runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Eyvind Vesselbo (V), 2005-11-10:
Nu stiller hr. Per Clausen det jo op som en modsætning, at noget skulle være visionært og samtidig kunne klare sig på markedsvilkår.
Sådan ser jeg det ikke.
Jeg mener, at noget både kan være meget visionært, meget fremtidsorienteret og samtidig have gode muligheder på markedsvilkår.
Det er egentlig der, jeg tror vandene skiller, for Enhedslisten har det jo ofte sådan, at de mener, at det, der er visionært, ikke kan klare sig på markedet.
Selvfølgelig kan det det, og derfor mener jeg ikke, man kan stille det op på den måde.
Det skal jo være begge dele.
Jo, det har vi sådan set overvejet meget grundigt, og det er jo også derfor, jeg her har stået og argumenteret for og forklaret, at der faktisk er store beløb at søge til netop fremme af bølgeenergi eller bølgekraft.
Midler til bølgekraft kan søges på linje med midler til andre former for vedvarende energi, og derfor er det jo fuldkommen på linje med det, hr. Per Clausen siger.
Tidligere har man givet støtte til vindkraft, nu kan man altså også søge støtte til bølgekraft, til solenergi og andre former for vedvarende energi.
Jeg synes, det er meget visionært, og jeg synes, det er meget ambitiøst, at der er så store beløb, som man kan søge til det her formål.
Så derfor forstår jeg egentlig ikke helt, hvad hr. Per Clausens problem er i denne her sag.
Martin Lidegaard (RV), 2005-11-10:
Nu er hr. Eyvind Vesselbo jo ikke bare Venstres energiordfører, men også formand for Folketingets Energipolitisk Udvalg og derfor en af de store visionære kapaciteter, vi har på energiområdet.
Derfor synes jeg, det kunne være utrolig spændende at høre, hvilket område inden for vedvarende energi hr. Eyvind Vesselbo mener at Danmark virkelig bør satse på i fremtiden.
Hvor er det, hr. Eyvind Vesselbo kunne forestille sig at sætte ind, når det nu ikke skal være bølgekraft, hvor man kunne sige: Her har vi et område, hvor vi virkelig bør ligge i front i Danmark?
Eyvind Vesselbo (V), 2005-11-10:
Nu ved jeg ikke, om der er lagt op til den helt store energipolitiske debat.
Det her forslag drejer sig om fremme af bølgekraft, så jeg tror, jeg vil holde mig til at gentage det, som jeg har sagt tidligere, at der er rige muligheder for at søge støtte til bølgekraft.
Der er også rige muligheder for at søge støtte til andre former for vedvarende energi.
Der er sat flere hundrede millioner kroner af til det her område; også i den nye finanslov er der sat penge af.
Så det er jo ikke op til mig at sige, hvad der skal fremmes i den her sammenhæng, det er op til dem, der skal bedømme de ansøgninger.
Det mener jeg er allermest fair.
Det ville være forkert, hvis jeg stod her og skulle udpege nogle helt bestemte projekter, som skulle have støtte.
Det er vel ikke det, hr. Martin Lidegaard mener?
Martin Lidegaard (RV), 2005-11-10:
Jeg synes, det er en bemærkelsesværdig tilbageholdenhed fra hr. Vesselbos side, at han ikke vil være konkret med hensyn til, hvad han selv synes er spændende.
Min fornemmelse er, at måske er det rigtigt, at på forskningsområdet har vi opnået at få en vis mængde forskningsmidler, men det, som alle i branchen nu siger, hvad enten det drejer sig om bølgekraft eller sol eller andet, er, at det er i udviklingsleddet – altså det at få det på markedet, at få en efterspørgsel f.eks. gennem en lidt højere afregningspris – vi halter.
Det er der, der er noget, der mangler, og det er jo der, hvor vi slet ikke har noget i dag, heller ikke nogen penge at søge.
Det er jo forskningsmidler, som hr. Vesselbo taler om.
Derfor er det vel relevant på et tidspunkt – så kan det godt være, at hr. Vesselbo hellere vil vente til den 30. november – at gøre sig lidt visionære tanker, og det var det, jeg spurgte om.
Hvor er det, vi skal ind og skubbe på efterspørgslen og på at få udviklet projekterne og få dem igangsat og ikke kun søge klatmidler til forskning?
Vi kan selvfølgelig godt gemme den diskussion, men jeg nævner det bare, fordi hr. Vesselbo sagde, at bølgekraft er ligesom alle andre teknologier, og så er det jo nærliggende at spørge: Jamen er alle teknologier lige gode?
Er det lige meget, hvad vi gør?
Skal vi som politikere læne os tilbage og sige: Det hele kommer af sig selv?
Eyvind Vesselbo (V), 2005-11-10:
Jeg mener da, at der for så vidt angår vedvarende energi helt generelt er mange forskellige aspekter, og at der er mange forskellige måder at frembringe vedvarende energi på.
Det ville da være forkert af mig at stå her og udelukke nogen.
Jeg mener, at man i den her sammenhæng skal spille på alle tangenterne.
Jeg synes da, det er fantastisk visionært, at regeringen har sat de kæmpestore beløb af til det her område, hvor man kan søge penge til de projekter, som er mest visionære, som er mest fremtidssikrede, og som samtidig også har en mulighed for at klare sig på markedet.
Det synes jeg da er fantastisk visionært, sådan at man kan få et samspil mellem de offentlige tilskudsmidler til forskning og udvikling – og i øvrigt er demonstration jo med inde i billedet her.
Så vi er på vej til at gå ud over forskningen og også demonstrationen med private midler.
Jeg synes simpelt hen, det her er fantastisk visionært.
Kim Mortensen (S), 2005-11-10:
Jeg vil starte med at sige tak til Enhedslisten, fordi de fremsætter dette beslutningsforslag i salen.
Det gav jo i hvert fald ministeren mulighed for at gentage en række synspunkter om, hvordan markedet skal styre det her område.
Jeg vil godt sige på Socialdemokratiets vegne, at vi sådan set støtter intentionerne i forslaget.
Vi har længe haft en målsætning om, at 40 pct. af vores energiforbrug skal komme fra vedvarende energi.
Medregner man følgeomkostningerne såsom øget forurening, sygdomstilfælde, hospitalsindlæggelse og energi produceret ved hjælp af kul og olie, så er vedvarende energi jo ikke et dårligt regnestykke.
Vedvarende energi gavner ikke kun miljøet og den generelle sundhedstilstand, den gavner sådan set også beskæftigelsen i Danmark.
Ved at styrke den vedvarende energi styrker vi således miljøet, dansk erhvervsliv og danske arbejdspladser.
Vindmølleeventyret kom ikke af sig selv.
Det skabte vi ved en massiv satsning fra samfund og erhvervsliv i fællesskab.
Bølgeenergi kan blive det nye danske eventyr, og det betyder også, at vi skal turde satse på det.
Derfor skal vi gribe mulighederne.
Det er afgørende, at vi ikke sidder med hænderne i skødet og lader mulighederne gå vores næse forbi.
Sover vi i timen, er der andre, der kommer forrest i udviklingen, hvilket betyder, at mange potentielle arbejdspladser forsvinder ud af Danmark.
Det danske vindeventyr startede med forsøg, udvikling og forskning, og vi deler Enhedslistens bekymring for den tilbageholdenhed, der udvises, når det handler om forskning og udvikling af alternative energiformer.
Derfor er vi også enige i Enhedslistens intentioner med forslaget, men vi mener, at bølgeenergien skal ses som en del af den samlede energistrategi.
Derfor mener vi også, at det her spørgsmål sammen med den øvrige vedvarende energi skal være en del af de forhandlinger, som jeg kan forstå vi også har fået en invitation af ministeren til.
Så derfor kan vi ikke støtte beslutningsforslaget.
Per Clausen (EL), 2005-11-10:
Hr. Eyvind Vesselbo må vel erkende, at den vedvarende energi i Danmark er blevet hjulpet frem af nogle tiltag, som ikke udelukkende var markedskonforme.
Det er altså den nuværende regerings politik, at ting skal være markedskonforme, og at det er den bedste måde at sikre visioner på.
Det er lige præcis det, man har en stat til – vistnok også ifølge den liberale teori om, hvad stater skal – nemlig at tænke langsigtet.
Og det er bare det, jeg synes man både i regeringen og i Venstre skulle overveje, altså om det her ikke var et fornuftigt projekt at gå ind i ud fra en lidt mere langsigtet vurdering.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2005-11-10:
Jeg synes ikke, at vi i Folketinget er vores opgave voksen i den her meget vigtige debat, hvis det er sådan, at vi indskrænker den til kun at dreje sig om hjemmehjælpere.
Det er eksempelvis ikke svaret for mellemlederen hverken i den private eller i den offentlige virksomhed.
Charlotte Antonsen (V), 2005-11-10:
Jo, og det er heldigvis også en tendens, vi allerede ser, at vi i Danmark har et så velstående samfund med et så højt lønniveau, at de allermest simple job efterhånden ryger ud, fordi vi simpelt hen ikke har råd til at udføre dem i Danmark
Vi får altså i højere og højere og grad job i Danmark, som faktisk både kræver en uddannelse og også kræver, at man selv har mulighed for at kunne tilrettelægge sit eget arbejde.
Så den tendens er der allerede i dag.
Det er klart, at det her område i meget høj grad også er et kommunalt anliggende, og det er vigtigt, at vi ved kommunalvalget vælger nogle politikere, som faktisk tager deres ledelsesansvar alvorligt og sikrer ordentlige forhold og sikrer, at hjemmeplejen får de timer, den har behov for.
Vi kan ikke klare alting her fra huset.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2005-11-10:
Nu kan jeg forstå, at hr. Jørgen Arbo-Bæhr direkte konkluderer, hvad svarene på de her ting skal være, men det tror jeg ikke engang selv hr. Jørgen Arbo-Bæhr er i stand til.
Jeg er ikke sikker på, at det her handler om stress som en egentlig diagnose.
Jeg tror også, det her handler om, at folk er for fortravlede.
Derfor vil jeg da gerne understrege, at sammenholdt med den her demografiske udvikling, hvor vi får flere ældre, skal der også ansættes flere hjemmehjælpere, når der bliver flere ældre, og det har denne regering også gjort.
Det er en sejlivet myte, at der hele tiden skæres ned i den offentlige sektor.
Økonomien i den offentlige sektor er ikke ringere i år, end den var sidste år eller forrige år, eller hvis vi går år tilbage.
Det er en sejlivet myte.
Jeg tror, det handler om ledelse.
Charlotte Antonsen (V), 2005-11-10:
Jamen altså, det er jo korrekt, som der bliver sagt, at der er en stigning i antallet af mennesker i den offentlige sektor, som har stress og har psykiske arbejdsmiljøproblemer; den udvikling har vi, som vi har været inde på tidligere, haft de sidste 10 år.
Og når fru Lone Møller nævner de deltidsansatte blandt de grupper, som har stress, så er det jo nok, fordi der er en del sygeplejersker, der er deltidsansatte, og der er en del rengøringsmedarbejdere, som er deltidsansatte, og det er altså nogle typer job, som nok er mere stressfyldte end så mange andre.
Men der vil jeg så stadig væk fastholde, at det bedste, vi kan gøre her i Folketinget, er at give de mennesker muligheder for, at de kan tilrettelægge deres samlede tilværelse, så den bliver mere fleksibel.
Lone Møller (S), 2005-11-10:
Det lyder jo besnærende, når fru Charlotte Antonsen siger, at man vil tilrettelægge arbejdslivet, så man kan give de ansatte mere indflydelse.
Hvis man læser rapporten fra Teknologirådet, så er en af årsagerne, som man mener er til stede for netop at udvikle stress, at man i mange, mange job ikke har nogen som helst indflydelse på sin egen arbejdssituation; det er faktisk et af de største problemer, rapporten peger på.
Derfor vil jeg da gerne spørge fru Charlotte Antonsen: Hvordan vil man så tilrettelægge det?
For det ville jo kunne løse mange problemer, hvis vi fik fjernet det problem, at mange ikke har nogen indflydelse på egen arbejdssituation.
Frank Aaen (EL), 2005-11-10:
Vil Venstres ordfører erkende, at der er steder inden for den offentlige sektor i dag, hvor der simpelt hen er for få hænder til at løse opgaven, og at man kunne nedbringe stress og nedslidning ved at ansætte nogle flere til at gøre rent, ved at ansætte nogle flere til at passe børn, ved at ansætte nogle flere til at hjælpe de ældre?
Og vil Venstres ordfører erkende, at da vi i forvejen betaler kontantydelse til dem, der går arbejdsløse, er det stort set meget økonomisk overkommeligt at flytte folk fra passiv forsørgelse over til at passe børn og passe ældre og til at gøre rent?
Charlotte Antonsen (V), 2005-11-10:
Det nytter ikke noget at tro, at bare vi ansætter alle danskere i den offentlige sektor, så får vi det alle sammen godt, og så får vi en mindre stresset tilværelse.
Hr. Frank Aaen kan jo bare tænke tilbage på før Murens fald og så se, hvordan de mennesker levede.
Var de ikke stressede i de kommunistiske lande?
Det var de da, for der var da igen nogle, som havde arbejde, og de havde en meget, meget dårlig økonomi, som gjorde, at de selv skulle klare alting.
Så den model blev der sat en effektiv stopper for, da Berlinmuren faldt i 1989.
Frank Aaen (EL), 2005-11-10:
Jeg tror ikke, jeg snakkede om at genopbygge nogen mur eller nogen anden fantasi.
Charlotte Antonsen (V), 2005-11-10:
Det lød sådan.
Frank Aaen (EL), 2005-11-10:
Jeg tror sådan set bare, jeg spurgte, om Venstres ordfører vil anerkende, at der er områder inden for rengøring, inden for pasning af ældre, inden for børnepasning og andre velfærdsområder, hvor der simpelt hen er for få hænder til at klare opgaven, og at folk derfor bliver stressede og nedslidte.
Og om Venstres ordfører, som i øvrigt finansministeren gerne gør det, vil bekræfte, at der samfundsøkonomisk set er meget lidt forskel på, om vi har en hjemmehjælper eller en til at passe børn til at gå ledig, eller om vi i stedet for ansætter vedkommende til at udføre en velfærdsopgave.
Kan vi ikke få de to ganske enkle erkendelser i stedet for at snakke om mur og ledelse, og hvad ved jeg, og at butikkerne har længere tid åbent, og så komme til sagen med, hvad det drejer sig om?
Det er to enkle spørgsmål.
Charlotte Antonsen (V), 2005-11-10:
Jamen altså, der er også for få hænder hjemme hos mig, og så kan man ansætte nogle flere hjemme hos mig.
Det er jo så privatansatte.
Selvfølgelig er det da sådan, at jo mere man arbejder, desto mere stress vil der være.
Det er da det, vi diskuterer i dag, og som er grundlaget for hele debatten.
Nu er der jo ikke særlig mange arbejdsløse tilbage i Danmark, i hvert fald ikke sådan rigtig, almindelige arbejdsløse, men selv om vi ansætter alle dem i den offentlige sektor, vil vi ikke i mine øjne få mindre stress.
Tværtimod, for vi ville få en dårligere økonomi, og så ville der blive mere stress i de private hjem, fordi man skulle til at betale mere i skat og derfor ikke kunne få så meget hjælp udefra til håndværksarbejde, til rengøring, til børnepasning.
Så derfor mener jeg, at hr. Frank Aaens model er forkert.
Lone Møller (S), 2005-11-10:
Det lyder jo nærmest, som om regeringen mere eller mindre har løst alle problemerne og lavet et arbejdsmarked, der bare er perfekt.
Det var i hvert fald en stor skamros, fru Charlotte Antonsen gav, da hun fortalte, hvor dygtig den var til at lave fleksibilitet.
Og det er da rigtigt, at der da i dag er mulighed for at gå på deltidsarbejde.
Det er mig bekendt ikke en ret, og det har vel så også noget at gøre med, at man har mulighed for deltidsarbejde, hvis man har en eller anden form for anden økonomisk indtægtskilde, så man kan klare sig.
Jeg kan dårligt forestille mig, at den enlige mor med tre børn kan klare sig med et deltidsarbejde.
Men det lød, som om vi løser alle problemerne, bare vi har lidt fleksibilitet.
Vi kan få barselorlov, mændene kan blive hjemme en dag om ugen, og så kan vi få deltidsarbejde.
Jeg vil gerne spørge fru Charlotte Antonsen, om hun ikke synes, at det er dybt bekymrende, at vi ser den stigning, der er i sygefraværet i den offentlige sektor, som jo for en meget, meget stor del netop består af deltidsstillinger.
Hvordan kan fru Charlotte Antonsen forklare, at de skulle være løsningen på problemet?
Thomas Adelskov (S), 2005-11-10:
Nu forstod jeg før, at der var en opfordring til vælgerne her til kommunalvalget om at stemme på politikere, der var gode til at bekæmpe stress og til at skabe ordentlige arbejdsforhold ude i kommunerne.
Det er en opfordring, som vi vil huske og bringe videre, når vi når frem til næste folketingsvalg.
Som det fremgår af Berlingske Tidende i dag, er der en stigning i sygefraværet og dermed en stigning i dårlige arbejdsforhold og dårligt arbejdsmiljø i staten.
Vi hjælper meget gerne Venstres ordfører med, at der kommer en anden regering, som rent faktisk kan gøre noget ved det her alvorlige problem.
Nu forstod jeg før, at hvis en medarbejder kom og forlangte, at vedkommende ville på deltid, så ville Venstre være med til at tvinge arbejdsgiveren til det.
Jeg tror, ordføreren udtrykte det sådan, at regeringen var indstillet på at tvinge arbejdsgiverne til, at man også kunne gå på deltid.
Vi glæder os til næste folketingsvalg.
I gårsdagens udgave af Holbæk Amts Venstreblad var der en artikel om, at sygefraværet i hjemmeplejen i Holbæk Kommune er faldende.
Det er faldende, fordi man har ansat mere personale.
Det er faldende, fordi man er begyndt at tage nogle samtaler med medarbejderne.
Det er faldende, fordi man er begyndt at interessere sig mere for dem, når de er syge.
Og det er faldende, fordi man er begyndt generelt at vise medarbejderne påskønnelse for deres indsats.
Jeg vil godt spørge; Hvilke initiativer har regeringen tænkt sig?
Og vil regeringen være med til f.eks. at lade den offentlige sektor gå forrest og lade den offentlige sektor være trækdyret med henblik på at være den gode arbejdsgiver og det gode eksempel?
Kunne man ikke forestille sig, at Venstre og regeringen var med på, at vi sagde: Nu må vi sætte en handlingsplan og et initiativ i værk, der gør, at vi i den offentlige sektor går ud og viser vejen og bringer os selv i front og er forrest for at demonstrere, hvordan man som ordentlig arbejdsgiver kan nedbringe stress, kan nedbringe sygefraværet og dermed både gavne økonomien, sikre bedre service over for borgerne og samtidig sikre, at medarbejderne har det langt bedre?
Charlotte Antonsen (V), 2005-11-10:
Hr. Thomas Adelskov nævner, at Holbæk Kommune har fået nogle fornuftige resultater med hensyn til sygefravær, og det skal jeg da kun glæde mig over.
Det, vi kan se på tallene, på statistikken, er, at der er meget stor forskel fra kommune til kommune på, hvor meget mennesker er syge og formentlig også på, hvor meget de så er stressede.
Og det er jo så eksemplet på, at det jo er der, hvor skoen trykker, at man skal løse problemet.
Jeg tror ikke på, at vi herindefra kan gøre en hel masse for Holbæk Kommunes ansatte.
Og derfor er det altså noget, som også i meget høj grad skal klares ude i den kommunale sektor.
Det er der, de fleste offentligt ansatte befinder sig.
Men jeg vil da godt sige, at for den del, der er statsansatte, og som vi har ansvaret for, skal vi da være meget opmærksomme på, at de har et ordentligt arbejdsmiljø, også på det psykiske område og også med hensyn til stress.
Vi har lige diskuteret sygefravær og fået taget nogle initiativer der.
Nu tager vi bl.a. fat på de nye, prioriterede områder inden for det psykosociale, som ministeren lige har redegjort for.
Så det er da helt klart noget, som vi gerne vil gøre bedre.
Bjarne Laustsen (S), 2005-11-10:
Jeg ved ikke, om det er stress, der gør, at Venstres ordfører udviser et totalt hukommelsessvigt, hvad angår det der med deltidsloven.
Venstre fremsatte jo et lovforslag, der for det første greb ind i den kollektive overenskomst og for det andet gav arbejdsgiverne ret til at sætte den enkelte lønmodtager ned i tid.
Jeg vil godt høre, hvordan det gavner arbejdsmiljø og nedslidning og giver mindre stress, at arbejdsgiveren bliver udstyret med sådan en ret til at gå ind og diktere, at en medarbejder nu i fremtiden arbejder på halv tid, eller hvad nu det måtte være, og også hvad vedkommende så skal leve af resten af tiden, for man kan jo ikke få understøttelse eller noget som helst.
Der var heldigvis et flertal, der afviste den version af deltidsloven, og den bliver så ikke til noget.
Men nu kan jeg så forstå, at Venstres ordfører fremturer igen.
Charlotte Antonsen (V), 2005-11-10:
Man kan jo ikke blive tvunget til noget som helst, så derfor har hr. Bjarne Laustsen ikke ret i formuleringen af sit spørgsmål.
Det, hr. Bjarne Laustsen er inde på, er så også det, fru Lone Møller tidligere var lidt inde på, om, hvorvidt man kan klare det økonomisk, hvis den ene i hjemmet går på deltid i en periode.
Det kommer jo altså an på, hvordan man prioriterer sin tilværelse.
Man kan sige, at i disse 4 år, hvor vi har haft skattestop, er der altså bedre økonomisk mulighed i familierne for at sige: Jamen så lader vi være med at rejse alle pengene op og lader være med at købe nye biler for det ekstra rådighedsbeløb, vi har fået som følge af skattestoppet, til gengæld prioriterer vi, at manden vælger at gå hjemme hver onsdag, hvis han kan få arbejdsgiveren med til det.
Det mener vi faktisk er en god mulighed for at skabe fleksibilitet, og det er det, der skal til i et moderne samfund, og ikke de der klassiske gumpetunge socialdemokratiske paroler, som hr. Bjarne Laustsen normalt er så begejstret for.
Bjarne Laustsen (S), 2005-11-10:
Jeg ved ikke, hvilken ordførertale fru Charlotte Antonsen har fået godkendt i Venstres gruppe i dag.
Den er da totalt uden indhold.
Jeg tror, at ordføreren har fået opbakning til, at kommer der relevante spørgsmål fra salen, så bare svar udenom, svar på noget andet, lad være med at forholde dig til nogen konkrete ting.
Og det er nøjagtig det, der sker på det her punkt.
Man kan jo fremlægge dokumentation for, hvad det var, det lovforslag gik ud på.
Det gik ud på en eneste ting, og det var, at arbejdsgiveren kunne tvinge folk.
Man kunne som lønmodtager ikke ønske sig ned på halv tid, overhovedet ikke, for det ville jo være indgreb i ledelses retten.
Dernæst er det sådan, og det er en faktuel kendsgerning, at det borgerlige Danmarks svar på, hvordan vi løser arbejdsmiljøproblemer, er nedskæring, nedskæring og nedskæring.
Det er også derfor, man har fjernet BST-pligten.
Alle offentlige virksomheder, der var underlagt BST, fik et tilskud fra staten, kommuner og amter osv. for at løse den opgave.
Hvis der nu i dag er nogen, der skal have rådgivning, hvem er det så, der skal betale den?
Kan jeg ikke få at vide, hvor meget der er sparet på det her område, og hvem der i givet fald skal betale, hvis der er psykiske problemer på den enkelte arbejdsplads?
Charlotte Antonsen (V), 2005-11-10:
Jamen altså, arbejdsmiljøet skal man jo altid betale for på arbejdspladsen.
Det, vi gør herinde, er, at vi laver en rimelig og fornuftig arbejdsmiljølovgivning, og den skal alle virksomheder overholde, både de private og de offentlige.
Så jeg synes, det sådan er et lidt underligt spørgsmål, hr. Bjarne Laustsen kommer med.
Jeg føler lidt som hr. Bjarne Laustsen, at som man spørger, får man svar.
Altså, hvis man spørger meget bredt om det ene og det andet, ja, så får man selvfølgelig også brede svar.
Jeg skal da gerne svare en gang til med hensyn til deltidsarbejde.
Hvis lønmodtageren ikke ønsker et deltidsjob, så er der jo ikke nogen, der kan tvinge en lønmodtager til at tage et deltidsjob.
Og det der med, at kun hvis man er fuldtidsansat, har man en chance for at overleve, hører jo en svunden tid til.
I dag kan man jo f.eks. godt vælge at bosætte sig et stykke uden for København, så man får lavere huslejeudgifter, hvis man vælger at prioritere familien, hvis man vælger at forsøge at få større rummelighed i dagligdagen.
Så der er nogle valgmuligheder, der er nogle fleksibilitetsmuligheder, som jeg tror den moderne familie er meget optaget af, men det jeg kan høre at hr. Bjarne Laustsen ikke er.