Eva Kjer Hansen (V), 2006-04-28:
Enhedslisten vil med dette forslag pålægge regeringen at nedsætte en social retssikkerhedskommission.
Retssikkerhedskommissionen skal se på retssikkerheden på det sociale område, og i løbet af 2 år komme med en betænkning med forslag til forbedringer af retssikkerheden.
Jeg er enig med forslagsstillerne i, at retssikkerheden er vigtig.
Det gælder især på det sociale område, hvor den enkelte ofte befinder sig i en meget sårbar situation, og hvor kommunens beslutninger kan få stor betydning for den enkeltes tilværelse.
Nedsættelse af en retssikkerhedskommission har allerede været nævnt ved Folketingets behandling af lovforslag nr. L 82 om krav til kommunernes sagsbehandling, som netop er vedtaget i februar måned.
Her svarede jeg på spørgsmål 3: »Regeringen finder det mere gavnligt for retssikkerheden, når der gennemføres konkrete initiativer som f.eks. dette lovforslag, der styrker retssikkerheden for bl.a. mennesker med handicap.
Dette vil i langt højere grad styrke retssikkerheden end nedsættelsen af en retssikkerhedstænketank.«
Jeg svarede også, at regeringen til enhver tid vil tage fat på løsninger, hvor der påpeges konkrete retssikkerhedsproblemer.
I bemærkningerne til beslutningsforslaget har Enhedslisten peget på en række emner, hvor de mener, der kan være nogle retssikkerhedsproblemer, som kræver en løsning.
Jeg vil gerne knytte et par kommentarer til de enkelte emner.
Forslagsstillerne foreslår, at retssikkerhedskommissionen skal redegøre for fordele og ulemper ved omvendt bevisbyrde i klagesystemet ved domstolene i sociale sager.
Jeg mener ikke, vi har behov for at analysere og overveje en generel regel om omvendt bevisbyrde i sociale klagesager.
De skal på baggrund af oplysningerne i sagen træffe den rigtige afgørelse i forhold til lovgivningen.
Enhedslisten foreslår, at der iværksættes en evaluering af, hvordan reglerne om bødestraf for uagtsomt socialt bedrageri har fungeret i praksis.
Evalueringen skal vise, om reglen skal ophæves.
Jeg mener ikke, at reglen skal ophæves.
Når kommunen gør borgeren opmærksom på, at det er strafbart at undlade at opfylde sin oplysningspligt på grund af forglemmelser eller sløseri, så tror jeg, at borgerne vil være mere opmærksomme på at huske at give kommunen besked, når der sker noget, som kan få betydning for udbetalingen af sociale ydelser.
Enhedslisten foreslår, at retssikkerhedskommissionen laver en oversigt over ikkeproportionale sanktioner, og at kommissionen beskriver konsekvenserne for borgernes retssikkerhed af en ændring af disse bestemmelser.
Forslagsstillerne peger på, at selvforskyldt ledighed kan betyde, at kontanthjælpen bliver gjort tilbagebetalingspligtig i flere år, hvorimod det i arbejdsløshedsdagpengesystemet kun giver nogle ugers karantæne.
Jeg har været i kontakt med beskæftigelsesministeren, som sanktionerne i kontanthjælpssystemet og dagpengesystemet hører under.
Jeg kan oplyse, at det er hans og min holdning, at der ikke er behov for at kortlægge sanktionerne på de to områder eller beskrive, hvilken betydning en ændring af bestemmelserne vil få for borgernes retssikkerhed.
Der blev med reformen »Flere i arbejde« ganske vist tilstræbt en vis harmonisering af de to regelsæt, men kontanthjælpssystemet og dagpengesystemet er ikke desto mindre fortsat to forskellige ordninger.
En eventuelt manglende parallelitet mellem sanktionerne på de to områder afspejler blot denne forskellighed.
Det vil efter beskæftigelsesministerens opfattelse ikke give mening at stille sanktionerne i de to forskellige systemer op over for hinanden og prøve at sammenligne dem endsige give bud på, hvad nogle hypotetiske ændringer vil få som konsekvenser.
Beskæftigelsesministeren mener, at sanktionerne på kontanthjælpsområdet er rimelige og på ingen måde kan kaldes proportionsløse.
De er udtryk for, at der stilles krav til kontanthjælpsmodtagerne, og kontanthjælpen gives kun til dem, der ikke har mulighed for at forsørge sig selv.
Det skal derfor have konsekvens, hvis modtageren af hjælpen selv har bragt sig i denne situation f.eks. ved at sige sit job op.
Enhedslisten foreslår, at retssikkerhedskommissionen undersøger muligheden for at indføre et bodssystem, så kommunen kommer til at betale en godtgørelse til borgeren, hvis kommunen har overtrådt sagsbehandlingsreglerne.
Det skal efter forslaget kun omfatte overtrædelse af de sagsbehandlingsregler, som har karakter af retssikkerhedsgarantier.
Vi kan godt blive enige om, at alle sagsbehandlingsregler skal følges, og det gælder også de sagsbehandlingsregler, som skal garantere borgernes retssikkerhed.
Forslagsstillerne hævder, at borgerne står magtesløse, hvis kommunen ikke overholder reglerne.
Det er ikke rigtigt.
Hvis der er tale om en alvorlig sagsbehandlingsfejl, vil Det Sociale Nævn hjemvise sagen, det vil sige, at nævnet be der kommunen om at gøre sagsbehandlingen om.
Enhedslisten foreslår, at retssikkerhedskommissionen skal klarlægge behovet og mulighederne for at udvide tilbuddene om retshjælp til borgerne.
Jeg mener, at forudsætningerne for dette forslag er forfejlede.
Forslaget forudsætter, at borgerne og kommunen står over for hinanden som to modparter.
Sådan er systemet jo ikke.
Den sociale lovgivning forudsætter, at kommunen rådgiver borgeren og vurderer borgerens situation i forhold til reglerne.
Det er formuleret i retssikkerhedslovens § 5 som en forpligtelse for kommunen til at behandle ansøgninger og spørgsmål om hjælp i forhold til alle de muligheder, der findes for at give hjælp efter den sociale lovgivning, herunder også rådgivning og vejledning.
Hvis kommunen ikke overholder denne regel, kan borgeren klage til det sociale nævn.
Det gælder også, hvis kommunen har nægtet borgeren rådgivning og vejledning.
På det sociale område vil der være større behov for en faglig rådgivning end en retshjælp.
Derfor synes jeg også, det er godt, at vi har den uvildige rådgivning på handicapområdet, og at vi næste år får etableret VISO, den nationale videns- og rådgivningsorganisation, som vil yde gratis rådgivning til borgerne i de mest sjældent forekommende, specielle og komplicerede enkeltsager.
Jeg kan således ikke se et behov for, at det offentlige skal gå ind og understøtte en udvidelse af retshjælpen på det sociale område.
Klagevejledning i sociale sager er nævnt som et tema for kommissionen.
Jeg er enig i, at det er vigtigt, at afgørelser i sociale sager formuleres både korrekt og forståeligt.
Det er faktisk et tema, som regeringen allerede har arbejdet med som en del af projektet »Retssikkerhed og Formidling«.
Som led i projektet udsendte Ankestyrelsen i januar 2004 pjecen »At skrive en afgørelse«, som er blevet meget vel modtaget i kommunerne.
I pjecen giver Ankestyrelsen en række gode forslag til, hvordan man kan skrive en afgørelse og en klagevejledning, så den både er rigtig og let at forstå.
Borgeren har endvidere altid mulighed for at bede kommunen om at uddybe afgørelsen mundtligt.
Forslagsstillerne ønsker også, at retssikkerhedskommissionen skal se på muligheden for altid at give fri proces i sociale sager, medmindre det er åbenbart, at den offentlige myndighed ikke har begået fejl.
Jeg mener ikke, at et sådant forslag er hensigtsmæssigt, da sociale sager bør behandles efter de samme regler som andre sager, og det er vigtigt, at man ikke fremmer unødige retssager.
Endelig så ønsker forslagsstillerne, at retssikkerhedskommissionen skal undersøge retssikkerheden i forbindelse med inddrivelse af gæld i sociale sager.
Inddrivelse af offentlig gæld er et af de områder, som regeringen har haft særligt fokus på, og som forslagsstillerne også selv er inde på, har det betydet bedre retssikkerhed for skyldner.
Regeringen har desuden med L 174 fremsat lovforslag om gældseftergivelse på forsøgsbasis for socialt udsatte grupper for derigennem at skabe incitament til at komme i arbejde.
Forslagsstillerne foreslår, at kommissionen udarbejder forslag til retningslinjer, der sikrer, at borgernes personlige data er beskyttet i alle forhold.
Jeg mener ikke, at en social retssikkerhedskommission bør udarbejde retningslinjer for beskyttelse af borgernes personlige data i alle forhold.
Personlige data er jo allerede beskyttet af persondataloven.
Her er udgangspunktet, at kommunen på det sociale område ikke må videregive personfølsomme oplysninger uden samtykke fra den person, som sagen vedrører.
Jeg vil også gerne nævne, at retssikkerhedsloven blev ændret i 2003.
Ved den lejlighed blev det præciseret, at kommunen som altovervejende hovedregel ikke kan indhente oplysninger i sociale sager uden borgerens samtykke.
Regeringen har altså allerede taget en række konkrete initiativer, der har betydet en forbedring af retssikkerheden på det sociale område.
Regeringen vil naturligvis følge området nøje for at vurdere, om der er behov for nye tiltag, og som jeg tidligere har sagt: Viser der sig at være konkrete problemstillinger, ja, så vil vi tage hånd om dem.
Så beslutningsforslaget her er overflødigt, og regeringen skal hermed afvise Enhedslistens beslutningsforslag.