Arne Rolighed (S), 2001-05-29:
Jeg er glad for, at vi har fået sat forholdene for døende og pårørende på dagsordenen i dag.
Der er et klart behov for at forbedre tilbudene for døende.
Vi kan opgive at helbrede, men aldrig at føre kvalitet til livet.
Det er vigtigt, at vi gør det rigtige for de døende og ser på indsatsen i et bredt perspektiv.
Det er et privat anliggende at dø, som ikke må overtages af de professionelle, men den døende kan ofte have behov for professionel støtte i den sidste tid, og det er den støtte, debatten handler om i dag.
De fleste foretrækker at dø i eget hjem, hvis de kan få en kvalificeret behandling og pleje, som de er trygge ved.
Dette gælder især, hvor familie og netværk kan støtte, men mange har ikke et sådant socialt netværk.
For dem er behovet for støtte størst.
Opfølgningen på finanslovaftalen 2000 vedrørende frit valg til hospice førte til, at regeringen sammen med Amtsrådsforeningen og Kommunernes Landsforening nedsatte en arbejdsgruppe, som netop har færdiggjort en rapport, som hedder »Hjælp til at leve, til man dør«.
Regeringen er positiv over for rapportens forslag og ser frem til at debattere anbefalingerne her i dag.
Rapporten konkluderer, at der er en betydelig aktivitet i amter og kommuner i indsatsen over for døende og pårørende.
Samtidig er det dog klart, at der er en stor forskel på, hvor langt man er kommet med udbygningen og indsatsen over for døende og pårørende rundt i landet, og dermed på, hvilke tilbud de døende og deres pårørende kan forvente.
Rapporten anbefaler en forstærkning af den palliative indsats og understreger vigtigheden af, at døende sikres tryghed og et kvalificeret koordineret behandlingstilbud, uanset hvor man bor.
Jeg er enig heri og vil trække de væsentligste forslag frem.
Den palliative indsats bør organiseres i en specialiseret palliativ enhed i alle amter og H:S med en ambulatoriefunktion, et palliativt team, palliative senge og en hospicefunktion.
Ambulatoriefunktionen skal bl.a. medvirke til at sikre kontinuitet i den palliative pleje og behandling og kunne visitere patienten til behandling på sygehus, hos praktiserende speciallæger og fysioterapeuter.
Det palliative team skal rådgive de nøglepersoner, der er omkring den døende, og teamet skal kunne følge patienter med særlige behov i deres eget hjem og på plejehjem i tæt samarbejde med patientens læge i hjemmeplejen.
Der skal etableres palliative senge, som det er meningen, at patienten efter endt behandling skal udskrives fra.
Hospicefunktionen skal fortrinsvis være for uhelbredeligt syge patienter i den afsluttende terminalfase.
Behandlingen og plejen kan her kombineres med behandling på en specialafdeling.
Der skal være mulighed for enestuer, og for at de pårørende kan overnatte. Fysisk skal hospicefunktionen være en særlig afdeling eller et afsnit på et sygehus eller på et plejehjem, eller den kan placeres i en selvstændig ejendom, et selvstændigt hus.
Med hensyn til spørgsmålet om fremtidig etablering af nye selvejende hospicer bør det i givet fald ske i samarbejde med et eller flere amter og under en overordnet amtslig planlægning, så hospicepladserne kommer til at indgå som en integreret del af amtets samlede tilbud til døende og pårørende.
Og lad mig sige med det samme, at regeringen er positiv over for de selvejende hospicer, som vi har, med de gode erfaringer de har været med til at give hele debatten herom.
For at sikre et kvalificeret og koordineret behandlingstilbud til døende og pårørende og for at fremme lighed i tilbudene lægges der op til, at amterne samt H:S og kommunerne indgår samarbejdskontrakter.
Der skal ske et kompetenceløft gennem efteruddannelser, så plejepersonalets lægefaglige viden og kompetence styrkes.
Samtidig er der behov for opsamling af viden, evaluering i forskning og uddannelse inden for det palliative område, og det kan passende være de tre amtslige uddannelsesregioner, der bliver ansvarlige for det.
Alt i alt er det et rigtig perspektivrigt forslag, der vil forbedre forholdene for de uhelbredeligt syge, den døende og støtte op i den sidste vanskelige tid.
Det er regeringens holdning, at der skal ske en forbedring af forholdene for døende og pårørende.
Forhandlingerne må tage hensyn til forskellige behov og forskellige løsningsmuligheder i de enkelte amter.
Forhandling