runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Morten Homann (SF), 2002-11-19:
Jeg må så konstatere, at der er vi ikke enige.
Jeg kan konstatere, at Dansk Folkeparti ønsker en stigende privat finansiering af sundhedssystemet.
Det er vi ikke enige i i SF, men det er ærlig snak fra Dansk Folkepartis side.
Jeg synes også, at hr. Mikkel Dencker kom med en anden interessant og vigtig pointe i sit indlæg, nemlig at her laver man en prioritering.
Man har den vigtigste, det er virksomhedslederen, det er den selvstændigt erhvervsdrivende, han eller hun, som regel han, kommer forrest i køen.
De kan så komme næst efter i køen.
Jeg er lidt overrasket over, at det er Dansk Folkepartis holdning, at man skal skubbe pensionister og arbejdsløse bagest i køen, og at man skal rangordne mennesker sådan, at man vægter selvstændigt erhvervsdrivende over deres medarbejdere og igen dem over folk, der står uden for arbejdsmarkedet.
Jeg synes ikke, det er sympatisk, men jeg synes, det er meget ærlig snak.
Mikkel Dencker (DF), 2002-11-19:
Jeg må nok sige, at det er meget svært for mig at fange logikken i hr. Homanns argumentation og hele hans opfattelse af denne sag.
Jeg skulle i stedet for mene, at hvis man ikke gennemfører det, hverken L
97 fra foråret eller dette, så ville alle sundhedsudgifter, som ikke bliver dækket af det her, jo skulle dækkes af det offentlige.
Men nu er det jo sådan, at der måske er nogle private, der kunne tænke sig at dække den udgift.
Så behøver det offentlige ikke dække den, og det er da rart.
Så skal jeg selvfølgelig beklage over for fru Brinck, at jeg i første omgang kom til at glemme at besvare spørgsmålet.
Der er ikke det samme anciennitetskrav, nej, det er også rigtigt.
Men når det gælder den selvstændigt erhvervsdrivende, så kunne det også være, at den selvstændigt erhvervsdrivende måske er lidt vigtigere for sin virksomhed, end lønmodtageren er.
Sandy Brinck (S), 2002-11-19:
Nu ved jeg ikke lige, hvorfor Dansk Folkepartis ordfører ikke svarede mig, for jeg tror sådan set, der var tid nok, men muligheden skal da selvfølgelig komme igen.
En ting er, at jeg ikke forstår Dansk Folkeparti med de holdninger, man ellers siger ude i forsamlingshusene, at man har, overhovedet kan støtte denne her generelle forskelsbehandling med at hive folk på arbejdsmarkedet ind forrest i køen.
Men hvis man går med på ideen og siger o.k. og så kigger på det her konkrete lovforslag, hvor Dansk Folkeparti åbenbart mener, at man nu har fået en ligestilling mellem selvstændigt erhvervsdrivende og almindelige lønarbejdere, så er der altså sket den fejl, at der ikke stilles samme krav.
Og det er helt i orden, hvis det er sket sådan vupti en sen nattetime i en forhandling.
Man må bare erkende, at den fejl er der, og derfor skal jeg spørge, om Dansk Folkeparti vil præcisere det, for jeg bliver ikke særlig tryg, når ministeren over for Dansk Advokatsamfunds påpegning af den her fejl svarer, at han sådan set bare forudsætter, at de opfører sig ordentligt.
De sætter ikke et anciennitetskrav på 50 år, de sætter ikke et på 40, nej, nej, de skal nok opføre sig ordentligt.
Morten Homann (SF), 2002-11-19:
Der er selvfølgelig ikke tale om med det her forslag, at pensionister osv. ryger bag i køen.
Nej, der er tale om, at selvstændigt erhvervsdrivende ryger foran i køen.
Resultatet er det samme.
Pensionisterne får sværere ved at få den sundhedsbehandling, som de har krav på.
For det, der bliver lagt vægt på, og det, der bliver fordelt sundhed efter, er ikke, hvor syg man er, eller hvor store behov man har, nej, det er et spørgsmål om, hvad det er for en position, man har, hvad det er for et job, man har.
Og det er jo ikke sådan, at man hokuspokus ved at vedtage det her forslag får køen til at forsvinde.
Nej, man kan måske få den fordelt ud på to køer til to forskellige sundhedssystemer og administrere dem samtidig.
Men der er stadig væk kun et bestemt antal læger, der er stadig væk kun et bestemt antal sygeplejersker til at foretage de operationer og de behandlinger, som skal laves.
Så nej, det er ikke et spørgsmål om, at der bare bliver flere behandlinger til alle.
Det et spørgsmål om, at den selvstændigt erhvervsdrivende kommer foran i køen og på den måde skubber pensionisten og den studerende bagud.
Mikkel Dencker (DF), 2002-11-19:
Hr. Morten Homann spørger, hvordan Dansk Folkeparti kan støtte dette lovforslag, som presser studerende og børn og pensionister bagud i køen.
Var det ikke sådan, det blev sagt?
Der er ingen, der bliver presset bagud i nogen kø.
Hr. Morten Homann vender jo fuldstændig det hele på hovedet her.
Det er jo netop sådan, at for hver gang denne ordning benyttes, så er der en person, der ryger ud af køen til den offentlige sygebehandling.
Det må jo nødvendigvis betyde, at alle, som stod i køen bag den person, der træder ud, rykker en plads frem.
Derfor rykker Louise på 7 år, fru Jensen på 80 og den studerende så en plads frem.
Så det er en helt omvendt argumentation, hr. Homann bruger.
Det forstår vi slet ikke noget af.
Sandy Brinck (S), 2002-11-19:
Jeg fortsætter dér, hvor diskussionen med fru Colette L. Brix fra Dansk Folkeparti slap.
Hvordan kan Dansk Folkeparti synes, det er o.k., at arbejdsgiverne skal have lov til at sortere i deres medarbejdere ved at sortere efter anciennitet, når det ikke er det krav, man stiller til arbejdsgiveren selv?
Jeg forstår det simpelt hen ikke.
Advokatsamfundet påpeger netop i deres høringssvar, at den mulighed er der, at anciennitetskravet formuleringsmæssigt er så uklart, at en selvstændig kan lave en ordning for sig selv og så i øvrigt stille et anciennitetskrav til sine medarbejdere på 40-50 år.
Det udhuler jo hele tanken, hvis man skal forstå
Dansk Folkeparti, som jo i det hele taget med sin medvirken er med til at skabe forskel.
Men hvis vi så går med på tanken om, at Dansk Folkeparti her vil lave en ligestilling mellem to grupper på arbejdsmarkedet, så er det ikke lykkedes særlig godt.
Morten Homann (SF), 2002-11-19:
Nu havde vi fornøjelsen af fru Colette L. Brix for et øjeblik siden.
Jeg vil godt høre Dansk Folkepartis ordfører, hvordan man kan støtte et forslag, som betyder, at det kan være, at den selvstændige kan komme foran i køen, det kan også godt være, at nogle af den selvstændiges medarbejdere kan komme foran i køen, men de, som ikke får nogen rettigheder ud af det her, det er børn, det er studerende, det er arbejdsløse, det er pensionister.
Hvordan vil man forsvare et forslag, som presser f.eks. pensionister ned bag i køen på noget så afgørende, noget så grundlæggende som sundhedsbehandling?
Det synes jeg er meget svært at forstå hvorfor Dansk Folkeparti kan lægge stemmer til.
Mikkel Dencker (DF), 2002-11-19:
For Dansk Folkeparti er det her en glædens dag, hvor vi førstebehandler dette lovforslag.
Vi ser ligeledes frem til andenbehandlingen og med endnu større forventning frem til tredjebehandlingen, hvor vi sammen med regeringen vedtager dette lovforslag.
Efter vores opfattelse er der tale om, at vi i dag vil give selvstændigt erhvervsdrivende samme mulighed, som lønmodtagere fik, da vi sammen med regeringen i foråret vedtog L 97.
Sandy Brinck (S), 2002-11-19:
Til Venstres ordfører må jeg sige, at selv om man gentager ting mange gange, bliver de ikke rigtige af det.
Der bliver ikke flere læger, og der bliver ikke flere sygeplejersker af, at de bliver private.
De bliver bare flyttet fra det offentlige over i det private.
Derfor synes jeg, det er lidt underligt, at Venstres ordfører synes, man skal gøre noget for det danske sundhedsvæsen.
Jeg bed meget mærke i, at der blev sagt det danske sundhedsvæsen.
Her gør man noget for det private sundhedsvæsen, som nogle har adgang til, og som nogle oven i købet skal begunstiges med skattefradrag for at anvende.
Det er ikke vores politik.
Så siger fru Colette Brix, at Dansk Folkeparti ikke ønsker forskelsbehandling.
Ja, så er det altså svært at finde ord.
Hele det her lovforslag og det, som det her lovforslag bygger på, er forskelsbehandling.
Hvis vi bare tager det lovforslag, vi har i dag om de selvstændige, er der jo en grund til, at skatteministeren ikke skriver, at det er et spørgsmål om ligestilling af medarbejdere og selvstændige.
Hvorfor gør han det?
Ja, det gør skatteministeren selvfølgelig, fordi der ikke stilles de samme krav, og det kan man også se af høringssvarene.
Medarbejderne kan man stille anciennitetskrav til, de skal have været der x antal år, men det skal direktøren ikke, så hvis Dansk Folkeparti virkelig mente, hvad de stod og sagde heroppe for et øjeblik siden, er der noget, der skal rettes i det lovforslag, og det må man jo så gøre sammen med sin samarbejdspartner, regeringen.
Aage Frandsen (SF), 2002-11-19:
Ministeren bruger udtrykket det visionære.
Det har vist sig, at der er nogle ting, som ikke fungerer særlig fornuftigt, og så laver man lidt om på det.
Så siger man, at man har nogle penge her, og dem kan man bruge mere hensigtsmæssigt på en anden måde.
Det visionære - det er noget med at se ud i fremtiden - skulle jo så komme i fase 2.
Det er der, det ligger, og det er der jo ingen, der har forholdt sig til, for vi ved ikke, hvad det er.
Vi har aldrig fået at vide, hvad det er, der ligger i fase 2.
Jeg synes ikke, at ministeren på indeværende tidspunkt kan tage nogen til indtægt for, om vi mener, det er godt eller skidt, for vi ved jo ikke, hvad det er.
Jeg ved ikke, om ministeren præcis ved, hvad der ligger i fase 2. Vi ved det i hvert fald ikke.
Vi har jo ikke fået det præsenteret.
Fru Charlotte Dyremose sagde, at det kunne være, at lovforslagets konsekvens også kunne have en sundhedsmæssig betydning, men det ville fru Charlotte Dyremose overlade til Det Konservative Folkepartis sundhedsordfører.
Men jeg går da ud fra, at når fru Charlotte Dyremose udtaler sig her, er det på Det Konservative Folkepartis vegne, og derfor må Det Konservative Folkeparti da have tænkt over det her, inden man gennemfører sådan et forslag.
Man må da have tænkt på, om det her har en sundhedsmæssig konsekvens, som man bryder sig om eller ikke bryder sig om.
Så kan man da ikke bare sige, at det er en anden ordfører, der skal tænke på det.
Jeg synes, det er meget vigtigt, at vi som politikere ved mere end bare lige et snævert område.
Vi er jo ikke bare fuldmægtige eller bureaukrater et eller andet sted, som kan et snævert område.
Vi er politikere, som lovgiver og tager konsekvens af hver eneste lov.
Karina Sørensen (DF), 2002-11-19:
Lovforslaget er et led i opfølgningen af aftalen mellem regeringen, Dansk Folkeparti og Det Radikale Venstre om bedre uddannelser m.v.
Dette forslag har til formål at gøre landbrugsuddannelserne mere fleksible.
Det er sådan, at der er stor efterspørgsel på elever fra landbrugsskolerne.
Lovforslaget bevirker, at modul 1 a, der i dag indeholder 8 ugers grundskole,
bliver mere fleksibelt, ved at der nu vil være mellem 4 og 16 ugers grundskole.
Det gør, at de, der har en baggrund i landbruget og er vokset op dér og dermed har en del erfaring, kan tage grundskolen på 4 uger, og for dem, der har brug for mere tid, kan det tage op til 16 uger.
Det betyder, at eleverne kan få den undervisning, de har brug for for at være godt kvalificeret til landbruget.
Derved kan man også få flere til faget.
Det er derfor, Dansk Folkeparti støtter dette lovforslag og ser frem til udvalgsbehandlingen.
Nicolai Wammen (S), 2002-11-19:
For Socialdemokratiet er det ikke et spørgsmål om ideologi.
Det her er et spørgsmål om at skabe en uddannelse, der er bedst mulig for de unge mennesker, der gerne vil ud at arbejde i landbruget.
Her siger vi så, at de tanker, der er kommet frem fra både arbejdsgiver- og arbejdstagerside, og som møder modstand langt ind i landbrugorganisationerne - det må vi så acceptere - går ud på, at man laver en samlet uddannelse, hvor man er åben og fordomsfri over for, om det kommer til at ligge på den ene eller den anden matrikel.
Det her er noget nyt, hvor skolefolk, elever og andre prøver at tænke nye tanker, og det synes jeg vi skal være åbne over for og se som en mulighed frem for et problem.
Tina Nedergaard (V), 2002-11-19:
Jeg forstår det på den måde, at hr. Nicolai Wammen er åben over for, at vi lægger alle landbrugsrelaterede uddannelser ud på landbrugsskolerne, såfremt det er det, der forekommer mest hensigtsmæssigt i forhold til den videre beskæftigelse, muligheden for at få praktikpladser på landet osv., og der derfor ikke skulle være noget ideologisk til hinder for det hos Socialdemokraterne.
Det vil jeg gerne spørge hr. Nicolai
Wammen om han kan bekræfte.
Nicolai Wammen (S), 2002-11-19:
Til fru Tina Nedergaard vil jeg sige det på den måde, at vi mener, det kunne være spændende med en sammensmeltning.
Vi mener ikke, at det skal være en uddannelse, der udraderer den anden, men vi mener, at hvis vi kombinerer de to uddannelser i lighed med de ret visionære synspunkter, der er kommet frem her, kan vi opnå en samlet uddannelse, som er bedre end det, vi kan opnå med to forskellige, hvor man jo i øjeblikket er i en situation, hvor begge uddannelser har problemer både med frafald og økonomi, og her tror vi, at der kunne være en idé i at samle kræfterne.
Derfor ser vi meget frem til den udvalgsbehandling, hvor de her organisationer har bedt om foretræde for at få mulighed for at uddybe deres synspunkter, og det vil vi lytte åbenhjertigt til.
Sådan som jeg har forstået dem, vil det i nogle tilfælde være den lokale landbrugsskole, der vil være det oplagte sted at lave et center, i andre tilfælde vil det være en erhvervsskole.
Det, der er hele ideen i det, er, at man laver en fælles uddannelse.
Tina Nedergaard (V), 2002-11-19:
Jeg vil gerne sige til hr. Nicolai Wammen, at jeg meget gerne bidrager til at diskutere visionerne på dette område.
Men der bliver ikke svaret på det spørgsmål, jeg stillede, nemlig om
Socialdemokraterne er interesserede i, at vi samler landbrugsuddannelserne på landbrugsskolerne, ligesom vi har samlet de merkantile uddannelser på handelsskolerne og samlet tekniske uddannelser på de tekniske skoler, og så lader dem indgå i et samarbejde dér.
Nicolai Wammen (S), 2002-11-19:
Det, Socialdemokratiet synes kunne være spændende, er, at vi lytter til de visionære kræfter på det her område, der siger, at der er brug for, at vi tænker i sammenhænge, og det vil i nogle tilfælde kunne være sådan, at landbrugsskolerne vil være det udgangspunkt, og i andre kan det være de erhvervsmæssige skoler.
Hvis man har brug for inspiration, kan man tage en tur til Beder og Malling, hvor man har lavet en sammensmeltning af Beder Gartnerskole og Malling Landbrugsskole, og dér siger chefen for det, Claus Christensen: Jeg tror ikke, at landbruget får lov at opretholde to uddannelser.
Indholdsmæssigt er der ingen argumenter for det.
De faglige mål for en faglært landmand og en jordbrugsassistent er stort set identiske, så når vi stadig har to uddannelser, handler det mere om traditioner, kultur og følelser.
Han siger videre, at ved at samle kræfterne kan man opnå bedre resultater, og det er det, vi opfordrer til. Sådan som jeg har forstået den henvendelse, vi har fået fra både faglige og ikkefaglige organisationer i dag, så lægger man ikke op til en diskussion om at vælge præcis den ene eller den anden, men en åbenhjertig debat om, hvordan vi kan gøre det bedre.
Tina Nedergaard (V), 2002-11-19:
Jeg vil gerne spørge hr. Nicolai Wammen, om det, Socialdemokraterne ønsker, er at nedlægge landmandsuddannelsen, eller om det, Socialdemokraterne ønsker, er en lovmæssig samling af de landbrugsorienterede uddannelser, eller om hr. Nicolai Wammen er interesseret i at samle samtlige landbrugsorienterede uddannelser på landbrugsskolerne.
Så spørgsmålet går konkret på, om hr. Nicolai Wammen er villig til, at vi samler de landbrugsorienterede uddannelser på landbrugsskolerne.
Helle Sjelle (KF), 2002-11-19:
Men sådan er det ikke mere.
Mange børn i landmandsfamilier flytter som voksne væk fra gårdene, f.eks. for at få en tilværelse tættere på de større byer. Samtidig har mange storbyfolk forsøgt sig som fritids-, deltids- eller måske endda fuldtidslandmænd i større eller mindre målestok.
Det gælder også en række unge mennesker, som søger ind i erhvervet uden forudgående kendskab.
Det bør vi bestemt glæde os over.
Selv om landbruget i antal beskæftigede spiller en langt mindre rolle i dag end for et kvart århundrede siden, er det fortsat en særdeles vigtig del af samfundsøkonomien i Danmark.
Mange har dog nok måttet erkende, at det ikke er noget nemt fag at give sig i kast med.
Det kræver en væsentlig tilegnelse af lærdom på skolebænken, når man ikke har tilbragt sin barndom på en gård og set, hvordan arbejdet skal gøres, både de praktiske opgaver på mark og i stalde og de mere administrative opgaver bag skrivebordet.
For at kunne tilfredsstille de forskellige behov, der er, når vordende landmænd søger ind på landbrugsuddannelserne med vidt forskellige forudsætninger, er der selvsagt brug for stor fleksibilitet i skoleopholdet.
Den fleksibilitet skaber det her lovforslag.
Fremover skal unge helt uden erfaringer inden for landbrugserhvervet have muligheder for at få et længere indledende skoleeophold, mens unge med erfaringer skal kunne nøjes med et kortere ophold.
Loven indebærer derfor, at skoleopholdet gøres fleksibelt inden for en ramme på 4-16 uger frem for de i dag 8 uger.
Vi støtter naturligvis forslaget.
Tina Nedergaard (V), 2002-11-19:
Jeg er lige ved at tro, at hr. Nicolai Wammen og jeg taler forbi hinanden, og det ville jo være frygtelig kedeligt, for jeg vil så gerne være på god fod med hr. Nicolai Wammen.
Det, der er centralt her, er, at vi har de bedst mulige uddannelser inden for det erhvervsrettede område, uanset om det er landbrugsuddannelser, eller det er tekniske uddannelser eller merkantile uddannelser.
Jeg synes også, det er relevant at høre, hvad organisationerne siger generelt.
Men jeg vil ikke lægge skjul på, at der kan være organisationer, der ikke altid er enige i, hvad jeg mener, og det står dem så frit for.
Men det, der er væsentligt, er, at vi kigger på, hvordan vi kan bruge vores ressourcer bedst muligt.
Men jeg vil gerne i det videre arbejde omkring landbrugsuddannelserne drøfte med Socialdemokraterne, hvordan vi kan lave en hensigtsmæssig struktur.
Men jeg er næsten nødt til at stille det spørgsmål, om ikke vi kan drøfte det hen ad vejen.
Nicolai Wammen (S), 2002-11-19:
Når jeg stiller spørgsmålet, er det, fordi bl.a. hr. Martin Merrild, formand for Landsudvalget for Uddannelse, siger, at de fire parter bag landbrugsuddannelse, Landboforeningerne, Dansk Familielandbrug, Landbo Ungdom og Danske Landbrugsskoler, ikke mener, at én uddannelse er det rigtige svar på det her.
Så i hvert fald fra den side af dansk landbrug er der en klar melding i det her spørgsmål, hvor man ikke mener, at én uddannelse vil være det rigtige, og det er derfor, jeg har bragt det op.
Jeg vil spørge, om den sammenhæng gør, at Venstre fortsat er positive over for de tanker, vi er kommet med, eller om det får Venstres ordfører til at ændre holdning.
Tina Nedergaard (V), 2002-11-19:
Jeg kommer simpelt hen i tvivl om, hvad det er, hr. Nicolai Wammen nu hentyder til, når det er landbrugsorganisationerne, der så pludselig er imod et eller andet.
Jeg forstår derfor ikke helt denne problemstilling.
Men det, jeg synes er interessant, og det, vi i Venstre hæfter os ved, er, at det vil være naturligt, at vi på sigt arbejder frem imod, at de erhvervsrettede uddannelser er fleksible generelt, giver varierede tilbud til det unge menneske afhængigt af, hvilke kompetencer og kvalifikationer man kommer med, når man skal ind i uddannelserne.
Og der er jeg - og det vil jeg gerne bekræfte over for hr. Nicolai Wammen - fuldstændig og et hundrede procent indstillet på, at vi arbejder videre på at kigge i den retning.
Nicolai Wammen (S), 2002-11-19:
Nu skal jeg ikke gøre mig ansvarlig for, hvad fru Tina Nedergaard måtte have haft af indtryk.
Men jeg kan i hvert fald sige det sådan, at der er kommet meget stærke udmeldinger fra folk med meget forstand på det her, der siger, at det kunne være en god idé at lave én stærk uddannelse, og at med det forslag, der ligger nu, er vi i en situation, hvor det ville være oplagt.
Derfor vil jeg gerne høre, om det, fru Tina Nedergaard her udtrykker, er, at det vil man være meget positiv over for på trods af, at landbrugets organisationer har meldt klart ud, at det synes de er en dårlig idé.
Tina Nedergaard (V), 2002-11-19:
Hr. Nicolai Wammen spørger til, hvorfor ministeren ikke har fremsat et lovforslag, som tager højde for Uddannelsesudvalget for Landbrugs indsigelser over for forslaget samt ideen om, at man ikke længere har det parallelle uddannelsessystem inden for landbrugsuddannelserne, men kunne sammenlægge det til ét.
Jeg kan straks sige, at i Venstre er vi meget sympatisk indstillet over for den tankegang, der ligger bag.
Faktisk har det været min opfattelse, at vi netop i Venstre har ønsket at arbejde i den retning, men jeg har godt nok haft det indtryk - det kan være fejlagtigt, det lyder sådan - at det var Socialdemokraterne, der mente at have et problem med, at vi samlede landbrugsuddannelserne, bl.a. som det har været tidligere, på landbrugsskolerne.
Nicolai Wammen (S), 2002-11-19:
Jeg vil gerne benytte lejligheden til at spørge fru Tina Nedergaard om, hvad Venstres holdning er til de henvendelser, der er kommet i forbindelse med det her forslag fra bl.a. Uddannelsesudvalget for Landbrug, hvor både arbejdsgiver- og arbejdstagerdelen, både arbejdsgiver og de faglige organisationer, siger, at med den lovændring, der bliver lagt op til, får vi så parallelle uddannelser i forhold til den traditionelle på landbrugsskole og alternativet på den tekniske skole, at det i virkeligheden ville være bedre at lave det til én slagkraftig uddannelse.
Det er der enighed om på begge sider af bordet, og man er meget lidt forstående over for, hvorfor det ikke er en del af den aftale, der er blevet lavet.
Man skriver direkte på begge parters vegne: Det er derfor med stor forundring, vi må konstatere, at regeringens udspil om bedre uddannelse og ønskerne om et enstrenget uddannelsessystem ikke omfatter grunduddannelserne inden for landbruget.
Jeg vil gerne spørge Venstres ordfører: Hvorfor har man ikke lyttet til disse kræfter?
Tina Nedergaard (V), 2002-11-19:
Da Det Radikale Venstres ordfører er forhindret i at deltage i debatten, skal jeg sige, at Det Radikale Venstre som udgangspunkt kan tilslutte sig forslaget.
Dette forslag, som ministeren har fremsat, lægger op til en mere fleksibel adgang til landbrugsuddannelserne.
Målet med forslaget er at give elever uden forudgående kendskab til landbrugserhvervet mulighed for yderligere 2 måneders uddannelse som en form for introduktion til uddannelsen og til faget.
Forslaget er meget positivt.
Det er hensigtsmæssigt, at erhvervet også i fremtiden får adgang til kvalificeret arbejdskraft i det nødvendige omfang, og det er også nødvendigt, at der er forbedret adgang for elever, som f.eks. ikke er opvokset på en gård, hvilket det fleksible forløb vil kunne medvirke til.
Forslaget er også positivt set i lyset af, at vi har en interesse i, at flere unge søger de uddannelser, hvor der dels er praktikpladser og dels udsigt til beskæftigelse.
Begge dele er tilfældet for landbrugsuddannelserne.
Søgningen til landbrugsuddannelserne er i dag ganske anderledes end for 20-30 år siden, hvor det stort set udelukkende var landmandsbørn, som valgte landbruget.
Resultatet var efter hans udsagn
helt i top.
Et fleksibelt forløb kan også øge muligheden for denne målgruppe for ungdomsuddannelserne.
Generelt er det Venstres holdning, at der skal være fleksible og varierede forløb på de erhvervsrettede uddannelser, og at uddannelserne tager udgangspunkt i virkeligheden.
Det gør dette forslag.
Forslaget er efter Venstres opfattelse udtryk for, at man anerkender, at der er stor forskel på at starte på en landbrugsuddannelse afhængigt af, om man har tilbragt sin barndom på en gård, som jeg f.eks. har, og dermed kender vilkårene, eller om man er opvokset i byen og ikke har det samme forkendskab.
2 måneder ekstra i forløbet revolutionerer naturligvis ikke uddannelsen for den unge mand eller kvinde, som er opvokset i et bymiljø, men det vil forbedre den uddannelsessøgendes mulighed for hurtigt at komme på et niveau med dem, der har forkendskabet.
Vi ser derfor i Venstre det her forslag som en forbedring i landbrugsuddannelserne og en forbedring for unge mennesker, der ønsker at prøve kræfter med landbrugserhvervet.