Carsten Hansen (S), 2001-01-30:
Lad mig starte med at fastslå, at vi i Socialdemokratiet er meget optaget af integration i alle aldre, og at vi løbende tilpasser modersmålsundervisningen til det omgivende samfund og ser på samspillet mellem integration og uddannelse, også i modersmålsundervisningen, samt løbende tilpasser i forhold til de krav og målsætninger, vi her i Folketinget stiller op. Men når det er sagt, vil jeg godt sige, at vi på det seneste har set, at folkeskoleforligskredsen ikke kan ændre noget, uden at alle er enige, men det føler Venstre sig åbenbart ikke forpligtet af.
Vi har set, at en lang række kommuner, herunder kommuner styret af Venstre, havde ønsket sig at få lov at fortsætte med forsøgene for at sikre langt større helhed i børnenes hverdag, men her stod Venstre altså af, mens vi andre i respekt for indgåede forlig har meldt ud, at vi først skal være enige, inden vi går videre.
Men der er åbenbart en forskel, selv om der for mig at se på det principielle plan ikke er til at se forskel.
Og jeg må spørge Venstre: Hvad er forskellen?
Vi har i det danske samfund en række mennesker, der er her af vidt forskellige grunde: uddannelse, midlertidige flygtninge, arbejde osv., og hvis børn modtager modersmålsundervisning.
Lad mig pege på et par eksempler: Der er islændinge, der er færinger, der kommer hertil for at gøre deres studium færdigt, der er flygtninge, også fra det tidligere Bosnien, der vender hjem igen.
Skal deres børn ikke have adgang til modersmålsundervisning?
Og som undervisningsministeren sagde, har vi jo en forpligtelse ifølge et EU-direktiv til at tilbyde EU-borgere modersmålsundervisning.
Havde Venstre og De Konservative forestillet sig, at vi skulle bryde det direktiv eller gøre forskel på EU's borgere i forhold til vores nordiske venner, eller gøre forskel på de borgere, der kommer fra EU, i forhold til borgere fra tredjeverdenslande? Når det er sagt, så tror jeg, vi skal tage udgangspunkt i fakta; det tjener vist alle i denne her sag, at alle de her grupper har en mulighed for at modtage tilbudet om modersmålsundervisning.
Men det er langt under halvdelen, der i virkeligheden modtager tilbudet, og det er et tilbud, der ligger uden for den normale skoletid.
Alene det tror jeg er et væsentligt forhold, der er vigtigt for de forældre med en anden etnisk baggrund, der modtager tilbudet på deres børns vegne.
Vi har ikke lagt skjul på fra Socialdemokratiets side, at vi gerne så denne pligt udvidet til fra 3-års-alderen, og vi vil gerne være med til at se på det her fremadrettet.
Men vi gør det først, når den første evaluering af kommunernes indsats foreligger i skoleåret 2001 og 2002.
Men vi betragter ikke førskoleundervisningen og modersmålsundervisningen som hinandens modsætninger.
Vi mener faktisk, at man bør fortsætte det gode arbejde, og i stedet for at bruge energien på et stort og ideologisk slagsmål om det her spørgsmål, mener vi, vi skulle se på, om vi ikke kunne forenes om at give alle børn en god indgang til den danske folkeskole, der sikrer, at de lærer det danske sprog.
Den danske integrationsindsats bør starte allerede her, og vi skal sikre os, at børnene er på lige fod, når de starter i folkeskolen.
Her er jeg faktisk enig med forslagsstillerne, men de er allerede godt i gang ude i kommunerne.
Vi har også sagt, at vi er villige til at se på det, når vi har lidt flere erfaringer med den førskoleundervisning, der er i gang, og når vi ser resultatet af den evaluering, der kommer.
Det er også på det grundlag, vi afviser forslaget, også fordi vi agter at leve op til de forlig, vi har indgået.