Lene Espersen (KF), 2005-11-16:
Jeg vil gerne starte med at takke alle Folketingets partier for den debat, vi har haft i dag.
Jeg synes, det har været en god debat.
Den har været både principiel og konkret.
Der er ingen, der har sagt, at det hele var noget skidt, men i et større eller mindre omfang har man kunnet tilslutte sig de tanker, som embedsmandsgruppen er kommet med, og de tanker, som regeringen har gjort sig om, hvordan tidsplanen er for de enkelte konkrete tiltag.
Jeg vil også sige, at når man sådan har lyttet til debatten og lyttet til ordførerne, så er der jo fløjet mange ord igennem luften: populisme, uambitiøst, balance, mediestunt osv., og det er jo alt sammen et eller andet sted udtryk for, at vi alle tager denne her debat meget alvorligt.
Det er også udtryk for, at forslag, der er meget overordnede i deres formulering, og hvor der heller ikke er så dybtgående en beskrivelse af de forslag, der nu skal arbejdes videre med, naturligvis kan fortolkes på meget forskellig måde.
Men jeg vil sige til samtlige ordførere, at regeringens hensigt har været for det første at få en god og grundig gennemgang af, hvad samfundets samlede beredskab er mod terror, og for det andet fordomsfrit at tage diskussionen om de punkter, hvor embedsmændene fandt, at der var grundlag for at arbejde videre.
Det er også korrekt, som jeg tror den radikale ordfører, fru Elisabeth Arnold, var inde på, at det sådan er en meget blandet pose bolcher, vi har med at gøre.
Der er store forslag, principielle forslag, der er praktiske, administrative forslag, der er tekniske forslag.
Det er sådan set ikke udtryk for, at regeringen har sagt, at nu smækker vi bare en masse ting sammen, og så får vi vel listet det igennem Folketinget, men udtryk for, at vi egentlig syntes, det var rigtigt at fremlægge hele pakken og så prøve at give et bud på, hvordan vi kommer videre med forslagene.
Det er naturligvis også klart, at i den form, der er i dag, er der behov for en mere tilbundsgående beskrivelse og undersøgelse.
Jeg forstår sådan set også dem, der siger, ja, o.k., hvad ligger der egentlig i det?
Er vi nu trygge ved det?
Begge dele er sådan set udtryk for, at der er rakt nogle ting åbent op, men præcis hvad det ender med, kan man jo ikke på nuværende tidspunkt beskrive.
Det er også klart, at det åbner en flanke.
Men det gør det også meget nemt for dem, der måske ikke bryder sig om tankerne og skyder os alle mulige motiver i skoene.
Vi kan ikke på nuværende tidspunkt præcis redegøre for, hvordan lovgivningen kommer til at se ud.
Det vil vi bruge de næste måneder på at gennemarbejde.
Det, jeg vil sige til Folketingets partier, er, at de partier, der stemmer for vedtagelsen og er med på, at vi prøver at gennemføre den her proces, vil blive inddraget i det videre arbejde, og de vil endda også blive inddraget, om jeg så må sige, ekstraordinært mere, end man måske plejer at gøre, for jeg er indstillet på, at når lovforslagene er gjort færdige, har været sendt i høring, så vi også lytter lidt til, hvad de organisationer og parter, der normalt bliver spurgt, mener om forslagene, vil de partier, der står bag vedtagelsen og stemmer for, naturligvis også blive inddraget i det videre arbejde og få mulighed for at drøfte forslagene, forud for at de fremsættes for Folketinget.
Det er jeg meget enig i, og derfor er det også meget, meget vigtigt, at vi gennemtænker tingene grundigt, før vi sætter dem i værk.
Jeg vil også gerne sige til den debat, vi har i dag, at det er min klare opfattelse, at det klogeste er at lovgive om de onde tider i gode tider, for det er kun i den situation, som vi i dag er i, at jeg mener, at vi som Folketing har en enestående mulighed for både kritisk og sagligt at vurdere nye tiltag, men også tage de forholdsregler, der skal til.
Hvis vi havde stået her, efter at der havde været et terrorangreb, havde der været et meget voldsomt pres fra befolkningen for, at der skulle ske mange ting.
Jeg har syntes som justitsminister, det var rigtigt at tage debatten også om de punkter, hvor vores værn ikke er tilstrækkeligt på nuværende tidspunkt, så vi får alle aspekter med, også de retssikkerhedsmæssige.
Jeg mener, at det også er den balance, der går gennem rapporten.
Jeg tror, det var fru Anne Baastrup, der bl.a. henviste til det nederlag, som den britiske regering har lidt på nogle af de områder, hvor den har ønsket at lovgive om terror.
Jeg vil da sige, at jeg synes, det er meget forventeligt, at det er endt på den måde i Storbritannien, for jeg syntes ikke, de havde balancen med i tingene.
Det synes jeg vi har i vores forslag.
Der er ingen forslag her, der overskrider grundloven.
Det er, fordi jeg sætter friheden meget højt.
Jeg sætter vores demokrati og vores retssamfund højt.
Der er stadig væk ting her, som nogle vil mene er vidtgående, men jeg vil blot sige, at jeg vil synes, det vil være, ja, næsten på grænsen til det uartige at sige, at en embedsmandsrapport kan sammenlignes med den debat, der har været i England, hvor man vil tilbageholde folk i 90 dage uden at sigte dem for noget.
Det er efter min mening meget, meget skrap kost, og jeg synes, det er velfortjent, at den engelske regering har fået en over snuden.
Jeg har sagt det til min engelske kollega, så det er ikke nogen nyhed, at det er det synspunkt, jeg har.
Der har været nogle konkrete kritikpunkter undervejs.
Som sagt kan jeg jo ikke lige nu redegøre for, hvordan lovforslagene kommer til at blive udfærdiget.
Den proces er vi slet ikke gået i gang med endnu.
Men jeg tror alligevel, at det er vigtigt for den debat, vi skal have med hinanden efterfølgende, at få præciseret nogle ting.
Hvad angår overvågningen – og det sagde jeg også i mit indlæg, men jeg medgiver, at der er mange forslag, og tingene blev smidt op i luften – lægger regeringen op til, at det mest vidtgående forslag, det, der går ud på at give kommunerne hjemmel til at kunne overvåge, lægger vi i Tv-overvågningsudvalget, for de er i forvejen ved at se på, hvornår private virksomheder kan få lov at overvåge det offentlige rum, og derfor harmonerer det meget godt med det arbejde, sagkyndige er ved at se på.
Der er to andre forslag på overvågningsområdet.
Det ene går ud på, at politiet skal have mulighed for at kunne bede om mere overvågning af både private og offentlige på hovedtrafikknudepunkter og andre store pladser, hvor politiet skønner, at det er nødvendigt.
Det andet er, at politiet også får mulighed for at se til, at teknikken er i orden, f.eks. at der er billeder om natten.
Jeg vil også godt sige til den debat, der har været her i dag, at regeringen vælger at tage to elementer og så sige, det er meget godt, at vi får det på plads allerede nu.
Jeg tror, det var hr. Morten Bødskov, eller også var det fru Line Barfod, jeg husker det faktisk ikke, der var inde på, at overvågning nok ikke i sig selv forhindrer ret meget terror.
Det, der er vigtigt, er frygten, som hr. Morten Bødskov var inde på.
Hvis terroristerne ikke skal vinde kampen, er det jo helt, helt, helt afgørende, at man f.eks. kan identificere gerningsmændene.
Hvis man kan det, som man gjorde i Storbritannien, så går befolkningen ikke i panik, så passer de deres arbejde, de sætter sig ind i bussen og fortsætter.
Det synes jeg er meget vigtigt, for kampen mod terrorisme handler ikke kun om tekniske forskrifter og efterforskningsredskaber, den handler også om psykologi, den handler om, hvordan vi kommunikerer til befolkningen, den handler om, hvordan vi kan være med til at sikre, at befolkningen er tryg ved de redskaber, der er til stede, og det vil også være det, regeringen vil arbejde videre med.
Nogle har også været inde på spørgsmålet på teleområdet, og det har jeg forsøgt at svare på.
Men jeg vil sige, at det er det område, hvor der sker allermest nyt.
Vi er væk fra de tider, hvor folk bare brugte en fastnettelefon, og det er sådan set som udgangspunkt godt for borgerne, at vi har fået billigere mobiltelefoner, mere konkurrence.
Der er blot sket det, at man godt nok har udviklet den teknik, der gør, at man kan drive forretning og tjene penge, men man har ikke sørget for at udvikle den teknik, der gør, at politiet kan følge med, ligesom det gjorde, dengang vi alle sammen bare brugte fastnettelefon.
Derfor kommer arbejdsgruppen med en lang række forslag.
, fordi det særlig er de partier, der er store modstandere af den her rapport, der har talt forebyggelse, men meningen med de her forslag er jo forebyggelse.
PET’s fremmeste formål er at forebygge terror, og de forslag, der foreligger her, skal jo først og fremmest indgå som et element i at sikre, at PET kan forebygge terror.
Jeg er klar over, at der er mange måder at forstå ordet forebyggelse på, jeg synes bare, det er vigtigt at få fremhævet her, at der er ingen af de her forslag, som er overflødige eller ubetydelige.
Det er alle sammen forslag, altså naturligvis de forslag, der har med PET at gøre, som vil kunne medvirke til, at PET arbejder mere forebyggende.
PET har taget et vældig godt initiativ, og det er også til den debat, der har været i dag om radikalisering, nemlig at man har startet en dialog med de religiøse ledere, med imamerne, og den dialog fungerer i virkelig gode, fornuftige rammer.
Så der er sat mange gode initiativer i gang på det område, og det synes jeg selvfølgelig også bør indgå i det videre arbejde.
Så har hr. Høgni Hoydal nogle helt konkrete spørgsmål, som retter sig mod de forhold, der gælder for Færøerne og Grønland.
Jeg vil starte med at sige til hr. Høgni Hoydal, at vi har en fælles interesse, og det er, at vi begge interesserer os for fiskeri.
Hvis der er noget, jeg rent faktisk har forstand på, så er det fiskeripolitik og redskabsteknologi.
Jeg vil sige, at denne buket forslag, i hvert fald den buket, der bl.a. handler om teleområdet, men for så vidt også mange af de nye beføjelser, der er til PET, netop er et forsøg på at gøre redskaberne så effektive som overhovedet muligt, så vi går efter the bad guys og ikke lader dem slippe igennem det meget stormaskede net, der er i dag.
Jeg er klar over, at det er vanskeligt, også for folk, der ikke beskæftiger sig sådan med efterretningstjenestens praktiske virke i det daglige, måske helt at gennemskue og forstå, hvad lige præcis formålet og hensigten er med denne her paragraf.
Hvornår vil man benytte den?
Er det virkelig nødvendigt?
Hvilke mekanismer har vi til at sikre, at det her ikke bliver misbrugt?
Det er naturligvis klart, at det ligger regeringen meget på sinde, at i den proces, vi går i gang med nu, kan man konkretisere præcis, hvordan tingene skal føres ud i livet, herunder også redegøre for, hvilke mekanismer der bliver sat ind, således at det her ikke kan blive misbrugt.
Men jeg vil også sige til hr. Høgni Hoydal, at regeringen altså ikke har glemt eller har udeladt overvejelser om at gennemføre initiativer til terrorbekæmpelse på Færøerne og Grønland.
Statsministeren har løbende orienteret de to landsstyrer om regeringens initiativer; Statsministeriet har i forbindelse med arbejdsgruppens nedsættelse orienteret landsstyrerne om det arbejde, regeringen iværksatte; Statsministeriet har orienteret landsstyrerne om arbejdsgruppens rapport og om regeringens handlingsplan; statsministeren har skriftligt tilkendegivet over for lagmanden og landsstyreformanden, at regeringen vil tage initiativ til en drøftelse mellem færøske, grønlandske og danske myndigheder, såfremt det på baggrund af de konkrete initiativer vurderes at være relevant for Færøerne og Grønland.
Det er efter regeringens opfattelse både korrekt og respektfuldt over for hjemmestyrerne at orientere i den indledende fase af en sag som denne og så på baggrund af et konkret grundlag anmode de færøske og de grønlandske myndigheder om at deltage i det videre arbejde, og det er den proces, som vi har sat os for.
Til slut vil jeg sige, at jeg som sagt er meget glad og tilfreds med den debat, der har været i dag.
Jeg er faktisk også meget glad for, at ud over at den har været principiel, har den også været dejlig konkret på nogle punkter.
Det tror jeg har været godt, også for de mange mennesker, der følger med i debatten.
Men jeg inviterer i hvert fald til, at så mange partier som muligt er med i denne her vedtagelse og kan være med i det videre arbejde med at forberede lovgivningen på området.
Under alle omstændigheder vil jeg gerne tilkendegive, at i den fase, vi går ind i nu, deltager jeg naturligvis gerne i de drøftelser, der måtte være i Retsudvalget og andre steder om, hvorledes tingene skal konkretiseres.