runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Line Barfod (EL), 1998-10-27:
Det fremgår ikke helt klart af lovforslaget, hvad de ønskede ændringer i den færøske kirkelovgivning egentlig går ud på, og hvad det er for bemærkninger, det færøske hjemmestyre er kommet med.
Enhedslisten er imidlertid af den opfattelse, at Færøerne bør have så selvstændig lovgivning på alle områder som muligt, og hvis Færøerne selv ønsker en ændret lovgivning, så har vi ingen problemer med det.
Vi vil i forbindelse med udvalgsarbejdet bede om at få
en orientering om indholdet i ændringerne, og hvis det af dette fremgår, at der ikke sker en tættere tilknytning mellem den færøske kirke og den danske stat, så kan vi støtte lovforslaget.
Thorkild B. Fransgaard (FP), 1998-10-27:
Jeg kan kort sige, at Fremskridtspartiet støtter det lovforslag, der foreligger her til revision af kirkelovgivningen på Færøerne.
Mogens Nørgård Pedersen (KRF), 1998-10-27:
I fravær af vores ordfører på området skal jeg blot meddele, at Kristeligt Folkeparti støtter lovforslaget.
Margrethe Vestager (RV), 1998-10-27:
Først og fremmest vil jeg gerne sige mange tak for den overordentlig velvillige modtagelse, lovforslaget har fået, og også i den anledning bemærke, at jeg synes, det er meget fint med den respekt for de færøske ønsker, der ligger i modtagelsen.
Jeg har ikke fulgt processen tæt, for den har jo som sagt varet i mange år,
men jeg har været meget glad for, at processen nu kan bringes til en ende.
Det har været en forudsætning for hele processen, at der ikke ændres på de økonomiske forhold mellem Danmark og Færøerne, lige så vel som det har været en forudsætning, at der ikke ændres på det forhold, at man ikke betaler dansk kirkeskat.
Jeg kan fortælle, at der ikke er taget stilling til forslaget til provstiopdeling i tre provstier, men at det spørgsmål naturligvis vil blive taget op og drøftet med færingerne, når lovgivningen forventes at være på plads, og vi har selvfølgelig registreret de ønsker, der er.
Forholdet mellem den færøske kirke og den danske stat vil ikke ændres ved den lovgivning, som gennemføres her.
Jeg håber, at Færøerne, som de jo naturligvis har givet udtryk for, og som er baggrunden for deres ønske, vil finde, at det er en modernisering af den lovgivning, som gælder for den færøske folkekirke, og at den derfor også vil være på sin plads.
Det glæder mig meget, at Folketinget støtter det.
Hvis der i øvrigt er ting, som vi kan opklare under udvalgsbehandlingen, om effekterne af det her lovforslag og indholdet i de love, som sættes i værk på Færøerne, så vil vi naturligvis meget gerne bidrage til det.
Knud Erik Kirkegaard (KF), 1998-10-27:
Da den konservative ordfører, hr. Brian Mikkelsen, ikke kan være til stede, skal jeg i stedet for ham fremføre nogle få konservative synspunkter omkring dette lovforslag.
Sådan som vi læser bemærkningerne til lovforslaget, så er det primære formål med lovforslaget at tilvejebringe hjemmel, så man kan videreføre gældende praksis.
Og uden at have større kendskab til detaljerne i det, så må jeg sige, at det umiddelbart lyder som en særdeles god idé.
Så det kan vi støtte, og i øvrigt kan vi også støtte forslaget om, at der bliver mulighed for at kunne udbyde undervisning på niveau 3 på disse centre, som vi taler om her, dér, hvor man har lyst til det og mulighed for det.
Vi tror faktisk på, at der er mennesker, der vil kunne have glæde af, at denne mulighed kommer til stede.
Så vi vil naturligvis - med det forbehold, at der kan komme ting frem under udvalgsbehandlingen, som vi ikke er opmærksomme på i øjeblikket - støtte lovforslaget.
Så skal jeg afslutningsvis blot - for jeg ved ikke hvilken gang - efterlyse regeringens samlede reform til, hvad der skal ske med voksen- og efteruddannelserne her i Danmark.
Der er et påtrængende behov for en grundlæggende reform på dette område, og vi venter meget spændt på regeringens samlede udspil.
Vi troede egentlig, at det var det, det drejede sig om, da vi så lovforslaget, men dér blev vi faktisk en smule skuffet.
Steen Gade (SF), 1998-10-27:
Det gode ved det her forslag er jo, at her starter vi diskussionen om sommerhusene ved at slå en streg, idet vi siger, at fremover vil vi have opretholdt det, vi egentlig altid her i huset har været enige om.
Men det er måske ikke så flot et projekt, kan man sige, for jeg kan huske, at da vi i sin tid gav amnesti til dem, der dengang boede i sommerhusene, sagde vi til kommunerne, at nu skal det overholdes for fremtiden, og det er jo over 10 år siden.
Ja, 4.000 fik amnesti, og i samme periode flyttede der 13.000 nye ind.
Og derfor vil jeg sige til Venstre, som vel ikke synes, det er i orden, at folk overtræder landets love, at det er derfor, det er nødvendigt at foretage en præcisering om håndhævelsen her i lovforslaget, sådan at kommunerne opfører sig rigtigt.
For man kan sagtens fokusere på de personer, der er flyttet ind, og det synes jeg da også man skal, for de har jo også vidst, hvad de gjorde, men kommunerne har altså også vidst det, og nu ligger der et regelsæt, som kommunerne skal følge. Man kan sagtens sige, at det er en underlig rigid lovgivning osv., men det er jo nødvendigt for, at kommunerne også skal påtage sig et ansvar, og det er i realiteten det, der præciseres i denne lovgivning.
Deraf fremgår det, at jeg støtter det her forslag og egentlig synes, det er et vældig godt resultat af de drøftelser, partierne har haft, og hvor vi har sagt
: Hele sommerhusdiskussionen kan være lidt besværlig, men vi slår en streg, og så ser vi på, hvordan vi kan få sikkerhed for, at reglerne i hvert fald fremover bliver overholdt. Dermed er jeg sådan set også helt enig i det, fru Henriette Kjær sagde om forslaget.
Om vi skal lave nogle ændringer undervejs, vil jeg i hvert fald på SF's vegne være helt åben over for, sådan at vi kan få det bredest mulige flertal.
Og så synes jeg, Venstre skulle tænke sig om.
Anders Mølgaard (V), 1998-10-27:
Det er naturligvis såre fornuftigt at tilvejebringe
klare bestemmelser i den foreliggende AVU-lov, men jeg vil selvfølgelig her ved førstebehandlingen benytte muligheden for at komme med nogle generelle synspunkter og også stille nogle spørgsmål, vi i Venstre ønsker belyst.
I lovforslagets § 1, nr. 4, foreslås den nuværende formulering i § 4, stk. 6, gjort bredere, bl.a. således, at undervisningsministerens hjemmel til at fastsætte regler udvides fra »undervisningens indhold, omfang og varighed« til »undervisningen«.
Ud over det i lovforslaget udtrykkeligt nævnte formål, som alle kan være enige om, tror jeg, ønskes det oplyst, om hensigten også er at få hjemmel til at regulere selve undervisningsmetoden.
Når jeg spørger, skyldes det den tilsyneladende manglende overensstemmelse mellem på den ene side gældende læseplaner, der er fastsat som bilag til bekendtgørelsen, og på den anden side de politiske intentioner, som er formuleret omkring gældende lov.
Som bekendt står der i betænkning 1146 fra august 1988
, at naturligvis skal styringen på dette område ske med fuld respekt for metodefriheden inden for de gældende fagområder, således som denne også vil fremgå af læseplanerne.
Og i bemærkningerne hedder det, at i de enkelte fag må det sikres, at faglige niveauer og indholdsmæssige rammer følges, således at uddannelsen fremstår med en rimelig grad af entydighed.
Både deltagere og det øvrige tilgrænsende uddannelsessystem og de forskellige aftagere må og skal have tillid til kvaliteten af den undervisning og de prøveformer, der finder sted inden for de enkelte fagområder.
Og endvidere hedder det: mens der for undervisningens indhold må fastlægges entydige, centrale regler osv.
På den anden side beskæftiger gældende læseplaner sig
om ministeren agter at benytte lejligheden til at fastlægge timetal eventuelt timetalsrammer for de enkelte forløb, således at man også ad denne vej kan skabe større homogenitet og kvalitetssikring inden for området. Angående lovforslagets § 1, nr. 8, vil jeg også gerne spørge ministeren, om ministeren agter at benytte lejligheden til at sikre, at alle skriftlige prøver, altså også i dansk og matematik på trin 1, udfærdiges centralt, således at der skabes større homogenitet i undervisningen og prøvegrundlaget, end det for tiden sker med trin 1-prøverne, der er kendetegnet ved betragtelige forskelle i fagligt niveau og kvalitet, og som for øvrigt er en meget, meget dyr løsning, idet hver enkelt lærer i dag jo lønnes særskilt for at udarbejde skriftlige prøver til sine egne hold.
Ebbe Kalnæs (CD), 1998-10-27:
CD støtter det her lovforslag og vil meget gerne præcisere, at det er en bom, der går ned for, at man kan etablere sig på det ulovlige grundlag, som man har gjort hidtil.
Vi lægger i dag et grundlag for at komme videre i en diskussion, som bliver lang, og der er ingen tvivl om, at det, der er vores mål, er at få en ordentlig og varig løsning, på trods af at denne sag igennem årene er håndteret ganske forfærdeligt.
Vibeke Peschardt (RV), 1998-10-27:
Der er rigtig mange problemer i denne sag, men jeg synes, miljøministeren og Miljøministeriet skal have tak for, at de på en så fleksibel måde har forsøgt at tackle de problemer, som alle partier jo har med, at 13.000 danske familier bor mere eller mindre lovligt i deres sommerhuse.
Jeg synes, den måde, vi deler det op på, er udmærket.
Der bliver i hvert fald for fremtiden trukket en streg i sandet, og så må partierne jo forhandle sig frem til, hvordan man skal forholde sig til de nuværende ulovlige sommerhusbeboelser.
Det er klart, at der efter vores mening skal findes en løsning på det problem, at de ikke permanent kan blive boende, for det er vi ikke indstillet på at de skal kunne.
Men vi er meget villige til at se på de frister, der skal gælde, så kommunerne får nogle ordentlige muligheder for at udfase de folk, der bor der ulovligt.
Søren Kolstrup (EL), 1998-10-27:
Enhedslisten kan støtte det fremsatte lovforslag og finder, at det er på tide, det er blevet fremsat, for sommerhusområder skal selvfølgelig betragtes som fritidsområder.
Sommerhusområderne er noget kulturelt særegent, som skal bevares, både af hensyn til den kulturelle arv og af hensyn til de muligheder, det giver bybefolkningen for at komme ud i naturen, men selvfølgelig også af hensyn til den miljøbevarelse af vores naturområder, som vi ønsker.
Sommerhusområderne er således udtryk for en fornuftig naturudnyttelse, der er til gavn for både befolkningen og naturen.
Og hvis vi lader byfolket overtage sommerhusområderne på egne præmisser, ender områderne uvilkårligt som regulære byområder.
Så enkelt er det.
Det er kun et spørgsmål om tid.
Det kan måske være svært for den enkelte at se, hvorledes han eller hun udgør en brik i denne omlægning, men det gør hun.
Derfor støtter Enhedslisten, at der nu - og altså igen - gøres et forsøg på at stoppe udviklingen af sommerhusområderne til helårsbeboelser og byområder.
Også udlejningen af luksussommerhuse i vinterhalvåret skal selvfølgelig stoppes.
Derfor støtter Enhedslisten ubetinget det principielle i lovforslagets intentioner og finder den foreslåede opstramning af planloven hensigtsmæssig.
Men jeg vil også godt løfte sløret for, hvordan vi forholder os til forhandlingerne om de overgangsordninger, som må finde sted i relation til de mennesker, som er kommet i klemme, og i den forbindelse er der tre aspekter, som vi godt vil tilgodese.
Det ene aspekt vedrører lempelige overgangsordninger for de mange mennesker, som ikke godtroende, men dog med myndighedernes mere eller mindre accept i dag bor ulovligt i sommerhusene.
Det andet aspekt er faktisk, at det støttede byggeri her i slutningen af 1990'erne har fået det vanskeligere ved, at den kommunale støtte er blevet reduceret.
Og det sidste aspekt er, at vi har et forslag om, at overgangsordningerne skal kombineres med økologiske modkrav: Noget for noget!
De ulovlige beboere kan få lov til at blive boende midlertidigt, indtil de finder et godt alternativ, vel at mærke hvis de bidrager til en økologisk omstilling af sommerhusområderne.
Den diskussion vil vi gerne gå ind i.
Men som sagt må der ikke herske et sekunds tvivl om, at vi ubetinget støtter det lovforslag, vi har til debat i dag.
Thorkild B. Fransgaard (FP), 1998-10-27:
Lovforslaget omhandler håndhævelse af et forbud mod helårsbeboelse i sommerhuse, og det omhandler nye mennesker, der flytter ind.
Og forslaget handler om, at kommunerne nu får pligt til lynhurtigt, dvs. inden for en 14-dages-frist, at politianmelde de mennesker, der bor såkaldt ulovligt, og at der derefter skal udstedes bøder til dem.
Jeg finder, det er rystende, at man i et demokratisk retssamfund som vores kan gå den vej.
Og hvad i alverden skal kommunerne stille op med de mennesker, der nu bor i sommerhusene, hvis nu loven også kommer til at omhandle dem.
Hvor skal de gøre af alle de mennesker? Herom står der i lovforslagets bemærkninger, at kommunerne har pligt til at skaffe boliger til de mennesker, der eventuelt ingen bolig har, når de bliver smidt ud, evt. på hotel eller pensionat, og det lyder jo fuldstændig, som det ikke skulle være sandt, men det står der. Fremskridtspartiet vil under ingen omstændigheder være med til at støtte sådan et lovforslag, som direkte strider imod grundloven.
For i grundloven står der, at ejendomsretten er ukrænkelig, men her griber man direkte ind i folks ejendomsret.
Jeg ved, at der kan blive et problem med det forbehold, som vi har over for EU på det område, men det må der så forhandles om.
Vi kan ikke i et retssamfund som vores ekspropriere folks ejendom, sådan som vi gør her.
Jeg ved udmærket, at det er blevet sagt, at det her gøres i miljøets navn.
Og det er også blevet nævnt, at der har været meget debat om, at folk i miljøets navn ikke skal kunne bruge sommerhusene hele året, men det tror jeg nu ikke på, for der er da så gode kloakeringsforhold og vandforhold i sommerhusområderne, at det ikke kan være grunden.
Jeg har sagt, at vi ikke kan stemme for lovforslaget, men jeg vil også sige her, at hvis det her lovforslag bliver vedtaget ved andenbehandlingen, vil Fremskridtspartiet gøre alt for at samle 60 underskrifter, så vi ifølge grundloven kan udskyde lovens ikrafttræden til efter et nyvalg.
Og efter den debat, der har været i sommer landet over - og der har været en stor debat om det her område - skulle det ikke være noget problem, for dér har jo alle både inden for Venstre, De Konservative og Dansk Folkeparti, ja sågar også nogle fra andre partier, støttet Fremskridtspartiet i, at selvfølgelig skal folk have lov til at bo i deres sommerhuse hele året, hvis de ønsker det.
Så jeg regner ikke med, at det bliver noget problem at finde 60 underskrifter - ellers er der nogle, der har udtalt sig forkert.
Mogens Nørgård Pedersen (KRF), 1998-10-27:
Sommerhusområdet er ikke et område, hvor tingene er enten sorte eller hvide, og der er mange ting, som man kunne tage fat i, men i udgangspunktet vil Kristeligt Folkeparti være positivt stemt over for lovforslaget, som det foreligger.
Dog havde vi hellere set, at det havde været koblet sammen med et forslag om det, der ligger bagude.
For lovforslaget er kun fremadrettet, og vi kunne have ønsket, at det også var bagudrettet, men vi erkender, at der også er problemer deri.
Ligesom der skal tages højde for, at sommerhusområderne hen ad vejen bliver til pensionistghettoer, idet flere og flere ad den vej får mulighed for lovligt at bo i deres sommerhuse.
Det er også et område, der skal ses på.
Samtidig er det vigtigt at påpege, at sommerhusområderne jo også danner grundlag for et turisterhverv, og det er specielt godt for yderområderne i vores land.
Så derfor skal vi passe på, at vi ikke gør kravene til sommerhusudlejerne for restriktive.
Birthe Rønn Hornbech (V), 1998-10-27:
Lov er lov, og lov skal holdes, men selv når man ser det fra det grundlæggende retspolitiske synspunkt må man sige, at ud fra en retssikkerhedsmæssig betragtning er det her lovforslag stærke sager.
Lovforslaget hedder »Forslag til lov om ændring af lov om planlægning«, men jeg vil sige, at det burde henhøre under jagtloven, for det, man gør, er, at man tager en bestemt gruppe borgere ud og indleder en særlig jagt på dem.
Forskellen er bare, at der overhovedet ikke er nogen fredningstid.
Man indfører en særlig anmeldelsespligt, og det er meget usædvanligt i et demokrati.
Det findes ikke i dansk ret.
Anmeldelsespligt findes kun ganske få steder, og det findes ikke engang for drab.
Og der skal ske en skærpelse af bødeniveauet, og jeg forstår, at det fra den 1. oktober skal være langt dyrere at være tilmeldt folkeregisteret på sin sommerhusadresse end at slå et menneske ihjel i trafikken.
Man påberåber sig straffen som en præventiv foranstaltning.
Det er interessant.
Det vil jeg glæde mig til at høre justitsministeren overføre på de langt grovere straffelovsovertrædelser.
Dér plejer vi at høre en helt anden melodi.
Jeg tror også, og jeg frygter, at det vil gå helt anderledes.
Disse bestemmelser vil ikke virke præventivt; de vil fremme kriminaliteten: De vil fremme den aktivitet, der foregår med dækadresser.
Og det dér med, at det kan straffes efter straffelovens § 163 om, at man skal afgive rigtig erklæring til offentlig myndighed, holder jo kun den dag, hvor man skriver den under: Man flytter ind hos moster, og så skriver man under på, at man er flyttet ind hos moster, og næste dag flytter man tilbage i sommerhuset.
Så siger miljøministeren i forslaget, at det ikke vil koste staten noget.
Jo, det forsikrer jeg ministeren om at det vil.
Det vil blive en enorm ressourceanvendelse hos politiet, at politiet skal prioritere disse sager højt og behandle dem, hvis det altså går, som miljøministeren ønsker det.
Og kommunerne?
Ja, de skal altså udstede tvangsbøder, og efter kort tid skal de altså inddrive dem via fogedretten, samtidig med at de skal pålægge nye tvangsbøder, og samtidig med at sagen kører hos politiet, og dér kan der køre 5, 6, 7, 8 sager på én gang.
Det er et kæmperessourcespild, og det hører overhovedet ikke hjemme i en rimelig prioritering i kriminalpolitikken, at det, at man bor i et sommerhus, skal straffes langt stærkere end meget grove overtrædelser.
Det er noget af en nydannelse i retspolitikken, det her, men nuvel, jeg ser frem til, at regeringen vil anvende samme nidkærhed, når det drejer sig om kriminalpolitiske foranstaltninger over for drabsmænd og brandstiftere.
Egil Møller (DF), 1998-10-27:
Så vil jeg spørge miljøministeren, om ikke han kan se, at man behandler mennesker uens.
Nogle mennesker i dette samfund er kvalificerede til at måtte bo der hele året i kraft af deres situation, mens andre ikke er det.
Yderligere vil jeg egentlig godt have miljøministeren til at bekræfte - og det var fru Rønn Hornbech også inde på - at hvis denne lov bliver vedtaget, og det er der da noget, der på nuværende tidspunkt kunne tyde på, så er jeg sikker på, og ministeren er sikkert også sikker på, at så vil der opstå dækadresser.
Det bliver netop resultatet af dette lovforslags vedtagelse.
Der står jo, det kan jeg ikke undlade at gøre opmærksom på nu her, i grundloven, at den personlige frihed og ejendomsretten er ukrænkelig.
Her griber man virkelig ind, så det batter.
Aase D. Madsen (DF), 1998-10-27:
Ministeren sagde, at nu skulle vi melde ud, at nu skulle vi være sande, og nu skulle vi være dit og dat og alt det dér.
Så vil jeg gerne bede ministeren om at melde ud: Hvis nu de undersøgelser, der er i gang, viser, at den store faktor i andelen af helårstilflyttere er de ældre, som ministeren selv har været med til at give en 8-års-regel - regner jeg da med, jeg var ikke i Folketinget dengang - hvis nu det virkelig viser sig, at det er det, som kan bringe os i konflikt med EU-reglerne og ikke andre helårsbeboere, vil ministeren så tage det op og ændre den 8-års-regel?
Så kan ministeren ikke komme her og sige, at han ikke har gjort noget for at overholde EU-reglerne.
Det må vi have på det klare.
Mogens Nørgård Pedersen (KRF), 1998-10-27:
Hvis ministeren opfattede mit indlæg som en måde at glide af på, så er det ikke rigtigt.
Vi støtter forslaget, men påpeger blot, at der også er andre ting på området, som vi skal tage fat i.
Helga Moos (V), 1998-10-27:
Det er sådan, at vi hele tiden har sagt, at det, der handlede om at forhindre ulovlig fremtidig helårsbeboelse i sommerhuse, kunne vi støtte, men alt det andet har vi overhovedet ikke givet tilsagn om at have noget med at gøre, før vi har kigget på det. Så vil jeg også håbe på, at der kommer en afdæmpning af de midler, der skal bruges over for borgerne,
sådan at vores retssikkerhed ikke lider et knæk, for når almindelige borgere bliver udsat for så skrappe sanktioner, så er vi altså ude på et skråplan.
Jeg tror, vi kan opnå det med betydelig færre midler end det, der er lagt op til.
Henriette Kjær (KF), 1998-10-27:
Tak for ministerens tilsagn om at slette bemærkningen om den såkaldte 30-ugers-regel, men jeg vil gerne gå lidt videre og bede om en invitation fra ministeren, for jeg mener simpelt hen, der er behov for, at der bliver indkaldt til deciderede forhandlinger, hvor vi gennemgår de her bemærkninger til lovforslaget en for en og bliver enige om, hvad der skal stå, og hvad der ikke skal stå.
Jeg mener, der er en del, der skal luges ud, og at det ikke bare kan klares via det almindelige udvalgsarbejde, så jeg vil gerne have et tilsagn om, at vi bliver inviteret til forhandlinger.
Pernille Blach Hansen (S), 1998-10-27:
Først til fru Helga Moos: Jeg må indrømme, at den store ubekendte faktor for mig lige nu er: Vil Venstre i virkeligheden være med til at løse de her problemer?
Jeg kan ikke forstå Venstres udmeldinger nu om, at midlerne er for skrappe.
Hvilke midler er det, Venstre vil bringe i anvendelse?
Samtidig vil jeg gerne oplyse Dansk Folkeparti om, at Socialdemokratiet altså stemte imod pensionistreglen, dengang den blev vedtaget.