Lene Espersen (KF), 1999-04-29:
Til det sidste, hr. Kristian Thulesen Dahl nævnte, vil jeg sige, at jeg egentlig også forsøgte at give meget fint udtryk for det i min ordførertale med det her eksempel, at når en regering eller andre skal komme med en vurdering af, hvad der er positivt, og hvad der er negativt, så er det jo ikke noget, man kommer med ud fra uvildige synspunkter.
Man gør det selvfølgelig ud fra politiske synspunkter.
Sådan noget som devalueringsinstrumentet, som jeg nævnte, det afgiver man, og når man afgiver noget, er det tit noget, man føler som en meget ubehagelig ting, fordi det er en mulighed, som Danmark frasiger sig.
Men hvis man mener, at devalueringsinstrumentet som sådan er et meget negativt og dårligt instrument at bruge, er det sådan set en positiv ting at afgive det. Det er lidt et eksempel på, at det er den politiske debat, der afgør, hvad man mener er positivt og negativt, og derfor kan jeg sådan set ikke se nogen som helst problemstilling i, at argumentationen fra regeringen er, at det værste nok er den store beslutning, der skal tages, fordi man, om man så må sige, bl.a. frasiger sig muligheden for at bruge devalueringsinstrumentet.
Der er desværre ikke mere tid, men det med rapporterne er noget, vi kan diskutere ved andre lejligheder.
Vi har jo begge læst økonomi, så der er masser af rapporter at gennemgå.
Enhedslisten og Dansk Folkeparti fremsætter de to forslag.
Enhedslisten foreslår en uvildig ekspertudredning, et oplysningsråd samt noget informationsmateriale, og for Dansk Folkepartis vedkommende ønsker man en kommissionsrapport.
Begge forslagsstillere vil sikre, at eurodebatten får alle nuancer med og ikke kun informerer om de positive sider ved dansk medlemskab af euroen.
Omkring det helt overordnede vil jeg sige, at jeg er fuldstændig enig med forslagsstillerne i, at vi skal have en nuanceret debat. Vi skal have alle sider med, både de positive og de negative, og jeg håber da sådan set også, at det, der kommer til at ske de næste par år, er, at befolkningen begynder at deltage i den her debat i form af debatindlæg i aviserne, i form af masser af folkelige møder, hvor man har en mulighed for at diskutere det her.
Vi har faktisk også tillid til, at mange af de ting, der allerede foreligger, informerer på et objektivt grundlag, og derfor kan vi ikke se noget som helst behov for, at der skal laves endnu flere tykke rapporter med økonomiske betragtninger om forskellige sager.
Altså man ønsker ikke flere rapporter.
Jeg tror, det er helt andre ting, der skal til, hvis vi skal have befolkningen engageret i det her spørgsmål, hvad enten man er modstander eller tilhænger.
Jeg vil godt komme med et enkelt eksempel.
Der er masser af ting, som man nok kan sige er til ulempe for Danmark.
Selv om Det Konservative Folkeparti ønsker, at vi skal være med i euroen, er vi da klar over, at der er ulemper, men det vil til sidst altid ende med at være en politisk betragtning, om man mener, at de ulemper egentlig er noget, der betyder noget eller ej, og det vil jeg godt komme med et eksempel på. Der er jo ingen tvivl om - og det er alle nok enige om her - at hvis vi tilslutter os euroen, afgiver vi muligheden for at føre vores egen penge- og valutapolitik.
Det betyder, at vi afskriver devalueringsinstrumentet som en mulighed, og det må man sige er afgivelse af en form for kompetence og derfor sådan på papiret en ulempe.
Men da Det Konservative Folkeparti ikke ønsker, at Danmark skal bruge devalueringsinstrumentet, er det sådan set ikke noget problem for os, hvorimod der måske er andre partier i Folketinget, som ønsker, at man skal bruge det.
Derfor er vi tilbage i den samme diskussion: uanset hvilke konklusioner nye rapporter vil komme frem til, bliver det en politisk vurdering, om de er gode eller dårlige, og derfor tror jeg ikke, de vil bringe noget nyt. Jeg vil faktisk vove den påstand, at man ikke kan komme med ét eneste nyt argument med nye rapporter, som ikke allerede er skrevet masser af gange før.
Nogle mennesker optræder jo, som om man aldrig før i verdenshistorien har hørt om møntunioner.
Der er masser af eksempler på det.
Der er masser af eksempler på, hvilke fordele og ulemper der er, og derfor tror jeg, at en ny rapport bare vil ende i en lang diskussion, som egentlig hører til i det politiske og ikke hører til i et såkaldt uvildigt udvalg, som aldrig kan blive uvildigt. Jeg synes også, der er en anden ting, som bør være et bærende element, og som vi ikke rigtig har haft inde i diskussionen i dag.
Altså den danske befolkning har en mulighed for at se, hvordan den virker i praksis, og det synes jeg faktisk er et meget vægtigt argument for, at man ikke behøver at lave flere rapporter, fordi man kan se det med egne øjne.
Der er blevet udgivet rapporter fra Den Europæiske Centralbank.
Man kan så sige, at de heller ikke er uvildige, for det er nogle, der kommer fra banken selv, men i dem kan man i hvert fald læse, præcis hvad både de politiske og de økonomiske målsætninger er med Den Europæiske Centralbank.
Derfor synes jeg faktisk, der er rigeligt med information.
Jeg anerkender, at det, der er behov for, er en langt bedre debat.
Jeg tror bare ikke, vejen går ad ekspertudredninger.
Jeg tror, vejen går gennem at prøve at få gjort det her mere folkeligt, og det gør vi måske på helt andre områder.
Jeg mener egentlig, at det, der skal til, er mere demokratisk samtale, og derfor må vi afvise de her forslag. Jeg håber på, at alle partier i stedet er indstillet på, at vi går ind og forsøger at få en debat om det her, med henblik på at vi får en folkeafstemning om euroen på et senere tidspunkt.