Ole Stavad (S), 2000-05-26:
Jeg synes ikke, det var en specielt fair fremstilling, som vi her fik af hr. Kim Benhke af sagen og sagsforløbet.
Jeg mener eksempelvis, at hvis man tager den første behandling, vi havde, hvor vi jo havde en ganske grundig diskussion om hele denne her problemstilling, så blev der givet ordentlige og regulære svar og begrundelser.
Det er jo normalt sådan, at hvis man stiller et forslag i Folketinget, så har man også en forpligtelse til at meddele, eller vi har i hvert fald et behov for at kende, hvad omkostningen så er ved det, vi stemmer om.
Da det ikke er fremgået af forslaget, har jeg efterfølgende oversendt Folketingets Skatteudvalg et bilag, hvor vi har forsøgt at foretage en så nøgtern beregning, som det har været muligt efter at have haft kontakt først og fremmest til Forsvarsministeriet og dernæst til Justitsministeriet, da det, vi taler om, i alt væsentligt er udsendte soldater og udsendte politibetjente.
Derfor vil jeg godt lige kort resumere det, der fremgår af de beregninger, vi er nået frem til.
Jeg citerer fra bilaget, der er oversendt til Folketingets Skatteudvalg: »Efter overslaget skønnes den samlede godtgørelse efter ændringsforslaget at andrage omkring 740 mio. kr. brutto for de to tjenestegrene. Da godtgørelsen vil være skattepligtig, skønnes nettoudgiften efter skat at andrage ca. 340 mio. kr.«
Men derfor synes jeg jo ikke mindst, at højre side i Folketingssalen skal vide, at hvis man stemmer for ændringsforslaget og for forslaget ved endelig vedtagelse, så stemmer man for en udgift brutto på 740 mio. kr. plus/minus 100 mio. kr., fordi vi skal ned til den enkelte person, der har været udsendt, og se, om den pågældende ville være berettiget efter de regler, der er fastsat her helt tilbage i 1995.
Det er jo frygtelig mange penge.
Så kan man jo stille sig op og spørge: Jo, men er der ikke noget, der hedder principper, der står over pengene?
Og det er da et argument, som jeg vil sige at jeg ikke er fuldstændig blind over for.
Derfor er det næste spørgsmål selvfølgelig også: Ville en vedtagelse af det her forslag indebære en større retfærdighed eller en mindre retfærdighed?
Jeg vil sige, at tilfældighederne og uretfærdighederne vil blive ekstremt meget større, hvis man vedtager ændringsforslaget og beslutningsforslaget, fordi det er helt tilfældigt, hvem af de udsendte der måtte få del i godtgørelsen, og hvem der ikke får en øre, for som det fremgår af det, vi har modtaget eksempelvis fra forsvaret, så skønnes det for forsvarets vedkommende, at der efter 1995 har været udsendt ca. 12.000.
Da den typiske udstationeringsperiode udgør 6 måneder plus/minus et par uger, skønnes ca. 8.000 personer at være berettigede til godtgørelsen for en 6-måneders-periode.
Forudsætningen for, at man bliver berettiget til den her godtgørelse, er, at man har været udsendt i over 6 måneder, og det vil sige, at dér, hvor man skønner, at cirka en tredjedel, omkring 4.000, af de udsendte soldater siden 1995, fordi det nu har passet med flyene og planlægningen, har været sendt hjem 1, 2, 3, 4 dage eller 1 uge før de 6 måneder er nået, ville de få 0 kr.
Derfor bare disse rent faktuelle oplysninger
til Folketinget, til offentligheden og ikke mindst til de partier, som agter at stemme for her.
Jeg synes et eller andet sted, at det er beskæmmende, uanset at jeg er enig i, at den her sag bestemt ikke er en, nogen kan være glad for, bestemt ikke.
Min tillid, også til partierne i højre side af Folketingssalen,
er så stor, at jeg ikke tror
på, at ret mange vil komme med en indstilling om at stemme for.