runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Tina Nedergaard (V), 2005-03-29:
Kommunerne har til opgave at udbyde uddannelse, også under særlige betingelser, og vi har meget tillid til, at kommunerne varetager serviceopgaverne over for borgerne, herunder specialundervisningen.
Det er faktisk vores overbevisning, at kommunalbestyrelserne fuldt ud vil være opgaven voksen og sige, at er der børn, som har et særligt behov, skal det selvfølgelig også imødekommes, så det har vi sådan set ikke nogen problemer med.
Man kan sige, at når det gælder den vidtgående specialundervisning, har det også været således, at amterne har haft den opgave at vurdere, om det fortsat var nødvendigt eller hensigtsmæssigt at fortsætte undervisningen, og samtidig har de haft finansieringsansvaret.
Jeg synes faktisk, det er sundt, at de to ting følges ad.
Med hensyn til voksne er det min opfattelse, at VUC'erne i høj grad også skal inddrages i visitationen af voksne, som kan have brug for en ekstraordinær indsats i form af undervisning for at imødegå de problemer, som ordblinde har.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2005-03-29:
Der er et bestemt område af ordblindeundervisningen, som har vakt en del bekymring, nemlig visitationen.
Efter valgkampen, hvor der blev snakket meget om læsesvage og funktionelle analfabeter, og hvad der ellers var på tapetet, har de ordblinde med rette været en gruppe, der har været i centrum, og det, der er lidt interessant, er, at vi meget kort tid efter den meget hektiske valgkamp og debatten om dette område står med et lovforslag, som går ud på at forandre incitamentsstrukturen.
I dag er det sådan, at det er den enkelte institution, der vurderer, om de pågældende voksne har et behov for undervisning.
I fremtiden bliver det sådan, at det ikke er den enkelte institution, men kommunen, som samtidig skal afholde udgiften til vedkommendes uddannelse, og mener fru Tina Nedergaard ikke, at det forandrer incitamentsstrukturen, så der er overvejende risiko for, at der vil blive færre visiteret til skolerne?
Hvad er årsagen til, at man vender incitamentsstrukturen på hovedet?
Bertel Haarder (V), 2005-03-29:
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling.
Hr. Bjarne Laustsen behøver slet ikke at spørge den nuværende minister.
Han kan bare spørge sin folketingskollega hr. Per Kaalund, som var formand for Amtsrådsforeningen, og som vil kunne bekræfte, at gennem hele min første ministertid uddannede vi nøjagtig så mange sygeplejersker og læger, som Amtsrådsforeningen ønskede.
Og da det var Amtsrådsforeningen, der drev sygehusene, og da det var dem, der skulle bruge de pågældende personalegrupper, så var det jo ret naturligt at følge hans råd.
Det glæder mig i den grad at få lejlighed til her fra Folketingets talerstol at få slået disse ting fast, for der har været alt for mange tåbelige indlæg i dagspressen om disse ting.
Så tak for anledningen til at få slået fast, hvordan det egentlig foregik.
Anne Baastrup (SF), 2005-03-29:
Jeg har et enkelt spørgsmål, og det er måske bare et forståelsesspørgsmål: Hvad er grunden til, at forvaltningsloven og offentlighedsloven kun kommer til at gælde for de CVU'er, der optager sygeplejersker og radiografer?
Det vil sige, at så er der nogle CVU'er, der er omfattet af offentlighedsloven og forvaltningsloven, og andre, der ikke er.
Hvorfor?
Line Barfod (EL), 2005-03-29:
Jeg vil gerne over til en anden del af uddannelserne, og det er spørgsmålet om VUC, hvor man fjerner loftet på brugerbetalingen, og jeg vil gerne høre, hvad ministeren forestiller sig med hensyn til, hvilket niveau man kunne komme op på i brugerbetaling.
Jeg har forstået, at ministeren ikke vil give en eneste garanti i dag, men jeg vil høre, om ministeren kunne sige lidt om, hvilket niveau ministeren forestiller sig man vil få, når nu man fjerner loftet på brugerbetalingen.
Bertel Haarder (V), 2005-03-29:
Hvis Nordjyllands Amt beder ministeren om at lægge en begrænsning på et eller flere store gymnasier af hensyn til et lille gymnasium i et tyndt befolket område, så var det da en underlig minister, der ikke ville lytte til det.
Men hvis Nordjyllands Amt ikke vil røre en finger for det pågældende gymnasium, så tror jeg da ikke, at ministeren vil gribe ind.
Bjarne Laustsen (S), 2005-03-29:
Som repræsentant for det oprindelige folk i Vendsyssel vil jeg godt stille ministeren følgende spørgsmål: Hwem ska betål æ rejning?
Det er vendelboere altid interesserede i.
For ministeren siger, at man simpelt hen ikke kan forestille sig, at der i en region vil være nogen, et større gymnasium, der er interesseret i, at det lille lukker.
Det kunne jeg nu sagtens forestille mig, for vi får meget små kommuner omkring eksempelvis Aalborg, og hvilken interesse skulle Aalborg have i, at der var nogle små oplandsgymnasier, der skulle overleve?
Der vil være en krig, man vil simpelt hen spille dem ud mod hinanden.
Der kommer ministeren til at sidde i den der rolle, hvor han kan afgøre det ene eller andet.
Og der er det jo klart, at hvad ministeren siger er, at det skal dreje sig om økonomi.
I dag oplever vi derimod, at amtskommunerne har en stor forståelse for en ligelig regional udvikling og har sørget for det, selv om det måske var dyrere, altså at det ikke var det, der var afgørende for, at man havde et gymnasium også i eksempelvis Bjerringbro.
Bertel Haarder (V), 2005-03-29:
Der kan jo være områder, hvor det kan være fornuftigt med en høj brugerbetaling, og så kan der være andre områder, hvor det er fornuftigt med en lav brugerbetaling.
Line Barfod (EL), 2005-03-29:
Så forstår jeg slet ikke, hvorfor man skal fjerne loftet.
Hvis det, regeringen har en forventning og måske også et ønske om, er, at der skal være en faldende brugerbetaling, hvorfor så ikke fastholde et maksimum?
Hvorfor vil man så fjerne loftet over brugerbetalingen, så der bliver mulighed for at hæve brugerbetalingen?
Det forstår jeg simpelt hen ikke.
Bertel Haarder (V), 2005-03-29:
I dag har amtskommunerne jo fastsat minimums- og maksimumsbetaling, og det kan variere fra 300 til 600 kr. eller fra 300 til 900 kr.
Når det nu ikke længere er amtskommunerne, der fastsætter disse maksimumsbeløb, er jeg ret sikker på, som det også har været sagt af regeringspartiernes ordførere, at det så vil føre til faldende elevbetaling, for institutionerne skal jo have kunder i butikken.
Derfor tror jeg, at elevbetalingen vil falde.
Jeg forstod måske ikke helt spørgsmålet, men jeg vil gerne forsikre, at regeringen er enormt optaget af, at i stedet for at 84-85 pct. får en uddannelse, skulle vi gerne op på 95 pct., og det kræver jo nytænkning, det kræver, at vi ser erhvervsuddannelserne i sammenhæng med praktikpladssituationen, spørgsmålet om at få mulighed for at vise i praksis, hvad man duer til, før man går i gang med en uddannelse, før man får en praktikplads osv.
Vi vil ikke gå så vidt som til at genindføre den fri ungdomsuddannelse, hvis det var den, der blev tænkt på, for den har vi en inderlig skepsis over for, men vi skal have de unge i gang, 95 pct., og også på det punkt har regeringen et åbent sind over for gode ideer.
Margrethe Vestager (RV), 2005-03-29:
Det er en tilkendegivelse, som jeg er meget glad for, og det er mit indtryk, at der ligger et ganske stort materiale, som man vil kunne trække på – med de nødvendige forbehold selvfølgelig – fra amternes varetagelse af opgaven, som også viser noget om bredden i det.
Hvis jeg så i samme omgang kunne få en lige så åben tilkendegivelse, for så vidt angår ungdomsuddannelse for unge, så ville det faktisk set med radikale øjne være en dag med noget perspektiv i, for det har jo for os meget længe været et stort ønske, at f.eks. de unge, som er LEV's målgruppe, oplever det som en egentlig rettighed, at de kan få en ungdomsuddannelse, og at man derfor også tænker deres ungdomsuddannelsestilbud ind som et ligestillet tilbud ligesom den gymnasiale uddannelse eller erhvervsuddannelsen, og at den derfor ligesom de andre ungdomsuddannelser er statsfinansieret og i en eller anden form for statsligt/selvejet regi.
Jeg er sikker på, at vi kan finde modeller for det.
Bertel Haarder (V), 2005-03-29:
Det korte svar er, at det vil jeg meget gerne studere og overveje.
Jeg har svært ved at se, hvordan det kan blive anderledes, end det her er foreslået, men lad os give det en chance.
Jeg vil meget gerne give et grundigt svar på det spørgsmål.
Jeg kan nemlig godt se argumentationen, men vi skal jo have fundet en bedre model, hvis det skal ændres.
Margrethe Vestager (RV), 2005-03-29:
Nu er der jo mange ting, man kan gribe fat i.
Jeg skal kun ulejlige ministeren med det ene: specialundervisning for voksne.
Specialundervisning for voksne er jo et meget, meget bredt felt, men det vil være den eneste uddannelsesopgave, som kommunerne har for voksne mennesker, og derfor er det lidt svært at forestille sig, hvordan man ligesom opbygger den kapacitet, som kan rådgive og visitere.
Det andet er, at specialundervisning for voksne jo ikke er noget, som sådan traditionelt efterspørges af nogen, som ikke har brug for det, og derfor kunne man godt forestille sig, at man sagde: Jamen den del af specialundervisningen for voksne, der f.eks. er talegenoptræning efter en blodprop eller en hjerneblødning, eller hvad det nu kunne være, kunne høre til i ét regi, og den del af voksenspecialundervisningen, som er vedligeholdelsestræning for ordblinde, eller hvad det nu kan være, kan der i princippet være frit optag til, som der er på VUC og andre steder, sådan at man så at sige ligestiller i adgangen, fordi man må vurdere, at den, der har brug for specialundervisning, hvor den pågældende også er kapabel til at tage stilling til det, ikke ønsker det, medmindre vedkommende har brug for det.
Det er jo ikke sådan, at folk, der læser godt, ønsker sig ordblindeundervisning f.eks.; det ville i hvert fald forekomme ret overraskende.
Bertel Haarder (V), 2005-03-29:
Vi kan ikke give garantier for noget, som der ikke er garantier for i dag.
Pernille Blach Hansen (S), 2005-03-29:
Skal jeg forstå det sådan, at ministeren ikke mener, der er grund til at præcisere nogle af de ting yderligere i lovgivningen, som vi har taget op her i dag, i form af en eller anden grad af tilkendegivelse af beskyttelsen af de mindre gymnasier?
Det synes jeg ville være meget vigtigt.
Så vil jeg gerne sige, at med hensyn til den diskussions sammenhæng med gymnasieforliget synes jeg især, der er to områder, hvor det er væsentligt.
Det ene er i forhold til fagudbuddet, som jo decideret er noget af det, der skal være større i den nye gymnasiereform, også for de sjældnere fag og de sjældnere retninger i forhold til også at sikre de 40 mindste gymnasier, som der decideret bliver taget særlig hånd om i det gymnasieforlig, som vi, vores to partier og andre partier, har i fællesskab.
Der vil jeg gerne spørge: Anerkender ministeren, at der er en sammenhæng mellem det, der sker på de to punkter i gymnasieforliget og i den strukturudmøntning, vi har nu her?
Og vil ministeren så ikke være så venlig at beskrive over for forligskredsen, hvordan den sammenhæng er, og i givet fald også indkalde kredsen til en diskussion af, hvordan det så bliver håndteret?
Jeg synes ikke, det er urimeligt som forligspart at bede om en tilkendegivelse af, hvordan det her lovforslag påvirker det forlig, vi er en del af, og så få en diskussion om, hvordan man håndterer det i praksis.
Jeg synes faktisk, det var en tilkendegivelse, det ville klæde ministeren at give her i dag.
Bertel Haarder (V), 2005-03-29:
Jeg vil meget gerne svare på alle gode spørgsmål vedrørende relationen til gymnasieforliget, men der er én ting, jeg godt vil sige tindrende klart i dag: Gymnasieforliget giver ikke nogen adgang til at blokere noget som helst, når det gælder det, vi taler om i dag.
Jeg kan se alle de problemer, som har været rejst af fru Pernille Blach Hansen, hr. Carsten Hansen og andre, men når de så udbeder sig garantier, så er det blot, jeg bliver nødt til at svare: Der er heller ikke nogen garantier i dag.
De ting, man ønsker garanteret, har vi heller ingen garantier for i dag, og derfor nytter det ikke noget at stille som betingelse for at medvirke ved denne lovgivning, at vi giver garantier, for sådan nogle findes heller ikke i dag, og det ville heller ikke være rimeligt; det ville jo skabe stagnation, hvis man gav sådan nogle garantier, som man har bedt mig om i dag.
Så vil jeg sige, at regionerne jo spiller en koordinerende rolle ifølge dette lovforslag.
Det er rigtigt, at det er uden magtmidler, men jeg har jo indtil flere gange argumenteret for, at hvis en region kommer og siger: Nu bør ministeren bruge sin beføjelse til at bremse en ekspansion i en stor by for at sikre, at man kan overleve med sin institution i en mindre naboby, så gad jeg se den minister, som ikke ville lytte til det.
Pernille Blach Hansen (S), 2005-03-29:
Hvis undervisningsministeren hørte efter i min afsluttende replik og i min tale, så er der faktisk ikke nogen principiel modstand mod selvejeideen, og jeg nævnte faktisk også i min tale, at vi oprindelig også ønskede, at alle ungdomsuddannelserne skulle under én hat – det var bare en anden hat end den hat, regeringen er kommet frem til.
Det, jeg egentlig har forsøgt i dag, har været at sige, at der er nogle konkrete problemer i den valgte model, som regeringen har lagt frem, og der synes jeg ikke, at ministeren – i hvert fald ikke indtil nu – har tilkendegivet, at han kunne se problemerne.
Der vil jeg gerne spørge: Er der fra ministerens side ingen sammenhæng imellem det lovforslag, vi behandler nu, og så den konkrete udmøntning af taksameteranalysen?
For det er meget vigtigt for os, at den sammenhæng kommer ind.
Det andet, jeg gerne vil spørge om, er: I forhold til de diskussioner, vi har haft her om kapaciteten og transportproblemerne, er det jo ikke til at læse ud af lovforslaget, hvad løsningen er på det, fordi regionernes koordinerende rolle består i en koordination uden magtmidler, og der vil jeg da gerne spørge ministeren, om der her er åbnet for, at man kan tage en ny diskussion af, om det er formuleret på den konkrete måde, og om der i virkeligheden skal være væsentlig flere præciseringer i lovgivningen af, hvad det er, der skal ske efterfølgende.
Og som det sidste: Jeg synes, vi har en stor problemstilling her, der hedder relationer mellem strukturreformen og det gymnasieforlig, som vi og en række andre partier i Folketinget er en del af.
Derfor mener jeg sådan set, at ministeren skylder os at skitsere sin holdning til problemstillingen: Hvordan indvirker strukturreformen på udmøntningen af gymnasieforliget?
Meget gerne i skriftlig form og så derefter en indkaldelse af gymnasieforligskredsen for at få en diskussion af emnet.
Var det ikke noget, ministeren synes han burde overveje?
Bertel Haarder (V), 2005-03-29:
Jeg kan ikke se, at den reform, vi behandler i dag, har nogen særlig indvirkning på det problem, som hr. Carsten Hansen nævner.
Jeg vil godt gøre opmærksom på, at regionerne jo ifølge lovforslaget spiller en koordinerende rolle, og jeg gad altså nok se den minister, som ikke vil lytte til regionerne, når den slags spørgsmål bliver bragt op.
Regionerne har jo netop en interesse i at sikre de hensyn, som hr. Carsten Hansen her nævner, og hvis det kan lade sig gøre inden for de givne økonomiske rammer, hvorfor skulle en minister så ikke tillade det?
Carsten Hansen (S), 2005-03-29:
Vi har jo en aftale omkring gymnasierne, og hvis vi overhovedet skal finde nogle steder, hvor vi kan nå hinanden, så er det bl.a. nogle af de her ting, som jo ikke står i forslaget, men som jo kan udmøntes på forskellig vis, som er helt afgørende for, at vi måske kan nå hinanden.
Derfor er det helt afgørende vigtigt for os, at der er en garanti for, at der bliver en ligelig fordeling, og at der også er en sikring af et geografisk udbud, som der står i lovforslaget, rundtomkring.
Det, som jeg vil spørge mere ind til, er i virkeligheden det samarbejde, som undervisningsministeren snakker om, for vi ved jo, at i dag er der særlige voksenpædagogiske miljøer, som jo i virkeligheden har stor succes, og som i øvrigt også er helt særegne for Danmark, nemlig på vores hf'er og VUC'er, og vi risikerer at få en udvanding af disse miljøer, som ligger spredt ganske godt geografisk.
Hvad er undervisningsministerens tanke omkring disse miljøer?
Skal vi fastholde dem, eller skal vi give de muligheder, der ligger i loven for, at gymnasier også kan undervise voksne?
Skal de særlige voksenpædagogiske miljøer bevares?
Bertel Haarder (V), 2005-03-29:
Min udtalelse var affødt af, at jeg jo så udmærket kender taxametersystemet på de frie skolers område og også på erhvervsskolernes område, og der er der et element af grundtaxameter, altså et starttaxameter eller et taxameter, der er fælles for alle skoler uanset størrelse, og derefter kommer så beløbene pr. elev.
Man skal bare ikke overdrive disse grundtaxametre, for skolerne er jo til for elevernes skyld, og det er jo ikke altid, man skal tilgodese en egns ønske om at bevare en institution for enhver pris, hvis det faktisk for eleverne ville føre til mere undervisning, hvis de gik på en naboskole.
Disse ting skal man afveje.
Tina Nedergaard (V), 2005-03-29:
Jeg kan sige, at det hundrede procent sikkert er Venstres politiske intention, at leverancesikkerheden er til stede, fordi spørgsmålet simpelt hen er alt for vigtigt for den enkelte, der har et behov, til at man kan overlade det til tilfældighederne, om der er en plads, når der er brug for en sådan.
Derfor er det vores udgangspunkt i de videre forhandlinger.
Bjarne Laustsen (S), 2005-03-29:
Nordjyllands Amt bliver meget lille, den mindste region, og Aalborg Kommune vokser.
Der vil være indbyrdes stridigheder, det kunne man sagtens forestille sig.
Men ministeren kan ikke forstå, at Socialdemokraterne har en række spørgsmål at stille til sådan et kompliceret lovforslag som det her, fordi man ikke kender konsekvensen hundrede procent.
Derfor får vi den her skævvridning, fordi der ikke er nogen, der vil tænke i helhedens interesse i regionen.
Carina Christensen (KF), 2005-03-29:
Bortset fra sygepleje- og radiografuddannelserne udbydes de mellemlange videregående uddannelser i dag af selvejende institutioner, nemlig CVU'erne og enkeltstående uddannelsesinstitutioner, som alle hører ind under Undervisningsministeriet.
Det, at hovedparten af uddannelserne har været placeret under det samme myndighedsansvar og den samme styringsmodel, har generelt styrket samspillet mellem uddannelserne og også givet gode muligheder for kapacitetsopbygning og stordriftsfordele.
Derfor mener vi, at det selvfølgelig er både godt og fornuftigt, at vi nu også placerer sygeplejerske- og radiografuddannelserne under det samme myndighedsansvar i staten.
Man kan næsten sige, at det var på tide.
Det er i hvert fald et tiltag, som vi Konservative hilser varmt velkommen.
Med lovforslaget forankrer vi også centrene for undervisningsmidler i kerne-CVU'erne, og også herved får vi samlet en række naturligt sammenhængende opgaver.
Centrene for undervisningsmidler vil have et uændret formål og en uændret opgaveprofil, og vi hilser det velkommen, at der nu vil blive igangsat et udvalgsarbejde, som skal komme med forslag til, hvor centrene for undervisningsmidlers opgaver bedst muligt kan indpasses i og sammentænkes med CVU'ernes samlede opgaver, så der skabes en øget synergi og kvalitet for brugerne i opgavevaretagelsen.
Vi synes, det er et godt og fornuftigt element i den nye kommunalreform, og vi kan støtte lovforslaget.
Bertel Haarder (V), 2005-03-29:
Det var alene de gentagne krav om garantier for ting, som der heller ikke er garantier for i dag, jeg angreb.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling.
Afstemning
Søren Krarup (DF), 2005-03-29:
At de amtscentre for undervisningsmidler, der er tale om, bliver lagt sammen, er jo selvfølgelig en følge af, at amterne nedlægges.
Men jeg synes ikke, at det, sådan som jeg har læst det, behøver at medføre, at de skulle blive forringet, og at de ikke længere skulle kunne fungere som det, de har skullet tidligere, nemlig som hjælp for dem, der har brug for oplysning og for midler til en god undervisning af elever af forskellig art.
Det er muligt, jeg har læst det forkert, men jeg kan altså ikke se bekymringens berettigelse.
Bjarne Laustsen (S), 2005-03-29:
Jeg er utrolig glad for at høre, at hr. Krarups sognebørn ikke skal udsættes for L 106 eller L 107 i prædikenen, men jeg vil alligevel godt have lov at fastholde, at det jo slet, slet ikke er et spørgsmål om, at man tager noget fra nogen her.
Bekymringen er rent saglig og faglig.
Der er i dag nogle centre for undervisningsmidler, der er opbygget således, at kommunerne kan trække på ekspertisen og kompetencen, der er i de centre.
Og der bliver der sagt, at der ved at skille dem ad er en risiko for, at man slår noget i stykker, som er bygget godt op igennem en årrække.
Søren Krarup (DF), 2005-03-29:
Det er klart, at hele processen her, som består i, at de hidtidige strukturer ændres, afføder en voldsom bekymring hos dem, der nu får frataget det, der hidtil har været deres område.
Og det fører så selvfølgelig til, at de også antyder, at der sker en saglig forringelse.
Jeg kan ikke vurdere det, at man ændrer amtscentre for undervisningsmidler på den måde, man gør her.
Men jeg vil sige, ligesom jeg gjorde med L 106, at jeg faktisk har tillid til, at der er den samme vilje til med hensyn til undervisningsmidler at give de samme oplysninger og den samme hjælp, som er blevet givet af amtscentrene.
Så jeg kan kun sige, som jeg har gjort tidligere, at jeg ikke deler hr. Laustsens bekymring.
Bjarne Laustsen (S), 2005-03-29:
Nu skal jeg ikke kunne sige, hvad der har taget overhånd i påsken med hensyn til hr. Søren Krarups mange gøremål, om det er prædiken eller det er lovforslag nr. L 107.
Jeg skal da også gerne medgive, at det er ret omfattende høringssvar, der er kommet.
Men jeg vil alligevel tillade mig at spørge, om hr. Søren Krarup deler nogle af de bekymringer, der i høringssvarene er netop for det forhold, som vi har beskæftiget os med i de sidste par ordførerindlæg.
Hvis man splitter centre for undervisningsmidler op og ud til nogle kommuner, der måske kunne tænke sig at tage noget af det – resten kan placeres i CVU'erne – hvad er det så for en model, Dansk Folkeparti kunne ønske sig på det her område?
Er Dansk Folkeparti ikke i det hele taget bekymret på baggrund af de meget, meget fyldige høringssvar, der ligger på det her område, hvor der gives udtryk for, at man er bange for, at den kompetence og ekspertise, der ligger på det her område, bliver splittet ad?
Tina Nedergaard (V), 2005-03-29:
Det er min opfattelse, at man inden for rammerne af det her lovforslag fortsat vil kunne være den udfarende kraft.
Man vil også kunne indgå i en tæt dialog med relevante uddannelsesinstitutioner på alle niveauer, selvfølgelig ikke kun på det videregående uddannelsesniveau.
Så den yderligere drøftelse af, præcis hvordan vi rammer det her ind, kan vi tage under udvalgsbehandlingen.
Anne Baastrup (SF), 2005-03-29:
Sådan som jeg har læst de fleste af de høringssvar, hvor folk har interesseret sig for lige præcis undervisningsmiddelcentrene, har et af de gennemgående temaer jo været: Kan vi bevare den udfarende kraft, der ligger i det?
Kan vi bevare, at det rent faktisk er der, hvor man søger hen, når man sidder i en kommune?
Eller bliver det sekundavarer, som kommunerne selv opfinder, fordi undervisningsmiddelcenteret reelt er blevet lidt ligegyldigt, lidt lala?
Det drejer sig om den faglige udvikling af undervisningsmiddelcentrene.
Jeg mener ikke, at fru Tina Nedergaard overhovedet besvarede fru Margrethe Vestagers spørgsmål, og det er hovedproblemet for os.
Tina Nedergaard (V), 2005-03-29:
Jeg er simpelt hen i tvivl om, hvorvidt jeg forstår spørgsmålet.
Det, jeg henviser til, er, at vi under udvalgsbehandlingen må kigge på lige nøjagtig, hvor skillelinjen skal gå.
Herunder indgår det naturligvis også, hvordan man fastholder en ekspertise, som der i dag findes i centrene.
Men der er jo ingen modsætning i, at man har en ekspertise, som man fastholder, men at man samtidig opbygger centre internt i kerne-CVU'erne.
Så jeg er simpelt hen i tvivl om, hvad der menes med spørgsmålet.