Helge Adam Møller (KF), 2003-03-14:
For nogle år siden var der en dansker, der med koldt blod i Helsingfors skød, ja, nærmest henrettede to finske politibetjente, og danskeren blev dømt og retsforfulgt ved retten i Helsingfors.
Sådan har reglerne nemlig været mellem de nordiske lande i mange årtier, at uanset om man pågribes i det land, man har begået forbrydelsen i, eller man først bliver anholdt, når man er kommet tilbage til sit eget nordiske land, så bliver man normalt udleveret og retsforfulgt i det nordiske land, hvor ens alvorlige kriminelle handling er foregået.
Jeg er faktisk overbevist om, at et kæmpeflertal af alle danskere synes, at dette kun er ret og rimeligt.
Har man f.eks. valgt at tage til Finland og begå en alvorlig kriminalitet dér, så er det jo også rimeligt, selv om man er dansk statsborger, at man står til ansvar for sine handlinger i det land, hvis love man groft og bevidst har valgt at overtræde.
kL. 14.35
Sådan har det været i Norden i årtier, men sådan er det ikke inden for EU-landene, og det forekommer efter konservativ opfattelse forkert.
Derfor er vi Konservative
tilfredse med, at Folketinget nu går i gang med at gennemføre de nødvendige lovændringer, så vi kan vedtage den europæiske arrestordre, som et stort flertal af Folketinget tilsluttede sig for et lille år siden. Lad mig med endnu et eksempel fra det virkelige liv illustrere, hvad det er, der sker, når den nye lov er vedtaget og trådt i kraft forhåbentlig den 1. januar 2004. Jeg tror, der er mange, der endnu med afsky kan huske det frygtelige bankrøveri, der fandt sted i Århus for efterhånden en del år siden.
Røveriet blev begået af en professionel fransk bande, og under røveriet dræbte man med koldt blod en motorcykelbetjent.
Røverne blev heldigvis efter mange måneders intenst politiarbejde opsporet og fængslet i Frankrig.
Da alle røverne var anholdt, alle undersøgelser afsluttet, alle vidner i Danmark havde afgivet forklaringer, så skulle retssagen finde sted.
Det naturlige havde efter min mening været, at de franske bankrøvere var stillet for retten og dømt i Århus; at de var stillet til ansvar for deres handlinger og havde modtaget deres straf i den by og i det land, hvor de havde begået deres alvorlige forbrydelser.
Det var jo en dansk bank, de havde røvet.
Det var dansk bankpersonale, de nær havde skræmt livet af, og det var en dansk betjent, de havde myrdet.
Tværtimod blev retssagen gennemført i Frankrig, og samtlige danske kriminalfolk, alle vidnerne fra banken i Århus og alle de pårørende og ofrene for røveriet måtte transporteres til Frankrig.
Men heldigvis bliver den nu ændret, så kriminelle, der begår tilsvarende handlinger i fremtiden, vil blive udleveret og ført tilbage til det land, hvor de har foretaget deres kriminalitet, og i dette land vil de modtage deres straf.
Den praksis er jeg overbevist om har bred folkelig opbakning, og den har bred konservativ opbakning.
Lad mig så slutte med for god ordens skyld at fastslå, at de gældende principper om, at Danmark aldrig udleverer personer til lande, hvor der er risiko for dødsstraf, eller hvor der er fare for, at den pågældende vil blive udsat for politisk forfølgelse, tortur eller anden umenneskelig eller nedværdigende behandling, selvfølgelig fortsat bliver gældende dansk lov.
Derfor kan vi tilslutte os forslaget og håber
, at loven bliver gennemført, således at den kan træde i kraft den 1. januar næste år.