runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Vibeke Peschardt (RV), 2000-02-02:
Hvis man nu skal være lidt venlig over for forslagsstillerne, og det er der sådan set ikke så mange der har været, så vil jeg godt prøve at gå lidt ind i det, de skriver i deres bemærkninger, som jo, efter det, jeg kan læse, heller ikke passer så godt med det, forslaget egentlig handler om.
Det handler jo bl.a. om den sag oppe fra Lønstrup her i sommer, hvor man ikke fik lov til at sætte nogle plasticrør ned i stranden.
Men det fik man altså.
Ved forskellig indgriben fik man altså mulighed for, at de dér rør fik lov at stå, og de står der faktisk stadig væk.
Om de så hjælper, og om det er en reel kystsikring, er jo noget helt andet.
Men derfor synes jeg ikke rigtig, trods min venlighed, at der er så meget sammenhæng imellem det, man gerne vil, nemlig lave et råd og en fond, og så forslagets bemærkninger.
Sådan som det fungerer i øjeblikket, har man en finanslovbevilling på omkring 100 mio. kr., der administreres af Kystinspektoratet, som så i samarbejde med amter og kommuner - der har man altså de råd, man efterlyser, nemlig amtsråd og kommunalbestyrelser - finder ud af, hvor de her penge skal bruges.
Og så er der en særlig ordning ovre i Ringkøbing Amt, hvor Vesterhavet er særlig slemt, og det er jo fint nok.
Det er rigtigt, som hr. Ole Donner sagde det, at man selvfølgelig godt kan drøfte det her i udvalget, men sådan, som jeg hører det, er der ikke stemning for at gøre noget ved denne her sag, og i den her form mener jeg heller ikke at man skal gøre det.
Jette Gottlieb (EL), 2000-02-02:
Jeg kan følge efter, hvor den forrige ordfører slap.
Efter Enhedslistens opfattelse er kysterosion faktisk en naturlig proces, og Enhedslisten ser faktisk gerne, at indgrebene i vores kyster begrænses.
Vi synes, at alt for mange kyststrækninger i dag er bebyggede eller befæstede, og den situation er selvfølgelig opstået som et resultat af ingen eller alt for ringe planlægning.
Hvorvidt kystsikring er relevant, vil jo altid være en konkret afvejning af naturbeskyttelsesinteresser over for kulturinteresser, og så vidt vi kan se, foregår den afvejning da nogenlunde i øjeblikket, og vi kan ikke se, at der er nogen begrundelse for yderligere tiltag.
Ole M. Nielsen (KRF), 2000-02-02:
Jeg må sige, at Kristeligt Folkeparti ikke kan tilslutte sig det beslutningsforslag her, og det er ikke, fordi det ikke gør mig ondt, når jeg ser, at kysten bliver nedbrudt på steder, som jeg virkelig godt kan lide.
Det område, som man beskæftiger sig med her i bemærkningerne, kender jeg personlig rigtig godt, og jeg er kommet der hele mit liv.
Alligevel kan jeg ikke gå ind for, at vi skal beskytte kyster alle steder.
Min overbevisning er, at hvis man vil beskytte kysten ét sted, så tager havet den et andet sted.
Hvis vi skulle sikre os langs hele Vestkysten, skulle vi altså lave Jyllands vestkyst om til en fæstning, altså med høfder hele vejen op og ned eller beton op og ned, og det vil vi bare ikke.
Forslagsstillerne vil jo bare gerne have det, der bliver lagt til, man de vil ikke afgive noget.
Det er selvfølgelig også en meget naturlig holdning, men den er nok ikke realistisk i forhold til havet og de kræfter, der arbejder dér.
Der er jo ikke meget økonomi i at stikke de kystsikringsrør ned.
Det var jo ikke økonomi, der var en hindring for, at man kunne få de kystsikringsrør ned, det var jo fredning.
Det specielle og interessante ved den sag deroppe, som jeg ikke forstår, er jo, at det i virkeligheden ikke er klinten, man har fredet i den struktur og den facon, den har, og det er heller ikke kirken, der er fredet; nej, det er naturens kræfter, der er fredet, altså deres indsats, deres arbejde med naturen er den, der er fredet, og derfor vil man ikke have rørene ned, for man vil se, hvordan naturens kræfter påvirker den klint, der er på det sted.
det har ikke spor med økonomi at gøre.
Miljøministeren har så indvilget i, at man nu laver nogle forsøg med de kystsikringsrør.
Men altså stadigvæk: Den sammenblanding af en fond og eksemplet med kystsikringsrørene er direkte forkert. Vi synes faktisk, at de kystsikringsordninger, vi har, og som ministeren har redegjort for, er helt rimelige.
Det eneste ved dem er, at vi synes, at i Vendsyssel kunne staten godt deltage med en lidt større del, men det behøver vi ikke få lavet et helt nyt system med et råd og en ekstra fond for.
Det er kun et spørgsmål mellem de lokale myndigheder og staten om, hvorvidt vi kunne få en anden fordeling af det, og det vil vi selvfølgelig gerne medvirke til.
Det synes vi er rimeligt, for det er specielt det område deroppe og så længere nede i Ringkøbing Amt og Sønderjyllands Amt, det handler om.
Forslaget her kan vi ikke tilslutte os, desværre.
Sonja Mikkelsen (S), 2000-02-02:
Det er ikke det, det her spørgsmål handler om.
Det spørgsmål, der er stillet, lyder, og så vil jeg gerne citere, hvis det skulle være spørgeren ubekendt, hvad det er, spørgeren har spurgt om: »Vil ministeren oplyse, hvornår Trafikministeriets planlægningschef som ministerens medlem af Ørestadsselskabets bestyrelse er blevet orienteret om Comet/Maunsells alternative løsningsforslag, og vil ministeren oplyse om betænkelighederne ved den dybtliggende forbindelsestunnel mellem metrostationen og Nørreport Station?
« Jeg vil gerne sige, at planlægningschefen som repræsentant i bestyrelsen ikke er blevet forelagt den omtalte rapport.
Ole Donner (DF), 2000-02-02:
Jeg lyttede som altid til hr. Helge Mortensens interessante indlæg, og hr. Helge Mortensen sagde, at det var et forslag om en unødig bureaukratisering.
Nu har jeg forgæves siddet og kigget i forslaget.
Villy Søvndal (SF), 2000-02-02:
Så for sidste gang: Jeg forstår det stadig væk sådan, at Dansk Folkeparti mener, at den almene sektor kan blive for stor, og det må vel betyde, at den i den aktuelle situation er blevet for stor.
Jeg vil så godt spørge Dansk Folkeparti
: Betyder det så, når man nævner den private sektor som en mulighed, at man vil støtte det forslag, jeg forstår regeringen er på vej med, der vil gå på, at man skal kunne tvinge private udlejere til også at udleje til nogle, der er svære at boligplacere, f.eks. hjemløse?
Det har vi foreslået nogle gange i SF, og jeg vil godt kvittere for, at regeringen også har arbejdet med det.
Det synes jeg, der er meget klogskab i, men støtter Dansk Folkeparti det forslag, fordi ellers så er fru Birthe Skaarups tale fuldstændig uforståelig endnu en gang, medmindre at Dansk Folkeparti vil støtte, at man tvinger private udlejere til også at åbne op for dem, der ikke er så rare at have som naboer, fordi de har en lidt anderledes opførsel nogle gange.
Så er det jo ikke noget svar, at man bygger mere privat, hvis det at bygge mere privat stadig væk betyder, at de, der har mest brug for en bolig, bliver holdt uden for det private udlejningsbyggeri.
Helge Mortensen (S), 2000-02-02:
Også jeg har bemærket, at forslaget her er nogenlunde det samme, har de samme mål, som forslag fra 1993, og kunne dvæle lidt ved, hvad årsagen er til, at det så fremsættes nu så mange år senere.
Og årsagen er vel, at det har været blæsevejr.
Der vil opstå skader, når det blæser unormalt meget.
Og det har det også gjort på kysterne.
Jeg synes, at det trods alt har givet anledning til, at vi her har fået en god redegørelse fra ministerens side.
Den vil jeg egentlig godt kvittere for, for jeg tror, at det er længe siden, at Folketinget har haft lejlighed til ligesom at standse op og gøre status over, hvad der foregår på området her.
Og det giver forslaget så anledning til, og det vil jeg så også kvittere med tak for til forslagsstillerne.
Så må jeg sige, at jeg finder, at forslaget her indeholder en bureaukratisering med fond og med råd, som der ikke er brug for.
I det hele taget er der en dobbelttydighed i forslaget, når man mener, at naturværdier, der er fredet, må beskyttes imod selveste naturen.
Det synes jeg er en lidt dobbelt holdning i forslaget.
Jeg vil sige, at vi finder, at det faktisk siden 1982, hvor de nye regler sådan set tager sit udgangspunkt med efterfølgende aftaler med amter, kommuner, lodsejere, hvor staten mere eller mindre har medvirket til de konkrete situationer, sådan som ministeren også her har givet tilsagn om vedrørende stormen den 3. december, har fungeret ganske godt.
Vi har i perioden siden da faktisk oplevet, at de sønderjyske diger er blevet styrket, at man i hele området omkring Ringkøbing Fjord, det mest følsomme område, har kunnet fastholde kystgrænsen, og at man har dæmpet nedslidningen af de nordjyske områder.
Der er naturligvis altid grund til at diskutere, om indsatsen er tilstrækkelig, om teknologien har ændret sig, om der er nye ting, men generelt finder jeg, at det er gået godt.
Ligeledes med den ekspertise, der er på området, hvor jeg finder, at Kystinspektoratet sammen med dem, der i amter og kommuner og i konsulentvirksomheder arbejder med kystsikring i Danmark, har kunnet levere den vare, der er behov for, til den tid, hvor den skulle være der.
På den baggrund vil jeg tillade mig at afvise forslaget.
Birthe Skaarup (DF), 2000-02-02:
Og det er klart, at når vi fremsætter sådan et forslag, så er det naturligvis for at gøre opmærksom på, at der findes nogle mennesker i det her land, der ikke har det godt. Det er bl.a. de hjemløse, som ikke har egen bolig.
Det er mennesker, der ikke kan tage hånd om eget liv og ikke har overskud på grund af forskellige årsager.
Vi ved alle sammen, at det kan være nogle, der er ude i alkoholmisbrug, det kan være nogle, der er ude i narkomisbrug, det kan være nogle, der har psykiske lidelser eller andre store sociale problemer. Mange af disse mennesker er ofte svære at nå for myndighederne.
Det er mennesker, som ikke vil i kontakt med systemet, men derfor kan man efter min mening godt have forsorgshjem eller herberg, hvor der er disponible pladser til rådighed.
Det er der så også nogle steder, men det er
ikke altid, at der er mulighed for de hjemløse til at finde sig til rette her.
Vi mener stadig væk, at det opsøgende arbejde skal opprioriteres.
Det kan vi simpelt hen ikke være bekendt.
Og jeg mærker da også her i Folketingssalen fra de ordførere, der har været heroppe allerede, at der er også nogle, der ønsker, at vi hjælper disse mennesker.
Vi efterlyser dog stadig væk initiativer, hvor den største indsats selvfølgelig skal ske i amter og kommuner.
Men vi så dem gerne ført ud i livet.
Vi mener, der skal tages flere initiativer, der virker på længere sigt.
Og vi ønsker naturligvis boligproblemerne løst for de hjemløse enten på den ene eller den anden måde, men også set i lyset af, at når man spørger en hjemløs, hvad vedkommende ønsker sig allermest, så svares der altid, at det højeste ønske er en bolig.
Det er klart, at vi skal sørge for, at disse mennesker i hvert fald som minimum får en seng at sove i.
Det er den mulighed, vi gerne vil have, at Folketinget igen giver til kommuner og amter, og det håber jeg at alle partier kan støtte.
Nu hører vi jo, at det ikke er alle, der vil bakke op om dette forslag, men jeg håber da, når vi nu alligevel har debatten, at man kan se, der skal gøres noget.
Den sociale indsats og øvrige behandlingsmæssige tiltag må og skal udbygges, og der skal ske en yderligere intensivering for at skaffe de hjemløse egen bolig på deres egne præmisser.
Vi har jo set, at de hjemløse også i det almennyttige boligbyggeri kan leve i bofællesskaber med et samlingssted, og vi er helt på det rene med, at det kan være en af mulighederne.
Vi synes, det må være en samfundsopgave at hjælpe de svage i vort land.
Men det skal ikke bare være her og nu, det skal være med en indsats, der gøres permanent og varig.
Annie Lunde Hansen (CD), 2000-02-02:
Jeg vil gerne holde fru Birthe Skaarup lidt fast ved noget af det, hun sagde.
Almene boliger skal tage deres del, og det gør de også.
Men for et øjeblik siden sagde fru Skaarup, at der skulle bygges nogle flere private boliger.
Jeg vil meget gerne spørge fru Birthe Skaarup, om hun tror, at jo flere private boliger der bliver bygget, desto flere skæve eksistenser kommer der ind i de byggerier.
Der er meget store besværligheder i boligudvalgene med i det hele taget at få nogle af dem, som trænger til det nu, ind i de private boliger, og jeg vil gerne høre, hvilket columbusæg der skal til for at løse det problem.
Birthe Skaarup (DF), 2000-02-02:
Jeg ved ikke, om jeg har columbusægget, men jeg har i hvert fald nogle bud.
Vi skal bygge mere i dette land, og boliger, hvor de ældre og unge psykisk syge og hjemløse kan komme ind, er da noget, vi i Dansk Folkeparti støtter.
Men det, vi godt vil have, er altså en opprioritering af det private boligbyggeri, fordi der mangler boliger her i landet.
Hvordan omfordlingen så vil blive fremover, er jo svært at sige, men det er klart, at der skal findes nogle varige løsninger for de svage i vort samfund, og det vil vi selvfølgelig gøre en indsats for, også ved at fremsætte det forslag, vi behandler her i dag.
Annie Lunde Hansen (CD), 2000-02-02:
Så må jeg spørge endnu en gang: Hvordan vil man presse de private boligejere til at tage nogle af de skæve eksistenser ind i et velfungerende privat boligbyggeri?
Birthe Skaarup (DF), 2000-02-02:
Det, man kan gøre, er at appellere til de private boligejere, at de også må tage deres del af netop de hjemløse.
Mange gange er det jo ikke hjemløse, der kommer ind i de boliger.
De vil gerne have noget for sig selv, og her ser vi jo nogle udmærkede tiltag rundtomkring, eksempelvis i Århus.
Her er der bygget nogle boliger, hvor de hjemløse kan have deres eget lille hus.
Byggeri af boliger til de skæve eksistenser vil vi da gerne være med til at opprioritere op, og det har vi også gjort rundtomkring i amter og kommuner,
vil jeg bare lige sige her.
Presse de private kan vi jo ikke, men vi kan appellere til dem.
Annie Lunde Hansen (CD), 2000-02-02:
Jeg vil godt sige til fru Birthe Skaarup, at i øjeblikket har selv dobbelte eller tredobbelte huslejer ikke kunnet få de private boligselskaber til at stille nogle boliger til rådighed for mennesker, der er bare en lille smule anderledes end dem, der bor der i forvejen.
Da CD's ordfører på området ikke kan være til stede, er det mig, der skal tage ordet for dette forslag på mit partis vegne.
Men jeg synes nok, at forliget om satspuljen, som giver 55 mio. kr. om året i 4 år til en handlingsplan på hjemløseområdet, gør en forskel i forhold til sidst.
CD synes ikke, vi ligefrem har noget at skamme os over, men man er nødsaget til at forstå, at vi har en kejtet tilgang til, hvordan problemerne med boliger til skæve eksistenser, som det jo handler om, bedst kan tackles.
Det kan lade sig gøre, og rundtomkring er der også gang i nogle meget forskellige ting, og melodien er den samme.
De har været meget dygtige.
Men til gengæld har det offentlige haft meget svært ved at lave noget, som de hjemløse har kunnet bruge.
Det drejer sig jo ikke bare om tag over hovedet.
Problemet er langt mere sammensat end som så, som også Venstres ordfører, fru Tove Fergo, var inde på.
CD mener faktisk ikke, der kommer noget ud af at tvinge regeringen til at give folk tag over hovedet.
Vi kender jo den akavede situation, at folk siger: Nej tak, det var ikke det, vi ville have.
Det er et mangesidet problem, vi har at gøre med, og der er hverken ond vilje eller tale om, at man ikke vil løse det, og det er heller ikke,
fordi der ikke er sat penge af til formålet ved finanslovforhandlingerne, så jeg vil nok sige, at Dansk Folkeparti næsten ikke kan undgå at have set, at der er sket noget siden sidst.
Men man kan nu engang ikke forvente, at problemerne kan være løst i større omfang den 1. februar for penge, der bliver bevilget i december måned. Som konklusion vil jeg godt repetere, hvad CD sagde sidst, nemlig at kommuner og amter skal opfylde deres forpligtelser, og jeg vil også gentage, at der skal arbejdes tæt sammen med de private organisationer og initiativtagere for at komme videre.
CD har stor sympati for de gode hensigter i Dansk Folkepartis forslag og er enige i meget af det, der står i bemærkningerne, men CD er ikke overbevist om værdien af en sådan indkvarteringsgaranti.
Anders Samuelsen (RV), 2000-02-02:
Som det fremgår af bemærkningerne, ønsker Dansk Folkeparti med dette forslag at løse problemet med hjemløse én gang for alle.
Det skal ske ved at skabe en indkvarteringsgaranti for hjemløse, bl.a. ved at skabe flere herbergspladser i København, ved at opstille mobile barakbyer rundtomkring i landet og sågar ved at anskaffe et hotelskib.
Det er et sympatisk og prisværdigt mål at ville afskaffe hjemløshed én gang for alle, og fra radikal side ville vi da også gerne løse problemet med et snuptag, hvis det altså var så enkelt.
Jeg er helt enig med forslagsstillerne i, at der er behov for en forstærket indsats for at få løst problemet med hjemløse i Danmark, og det er også det, der lægges op til med det satspuljeforlig, der er blevet omtalt flere gange i dag.
På den anden side kan man i høj grad sætte spørgsmålstegn
ved, om oprettelse af nye herbergspladser nødvendigvis med ét slag vil afskaffe fænomenet hjemløshed i Danmark
Det mener vi ikke er tilfældet, for hjemløshed er for de fleste jo ikke blot et spørgsmål om tag over hovedet.
Ofte er det svære sociale og til tider psykiske problemer, som fører til, at den enkelte ikke kan fastholde sin bolig, og derfor vil tilstrækkelig mange midlertidige botilbud ikke i sig selv afskaffe hjemløshedsproblemet.
Derimod ser vi frem til udmøntningen af den handleplan for hjemløse, som regeringen er ved at aftale endeligt med de kommunale parter.
Denne handleplan er blevet til på baggrund af en grundig analyse af behovet for midlertidige og varige botilbud, og vi mener, at handleplanen vil anspore kommunerne til at forbedre indsatsen, så der ad den vej kan ydes en mere sammenhængende og integreret indsats.
I den forbindelse anser vi det for meget vigtigt, at handleplanen er blevet til som en aftale mellem regeringen og kommunerne, for det er kommunerne, der sidder med nøglen til løsningen af problemet.
Det er kommunerne, der har kontakten
med de mennesker, som er hjemløse eller er ved at blive det, og det er kommunerne, der skal føre handleplanen ud i livet.
Jette Gottlieb (EL), 2000-02-02:
Enhedslisten er faktisk enig med forslagsstillerne i, at der en åbenlys mangel på pladser til akut indkvartering af hjemløse, specielt i Københavnsområdet.
Men det fremgår efter vores mening til gengæld klart af serviceloven, at det er amtskommunens pligt at sørge for, at der er det nødvendige antal pladser til rådighed, og det vil sige, at lovgrundlaget for så vidt er i orden.
Men som på så mange andre områder er det såkaldt nødvendige antal pladser tilsyneladende ikke det samme som det antal pladser, der reelt er brug for, for så kunne indenrigsministeren jo bare pålægge amterne at overholde loven, og så var det problem sådan set klaret.
Mange af de borgere, der er hjemløse, er udstødt i det hele taget.
Nogle har misbrugsproblemer, nogle er psykisk syge, der rammes af, at der ikke er plads til dem på de psykiatriske sygehuse.
I det regi er de måske færdigbehandlede, men hverken kommunen eller amtskommunen har sørget for, at der er en passende bolig til dem efter afsluttet behandling. Måske er vi i virkeligheden gået for langt i afinstitutionaliseringen, så det nu er på tide at opfinde nogle nye institutioner, der kan være varige boliger for borgere, der ellers ender udenfor - og uden for alting vel at mærke. Forarmelsen bliver rigtig slem, når man oplever, at borgere, der lever på gaden, også må tigge penge til mad, fordi kommunen nægter at udbetale kontanthjælp, hvis de ikke følger en aktiveringsplan.
Det er selvfølgelig helt i tråd med intentionerne i aktiveringsloven, men hvis man lever på gaden og måske oveni har et misbrugsproblem, er det langtfra sikkert, at det første skridt, der skal tages, ligefrem er at sikre en aktivering.
Enhedslisten er som sagt positive over for intentionerne i forslagets to elementer, både om den akutte og den langsigtede indsats
, men vi tror ikke, at problemet kan løses én gang for alle.
Der er brug for en mangeartet, kontinuerlig indsats med bl.a. nogle af de tiltag, som ministeren har beskrevet, men de gør det heller ikke alene.
Birthe Skaarup (DF), 2000-02-02:
Men, vil jeg sige til fru Tove Videbæk, det er også derfor, at vi i vores bemærkninger til forslaget har skrevet, at det ikke alene er en indkvarteringsmulighed, der skal være for de hjemløse, men det er også en social indsats.
Og vi giver
fru Tove Videbæk fuldstændig ret i, at det er altså også nødvendigt.
Men igen, når man spørger en hjemløs: Hvad er det, du først og fremmest ønsker, ja, så er det en bolig, men det er klart, at der skal følge andre ting med, og det er vi også ganske klar over i Dansk Folkeparti.
Tove Videbæk (KRF), 2000-02-02:
Jeg er helt enig også med fru Birthe Skaarup i, at det er en social indsats på mange områder, der er nødvendig, og at mange hjemløses højeste ønske er at få en bolig.
Vi vil gerne give det en chance, og så må vi se, hvad der sker.
Kurt Christiansen (DF), 2000-02-02:
Dette forslag er jo en genfremsættelse fra februar 1999, som vi alle sammen har fundet ud af.
Dengang kunne socialministeren ikke støtte forslaget, fordi det, som hun sagde, i virkeligheden er formuleret på en sådan måde, at det ikke vil løse problemerne, men hun var dog enig i, at der skulle gøres en ekstraordinær indsats.
Jeg håber så ikke, at det denne gang er formuleringen, det strander på, når ministeren ikke kan støtte forslaget.
Ministeren havde dengang opdelt spillet om løsningen på de hjemløses problem i to halvlege.
Den første halvleg var lovændringen i 1995, og anden halvleg skulle så være loven omsat til handling, herunder en klarlæggelse af behovets omfang. Vi har været lidt inde på og fra ministeren fået oplyst, at det drejer sig om ca. 3.500, hvoraf halvdelen er på herberg.
Ministeren stiller nogle yderligere spørgsmål, og jeg skal her nævne et par af dem: Hvilke typer af problemer er det, de mennesker har?
Og så stiller ministeren spørgsmålet: Hvor mange mangler et bofællesskab?
Det kunne jo godt være, der var nogle af dem, som vil bo i et bofællesskab. Den anden halvleg, som ministeren omtaler, håber jeg så ikke bliver lige så lang som første halvleg, hvis vi regner første halvleg fra 1995. Så til fru Tove Fergo.
Jeg vil godt takke for et tilsagn, sådan opfattede jeg det i hvert fald, og det er da glædeligt, at der ikke er nogen, der bliver afvist på herbergerne.
Så kan jeg selvfølgelig også kun tilslutte mig, at Dansk Folkeparti ønsker handling bag ordene.
Jeg synes også, jeg kunne fornemme på fru Jette Gottlieb, at der var nogle positive tiltag, hun var inde på, og jeg vil også godt takke hr. Tom Behnke fra Frihed 2000 for støtten.
Dog vil jeg sige med hensyn til at springe over, hvor gærdet er lavest, at - som der står i vores bemærkninger til forslaget - en social indsats skal virke på længere sigt.
Vi skal også sørge for, at satspuljemidlerne på 200 millioner kroner fordelt over fire år bliver fulgt tæt, så vi er 100 pct. sikre på, at de bliver brugt til at forbedre forholdene for vores hjemløse.
Tove Fergo (V), 2000-02-02:
Jeg må bedrøve Dansk Folkepartis ordfører med denne meddelelse: Det var ikke en støtte til forslaget.
Jeg håber ikke, jeg har udtalt mig sådan, for det, jeg sagde, var, at jeg ikke kunne forstå forslaget, fordi der faktisk er et selvmøderprincip på herberger og forsorgshjem, sådan at der er en garanti, kan man kalde det, for, at man kan få tag over hovedet og en seng at sove i.
Men det løser bare ikke problemet, som vi har hørt her i eftermiddag.
Det er ikke kun hjemløshed, der er også mange andre problemer.
Men det, jeg sagde, var, at jeg håber, ministeren vil komme op og sige, at nu sker der noget andet end bare ord og ord og handleplaner osv.
Nu er pengene bevilget, nu er beslutningerne taget, og nu skal der ske noget.
Det håber jeg vi får svar på lige om et lille bitte øjeblik.