runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Sonja Albrink (CD), 1997-12-10:
Jamen jeg vil da glæde hr. Frank Aaen med at sige, at det er et godt forslag.
Vi går ind for intentionerne i forslaget, vi støtter det, og jeg vil ikke redegøre nærmere for, hvad lovforslaget går ud på, da jeg tidligere har gjort det.
Carsten Koch (S), 1997-12-10:
Som det allerede er blevet nævnt, er dette lovforslag en udløber af finanslovaftalerne for 1998.
Jeg tror, det vil være nyttigt, om man, når man betragter de enkelte forslag, også ulejliger sig med at se på det samlede budget for 1998 og på de samlede ændringer og måske lægge mere vægt på helheden end på de enkelte detaljer.
Med disse ord skal jeg sige, at jeg selvfølgelig vil medvirke konstruktivt til et fornuftigt udvalgsarbejde.
Jacob Buksti (S), 1997-12-10:
Også dette forslag er et resultat af forhandlingerne om finansloven for 1998 mellem regeringen og henholdsvis CD og SF.
Forslaget om statens overtagelse af ansvaret for selskabsligning fra kommunerne har baggrund i, at der gentagne gange er konstateret store forskelle i kommunernes selskabsligning, og i Rigsrevisionens påtale om det uacceptable i, at det ikke har været muligt gennem en frivillig løsning at få oplysninger om kommunernes ressourceanvendelse til skatteligningen.
Også den almindelige udvikling i de internationale vilkår for virksomhedernes aktiviteter og transaktioner har ligget til grund for forslaget. I Socialdemokratiet er vi fuldt ud klar over, at der er tale om et særdeles følsomt område, og lovforslaget er heller ikke udtryk for nogen form for mistillid til kommunerne generelt eller til personalet i de kommunale skatteforvaltninger.
Det skal fortsat ske i samarbejde med kommunerne og således, at der for de store og effektive kommuners vedkommende i realiteten ikke vil ske nogen ændringer.
Men forskellen til de mindre effektive kommuner er uacceptabelt stor, og det er det, der skal rådes bod på.
Den endelige løsning skal findes efter indgående forhandlinger på flerårsbasis af vilkårene for selskabsligningen, herunder de nødvendige og kvalificerede ressourcer.
Der har hidtil været mange misforståelser i den offentlige debat, og det er derfor vigtigt at understrege, at der ikke er tale om et forslag, der har det sigte at skaffe et bestemt provenu i statskassen.
Det er ikke det, det handler om, det er ligningens effektivitet og en klargøring af ansvaret herfor.
Erfaringer fra udlandet, hvor selskabsligningen typisk foregår i statsligt regi, viser, at kontrollen med de større selskaber - herunder kontrol med de internationale beskatningsforhold - kræver en større specialisering, end det er muligt at opnå gennem en decentral indsats.
Dette forhold er allerede aktualiseret gennem det forslag til ændring af skattekontrolloven vedrørende transferpricing, som er til behandling her i Tinget.
Endelig vil jeg understrege, at forslaget ikke lægger op til en ændret fordeling af provenuet for selskabsligningen.
Socialdemokratiet kan støtte lovforslaget.
Peter Brixtofte (V), 1997-12-10:
Venstre kan ikke støtte forslaget, og vi vil gerne appellere til, at man tænker sig om.
Venstre vil gerne medvirke i en debat om, hvordan vi kan få en effektiv ligning af både personer og selskaber, men vi må afvise dette forslag, fordi det er et dårligt forslag.
Det er et dårligt forslag set med skatteborgernes øjne, fordi det fører til en dårligere ligning, og det er et dårligt forslag, fordi det fører til, at vi får ødelagt den kommunale forvaltning af selskabsligningen.
Og vi får Told og Skat-regioner, som i virkeligheden ikke har de rigtige ressourcer.
Det er også ødelæggende for retsbevidstheden, at man indfører en adskillelse af ligningen af hovedaktionærer og de firmaer, de pågældende er hovedaktionærer i.
Det rammer hele vores retssikkerhed, fordi man får forskellige klageinstanser og et forskelligt antal klageinstanser, alt afhængig af om man er organiseret som et personligt selskab eller som et aktieselskab.
Det er sådan i dag, at kommunerne har ligningen af både personer og erhvervsvirksomheder, både selskaber og firmaer, som er drevet som personligt ejede firmaer.
Men når man nu adskiller tingene, betyder det, at Told og Skat-regionerne skal tage sig af aktieselskaberne.
Men nu adskiller man tingene, så ligningen af ejeren foregår i kommunen, og ligningen af firmaet foregår i Told og Skat-regionen et andet sted.
Det betyder, at når der skal ankes, kan man ikke, når det drejer sig om firmaet, anke gennem skatteankenævnet, men er nødt til at gå direkte til Landsskatteretten, hvorimod man som hovedaktionær godt kan anke gennem det lokale skatteankenævn.
Det er sådan set ret tilfældigt, om man er organiseret som personligt firma eller som aktieselskab.
Er man organiseret som personligt firma, kan man anke gennem skatteankenævnet, og så skal man gennem tre led.
Det er udtryk for en utrolig forskelsbehandling, og er en følge af en utrolig mistillid til de kommunalt ansatte, til de dygtige folk ude i kommunerne, som har med ligning at gøre.
Der er over 5.000 dygtige kommunalt ansatte, som varetager den opgave i dag, og de gør det godt.
Der er ikke nogen af de undersøgelser, jeg har set, som på nogen måde rokker ved den konklusion.
Vi har en fin og effektiv selskabsligning, selv om alle er enige om, at vi gerne vil forbedre den.
Det vil kommunerne bl.a., og der er indgået en aftale mellem Skatteministeriet og Kommunernes Landsforening om at forbedre ligningsarbejdet.
Den aftale er i fuld gang, den gælder frem til år 2001, og alle er interesserede i at gøre ligningen bedre.
Men alligevel laver man et aftalebrud over for Kommunernes Landsforening, som er tåbeligt og ødelæggende for selskabsligningen.
Derfor opnår man det modsatte af, hvad der er hensigten, og derfor vil jeg appellere til, at man tænker sig godt om.
Vi er parat til at samarbejde om et kompromis om dette problemområde.
Jacob Buksti (S), 1997-12-10:
Jeg vil gerne spørge hr. Peter Brixtofte, om han ikke er enig i, at vi her i Kongeriget Danmark har den samme selskabsskattesats i hele landet, og om hr. Peter Brixtofte ikke også er enig i, at der gennem flere år er konstateret forskelle i ligningseffektiviteten fra kommune til kommune.
Er det ikke interessant, at en virksomhed, som er i stand til at sende kapitalen rundt om Jorden op til flere gange i minuttet, ved at flytte 10 kilometer fra én kommune til en anden kan nedbringe sin skat?
Gør det ikke indtryk, at statsrevisorerne i deres bemærkninger til Rigsrevisionens rapport herom fra maj siger: »Statsrevisorerne må konstatere, at det ikke har været muligt at finde en frivillig løsning på at få oplysninger om kommunernes ressourceanvendelse til skatteligning eller på at anvende omsætningsbaserede måltal, så kommunernes ressourceindsats koncentreres om den væsentligste del af ligningen. Da spørgsmålene er af stor betydning for en ensartet ligning, skal statsrevisorerne henstille til ministeren og Folketinget at finde en løsning, eventuelt gennem lovgivning.« Gør det ikke indtryk på hr. Peter Brixtofte?
Og mener hr. Peter Brixtofte, at ministeren og Folketinget skal sidde statsrevisorernes henstilling overhørig?
Dorit Myltoft (RV), 1997-12-10:
I Det Radikale Venstre støtter vi daghøjskolerne og produktionsskolerne, sådan som de er groet op i den danske folkeoplysningstradition, og ud fra den holdning, at de nu udfylder en vigtig uddannelsesmæssig opgave.
Derfor er det naturligvis godt, at der er masser af aktivitet på området, og at skolerne har mange brugere.
Men vi er enige i, at det er nødvendigt med en præcisering, sådan at daghøjskolerne kvalificeret kan udfylde de uddannelsesmæssige opgaver, der er blevet tillagt dem.
De skal fortsat tilbyde undervisning, som er tilrettelagt for kortuddannede.
Ligeledes er det vigtigt, at vi værner om skolernes særkende og undervisningens kvaliteter.
Derfor støtter vi, at daghøjskolerne ikke kan tilbyde intern virksomhedsuddannelse, arbejdsmarkedsuddannelser eller aftenskoleundervisning med tilskud efter denne lov, og at højst en tredjedel af undervisningstiden kan anvendes til undervisning m.m., der er oprettet efter anden uddannelseslov.
For at sikre en højere grad af kvalitet af indholdet i undervisningen får undervisningsministeren med dette forslag en bemyndigelse.
Vi har tillid til, at der med bemyndigelsen vil komme retningslinjer, som kan siges at være i lovens ånd.
I forslaget er der regler for beregningen af tilskud på grundlag af antallet af årselever og krav om den tilrettelagte undervisningstid samt indstilling om antallet af fastansatte lærere.
Med disse regler sikres det samtidig, at der er et kontinuerligt skolemiljø.
I Det Radikale Venstre er vi af den opfattelse, at et forpligtende fællesskab om undervisningens faglige indhold er vigtigt for den enkelte deltagers personlige udvikling og faglige udbytte.
Det Radikale Venstre kan som nævnt støtte forslaget og vil aktivt og positivt deltage i udvalgsbehandlingen.
Elisabeth Arnold (RV), 1997-12-10:
I hr. Peter Brixtoftes tale beskrev han forholdene ude i kommunerne, så det kunne lyde, som om alt var perfekt, der var stor ros til alle, og der var en fuldstændig strømlinet gennemgang af virksomhedsligningen, osv.
Men det rimer jo ikke rigtig med det, vi har erfaret fra rapporterne.
Der er meget store forskelle fra kommune til kommune, og det er jo noget, vi er nødt til at tage højde for herinde.
Jeg synes også, at når man har lyttet til de deputationer, vi har haft på besøg i Skatteudvalget, har de alle sammen beskrevet, at der er personalemangel.
Der er et vakuum på 600 personer, som man mangler ude i kommunerne.
Men hvis de er så fantastisk gode til at ligne, og hvis alting er så godt, kan de da ikke mangle 600 medarbejdere, og så er der da ingen grund til at ansætte flere. Derfor forstår jeg ikke rigtig hr. Peter Brixtoftes store skønmaleri af forholdene ude i kommunerne, for der er bevisligt meget store forskelle, som er et retssikkerhedsproblem for skattesystemet, og at der mangler et så stort antal ansatte, tyder i hvert fald på, at der må være noget galt.
Gitte Seeberg (KF), 1997-12-10:
Som den socialdemokratiske ordfører indledte med at sige, er dette lovforslag en følge af forhandlingerne om finansloven for 1998 mellem regeringen, CD, Venstre og Det Konservative Folkeparti.
Det Konservative Folkeparti støtter den lempelse, der her er tale om, hvor man nedsætter perioden fra 10 år til 7 år i afskrivningsmæssig henseende.
Det Konservative Folkeparti mener ligesom Venstre, at vi skal have så lempelige vilkår som muligt, når det gælder generationsskifte, og det er der i høj grad brug for.
Dette forslag så vi gerne var gået længere, og vi så gerne, at det som minimum havde været de 5 år, som man rent skattemæssigt skal afskrive det over.
Men det er blevet til 7 år, og det er bedre end ingenting, så vi støtter lovforslaget.
Kent Kirk (KF), 1997-12-10:
Jeg tror, at den eneste, der er virkelig forvirret, er hr. Keld Albrechtsen.
Jeg er i hvert fald ikke forvirret.
Og jeg er meget tilfreds med udenrigsministerens præcisering af, at den linje, Danmark forfølger, ikke vil betyde nogen forsinkelse i forhold til de lande, der skal optages.
Det var det, jeg efterlyste, for det har været en del af den internationale offentlige debat, og vi ønsker ikke at medvirke til at gennemføre noget, som skulle have betydet en forsinkelse.
Så jeg synes, der er fuldstændig klarhed over, hvad det her forslag til vedtagelse betyder.
Det betyder, at vi kan komme i gang med forhandlingerne med alle landene.
Det betyder ikke nogen forsinkelse.
Men vi kan komme i gang med selve udvidelsesprocessen nu.
Så den eneste, der er forvirret her i salen, må være hr. Keld Albrechtsen.
Henning Urup (V), 1997-12-10:
Det er nemlig rigtigt, at vi nu kan stå og henvise til en rapport, som vi ikke kan huske tallene i.
Jeg har hørt det modsatte, nemlig at der faktisk er en større succesrate på daghøjskolerne, end der er på AMU.
Det er ikke, fordi jeg i den sammenhæng skal forsvare daghøjskolerne, men det illustrerer jo blot, at AMU ikke er problemfri.
Peter Brixtofte (V), 1997-12-10:
Der vil altid være forskel på effektiviteten i ligningen.
Det er der fra den ene Told og Skat-region til den anden, og der er også store forskelle fra den ene kommune til den anden kommune.
Så kan man selvfølgelig diskutere, hvordan man kan måle det.
Man måler det i dag på antallet af ændringer, altså hvor mange gange man forhøjer selskabernes indkomster eller sænker dem, og så siger man, at den kommune, der forhøjer de fleste antal gange, har den mest effektive ligning.
Men jeg vil bare gøre opmærksom på, at der er kommuner, der arbejder sammen med de lokale firmaer med henblik på at sikre, at skemaerne bliver udfyldt korrekt, og opfylder den oplysningspligt, de har over for firmaerne for at sikre, at der ikke bliver lavet fejl.
De kommuner, der forhindrer, at der bliver lavet fejl, bliver altså lige pludselig kaldt ineffektive, fordi de gennem deres samarbejde med firmaerne har sikret, at der blev selvangivet korrekt, og derfor kan jeg ikke bruge den statistik til ret meget.
Den duer ikke, og det, man gør nu, er en hån mod de over 5.000 kommunalt ansatte i skatteadministrationen, vi har i Danmark.
Det er urimeligt, fordi de gør et fantastisk godt stykke arbejde.
Det er rigtigt, at der mangler 600 skatterevisorer,
men jeg vil spørge fru Elisabeth Arnold: Får vi lige pludselig yderligere 600 skatterevisorer som følge af dette forslag?
I forvejen mangler Told og Skat 800 skatterevisorer, men får man løst personaleproblemet ved at lave denne ændring?
Jeg kan simpelt hen ikke forstå det.
Det er vanvittigt, det forslag, der ligger her.
Det er tåbeligt i forhold til retssikkerheden.
Man ødelægger selskabsligningen.
Man får færre indtægter.
Der er mindre retfærdighed, og firmaerne bliver dårligt behandlet.
Og det er alt sammen noget, man har lavet i en sen nattetime uden overhovedet at tænke sig om.
Derfor opfordrer jeg regeringen og partierne til at tænke sig om.
Vi er nødt til at lave noget, der er bedre.
Vi kan simpelt hen ikke være bekendt som Folketing at lave det her.
Elisabeth Arnold (RV), 1997-12-10:
Jeg vil gerne kommentere noget af det, som den sidste ordfører, hr. Kristian Thulesen Dahl, sagde: Hr. Kristian Thulesen Dahl udmalede i sit skønmaleri, at hvis Danmark var frigjort fra Den Europæiske Union, kunne det være som andre lande og selv bestemme over tobaksreklamerne i Jyllands-Posten og selv bestemme, hvor mange flygtninge det ville tage imod. Det sagde hr. Kristian Thulesen Dahl, men det er falsk varebetegnelse, for uanset hvordan Danmark indretter sig, kan Dansk Folkeparti ikke levere den vare, som hr. Kristian Thulesen Dahl står her og lover den danske befolkning.
Og den vare kan Dansk Folkeparti ikke levere, fordi Danmark er bundet af internationale aftaler og skal tage imod flygtninge, der har beskyttelse behov. Så lad være med at love befolkningen noget, der ikke kan holdes!
Peter Duetoft (CD), 1997-12-10:
Det er dog første gang, jeg har oplevet hr. Holger K. Nielsen, SF's formand, som en tro væbner for Dansk Folkeparti, men det kan jo være, at jeg skal det for fremtiden, i hvert fald i de her sager.
Men det undrer mig lidt, at hr. Holger K. Nielsen kunne gå herop og sige det, han sagde, for når jeg nævnte 1864, var det, fordi det var på det tidspunkt, man i Danmark vendte Europa ryggen og der opstod en nationalisme, hvor man troede, at Danmark kunne ligge og hygge sig i smug, og hvor man sagde, at de andre var slemme og ville tage alt fra os, og at vi derfor hellere måtte lukke os inde og klare os selv.
Det mistænker jeg ikke hr. Holger K. Nielsen for at mene, og derfor undrer hans intervention mig lidt, men det er den nationalisme, jeg genfinder i Dansk Folkeparti.
Ikke kun i EU-spørgsmål, men også, når vi snakker om fremmede, når vi snakker om flygtninge, og når vi snakker om alt andet, er der dette med, at vi bare skal hygge os i smug, for vi har det så godt, og hvad skal de andre komme her og ødelægge det for os for?
Det var den nationalisme, jeg tillod mig at gøre op med og opfattede som det stik modsatte af Europatanken, og det var den, jeg roste hr. Kristian Thulesen Dahl for at være en ganske ypperlig repræsentant for.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1997-12-10:
Hvis jeg havde en hang til at være mistrøstig eller virke lidt sur før, fik jeg det i hvert fald rettet op, da jeg hørte hr. Peter Duetoft her i det sidste par omgange, for magen til vrøvl skal man da lede længe efter.
Og jeg må sige, at det er svært at genkende det billede, hr. Peter Duetoft ønsker at give af Dansk Folkeparti, i virkelighedens verden, men det må hr. Peter Duetoft om.
Men jeg anerkender, at hr. Peter Duetoft i det mindste kommer med de signaler her fra Folketingets talerstol, så vi alle sammen kan høre dem og de bliver ført til referat osv.
Det kunne folk i regeringspartierne i hvert fald tage ved lære af.
Og lad mig så sige til fru Elisabeth Arnold, at det er klart, at der er internationale konventioner, som binder Danmark til at lukke mennesker i nød ind i landet; men der er ikke nogen internationale konventioner, der forhindrer os i at sige, at vi ikke efter 3 år giver dem fast ophold i f.eks. Danmark.
Så der er en klar mulighed for at stramme reglerne, så vi får mulighed for at sende udlændinge hjem til deres hjemland eller nærområder, hvis vi vil dét.
Og vi kunne også sagtens indrette en dansk politik, der gik ud på, at vi hjalp langt flere flygtninge i deres nærområder, frem for at de kom til Danmark.
På den måde kunne man jo også undgå, at flygtninge kom til Danmark. Så der er såmænd muligheder nok for at stramme inden for rammen af de internationale konventioner, hvis vi ønsker det.
Elisabeth Arnold (RV), 1997-12-10:
Hr. Kristian Thulesen Dahl taler udenom, men det hjælper ikke noget.
Han sagde i sin ordførertale, at hvis Danmark var frigjort fra EU, kunne vi selv bestemme, hvor mange flygtninge vi ville tage imod, men det er ikke rigtigt.
Hr. Kristian Thulesen Dahl kan altså ikke levere varen.
Vi er nemlig bundet af internationale konventioner til at modtage mennesker i nød.
Keld Albrechtsen (EL), 1997-12-10:
Ministeren har fuldstændig ret i, at der er væsentlig forskellige årsager til, at man på højrefløjen siger nej til Amsterdamtraktaten, og at man på venstrefløjen siger nej til Amsterdamtraktaten.
Det er velkendt, og det er der ikke andet at sige til, end at sådan er det.
Men jeg vil godt anholde, når ministeren giver et fuldstændig forkert billede af unionsmodstandens sammensætning og geografi i Europa.
Han fremstiller unionsmodstanden, som om den er en højreorienteret og nationalistisk bevægelse i hele Europa.
Jeg vil gerne gøre ministeren opmærksom på, at den bærende del af unionsmodstanden i lande som England, Norge, Sverige og her i Danmark altid har været at finde blandt socialdemokrater og venstrefløjsfolk.
Og sådan er det også i dag.
Det er rigtigt, at historisk var venstrefløjspartier i Sydeuropa ofte tilhængere af EF.
Det er ved at ændre sig.
Det ændrer sig stærkt i disse tider bl.a. som følge af euroen naturligvis, som alle jo er imod.
Der kom massevis af venstrefløjsfolk for at demonstrere i Amsterdam
- de blev ganske vist smidt ud af Holland, sådan er demokratiet i Holland - fra Grækenland og andre lande, jeg har nævnt. Jeg synes, ministeren skal vide det, for det var et fuldstændig fejlagtig billede, ministeren forsøgte at tegne.
Annette Just (FP), 1997-12-10:
Jeg ved ikke, hvordan jeg næsten skal få det sagt til udenrigsministeren, men så vidt jeg kan regne ud, er der fire partier i det danske Folketing, der går imod Amsterdamtraktaten.
SF går, i hvert fald efter det, jeg har hørt, imod Amsterdamtraktaten.
Fremskridtspartiet går imod Amsterdamtraktaten.
Dansk Folkeparti går imod.
Og Enhedslisten går imod. Og det er, så vidt jeg kan regne ud, fire partier og ikke tre.
Det er identisk.
De henviser heldigvis også til det.
Det, som Fremskridtspartiet ønsker, er, at vise, hvordan vi kommer
videre.
Men det kan ministeren altså ikke finde ud af.
Kent Kirk (KF), 1997-12-10:
Jeg vil gerne præcisere, hvordan Det Konservative Folkepartis holdning er til det forslag til vedtagelse, som er fremsat, og som vi selv er medforslagsstillere til.
Vores holdning er den, at vi kan stå inde for alt det, der står i forslaget, men under den klare forudsætning, at det ikke må medføre, at vi forsinker optagelsen af de første nye medlemslande.
Jeg har også forstået på udenrigsministeren, at det er den måde, som regeringen vil fortolke det her forslag på.
Jeg synes, det er vigtigt, at vi sender det signal ud, for der er flere lande, der i det her forløb og op til topmødet har fremført, at der var en risiko for, at de synspunkter, som den danske og svenske regering har ført frem, kunne medføre det.
Men altså: Når vi stemmer for det her forslag, så er det med den indstilling, at regeringen selvfølgelig arbejder for en løsning, som ikke kan medføre, at nogle lande får udskudt deres optagelse.
Keld Albrechtsen (EL), 1997-12-10:
Jeg vil godt spørge hr. Kent Kirk, hvad Det Konservative
Folkeparti egentlig mener med den bemærkning, for jeg får den mistanke, at det, der i virkeligheden ligger i det, er, at man støtter det engelske synspunkt: at man i virkeligheden er modstander af, at man begynder en lovgennemgang af alle lande på en gang, hvis det kan medføre, at det tager længere tid sammenlagt.
Og det krav, som Det Konservative Folkeparti nu stiller,
betyder jo i realiteten, at man øger risikoen for, at kun ganske få lande optages.
Derfor går jeg da ud fra, at regeringen vil afvise hr. Kent Kirk.
I hvert fald går jeg da ud fra,
at hvis forslaget kan fortolkes sådan, som det nu fremføres fra Det Konservative Folkepartis side, så må det da være sådan, at SF ikke længere kan støtte dette makværk af et forslag til vedtagelse.
Holger K. Nielsen (SF), 1997-12-10:
Jeg synes, det er forholdsvis uinteressant. Jeg går efter, hvad der står i forslaget.
Det synes jeg sådan set er vigtigere end alle mulige eksotiske fortolkninger.
Og hverken hr. Kent Kirk, hr. Keld Albrechtsen, hr. Ove Fich eller andre er sandhedsvidner i den her sag, det er kun de ord, der står i forslaget.
Og det, jeg lagde vægt på, er, at udvidelsesprocessen skal være ikkediskriminerende.
Det vil sige, vi skal have alle med i processen.
Det er det centrale for SF i den her sag, og derfor stemmer vi for forslagets ordlyd og ikke for den fortolkning, som hr. Kent Kirk eller andre måtte komme med i den sammenhæng.
Niels Helveg Petersen (RV), 1997-12-10:
Jeg vil gerne sige til hr. Kent Kirk, at i den diskussion, der har været om den såkaldte startlinjemodel, har det fra flere sider været anført, at det kunne være farligt og føre til forsinkelse.
Det er et synspunkt, vi helt har afvist fra dansk side.
Vi finder slet ikke, at startlinjemodellen kan føre til nogen forsinkelse.
Kommissionen gav til kende under mandagens møde, at det, der nu lå på bordet, nemlig at man skulle foretage en individuel gennemgang af regelsættet inden for EU med hver enkelt af kandidatlandene, ikke ville føre til nogen forsinkelse.
Og jeg har sagt det flere gange her i Folketinget, at det jo aldrig har været hensigten med startlinjemodellen eller de dansk-svenske forslag på nogen måde at forsinke udvidelsesforhandlingerne med nogen.
Tværtimod har det været at sikre en proces, der var sammenhængende.
Det mener jeg at vi fortsat skal styre efter, og det vil efter min mening være helt gørligt at sikre, at det forhold, at landene er med fra starten, at de hver har deres tiltrædelsespartnerskab, og at alle får en gennemgang af regelværket, ikke kommer til at betyde nogen forsinkelse.