runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Sandy Brinck (S), 2003-05-27:
Jeg bliver nødt til at sige til hr. Nonbo, at hr. Karsten Nonbo altså har større forventninger til politiets statistik end Rigspolitichefen har, for det fremgår faktisk af et svar til min kollega, hr. Jacob Buksti, og jeg citerer - det står også i betænkningen, der skriver Rigspolitichefen i forbindelse med spørgsmål nr. 29: »Det fremgår ikke af politiets landsdækkende statistikker, hvor stor politiets færdselsindsats er på de forskellige typer af veje.«
Citat slut.
Og det er noget, vi skal blive ved med at tro på, også selv om vi ikke kan læse nogen steder, om det sker eller ej, også selv om der ikke er penge med fra regeringen.
Det kunne jo altså godt i nogle folks ører lyde lidt som slag i luften, når man her prøver at foregive, at der også er færdselssikkerhed i lovforslaget.
Jeg vil godt bede Venstres ordfører om at nå frem til den samme erkendelse som justitsministeren, nemlig at det helt bærende i forhold til den trafiksikkerhedsmæssige del af de forslag, der er fremlagt af regeringen, er den politimæssige kontrol.
Den del er naturligvis kompenserende over for hele hovedelementet i lovforslaget, også det eneste, som rent faktisk står i regeringens grundlag, nemlig at man skal op på de 130 km/t., og at der ikke er penge til den øgede kontrol.
Det vil sige, at det er inden for politiets nuværende ressourcer, man skal prioritere det.
Margrete Auken (SF), 2003-05-27:
Det er jo sådan, at det er 10 pct. af de dræbte, der bliver slået ihjel på motorvejene.
Jeg ved godt, at justitsministeren - det sagde hun jo i vores åbne samråd - syntes, at det var et meget fint lille tal.
Jeg synes jo, at det er et dramatisk højt tal i betragtning af, hvordan motorveje er, nemlig at man har fjernet alle bløde trafikanter, man har fjernet krydsende trafik.
Det er en meget dyr måde at lave færdselssikkerhed på, og der er 10 pct. altså ganske dramatisk mange, sådan som jeg følelsesmæssigt tænker, men der er jeg nok også skruet anderledes sammen.
Det bliver på den baggrund her simpelt hen smadderuhyggeligt, at regeringen alligevel ikke vil gøre noget for at få det tal ned.
At alle de ressourcer, der sættes af, er for at kunne øge hastigheden, og at vi ikke får én eneste tilkendegivelse af, hvad det er for en kontrol, man vil sætte ind.
Og øget politikontrol på almindelig vis er enormt ressourcekrævende og meget ineffektiv, hvis man gør det på almindelig vis.
Hvorfor kan vi ikke få hr. Karsten Nonbo til at forklare os, hvorfor nogle pludselig skal skånes?
Er det, fordi det trods alt er kernevælgerne, der ikke skal generes og skal have lov til at køre rundt på vejene med de der hastigheder?
For de bliver da meget irriterede.
Jeg ved da godt, at det er irriterende, hvis der kommer fotokontrol på den måde, men det er det eneste, der er smart i denne her sammenhæng.
Martin Lidegaard (RV), 2003-05-27:
Jeg har to spørgsmål til Venstres ordfører, der jo også er formand for Færdselssikkerhedskommissionen.
Det første spørgsmål har jeg forsøgt at stille ministeren flere gange.
Det ønsker hun ikke at svare på, men det kan jo godt være, at formanden for Færdselssikkerhedskommissionen ønsker at svare på det, nemlig hvor grænsen går for, hvor mange dræbte og kvæstede man finder det er rimeligt, der kommer på vejene.
Jeg håber da, at formanden for Færdselssikkerhedskommissionen vil svare, at det i hvert fald ikke skal overstige de måltal, som Færdselssikkerhedskommissionen selv har nedsat i sin handlingsplan.
Hvis det er tilfældet, at det også er det måltal - vi har i hvert fald været enige om indtil nu, at det er måltallet - er formanden for Færdselssikkerhedskommissionen så også med på, at hvis det måltal bliver overskredet, så bliver vi nødt til at gøre noget for at få det ned, f.eks. igen at nedsætte hastigheden på motorvejene, hvis det viser sig, at det giver et markant løft?
Det andet spørgsmål er - og det er faktisk ikke engang polemisk ment, det er meget ærligt ment: Hvad er grunden til, at man ikke vil være med til at indføre kontrol på motorvejene?
Der er jo kun noget at vinde, ikke noget at tabe.
Sandy Brinck (S), 2003-05-27:
Man får næsten helt ondt af Venstres ordfører.
Men det har hr. Karsten Nonbo altså sagt ja til.
Det er fint nok, at der kan laves dokumentation for, hvilken kontrolindsats der bliver i fremtiden, som hr. Nonbo siger, selvfølgelig kan man lave den dokumentation.
Det har ministeren ikke tilkendegivet, at hun ville.
Vi får også noget svært ved at se, om der er en stigning, fordi vi ikke har dokumentationen på nuværende tidspunkt.
Det vil sige, at vi kun kan dokumentere, hvilken kontrol der er på det pågældende tidspunkt og ikke, om det er en stigning eller et fald.
Tilbage står også, at justitsministeren trods adskillige lejligheder ikke har vist nogen som helst imødekommenhed over for at kunne føre statistik over, hvordan kontrollen foregår.
Så må jeg bare til sidst sige, at jeg synes, det er beklageligt, at formanden for Færdselssikkerhedskommissionen står heroppe og kalder os, som rent faktisk interesserer os lidt for, at der er folk, der dræbes og bliver kvæstet i trafikken, for et hylekor.
Jeg håber ikke, der er mange foran tv-skærmene nu, som rent faktisk har oplevet det selv eller hos deres nærmeste.
I så fald synes jeg, det var meget utidigt.
Martin Lidegaard (RV), 2003-05-27:
Jeg fik nu svar på mit ene spørgsmål.
Tak for den klare melding.
Den lader vi stå et øjeblik.
Til gengæld vil jeg gerne spørge for tredje gang, og hvis ikke jeg får et svar, går jeg ud fra, at det er, fordi der ikke er noget godt svar på det spørgsmål: Hvorfor vil man ikke være med til at indføre automatisk trafikkontrol på motorvejene?
Man vil spare penge, man vil spare ressourcer, og man ved, at det vil have en solid effekt på færdselssikkerheden.
Hvorfor vil man ikke det?
Margrete Auken (SF), 2003-05-27:
Jeg har ikke de sidste tal lige her, men når hr. Karsten Nonbo bliver ved med at sige, at det svinger, så ligger tallene, jeg har for de 2 år, hvor det har været lavest, på 29.
29, og det er altså 29 dræbte.
Så kommer også konsekvensen
for de lemlæstede.
Ellers ligger det oppe omkring 40, det gør det igen.
Alle de beregninger, vi har fået ind, og det ved hr. Karsten Nonbo jo også godt, viser 40 og stigninger.
Men det er klart, at holdningen er, at hvor der handles, der spildes og kun 10 pct. osv.
Jeg tror sådan set ikke, det er hr. Karsten Nonbos holdning, men det er helt tydeligt ministerens.
At det kan vi ikke tage os af.
Vi bruger mange penge på, at vi får opfyldt det løfte, at vi kan få lov at køre hurtigere.
Vi kommer ikke hurtigere frem.
Der bliver ikke mere transport af det.
Det koster kassen, det koster miljø, det koster støj, og det koster menneskeliv.
Karsten Nonbo (V), 2003-05-27:
Det kan godt være, at jeg har ignoreret hr. Martin Lidegaards spørgsmål, men jeg synes også, at de ligger på grænsen til, at de burde ignoreres.
Men jeg vil da godt svare, selv om det ikke har hold i virkeligheden, at vi ikke har sagt nej.
Vi har ikke sagt nej til ATK på motorveje.
Det bliver jo udført ved vejarbejde osv. på motorveje.
Det er vi med på.
Det bliver også udført individuelt, så jeg har ikke nogen fordomme over for ATK, hvis det kommer dertil.
Og fru Sandy Brinck har da ret i, at vi ikke kan dokumentere, når vi ikke har tal, der ligger tilbage i tiden.
Det er da helt klart.
Men derfor skal vi vel ikke opgive måske at lave det i fremtiden.
Det tror jeg heller ikke er fru Sandy Brincks intentioner.
Så er det spørgsmålet, om vi måske kan få noget vejtid at vide, dvs. hvor meget man har kørt på motorvejene, men hvis der ikke er nogen, der kører for stærkt, så kan der ikke rejses nogen sigtelse, og alle tal er jo relative, og vi ved, at vi får flere kilometer af motorveje.
Det vil sige, at der sådan set skal flere og flere til at udføre den samme kontrol på motorveje, så det vil være nogle relative tal, vi får.
Ja, det medgiver jeg.
Margrete Auken (SF), 2003-05-27:
Jeg går da ud fra, at hr. Nonbo også mener, at den halvdel af vejene, hvor der stadig væk skal køres 110 km/t., også skal kontrolleres.
Og der, hvor det er 90 km/t.
Eller har man ikke tænkt sig at tage sig af det?
hvis man fik det klaret på strækninger med 110 km/t. og 90 km/t. Men det, jeg kan forstå på regeringen, er, at det skal der ikke ske noget ved.
Det er kun ved vejarbejde, man vil bruge det, kun dér hvor man kan have en bemandet kontrol, og ikke der, hvor man kan bruge et effektivt system, for man kunne jo risikere at snuppe nogle af sine egne vælgere.
Karsten Nonbo (V), 2003-05-27:
Jeg ved ikke, om jeg har de store forhåbninger om, at mine svar slår igennem, men til fru Margrete Auken vil jeg sige, at 10 pct. er korrekt, det var det, det var i år 2001.
I år 2002 var det et helt andet tal.
Det svinger altså meget fra år til år, som jeg netop fortalte.
Det svinger mellem 20 og 40, og det har det gjort de sidste 10 år.
I år er der heldigvis noget, der tyder på, at vi, hvis vi ganger op, kommer ned i den lave kategori.
Skulle det være tilfældet, at vi kommer i den lave kategori, og så vi næste år kommer i den højere kategori, så ved jeg godt, at der er lagt op til det helt store hylekor, var jeg lige ved at sige, for når det går langt ned, så er der også en risiko for, at det går højere op til næste år, og så har skeptikerne kronede dage. I forhold til statistikken mener jeg ikke, det er et slag i luften, for der kan godt laves statistik.
At der så rent faktisk ikke er blevet gjort det, er så noget, vi kan håbe på og bede og appellere til justitsministeren og rigspolitichefen om, at det måske var noget, man ville gøre i fremtiden, således at der er syn for sagen.
Jeg er jo ikke minister, jeg er som sådan ikke udøvende, så den mulighed har jeg jo ikke.
Lene Espersen (KF), 2003-05-28:
Statsadvokaten for København besluttede den 23. maj 2002 af egen drift at iværksætte en undersøgelse af Dan Lynge-sagen i strafferetsplejens former i medfør af reglerne om politiklagenævnsordningen i retsplejelovens kapitel 93 C. Statsadvokatens undersøgelse blev ikke iværksat på initiativ fra Justitsministeriet, og statsadvokatens beslutning om at iværksætte undersøgelsen gav ikke på daværende tidspunkt Justitsministeriet anledning til overvejelser om undersøgelsens form.
Om baggrunden for min beslutning om nu at nedsætte en kommission til undersøgelse af Dan Lynge-sagen kan jeg henvise til den pressemeddelelse, som blev udsendt den 25. april 2003.
Som det fremgår heraf, viste det sig efter nærmere gennemgang af de retlige rammer for statsadvokatens undersøgelse, at der kunne være spørgsmål i sagen, som ikke kunne forventes fuldt ud belyst ved statsadvokatens undersøgelse, og at der kunne opstå en række inhabilitetsspørgsmål i forbindelse med undersøgelsen.
På den baggrund besluttede jeg, at der efter loven om undersøgelseskommissioner skulle nedsættes en uvildig kommission til undersøgelse af Dan Lynge-sagen.
Søren Søndergaard (EL), 2003-05-28:
Jamen jeg spørger jo ikke, hvorvidt PET har været inddraget i denne her sag med Dan Lynge på noget som helst plan.
Jeg spørger, hvornår ministeren første gang blev orienteret om, at PET var inddraget i sagen.
Det er det, jeg spørger om.
Og det burde man jo kunne svare på relativt simpelt.
Altså var det, da ministeren tiltrådte, eller var det i juli sidste år eller var det for en måned siden?
Det må altså være relativt simpelt, og jeg kan slet ikke forstå, at det skal være omgivet af den mystik. Jeg er ikke interesseret i at få at vide, hvorvidt PET har været involveret i den ene og den anden og den tredje sag.
I hvert fald ikke i denne her sammenhæng.
Det eneste, jeg spørger om, er: Hvornår blev ministeren bekendt med, at PET var involveret i sagen omkring Dan Lynge?
»Vil ministeren oplyse, hvad der konkret var baggrunden for, at hun besluttede at nedsætte en undersøgelseskommission i Dan Lynge-sagen?«
Lene Espersen (KF), 2003-05-28:
Vi kommer det ikke nærmere i dag.
Jeg kan ikke oplyse, hvorvidt der har været et samarbejde mellem Politiets Efterretningstjeneste og Dan Lynge.
Det betyder så også, at alle de spørgsmål, man hænger op på præcis den påstand, er umulige for mig at svare på i dag.
Jeg må bare gentage, at de svar jo vil komme på et eller andet tidspunkt, når
undersøgelseskommissionen er færdig med sit arbejde,
de forhold, som begge Enhedslistens medlemmer her er så voldsomt interesserede i, er omfattet af kommissoriet.
Line Barfod (EL), 2003-05-28:
Jeg forstår ikke helt, at ministeren forsøger at gemme sig bag undersøgelseskommissionen, for der ligger jo ikke i det, at man vil nedsætte en undersøgelseskommission, at man så ikke må redegøre for nogle oplysninger over for Folketinget.
Og så længe der ikke bliver spurgt til, at ministeren skal oplyse noget om, hvad PET har foretaget sig eller andre ting, men alene om, hvornår ministeren blev bekendt med, at PET havde kontakt med Dan Lynge, så er det svært at se, at ministeren kan dække sig ind under, at det er noget, som ikke må offentliggøres af hensyn til PET.
Det må være ret enkelt for ministeren at oplyse, hvornår ministeren blev klar over det.
Søren Søndergaard (EL), 2003-05-28:
Ministeren er jo altså ikke præget af en voldsom talelyst.
Det er jo underligt, og det må være underligt for alle, fordi spørgsmålet om, hvornår ministeren fik oplysningen om, at PET samarbejdede med Dan Lynge, siger jo i sig selv ikke noget som helst andet, end hvornår ministeren var bekendt med, at der var et sådant samarbejde.
Det siger jo ikke noget om, hvad samarbejdet gik ud på.
Men så lad mig spørge på en anden måde.
Lad mig spørge på denne måde: Hvornår blev ministeren bekendt med, at Dan Lynge samarbejdede med Politiets Efterretningstjeneste omkring rockerkriminalitet?
Hvilken dato blev ministeren bekendt med det?
Lene Espersen (KF), 2003-05-28:
Det kommer sådan set ikke bag på mig, at begge Enhedslistens repræsentanter synes, at det er et spørgsmål, der må være et enkelt svar på.
Men så enkelt er det jo ikke.
Og det, der er sagens kerne, er, at jeg ikke kan udtale mig om, hvorvidt PET i andre sammenhænge har været i direkte kontakt med Dan Lynge, og derfor kan jeg heller ikke udtale mig om noget, der så ud fra en teoretisk sammenhæng skal sættes ind i den dagsorden.
Det korte af det lange er, at jeg ikke kan udtale mig om det forhold, og derfor giver det ingen mening at spørge om, hvorvidt jeg med tidspunkter kan forholde mig til et forhold, jeg alligevel ikke kan udtale mig om.
Jeg vil bare fastholde, at det er et forhold, som undersøgelseskommissionens kommissorium helt stensikkert dækker, og det vil derfor indgå i kommissionens undersøgelse.
Så for såvel hr. Søren Søndergaard som for fru Line Barfod bliver der rig lejlighed til også at studere kommissionens undersøgelser på det her punkt, når den er færdig med arbejdet.
Line Barfod (EL), 2003-05-28:
Man kan jo gå rundt om den varme grød længe.
Det fremgår jo af kommissoriet og alt, hvad der har været fremme i pressen, at der er en diskussion om, hvorvidt et svar, som ministeren afgav til Folketinget sidste år, var korrekt eller ej, hvad ministeren svarede, og hvordan det svar var opbygget, og derfor er det jo væsentligt nok at få opklaret, hvornår ministeren blev opmærksom på, at der var kontakt mellem PET og Dan Lynge.
Det er sådan set et meget simpelt spørgsmål om et tidspunkt.
Ikke om, hvad PET har foretaget sig i forhold til Dan Lynge, eller Dan Lynge i forhold til andre eller noget som helst, men hvornår ministeren blev opmærksom på det.
Det er et meget simpelt spørgsmål.
Det tidspunkt må der kunne gives et svar på.
Lene Espersen (KF), 2003-05-28:
Nu har jeg ikke fået oplyst, hvad det er for myndigheder i Norge, der har valgt at give støtte til støttegruppen, så det kan jeg ikke forholde mig yderligere til.
Det, jeg tror er den store forskel, er jo, at vi i Danmark i form af Rigsadvokaten stadig væk er i gang med en vurdering af, hvor vidt der er grundlag for at genoptage efterforskningen af sagen om Scandinavian Star, og meget mere kan jeg ikke tilføje på nuværende tidspunkt.
Jeg tror, at man må holde sig for øje, at en del af spørgsmålet fra hr. Søren Søndergaard jo går på spørgsmålet
om fri proces, og der er der det at sige til det, at det norske justitsdepartement har tilkendegivet, at man har givet fri proces i et søgsmål mod et forsikringsselskab, hvorimod Civilretsdirektoratet i Danmark altså ikke har nogen ansøgninger om fri proces liggende til behandling på nuværende tidspunkt. Så der er nogle forskelle i måderne, som man kan sige, at denne her meget, meget, meget tragiske sag kører på i de to forskellige lande.
Men jeg synes, det er værd at understrege, at man altså i Danmark ser med stor alvor på sagen, og at Rigsadvokaten stadig væk er i gang med at genoverveje, om der skal ske noget i sagen.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Søren Søndergaard (EL), 2003-05-28:
Ja, nu har ministeren og jeg sådan en lille, jeg ved ikke, hvad man skal kalde det, leg gående ud på, at jeg spørger i øst, og så svarer ministeren i vest.
Og det er selvfølgelig meget underholdende, for det kan vi få enormt meget tid til at gå med.
Det kunne jo selvfølgelig være, jeg skulle overveje at spørge i vest.
Men så svarer ministeren såmænd bare i øst, så jeg er ikke sikker på, at det hjælper.
Men lad os nu lige prøve en gang at se, hvad spørgsmålet, jeg stillede her i dag, gik ud på.
Spørgsmålet gik ud på - der står ikke noget om, hvad PET
har lavet, eller hvad PET har været involveret i eller noget.
Jeg lover ministeren, at jeg slet ikke vil spørge om det.
Det eneste, jeg vil spørge om, er det, jeg på forhånd skriftligt har spurgt ministeren om.
Spørgsmålet lød: Vil ministeren oplyse, hvornår ministeren blev opmærksom på Politiets Efterretningstjenestes samarbejde med Dan Lynge?
Det er sådan set det eneste lillebitte spørgsmål, jeg vil stille. Selvfølgelig, hvis ministeren vil svare, at det kan ikke oplyses af hensyn til rigets sikkerhed, hvornår ministeren blev bekendt med det samarbejde, så må jeg jo acceptere det svar.
Men hvis ikke det omhandler rigets sikkerhed, så kunne jeg sådan set godt tænke mig, at ministeren svarede på det enkle spørgsmål.
Lene Espersen (KF), 2003-05-28:
Jeg har den 11. juni 2002 besvaret spørgsmål nr. S 2267 fra samme spørger vedrørende en eventuel direkte kontakt mellem medarbejdere ved PET og Dan Lynge.
Det er en besvarelse, der på det seneste har været genstand for omtale og debat også her i salen og i Retsudvalget
, og besvarelsen er som bekendt udtrykkelig omfattet af udkastet til kommissorium for den undersøgelseskommission, der nu bliver nedsat. Som det fremgår af besvarelsen, har PET i forskellige sammenhænge været involveret i den politimæssige indsats i forbindelse med rockerkriminaliteten, men man har ikke i denne sammenhæng, dvs. i forbindelse med den politimæssige indsats mod rockerkriminaliteten, været i direkte kontakt med Dan Lynge.
Som det vil være hr. Søren Søndergaard bekendt, forholder det sig sådan, at der i forhold til besvarelsen af spørgsmålet om Politiets Efterretningstjenestes virksomhed generelt gør sig det forhold gældende, at mulighederne for at videregive oplysninger om tjenestens virksomhed i sagens natur vil være begrænset af hensyn til den fortrolighed, som varetagelsen af tjenestens opgaver forudsætter.
I forhold til de oplysninger, der blev givet ved besvarelsen af det omtalte spørgsmål nr. S 2267 med hensyn til PET's involvering i den politimæssige indsats i forhold til rockerkriminaliteten, gør de nævnte hensyn til fortrolighed sig ikke gældende.
Derfor kunne de omhandlede oplysninger også indgå i besvarelsen af spørgsmålet.
Jeg kan imidlertid som følge af de nævnte hensyn ikke her i salen udtale mig nærmere om, hvorvidt PET i andre sammenhænge har været i direkte kontakt med Dan Lynge.
Men, og det vil jeg meget gerne understrege, det er som bekendt et forhold, der er omfattet af undersøgelseskommissionens kommissorium, og som derfor nu vil indgå i kommissionens undersøgelse.
Søren Søndergaard (EL), 2003-05-28:
»Vil ministeren oplyse, hvornår ministeren blev opmærksom på Politiets Efterretningstjenestes samarbejde med Dan Lynge, og hvad ministeren foretog sig i den forbindelse?«
Jeg ser frem til at modtage denne redegørelse for, hvad status er i den danske sag.
Eller gør sig en overvejelse
over, hvordan man kan være i kontakt med repræsentanter for de efterladte eller de efterladte med henblik på at understøtte deres arbejde?
Der er jo helt tydeligt en forskel på, hvad man gør, og hvorfor er der den forskel?
Det kan godt være, der er en objektiv grund til det, som ministeren kan oplyse.
Måske er det en mere alvorlig sag i Norge end i Danmark, hvad ved jeg, men jeg synes, det er markant, at der er den forskel. Hvis ministeren ikke kan give noget svar nu, så vil jeg da i hvert fald opfordre til, at man så overvejer, om man ikke kan følge det norske initiativ op.
Lene Espersen (KF), 2003-05-28:
Jeg synes, det er væsentligt igen at få understreget, at for så vidt angår den bevilling om fri proces, som det norske justitsdepartement har bekræftet, så drejer det sig om fri proces til en af de efterladte til et søgsmål mod et forsikringsselskab.
Jeg kan så også oplyse, at for så vidt angår forholdene
her i Danmark, har Civilretsdirektoratet oplyst, at man ikke for tiden behandler ansøgninger om fri proces for efterladte efter branden på Scandinavian Star.
Det er for at forholde det, man kan sige er den norske realitet, til det, der er den danske realitet.
Det, jeg synes er væsentligt at få understreget, er, at Rigsadvokaten for tiden er i gang med at vurdere, om der er grundlag for at genoptage efterforskningen i sagen om Scandinavian Star. Jeg kan desværre ikke over for hr. Søren Søndergaard i dag sige noget om, hvornår de overvejelser er slut.
Men jeg vil meget gerne over for hr. Søren Søndergaard love, at når den afgørelse er truffet, og vi har fået besked, vil jeg meget gerne orientere hr. Søren Søndergaard om det ved skriftligt at sende et svar over til Folketinget, så man er orienteret om, hvad status er på sagen.
Søren Søndergaard (EL), 2003-05-28:
Jeg takker ministeren for besvarelsen.
Jeg er selvfølgelig bekendt med, at der arbejdes også juridisk med sagen i Danmark, at Statsadvokaten arbejder med den.
Jeg kunne måske få ministeren til, hvis hun har oplysningerne, at løfte sløret for, hvornår der kommer en afgørelse fra Statsadvokaten.
Men i forhold til det norske synes jeg ikke rigtig, ministeren gik ind i det, der egentlig var mit ærinde, nemlig det, at man har bevilget fri proces i forhold til at vurdere ejerskabet - for det er jo det, det handler om, ejerskabet af »Scandinavian Star« - og det, at man fra de norske justitsmyndigheder stadig væk giver støtte til støttegruppen, hvis fornemste formål netop er at få afklaret forholdene omkring ejerskabet og de ansvarlige for ulykken bag »Scandinavian Star«.
Det, at man så markant fra norsk side går ind og understøtter det her, får det ikke nogle ting til at ringe hos justitsministeren, at vi måske skulle gøre noget lignende i Danmark?
Altså det er jo sådan, at der også var mange danskere, der omkom om bord på skibet, og derfor kunne der måske også være behov for, at det danske Justitsministerium tog et initiativ.
Det er sådan set derfor, jeg godt vil have ministeren til at forholde sig til den del af det, om man
ikke selv kunne tage et eller andet initiativ i forhold til at få understøttet det arbejde, der foregår for at få tingene endeligt afklaret.