runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pia Christmas-Møller (KF), 2004-10-21:
Jeg kan jo blive beskyldt for mange ting, men hr. Jesper Langballe bliver ved med at spørge ud fra en gal forudsætning om noget, jeg ikke har ment.
Jeg har ikke ment, at vi ikke skal grundforske i dette land.
Jeg har heller ikke hævdet, at det står i dette lovforslag, at det er forbudt for Højteknologifonden at lave grundforskning.
Det har jeg simpelt hen ikke hævdet, så derfor kan jeg heller ikke besvare hr. Langballes spørgsmål, for det står ikke som et forbud i lovforslaget.
Det er at fremme vækst og beskæftigelse gennem innovation, udvikling og forskning særlig i små og mellemstore virksomheder.
Det er simpelt hen at få fokus rettet på, hvad det er, der umiddelbart kan være potentielt interessant for erhvervsaktivitet.
Lene Jensen (S), 2004-10-21:
Jeg vil gerne blive i grundforskningssproget, for jeg vil bare hjælpe lidt i forhold til, hvad det er, man kan lave i den her fond.
Hvis man kigger på bemærkningerne på side 5 – og det er både til hr. Jesper Langballe, som jo leverer stemmer til det her forslag, og til fru Pia Christmas-Møller – så kan man jo se, at dér, hvor man skal placere midlerne, er dér, hvor der er tale om »særligt løfterige områder, hvor det erhvervsmæssige potentiale er åbenbart, og hvor Danmark samtidig har særlige forudsætninger og muligheder«.
Jeg må også sige, at jeg umiddelbart har svært ved at se for mig, hvad det skulle være for en form for grundforskning, der har et, og jeg citerer: åbenbart erhvervsmæssigt potentiale.
Det er vel humlen i det, at den her forskning, hvis man ser på skalaen fra grundforskning og op til superanvendt forskning, ligger oppe i den der noM007.fm Page 444
Det er fru Pia Christmas-Møller vel enig i?
Pia Christmas-Møller (KF), 2004-10-21:
Jo, det er jeg fuldstændig enig i
Det er det, der er formålet, og det har jeg forsøgt på forskellige måder at udtrykke.
Så jeg kan fuldt ud bekræfte fru Lene Jensens citat fra lovforslaget.
Jeg står også med lovforslaget her, og det er rigtigt læst op.
Pia Boisen (EL), 2004-10-21:
Da vores ordfører ikke kan være til stede, skal jeg fremføre Enhedslistens synspunkter på lovforslaget.
I 2002 vedtog man i Barcelona at gøre det til et mål for EU, at investeringer i forskning og udvikling i 2010 skal nærme sig 3 pct. af BNP.
At tilføre ét forskningsområde flere penge er godt, men det kan ikke stå alene, og initiativer omkring højteknologi må derfor modsvares af yderligere midler til andre forskningsområder, f.eks. inden for humaniora og samfundsfag.
Samtidig må fondens målgruppe udvides til at omfatte højteknologi i langt bredere forstand.
Fonden burde også interessere sig for bæredygtighed, etiske konsekvenser og højteknologi og for teknologiimplementeringen.
Humaniora og samfundsfag kan også være højteknologi og innovation.
De er nemlig nødvendige for kvalificeret kommunikation og forståelse af international konkurrence.
Også servicefag og videnservicefag bør kunne støttes af fonden.
Fondens målgruppe er ikke Enhedslistens eneste bekymring.
Der er også problemer omkring fondens bestyrelse.
Formandsposten bør ligge hos en repræsentant for den offentlige forskning, for derved sikres det, at offentlige penge ikke bruges, hvor private ellers kunne være trådt ind.
Erhvervslivet skal repræsenteres i fonden, men ikke med flertal.
Og samtidig må en af fondens medlemmer have plads i Koordinationsudvalget for Forskning, så det sikres, at fonden bliver en del af den samlede offentlige forskningsprofil.
For at sikre bred politisk opbakning må udpegelse af bestyrelsen ske gennem Folketingets Udvalg for Videnskab og Teknologi.
Kravet om offentliggørelse er ofte et dilemma, når det offentlige og private sammen skal finansiere, og det må derfor præciseres, hvornår offentliggørelse kan fraviges.
Fravigelser må højst være midlertidige, og de involverede parter skal kunne indberette urimelige fravigelser for Videnskabsministeriet.
Derudover bør der indføjes, at hvis ingen af parterne ønsker at udnytte udført forskning, skal rettighederne overgå til forskeren, eventuelt med en form for kompensation til de øvrige parter.
Når det gælder fondens uddannelsesmæssige profil, finder Enhedslisten, at den er alt for svag.
Ifølge Barcelonamålsætningen bør Danmark øge sit optag på ph.d.-studierne fra 1.100 årligt til mindst 1.700 årligt.
Det er naturligt at stille krav om uddannelse af forskere til ansøgerne, og fonden må også have mulighed for at fuldfinansiere M007.fm Page 447
Monday, November 1, 2004 10:03 AM
konkret forskeruddannelse inden for strategiske højteknologiske områder.
Overordnet set er Enhedslisten positivt stemt for at bruge flere penge på forskning.
Højteknologi betyder dog ikke kun teknik, og der er ingen grund til at forære penge til erhvervslivet uden politisk styring eller retningsangivelse.
Afslutningsvis har Enhedslisten, ligesom jeg har forstået andre partier har, problemer med at tilslutte sig den form for finansiering, der er tænkt.
Det betyder samlet, at vi ikke kan stemme for lovforslaget, som det er fremlagt.
Bodil Kornbek (KD), 2004-10-21:
Kristendemokraterne er enige med regeringen.
Ja, vi er naturligvis enige i, at det er vigtigt, at Danmark sætter fokus på forskning og innovation, at vi simpelt hen siger, det er en investering, der er vigtig også i forhold til vores velfærdssamfund i fremtiden.
Vi ved jo godt, at vi ikke kan konkurrere med øst- og centraleuropæiske lande og asiatiske lande, når det gælder løntunge produktioner.
Og i forhold til Barcelonamålsætningen er der også behov for, at der bliver investeret flere midler i forskning.
På den ene side har vi det her overordnede mål, at vi gerne vil noget med hele forskningen.
Regeringen ser det som værende utrolig vigtigt, statsministeren nævnte det i sin åbningstale.
Og for at nå de mål og ønsker, man har sat, kommer man nu med et redskab hertil, en Højteknologifond.
Jeg kan sådan set godt være positivt stemt over for, at man sætter noget i værk og er konstruktiv for at nå de mål, man har sat sig.
Men på den anden side kan det selvfølgelig undre mig, som også andre ordførere har været inde på: Hvorfor ikke bruge det forskningsrådgivende system, som vi netop sammen har vedtaget?
Hvorfor er det ikke muligt at nå de mål, man har sat sig, ved eksempelvis at bruge Det Strategiske Forskningsråd?
Men som sagt kan vi da i Kristendemokraterne godt være åbne over for tanken om en fond.
Vi har også tidligere udtalt, at det kunne da være en mulighed.
Men jeg må så sige, at som det er beskrevet her, synes vi, at det har et noget snævert sigte.
Der var andre ordførere, der også var inde på, at der bør skrives noget ind omkring bæredygtighed, men også de etiske konsekvenser i forbindelse med en højteknologisk forskning vil være godt at få med.
Så er der sammensætningen af bestyrelsen.
Udpegning af bestyrelsen fortager ministeren alene, og det kan man jo sige er en lidt lukket måde at gøre tingene på.
Spørgsmålet er også, om det er særlig hensigtsmæssigt.
Det er i hvert fald ikke den tilgang til bestyrelser, som Kristendemokraterne har.
Et andet problem, som vi også ser ved det her forslag, er selvfølgelig finansieringen af fonden.
Den skal så finansieres ved engangsindtægter og ved salg af offentlige aktiver.
Det har vi nogle problemer med, hvilket vi også tidligere har gjort opmærksom på over for regeringen.
Ikke fordi vi har været til nogen forhandling om det her forslag og denne her fond, men vi fik da at vide, at hvis vi havde lyst, så kunne vi da godt deltage.
Derfor takkede vi også nej.
Så nu er spørgsmålet, om vi har mulighed for at få indflydelse nu, om vi har mulighed for, at der kommer nogle ændringer i forhold til sammensætning af bestyrelsen, og at den skal udpeges af ministeren, og i forhold til at se også på de økonomiske tilgange til tingene; ja, i det hele taget, hvilke muligheder vi har for at få nogle ændringer ind.
Det er muligt at sige, at vi fra Kristendemokraternes side gerne vil være konstruktive, hvis vi selvfølgelig også kan få indflydelse på nogle af de her områder, som jeg har påpeget.
Kan vi ikke det, er det så også fair nok, for der ligger jo en aftale med Dansk Folkeparti, men så vil vi heller ikke i sidste ende kunne stemme for forslaget.
Elisabeth Arnold (RV), 2004-10-21:
Jeg vil for det første gerne kvittere for ministerens tilsagn om, at udvalgsarbejdet med lovforslaget ikke behøver færdiggøres så lynhurtigt, at vi ikke kan afvente resultatet fra den arbejdsgruppe, som Rigsadvokaten har nedsat, og som beskæftiger sig med det tilgrundliggende biologiske materiale, som bruges til dna-profilerne.
M007.fm Page 430
Monday, November 1, 2004 10:03 AM
For det andet vil jeg godt nævne en ting.
Ministeren slog i sin svartale lidt flot ud med armene og sagde, at vi har jo et fingeraftryksregister, som folk har været glade for og tilfredse med i årtier.
Ja, det er da klart, at politiet har haft glæde af fingeraftryksregisteret, som de i årtier har anvendt til opklaring af forbrydelser, men det er jo også rigtigt, at fingeraftryksregisteret blev etableret på et tidspunkt, hvor vi ikke havde nogen registerlovgivning i Danmark, og der er jo sket kolossale udviklinger på det område.
Man havde opbygget et kæmpestort register af noget meget vigtigt biologisk materiale, og ingen anede, hvilken regulering der var af det.
Skulle man smide det væk, skulle man gemme det, og hvad med de pårørende osv. osv.?
Der er sket meget på registerområdet, og derfor synes jeg ikke, man bare skal slå ud med armene og sige, at folk har været glade for det i årtier.
Vi trænger til at få det reguleret på en ordentlig og moderne måde.
Lene Jensen (S), 2004-10-21:
Socialdemokratiet er af den opfattelse, at forskning og investering i fremtiden er det, der skal til, og det går vi ind for.
Det gør vi, fordi det handler om morgendagens velfærd og arbejdspladser, og derfor har vi faktisk også selv en række konkrete forslag på forskningsområdet.
For det første er der tale om en cigarkasse.
Der er tale om en knopskydning på det nys reformerede forskningsrådgivende system, som samtlige partier i Folketinget i forrige samling investerede ganske meget i at få på plads for at gøre det mere stringent og gennemskueligt og for at sikre kvalitet for hver en forskningskrone.
Den kvalitetssikring risikerer altså at ryge fløjten med den her fond, og det understreges af den konkrete udformning, hvor fondsbestyrelsen kan indhente forskningsfaglig rådgivning, den behøver bare ikke følge den.
For det andet vil udpegningen af fondsbestyrelsen foregå i et lukket system, hvor det er videnskabsministeren alene, der sidder med nøglen.
Jeg kan ikke finde et eneste sagligt argument for, at regeringen ikke skulle bruge sin egen forskningsrådgivningslov i det mindste til udpegningen af den her fondsbestyrelse, medmindre man altså helt bevidst ikke vil have, at der er andre, der blander sig.
De teknologier, der er angivet, som man skal beskæftige sig med, er bestemt interessante teknologier med masser af fremtid i, men der, hvor fremtiden måske i virkeligheden er allermest interessant, er da, når de teknologier mødes og brydes med andre videnskabelige retninger.
Og sådan som jeg læser det, er der ikke plads til det i den her fond.
For det fjerde er der så finansieringen, hvor man binder sig til at sælge statslige aktiver.
Der er bare det ved det, at hvis man er derude, hvor man vil sælge statslige aktiver, fordi man har brug for kolde kontanter, så er det et skråplan.
Salg af statslige aktiver bør være baseret på en strategisk vurdering og ikke på akut pengebehov.
Vi kan ikke støtte forskningsfonden, som den ligger.
Hvis regeringen ellers var villig til at bruge sit eget forskningsrådgivningssystem og ikke bekende sig til ny knopskydning og cigarkassedannelse, kunne det måske have set anderledes ud, og det vil jeg ønske det gjorde.
Jeg ved ikke, om det kunne have set anderledes ud, for Socialdemokratiet har ikke på noget tidspunkt været inviteret til politiske forhandlinger om, hvordan den her fond kunne se ud.
M007.fm Page 438
Det siger jeg ikke for at være sur eller for at stå her og brokke mig over, at der aldrig er nogen, der gider snakke med os.
Jeg synes bare, det er bemærkelsesværdigt lige nøjagtig på forskningsområdet, hvor vi jo alle sammen er enige om at der er brug for brede, stabile flertal for at lave forskning, fordi det ikke er noget, der er overstået på en formiddag, at man så alligevel vælger fuldstændig entydigt at henvende sig til én side af Folketingssalen, når den her udformning skal findes.
Det ville have været godt for forskningen og for fremtiden, at det var et bredt flertal i Folketinget, der fastlagde forskningspolitikken.
Det har regeringen umuliggjort med sin fremfærd, og det kan jeg kun beklage, og vi kan som sagt ikke støtte fonden, som den ligger.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2004-10-21:
Jeg er godt klar over, at regeringen vil have en Højteknologifond.
Det, jeg taler om, er ikke det.
Jeg taler om det papir fra den 31. marts 2004, hvor der er en aftale mellem Venstre, Det Konservative Folkeparti og Dansk Folkeparti, hvor 90 pct. af det, der står i lovforslaget, faktisk er lagt fast.
Det er jo ikke et idéoplæg fra regeringen, hvor den siger, at det her vil den gøre alt for at få igennem.
Det er en aftale med et af Folketingets partier.
Så mit spørgsmål er: Er det her en aftale, som regeringen er villig til at lave om, så den kan få en konstruktiv drøftelse med resten af partierne i Folketinget, eller er vi placeret der, hvor vi kan få lov til at rykke lidt ved et par kommaer og så tage stilling til, om vi så vil stemme for det?
Hanne Severinsen (V), 2004-10-21:
Jamen hvad er en konstruktiv drøftelse?
Hvad ønsker SF?
Hvad ønsker Socialdemokratiet?
Hvad ønsker De Radikale?
Hvis den konstruktive drøftelse er, at man ønsker noget andet, så er det klart, at så bliver det svært at blive enige.
Lene Espersen (KF), 2004-10-21:
Jeg vil da gerne sige til fru Elisabeth Arnold, at jeg jo ikke afviste det.
Jeg sagde bare, at før man skrider til, at der rent lovteknisk er et behov for at indrette tingene på en anden måde, synes jeg, det ville være en god idé at få et overblik over, hvordan hele området bliver reguleret, og derefter se på, om der er uhensigtsmæssigheder.
Jeg vil også sige til fru Elisabeth Arnold, at min besvarelse ikke var en afvisning.
Jeg sagde sådan set: Skal vi ikke bruge tiden på at få et godt overblik og så finde ud af, om der rent lovteknisk er andre og bedre metoder til at finde en løsning?
Det var faktisk en imødekommenhed over for det, fru Elisabeth Arnold har foreslået.
Jeg må indrømme, at jeg ikke selv har tænkt over det som værende et problem, men vi vil gerne være med til at se på det.
Per Dalgaard (DF), 2004-10-21:
Grunden til, at jeg går herop igen, er ministerens bemærkning om et overvågningssamfund i forbindelse med dna-registeret plus antydningen af, at Dansk Folkeparti ønsker, at alle danskere skal stå i et sådant register.
Jeg vil starte med at sammenligne dna-registeret med cpr-registeret.
Begge registre ligger døde, indtil der er nogle, der spørger dem, og hvilken overvågning er der i det?
Ingen!
Et overvågningssamfund er et samfund, hvor alle f.eks. bliver fulgt af kameraer eller har en eller anden chip indopereret.
Det er overvågning, men det er ikke overvågning, at alle har et cprkort eller står i et dna-register.
Jeg synes, det var en lidt ufin bemærkning, og derfor vil jeg gerne påpege, at Dansk Folkeparti er modstander af overvågningssamfund overhovedet.
Et dna-register, hvor alle skal registreres, vil – som jeg har sagt ved flere lejligheder – f.eks. medføre, at man lynhurtigt kan eliminere en række mennesker, som tilfældigvis har været i nærheden af en kriminel handling.
Det vil afgøre med sikkerhed, at det ikke er dem, der har begået forbrydelsen.
Det må da være en fordel for alle, også for politiet, og der er heller ingen, der vil føle sig specielt forfulgt.
I dag siger man, at nogle grupper skal dna-registreres, og andre skal ikke.
Hvis alle blev det, lige så vel som alle vi har et cpr-kort, var der ingen problemer, og så kunne man også udelukke nogle af de problemer, der fremgår af lovforslaget, og som politiet har påpeget.
Jeg synes bestemt ikke, der bliver tale om et overvågningssamfund med dna-registrering, og jeg synes ikke, justitsministeren kan være bekendt at sige det på et tidspunkt, hvor hun udmærket ved, at jeg ikke kan svare, fordi jeg har haft to spørgsmål.
Derfor bliver jeg nødt til at benytte mig af muligheden for at gå herop og fremføre, at et dna-register ikke indfører noget overvågningssamfund.
Elisabeth Arnold (RV), 2004-10-21:
Det er jo mest et lovteknisk spørgsmål, og det er også, fordi jeg synes, vi herinde en gang imellem skal gøre os umage med at lave konsistent og logisk lovgivning.
Vi har jo lovgivning om biobanker, så derfor mener jeg, vi også burde have en samlet lovgivning om politiets registre med et fælles regelsæt for, hvilke ting der regulerer registrene.
Man kunne f.eks. nemt komme i den situation, vi er tæt på at komme i her, med forskellige aldersgrænser for, hvor længe man opbevarer tingene i de forskellige registre.
Det afspejler den akutte situation, vi stod i på det tidspunkt, man lavede reglerne, så jeg mener godt, der kunne være begrundelser for at sige: Lad os lave nogle fælles regler, og lad os f.eks. sige, at vi sletter alt, når den pågældende fylder 80 år eller afgår ved døden.
Det synes jeg ville være ordentligt lovgivningsarbejde, og det er såmænd blot det, jeg gerne vil appellere til.
Per Dalgaard (DF), 2004-10-21:
Igen: Dansk Folkeparti ønsker ikke noget overvågningssamfund.
Jeg kan ikke forstå, hvorfor justitsministeren bliver ved med at påM007.fm Page 432
Monday, November 1, 2004 10:03 AM
pege, at det er overvågning, at nogle mennesker står i et dna-register.
Jeg synes, det er noget sludder.
Det er o.k., det er udmærket, at vi tager det skridt, at anklagede og forbrydere nu skal stå i dna-registeret og ikke andre, det accepterer vi fuldt ud.
Vi har så spurgt: Hvorfor skal 14-årige voldtægtsforbrydere, som bliver fanget og egentlig bliver kendt skyldige i at have begået voldtægt, så ikke kunne registreres?
Den pågældende fyr bliver 15 år om et par måneder.
Skal man så bare glemme alt om ham?
Hvad med den voldtægtsforbrydelse, der finder sted 1 år senere, hvor forbryderen er væk, og det egentlig er ham, der har begået den?
Lene Espersen (KF), 2004-10-21:
Til det sidste først.
Jeg har altså faktisk så stor tiltro til politiet, at jeg tror, politiet er i stand til at opklare også den slags forbrydelser uden altid at skulle benytte sig af dna-profil-registeret, men vi kan have en forskellig opfattelse af, hvor stærkt dna-profil-registeret er.
Det vil i mange tilfælde kunne medvirke til en opklaring, men jeg synes stadig væk, at der må være en grænse, og at man skal være meget varsom, for så vidt angår unge under den kriminelle lavalder.
Til spørgsmålet om anden registrering må jeg jo sige, at man må prøve at gå ind og se på, hvad formålet er med registreringen.
Der er jo et helt andet formål med det at have et cpr-register, og at der er folk, der frivilligt vælger at tilmelde sig et andet, f.eks. blodregister, kan der være mange, mange årsager til.
Det kan man overhovedet ikke sammenstille med det, vi diskuterer her, nemlig at tvinge almindelige, lovlydige borgere til at aflevere en dna-prøve, uanset at politiet aldrig nogen sinde får brug for den.
Jeg mener altså, at hr. Per Dalgaard går for vidt, hvis han mener, at der bare er tale om det samme, og at vi bare alle sammen kan lade os registrere.
Man kan jo lade sig registrere frivilligt, hvis man ønsker at gøre det, som hr. Per Dalgaard siger, nemlig at sikre sig, at når man er uskyldig, har man, om jeg så må sige, frifundet sig selv, fordi man allerede er i registeret.
Per Dalgaard (DF), 2004-10-21:
Hvor stor frivillighed har en baby egentlig udtrykt, når den får taget en blodprøve fra sin hæl?
Ingen.
Jeg synes, at det dna-register netop har bevist sin succes.
Det fremgår rent faktisk også af lovforslaget, at der er blevet opklaret en utrolig masse tidligere forbrydelser, hvor det har været svært at finde den kriminelle.
Så begår han en eller anden forbrydelse senere, der bliver taget en dna-profil, og pludselig matcher de der to ting.
Det er simpelt hen en succeshistorie.
Lene Espersen (KF), 2004-10-21:
Jeg har forstået, at Dansk Folkeparti har et andet synspunkt for så vidt angår den kriminelle lavalder.
Jeg må blot sige, at jeg synes, at det er med meget god grund, at Folketinget har været meget varsom, hver gang man har taget et nyt skridt i retning af registrering, og at man i det hele taget skal regulere det her område med varsomhed.
Jeg har en anden og mere restriktiv opfattelse af, hvor vidtgående man skal registrere personer i Danmark, end den, som hr. Per Dalgaard giver udtryk for, og jeg må så bare konkludere, at der er forskellige holdninger til det.
Men det er med meget stor omhu, at regeringen har valgt at lægge snittet der, hvor det er lagt i denne her sag.
Jesper Langballe (DF), 2004-10-21:
Det lyder helt rigtigt, når justitsministeren slår fast, at vi skal lovgive om disse her ting med henblik på, at der kan komme et andet regime end os pæne, noble demokrater.
Jeg synes, at diskussionen om overvågningssamfundet let bliver utrolig ukonkret og lidt spøgelsesagtig.
Jeg vil gerne spørge ministeren: Kan ministeren forestille sig og udtrykke et eksempel på, at det her kunne misbruges, at et alle omfattende dna-register kunne bruges til noget som helst andet end opklaring af forbrydelser?
Det er jo klart, at hvis man får indopereret en chip i nakken, så er der ikke grænser for, hvad det kan bruges til af et totalitært regime.
Men hvad vil det andet kunne bruges til?
Monday, November 1, 2004 10:03 AM
heden, at cpr-registeret er langt, langt mere farligt i sine mulige konsekvenser end et totalt dnaregister.
Lene Espersen (KF), 2004-10-21:
Jeg tror, at opklaringshastigheden ville blive meget, meget, meget, meget kraftigt reduceret, hvis man skulle have 4.000 mennesker til afhøring, før man fik sporet sig ind på, hvem den skyldige i en forbrydelse var.
Man ville sætte en lang række mennesker, der aldrig har været i konflikt med loven, ikke kommer i konflikt med loven, men måske alene har været inde og aflevere en postpakke eller en mælkeflaske, i en særdeles ubehagelig situation.
Derfor synes jeg, man skal omgås det her med varsomhed.
Jesper Langballe (DF), 2004-10-21:
Det argument forstår jeg i og for sig godt.
Det er jo altså det rent opklaringsmæssige, hvor jeg måske nok synes, at justitsministeren på forhånd går lidt ud fra, at politiet er idioter.
Men det var faktisk ikke det, jeg spurgte om.
Jeg spurgte om noget helt andet.
Ministeren sagde, at vi skal lovgive med henblik på, at der kan komme et andet regime efter os, og brugte eksemplet med en chip i nakken.
Stillet over for det stiller jeg ministeren det meget konkrete spørgsmål, for at konkretisere hele den her debat om et overvågningssamfund: Kan ministeren forestille sig, at det her kunne misbruges, det vil sige kunne bruges til noget som helst andet end det, det er beregnet til, nemlig opklaring af forbrydelser?
Vi ved, at der næsten ingen grænser er for, hvad cpr-registeret kan bruges til.
Det kan man godt være betænkelig ved.
Der er udlændinge, der bliver dybt forfærdede, når de hører om vores cpr-system.
Men hvad ville det her kunne bruges til ud over det, der er intentionen?