runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jens Hald Madsen (V), 2005-04-26:
Så faldt 50-øren endelig, det tog lang tid.
Derfor er det en stor glæde for Venstre, at det er lykkedes for alle parter, hovedkræfterne i hvert fald – og også en tak til ministeren for en indsats – at få lavet en fælles løsning, som alle kan være tilfredse med, også i lyset af den store storm og massive modstand, der var, specielt fra forbrugernes side, mod at betale et gebyr for noget, som de fandt helt naturligt, ligesom vi har pengesedler og mønter.
Nu har vi altså fået en ordning, hvor parterne skal betale via en form for abonnement, kan man sige.
Men det vigtigste for mig og for Venstre er at sige, at det her udviklede sig i en fuldstændig utrolig retning og debatmæssigt meget skævt.
Jeg må også sige, at med hensyn til de aktører, der har været med i den her proces, vil jeg da nok vove at påstå, at der er nogle af dem, og her tænker jeg altså ikke på politiske partier, hvor jeg personligt, og jeg tror også en hel del fra Venstres side, har været utrolig skuffet over den måde, som de sådan set har optrådt på i den her sag.
Men alt i alt er vi tilfredse med og glade for, at der endelig er fundet en løsning på det, og dermed kan Venstre støtte lovforslaget.
Frank Aaen (EL), 2005-04-26:
Hvad angår den her del om at lave et ekstra spekulationsmarked, har vi i Enhedslisten ikke megen tro på, at det er nogen særlig god hjælp, at der bare laves et nyt sted, hvor man kan handle værdipapirer, og så tro på, at det hjælper nogle små virksomheder, selv om det umiddelbart lyder tilforladeligt.
Det er altså vores opfattelse, at hvis det er sådan, at man skal hjælpe små- og mellemstore virksomheder, og det synes vi i mange tilfælde er en god ting, så bør man gå ind i det og støtte noget, man synes, man vil støtte, ud fra at det tjener et godt formål – det er f.eks. udvikling af alternativ energi, det er udvikling af økologi, det er udvikling af samfundsmæssige nyttige ting og sager – og ikke bare gå ind på et marked, hvor man ligesom tager en chance og spørger, hvor der kan opnås den størst mulige profit.
Vi synes ikke, at tingene i den her verden skal drives frem på den måde, at man bare kigger på bundlinjen og bare kigger på profitten.
For det er måske ofte det, de har lige så meget brug for som at kunne få fat i nogle flere risikovillige penge.
Så vi er ikke meget tilhængere af forslaget her, selv om vi grundlæggende er tilhængere af, at man gør noget for at hjælpe de små virksomheder i gang.
Det er der jo brug for med den monopolisering, der er sket af økonomien på en lang række områder.
Der er brug for, at der kommer nogle andre, men vi er ikke ret overbevist om, at det her er den rigtige idé.
Så har Forbrugerrådet vel ret i nogle af de ting, de skriver, nemlig om det overhovedet er en god idé at lave sådan et marked, hvor man ikke behøver oplyse så meget, som man gør på andre markeder, hvor man prøver at sælge produkter, f.eks. på den rigtige fondsbørs.
Dertil kan siges, at det kan spekulanterne bare selv om.
Vi behøver jo ikke sidde her og være barnepige for dem.
Hvis der er spekulanter, der vil kaste penge ud, uden at de er blevet fuldt oplyst, så lad dem for vores skyld måske bare gøre det.
Men det er da en relevant betragtning, som Forbrugerrådet gør.
Den anden store del om overtagelsestilbud er vi altså ikke blevet færdige med at analysere endnu.
For på den ene side åbnes der for, at når nogen udsættes for grænseoverskridende overtagelsestilbud, har man nogle muligheder for at lægge nogle ting ind, som beskytter den, der er udsat for tilbuddet.
Det kan vi sådan set godt være tilhængere af.
På den anden side, og det er det, vi skal opveje, er vi altså ikke tilhængere af noget, der bare fremmer muligheden for grænseoverskridende overtagelsestilbud.
Der har vi ikke fra vores side nogen hensigt om at gøre det nemmere for udenlandske investorer at købe ting op i Danmark.
Så jeg tror ikke, vi ender med at støtte forslaget, men det er heller ikke et forslag, vi mener bringer os frygtelig meget længere ud i liberalismens uføre.
Så større energi bruger vi nok heller ikke på det.
Poul Henrik Hedeboe (SF), 2005-04-26:
Der er tre elementer i det her forslag, dels skabelse af en alternativ markedsplads, dels gennemførelse af et EU-direktiv om overtagelsestilbud for virksomheder på et reguleret marked og til sidst en præcisering af, at sparekasser og andelskasser og -foreninger fortsat kan udøve forsikringsformidling.
De to sidste elementer anser jeg for uproblematiske, og det element i lovforslaget om at etablere alternative markedspladser er umiddelbart en god idé.
Det er at skabe risikovillig kapital til unge, til små og mellemstore unoterede virksomheder.
Vi er selvfølgelig inde på det risikofyldte område, så der er ikke den samme sikkerhed.
Man kan håbe, at det her kommer til at fungere, og jeg tror også, det til en vis grad kommer til at fungere.
Men så vil jeg sige, at vi ikke kan lade det stå alene.
Det er ikke alene det her forslag, der vil løfte den risikovillige kapitalopgave, der er for små og mellemstore virksomheder, virksomheder i vækst, begyndervirksomheder og iværksættere.
Jeg minder om strategien for vindmøllerne, som var et område, hvor samfundet påtog sig en opgave og fik sat noget i gang.
Sådan noget er der også brug for ved siden af det her.
Men ellers går SF positivt ind i at behandle forslaget.
Frank Aaen (EL), 2005-04-26:
Det er muligt, at Venstre synes, at både dankortet og kompromiset er udmærket.
Jeg spørger til det mere principielle.
Det her betyder, at landets borgere, når de køber ind i en butik, kommer til at betale mere for varerne, end de har skullet, før den her lov blev gennemført.
For det er indlysende, at det gebyr eller den omkostning, der nu skal betales fra butikken til banken, overvæltes på varerne.
Kan hr. Jens Hald Madsen så fortælle mig, hvad der er forskellen på det her og så momsforhøjelse?
For det betyder dyrere varer i butikkerne.
Nu ved jeg godt, at der lige om lidt vil komme et udsagn om, at det ikke er ret meget, det drejer sig om.
Nej, i første omgang.
Vi ved jo ikke, hvad det bliver til på sigt.
Men det er da også et principielt spørgsmål.
Hvordan kan Venstre på den måde bare sige, at der nu vedtages en lov, der gør, at varerne bliver dyrere, og at forbrugerne bare kan betale?
Per Ørum Jørgensen (KF), 2005-04-26:
Vores velfærd nu og i fremtiden er afhængig af et velfungerende og dynamisk erhvervsliv.
En af de barrierer, der ofte rammer små og mellemstore virksomheder i vækst, er adgangen til risikovillig kapital.
En kapital, der ofte er forudsætning for, at virksomhederne får mulighed for at forstærke væksten og fremdriften.
Dette lovforslag giver disse virksomheder, som endnu ikke er klar til en notering på en fondsbørs, mulighed for at rejse kapital via kapitalmarkedet i denne forbindelse på de såkaldte alternative markedspladser.
Vi Konservative fin der denne mulighed både konstruktiv og væsentlig, og samtidig finder vi også, at lovforslaget rummer den rette balance mellem en generelt lempeligere regulering end den, der gælder for de regulerede markeder, og så de retlige regler, der sikrer investorernes tillid til markedspladsen.
En anden del af lovforslaget, som gælder implementeringen af overtagelsesdirektivet, kan vi også bakke op om.
Det er i alles interesse, at vi samlet styrker Europa i den globale konkurrence, får styrket integration af de finansielle markeder i Europa, sikrer bedre konkurrenceevne og er medvirkende til, at vi kan leve op til Lissabonstrategien, så Europa er helt i front blandt de mest konkurrencedygtige økonomier i verden.
Direktivet medvirker til, at selskaber, der er optaget til handel på et regulært marked, skal øge gennemsigtigheden, samt at medstaterne skal overholde en række fælles grundlæggende principper, der skal sikre ligebehandlingen af aktionærerne.
Præciseringen i lov om forsikringsformidling støtter vi også, og vi ser frem til et konstruktivt samarbejde med Folketingets øvrige partier under udvalgsarbejdet.
Colette L. Brix (DF), 2005-04-26:
Dansk Folkeparti ønsker en forbedring af de små og mellemstore virksomheders rammevilkår.
Det kan derfor heller ikke komme bag på nogen, at et led i at opnå dette er at forbedre adgangen til risikovillig kapital.
At skabe alternative markedspladser, hvor der kan handles med ikkebørsnoterede aktiver, er et vigtigt skridt i denne retning.
Dansk Folkeparti har således bemærket, at tiltaget også modtages meget positivt af de hørte organisationer hele vejen rundt.
I denne type sager lægger vi vægt på, at man præsterer den fine kunst at gå balancegangen mellem på den ene side at sikre investorbeskyttelsen og på den anden side at sikre selskaberne rimelige vilkår.
Det er efter vores opfattelse opfyldt i dette lovforslag.
Det giver heller ikke Dansk Folkeparti anledning til indvendinger, at man med forslaget præciserer, at forsikringsformidling fortsat kan udøves af sparekasser, andelsselskaber og -foreninger.
Det i lovforslaget implementerede overtagelsesdirektiv med en model med megen valgfrihed skal jeg også meddele at Dansk Folkeparti kan bakke op om.
Det forekommer helt rimeligt, at selskabernes generalforsamling gives mulighed for at definere aktionærrettighederne, når der foreligger et overtagelsestilbud.
Vi støtter forslaget.
Lene Hansen (S), 2005-04-26:
Jeg kan da starte med at sige, at Socialdemokraterne heller ikke er negative.
Vi synes faktisk også, at det foreliggende lovforslag nr. L 155, er ganske udmærket.
Adgangen til risikovillig kapital er en forudsætning for den udvikling og fornyelse i erhvervslivet, der er grundlaget for fremtidens vækst og arbejdspladser.
Vi ved, at der på universiteterne og i virksomhederne er rigtig mange forskningsresultater og gode ideer, der venter på at blive realiseret til kommercielle succeser.
For at komme ophavsmændene til disse ideer i møde, men også for at hjælpe eksisterende vækstvirksomheder, der har et stort kapitalbehov, vil det være meget relevant at etablere den såkaldte alternative markedsplads, hvor det både er nemmere og billigere at blive noteret, end det er på en almindelig børs.
Borgerne får herved i fremtiden nye og bedre muligheder for aktivt at investere i udviklingen af dansk erhvervsliv, og den alternative markedsplads kan med fordel benyttes af små og mellemstore virksomheder til at fremskaffe kapital til udvikling af nye produkter.
Vi har noteret os, at i regeringens handleplan for området er pensionskasserne udset til at spille en vigtig rolle på dette nye marked.
Vi er enige i tanken.
Der har ikke tidligere hos pensionskasserne været den største lyst til at investere i mindre, innovative danske virksomheder.
De bruger typisk og har typisk kun brugt 1 pct. af kapitalen i unoterede selskaber, hvor man i andre lande rask væk bruger 5-6 pct. Med lovforslaget håber vi, at dette forhold vil ændre sig, så udviklingen og ekspansionen af de mange små og mellemstore danske virksomheder kan sikres i langt højere grad end i dag.
Vi har egentlig kun en bekymring: Vil der med dette lovforslag være skabt et tilstrækkeligt grundlag for den nødvendige tillid til den alternative markedsplads?
I lovforslaget er disse regler blødt op, og det er overladt til det alternative marked selv at fastsætte retningslinjer herfor.
Men vi kan støtte forslaget, og vi kan også støtte de ændringer i lov om aktieselskaber og årsregnskabsloven, som gennemførelsen af direktivet om overtagelsestilbud kræver.
Socialdemokraterne støtter ethvert initiativ i retning af et mindre rigidt aktiemarked med en større grad af gennemsigtighed.
Vi finder det positivt, at der pålægges noterede selskaber en forpligtelse til at give investorerne information om f.eks. værn mod overtagelse, og med lovforslagets krav til ledelsens årsrapport sikres en øget gennemsigtighed, som vi hilser velkommen.
Poul Erik Christensen (RV), 2005-04-26:
Jeg vil i min ordførertale lægge meget vægt på det positive formål, at der åbnes mulighed for, at ikkebørsnoterede små og mellemstore virksomheder kan få tilført kapital via kapitalmarkedet.
Samtidig er det nødvendigt med regler, der beskytter mod f.eks. kursmanipulation og insiderhandel.
Der kan selvfølgelig med en regelforenkling med hensyn til kravene til de børsnoterede virksomheder være en risiko for investorerne.
Derfor er det vigtigt, at der skabes tryghed og tillid hos køberne.
Det må under udvalgsarbejdet oplyses, hvilken rolle Finanstilsynet har i forbindelse med optagelse af projekter på den alternative markedsplads.
Der må også gives en sikkerhed for, at ejerskab af aktier på det alternative marked registreres, kursfastsættes og i lighed med noterede aktier fremgår af ejerens selvangivelse og samtidig bliver en del af ejerens skatteligning, Med disse enkelte kommentarer vil jeg indgå i et konstruktivt udvalgsarbejde om lovforslaget i dets helhed.
Jens Hald Madsen (V), 2005-04-26:
Jeg synes altså, at det er noget af en mistolkning af det.
Det, det her handler om, er, at vi er nået ind i en ny generation af et betalingskort, som får en chip, som gør, at sikkerheden er større.
Det er simpelt hen en fordel for pengeinstitutterne, det er en fordel for detailhandelen, og det er også en fordel for forbrugerne.
Det, der nu er spørgsmålet, er: Hvem skal betale de 300 mio. kr., det koster at udvikle det?
Det har ikke noget at gøre med en afgift som sådan.
Det, det har noget at gøre med, er, at der er en forøgelse af driftsomkostningerne, fordi man skal udvikle noget, og det er ret beset ikke noget, der rammer hverken skattestop eller har noget at gøre med moms eller noget som helst andet.
Det, det har noget at gøre med, er at få afklaret, hvem der skal dække de forøgede driftsomkostninger, der er ved udviklingen.
Det har vi indgået et kompromis om, og det finder vi ganske rimeligt.
Jan Trøjborg (S), 2005-04-26:
Jeg glæder mig over at skulle være ordfører på en af de mest dramatiske politiske sager, vi havde i forbindelse med det seneste folketingsvalg.
Man må sige, at bankerne og regeringens oprindelige model, som vi tilsluttede os fra socialdemokratisk side, nemlig at dankortsystemet delvis skulle betales af gebyrer på brug, jo led et sønderknusende, kan man vist godt kalde det, skibbrud.
Først og fremmest tror jeg, at det skyldtes en katastrofalt dårlig introduktion af de nye, meget dårligt fungerende terminaler, og så var det naturligvis en følge af almindelige borgeres misfornøjelse med at skulle betale yderligere et gebyr, mens bankerne skovlede penge ind i form af historisk store overskud.
Dernæst skyldtes det, at statsministeren rev tæppet væk under en ellers så selvsikker erhvervsminister, der udtalte om gebyraftalen – tror jeg nok – at en aftale er en aftale og en mand en mand, altså indtil statsministeren bestemte noget andet.
Efter valget mente regeringen så, at gebyrordningen skulle fortsætte.
Blot skulle gebyret nu alene betales af butikkerne, og bankerne kunne fortsat se frem til at forhøje gebyret efter 2010.
Det var vi lodret imod i Socialdemokratiet, og heldigvis for fornuften lykkedes det os at få handlet en ordning på plads, således at bankerne og forretningerne finansierer dankortet og dankortets drift og udvikling, og således at bankerne betaler langt hovedparten af driften og af udviklingsomkostningerne.
Man kan sige, at det ikke har været nemt at være minister i den her sag.
Man kan vel ikke ligefrem sige, at vi har medlidenhed med ministre i den nuværende regering, men det har været noget hårdt, og ministeren var måske lidt forslået af den der voldsomme omgang, som ministeren var igennem, men jeg synes, at vi nu alle sammen, også ministeren, skulle glæde os over, at vi har fået en dankortaftale, der gudhjælpemig ser ud til at fungere til alles tilfredshed.
Jeg har bortset fra hr. Frank Aaen
Poul Erik Christensen (RV), 2005-04-26:
Lovforslagets vigtigste formål er at sikre et dansk betalingskort: dankortet.
Det er vigtigt, at der fortsat er et sikkert, billigt og effektivt betalingsmiddel, der også kan benyttes af kunder i de mindre pengeinstitutter.
Dette lovforslag er en afløser for et allerede iværksat system, hvor forbrugerne betalte 50 øre pr. transaktion.
Imidlertid skete der det i den netop overståede valgkamp, at betalingen af de 50 øre blev en del af valgkampens emner, hvor statsministeren pludselig meddelte, at han ikke ville høre mere om de 50 øre.
Herefter anbragte statsministeren aben på økonomi- og erhvervsministerens skuldre.
Uden at blande mig i den interne arbejdsfordeling mellem statsministeren og økonomi- og erhvervsministeren kan jeg blot konstatere, at der nu foreligger et forlig, som også Det Radikale Venstre er en del af.
Personlig vil jeg sige, at jeg er flov på politikernes vegne over, at erhvervslivet og andre ikke kan indgå en aftale med politikerne, uden at forliget dermed brydes.
Fordelingen af størrelsen af betalingen for brugen af kortet har desværre ikke fået en fordeling, hvor størrelsen af butikken afspejler størrelsen af betalingen i et tilstrækkeligt omfang.
Der er en betydelig begunstigelse af de større butikker.
At åbne forliget og ændre fordelingen af betalingen ville skabe en fornyet debat, og det ville skabe en ny kreds af utilfredse erhvervsfolk.
Det Radikale Venstre er tilfreds med lovforslaget og støtter det.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2005-04-26:
Det skal ikke være nogen hemmelighed, at når det gælder dette lovforslag, har det i sandhed været en hård fødsel.
Jeg skal nok skåne forsamlingen for at gå nærmere ind i selve historikken, men i stedet glæde mig over, at vi står med et lovforslag, der rummer en afbalanceret løsning på dankortets fremtid.
I den forbindelse finder jeg det vitalt at understrege, at vi med denne løsning sikrer dankortets fremtid.
Det er det fundamentale og overordnede perspektiv i denne forbindelse.
Danskerne er glade for dankortet og har tillid til det.
Det er i alles interesse, at vi har et fælles, velfungerende og sikkert betalingsmiddel, og dankortet lever op til disse parametre.
Når man ser på alternativet til et fælles betalingskort som dankortet, så skal man blot kigge uden for vore grænser, hvor forskellige private betalingskort med tilhørende skyhøje gebyrer kan få selv vores røde 50-øre til at blegne.
Dette scenario er ikke fjernt fra danske forbrugeres virkelighed.
Det afhænger af den politiske vilje herinde til ikke at lade sig friste til at spille hasard med dankortet, men i stedet leve op til ansvaret for at sikre forbrugerne den bedst mulige løsning
Der er i lovforslaget fastsat et princip om, at gebyrer ikke må opkræves direkte af forbrugerne, når de betaler med dankort.
Butikkernes omkostning vil i fremtiden være at betragte som den omkostning, butikkerne har til f.eks. lys, telefon, varme.
Vi finder, at den omkostning, der er skitseret for butikkerne, er et rimeligt bidrag til festen, og vi Konservative mener også, at der er taget det rigtige hensyn til forholdet mellem antal transaktioner i den enkelte butik og omkostning for at benytte dankortets infrastruktur.
Samtidig har pengeinstitutterne fortsat et ansvar for at sikre, at dankortsystemet er sikkert og velfungerende.
Alt i alt er vi Konservative glade for, at vi ved at støtte dette lovforslag kan bidrage til, at der findes en afbalanceret løsning på dankortets fremtid.
Colette L. Brix (DF), 2005-04-26:
En ting, der var meget vigtig for Dansk Folkeparti, var, at vi fik reddet det her dankort.
Sådan som historien var, og da tiden rykkede nærmere, var der faktisk kun en ting at gøre, og det var at få de parter, der var involveret i det her, til at betale gildet.
Om hr. Frank Aaen kan se ud i fremtiden og se, at det er forbrugerne, der kommer til at betale hele beløbet, ved jeg ikke noget om.
Jeg mener, at det koster 760 mio. kr. at finansiere det her dankort, og jeg mener, at bankerne tager det meste på sig.
Det synes vi da også kun er rimeligt.
Det blev bankerne og detailhandelen, det blev frivilligt, og det synes jeg er en rigtig god idé.
Hvis vi bare hver eneste gang herinde kunne gøre det frivilligt uden mukken alle mulige steder, så syntes jeg ikke, at det, vi lavede, var så ringe endda.
Frank Aaen (EL), 2005-04-26:
Ja, og historien endnu længere tilbage er, at det her dankort er gratis, og at det aldrig skal koste brugerne en krone, bare de er så venlige at anskaffe sig det.
Så man kan gå længere tilbage i historien, men det var ikke det, jeg spurgte om.
Jeg bad ikke om historieundervisning.
Jeg bad Dansk Folkepartis ordfører svare på det enkle spørgsmål: Hvorfor er det vigtigt for Dansk Folkeparti at tage flere hundrede millioner kroner om året fra forbrugerne og med lov føre dem direkte over i bankernes i forvejen svulmende kasser?
Hvorfor er det god politik for Dansk Folkeparti?
Colette L. Brix (DF), 2005-04-26:
Nu ved jeg ikke rigtig, om hr. Frank Aaen kan huske hele historien om dankortet for mange, mange år siden, hvor man bad bankerne om at indfri flere forskellige punkter: Der skal være flere udstedere af betalingskort; der skal være flere virksomheder, der indløser betalingskort, og der må ikke stilles tekniske krav, der hindrer, at forretningernes terminaler kan bruges til andre betalingskort.
Derudover blev de pålagt, at en konkurrenceretlig vurdering af aftalerne om Dankort A/S ikke skulle give anledning til bemærkninger, og en ting til: en sikring af, at de nye terminaler virkede i praksis.
Når disse punkter var opfyldt, skulle de have lov til at få gebyr for dankortet.
Det er faktisk historien bag det.
Hvad siger vi så?
Igen, igen igen.
Da jeg vågnede i morges og så, at der stod dankort på listen igen, tænkte jeg: Nå, en gang til.
Dansk Folkeparti har hele vejen igennem den langvarige proces om dankortets fremtid ønsket, at parterne skulle finde frem til en fornuftig løsning.
Derfor er det tilfredsstillende, at detailhandelen og pengeinstitutterne tog sig sammen og løste problemet, der truede et af de bedste betalingsmidler i verden.
Dansk Folkeparti vil være med til at sikre dankortets fremtid, og derfor er vi tilfredse med, at det er et bredt politisk forlig, der ligger til grund for det lovforslag, vi i dag behandler.
Udgangspunktet er som bekendt, at butikkerne i den fysiske handel ikke må overvælte gebyrer for brug af dankortet.
Det er positivt, at man med forslaget lægger op til, at overvæltning af gebyrer i den fysiske handel heller ikke tillades med dansk udstedte internationale betalingskort.
På den måde sikres der så vidt muligt ens vilkår for dansk udstedte kort i den fysiske handel.
Jan Trøjborg (S), 2005-04-26:
Fordi vi gerne vil sikre, at vi har et velfungerende dankortsystem, der er universelt betalingsmiddel i Danmark.
Det er det billigste i hele verden.
Hvis vi ikke havde lavet den her aftale, havde vi haft et fuldstændigt vildt opsplittet marked med enorme gebyrer for forbrugerne til følge.
Så alternativt til hr. Frank Aaens nationaliseringsmodel er det her overhovedet langt den bedste reguleringsmodel af en række, der findes i hele verden.
Frank Aaen (EL), 2005-04-26:
Sikke en gang halleluja!
Den her aftale betyder, at bankerne fra at få 0 kroner nu får 125 mio. kr. om året og fremover en 300-400 mio. kr. om året ekstra i overskud på grund af en lov, hr. Jan Trøjborg står her og roser.
Jeg prøver en gang mere: Hvorfor finder hr. Jan Trøjborg og Socialdemokratiet, at det er vigtigt at gennemføre ved lov i Folketinget, at bankernes overskud hvert eneste år skal vokse med flere hundrede millioner kroner oven i de nogleogtyve milliarder, de i forvejen tjener?