Line Barfod (EL), 2002-01-31:
Det, som vi diskuterer, er, hvordan man bedst bekæmper den, og hvordan vi sikrer, at den lovgivning, vi indfører for at bekæmpe terrorisme, ikke får for mange bivirkninger.
Grundlæggende kan man sige, at når man ønsker at bekæmpe forbrydelser, er der to vidt forskellige måder at gøre det på.
Den ene handler om kontrol, overvågning og hårdere straffe, og den anden handler om åbenhed, demokrati og forebyggelse.
Som regel prøver man at bruge noget af begge dele, og spørgsmålet er så, hvor man lander henne i midtpunktet mellem de to måder at gøre det på.
Det, som er med i forslaget, vi behandler her i dag, handler kun om mere kontrol, mere overvågning og hårdere straffe, og desværre ser det ikke ud til, at der samtidig iværksættes andre initiativer, som kunne forebygge terrorismen, og som kunne sikre, at vi får mere demokrati.
Tværtimod, skæres der - som også flere andre har været inde på - i det forslag, der ligger til finanslov, ned på det forebyggende arbejde, der skæres ned på støtten til demokrati, både i forhold til ulandsbistand og i forhold til herhjemme, hvor der skæres ned på socialt arbejde, og på en række områder skæres der ned på det kriminalpræventive arbejde.
Der skæres ned på det sociale område generelt.
Vi håber, at der igen bliver mulighed for at lave forebyggende arbejde, og at det trods alt kan lykkes også at gøre noget for at forebygge, og at Danmark kan være med til, at man også udeomkring i verden satser på at forebygge terrorisme, at vi kan være med til at uddanne konfliktmæglere, fredsforskere og andre, der kan prøve at løse de konflikter rundtomkring i verden, der giver grobund for de forfærdelige terrorismehandlinger.
Som flere har været inde på, er det største problem omkring terrorpakken, der ligger fra regeringen, definitionen på terror.
Hvad er en terrorhandling, hvad er terrorisme?
For os fra Enhedslisten er problemet med definitionen, at den tager udgangspunkt i, at man angriber magthaverne, den tager udgangspunkt i, at der er nogle, der udfører nogle handlinger for at angribe magthavere, i stedet for at tage udgangspunkt i: Hvad er det for nogle handlinger, man udfører?
Som hr. Søren Søndergaard har været oppe at sige, så vi helst, at man i stedet havde en definition, der tager udgangspunkt i det, som vi opfatter som terrorisme, og som vi tror at mange andre også opfatter som terrorisme, nemlig at man dræber uskyldige civile, at man foretager handlinger, som bevidst rammer eller truer uskyldige civile, og som er egnede til at skabe skræk og rædsel i en bredere kreds af befolkningen.
Vi tror ikke, at der er særlig mange, hvis overhovedet nogen, der vil blive dømt efter den terrorbestemmelse, der er her.
Der er heldigvis ikke mange i Danmark, der kunne finde på at begå terror.
Men det, vi er nervøse for ved at have så uklar en definition,
er, at der kan være mange, der afholder sig fra at deltage i demokratiske aktiviteter, der kan være mange, der afholder sig fra at deltage i solidaritetsarbejdet med befrielsesbevægelser rundt om i verden.
Jeg har mødt nogle kvinder, som var nervøse, fordi FBI nu har sat fredsorganisationen Women in Black på listen, en kvindeorganisation, Kvinder i Sort, der i Serbien og andre steder protesterer mod krig, og som findes mange steder i verden, men som FBI altså mistænker for terror.
Det gør, at kvinder herhjemme, der er tilsluttet den danske del af bevægelsen, selvfølgelig bliver nervøse for, om det så betyder, at de kommer i det danske politis søgelys, og at deres aktiviteter på internettet nu bliver overvåget.
Der er ikke nogen steder anvist, hvordan man finder ud af, hvad der er omfattet, og hvad der ikke er omfattet af de her terrorbegreber. Senere i dag skal vi behandle forslag til ændringer af hvidvaskningsloven.
Finansrådet har dér gjort opmærksom på, at de ser det som et stort problem, at deres medarbejdere skal tage stilling til, hvorvidt pengeoverførsler skal indefryses eller ej, ud fra en så uklar definition.
Bankmedarbejderne er altså ikke uddannet til at kende alle de forskellige organisationer rundt om i verden og kunne skelne mellem, hvad der er befrielsesbevægelser, og hvad der er terrororganisationer i en række forskellige lande.
Og der sker altså pengeoverførsler mange forskellige steder fra.
Derfor ser vi frem til, at vi får et grundigt udvalgsarbejde omkring definitionen.
Og vi vil foreslå, at vi også undersøger, hvordan man har gennemført terrorlovgivningen i andre lande, og hvad man dér har gjort for at forsøge at løse problemet omkring terrordefinitionen.
Så kan jeg ikke lade være med at undre mig lidt over, at i lovforslagets bemærkninger side 39 forneden gør man sig nogle overvejelser om, hvorvidt man skal udvide kriminaliseringen af spredning af masseødelæggelsesvåben.
En udvidelse af en kriminalisering: »...ville yderligere styrke den generalpræventive effekt og håndhævelsen af reglerne.
Det er jo nogle gode formål, det ville være godt at kunne opnå denne her effekt omkring spredning af masseødelæggelsesvåben.
Men det har man altså valgt at det ville man ikke gøre.
Og man kommer med følgende begrundelse: »En sådan ikke ubetydelig udvidelse af det strafbare område bør dog efter regeringens opfattelse overvejes nærmere og ikke gennemføres uden forudgående dialog med erhvervslivet.«
Jeg kan ikke lade være at undre mig lidt over, at på det her område mener man, at der er behov for nærmere overvejelser og dialog, men ikke på områder, som muligvis kriminaliserer en stor del af solidaritetsarbejdet med befrielsesbevægelser rundt om i verden; som indfører overvågning af samtlige borgeres internetaktiviteter; som indfører mulighed for gentagne hemmelige ransagninger; ophæver forbuddet mod at udlevere danske statsborgere til retsforfølgelse i andre lande, osv. Jeg håber, at der under udvalgsarbejdet vil blive mulighed for grundige overvejelser og dialog.
Som det kom frem under høringen i går, er der især på hele spørgsmålet om dataovervågning også stort behov for en dialog med erhvervslivet, fordi der vil være en lang række arbejdsgivere, boligselskaber osv., der ikke har mulighed for at stå til rådighed 24 timer i døgnet for at opretholde sikkerhedsberedskab, hvis politiet skulle finde på at ringe for at få oplysninger om en borgers internetaktiviteter.
Desuden kom det også frem under høringen fra professor Gorm Toftegaard Nielsen, at der er nogle forskellige mere lovtekniske problemer om, hvor forskellige ændringer i lovgivningen skal stå henne.
Og det håber jeg vi også kan se på under udvalgsarbejdet.
Som jeg nævnte tidligere, og som vi har været inde på flere gange, er der omkring hele spørgsmålet om økonomisk støtte store problemer.
Hele spørgsmålet omkring ændringerne i retsplejeloven, hemmelig ransagning og især hele spørgsmålet om dataovervågning og mulighed for at aflæse alt, hvad der foregår på ens computer, er ting, som er meget betænkelige, og som der er grund til at se nærmere på, herunder også, som nogle af eksperterne på høringen i går var inde på: Hvad er sikkerhedsreglerne omkring hele den store registrering, der nu skal være?
Hvem er det, der skal sørge for, at de forskellige meget følsomme oplysninger, der kan være, ikke lækker?
Og hvem er det, der skal føre det tilsyn, når man samtidig er gået ind og har skåret ned på Datatilsynets ressourcer, som jo burde være dem, der skulle føre tilsyn med de her store mængder af data?
Omkring udleveringsdelen af lovforslaget fremgik det også - som andre også har været inde på - at der er en hel del ting, der skal undersøges nærmere, om: Hvordan kommer det her egentlig til at foregå i praksis?
Hvad vil der være for nogle retssikkerhedsgarantier?
Hvordan kan man sikre sig imod, at folk kan udleveres for bagatelagtige forbrydelser eller for noget, de har begået for flere år siden?
Hvor omfattende bliver egentlig den udleveringspligt, og hvad har man af erfaringer i andre lande?
Men helt grundlæggende er det Enhedslistens holdning, at vi i kampen mod terrorisme skal gøre, hvad vi kan, for at sikre os, at vi ikke undergraver netop det demokrati, som vi ønsker at forsvare.
Derfor er det vigtigt, at vi arbejder
meget grundigt med de forskellige forslag og sikrer os, at der er den fornødne balance mellem hensynet til at bekæmpe terrorisme og så de grundlæggende demokratiske retssikkerhedsmæssige værdier.