Kristian Thulesen Dahl (DF), 2006-04-27:
I Dansk Folkeparti finder vi, at det er helt afgørende, at vi som politikere, men så sandelig også at vi alle sammen, den danske befolkning, som forbrugere kan have tillid til, at de fødevarer, vi kommer i berøring med, er i orden, uanset om det er fødevarer, vi tager ned i supermarkedet og køber, eller om det er fødevarer, vi kommer i kontakt med, fordi vi går ud og spiser en aften.
Det er så afgørende, at man ved, at der er et system, der sikrer, at de brodne kar, der jo selvfølgelig er i alle brancher, bliver opdaget; at de svindlere og de plattenslagere, der selvfølgelig også er på fødevareområdet, udsættes for den fornødne risiko for at blive opdaget, afsløret og stillet til ansvar for det, de foretager sig.
De skal faktisk leve med en daglig risiko for at blive opdaget.
Derfor har vi jo her i landet, ligesom man har i en række andre forholdsvis velfungerende samfund, valgt at have en fødevarekontrol, en offentlig fødevarekontrol, som skal give os en tryghed ved de ting, jeg netop har været inde på.
Selvfølgelig kan man diskutere, at virksomheder også selv har et ansvar.
Selvfølgelig kan man diskutere, at der i alle virksomheder bør foregå egenkontrol, for det er også i virksomhedernes egen interesse – det bør det være – at der er styr på sagerne.
Men ud over det bør der være et offentligt kontrolapparat, som vi kan have tillid til får afsøgt de brodne kar, får blotlagt dem, får dem op til overfladen, og får dem stillet til ansvar – og det i form af, at der skal være besøg på den enkelte fødevarevirksomhed, der skal foretages kontrol på den enkelte fødevarevirksomhed.
Det skal ske, for at der efterfølgende kan ske en opfølgning.
De steder, hvor tingene ikke er i orden, skal man komme igen, skal man kontrollere, indtil man er sikker på, at virksomheden har forstået budskabet, og at tingene er i orden.
alt afhængig af alvoren i overtrædelsen.
Det her er Dansk Folkepartis udgangspunkt for, hvordan tingene bør være.
Det er naturligvis ministerens ansvar.
Ministeren handler ud fra et ressourcegrundlag, som han har bedt om, som regeringen har bedt om.
Vi har selvfølgelig en forventning om, at ministeren og regeringen, når de har fået de ressourcer, de mener er nødvendige for at drive et område tilfredsstillende, så også kan håndtere det.
Vi har dertil med hensyn til de omstillinger, der jo er sket, lagt til grund, at der alene er sket effektiviseringer og rationaliseringer, når det handler om en nedadgående bevilling, og for så vidt angår ledelse og laboratoriekontrol, men ikke når det handler om kontrol af den enkelte virksomhed, om besøg hos den enkelte virksomhed.
Vi må lægge til grund, at de ting, vi får at vide, er korrekte, og at vi kan regne med dem, og det er også derfor, vi mener, at de forhold, der har været utilfredsstillende, er ministerens og regeringens ansvar.
Alligevel har vi fra Dansk Folkepartis side valgt et forløb, hvor vi ud over at kritisere de utilfredsstillende forhold har sat fokus på, hvad der skal til, for at forbrugernes tillid til fødevarekontrollen kan blive genoprettet.
Vi har opstillet en række punkter, og mange af punkterne er i overensstemmelse med det, man generelt har diskuteret som værende nødvendigt for at genoprette forbrugernes tillid; det er der sådan set ikke noget mærkeligt i.
Men vi har lagt vægt på, at de initiativer, som er nødvendige for at genoprette forbrugernes tillid til fødevarekontrollen, sættes i værk nu og ikke i 2007 eller senere.
Vi har lagt vægt på, at de manglende tilsynsbesøg – der jo er et faktum – skal være gennemført inden den 15. maj, som ministeren har lovet os, og vi har lagt vægt på, at der skal foretages en ekstern undersøgelse.
Folk udefra skal kigge fødevarekontrollen over skulderen for at være sikker på, at det, der foregår, er godt nok.
Vi har altså taget nogle initiativer, der skal træde i kraft her og nu, et slags fødevarernes bagmandspoliti.
Men vi har lagt vægt på, at de initiativer, som tages nu, ikke nødvendigvis er tilstrækkelige for at genoprette tilliden fuldt ud, og derfor har vi bedt regeringen om at få med i den aftale, der er indgået, at i starten af juni skal vi evaluere, hvad der er sket fra nu af og til starten af juni, med henblik på eventuelt at tage nye initiativer.
Ud over at der skal ses på, hvad der er gjort fra nu af og til starten af juni, og hvad der yderligere skal sættes ind med, har vi bebudet, at vi i forbindelse med finanslovdrøftelserne vil have en ny diskussion af ressourcerne og mulighederne for fødevarekontrollen.
Desuden har vi lagt ind, at når den eksterne undersøgelse er tilendebragt – det skal den være senest i slutningen af dette år – skal der ske en ny opfølgning, hvor man på baggrund af de anbefalinger, der kommer som resultat af undersøgelsen, vurderer, hvad der yderligere kan gøres for at sikre forbrugernes tillid til fødevarekontrollen.
Oven i det har vi med tilfredshed konstateret, at Rigsrevisionen har bebudet en undersøgelse af hele området.
Den kulegravning, Rigsrevisionen vil foranstalte, er meget, meget vigtig, for det er jo nogle personer, vi har meget stor tillid til, som skal se på de procedurer, der har gjort sig gældende, og også på ministerens rolle i den pågældende sag og hvordan det hele er håndteret fra ministerens bord.
Med andre ord: Der er konstateret en række uacceptable forhold, og derfor er der bl.a. på vores foranledning igangsat en række initiativer, som på kort sigt skal være med til at genoprette tilliden: Der sker evalueringer, som skal medvirke til, at der tages nye initiativer; vi har bedt eksterne, uafhængige folk kigge fødevarekontrollen og Fødevarestyrelsen over skulderen for at finde ud af, hvad der kan gøres bedre, og give os gode råd, og vi har med tilfredshed konstateret, at Rigsrevisionen laver en kulegravning af området, dels selvfølgelig med henblik på at finde ud af, hvad der sker i ministeriet, dels for at gøre os bedre klædt på til at få fastslået ministerens ansvar.
Alt dette skal medføre, at vi igen får en fødevarekontrol og en førevaresituation her i Danmark, som forbrugerne kan have tillid til.
Vi afviser ikke, at der ud over de ressourcer, der er afsat ifølge den aftale, vi indgik med regeringen umiddelbart før påske, er behov for flere ressourcer.
Det er sådan set lige præcis derfor, vi gør noget på kort sigt og lader nogle mennesker, der er klogere på området end os, kigge kontrollen over skulderen med henblik på at komme med gode råd og finde ud af, om der skal mere til.
Der er et enkelt punkt mere angående hele fødevareområdet, jeg lige vil nævne afslutningsvis.
I Dansk Folkeparti opfatter vi den måde, regeringen har valgt at gribe fødevareområdet an på, som en systemfejl.
Vi har tidligere været inde på det i andre sammenhænge, men jeg vil gerne igen tilkendegive her fra Folketingets talerstol, at vi aldrig har brudt os om, at man har splittet fødevareområdet op, så den »Fra jord til bord«strategi, der jo var etableret, på mange måder er gået itu.
Der var mange fornuftige ting i den, og derfor vil vi gerne komme med en opfordring til regeringen om, at den tager initiativ til at sikre, at vi vender tilbage til forholdene fra før 2004, da regeringen gennemførte en ændring, der medførte, at fødevareområdet blev splittet op mellem flere forskellige ministerier.
Jeg vil på baggrund af alle de forhold, jeg har nævnt, fremsætte følgende: Forslag til vedtagelse
»Folketinget konstaterer, at der på fødevarekontrolområdet har været en helt utilfredsstillende situation, og at flere initiativer er nødvendige for at genoprette forbrugernes tillid til fødevarekontrollen.
Folketinget konstaterer med tilfredshed, at der iværksættes flere uafhængige undersøgelser af fødevarekontrollen – herunder specielt, at Rigsrevisionen vil undersøge området.
Når Rigsrevisors beretning foreligger, vil Folketinget på ny debattere forholdene vedrørende fødevarekontrollen – bl.a. med henblik på at fastlægge ministerens ansvar.
Folketinget støtter den tidligere udarbejdede strategi »Fra jord til bord« og vil på den baggrund opfordre statsministeren til igen at samle alle områder med relation til fødevarer i ét ministerium.«
Vores udgangspunkt er lige præcis, at vi ikke vil have en ringere fødevaresikkerhed i Danmark end i eksempelvis USA, som hr. Touborg nævner.
Det, der så er behov for, er, at nogle kigger fødevarekontrollen over skulderen for at se, hvordan vi sikrer det.
Der er forskellige elementer, og der er forskellige måder at gøre det på.
Der er så valgt en måde med egenkontrol og et vist antal offentlige kontroller, og her er jeg nødt til at sige åbent og ærligt, at noget af det, vi bliver nødt til at kigge på, er forholdet mellem egenkontrol og offentlig kontrol: Hvor skal balancen ligge?
Men det er klart, at der er en vigtig balance, som vi skal finde, og det er jo lige præcis også derfor, vi har iværksat de ting, vi har gjort.
Vi er jo som en åben bog i Dansk Folkeparti.
Vi er slet ikke kryptiske, og det er slet ikke en overordnet strategi hos os, at nu gør vi sådan og sådan og har lidt hemmeligheder og sådan noget.
Vi siger sådan set bare tingene, som de er, og som vi ser dem, og vi fremsætter de forslag, som vi synes er de rigtige.
For så vidt angår, om vi har fået hvilke oplysninger hvornår og sådan noget, er der jo en grund til, at vi skriver i vedtagelsen, at vi er meget tilfredse med, at Rigsrevisionen skal undersøge området.
Rigsrevisionen skal jo undersøge de papirgange, der har været, og de svar, der er givet til Folketinget, og den skal også blotlægge ministerens rolle i sagen.
Sådan vil det selvfølgelig blive, og derfor synes vi ikke, det er det rigtige tidspunkt at drage konklusioner i dag.
Det er det først på det tidspunkt, hvor Rigsrevisionens beretning foreligger.
Med hensyn til »Fra jord til bord« er der sådan set heller ikke noget med gustent overlæg, eller at vi vil opnå et eller andet.
Der ligger jo et stort baggrundsmateriale helt tilbage fra 1990'erne om det fornuftige i strategien »Fra jord til bord« – ikke bare som en overskrift, men også som noget, man rent faktisk kan gennemføre i sin rolle som offentlig myndighed.
Men i dag er der altså det problem, at tingene er splittet op, og det kan vi godt se en række uhensigtsmæssigheder ved.
Forleden kom det jo frem, at man i det ene ministerium vurderer, om man skal give tilskud til en virksomhed, mens man i det andet ministerium vurderer, om man skal politianmelde den samme virksomhed.
Sådan noget viser jo, at det er uholdbart, at tingene er blandet sådan sammen, som tilfældet er, og det er præcis derfor, vi skriver i forslaget til vedtagelse, at vi faktisk synes, at »Fra jord til bord«strategien skal genindføres i praksis.