runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pia Larsen (V), 1999-03-02:
Fremskridtspartiet har tidligere fremsat tilsvarende beslutningsforslag, og som tidligere må Venstre afvise at støtte forslaget om at skærpe visse bestyrelsesmedlemmers og direktørers ansvar på dette grundlag.
Fremskridtspartiet henviser i sine bemærkninger til beslutningsforslaget dels til Nordisk Fjer-sagen og dels til den seneste såkaldte PFA-sag og beskæftiger sig i øvrigt med spørgsmålet om bevisets stilling.
Det er noget uklart for mig, om der med formuleringerne i bemærkningerne »er det nødvendigt at betragte reglerne om bevisførelsen« og »der bør ske en opstramning ved at styrke anklagemyndighedens mulighed for at løfte bevisbyrden« menes, at der skal indføres en såkaldt omvendt bevisbyrde.
Venstre er af retssikkerhedsmæssige årsager bestemt ikke tilhænger af omvendt bevisbyrde.
Under alle omstændigheder er det Venstres opfattelse, at hvis vi nu skal forsøge at forholde os til den såkaldte PFA-sag, hvor vi, vil jeg gerne minde om, endnu ikke kender resultatet, fordi efterforskningen ikke er afsluttet og der ikke er afsagt dom, så gælder også her, at hvis nogen vil snyde - for nu at sige det på godt dansk - så kan alverdens omvendte bevisbyrder og vidtgående strafferammer samt overvågende og velmenende bestyrelsesmedlemmer og direktører ikke forhindre det.
Det er i øvrigt Venstres opfattelse, at strafferammerne for f.eks. dokumentfalsk, som er 8 år, er fuldt ud tilstrækkelige.
Det er op til domstolene at udnytte
disse strafferammer.
Vi har jo alle sammen i frisk erindring, hvordan magtens tredeling ifølge grundloven fungerer, og dette princip ønsker Venstre fortsat at støtte.
Derfor må vi afvise Fremskridtspartiets beslutningsforslag.
Frode Sørensen (S), 1999-03-02:
Ja, tredje gang er lykkens gang, er der nogle, der siger.
Det er i hvert fald tredje gang, forslaget fremsættes.
Sidst var baggrunden dommene i Nordisk Fjer-sagen, som Fremskridtspartiet mente var for milde.
Det er muligt, Fremskridtspartiet synes, at nogle slap for billigt, men i en retsstat kan man altså ikke dømmes for noget, som man tror folk er skyldige i.
Det skal bevises.
Også denne gang er anledningen en konkret sag, og jeg vil postulere, at vi kan lovgive os ihjel, såfremt vi tror, vi kan forebygge bedrageriske forhold som dem, der tegner sig i horisonten omkring de falske PFA-garantier.
I bemærkningerne til beslutningsforslaget konstaterer Fremskridtspartiet, at fire femtedele af bestyrelsen i ejendomsselskabet CVI aktiverede katapultsædet for at være ude af syne, før man overhovedet havde tænkt tanken: ansvar. Lad os slå fast, at i henhold til aktieselskabslovens § 50, stk. 1, kan et bestyrelsesmedlem til enhver tid træde ud af bestyrelsen.
Bestyrelsesmedlemmet er dog forpligtet til at meddele det til selskabets bestyrelse, til Erhvervs- og Selskabsstyrelsen og til Fondsbørsen.
En flugt fra bestyrelser, som tilfældet er med CVI, er ikke hensigtsmæssig.
Ja, jeg synes faktisk, at det er ret forkasteligt, at man straks løber fra sit ansvar, når vinden begynder at blæse én imod.
Det virker som faneflugt, når kendte personer på den måde flygter.
Men udtrædelse af bestyrelsen friholder ikke bestyrelsesmedlemmet for ansvar for forhold, som fandt sted, mens vedkommende var medlem af bestyrelsen.
Vi har et eksempel herpå i en dom fra Højesteret af den 17. december 1996.
Forslagsstillerne foreslår endvidere, at en udtræden skal begrundes og ske på et bestyrelsesmøde.
Det er sikkert også sådan, det sker i langt de fleste tilfælde, men der kan være personlige årsager, hvor det er unødigt at begrunde det.
Socialdemokratiet kan derfor ikke gå ind for et sådant krav, og Socialdemokratiet kan heller ikke støtte dette beslutningsforslag.
Thorkild Simonsen (S), 1999-03-02:
Jeg må hellere sige, at jeg kan delvis bekræfte, at vi har nogle af de samme problemer, men nu er det altså ikke det, der er til behandling for øjeblikket.
Jeg mener trods alt efter de samtaler, jeg har haft med nogle af dem, som ejer de øer, eller de kommuner, der ligger i nærheden, at vi faktisk for en del af øernes vedkommende løser problemer ved nogle af de tilskud, vi giver på andre områder.
Hvis vi går ned på Lolland-Falster, så er det i al fald
ret betragtelige tilskud, vi giver til en af de kommuner, der så vidt jeg ved har to øer.
Men jeg har ikke spor imod, at man i en anden sammenhæng tager en samtale om det problem.
Mariann Fischer Boel (V), 1999-03-02:
Jamen er indenrigsministeren ikke indforstået med eller enig i, at problemerne for de 27 småøer i realiteten er de samme som for de tre øer, vi her har snakket om, altså Ærø, Samsø og Læsø? Der ligger et gammelt beregningsgrundlag tilbage fra midten af 1980'erne.
Det er vi jo alle sammen enige i.
Er det i realiteten ikke nøjagtig de samme problemer, som de 27 småøer står i, uanset at de så har tredelingsproblemet?
Kan indenrigsministeren bekræfte, at det er sådan?
Ole M. Nielsen (KRF), 1999-03-02:
Jeg mener faktisk, det er en fejl i lovforslagets tekst, at der er tale om de mindre øer.
De mindre øer er de her 27 øer, som er med i ø-sammenslutningen.
Så vidt jeg forstår, er definitionen sådan, at det her er de lidt større øer, som ikke har faste forbindelser, og som udgør en selvstændig kommune eller for Ærøs vedkommende to kommuner. Øerne har det svært.
Selv om det er rart at bo på øerne, skal der også være en mulighed for at leve på et nogenlunde niveau og for samtidig at have fysisk kontakt med fastlandet.
Jeg har ikke før hørt historien om Samsø, som har lukreret på Læsø og Ærø.
Det lyder ikke for rart, men det er da i hvert fald godt, at der bliver rettet op på det.
Jeg kan glæde mig på Læsøs vegne, som er den ø, jeg selv har kendskab til.
De har det virkelig svært derovre med at holde gang i erhvervslivet og færgedriften på en nogenlunde tilfredsstillende måde, så det her er et skub i den rigtige retning.
Det støtter vi absolut.
Frank Aaen (EL), 1999-03-02:
Jeg kan selvfølgelig kun tilslutte mig alle de pæne ord, der
er sagt fra andre ordførere om hensynet til at bevare de små ø-samfund, og vi støtter naturligvis også den her ekstrabevilling til de pågældende øer.
Men som jeg sagde i den korte bemærkning, forstår vi ikke, hvorfor pengene
Det her er jo altså trafik, og så vil jeg gøre opmærksom på, at et af de steder, hvor det efter vores opfattelse vælter med penge, er inden for Trafikministeriets område, specielt hvad angår motorvejsbyggeriet.
Der kunne man bare nemt tage dem.
Så tag pengene dér.
Hvorfor skal de tages fra hjemmehjælpen og alle mulige andre steder ude i kommunerne?
Det forstår jeg ikke en brik af, og derfor vil vi under udvalgsabejdet stille forslag om, at man finder en ændret finansiering.
Dorit Myltoft (RV), 1999-03-02:
Det Radikale Venstre kan støtte dette lovforslag, således at kommunerne på Læsø og Ærø over de generelle bloktilskud kan få en forøgelse af tilskuddet.
Det er jo især begrundet med investeringer i nye færger.
I Det Radikale Venstre er vi optaget af at få sikret en fornuftig infrastruktur, og heri indgår den trafikale betjening af øerne.
Efter den samlede vurdering af behovene hos ø-kommunerne kan vi støtte den prioritering, som ligger i dette forslag.
Ebbe Kalnæs (CD), 1999-03-02:
Lovforslaget her, nr. L 186, er i virkeligheden en langstrakt sag.
Hele lovforslagets § 22 har grund i den første betænkning, der ligger tilbage til 1981.
I den betænkning var der en lang række forudsætninger og kriterier for det her.
Jeg skal da også rette i lovforslaget, at der står mindre øer.
Øboere vil i denne sammenhæng nok sige, at her faktisk er tale om de større øer uden fast forbindelse.
Den eneste, som er tilbage, der er lidt større, er Bornholm. Men det, der har været problemet i denne sag, er, at man undervejs har forhøjet § 22-tilskuddet, fordi der var behov for det. Så er der sket en beklagelig fejl, nemlig at tilbage sidst i 1980'erne, omkring 1987 tror jeg, indberettes der 6.000 t for meget fragt fra Samsø. Derudover indberettes der en forbindelse, der går mellem Samsø og Kalundborg, som efter det helt klare, der står i den betænkning fra 1981, det bygger på, overhovedet ikke må være med.
Det betyder, at fra ca. 1986-87 og frem, jeg kan ikke huske det præcist, men indtil man midt i 1990'erne får øje på det, har Samsø rent faktisk af den fælles pulje her modtaget 10 mio. kr. på bekostning af Ærø og Læsø, og det giver selvfølgelig det problem, at man må have det rettet.
Det, der så sker, er jo, at vi stadig arbejder videre og ser et fornuftigt håb i, at vi nu har fået en indenrigsminister, som tilbage i tiden har siddet som formand for Kommunernes Landsforening og har forstået intentionerne med det her lovforslag, og hvad det egentlig handlede om.
Ved et ganske støt og stille arbejde og en fornuftig dialog foreligger der i dag et forslag, som runder § 22-tilskuddet op og fordeler det, så der igen er balance.
Det er egentlig baggrundshistorien, og derfor må jeg sige i dag, at det er med stor tilfredshed, det er med meget stor tilfredshed man oplever, at en sådan langstrakt sag kommer på plads på rimelig vis.
Derfor kan CD selvfølgelig støtte lovforslaget fuldt og helt.
Christian H. Hansen (DF), 1999-03-02:
Dansk Folkeparti har stor sympati for det, som man vil opnå med dette lovforslag, nemlig at forøge tilskuddet til de kommuner, der har merudgifter, fordi de har en ø-beliggenhed, bl.a. er der i de senere år foretaget betydelige investeringer i nye færger til betjening af eksempelvis Læsø og Ærø.
Der er ingen tvivl om, at disse investeringer vil medføre en betydelig belastning af disse kommuners økonomi, og det, lovforslaget går ud på, er jo faktisk at afhjælpe de økonomiske problemer, som ganske naturligt vil opstå på disse øer.
Det har altid været Dansk Folkepartis overordnede holdning, at både landdistriktskommuner og disse ø-kommuner skal have mulighed for at være med i udviklingen, og specielt ø-kommunerne har nogle ekstra udgifter, f.eks. til færgetrafikken.
Ø-kommunerne står i en helt speciel situation i forhold til andre kommuner, og derfor skal man efter Dansk Folkepartis opfattelse selvfølgelig hjælpe med nogle af de førnævnte ting.
Jeg kan meddele, at Dansk Folkeparti næsten kan støtte lovforslaget, og vi ser frem til udvalgsbehandlingen.
Når jeg siger næsten, er det, fordi der er noget omkring den økonomiske fordeling.
Jeg har så sent som i dag fået en henvendelse fra Samsø, som ikke er helt tilfreds, og jeg mener, at vi skal kigge lidt på det under udvalgsbehandlingen.
Ole Sohn (SF), 1999-03-02:
Da vores ordfører på området ikke kan være til stede, skal jeg give udtryk for følgende:
Det er vores opfattelse, at de danske øer er en meget væsentlig og værdifuld del af hele vores natur og kultur og noget, som vi som samfund har pligt til at bevare og beskytte.
Men det er jo ikke alene naturen og kulturen, der skal beskyttes, det er også livet på øerne, der skal fastholdes, så der ikke fortsat sker den fraflytning fra øerne, som er sket gennem de senere år, og øerne bliver omdannet til udflugtssteder for turister.
I den forbindelse er det afgørende, at der findes gode og stabile færgeforbindelser til fastlandet.
Det er jo sådan, at økonomien ofte tynger en lille ø-kommune væsentligt mere, end den gør i den store sammenhæng.
Derfor er det påkrævet med en øget støtte, og på den baggrund skal jeg udtale, at SF derfor gerne støtter, at der gives et større tilskud til øerne.
Knud Erik Kirkegaard (KF), 1999-03-02:
I Det Konservative Folkeparti er vi positive over for støtte til de mindre ø-kommuner.
Der er ingen tvivl om, at man i disse samfund undertiden kan have vanskeligt ved at fastholde en positiv økonomisk og beskæftigelsesmæssig udvikling, og derfor er det helt rimeligt, at vi fra fællesskabets side træder til og i et eller andet omfang kompenserer for den ulempe i økonomisk forstand, de pågældende øer har som følge af deres beliggenhed.
Så det er vi helt med på.
Det, vi så skal til at analysere, er selvfølgelig, om de foreslåede generelle tildelingsregler er retfærdige eller rimelige, og det synes jeg da er svært at forholde sig til bare på baggrund af lovforslaget.
Jeg er helt overbevist om, at man er meget godt tilfreds på Ærø og på Læsø, hvor man jo får en del flere penge, end man får i øjeblikket, men på Samsø, der mister sine 300.000 kr., er man nok knap så begejstret.
Jeg har i hvert fald allerede på nuværende tidspunkt fået meldinger fra folk med tilknytning til Samsø
om, at de da føler det helt urimeligt, at fordi de på forhånd har bragt orden i deres færgeforbindelser, skal de snydes for flere penge, og den argumentation er vi selvfølgelig nødt til at forholde os til under det udvalgsarbejde, som nu snart kommer i gang.
Vi vil godt vente med sådan helt præcist at sige ja til lovforslaget, indtil vi har haft lejlighed til under udvalgsarbejdet at studere høringssvarene og nærmere analysere, hvordan man er kommet frem til lige præcis den fordelingsnøgle, som man har fundet frem til, og først når vi er igennem den proces, vil vi meddele vores endelige stilling
til lovforslaget
Jeg håber og jeg tror på, at vi kan finde frem til noget, som vi fuldt ud kan støtte i Det Konservative Folkeparti, men der er altså nogle ting, vi skal have undersøgt først.
Så har jeg til sidst et spørgsmål til indenrigsministeren.
Det er fremført i al venskabelighed, men måske på en lidt alvorlig baggrund
: Altså i § 22, stk. 1-3, som vi har i teksten her, er der så noget om de generelle retningslinjer for tildeling af de her tilskud til øer, hvor der er højst to kommuner.
Så pludselig står der: »Der ydes dog ikke tilskud til Fanø Kommune.«
Nu kan der være grunde
til, at man ikke mener, at Fanø falder ind under en kategori, som bør have det tilskud
Det vil jeg slet ikke bestride, men rent juridisk kan det her vel egentlig være at opfatte som en negativ særlovgivning over for Fanø.
Hvis man i anden sammenhæng kunne forestille sig, at der bliver ydet tilskud til diverse gode skoleformål, men dog ikke til Tvind, så har vi altså nu fået en afgørelse af, at sådan må man ikke skrive i et lovforslag.
Men man må altså åbenbart godt skrive, at der ikke må gives tilskud til Fanø.
Det vil jeg godt bede indenrigsministeren om at forholde sig til, gerne her i Folketingssalen, ellers må vi vende frygteligt tilbage til det under udvalgsarbejdet, for jeg tror nok, det er en meget alvorlig sag.
Else Winther Andersen (V), 1999-03-02:
Da Venstres ordfører ikke kan være til stede, skal jeg læse ordførertalen op. For godt tre år siden henvendte Marstal og Ærøskøbing Kommuner sig til den daværende indenrigsminister, fru Birte Weiss, for at påpege en skæv fordeling af ø-støtten mellem ø-kommunerne.
Læsø Kommune bakkede henvendelsen op, idet beregningsgrundlaget med hensyn til fragtmængden klart favoriserede Samsø, der øjensynlig medregnede fragtmængden
fra den statsfinansierede Kalundborg-Kolby Kås rute.
De tre ø-kommuner fik på daværende tidspunkt ikke noget ud af deres besøg i Indenrigsministeriet, men der må jo være sået et frø, for nu kommer så lovforslaget, der er en hjælp, dels ved en øget bevilling på 6 mio. kr., dels ved en ændret fordelingsnøgle til at indfri gammel gæld.
Så langt, så godt, vil jeg sige til indenrigsministeren.
Men jeg savner, at indenrigsministeren tager skridtet fuldt ud og laver samme model for de 27 småøer.
Hr. indenrigsminister, jeg taler faktisk til Dem!
Jeg vil gerne gentage det, jeg har sagt: Så langt, så godt, men jeg savner, at indenrigsministeren tager skridtet fuldt ud og laver den samme model for de 27 småøer.
Argumentationen kunne være helt den samme: store investeringer, bl.a. også til opfyldelse af Søfartsstyrelsens krav, et mere tidssvarende beregningsgrundlag og en forenkling af reglerne.
Ø-kontaktudvalget har ved et samråd gjort ministeren opmærksom på de meget store økonomiske problemer, nogle af færgeselskaberne slås med, så derfor vil jeg gerne afæske indenrigsministeren et tilsagn om straks at tage fat i den anden del af ø-tilskudsfærgerne.
Men tilbage til lovforslaget: Det er et fornuftigt forslag, som Venstre støtter.
Anne-Marie Meldgaard (S), 1999-03-02:
I og med at jeg kommer fra et af regeringspartierne, er det vel ikke så underligt, at jeg kan tilslutte mig det, regeringen har foreslået om finansiering af den her omfordeling.
Frank Aaen (EL), 1999-03-02:
Jamen hvor kommer det fra, at udgangspunktet for det her lovforslag var, at det skulle være udgiftsneutralt?
Det er da noget, regeringen har besluttet.
Det er da ikke noget, man har spurgt Folketingets partier om, tværtom har der været et stort flertal i Folketinget for, at man skulle give flere penge til de små øer, og det blev diskuteret i Ø-kontaktudvalget og andre steder.
Så det er noget, regeringen har fundet ud af på egen hånd, at det her skulle være udgiftsneutralt, det vil sige, at det skulle finansieres af kommunerne selv. Jeg synes ikke, at jeg fik noget svar.
Jeg synes, at et af de dummeste steder, man i øjeblikket kan tage penge, faktisk er i kommunerne, som har et afgørende ansvar for velfærdsservice.
Hvad bliver det næste, man vil have finansieret ved at tage pengene fra kommunerne?
Anne-Marie Meldgaard (S), 1999-03-02:
Så med hensyn til solidariten har vi ikke nogen problemer med den her omfordeling.
Frank Aaen (EL), 1999-03-02:
Nu er 6 mio. kr. naturligvis ikke noget stort beløb sammenlignet med de kommunale bloktilskud.
Jeg synes alligevel, jeg godt vil spørge den socialdemokratiske ordfører: Når vi ved, hvor pressede kommunernes økonomi er i øjeblikket,
Det er mig komplet uforståeligt.
Anne-Marie Meldgaard (S), 1999-03-02:
Især ønsker vi, at unge bliver boende på småøerne under deres uddannelse for at sikre, at de så også efterfølgende, i hvert fald i stort omfang, etablerer sig fast på småøerne, når de skal ud på arbejdsmarkedet.
De seneste års investeringer i nye færger til bl.a. Ærø og Læsø medfører naturligvis en betydelig belastning af øernes økonomi i de kommende år.
Derfor mener vi, det er meget positivt, at indenrigsministeren kommer med det her lovforslag om at regulere de generelle tilskud til kommunerne på Læsø, Samsø og Ærø.
Der er i lovforslaget tale om tre ændringer, der er væsentlige, nemlig en forenkling af reglerne, en forøgelse af statens samlede tilskud til de omtalte kommuner og så en ændret fordelingsnøgle.
I Socialdemokratiet har vi tillid til, at de berørte kommuner i samarbejde med de respektive amter selv kan administrere og afsætte penge til færgedrift, som er til gavn for udviklingen for småøerne. For så vidt angår forøgelsen af det samlede tilskud fra 27,7 til 34,5 mio. kr., kan man selvfølgelig diskutere rundt omkring i kommunale kredse, om man synes, det er en fornuftig
finansiering, som sker ved at der overføres midler fra Trafikministeriets tilskud til færgedrift til Læsø.
Der tages et par millioner fra tilskuddet til vanskeligt stillede kommuner, og endelig tages der 4 mio. kr. fra bloktilskuddet.
Det er faktisk også værd at nævne i den her sammenhæng, at forøgelsen af tilskuddet først og fremmest er tiltænkt Ærø og Læsø, idet Samsø i forvejen modtager et tilskud på 15 mio. kr. om året fra Banestyrelsen til driften af ruten mellem Kalundborg og Samsø.
Det tredje element i forslaget drejer sig om en ændret fordelingsnøgle, hvad angår fordelingen af tilskuddet til de fire kommuner, og der er i forslaget valgt en forholdsvis enkel fordelingsmodel med udgangspunkt i et grundtilskud på 3 mio. kr. pr. ø, hvorved øer med flere kommuner ikke forlods kan opnå økonomiske fordele.
Efterfølgende er det vel mest naturlige kriterium nemlig brugt: det, at det er indbyggertallet og det mest dyrebare, vi mennesker efterhånden har, nemlig tid brugt til transport og ikke kun afstanden til fastlandet, der tæller. Lovforslaget indeholder også et forslag om en fastlåsning af de beregnede sejltider til brug for tildeling af tilskuddet for at undgå en reduktion af tilskuddet i takt med eventuel indsættelse af hurtigfærger.
Det kan selvfølgelig diskuteres, om det er hensigtsmæssigt i al fremtid, men i respekt for kommunernes budgetlægning og deres forventning om, at de tilskud, de får nu, også kan oppebæres senere, må vi jo så sige, at vi synes ikke, der er nogen grund til at reducere dem på grund af ny teknik, og som følge deraf kan vi i Socialdemokratiet tilslutte os forslaget.
Morten Helveg Petersen (RV), 1999-03-02:
Det Radikale Venstre kan ikke støtte beslutningsforslaget.
Med hensyn til det konkrete indhold af beslutningsforslagets første del om, at bestyrelsesmedlemmer kun skulle kunne udtræde på et bestyrelsesmøde, synes vi, det er værd at hæfte sig ved, at man allerede i dag skal give meddelelse til bestyrelsen.
For det andet, hvad angår kollektiv hæftelse om, at man kun skulle kunne frigøre sig fra hæftelse, hvis man kan bevise, at man har taget afstand fra en disposition, ja, der frygter vi, at det er udtryk for at indføre en form for omvendt bevisbyrde.
Det vil sige, at man skulle være skyldig, medmindre man kan bevise det modsatte.
Vi synes, der er nogle retssikkerhedsmæssige argumenter og aspekter, som det er vigtigt at forholde sig til i den sammenhæng.
Som det er blevet fremført af indtil flere ordførere, kan man jo altså ikke forhindre alt.
Man kan ikke gardere sig mod alle typer af svindel, på trods af at det er ulovligt, og det rejser en mere generel diskussion om, hvad man egentlig kan og skal lovgive om.
Vi kan ikke tilslutte os beslutningsforslaget.
Frank Aaen (EL), 1999-03-02:
Det bliver sagt af flere ordførere, at man ikke skal begynde at lovgive ud fra enkeltsager.
Ja, det er sådan set det, vi næsten altid gør, bare ikke ud fra én enkelt sag, men ud fra en stribe sager, og hvis nogen er i tvivl om, at vi på det her område har en hel stribe sager, vi kan forholde os til, vil jeg gerne med det samme annoncere spørgsmålet til erhvervsministeren om, hvordan det i sager, hvor vi har konstateret bestyrelsesansvar, er faldet ud ved domstolene. Jeg skal nok formulere det lidt skarpere, sådan at vi kan få det belyst, for det her er jo ikke bare et spørgsmål om Nordisk Fjer.
Det er ikke bare et spørgsmål om det, vi har i øjeblikket med CVI.
Det er selvfølgelig en lang række andre sager, hvor det jo først og fremmest drejer sig om, at man skal få fastslået, at man ikke bare sidder i en bestyrelse for at hæve honorar.
Man sidder faktisk i en bestyrelse for at føre tilsyn med den direktør, den administration, der er, med, at tingene foregår betryggende.
Det er indlysende, at der er brug for en opstramning på det her område.
Når det så er sagt, er det knap så indlysende, at beslutningsforslaget her indeholder de vises sten, altså forstået på den måde, at jeg også synes, at dét med bare at sige, at man skal opstramme anklagemyndighedens mulighed for at løfte bevisbyrden, er en meget gummiagtig formulering, jeg ikke uden videre vil skrive under på, for den kan bruges til både det ene og det andet.
Der er nok ingen tvivl om, at det er noget, der har med lovgivning at gøre, men jeg tror i virkeligheden det største problem, vi har med at kunne føre bevis for, at der er et ansvar at gøre gældende, er, at anklagemyndigheden er for dårlig og i alt for sjælden grad prøver nogle af de her sager ved domstolene.
Dér tænker jeg selvfølgelig bl.a. på hele selskabstømmeriet, men også på en lang række andre sager, hvor vi simpelt hen ser, at bagmandspolitiet ikke er sin opgave voksen, og dér er vi så ovre i Justitsministeriets regi.
Så jeg tror, det lige så meget er et spørgsmål om, at anklagemyndigheden i højere grad afprøver den gældende lovgivning.
Men vi vil altså også godt kigge på, om lovgivningen kan ændres. Vi ser frem til samrådet, vi får med erhvervsministeren, for at se, om der kommer noget dér, vi kan bygge videre på, og vi vil forfølge sagen videre frem, og selv om det her beslutningsforslag helt åbenlyst ikke kan få flertal, vil vi sige, at vi synes, det er godt, at det kommer frem.
Og vi støtter også andre initiativer for at få gjort noget på det her område.