Mette Gjerskov (S), 2006-02-03:
Socialdemokraternes ordfører, fru Karen Hækkerup, kunne ikke være her i dag, så derfor er det mig, der taler på Socialdemokraternes vegne.
Biavlen er jo udbredt i Danmark, som vi også hørte fra Venstres ordfører, både på hobbyniveau, som deltidserhverv og som fuldtidserhverv.
Mange mennesker har glæde af bierne.
Honningen er et naturprodukt af høj kvalitet, som vi også eksporterer til udlandet; biernes betydning for bestøvningen af den danske vilde flora er afgørende for mange arters overlevelse; og landbruget har et stort behov for bestøvningen.
Der er også en lang række andre naturbrugere, kunne vi kalde dem, professionelle og også lidt mere almindelige naturelskere, som nyder godt af biernes færden i naturen.
I Socialdemokratiet er vi selvfølgelig meget optaget af også at styrke biområdet.
Den tidligere lovs hovedsigte var kampen mod bisygdomme og beskyttelse af bierne mod forgiftningsskader fra plantebeskyttelsesmidler.
Tilføjelserne i lovforslaget med eksempelvis nedsættelse af et udvalg, der med stor vægt på fagligheden kan rådgive ministeren om andet end bisygdomme, fremstår for os som meget bæredygtige ideer.
Jeg vil ikke holde et længere foredrag om de brune bier på Læsø, som også er blevet nævnt af den tidligere ordfører, men jeg vil sige, at jeg har læst høringssvarene til lovforslaget og noteret mig, at især Biavlerforeningen jo har været meget grundig.
Også erhvervsbiavlerne har jo været meget grundige i deres høringssvar og faktisk grundlæggende meget positive.
Og som de også fremhæver, er der dog nogle generelle spørgsmål, som vi gerne vil have belyst i udvalgsarbejdet, især vedrørende § 2, § 6 og §§ 11-13, hvor der tales om sammensætningen af det rådgivende udvalg, konsekvenserne ved forenklingen af voldgiftssystemet og så selvfølgelig bemyndigelserne til ministeren.
Der er jo stillet udvalgsspørgsmål til det, vi har jo fået nogle breve om det i udvalget.
Det lyder ikke helt ufornuftigt, at man ser en lovgivning igennem, som har været gældende siden 1683.
Selv om det jo er meget charmerende, at vi har en lovgivning, som stadig væk kan være gældende, synes jeg, at det kunne være en mulighed, at vi på det her område måske lige skulle have den støvet af.
Socialdemokraterne er altså grundlæggende positivt stemt over for lovforslaget og dets bærende principper, og vi glæder os til at diskutere det videre forløb ved udvalgsbehandlingen, som vi har tænkt os at gå meget konstruktivt ind i.
Kernen i den her sag er, om vi i EU kan indgå en aftale med Marokko, som omfatter fiskeri ud for Vestsahara.
Vestsaharas uafklarede situation er meget utilfredsstillende, og vi Socialdemokrater vil ikke være med til en aftale, der overtræder folkeretten.
Men det er ikke ensbetydende med, at vi støtter Enhedslistens forslag.
Vi mener nemlig, at vi lige nu er inde i en proces, som vi må følge til ende, før vi tager endelig stilling.
Spørgsmålet om en EU-fiskeriaftale med Marokko har været forhandlet i Folketingets Europaudvalg i juli måned som et orienteringspunkt.
Her tilkendegav fødevareministeren, at Danmark tilsluttede sig forhandlingsdirektiverne, så Kommissionen kunne starte forhandlingerne med Marokko, men at der fra dansk side blev lagt vægt på, at aftalen ikke må have præjudiciel virkning for Vestsaharas fremtid, altså at aftalen ikke må berøre Vestsaharas fremtid negativt.
Den aftale, som Kommissionen på EU’s vegne indgik i juli måned, omfatter visse fiskerimuligheder i marokkansk farvand og i farvandet ud for Vestsahara, og den del af det har vi faktisk ikke fundet tilfredsstillende.
Det var fødevareministeren enig i på et samråd, der blev holdt i september måned.
Aftalen er på nuværende tidspunkt ikke godkendt i Ministerrådet, og vi Socialdemokrater vil vente med vores stillingtagen til det tidspunkt, hvor der skal gives mandat, altså når der er kommet svar fra Kommissionen.
For det, ministeren har bedt Kommissionen om, og som vi har bakket op, er netop at bekræfte, at fiskeriaftalen er forenelig med folkeretten, henset til Vestsaharas uafklarede status.
Under klar forudsætning af, at Kommissionen kan bekræfte dette, regner vi med, at vi vil være parate til at indgå en fiskeriaftale.
Men det, der er væsentligt nu, er at følge situationen og se, hvad det er, Kommissionen siger.
Det er aftalen, at fødevareministeren møder op i Europaudvalget og drøfter den her sag, når han skal have mandat til at stemme i Bruxelles.
Derfor støtter vi ikke forslaget nu.
Vi venter og redegør for vores stillingtagen, når vi ser, hvad den endelige aftale kommer til at dreje sig om.