Frode Sørensen (S), 1999-12-03:
Det er god politik at lægge opgaverne dér, hvor det er mest hensigtsmæssigt og så tæt på den enkelte borger som muligt.
Derfor indeholder ministerens forslag tanken om at give kommunerne mere ansvar for den vidtgående specialundervisning.
Det har længe været et generelt problem, at ansvaret for den vidtgående specialundervisning ligger dels i kommunerne, dels i amterne, og det er ikke altid, kommuner og amter har set ens på, om en folkeskoleelev har behov for specialundervisning eller ej.
Efter forslaget får kommunerne kompetencen til at bestemme, om en elev i folkeskolen har behov for den vidtgående specialundervisning, som ligger i amtskommunerne.
Den pågældende specialundervisning skal kort sagt tilrettelægges i samarbejde mellem kommuner og amter.
Det er stadig væk amterne, der skal stå for specialskoletilbud og -rådgivning og for de lands- og landsdelsdækkende institutioner, hvor kommunerne fremover bliver ansvarlige for den specialundervisning, der finder sted i den enkelte kommune. I sin fremsættelsestale understreger ministeren, at der skal ske en tidlig indsats, og at der i form at et udviklingsprogram skal ske en kvalitetsforbedring af den specialundervisning og -rådgivning, som bliver indført med lovforslaget - en virkelig god ting, som vi i Socialdemokratiet helt og holdent bakker op.
Som følge af den ændrede fordeling af kompetencen bliver klagereglerne ændret, så forældre til et barn med behov for specialundervisning for fremtiden skal kunne klage over kommunens afgørelse vedrørende visitation og over amtets afgørelse om, hvilken slags specialundervisning der skal tilbydes.
Som noget nyt indføres
et egentligt klagenævn, der bliver den sidste administrative instans.
Jeg forstår, at de kommunale organisationer har truffet aftale om at flytte det økonomiske ansvar for den vidtgående specialundervisning i folkeskolen, så den betales af den enkelte kommune selv.
Samtidig bliver takstniveauet således, at kommunerne bliver motiveret til at løse problemerne lokalt for de elever, hvis behov for vidtgående specialundervisning kan klares på kommunens almindelige folkeskoler, samtidig med at det sikres, at elever med et stort, vidtgående specialundervisningsbehov får adgang til amtets specialskoler, hvor den nødvendige ekspertise forefindes.
Af ministerens forslag fremgår det, at Indenrigsministeriets Finansieringsudvalg arbejder på en granskning dels af takstforhøjelsen på folkeskoleområdet, dels af indførelse af en grundtakst på servicelovens område.
Udvalget skal fastslå, hvor meget der skal overføres fra amterne til kommunerne, og samtidig se på de følger, som
ændringerne vil have for de kommunale udligningsordninger.
Denne undersøgelse, som også medtager en rundspørge til samtlige amter og kommuner, foreligger i begyndelsen af næste år, hvor der vil være skabt et klart beslutningsgrundlag.
Der er jo reelt en del teknik i dette lovforslag og måske også en lille usikkerhed om, hvorvidt vi har fundet det optimale.
For Socialdemokratiet drejer det sig om, at vi skal sikre en god specialundervisning for de svageste elever, herunder de handicappede, at vi kan sikre en klar ansvarsplacering, og at vi får en kvalitetsudvikling af specialundervisningen, samtidig med at forældrene også inddrages i beslutningsprocessen.
Det er for Socialdemokratiet formålet med dette lovforslag, og derfor kan vi støtte det.