runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Aage Frandsen (SF), 2002-01-30:
Skatteministerens sammenligning med afskedigelser på værftet i Frederikshavn er selvfølgelig relevant i den forbindelse, at der er mennesker, der bliver afskediget.
Men her er der tale om en særlig virksomhed, hvor man jo kunne risikere, at man ved at reducere mandskabet mister enorme indtægter.
Det er det, der er pointen i det her.
Derfor vil jeg så spørge skatteministeren: Kunne det så være, at de beregninger, som er refereret bl.a. i Børsen i sin tid fra Dansk Told- og Skatteforbund, kan være korrekte nok, at hvis man ser det her isoleret, så kan det koste så meget?
Så kan skatteministeren sige: Jamen til gengæld er der nogle andre ting, der trækker den modsatte vej.
Men kunne det godt være, at det var rigtigt?
Og kan vi få lavet, kan vi få sådan nogle beregninger fra skatteministeren om, hvordan det her hænger sammen?
Så lige til allersidst vil jeg gerne høre: Hvor er det, man personalemæssigt set vil reducere i mandskabet over de kommende år?
Svend Erik Hovmand (V), 2002-01-30:
Nu synes jeg lige, man skal gøre sig én ting klart: Vi taler her om en organisation i størrelsesordenen 6.000 medarbejdere.
Vi taler om en reduktion i størrelsesordenen
1.100-1.200
Det er under alle omstændigheder beklageligt - klart.
Det er også beklageligt, når Frederikshavn i dag må konstatere, at skibsværftet må reducere med 350 medarbejdere.
Det er da beklageligt under alle omstændigheder.
Men det er altså noget, som foregår både i den private sektor hver eneste dag og nu altså også i et omfang i den offentlige sektor for at kunne ændre på ressourceforbruget.
Må jeg så sige: Hr. Buksti siger, at der allerede er gennemført rationaliseringer, og at der ikke er ret meget mere at hente.
For et øjeblik siden citerede hr. Buksti nogle skatteeksperter i Dagbladet Børsen, som mente, at der var ganske meget at hente.
Altså jeg ved ikke, hvad det er for et
af de to standpunkter, jeg skal lægge øre til, når jeg lytter til hr. Buksti.
Så vil jeg vende tilbage til hr. Aage Frandsens bemærkninger.
Altså modelberegninger, ja, jeg har nu nævnt et helt konkret eksempel, det dér med »tast selv«, hvor altså hver anden lønmodtager nu bruger den nye teknologi med det resultat, at der ligger en besparelse på mandskabsdelen på 60-70 mand, og der ligger en besparelse på porto- og papirsiden i størrelsesordenen 25-30 mio. kr.
Det er sådan et konkret eksempel.
Og vi kan komme længere ad den vej.
Jeg har angivet nogle veje på erhvervsområdet, hvor vi også kan lave »tast selv«, og vi kan gå endnu videre også på almindelig selvangivelse-området.
Så vil jeg sige, at de eksempler, jeg har nævnt, er ikke udtømmende.
Men der ville også være muligheder for at omlægge arbejdsgange i samarbejde med kommunerne til gavn både for kommunerne, staten, borgerne og personalet.
Jacob Buksti (S), 2002-01-30:
Jeg er nødt til at gentage, at jeg har en fornemmelse af, at hele skatteministerens og regeringens øvelse hviler på et selvbedrag, nemlig at der i Told og Skat har været et overforbrug af ressourcer, og at man derfor kan skære ganske betydelige ressourcer væk og samtidig ved rationaliseringer fastholde den nuværende effektivitet. Men sådan er det ikke, må jeg sige til skatteministeren.
Det er jo sådan, at der allerede er gennemført meget gennemgribende rationaliseringer og effektiviseringer i Told og Skat, sådan at personalet faktisk er ganske presset.
Derfor er det, at man kommer til at ville effektivisere og skære ned i et system, der allerede er inde i sådan en proces, og derfor er det, at man vil kunne regne ud på mange måder, at selv med en produktivitetsforøgelse på 5,5 pct. over hele perioden vil man ikke i 2005 være i stand til at levere mere end 90 pct. af den nuværende indsats.
Altså det bliver lettere for skatteundragere, momssvindlere og selskabstømmere, som det altid er, når vi har en borgerlig regering.
Aage Frandsen (SF), 2002-01-30:
Jeg vil godt spørge skatteministeren, om man i Skatteministeriet eller måske i Finansministeriet eller et andet sted har modeller, hvor man via disse modeller kan beregne, hvordan en personalereduktion/-forøgelse påvirker skatteprovenuet? Har man sådan nogle beregningsmodeller, arbejder man med sådan noget, så man ved, at når man øger antallet af personale, giver det ca. så og så meget mere, eller hvordan er dét?
Det næste: I det omfang, man nu skal i gang med at reducere - og det skal man, det er ikke kun ved
hvor vil man så specielt reducere henne?
Er det så på erhvervsligningsområdet, eller er det på andre områder?
Så vil jeg også lige spørge: De udtalelser, som så er kommet, også fra chefen for Told og Skat, om, at han trods alt mener, at det vil betyde en reduktion i indtægten, dem kan jeg så forstå at skatteministeren ikke deler. Så til allersidst: Den tidligere formand for Ligningsrådet har været ude med, at hvis man endelig vil gøre noget med hensyn til reduktion - så er vi tilbage til det med den kommunale ligning - så er et sted, hvor man bruger enormt mange ressourcer i forhold til, hvad det giver af indtægter, den kommunale ligning, sammenlignet med det, Told og Skat bruger på erhvervsligning.
Det er noget, der giver penge i forhold til ressourcerne.
Er skatteministeren enig eller uenig i de synspunkter?
Jeg forstår godt tankegangen dér: Man lægger det ud til kommunerne, og så må man se, hvad der sker.
Men regeringen må jo selv have en forestilling om det.
Altså regeringen har jo prøvet at vise sig som ret handlekraftig, at man vil noget.
Så må man også have en forestilling om, hvordan man sikrer, at mennesker, som har svært ved at komme ind på arbejdsmarkedet, fordi de aldrig har fået en uddannelse, fordi de har været i social eller psykisk eller anden form for krise, ikke umiddelbart kan gå ind på arbejdsmarkedet.
Regeringen må jo også have en forestilling om, hvordan man kan løse det problem.
Så kan man sige: Det kan kommunerne finde ud af.
Men regeringen må jo selv have en idé om det.
Derfor vil jeg godt spørge: Hvordan forestiller man sig, at billedet omkring daghøjskolen vil være om et års tid, hvor man i det, man lagde frem, da man var opposition, forestillede sig en reduktion på 15 pct. af det, som den daværende regering forestillede sig, nemlig 80 mio. kr. i reduktion i forhold til 500 mio.? Så derfor må regeringen gøre sig nogle tanker om, hvad der vil ske i fremtiden, i stedet for at man bare lægger det ud til kommunerne med risiko for, at ingen løser den opgave, som daghøjskolerne via statslig motivering også bidrog til tidligere.
Svend Erik Hovmand (V), 2002-01-30:
omkring det spørgsmål og det samarbejde i OECD-regi, som er indledt, og som jeg lægger meget, meget vægt på, og vi har over for Skatteudvalget redegjort meget grundigt for hele det problemkompleks, som viser, at vi faktisk er nået nogle ganske gode skridt i retning af langt bedre kontrol med de internationale selskaber.
For så vidt angår spørgsmålet om påvirkning af skatteprovenuet: Jamen jeg har da også godt set disse påstande om, at der skulle være tale om, at samfundet kunne miste milliardindtægter.
Jeg kender ikke den præcise baggrund for disse udtalelser, men jeg vil bare sige, at det er altså ikke regeringens vurdering, at det ville være tilfældet.
Det er ikke min vurdering, at sparekravene vil påvirke skatteprovenuet.
En stor del af personalereduktionen kan gennemføres i form af egentlige rationaliseringer, som jeg tidligere har været inde på, og vil altså ikke have den voldsomme effekt, som der lægges op til her.
Vi vil tage en række initiativer, og jeg har været inde
på nogle af dem
Jeg kunne godt nævne flere, det skal jeg afholde mig fra.
Men omkring det sidste med hensyn til samarbejde mellem staten og kommunerne: Jamen jeg tror, at jeg kan erklære mig enig med hr. Aage Frandsen i, at her er der et vigtigt spørgsmål.
Det er da et vigtigt spørgsmål at finde ud af, om vi gør det på den mest rationelle og effektive måde.
Dermed har jeg ikke talt om enhedsligning og alt muligt andet.
Aage Frandsen (SF), 2002-01-30:
»Hvordan forventer regeringen, at det vil påvirke skatteprovenuet, at der sker en reduktion af antallet af medarbejdere i Told og Skat, i forhold til, at der ikke sker en tilsvarende reduktion?«
Skriftlig begrundelse
Baggrunden for spørgsmålet er de oplysninger, som har været fremme i dagspressen om betydelig reduktion i personalet i Told & Skat.
Jacob Buksti (S), 2002-01-30:
Jeg kan forstå, at skatteministeren er på skattejagt, og det går åbenbart over stok og sten.
Jeg vil så gerne høre til sidst, om skatteministeren kan blive inspireret af disse skatteeksperters forslag, som jo viser, hvor det er der
virkelig kan forenkles i skattebureaukratiet, nemlig i form af at man går den modsatte vej af det, som der lægges op til af regeringen, og samler hele ligningsarbejdet hos staten, altså at man tager en lille diskussion med kommunerne
Det er dér, man virkelig kunne lave en afbureaukratisering, og ikke ved alt det her.
Det, som regeringen gør, er, at man går den modsatte vej, og derfor tror jeg, at det, der er dagsordenen her, er, at man er ved at gennemføre daværende skatteminister hr. Anders Fogh Rasmussens afbureaukratiseringsplan fra 1989, som gik ud på netop at svække den statslige ligning.
Svækker man den statslige ligning, kommer der færre indtægter til samfundet, og det er måske det, som er hele politikken, for så kan regeringen få stor succes med sit privatiseringsprojekt andre steder.
Svend Erik Hovmand (V), 2002-01-30:
Jeg har sådan set ikke meget mere at føje til.
Til det sidste spørgsmål: Det fremgår af hvert enkelt lovforslag.
Når vi fremsætter det i Folketingssalen, vil man kunne få en opgørelse over det ressourcemæssige forbrug, der er ved gennemførelse af et sådant lovforslag.
Men jeg har bare villet pege på en række områder, som efter min opfattelse giver ganske gode rationaliseringsgevinster.
Når man eksempelvis nu, som jeg nævnte det med tast-selv, er i en situation, hvor hveranden lønmodtager faktisk kan klare sig uden porto, uden kuvert, på en computer derhjemme, så sparer det tid både for den enkelte borger, men sandelig da også for Told og Skat.
Og det kan altså omgøres i, nu siger jeg 60-70 mandeår, det er altså på det lag, vi taler.
Her er også mere at hente.
Hvis vi f.eks. forestiller os, at vi gik ind på området for selvstændige med tast selv-service i større omfang, end vi gør det i dag, så vil der også her være mere at hente.
Så jeg tror altså, at vi skal være opmærksomme på, at der er ganske mange muligheder med rationaliseringer også ved systemændringer, og der nævnte jeg så eksemplet med vurderingssystemet som en følge af skattestoppet, hvor man altså kan ændre et helt system ganske radikalt.
Aage Frandsen (SF), 2002-01-30:
Det er klart, at hvis man lader færre områder være beskatningsobjekter, f.eks. i forbindelse med, hvem der skal momsregistreres, så skal der bruges mindre arbejdskraft.
Men der er vel også områder, hvor skatteministeren kommer med forslag, som betyder, at der skal flere ressourcer. Det er klart, at hvis man sørger for, at nogle ikke skal betale skat, så koster det ikke så meget i ressourcer.
Men man har også områder, hvor man laver flere fradrag.
Det er jo noget, skatteministeren godt kan lide, og der kommer jo flere forslag, der er allerede kommet nogle, f.eks. omkring hvad man kan få i forbindelse med pc og edb, omkring sygdom og sådan nogle ting, altså en række steder, hvor man kan få fradrag, og det er da områder, der øger behovet for, at man har en vis kontrol.
Jacob Buksti (S), 2002-01-30:
Jamen jeg synes, det er meget fint at foretage omstillinger.
Det, jeg bare synes er problematisk, er, hvis man gør det på en måde, så man fremstiller det som om man siger, at nu skal vi omstille, så vi bruger pengene, så borgerne får en masse goder ud af det, samtidig med at man gør det på en måde, så man svækker mulighederne for, at samfundet overhovedet får indtægter.
Det er jo det, der er det afgørende: Virkningen på, at folk og virksomheder overhovedet kommer til at betale den skat, de skal i det her land.
Med den konkurrenceevnepakke, der blev lagt frem forleden, er det jo efterhånden svært for selv hæderlige virksomheder at komme til at betale skat her i landet.
Det er jo ikke sådan, at der bliver færre opgaver på grund af det, for med hensyn til det, ministeren står og taler om, er mange af de ting jo allerede under indførelse.
Det er jo ikke noget, den her regering har gjort.
Det er noget, som allerede har været under indførelse af den tidligere regering.
Mens det, der er afgørende, primært er erhvervs- og selskabsligningen.
Det, der er hele pointen, er, at man går rundt og tror, at man kan skære fedt af en organisme, hvor fedtet allerede er fjernet, og hvis man laver en fedtsugning på et affedtet legeme, går det altså galt.
Svend Erik Hovmand (V), 2002-01-30:
Jeg har bare villet nævne nogle eksempler.
Man kan sige, at på vurderingsområdet har det ikke den helt store effekt på mandskabet, men jeg har bare villet nævne det som en række eksempler på, hvor vi i øjeblikket er i gang. Vi har indledt en skattejagt på forenklinger af vores skattesystem.
Lad mig nævne et andet eksempel.
Vi har tast selv-systemet.
Der er omkring 1,4 millioner selvangivelser her i landet til lønmodtagere, og over halvdelen bliver nu indtastet på Internettet eller pr. telefon.
Jeg kan ikke svare præcis på den mandskabsmæssige konsekvens af det, som hr. Aage Frandsen spurgte om, men jeg kan sige her, at det tast selv-system, som nu er indført, vel betyder en besparelse i størrelsesordenen 60-70 mand på årsbasis.
Hvis vi dertil lægger den besparelse, der også ligger i porto og papir, er der altså en gevinst ved at bruge den nye teknologi, og der er mere at hente.
Så vil jeg sige til hr. Bukstis bemærkninger: Jeg giver mig ikke af med at give garantier.
Men det er klart, at der da godt kan blive tale om nogle få afskedigelser i år.
Det skal jeg ikke kunne sige.
Men under alle omstændigheder vil jeg sige noget, som jeg tror hr. Buksti og alle andre kan være enige med mig i:
Selvfølgelig er det menneskeligt beklageligt, at vi må være i en situation, hvor vi af hensyn til den omstilling, som vi har brug for i det danske samfund - bruge flere ressourcer på nogle områder i forbindelse med ventelister på sygehuse, ældreproblemer, osv. - må foretage en vis omstilling, og det er selvfølgelig altid beklageligt.
Aage Frandsen (SF), 2002-01-30:
Skatteministeren nævnte nogle eksempler som begrundelse for, hvorfor der var brug for færre mandskabsressourcer i Told og Skat.
Jeg vil godt i den forbindelse spørge: Det, at man ændrer med hensyn til vurderingen og nedlægger vurderingsråd og sådan nogle ting, i hvilket omfang påvirker det personalebehovet i Told og Skat? Det andet, som ministeren nævnte, var, at man ville ændre omkring momskreditter og momsregistreringer.
Hvor meget forventer man at det vil betyde i form af mindre mandskabsbehov i Told og Skat?
Man har jo nogle tidligere erfaringer på det område, for det har man jo flyttet lidt frem og tilbage.
Var det så, at det betød, da man forkortede den, at nu skulle man så bruge en hel masse flere mennesker?
Hvor meget betyder det samlet i forhold til Told og Skat?
Kamal Qureshi (SF), 2002-01-30:
I TV-Avisens Nyhedsmagasin torsdag den 17. januar udtaler integrationsministeren, at i dag er det forældrene, der bestemmer i 90 pct. af tilfældene.
Jeg vil meget gerne stille et spørgsmål, for fra SF's side er vi meget interesserede i, hvordan det kan være, at der er så stor en andel af tvangsægteskaber i forbindelse med familiesammenføring.
Og hvis det er således, må man jo sige, at Udlændingestyrelsen absolut ikke har gjort sit arbejde ordentligt i forhold til de unge, der i dag bliver vurderet i forhold til, at det er tvangsægteskab, der er tale om.
Så jeg vil simpelt hen gerne bede ministeren om en dokumentation for hans påstand i Nyhedsmagasinet den 17. i denne måned.
Jacob Buksti (S), 2002-01-30:
Jeg har forstået, at regeringen tror på, at de dér forenklinger slår igennem.
Men jeg har ikke fået svar på, om ministeren kan garantere, at der ikke er nogen i Told og Skat, som bliver fyret med virkning fra i år.
ministeren i pressemeddelelsen den 25. januar.
Deri står, at ud over naturlig afgang forventes der ikke afskedigelser med virkning fra i år. Naturlig afgang er ca. 250; man skal nedbringe med 330, og det er sådan, så det højst kan få virkning fra omkring den 1. september.
Det kommer til at blive et meget interessant regnestykke.
Tror ministeren virkelig på, at den dér rationalisering kan klare det hele?
Meget af det kan jo ikke nå at blive gennemført inden for de 3 år her.
Ministeren kan jo lige så godt give sig til at nævne de nye opgaver, der kommer til.
I morgen skal vi behandle lovforslaget om terrorbekæmpelse, hvor der kommer nye opgaver til Told og Skat.
Så det går vist nok både den ene og den anden vej i et system, der i forvejen er presset.
Aage Frandsen (SF), 2002-01-30:
Dette spørgsmål er jo indholdsmæssigt meget lig det tidligere spørgsmål.
Det er et tegn på, at hr. Jacob Buksti og jeg selv er meget optaget af, at det er vigtigt, at velfærdssamfundet har nogle penge at give ud af, og det er det, vi er lidt bekymrede for at disse operationer med hensyn til reduktion af personale i Told og Skat ikke bidrager til.
Derfor vil jeg godt i forlængelse af det, vi har spurgt om, så spørge: Når det drejer sig om den erhvervsmæssige ligning, ligning af selskaber, ligning af de multinationale selskaber, ligning af de forskellige selskaber, som flytter rundt og har indtægter ét sted og et andet sted og datterselskaber osv., hvordan vil ligningsmulighederne være her i forbindelse med Told og Skat?
Vil der overhovedet være tale om en reduktion på det område, eller vil der være tale om, at man kører med det samme personale?
For ét er, at den almindelige lønmodtager ikke kræver alverdens ligning, men det gør selskaberne, forudsat at man er interesseret i at få penge hjem til velfærdssamfundet.
I forlængelse af det vil jeg godt så spørge - som der også lå i det tidligere spørgsmål fra hr. Buksti -
med hensyn til det synspunkt, som er fremført af formanden for Dansk Told- og Skatteforbund om, at det her betyder, at man mister 2,4 mia. kr., og så er mit spørgsmål: Skatteministeren sagde »ikke nævneværdig betydning«; ordet nævneværdig, hvor meget er det, er det 2 mia. kr., eller er det 100 kr.?
Frank Jensen (S), 2002-01-30:
Som den fungerende undervisningsminister er bekendt med, indgik den tidligere regering, SR-regeringen, et forlig i 1999 med bl.a. de to nuværende regeringspartier om daghøjskoleområdet, og deri indgik der, at der skulle være en fri kvote over en årrække til brug for personer, der kunne komme på daghøjskole, og som ikke var berettiget til kommunal aktivering via kommunerne eller aktivering via arbejdsformidlingen.
Det er om den kvote, ministeren nu har stået her i Folketinget og sagt, at den nu nedlægges og overføres, så vidt jeg forstod, til kommunerne.
Men når man har indgået en aftale i 1999, burde det så ikke være en aftale, som den nuværende regering stod bag og var loyal over for, helt i tråd med det, som statsministeren sagde her i Folketinget ved Folketingets åbningsdebat den 6. december?
Jeg citerer fra Folketingets forhandlinger 2001-2002, 2. samling, s. 96: »Et tredje tema, jeg godt vil berøre her indledningsvis, er det spørgsmål, som jeg tror især hr. Lykketoft rejste.
Vil regeringen respektere indgåede aftaler og forlig?
Man kan sige, at det ikke burde være nødvendigt at stille et sådant spørgsmål, men når det nu er stillet, skal jeg gerne understrege, at det er selvklart.
Naturligvis vil regeringen respektere indgåede aftaler og forlig.«
Er det ikke det stik modsatte, regeringen gør ved fremsættelse af det lovforslag, ministeren har fremsat her i Tinget i dag?
Svend Erik Hovmand (V), 2002-01-30:
Der er ikke tale om, at vi forventer, at denne operation bidrager til færre indtægter.
Men lad mig så svare på det konkrete spørgsmål.
Vi har nu indledt hele spørgsmålet om rationaliseringer, for så vidt angår vurderingssystemet, og den øvelse vil resultere i et konkret lovforslag her i Tinget i løbet af rimelig kort tid.
Vi har endnu ikke tilendebragt vores overvejelser, for så vidt angår ligningssystemet, men jeg vil da gerne afsløre så meget, at jeg kan sige, at vi er optaget af at finde mere effektive metoder på ligningssystemet.
Det lægger jeg ikke øre til.
Nu er vi i gang med en seriøs vurdering, fordi vi mener, det er nødvendigt, ligesom i det private erhvervsliv, at vi hele tiden stilles over for den udfordring at gøre tingene lidt bedre, og det er faktisk det, vi gør. Hermed sluttede spørgsmålet.
Frank Jensen (S), 2002-01-30:
Statsministeren sagde her i Tinget den 6. december, og det er altså ikke ret mange dage siden - ét er, at man kan lægge afstand til ting, man har sagt for mange år siden, men det her er sagt den 6. december: »Regeringen vil naturligvis respektere indgåede aftaler og forlig.«
Det var statsministerens replik den 6. december.
Vi er altså noget optaget af - for at fastholde en vis parlamentarisk praksis for de aftaler, der indgås her i Folketinget - at når man vil bryde et forlig, så siger man
klart inden et nyvalg, at det her forlig, vi indgik i 1999, vil vi ikke længere stå ved.
Vi vil fremsætte forslag til Tinget, hvis vi får magt, som vi har agt, der bryder med det forlig.
Men det var der ingen af os der hørte i valgkampen.
Selv om man er fungerende, bør man måske være en lille smule loyal over for sin statsminister og varetage den interesse også, når statsministeren har været så klar i mælet den 6. december.
Aage Frandsen (SF), 2002-01-30:
Jeg vil gerne sige, at når jeg har rejst spørgsmålet, er det ikke, fordi jeg er aftalepart.
Det er jeg overhovedet ikke.
Det ved jeg alt om.
Men jeg er lige så sikker på, at hr. Frank Jensen er aftalepart, for man kan tydeligt skille aftalen ud: Hvem er med i hvad, og hvem er ikke med i hvad? Jeg er uden for.
Jeg har en aftale med hr. Frank Jensen.
Jeg har ikke en med hr. Helge Sander, men hr. Helge Sander har en med hr. Frank Jensen, og den råder jeg den fungerende undervisningsminister til at overholde af hensyn til regeringens renommé.
Så vil jeg godt i forlængelse af mit tidligere spørgsmål sige, at det kan godt være, at man i Herning Kommune kan leve op til de her ting - det kan man ikke udelukke - men grunden til, at også den daværende opposition, som nu er regering, ikke foreslog det før valget, som man nu foreslår, var vel, at man mente, at man fra statens side, fra regeringens og Folketingets side havde en interesse i, at det var en daghøjskolelov, som havde et indhold.
Jeg erindrer det ikke - men den fungerende undervisningsminister kan jo belære mig om noget andet - at Venstre på noget tidspunkt, før Venstre blev en del af regeringen, har stillet forslag om at kommunalisere daghøjskolerne fuldstændig.
Jeg erindrer det ikke.
Så er det ikke et eksempel på, at man godt nok sagde en hel masse før valget, men der var også noget, man ikke sagde, og alligevel gennemførte man det efter valget?
Bertel Haarder (V), 2002-01-30:
Forenklingen består i positivlisten, som udsendes hvert kvartal eller hvert halve år, samt i en endnu hurtigere sagsbehandling.
Med hensyn til det første, hr. Ole Sohn spurgte om, er jeg igen næsten enig, fordi denne positivliste over, hvor vi mangler kvalifikationer, naturligvis også bør benyttes af danske instanser, som beskæftiger sig med at godkende udlændinges uddannelser, eller som beskæftiger sig med at tilbyde efteruddannelse til folk, der næsten har de pågældende kvalifikationer, men blot mangler lidt lagt oven på.
Så jeg er meget langt enig med hr. Ole Sohn.
Ole Sohn (SF), 2002-01-30:
Jeg er i hvert fald glad for den del af svaret, der vedrører omsorgen for den arbejdskraft, vi har i forvejen.
Men spørgsmålet er, om der ikke er mulighed for med de ressourcer, vi har, at vi dér, hvor erhvervslivet ved, at der er mangel på arbejdskraft, som kan komme ind i puljen af arbejdstilladelser, kan foretage en eller anden form for relativ hurtig opkvalificering af eksisterende arbejdskraft, meritoverførsel eller ekstrauddannelse, som gør, at vi kan gøre brug af den arbejdskraft, der allerede er til stede i landet.
Det er det ene spørgsmål.
Det andet er: Hvori består forenklingen af de procedurer, som regeringen påtænker omkring udstedelse af greencard i forhold til gældende regler?