runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2003-01-22:
Det Radikale Venstre kan som udgangspunkt støtte forslaget, men ønsker det suppleret med en række forslag, som gør det muligt i praksis at løse de natur- og miljøproblemer, som marsken er præget af.
Mængden af vadefugle er stadig katastrofalt lav i Tøndermarsken, naturforvaltningen lader meget tilbage at ønske, hvis den biologiske mangfoldighed i området skal fremmes.
Derfor vil Det Radikale Venstre foreslå, at engene i Tøndermarsken omfattes af en § 3-beskyttelse i naturbeskyttelsesloven, hvilket indebærer et forbud mod gødskning, brug af pesticider og restriktioner på antallet af dyreenheder.
Hvis vi sikrede os det, at Tøndermarsken kom ind under § 3-beskyttelsen i naturbeskyttelsesloven, så tror jeg egentlig ikke, jeg ville have den store bekymring med at overlade ansvaret til amtsrådet, for så havde vi fra centralt hold taget de nødvendige initiativer, der skal til, for at vi kan sikre det fuldstændig unikke naturområde, som marsken er.
Med andre ord vil Det Radikale Venstre som udgangspunkt støtte forslaget, fordi der er tale om en forenkling.
Men vi forudsætter, at der tages de nødvendige initiativer fra centralt hold, så vi formår at beskytte engene og naturområdet i det hele taget i marsken.
Hans Christian Schmidt (V), 2003-01-22:
Jeg diskuterer ikke den målsætning lige nu, for målsætninger betyder noget for mig.
Og nu kan jeg også forstå, at jeg langsomt er begyndt at få et par venner eller tre blandt de sidste talere.
Nu hører jeg jo, at spørgsmålet alligevel ikke længere går på, at man kan rense alle fødevarer fuldstændig for pesticidrester.
Ellers skal vi jo have den øvelse med hinanden, for det bliver jo spændende.
Til hr. Keld Albrechtsen vil jeg sige, at hvis man læser Bichel-udvalgets rapport, så vil man kunne læse deri, og den er jo ret tydelig i sit sprog - og jeg går ud fra, at de, der ikke var imod den, formentlig var for den - at det vil have store økonomiske konsekvenser for Danmark, hvis vi forbyder brug af pesticider overhovedet.
Det var der jo nogle, der ønskede.
Jeg skal gerne sige, selv om det måske ikke kommer som en overraskelse for hr. Keld Albrechtsen, at jeg heller ikke tvang den daværende regering til det, for jeg synes, vi er nødt til, som hr. Jørn Dohrmann udtrykte det, at finde en balance.
Derfor var det mit indtryk, at vi alle sammen havde den holdning, at vi skulle forsøge at reducere pesticidforbruget så meget som muligt.
Så går man op nu i en miljødebat omkring at reducere pesticider og siger - og jeg er meget enig med hr. Jørn Jespersen i, at det hænger sammen, det er jo den harmoni, der er mellem Fødevareministeriet og os - at målsætningen skal være, at man helst skal undgå pesticider i fødevarer.
Jo, jo, den målsætning kan man da sagtens have, der er da også nogle, der skal leve op til det.
Jeg synes bare først, at vi sammen skal have dokumenteret, sammenholdt med de anbefalinger, der var i Bichel-udvalget, og som vi i øvrigt har tilsluttet os, om det er muligt at bruge pesticider på en sådan måde, at der overhovedet ikke er én pesticidrest i én fødevare.
Det synes jeg er en opgave, vi skulle prøve at beskæftige os med.
Der er jeg ikke sikker på, at hr. Keld Albrechtsen føler sig helt så meget bundet af Bichel-udvalget, det skal jeg ikke kunne sige, men jeg tror ikke, han gør det, men det er der mange andre, der har gjort gennem tiderne.
Så hvis man samtidig forpligter sig til, at det er de scenarier, som vi blev enige om var de rigtige, samtidig med at man kan dokumentere, at man ved brug af den mængde pesticider, der er angivet i Bichel-udvalgets rapport i de forskellige scenarier, kan fremstille fødevarer uden en eneste pesticidrest, så vil jeg gerne sige til hr. Jørn Jespersen og til hr. Keld Albrechtsen, at det synes jeg da er udmærket.
Det er da fint, og det er da underligt, at man skal gøre det til sin egen personlige sag.
Husk nu, at nogle har forpligtet sig i den Bichel-udvalgsrapport, og det er jo den, man skal sammenholde med det med fødevarer.
Ellers er det jo rigtigt, at man jo simpelt hen helt kan lade være med at bruge den.
Men den diskussion har jeg jo én gang været inde på.
Jørn Jespersen (SF), 2003-01-22:
Jeg synes, man skal skelne mellem to forskellige ting, som indgår i debatten.
For det første: Hvordan må man, efter hvilke regler må bruge pesticider i jordbruget?
Og det andet er: Hvad er målsætningen for restindhold eller intet restindhold i fødevarerne?
Og det er klart, at der er en snæver sammenhæng mellem de to ting, men det handler jo også om, hvornår man sprøjter, på hvilken måde, osv.
Det, jeg har været optaget af her, er, at der faktisk mellem SF og den tidligere regering var en aftale om, at vi sammen og målrettet arbejdede efter at komme hen i en situation, hvor restindholdet i fødevarer var nul.
Det, jeg kan høre på miljøministeren nu, er, at den målsætning har den nuværende regering ikke.
Det var altså en af konsekvenserne af regeringsskiftet, at målsætningen om at undgå pesticider i fødevarerne er forsvundet.
På den anden side kunne jeg høre på Dansk Folkeparti, at det var i og for sig en målsætning, der var sympatisk for det parti.
Derfor vil jeg spørge hr. Jørn Dohrmann
: Kunne man forestille sig, at oppositionen sammen med Dansk Folkeparti kunne genoprette den målsætning og sætte gang i en handlingsplan, der gør, at vi nærmer os den og når den på et tidspunkt?
Jørn Dohrmann (DF), 2003-01-22:
Det er utrolig trist, når man skal høre SF's ordfører påstå, at man overhovedet ingenting vil fra Dansk Folkepartis side.
Vi har jo netop været oppe at støtte det her forslag, fordi vi siger, det er et skridt i den rigtige retning.
Så påstår man fra SF's side, at vi ingenting vil fra Dansk Folkepartis side.
Det kan jeg overhovedet ikke nikke genkendende til.
Jeg forstår også på SF's ordfører, at man vil have forbudt alle stoffer.
Man vil slet ikke tillade noget som helst, og man vil så trække Dansk Folkeparti ind i den samme tomgang.
Sådan en dårlig debat, vil jeg kalde det,
Jeg synes, vi skal forholde os til det emne, vi har på dagsordenen i dag, og så lade de andre ting ligge lidt, indtil vi får den her kemikaliedebat op igen ved en anden lejlighed.
Så vil jeg sige, at det er udmærket med eksperter, men det skal ikke være sådan, at man stoler blindt på én ekspert.
Flere eksperter er godt, og tingene skal også vurderes uvildigt.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2003-01-22:
Det Radikale Venstre kan støtte lovforslaget, fordi det efter vores vurdering betyder, at vi får højnet beskyttelsesniveauet på en række vigtige områder.
Men ligesom andre ordførere har været inde på, så vi også gerne, at vi generelt fik øget kravet til landbruget, og vi synes, det er mærkeligt, at man inden for industrien taler om den bedst tilgængelige teknologi, men når vi kommer til landbrugsområdet, bliver det sådan mere følelsesladet, og så taler vi i stedet for om god landbrugsskik og god landbrugsetik.
Vi er også bekymrede for den generelle udvikling med hensyn til pesticider i fødevarerne.
Det bedste ville selvfølgelig være, at der overhovedet ikke var pesticidrester i fødevarerne, og vores ambition er at få pesticiderne fuldstændigt ud af alle fødevarer.
Hertil kommer, at det interessante i virkeligheden ikke er, hvor højt pesticidniveauet er for de enkelte pesticider.
Vi har gentagne gange efterspurgt, at man begyndte at lave nogle grænseværdier, hvor man tog højde for, at der var mange forskellige pesticider, som forurenede, i det her tilfælde fødevarerne.
Jørn Jespersen (SF), 2003-01-22:
Men lad os tage diskussionen, så må vi grave os ned i det og finde ud af, hvordan proportionerne er.
Helga Moos (V), 2003-01-22:
Jeg synes, det lyder spændende, for når vi skal i gang med GMO, bliver vi selvfølgelig også nødt til at tage stilling til de spørgsmål.
Så der er virkelig forskel, det er de naturlige plantestoffer, der er farligst.
Jørn Jespersen (SF), 2003-01-22:
Jeg tror bare ikke, at der i det, fru Helga Moos siger, er helt proportion mellem tingene.
Hvis man ser på, hvad der er kommet frem af eksempler på, at planter og frugt, som vi har spist som fødevarer i mange år, lige pludselig har vist sig at være giftige, uden at vi vidste det, er der vistnok relativt få eksempler på det.
Hvis vi derimod ser på, hvad vi har godkendt af kunstigt fremstillede kemikalier i tryg forvisning om, at de ikke var farlige, og som vi efterfølgende har måttet forbyde og trække tilbage, fordi de efter 10, 20, 30 år viste sig at være uhyre giftige for miljø og for mennesker, så tror jeg stadig væk, at den altovervejende del af problemet ligger hos de kunstigt fremstillede kemikalier.
Dér, hvor det måske kunne blive en mere relevant diskussion, er ved nogle af de nye gensplejsede planter, hvor den egenskab, man splejser ind, er en øget modstandskraft, som er rettet mod en enkelt skadevolder, men som viser sig at have langt mere vidtrækkende og alvorlige konsekvenser.
Jeg tror, at vi ved de såkaldt naturlige egenskaber - så kan man diskutere, om gensplejsede egenskaber, der er taget fra en plante og ført ind i en anden, er naturlige - kan rende ind i nogle ganske store problemer.
Så hvis det er det, Venstre er optaget af, er vi også meget parate til en diskussion om denne problemstilling.
Helga Moos (V), 2003-01-22:
Det glæder mig, at hr. Jørn Jespersen har den helhedsvurdering af tingene.
Men jeg hæftede mig også ved, at hr. Jørn Jespersen vurderede, at der var nogle planter, som vi nærmest sådan havde vænnet os til at spise med de resistensstoffer, som den type planter plejer at levere.
Og så er det jo nærliggende, at vi også i vores udvikling af sprøjtemidler nærmer os det, som vi har vænnet os til at spise.
Så der altså er nogle muligheder for at bruge kemiske stoffer, som vi ligesom har vænnet os til.
Jørn Jespersen (SF), 2003-01-22:
Det er da klart, at vi er interesseret i at undgå indholdsstoffer i fødevarer, som er giftige, og som er skadelige for miljø og mennesker, uanset om det er kunstigt fremstillede kemikalier eller det er naturlige giftstoffer.
Jeg tror bare, man skal være opmærksom på, at de planter, som udvikler forskellige modstandsstoffer over for svampeangreb, insekter og dyr, der vil spise dem osv., har haft de pågældende stoffer i århundreder og årtusinder. Derfor er der en sandsynlighed for, at man har fundet ud af, hvad det er for nogle planter, der er skadelige, og har undgået at bruge dem.
Der er nogle planter, vi alle sammen ved vi skal holde os fra, fordi de er erkendt meget giftige.
Her tror jeg, at der har udviklet sig en naturlig anvendelse af de pågældende planter, der gør, at problemet ikke nødvendigvis er så stort.
Men det skal ikke stille sig i vejen for, at vi så også kunne regulere for det, hvis der er anledning til at undersøge, om der er den type af stoffer, som vi ikke er opmærksomme på,
naturligvis ikke.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-01-22:
Det er et forslag, som er blevet karakteriseret som et lille bitte fremskridt, og det er vi i Enhedslisten enige i, men det er også ud fra et meget lavt ambitionsniveau.
Det er ikke noget, der for alvor rykker.
Andre ordførere har været inde på, at den eneste forsvarlige målsætning inden for det her arbejde selvfølgelig må være at få sprøjtemiddelresterne helt ud af fødevarerne.
Her vil jeg godt spørge ministeren, om det også er regeringens målsætning, eller om regeringen har en lavere, mindre ambitiøs målsætning.
Man kunne godt få den mistanke af forslaget, at det er en mere slap målsætning, regeringen arbejder ud fra, men det vil jeg altså godt bede ministeren besvare.
Hvis det skulle vise sig, at ministeren er enig med os andre i, at pesticiderne skal ud af fødevarerne, kunne det jo give anledning til, at vi diskuterede, hvordan vi så kommer videre med nogle yderligere skridt i forhold til det her forslag, f.eks. det, som fru Pernille Blach Hansen var inde på.
Fødevaredirektoratet har gjort opmærksom på, at man faktisk burde kunne stoppe anvendelsen af et sprøjtemiddel, som var taget under revurdering.
Det er en kendt sag, at Kommissionen også har haft et meget lavt ambitionsniveau på det her område gennem lang tid.
Det er kemikalieindustrien, der styrer lovgivningen i EU.
Det er i hvert fald ikke de folkevalgte.
Det betyder, at der i øjeblikket ingenting sker.
Det er blevet nævnt, at Kommissionen ikke engang har været i stand til at fremsætte et forslag - mig bekendt, fordi de overvejelser, man havde i Kommissionen om dog at gøre noget, ikke faldt i god jord hos kemikalieindustrien, og så opgav Kommissionen.
Det er ikke så godt, og det skal vi i hvert fald ikke ligge underdrejet for her i Danmark, så vi vil opfordre ministeren til, at vi under udvalgsarbejdet undersøger, hvordan vi kan få strammet op på lovforslaget og gøre det bedre, end det er.
Det har været nævnt, at der er et samlet tryk på menneskers sundhed, som skyldes alle de mange stoffer, kemikalier, tilsætningsstoffer, vi bombarderes med.
Men det er jo ikke alene pesticider, det kommer også fra farvestoffer og alt muligt andet, man propper i maden efterfølgende.
Det vil sige, at det samlede kemikalietryk er meget stort, og det er jo ikke uden årsag, at vi har set en vækst i udviklingen af allergier og kræftsygdomme i befolkningen i de vesteuropæiske og nordamerikanske lande.
Det er, fordi vi udsætter mennesker for en større kemikaliepåvirkning.
Det er i hvert fald en af forklaringsfaktorerne ved siden af tobakken. Derfor er det et spørgsmål om at sikre befolkningens sundhed, og derfor bør der ikke være nogen som helst undskyldning for ikke at ville være med til at fremrykke indsatsen.
Det håber jeg også at få en klar tilkendegivelse fra ministeren om, for hvis vi kan arbejde ud fra den fælles målsætning i Folketinget, at det, det handler om, er at lægge en strategi for at få kemikalierne ud af fødevarerne, er det da ikke så dårligt.
Så jeg håber og ser frem til ministerens svar.
Helga Moos (V), 2003-01-22:
Det er bare lidt nysgerrighed.
Jeg kender jo godt hr. Jørn Jespersens holdning til restkoncentrationer, og den er fair nok.
Det er jo sådan, at man kan gå to veje.
Man har den mulighed, som økologerne bruger, nemlig at arbejde på at få nogle planter, der virkelig er resistente.
Vi har nogle planter, der producerer nogle naturlige pesticider, og det måler vi jo ikke for.
Vi har ca. 10.000 forskellige slags naturlige pesticider, og jeg vil høre, om det også er noget, som vi skal til at arbejde med, sådan at vi ser på det i en bred toksikologisk forståelse, eller om det bare handler om, at hvis planterne gør det selv, er det godt, og hvis vi gør det, er det skidt.
Helle Sjelle (KF), 2003-01-22:
I Det Konservative Folkeparti er vi meget optaget af at sikre
menneskers og dyrs sundhed
, og derfor lægger vi også stor vægt på, at kilderne til sundhedsmæssig påvirkning løbende undersøges og tages op til fornyet vurdering.
Det lovforslag, som vi nu behandler, skulle meget gerne medvirke til at sikre et højere beskyttelsesniveau for sundheden hos både mennesker og dyr.
Lovforslaget giver mulighed for at ændre markedsføringsgodkendelser af plantebeskyttelsesmidler på baggrund af hensynet til fødevaresikkerheden og dyrenes sundhed.
Myndighederne skal have mulighed for at revurdere plantebeskyttelsesmidler, der er godkendt efter lovens § 33.
Det betyder i praksis, at der kan ske en ændring eller en tilbagekaldelse af en godkendelse, selv om den 5- eller 10-årige godkendelsesperiode ikke er udløbet.
Anvendelsen af en sådan bestemmelse kan f.eks. være relevant, når der er en formodning om, at et middel i fødevarer eller i foderstof udgør en risiko for menneskers eller dyrs sundhed, og når der fastsættes grænseværdier for midler i fødevarer og foderstoffer.
Derudover kan der også ske ændringer i en godkendelse som følge af nye EU-regler, og det synes vi er helt i orden.
I Det Konservative Folkeparti støtter vi lovforslaget, der ud over at øge beskyttelsesniveauet også gerne skulle skabe en bedre sammenhæng mellem fødevare- og foderstofloven på den ene og kemikalieloven på den anden side.
Jørn Dohrmann (DF), 2003-01-22:
En stor del af det her lovforslag burde have været indført for længe siden og burde på nuværende tidspunkt være en del af den danske lovgivning.
Da det ikke er tilfældet, er det kun godt, at man tager hånd om det problem. For at sikre menneskers og dyrs sundhed skal man selvfølgelig kunne revurdere en godkendelse af de sprøjtemidler, som bliver brugt til at sprøjte fødevarer og foderstoffer med.
Vi ved jo alle sammen, at overdreven brug af sprøjtemidler er usundt.
En anden del af lovforslaget går ud på at revurdere en eksisterende godkendelse.
Det er utroligt, at man indtil nu har udstedt godkendelse uden at tage hensyn til fødevarer og foderstoffer, der kan udgøre en risiko for mennesker og dyr.
Det er også positivt at se, at selv om der er givet en lang godkendelsesperiode på 5-10 år, så åbnes der nu mulighed
for at revurdere en godkendelse, så man ikke bare bliver ved med at sælge fødevarer og foderstoffer med giftige stoffer mange år fremover.
Det vil medføre et højere beskyttelsesniveau for forbrugere og for dyr.
Da der hele tiden sker en udvikling i den viden, man har, sker der også en udvikling i kendskabet til de forskellige kemikalier og dermed også i kendskabet til, hvor
grænseværdierne skal ligge
På den måde bliver det også lettere for importørerne af eksempelvis frugt og grønt at kontrollere, om produkterne overskrider de tilladte grænseværdier, hvilket kun er positivt for forbrugerne.
Det er også positivt, at lovforslaget her giver bemyndigelse til, at man kan gå ind og regulere i et eventuelt restlager af plantebeskyttelsesmidler, så man ikke oplever en stor hamstring af de her plantebeskyttelsesmidler, der er blevet forbudt.
At regeringen bliver nødt til at fremsætte dette lovforslag, bærer tydeligt præg af, at man tidligere har ført en politik, hvor man stolede blindt på såkaldte eksperter.
Der er dog én ting, vi synes knap så godt om ved dette forslag, og det er, at man vil indordne sig efter EU-regler og EU på den måde, at man igen prøver at tildele EU mere og mere magt i de nationale parlamenter, og det er Dansk Folkeparti meget modstander af.
Ellers kan vi støtte forslaget og ser frem til det videre udvalgsarbejde.
Helga Moos (V), 2003-01-22:
Den i L 98 foreslåede ændring af lov om kemiske stoffer og produkter vil give et højere beskyttelsesniveau i forhold til fødevaresikkerhed og dyrs sundhed.
Lovændringen betyder, at de stoffer, der endnu ikke er vurderet i EU, som altså enten er afvist i EU eller optaget på bilag 1-listen, positivlisten, nu kan blive genstand for en revurdering, selv om godkendelsesperioden ikke er udløbet.
Hvis der er en begrundet mistanke om, at et stof efterlader et restindhold i fødevarer eller foderstoffer i et sådant omfang, at der må antages at være risiko for menneskers eller dyrs sundhed, er det fuldt ud fornuftigt, at en godkendelse kan revurderes, selv om den oprindelige godkendelsesperiode ikke er udløbet.
Muligheden for revurdering kommer også til at gælde i relation til fastsættelse af maksimalgrænseværdier eller i forbindelse med en eventuel ny EU-regulering på området.
Der er indlagt regler for håndtering af restlagre, og der er justeret i forhold til databeskyttelseshensyn.
Lovændringen giver desuden en sammenhæng mellem kemikalieloven og fødevare- og foderstoflovene, og der er foretaget tilretninger, så der bliver den nødvendige overensstemmelse med relevante direktiver.
Lovforslaget falder således i to dele, den ene af mere lovteknisk karakter, den anden som et reelt bidrag til et højere beskyttelsesniveau for befolkningen.
Med andre ord er det en fornuftig lovændring.
Henriette Kjær (KF), 2003-01-22:
Tidsrammen er blevet forrykket, i og med at jeg har ændret på projektet og vi skulle sammensætte de her grupper og invitationer og arrangere det nye seminar.
Derfor er tidsrammen blevet udsat, sådan at det forventes afsluttet i første halvår af 2004. Og med hensyn til, om finansministeren har vredet armen om på mig, vil jeg sige, at jeg ikke har ondt i armen.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Villy Søvndal (SF), 2003-01-22:
Jeg har tre afsluttende spørgsmål.
Følger det den oprindelige tidsplan, hvor socialministeren sagde til Jyllands-Posten: »Den skal fungere frem til efteråret 2003 og afslutte arbejdet med konkrete anbefalinger til Folketinget.« For det andet: Er hensigten med det her, at det også munder ud i konkrete anbefalinger til Folketinget?
Der er det måske godt, at det kommer i en konkret juridisk form af nogle eksperter, der sætter det på formel.
Inspirationen kan sagtens komme ude fra brugerne.
Det vil jeg spørge om.
Der er en tredje ting, jeg vil spørge om.
Er min antagelse rigtig, nemlig at Finansministeriet og måske specielt finansministeren fik en vis ansigtsfarve, da han så det her forslag, hvilket gjorde, at socialministeren tænkte: Det er nok bedst at trække det her lige så langsomt?
Mogens Nørgård Pedersen (KRF), 2003-01-22:
Kristeligt Folkeparti er positive over for forslagets intention om at sikre bedre mulighed for at revidere godkendelsen af plantebeskyttelsesmidler.
Det er vores opfattelse, at det bør være forsigtighedsprincippet, der er udgangspunkt for lovgivning og regler på området.
Selv om det princip kan være vanskeligt at holde i hævd, når man kender den hastige udvikling på området og efterfølgende pres for at godkende produkter, er det ikke desto mindre vores ønske helt at forhindre behovet for revurdering.
Når verden nu engang ikke er perfekt og forsigtighedsprincippet er vanskeligt at opretholde i praksis, er vi derfor også helt enige i, at det er nødvendigt at tilpasse sig den ny viden.
Kristeligt Folkeparti finder det helt rigtigt at gøre det muligt at revurdere godkendelser af produkter, hvor ny viden afslører utilsigtede konsekvenser.
Sluttelig skal jeg understrege, at vi ikke ønsker, at dette forslag indirekte skal være med til at skabe grobund for en mere liberal holdning til selve godkendelsen, fordi man med dette forslags gennemførelse har mulighed for at revurdere godkendelsen.
Vi mener, at der tydeligvis er behov for at gøre det endnu bedre, før vi overhovedet tillader godkendelse af plantebeskyttelsesmidler.
Det håber vi at forslagsstilleren er indforstået med.
Jørn Jespersen (SF), 2003-01-22:
Jamen jeg skal gerne medgive, at jeg heller ikke tror, vi kommer så meget længere ved denne her lejlighed.
Jeg vil bare sige, at selv om det er fuldstændig korrekt, at grænseværdier for sprøjtemiddelrester i fødevarer hører under Fødevareministeriet, så handler det her forslag jo om sammenhængen mellem brug af pesticider i landbrug og restindhold i fødevarer. Derfor kunne det jo være rart at vide, hvad det er for en målsætning, vi arbejder ud fra, når vi regulerer brugen af pesticider.
Det er derfor, jeg har været optaget af, om den målsætning, der eksisterede før valget, nemlig at vi vil i retning af nul, vi vil ikke acceptere sprøjtemiddelrester, stadig væk gjaldt.
Det har jeg fået at vide at den ikke gør.
Jeg tror ikke, det er enkelt - slet ikke.
Men vi kommer der jo aldrig, hvis vi ikke begynder at arbejde i den retning.
Det er ikke umuligt.
Hvis miljøministeren studerer statistikkerne, vil han konstatere, at - afhængig af, hvilken plante eller frugt, vi diskuterer - er der en 30, 40, 50, 60 pct. af de undersøgte prøver, der ikke indeholder spor af pesticider, så det kan lade sig gøre.
Det er et spørgsmål om at fremme den udvikling og stille de rigtige krav.
Det er trist, at der ikke er et flertal, der vil det.