigtigt, men det kan arbejdstageren også i dag.
Der er bøde til arbejdstageren i dag.
Den er på 500 eller 1.000 kr., noget i den stil, jeg kan ikke lige huske det nøjagtige tal.
Det kan arbejdstageren få i bøde i dag for at overtræde.
Det, der sker her, er, at vi så hæver den bøde lidt for at få arbejdstageren til at tænke sig mere om.
Men jeg er da også sikker på, at Arbejdstilsynet vil tage hensyn i de tilfælde, hvor en plejer griber fru Jensen, der er ved at falde, og så får et knæk i ryggen, når det bedømmer sagen.
Der sker ikke nogen ændring i vurderingen af den slags fra i dag og fremover.
Lone Møller (S), 2005-11-03:
Jeg ved ikke med Arbejdstilsynet i den her henseende.
I lovforslaget står der, at den ansatte, hvis denne ikke benytter de hjælperedskaber, der er på virksomheden eller i institutionen, vil kunne dømmes skyldig.
Det fremgår faktisk af forslaget.
Jeg siger: Her er redskaber, men huset er bygget, så de ikke kan komme ind i alle rum.
Det vil sige, at den ansatte ikke har mulighed for at benytte de redskaber, men de er til stede.
Hvem vil blive gjort ansvarlig der?
Som jeg læser forslaget, er der ingen tvivl om, at det er den ansatte, som ikke har benyttet redskaberne.
Det er det, jeg spørger om.
Det var ikke om Arbejdstilsynets rolle.
Elisabeth Geday (RV), 2005-11-03:
Jeg skal så bare forstå hr. Bent Bøgsted, for det er stadig væk uklart for mig, og jeg vil egentlig håbe, at det er uklart, for nu lyder det nærmest, som om hr. Bent Bøgsted har besluttet sig for at stemme for det her lovforslag, og at Dansk Folkeparti altså støtter en ændring af det objektive ansvar.
Det vil jeg gerne lige høre, bare for at vide, hvad jeg har at forholde mig til.
Skal jeg også forstå det sådan, at ikke engang, hvad skal man sige, en relativt klar juridisk tilkendegivelse om, at det altså godt kan risikere at gå ud over arbejdsskadeerstatningerne, kan flytte Dansk Folkeparti?
Hvad skal der til for at flytte Dansk Folkeparti i den her sag?
Lone Møller (S), 2005-11-03:
Nu lyder det ifølge hr. Bent Bøgsted nærmest, som om samtlige arbejdstagere i dette land, sådan hver morgen, når de står op, kigger sig selv i spejlet og siger: Hvordan kan jeg nu sikre, at jeg udsættes for stor risiko på mit arbejde?
Hvordan kan jeg sikre mig, at jeg sådan virkelig bliver påvirket af støj og tunge løft og ensidigt gentaget arbejde?
Det lyder nærmest, som om ingen arbejdstager i dette land selv er interesseret i at benytte de foranstaltninger, som vi nu engang har besluttet skal være til stede.
Det tror jeg ikke på.
Det glæder mig, at hr. Bøgsted siger, at han gerne vil være med til at kigge på det juridiske aspekt i forbindelse med erstatninger.
Jeg håber også, at hr. Bent Bøgsted vil være med til at kigge på nogle af uklarhederne i selve lovforslaget.
Lad mig stille hr. Bent Bøgsted et spørgsmål, som hr. Bent Bøgsted kan svare på.
Desværre har vi altså set nogle eksempler på både hospitaler og andre institutioner, hvor bygningerne er bygget på en måde, så man f.eks. ikke kan få løfteredskaberne ind på toilettet.
Det sker, at beboeren eller patienten bliver dårlig og der kun er én måde at få patienten ud på det toilet på, og det er at tage fat i patienten.
Ifølge lovforslaget ser det jo ud, som om den ansatte der, i tilfælde af at vedkommende får et knæk i ryggen, klart vil blive gjort ansvarlig, fordi der er løfteanordninger på institutionen, men selve indretningen er bare sådan, at man ikke kan komme ind.
Hvordan skal det tolkes?
Og det er bare et af de eksempler, man kan finde frem.
Det håber jeg hr. Bent Bøgsted også vil være med til at afdække i udvalgsbehandlingen.
Bent Bøgsted (DF), 2005-11-03:
Ja, men for lige at vende tilbage til det, som fru Marion Pedersen sagde, så skal jeg ikke blande mig i, hvad Venstres holdning er.
Jeg snakker om, hvad Dansk Folkepartis holdning er.
Jeg mener ikke, jeg hørte, at fru Marion Pedersen sagde, at hendes medarbejdere nægtede at bruge sikkerhedsudstyr, men vi kan jo se i referatet bagefter, om det er det, fru Marion Pedersen har sagt.
Jeg mener ikke at kunne huske, at der blev sagt, at medarbejderne nægtede at bruge det.
Det er så det, det er.
Men til det her med arbejdsgiveres ledelsesret: Ja, det er rigtigt, arbejdsgivere har altid ledelsesretten på deres egen virksomhed.
Og det, det handler om, er, når arbejdsgiveren har gjort alt, hvad der står i arbejdsgiverens magt for at overholde sikkerheden, indkøbt de sikkerhedsmaterialer, der skal bruges, og undervist medarbejderne i det materiale.
Jeg er da fuldstændig enig med fru Lone Møller i det første, hun sagde.
Når en lønmodtager ikke overholder sikkerhedsreglerne, ikke bruger de sikkerhedsforanstaltninger, der er til stede, så er det da, fordi man ikke hele tiden går og tænker på, at nu skal man lige huske at have det på.
Det er da fuldstændig korrekt, det går man da ikke og tænker på, inden man tager hjemmefra.
Jeg tror da ikke, at det er sådan, at lønmodtagerne, når de tager hjemmefra, siger: I dag vil jeg ikke bruge de sikkerhedsredskaber; dem vil jeg simpelt hen ikke bruge.
Selvfølgelig vil man da bruge dem.
Det er bare ikke altid, man husker det, når arbejdet går stærkt.
Hvad angår det her på sygehuset og plejehjemmet, som fru Lone Møller omtaler, er jeg da overbevist om, at Arbejdstilsynet ikke vil ændre praksis efter den her lovgivning.
Det her har intet at gøre med Arbejdstilsynets måde at arbejde på.
Det har kun at gøre med, om en arbejdsgiver skal have en bøde for noget, man ikke har gjort, eller ikke skal have en bøde.
Nu har jeg modsat fru Anne Baastrup en rimelig tiltro til, at Arbejdstilsynet gør sit arbejde godt nok.
Det her ændrer jo ikke den måde, Arbejdstilsynet undersøger uheldene på.
Hvis det var sådan, at det ikke var tilfældet, så ville Arbejdstilsynet jo ikke have kunnet finde så mange sager, hvor arbejdsgiverne er idømt en bøde, og hvor de har sagt, at arbejdsgiverne har overtrådt reglerne.
Mig bekendt er der ganske få sager, hvor Arbejdstilsynet har sagt, at arbejdsgiveren har overholdt det hele, men skal have en bøde alligevel.
Det er ganske få sager, der er tale om.
Før middag blev der snakket om, at det var to sager eller sådan noget, og jeg tror da ikke, at Arbejdstilsynet vil ændre arbejdsmetode, bare fordi vi ændrer udmålingen af bøden til arbejdsgiverne og siger, at arbejdsgiverne ikke skal betale en bøde, hvis de er uskyldige.
Jeg er også sikker på, at fru Anne Baastrup heller ikke ville bryde sig om, hvis hun var ude at køre i bil, at der sad nogen på bagsædet, der ikke havde brugt sikkerhedssele, hvorefter hun blev stoppet af politiet og fik at vide, at hun skulle betale 25.000 kr. i bøde på grund af det.
Bjarne Laustsen (S), 2005-11-03:
Jeg har hørt hr. Bent Bøgsted holde tale herinde i Folketinget mange gange, og nogle gange er der virkelig glød og engagement i talen.
Det er jo tydeligt for enhver.
Han er lidt i tvivl, om grundlaget er i orden, han er lidt i tvivl, om ministeren i det hele taget har fundet ud af sagen, inden han er blevet enig med sig selv om at fremsætte lovforslaget.
Nej, sandheden er vel, at Dansk Folkeparti har nikket til det lovforslag her, for ellers kunne beskæftigelsesministeren jo aldrig nogen sinde finde på at fremsætte forslaget i Folketinget.
Det, der var helt sikkert, var, at Dansk Folkeparti var fuldstændig enig med resten af Folketingets partier om, at der ikke skulle røres ved det objektive ansvar, da vi lavede den sidste arbejdsmiljøaftale.
Hvad er det, der er sket siden?
Hvad har bibragt hr. Bent Bøgsted den opfattelse, at der nu er behov for at ændre på det objektive ansvar?
Svaret blæser i vinden – vi venter spændt på at få det.
Anne Baastrup (SF), 2005-11-03:
Hvordan skal arbejdstageren dokumentere, at arbejdsgiver rent faktisk ikke har gjort alt?
Der sker en arbejdsulykke, hvor arbejdstageren og kollegerne ved, at man ikke har overholdt reglerne.
På papiret har man en sikkerhedsorganisation.
Ovre i hjørnet ligger der det materiale, man i øvrigt skulle beskytte sig med, men konkret har man fået at vide, at man simpelt hen skal skynde sig, for denne her konkrete arbejdsopgave skal være færdig nu, og man har ikke haft tid til det.
Der er ingen af kollegerne, der tør gå ind og understøtte en, som nu står til en bøde.
Arbejdsgiveren kan bare sige: Jeg har gjort alt.
Man kan bare ikke føre dokumentation for det, fordi man ved, at man underskriver sin egen fyreseddel.
Er det det, hr. Bent Bøgsted synes er en rimelig lovgivning?
Bjarne Laustsen (S), 2005-11-03:
Jeg skal prøve at hjælpe på hr. Bøgsteds hukommelse, for hr. Bøgsted gør den ulykke, at han blander to ting sammen.
»Flere i arbejde« har intet som helst med arbejdsmiljøreformen at gøre.
Vi fik et pænt brev om, at vi var smidt ud af forhandlingerne om arbejdsmiljøreformen, men i det foreliggende arbejde, der var, var et af spørgsmålene, om ikke Dansk Arbejdsgiverforening om det objektive ansvar har syntes i 20 år, 30 år eller 100 år, at arbejdsgiverne ikke skal have noget ansvar, alt det der skal lønmodtagerne have.
Jeg har hørt et eller andet sted, at Dansk Folkeparti er et lønmodtagervenligt parti.
Det er da i hvert fald dokumenteret, at de ikke er det nu i den her sag, og jeg spørger helt konkret om, hvad det er for nogle ting, for det var på bordet under arbejdsmiljøforhandlingerne, at man ikke ville have det objektive ansvar ændret.
Hvad er det for nogle eksempler, der er kommet til ud over det fra Esbjerg, hvor en partiformand fra Venstre har en virksomhed og bliver dømt i en sag, hvorefter ministeren beder om, at det her bliver ændret i en helt anden sag, der intet som helst har med det objektive ansvar at gøre?
Så er der den sag fra Nordjylland, som hr. Bent Bøgsted også kender.
Andre kender vi ikke.
Kender hr. Bent Bøgsted til noget andet?