Frank Jensen (S), 1999-04-14:
Dansk Folkepartis beslutningsforslag indebærer, at regeringen skal fremsætte forslag til ændringer af arveloven.
Ændringerne skal gå ud på, at arvereglerne for ægtefæller og registrerede partnere udvides til efter nærmere fastsatte regler også at gælde for ugifte samlevende, der har boet sammen på samme folkeregisteradresse i en nærmere bestemt årrække.
I bemærkningerne til forslaget peges der bl.a. på, at familiemønsteret i Danmark er et andet, end da arveloven blev gennemført, bl.a. således, at der i dag er omkring 600.000 personer, der lever sammen uden at være gift.
Det er på den baggrund forslagsstillernes opfattelse, at der er behov for en revision af arveloven.
Som arveloven er i dag, arver papirløst samlevende ikke hinanden.
Papirløst samlevende, der ikke har børn, kan imidlertid efter testamente indsætte hinanden til at arve alt, hvad den anden ejer.
Har parterne børn, er retten til at begunstige hinanden ved et testamente begrænset af reglerne om tvangsarv. Tvangsarven udgør efter arveloven halvdelen af formuen, og i disse tilfælde vil de samlevende altså maksimalt kunne indsætte hinanden til at arve det halve af den andens formue.
Den arvelov, vi har i dag, er fra 1963.
Som påpeget af forslagsstillerne, er der siden da indtrådt væsentlige ændringer i familiemønsteret.
Det er derfor ikke mærkeligt, at der fra tid til anden gøres overvejelser over behovet for en revision af arveloven, og jeg har også selv ved flere lejligheder givet udtryk for, at arveloven bør ændres, hvis samfundsudviklingen er løbet fra den.
Derfor bad jeg i januar i år professor Finn Taksøe-Jensen fra Københavns Universitet, der er en af vores førende eksperter i arveloven, om at udarbejde en redegørelse om behovet for en revision af arveloven.
Jeg har for nylig, i slutningen af februar måned, modtaget Taksøe-Jensens redegørelse.
I redegørelsen behandles bl.a. spørgsmålet om de ugifte samlevendes arveretlige stilling.
Der skitseres her en løsning, som går ud på, at samlevende par kan anmelde til personbogen, at de arveretligt ønsker at blive stillet som ægtefæller.
Samtidig skitseres en rimelighedsregel, der skal gælde i tilfælde, hvor der ikke er foretaget en sådan anmeldelse.
Efter denne regel skal der kunne tillægges den efterlevende, hvad Taksøe-Jensen kalder en »socialt betonet ret« til at arve, derunder hensyn til samlivets længde, og at parternes indtægts- og formueforhold m.v. vil stille den efterlevende rimeligt.
Redegørelsen behandler i øvrigt en række andre væsentlige problemstillinger inden for arveretten.
Jeg vil gerne citere følgende fra redegørelsens sammenfatning: »Der bør foretages en fuldstændig revision af arveloven, ved hvilken der tages udgangspunkt i de forskellige moderne familiedannelser og gives en klarere regulering af arvereglerne for disse.
Et hovedsigte skal være at tilpasse arvereglerne til de forskellige nye familieformer, som navnlig er opstået siden arvelovens gennemførelse i 1963, således at de forskellige familiers behov og ønsker i videst muligt omfang tilgodeses ved lovens regler og ikke behøver at sikres ved oprettelse af testamente og ægtepagt eller ved tegning af forsikring. Endvidere bør det overvejes grundlæggende, hvorledes arvelovens regler bedst kan bringes i harmoni med ønskerne om at gennemføre generationsskifte af virksomheder, uden at virksomhedens levedygtighed svækkes ved, at ledelsesforholdene bliver uhensigtsmæssige, eller ved, at virksomhedens egenkapital i for høj grad anvendes til dækning af andre arvingers arvekrav.«
Det er, som det fremgår, et meget omfattende oplæg, redegørelsen indeholder.
Blandt de spørgsmål, der behandles, kan således ud over de papirløst samlevendes forhold nævnes reglerne om børns arveret og reglerne om den længstlevende ægtefælles ret til at sidde i uskiftet bo med afdødes særbørn.
Jeg har nu sendt redegørelsen i høring hos en lang række myndigheder og organisationer, herunder bl.a. Advokatrådet og Dommerforeningen.
Når denne høring er afsluttet, må der tages stilling til, hvad der videre skal ske.
Det er jo klart, at en beslutning om nedsættelse af et egentligt lovforberedende udvalg eller en kommission i givet fald skal bygge på grundige overvejelser bl.a. om forholdet til den øvrige familieretlige lovgivning.
Under alle omstændigheder mener jeg, at det vil være uhensigtsmæssigt allerede nu at iværksætte et lovgivningsarbejde alene med henblik på ét af de spørgsmål, som overvejelserne om revision af arveloven giver anledning til, og som der altså inden for arvelovens rammer i dag kan tages højde for ved oprettelse af testamente.
Der er her tale om et spørgsmål, som må inddrages i den samlede overvejelse om en generel revision af loven.
Det spørgsmål vil jeg vende tilbage til senere på året, når vi har fået svarene ind fra den nu igangsatte høring. Regeringen kan derfor ikke støtte det beslutningsforslag, som Dansk Folkeparti har fremsat til behandling i dag.