runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2002-05-28:
Vi gør det attraktivt at spare op, sagde hr. Flemming
Oppfeldt
Altså det er da en hån mod alle de mennesker, der i fremtiden mister 82.000 kr. som pensionister.
»Vi gør det attraktivt at spare op.«
Jeg ved ikke, hvad det er for nogle briller, det her lovforslag bliver læst med.
Hr. Flemming Oppfeldt siger, at man får det tilbage, som man har indbetalt.
Jamen vil hr. Flemming Oppfeldt ikke give mig ret i - jeg har det stående i et svar fra beskæftigelsesministeren på spørgsmål 29 fra Arbejdsmarkedsudvalget: »Pr. 1.000 kr. af indkomsten, som skatteyderen binder op i en af opsparingsordningerne, skal der derfor ikke betales indkomstskat på 388 kr. og 597 kr. af det indskudte indkomstbeløb for henholdsvis en lavtlønnet og en højtlønnet.«
Ministeren har altså indrømmet i det her svar, at man ikke får det ud, man har betalt ind.
Det er ikke noget med, at Venstre og De Konservative har lavet en ordning, hvor man får det samme ud, som man har betalt ind, og at det er et individuelt princip.
Vel er det da ej, det er da et spørgsmål om, at de, der tjener mest i det her land, også i fremtiden får mest ud af denne her ordning, og i øvrigt betaler de mindst ind til den.
Marianne Jelved (RV), 2002-05-28:
Jeg har stor respekt for, at Venstre gerne vil bidrage til at give dem, hr. Oppfeldt kalder de opsparingsuvante eller noget i den retning, dem, der ikke har tradition for opsparing, en håndsrækning, så de kommer ind i sådan en gænge.
Men hvad i alverden har det med den ændring af fordelingspolitikken, som ligger i lovforslaget, som vi nu desværre vedtager, at gøre?
Jeg går ud fra, at Venstres ordfører er enig med mig i, at de, der sparer relativt mindst op, af mange forskellige grunde er dem med de relativt laveste indkomster. De skal stadig væk indbetale 1 pct. af deres løn; de vil bare fremover få mindre ud af det, end de gør med den ordning, som er gældende, indtil det her lovforslag desværre bliver vedtaget.
Så hvori består den håndsrækning, der skulle fremme lysten til opsparing for dem, der har indkomster under 265.000 kr.?
Bjarne Laustsen (S), 2002-05-28:
Jeg blev jo knap nok færdig som ordfører før, men så kan jeg jo så benytte lejligheden til at stille et spørgsmål til hr. Flemming Oppfeldt, så får vi da rettet op på det på den måde her.
Hr. Flemming Oppfeldt sagde faktisk til mig som ordfører, at man kunne dokumentere, at lysten til at spare op var blevet mindre siden pinsepakken og efterlønsreformen.
Så vil jeg godt spørge hr. Flemming Oppfeldt, om ikke det er korrekt, at den samlede opsparing, pensionsformue osv., er vokset betragteligt, og at folk faktisk aldrig nogen sinde har sparet så meget op, som de gør i dag.
Det element, vi lavede om i pinsepakken,
var, at de, der betalte topskat, ikke mere kunne fradrage det højeste beløb, når de puttede penge ind på en kapitalopsparing. Er det ikke korrekt, at det er sådan, det hænger sammen?
Vi lavede en fuldstændig ligestilling på det her område.
Man brugte udtrykket, at de hårdtarbejdende kvinder, det kunne være en rengøringsassistent, skulle jo også have lov at beholde deres egen pension.
Hvor mange rengøringsassistenter, hjemmehjælpere, kassedamer, kender hr. Flemming Oppfeldt, der er kommet op på det omfordelingsbeløb, der hedder 265.000 kr.?
Der er plads til masser af overarbejdstimer, inden man nogen sinde når det tal der.
Det er selvfølgelig derfor, regeringens egne tal også dokumenterer, at 62 pct. af kvinderne bliver straffet ved den lovændring her.
Flemming Oppfeldt (V), 2002-05-28:
Jeg vil godt spørge SF's ordfører, hvordan et SF-pensionsopsparingsland i virkeligheden ser ud.
For nu forholder SF sig jo kun reaktionært til det her forslag, men hvordan skal fremtiden i virkeligheden se ud? Skal fremtiden være kollektive ordninger, eller skal fremtiden være, at der i SF-opsparingsland er plads til individuelle opsparingsordninger?
Og hvis der er det, hvad vil SF så gøre for individuelle ordninger?
Anerkender SF sådan nogle ordninger, eller er der nogle, der skal udelukkes, hvis man får magt til det en dag?
Lars Barfoed (KF), 2002-05-28:
Jeg kan forstå, at hr. Ole Sohn mener, at socialister er mere solidariske end konservative.
Jeg mener endda, hr. Ole Sohn mente, at han kunne citere mig for at have sagt det.
Det har jeg i hvert fald ikke sagt.
Hr. Ole Sohn siger også, at nogle åbenbart kun tænker på sig selv og sine, underforstået den del af Folketinget, som hr. Ole Sohn typisk ikke tilhører, mens andre altså er solidariske; det må jeg forstå er Socialistisk Folkeparti. Må jeg godt sige, at vi Konservative er dybt solidariske med de svageste i det her samfund.
Vi mener bestemt, at de, der tjener penge, ikke mindst de, der tjener mange penge, skal bidrage over skatterne til at sikre gode vilkår for de svageste i samfundet.
Men vi mener ikke, at vi alle sammen skal være lige.
Vi mener f.eks. ikke, det er fornuftigt, at vi laver nogle pensionsordninger, der går ud på, at uanset hvor meget man indbetaler til dem, så skal man dele sin pensionsopsparing med alle de andre, så man får lige meget tilbage, uanset hvor meget man har indbetalt, for det ødelægger drivkraften i samfundet.
Det er sådan set et hovedsynspunkt for mig, og når jeg siger, at en liberal-konservativ regering langt bedre varetager de svages interesser, er det, fordi vi forstår at skabe et samfund, hvor der er drivkraft, og hvor der kan skabes velstand, og velstand er altså det, vi alle sammen i sidste ende skal leve af.
Der bliver ikke noget at dele ud af, hvis ikke der er velstand, og det gør vi bedre end socialister, for socialister dræber velstanden ved at dræbe drivkraften ved at gøre os alle sammen lige, og det kommer der ikke noget fornuftigt ud af.
Pernille Blach Hansen (S), 2002-05-28:
Jeg synes, det er en sørgelig dag for demokratiet i dag.
Ministeren siger: Materialet findes ikke, jeg har ikke brug
Jo, for han har siddet i Naturklagenævnet, så han ved nok, hvad fakta er, og derfor har vi ingen brug for at få lagt et reelt talmateriale til grund.
Jeg må godt nok sige, at jeg synes, det er utrolig sørgeligt, hvis vi nu skal til at lovgive på baggrund af, hvad ministeren har oplevet af enkeltsager i Naturklagenævnet.
Selvfølgelig er det da væsentligt, men man må da forlange af en miljøminister, at der er et oplyst grundlag at træffe beslutning på, og derfor vil jeg gerne spørge miljøministeren: Findes der ikke i Miljøministeriet en opgørelse over, hvor mange ekstra mulige boliger det her forslag åbner for?
Findes det ikke?
Synes ministeren virkelig ikke, at det er relevant? Jeg kan simpelt hen ikke forstå, at en miljøminister ikke er interesseret i at vide, hvad det er for en lovgivning, han lægger frem.
Jeg synes, det er pinligt og magtfuldkomment ud over alle grænser.
Carsten Hansen (S), 2002-05-28:
I forhold til spørgsmål nr. 31, som miljøministeren refererede til, må jeg sige, at det er underligt, at når man beder om et kvalificeret bud og nogle overvejelser, siger
ministeren: Det er bare nogle overvejelser.
Mener ministeren ikke, at han har pligt til at fremskaffe de oplysninger, reelle oplysninger, som Folketinget har brug for, i stedet for sine egne meninger?
Og samtidig siger ministeren i sit svar, at det tyder på, at de større byer har særlige fordele, både indkomst og antallet af job vokser.
Og han skriver også i bemærkningerne til sit eget lovforslag, at der vil være 20-30 vinderbyer, samtidig med at vi så skal udvide antallet af mennesker på landet.
Lad mig så referere, hvad hr. Gert Karkov, som er formand for Landboforeningerne, siger i sit høringssvar: I landbruget er vi altså ikke særlig interesserede i at have huse liggende spredt rundtomkring. Vi ved, at det senere kan give os mange problemer, fordi nabogener og miljøkonflikter giver anledning til restriktioner på landbrugsproduktionen.
Det kan føre til indsnævring af produktionsmulighederne, og hvis miljøministeren får held til at give mindre erhvervsvirksomheder lempeligere vilkår for at udvide, så mener man i landbruget, at det er uheldigt.
Dansk Byplanlaboratorium siger præcis det samme.
Har det da ikke gjort indtryk på miljøministeren?
Hans Christian Schmidt (V), 2002-05-28:
Jeg skal kun sige til hr. Søren Egge Rasmussen, der spurgte, om det ikke ville være fint, hvis en medhjælper havde et job på en ejendom, boede i byen og så tog sin cykel og mobiltelefon, forstod jeg: Nu tror jeg alligevel, at det er et stykke tid siden, man har været ved landbruget, hvis man mener, at sådan foregår det helt automatisk.
Jeg har også hørt Enhedslisten ved andre lejligheder sige, at man gerne vil være med til at udnytte nogle af de bygninger, der ligger derude, og det har jeg sådan set været positiv over for.
Men jeg synes, vi skal lade det være op til den medarbejder og den mand, der skal ansætte ham, om ikke det var en bedre idé, at man boede tæt ved sit arbejde.
Jeg tror også, at det dyreetisk kan være godt.
Så jeg tror ikke, det hele bliver i Nordsjælland.
Det kan jeg ikke vide noget om, om det gør eller ej, og når vi generelt har den diskussion, findes det materiale jo ikke, og det synes jeg heller ikke man har behov for.
Det er også svaret til hr. Jørn Jespersen.
Man kan jo undre sig over, at man skal diskutere de her ting om, hvad man nu gætter på eller ikke gætter på.
Hr. Jørn Jespersen må da selv have oplevet noget i sit politiske liv.
Kommer hr. Jørn Jespersen aldrig ud i landet, ser han ikke, hvordan udviklingen er derude?
Det er da utroligt.
Så skulle man lave beregninger, hver eneste gang hr. Jørn Jespersen skulle tage en eller anden beslutning.
Det her er jo meget enkelt.
Der må jeg altså bare sige, at det ikke er det, vi skal her, men vi forholder os til de faktuelle tal.
Jørn Jespersen (SF), 2002-05-28:
Jeg kan indirekte forstå, at ministeren erkender
, at det er 240.000 nye automatiske byggetilladelser, det her forslag giver.
Så er vi kommet så langt, nu er der ikke længere debat om tallet, det er 240.000 automatiske byggetilladelser.
Så kommer diskussionen: Hvor mange af dem vil blive udnyttet?
Det er jo det interessante, og det er ministeren blevet spurgt om adskillige gange, også ved samråd i Folketingets Miljøudvalg.
Og der har ministeren ganske rigtigt svaret, at han ikke tror, at det bliver ret mange.
Men oprigtigt talt er vi ikke særlig interesseret i, hvad miljøministeren tror.
Vi tror faktisk ikke, at miljøministeren har særlig meget forstand på det.
Derfor har vi været interesseret i en faglig vurdering af, hvor mange der vil blive bygget, og det har ministeriet ikke været i stand til at præstere.
Det undrer mig, for jeg tror ikke, det er, fordi der ikke er sagkundskab i ministeriet til det, jeg tror, det er, fordi der er nogle, der har sagt, at de svar skal Folketinget ikke have.
Eksperter uden for ministeriet ved godt, hvad det her betyder, nemlig et massivt pres på det åbne land.
Miljøministeren ved det ikke.
Det er meget trist at lave lovgivning på den baggrund.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2002-05-28:
Det er meget glædeligt, at miljøministeren starter med at tage ordet, for så er vi sikre på, at der er en ordfører for Venstre.
Kan ministeren bekræfte, at den her lovgivning ikke først og fremmest vil støtte landdistrikterne, sådan som ministeren ellers har gjort sig til talsmand for?
Det er jo ikke ude i landdistrikterne, der er nogle, der vil have råd til at opføre aftægtsboliger.
Det er ikke ude i Vestjylland, der bliver råd til at lave aftægtsboliger.
Man har heller ikke brug for aftægtsboliger derude.
Nej, det her er en rigtig god dag for hele Nordsjælland, for alle de mennesker, der har købt små lystejendomme i nærheden af de store byer.
I Nordsjælland er det her en rigtig god dag
, idet jeg går ud fra, at den her lov desværre bliver vedtaget, for det er her, man får råd til at bruge den nye lovgivning til at opføre alle mulige huse og derefter sælge dem fra med kæmpe gevinster til fordel.
Søren Egge Rasmussen (EL), 2002-05-28:
Jeg synes da, det er helt fint, at miljøministeren gerne vil forsvare ændringerne af planloven, i stedet for at vi gentager den form for hyænedebat, som vi havde ved andenbehandlingen.
Miljøministeren forsøger at ridse op, at der skulle være nogle miljømæssige fordele ved de ændringer, der er her i planloven.
Jamen det er jo ikke nødvendigt.
Den medhjælper kan lige så godt bo i den nærmeste landsby og cykle på arbejde, have en mobiltelefon, så han kan blive tilkaldt, hvis det er nødvendigt for driften af landbruget.
Så der er altså ikke noget i det krav om at bo tæt på sin arbejdsplads.
Så blev der spurgt: Hvad er problemet med aftægtsboliger?
Man kan sige, at amterne faktisk har administreret landzonebestemmelserne fornuftigt indtil nu, og ministeren ridser op, at man skal overholde diverse love.
Ja, det skal man, og derfor er det måske en kompliceret sagsgang, hvor det er betryggende, at amterne har varetaget den opgave godt indtil nu.
Jeg ved ikke rigtig, om den nye regering ikke har tillid til amterne.
Man har da trods alt gjort et amtsrådsmedlem til minister, så det kan vel ikke være helt galt.
Jeg tror sådan set, at vi får en dårligere sagsbehandling, når kompetencen bliver taget fra amterne og lagt over i kommunerne.
Carsten Hansen (S), 2002-05-28:
Jeg må indrømme, at det også var, lige så jeg dirrede - da ministeren ville have ordet først, regnede jeg med, at der kom nyt på banen.
Men det var den gammelkendte sang, og yderligere blev alle lovforslag, der er vedtaget af den tidligere regering, læst op.
Jeg vil spørge ministeren: Er det ikke korrekt, når den samme hr. Esben Munk Sørensen siger, da han gransker 543 byggesager i to amter, seks kommuner, at 94 pct. af ansøgerne fik lov at bygge, og i hovedparten af sagerne blev landzoneloven slet ikke brugt, men alene byggeloven; knap halvdelen af ansøgerne ønskede at bygge til - det var altså 35 pct., som ville bygge helt nyt, 11 pct. ville ændre brugen af det eksisterende hus, og 7 pct. ville bare have lovliggjort en bygning?
Er det ikke rigtigt, at det i virkeligheden ikke er dér, problemet ligger, men det er, fordi ministeren ønsker at prise sit eget bagland?
Men det, professoren også siger, er, at i takt med at landbrugets bygninger specialiseres og rummer en stadig mere industrialiseret produktion, sætter det sit betydelige præg på landskabet, og det udgør efterhånden et meget større problem.
Er det ikke rigtigt?
Jørn Jespersen (SF), 2002-05-28:
Jeg troede egentlig, at når ministeren bad om ordet fra starten, var det, fordi der var blevet fremført nogle argumenter, så ministeren i sidste øjeblik må sige, ja, nu er der altså skabt berettiget tvivl om konsekvenserne af det her; jeg trækker forslaget, så der kan komme en ordentlig debat.
Det var der desværre ikke tale om, ikke nu i hvert fald.
Men vi kan prøve at efterlyse svarene og se, om de så ikke alligevel i sidste øjeblik gør et indtryk på ministeren.
I går var de 240.000 bare matematik, som man med den der despekt for sagkundskaben sagde fra ministerens side.
Det hører vi ikke i dag.
Er de 240.000 nye muligheder for at bygge boliger ikke det korrekte tal, vil jeg spørge miljøministeren.
Er det ikke også rigtigt, at det er en automatisk ret, man får; der skal ikke længere søges, det er en automatisk ret, man har? Hvordan kan man kalde det tillid til kommunerne at diktere kommunerne, at de skal give tilladelsen, men ikke må tage stilling til ansøgningen?
Det synes vi er en underlig form for tillid at sige, at de diktatorisk skal give tilladelsen.
Er det ikke rigtigt, at de her bygninger kan frastykkes, og at man dermed åbner mulighed for massiv spekulation?
Er det ikke rigtigt, at der ikke foreligger nogen dokumentation for behovet?
Der har over 5 år været 25 klagesager i alt for hele landet, er det ikke rigtigt, at det er størrelsesordenen?
Pernille Blach Hansen (S), 2002-05-28:
Når nu ministeren helt usædvanligt vælger at gå ind og tage ordet først under tredje behandling af sit eget forslag, undrer det mig, at ministeren ikke svarer på det, der har været det fundamentale for debatten i den seneste uge.
Den debat er jo blevet rejst af forskningsprofessor Esben Munk Sørensen, der siger, at det her forslag til planlov åbner op for at bygge eller etablere 240.000 ekstra boliger i det åbne land. Derfor vil jeg gerne spørge meget klart: Hvor mange ekstra boliger forventer ministeren nu der bliver bygget i det åbne land?
For hvis det er det her, der skal redde landsbyskolerne og brugsen og posthusene, som ministeren var inde på her til sidst, må der da alligevel være tale om et betydeligt antal boliger.
Det er jo præcis det, der er problemet.
Ministeren har som katten om den varme grød bare gået uden om hele tiden i stedet for at forklare ganske præcist, hvor mange ekstra boliger der her er mulighed for bliver etableret i det åbne land.
Søren Egge Rasmussen (EL), 2002-05-28:
Jeg vil sige til miljøministeren, at det, jeg nævnede før, var, at jeg ikke så noget problem i, at landbrugseleven boede i den nærmeste landsby.
Jeg kender udmærket godt vilkårene for landbrugselever, jeg er faktisk selv landbrugselev og har måttet afbryde min uddannelse for at være her i stedet for.
Med hensyn til disse aftægtsboliger og boliger ude på den enkelte ejendom er jeg godt klar over, at der vil være en vis procedure omkring at give tilladelse til dem, men samtidig må man jo sige, at det boligbehov, der kan være her og nu for en medhjælper, kan jo være passé om 5 år, det behov, der kan være for en aftægtsbolig her og nu, kan være slut om 10 år.
Det er jo den virkelighed, der bliver med den her rekreative kulisse, som landskabet er for mange.
Det er jo fakta, at det er der, der er penge at hente på at lave sådan noget udlejningsbyggeri.
Bjarne Laustsen (S), 2002-05-28:
Nu kunne det måske være hensigtsmæssigt, at ligestillingsministeren også havde kendskab til det papir, som jeg godt kendte, nemlig svar på spørgsmål 10. Jeg forstår, at det ikke har været en af de sager, der har været drøftet vældig meget i regeringen, for så ville alle ministre jo have haft kendskab til det svar: Netop at vi ønsker at forringe vilkårene for de dårligst stillede i dette land, og det kan ikke gå hurtigt nok.
Derfor gør vi det med tilbagevirkende kraft.
Det er det, der står i det papir.
I al anstændighed, hvis man har sådan noget, og uanset at vi kan være uenige om, hvordan man skal lave omfordeling i vores samfund, så behøver man da strengt taget ikke at lave det med tilbagevirkende kraft.
Man kunne jo simpelt hen have gjort det, at man havde ventet til år 2002 med at ændre på de forhold.
Næ, man skulle have fingrene i de penge, som folk har indbetalt allerede i år 2001.
Det er skammeligt, at man laver lovgivning med tilbagevirkende kraft.
Jeg er helt med på, at man har reddet sig ud af det ved, at Justitsministeriet har sagt, at det er så lille et beløb, at det ikke er værd at snakke om, og derfor er der ikke nogen problemer i forhold til grundlovens sikring af de her midler.
Men det eneste, der står i svaret, er: Vi ønsker at tage fra de fattigste, og det kan ikke gå hurtigt nok.
Det er essensen af ministerens svar.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2002-05-28:
Til fru Rosenkrantz-Theil vil jeg bekræfte det svar, jeg har givet i spørgsmål nr. 29 og så også henholde mig til den forklaring, som hr. Lars Barfoed gav.
Det er ikke i kraft af det her lovforslag, at skattereglerne ændres.
Hr. Bjarne Laustsen stillede mig et konkret spørgsmål
vedrørende tilbagevirkende kraft, og der vil jeg lige citere fra svar på spørgsmål nr. 10, hvor Justitsministeriet har udtalt: »Som det fremgår ovenfor, har den foreslåede ændring ifølge lovforslaget virkning for godskrivningen i december 2002 af indbetalte beløb for indkomståret 2001.
Ud fra almindelige retssikkerhedsmæssige betragtninger giver det anledning til principielle betænkeligheder at gennemføre love af bebyrdende karakter, der tillægges retsvirkninger forud for kundgørelsen.
Baggrunden for de anførte retssikkerhedsmæssige betænkeligheder kan noget forenklet beskrives således, at
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-05-28:
Det er en lang og ideologisk præget debat, vi har haft om det
Der er da selvfølgelig ideologi i det.
Det var vist Venstres ordfører, der beskæftigede sig med ordet retfærdighed.
Retfærdighed er jo et begreb, der kan vurderes på mange måder.
Det er jo rigtigt, at hvis man betaler lige så meget ind, som man får tilbage, er det en form for retfærdighed.
Men vi ønsker i denne sammenhæng at snakke om social retfærdighed eller solidaritet, og det er noget helt andet.
Det er klart, at med det system, der ligger nu, er der tale om en omfordeling af kroner i samfundet.
Og det mener vi at der er en god anledning til i det lovforslag her.
Ved førstebehandlingen trådte jeg vande, for vi har tidligere støttet, at det skulle være på den måde, som regeringen nu vil have det tilbageført til.
Men jeg sagde ved førstebehandlingen, at vi ville se, hvordan den samlede sociale profil af regeringens finanslov ville være, inden vi tog endelig stilling til det her.
Den bedømmer vi altså til, at vi nu stemmer imod forslaget her, altså vil fastholde den solidariske model, hvilket vi jo kun er et mindretal, der vil.
Det var da vist den konservative ordfører, der var oppe og snakke om socialister kontra borgerlige; om socialister var socialt ansvarlige eller ville gøre mindre eller mere for de svageste.
Vi er hverken socialister eller ansvarlige, undskyld, vi er hverken socialister eller borgerlige, vi er faktisk ansvarlige.
Det var det, der var pointen i det.
Vi mener egentlig, at der er anledning til omfordeling, for der var altså nogle sociale negative tiltag i finansloven.
Vi mener faktisk, at folkepensionen er for ringe, og der er for mange af dem, man her tager fra, der kun har folkepensionen.
Så siger Venstre, at ved at tage penge fra de svage vil man motivere dem til at spare op.
Det er da godt nok et argument, der vil noget.
Kunne man ikke finde noget mere at tage fra dem, så de fik yderligere lyst til at spare op?
Hvad de så skulle spare op af, det har jeg lidt svært ved at finde ud af, men de kunne måske gå hen og låne til det?
Jeg ved ikke, hvordan det ellers skulle kunne lade sig gøre.
Så vi går altså imod regeringens forslag, for vi synes, at der er en god anledning til at foretage en retfærdig omfordeling i samfundet.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2002-05-28:
Det er helt utroligt, som hr. Lars Barfoed og jeg kan blive enige i dag: Jo, det er fuldstændig korrekt.
Men den store forskel er, at tidligere fik den fattigste pensionist jo et langt, langt større beløb ud igen.
Det vil sige, at man langt kompenserede for, at vedkommende betalte mere ind krone for krone, for rådighedsbeløbet var anderledes.
Det er jo der, jeg ser problemets kerne.
Lars Barfoed (KF), 2002-05-28:
Jeg kan forstå, at fru Pernille Rosenkrantz-Theil er stærkt begejstret for ministerens svar på spørgsmål nr. 29.
Jeg tror, det nu er tredje gang under denne debat, vi har fået det læst op af fru Pernille Rosenkrantz-Theil, så nu kender vi efterhånden ordlyden af det og er i stand til alle sammen, tror jeg, at citere det uden at læse det op.
Men jeg vil gerne bede fru Pernille Rosenkrantz-Theil om at bekræfte, at den omfordelingsvirkning, som fru Pernille Rosenkrantz-Theil omtaler, slet ikke har noget at gøre med det her lovforslag.
Den har at gøre med skattereglerne.
Altså at den, som betaler topskat, fordi vekommende har en indkomst over 285.000 kr. netto efter skat, indbetaler mindre. Og den effekt er fuldstændig den samme med den ordning, vi nu indfører, som den er med den eksisterende ordning.
Den skattemæssige effekt, der betyder, at den, der betaler topskat, reelt efter skat betaler mindre, er altså den samme, uanset hvordan vi skruer pensionsordningen og lovgivningen om den sammen. Vil fru Pernille Rosenkrantz-Theil ikke bekræfte det over for mig?