runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bjarne Laustsen (S), 2005-11-02:
Det er jo underligt, at vi har en chef for regeringen, der ikke vil sige noget om dens politik, om regeringsgrundlaget osv.
Vi ved jo, at regeringen tumler med at stramme rådighedsreglerne, og den pressemeddelelse, der er udsendt fra Beskæftigelsesministeriet, oser jo langt væk af, at man ikke kan få de arbejdsløse til at lave noget.
Man refererer direkte til en arbejdsgiver, der har haft problemer med at få arbejdskraft, og som lader hånt om medarbejdere osv.
Så jeg forstår simpelt hen ikke, at statsministeren ikke vil spørge: Hvad skal det her bruges til?
Hvad er meningen med det, når man ikke kan dokumentere, at der mangler arbejdskraft?
Hvorfor skal man genere de arbejdsløse?
De arbejdsløse skal vel have tilbud om et arbejde.
Jeg kender mange arbejdsløse i Nordjylland, der er dybt berørt af, at de intet arbejde har, og søger og først går ud efter normal arbejdstids ophør, fordi de er flove over ikke at kunne få et arbejde.
Derfor er det jo helt urimeligt, at regeringen kører på med det her.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-11-02:
Altså, helt ærligt synes jeg, at hr. Bjarne Laustsen skal afklare den sag med beskæftigelsesministeren.
Jeg ved jo også, at hr. Bjarne Laustsen har haft en grundig debat med beskæftigelsesministeren om den sag, vist oven i købet her i Folketingssalen.
Jeg kan fuldstændig henvise til de svar, som beskæftigelsesministeren har givet, og jeg har for min part ikke noget at frygte der.
Bjarne Laustsen (S), 2005-11-02:
Jeg er godt klar over, når jeg stiller spørgsmålet til statsministeren, at jeg ikke har observeret, at statsministeren har det gen, der gør, at han trækker noget tilbage.
Vi har spurgt, om vi kunne få nogle eksempler på de steder, hvor man mangler arbejdskraft, og det kunne ministerens system ikke bekræfte.
Det viste sig, at det var et falsum.
Der er jo ingen grund til at udsende pressemeddelelser og bruge dyre spindoktorer på at udsende noget, der ikke er hold i, og derfor vil jeg godt høre, om ikke det er rimeligt, at statsministeren beder beskæftigelsesministeren om at trække sådan nogle udokumenterede udtalelser tilbage.
Hvad skal de i det hele taget bruges til, når de nu ikke kan dokumentere noget?
Det er vel også stadig væk sådan, at det er beskæftigelsesministeren, der er øverste ansvarlige for det system, der skal få folk i arbejde, hvis det virkelig var et problem?
»Vil statsministeren bede beskæftigelsesministeren trække de udokumenterede påstande tilbage om, at arbejdsgivere i Nordjylland ikke kan få den fornødne arbejdskraft, jf. pressemeddelelse fra beskæftigelsesministeren af 20. september 2005, da det siden har vist sig, at der ikke findes nogen konkrete eksempler?«
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2005-11-02:
Hele mantraet om, at det skal kunne betale sig at arbejde, som undskyldning for at skære i kontanthjælpen for folk, der er på langvarig kontanthjælp, viser sig ikke at holde stik.
Kontanthjælpsloftet har ikke virket, det har ikke fået flere i arbejde i forhold til dem, som ikke har været ramt af kontanthjælpsloftet.
Starthjælpen har ikke virket, det har ikke fået flere i arbejde i forhold til dem, der var på den højere introduktionsydelse.
Altså virker det ikke.
Jeg vil bare gøre ministeren opmærksom på, at Enhedslistens politik er at skabe rigtige arbejdspladser; ikke noget med, at man skal stå og læne sig op ad en kost, nej, rigtige arbejdspladser, f.eks. arbejdspladser inden for hjemmehjælp, i daginstitutioner, i skoler og arbejdspladser, der går ud på at fremme økologisk produktion af fødevarer.
Det er det, der er Enhedslistens politik.
Vi går ind for, at folk skal i arbejde ved at skabe arbejdspladser og ikke ved, at man bliver ført igennem alle mulige underlige aktiveringsprojekter.
Det er forskellen på Enhedslistens og beskæftigelsesministerens politik.
En af de fantastisk gode ting, vi gjorde med forliget »Flere i arbejde«, var jo, at vi forlod den politik, som var der før, som gik ud på, at hvis folk skulle have kontakt med et job i virksomhedspraktik f.eks., så måtte det ikke være job, der ellers ville være blevet udført.
Det var dengang, man så måtte gå ind og feje rene gulve og ikke følte det, man kom ind i, meningsfyldt.
Da vedtog vi med »Flere i arbejde«, at man kunne løse alle opgaver i forbindelse med virksomhedspraktik og lignende, og det var et meget vigtigt gennembrud.
Til gengæld satte vi så nogle tidsmæssige grænser og andre grænser op om det.
Så jeg vil godt sige til hr. Jørgen Arbo-Bæhr, at vi har forfulgt en meget konsistent og konsekvent linje på det her område, men det er forkert, hvis man efterlader det indtryk af os, at vi har skåret i satserne for arbejdsløshedsdagpenge eller for sygedagpenge.
Vi erkender at have sagt, at der jo ikke er meget at slå til søren med, når man er på kontanthjælp, eller når man er på dagpenge, og derfor vil vi ikke skære i satserne, men det, vi vil, når vi identificerer områder, hvor det direkte ikke kan betale sig at have arbejde eller ikke kan betale sig at tage en uddannelse, som f.eks. for de unge under 25 år, er at hjælpe det lidt på vej.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-11-02:
Jeg tror ikke, jeg kan føje så meget mere til, hvad jeg allerede har sagt.
Jeg synes ikke, det var en klog henvendelse, de 11 ambassadører kom med, og jeg vil også gerne sige, at jeg ikke mindst synes, at den tyrkiske ambassadør måske skulle have tænkt sig om to gange i betragtning af, at Tyrkiet er ansøgerland til at blive medlem af EU.
Men jeg vil blot sige, at der nu er sat forhandlinger i gang med Tyrkiet.
De forhandlinger finder sted på det grundlag, som EU har besluttet, og det grundlag er, at EU løbende overvåger, at der sker fuld overholdelse af de grundlæggende principper om frihed, om demokrati, om menneskerettigheder og herunder også ytringsfrihed.
Det forventer jeg som en selvfølge at Tyrkiet fuldt ud lever op til.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Morten Messerschmidt (DF), 2005-11-02:
Kan statsministeren se en sammenhæng mellem ambassadør Fügen Oks brev til statsministeren og sagen fra Tyrkiet, hvor forfatteren Orhan Pamuk er under strafferetlig tiltale for at kræve de tyrkiske tropper trukket ud af Cypern og det armenske folkemord anerkendt, samt sagen om karikaturtegningen af præsident Erdogan i den tyrkiske avis Cumhuriyet, som afstedkom en erstatning til præsidenten på ca. 20.000 kr., fordi han følte sig offentligt ydmyget, og mener statsministeren i givet fald, at disse sager er i overensstemmelse med medlemskab af EU?«
Det handler så om det, som statsministeren netop siger, at ifølge det optagelsesgrundlag, der er lavet, den aftale, der er lavet med Tyrkiet om optagelse i EU, kan man afbryde forhandlingsprocessen, hvis Tyrkiet groft og vedvarende overtræder de fundamentale frihedsrettigheder.
Der er jo ingen tvivl om, at det er groft på den måde, at Ankararegeringen beder sin ambassadør om at bede statsministeren om at indskrænke ytringsfriheden i Danmark.
Så kriteriet må jo groft være overtrådt.
Det, der så er det næste, der står tilbage, er så ordet vedvarende.
Jeg kunne godt tænke mig at høre, om ikke statsministeren i hvert fald kan se en sammenhæng mellem den sag, vi har at gøre med her, og den sag, der kører ved de tyrkiske domstole i øjeblikket om at straffe forfatteren Orhan Pamuk for at have bedt om tilbagetrækning fra Cypern, og den sag fra tidligere i år, hvor en tyrkisk karikaturtegner blev idømt en straf på 20.000 kr. for at lave en fuldstændig simpel karikaturtegning af den tyrkiske premierminister.
Kan statsministeren ikke se en sammenhæng mellem de her sager?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-11-02:
Jeg ser ikke nogen klar sammenhæng.
Jeg vil til gengæld gerne sige, at jeg synes, sagerne er beklagelige.
EU vil nøje overvåge løbende, at der sker overholdelse af disse helt fundamentale principper, også når det drejer sig om konkrete retssager.
Ole Sohn (SF), 2005-11-02:
Det giver mig sådan set anledning til at fortsætte i forhold til statsministerens besvarelse, for faktisk er det jo sådan, at det er venstrefløjen, der hele tiden har været imod det diktatur, der har været i Irak, også under Saddam Hussein, hvorimod det var det borgerlige Danmark, det var USA, og det var Storbritannien, der støttede Saddam Hussein, så jeg forstår ikke helt den korttidshukommelse, statsministeren har.
Det er da egentlig lidt rystende.
Den nylige undersøgelse, som The Sunday Telegraph er kommet med, og som er lavet på det engelske forsvarsministeriums vegne, anonymt, for at det ikke skulle skade de forskere, som foretog den, viser jo, at der er en stor modstand i civilbefolkningen mod den måde, det foregår på, og det er ikke, fordi de støtter terroristerne, men de kan bare se, at den måde, som koalitionsstyrkerne/besættelsesstyrkerne optræder på, ikke gavner Irak.
Hvordan vurderer statsministeren den nye meningsmåling omtalt i The Sunday Telegraph og citeret på Ritzau, der viser »hvor mislykket genopbygningen af Irak har været i de seneste to år.
71 procent siger, at de sjældent eller aldrig har adgang til rent drikkevand.
70 procent siger, at kloaksystemet sjældent fungerer, og 47 procent siger, at de aldrig har nok elektricitet«, og hvordan forestiller statsministeren sig at de udeblevne genopbygningsresultater skal vinde irakernes gunst, mens sikkerhedssituationen dagligt forværres?«
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-11-02:
Det er en forkert fremstilling, hr. Ole Sohn giver, for det er jo ikke rigtigt, at et flertal i den irakiske befolkning støtter disse angreb; de tager afstand fra dem.
Hr. Ole Sohn siger så: Jamen det er da meget naturligt, at nogle gør modstand.
Men jeg kan ikke forstå, at hr. Ole Sohn bare siger det sådan tonløst, for
hvem er det, der gør modstand?
Hvad er det for nogle, om hvem hr. Ole Sohn her bare sådan tonløst siger: Vi må have forståelse for, at nogle gør modstand?
Altså, de, der gør modstand – i det omfang vi er i stand til at identificere dem – er nogle med tilknytning til det gamle regime.
Hr. Ole Sohn og hr. Villy Søvndal og hr. Holger K. Nielsen har hele tiden travlt med at sige, at de skam også ønskede det gamle regime væk.
Hvordan hænger det sammen, at man siger, at man vil have Saddam Hussein væk, men alligevel bare sådan accepterer, at hans folk gør modstand?
Man burde da støtte koalitionen i at få det kæmpet ned.
I et vist omfang er der måske også tale om terrorister, der kommer ind i Irak uden for Iraks grænser, måske oven i købet støttet af nationer uden for Iraks grænser, som er ude på at destabilisere situationen i Irak.
Skal det virkelig forstås sådan, at det accepterer hr. Ole Sohn bare og synes, det er meget naturligt, at der er nogle, der gør modstand?
Det er her, jeg ikke forstår venstrefløjen.
Det er, som om man er mere kritisk over for den koalition, der prøver at skabe demokrati i Irak, end man er over for de terrorister, der prøver at nedbryde demokratiet i Irak.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Ole Sohn (SF), 2005-11-02:
Det er lige voldsomt nok at anklage venstrefløjen for at støtte terroristerne.
Men det er vel et eller andet iboende, som statsministeren også i andre sammenhænge har forståelse for, at nogle gør modstand, uanset om det er berettiget eller ej.
Det er sådan meget iboende.
Derfor forstår jeg ikke, at statsministeren ikke kan have den samme refleksion, som man har i USA og i Storbritannien over, hvorvidt det er den rigtige måde, man har sat ind i Irak på, når det nu viser sig, at det ikke bare er skrupelløse terrorister og banditter, men at det faktisk er et flertal af befolkningen, som ikke kan se formålet med besættelsesstyrkernes tilstedeværelse, og når man ikke kan se, at der sker fremskridt, reelle fremskridt i deres civile hverdag.
Det er det, der er afgørende.
Så må man på et eller andet tidspunkt, forhåbentlig da også som dansk statsminister, begynde at reflektere over: Er det den rigtige måde, vi optræder på, eller burde man agere på en anden måde?
Hvorfor er statsministeren fuldstændig resistent over for den form for refleksion?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-11-02:
Det, det giver anledning til hos mig, er jo at fastslå, at det er terroristerne, der skaber ustabiliteten, det er jo ikke koalitionen.
Det er jo ikke den internationale koalition, der dræber irakere, det er terroristerne, der dræber irakere.
Den internationale koalition forsøger at forsvare irakere.
Det er ikke den internationale koalition, der bomber olieinstallationer og elinstallationer og andre installationer, det er terroristerne, der gør det; den internationale koalition forsøger at bygge det op.
Jeg synes ærlig talt, at hr. Holger K. Nielsen skulle rette sit skyts og sin vrede mod terroristerne frem for mod koalitionen.
Det er meget mærkeligt, at venstrefløjen hele tiden har travlt med at angribe dem, som faktisk prøver at bygge Irak op, dem, som faktisk prøver at beskytte irakerne, og i hvert fald kommer til at formulere sig på en måde, som om man nærmest forsvarer terrorangrebene.
Holger K. Nielsen (SF), 2005-11-02:
Jo, men det er jo her, problemet opstår, når der bliver brugt så mange ressourcer på militære aktiviteter frem for genopbygning.
Hvis man skal undgå, at terrorismen får mere grobund i befolkningen – og den undersøgelse fra briterne, der kom frem for nylig, viser jo, at der i høj grad er grobund for, at de her aktioner støttes – jamen så er man nødt til at sætte sig langt mere på den civile genopbygning
Man havde dengang en forestilling om, at når man fik Saddam Hussein væltet, så ville der blive ro og stabilitet i Irak.
Siden hen er terrorismen vokset, og ustabiliteten er vokset.
Anfægter det ikke på noget tidspunkt statsministeren?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-11-02:
Det er jo simpelt hen forkert, det, hr. Holger K. Nielsen siger nu; dagligdagen er da blevet bedre, og det er jo også det, irakerne siger.
Men den er da langt fra god nok.
Bl.a. er sikkerhedssituationen selvfølgelig aldeles utilfredsstillende specielt i visse dele af Irak, mens den faktisk er ganske udmærket i andre dele af Irak
Men det er da klart, at den elite, der sad på magten før, det mindretal, der havde taget magten før under Saddam Hussein, selvfølgelig ikke er tilfreds med situationen.
Det er måske dem, der står bag terroren, i hvert fald en væsentlig del af den.
Men for store dele af den irakiske befolkning er der da fremskridt: Kurderne lever i fred og harmoni, der er store fremskridt i den nordlige del af Irak, og i den sydlige del af Irak, hvor Saddam Hussein undertrykte befolkningen, er der da store fremskridt.
Så det er jo simpelt hen forkert, det, hr. Holger K. Nielsen siger.
Men hermed har jeg da ikke sagt, at situationen er tilfredsstillende, for det er den da ikke.
Sikkerhedssituationen er da meget utilfredsstillende, og det er derfor, vi skal hjælpe irakerne med at gøre det bedre.
Holger K. Nielsen (SF), 2005-11-02:
Jeg vil gerne sige til statsministeren, at der da ikke er nogen her, der nedvurderer det arbejde.
Det, vi påpeger, er, at der er et misforhold mellem det militære og så det civile genopbygningsarbejde dernede.
Vil statsministeren ikke medgive, at et af hovedproblemerne er, at den irakiske befolkning jo ikke har kunnet mærke de fremskridt i deres hverdag, som de havde forventet?
Jeg tror da, eller jeg ved, at de fleste var glade for, at Saddam Hussein faldt, men alle meningsmålinger, alle erfaringer siden hen har jo vist, at dagligdagen ikke er blevet bedre for den almindelige befolkning, og derfor er de jo ikke glade for den militære besættelse af deres land.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-11-02:
Ja, det gør der faktisk.
Og jeg synes, det er groft at sige, at de passer på sig selv.
Jeg synes faktisk, det er ret groft at sige, at de bare passer på sig selv, som om det ikke var vigtigt nok.
Så jeg synes ikke, man skal stå og nedvurdere det, at de passer på sig selv.
Men det, at alle 530 medvirker til genopbygningen, er jo en sandhed, for dem, der er sat, om jeg så må sige, til det direkte civilt-militære samarbejde, og dem, som arbejder konkret med genopbygningsprojekter, kan jo kun gøre det under betryggende forhold, hvis der er nogle, som hjælper med til at sikre ikke bare sig selv, men også sikre, at det arbejde kan finde sted.
Så derfor synes jeg, at hr. Villy Søvndal skal være lidt forsigtig.
Nu har han jo ikke været til stede i Irak og set det med egne øjne.
Jeg synes, hr. Villy Søvndal skal være noget forsigtig med at tale nedvurderende om det, at soldaterne passer på sig selv.
Det synes jeg faktisk også at de har pligt til.
Villy Søvndal (SF), 2005-11-02:
Jeg var meget spændt på statsministerens svar, for det er selvfølgelig rigtigt, at der er en vanskelig sikkerhedssituation i Irak, fordi irakerne ikke ønsker de fremmede troppers tilstedeværelse.
Men faktisk har jeg fået et svar fra forsvarsministeren, det er dateret den 13. oktober i år, altså 2005, og der skriver han – jeg citerer tre linjer fra svaret: »I bataljonen er der i øjeblikket 15 soldater, som primært har til opgave at yde støtte til civile indsatser i det danske ansvarsområde.«
Og så er der i øvrigt udtømmende redegjort for, hvad de laver.
Der forstår jeg godt, at statsministeren vælger et svar, der er så bredt, at det bliver ligegyldigt, nemlig at alle deltager i den civile indsats.
Virkeligheden er altså, at ud af 530 soldater er der 15, der deltager i genopbygningen, resten passer på sig selv, om man så må sige.
Jeg vil spørge statsministeren: Bliver der meget genopbygning ud af det?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-11-02:
Jamen det gør de jo alle sammen på den måde, at forudsætningen for overhovedet at kunne lave genopbygningen er, at der er en vis form for sikkerhed, og derfor kan man jo ikke sådan adskille det og sige, at der er nogle, der sørger for sikkerhed, og der er nogle, der sørger for genopbygning.
Ole Sohn (SF), 2005-11-02:
Jeg er bekymret over, at statsministeren slet ikke lytter til spørgsmålet.
Jeg har overhovedet ikke talt om, at irakerne skulle støtte terrorister.
Men jeg forestiller mig med henvisning til den meningsmåling, der er lavet, at irakerne er bekymrede for, at de ikke får opbygget deres civilsamfund, at de ikke har elektricitet, at kloaksystemet ikke fungerer, at vandsystemerne ikke fungerer, og det giver anledning til, at man har en stadig stigende mistro til de udenlandske styrkers tilstedeværelse.
Det er jo ikke det samme som at sige, at de støtter terrorisme, eller at jeg skulle have den forestilling, eller at irakerne skulle have den forestilling.
Men et eller andet sted er det bare et forsøg på at få statsministeren til at reflektere over: Er det den rigtige måde, besættelsesstyrkerne optræder på?
For den eneste logiske følge af statsministerens argumentation er jo, at man skulle tidoble antallet af udenlandske tropper dernede for at skabe sikkerheden.
Villy Søvndal (SF), 2005-11-02:
Jeg vil godt spørge statsministeren, hvor mange af de danske soldater der faktisk deltager i genopbygningen.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-11-02:
Hr. Ole Sohn har jo ikke ret i, at et stort flertal i den irakiske befolkning synes, det er i orden at angribe med terror.
Det er jo ikke sandt.
Det vender de fleste sig imod.
Det viser sig, når man spørger i meningsmålingerne, men det viser sig jo også, når folk skal hen at stemme, at på trods af terroristernes trusler var valgdeltagelsen her ved folkeafstemningen jo markant høj.
Det viser, at det irakiske folk ønsker demokrati.
Det er jo også det, den irakiske regering siger til os.
Men, siger de, I må blive, indtil vi har stabiliseret situationen og vi selv er i stand til at tage ansvar for vores egen sikkerhed.
Ole Sohn (SF), 2005-11-02:
Jeg formoder, at det er nye meningsmålinger, statsministeren henviser til, for det er vel næppe dem, som vi hørte om for et halvt år siden, og som sagde det samme, som der blev refereret til her.
Men det er vel ret iboende for et menneske, at man altid håber og tror på en bedre udvikling end den, man står midt i, hvis man er i en krise.
Det ville være et ret naturligt svar.
Det, der er lidt afgørende, er, om statsministeren på noget som helst tidspunkt i løbet af døgnets 24 timer en gang imellem får den overvejelse, om det måske er den rigtige form for indsats, når det nu viser sig, at det ikke blot er banditterne og terroristerne – som ingen støtter – men faktisk den brede del af civilbefolkningen, som mener, at det er en forkert måde, tingene bliver grebet an på.
Giver det ikke anledning til overvejelser over, om det er den rette måde, man forsøger at sætte koalitionsstyrkerne ind på?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-11-02:
Jo, det er faktisk sådan, at de meningsmålinger, der er tilgængelige, og som fortæller noget om, hvordan den irakiske civilbefolkning ser på det at angribe koalitionsstyrkerne så vel som at angribe de irakiske sikkerhedsstyrker, viser, at et markant flertal er imod den slags angreb.
Selvfølgelig vil der være nogle yderliggående fanatikere, som synes, det er helt i orden at angribe koalitionen, men langt de fleste ønsker altså, at der skulle være fred og ro.
På trods af at sikkerhedssituationen er virkelig besværlig på grund af de banditter, der prøver at undergrave stabiliteten i Irak, så er det faktisk sådan, at når man spørger den irakiske befolkning, hvordan den ser på udviklingen i den kommende tid, så må man sige, at der på trods af alle de her vanskeligheder er en ret betydelig grad af optimisme, for halvdelen af befolkningen mener, at inden for de næste 6 måneder vil situationen være bedre, end den er nu, og 63 pct. af befolkningen er af den opfattelse, at hvis man kigger 1 år frem, er situationen bedre end nu.
Det er egentlig bemærkelsesværdigt i betragtning af, hvor alvorligt og hvor besværligt det ser ud
Så egentlig synes jeg alle ting taget i betragtning, at der er grund til en vis optimisme.
Ole Sohn (SF), 2005-11-02:
Jeg har ikke nogen grund til at anfægte de danske soldaters indsats, men kernen i spørgsmålet handler mere om den irakiske civilbefolkning.
Nu formoder jeg ikke, at statsministeren betragter den irakiske civilbefolkning over en bank som terrorister, og det er jo vigtigt, hvordan man vinder civilbefolkningens tillid.
Det, der jo sådan set er hele opgaven, for at operationen kan lykkes, er, at civilbefolkningen i stigende omfang bakker op om den indsats, koalitionsstyrkerne udøver, og der er jo ikke meget, der tyder på, at det er det, som sker i de her dage eller i de her måneder.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-11-02:
Jeg synes, de danske soldater gør en rigtig dygtig indsats i Irak og yder betydningsfulde bidrag til at forbedre situationen, både sikkerhedssituationen og med hensyn til den civile genopbygning.
Men der er selvfølgelig ingen grund til at skjule, at arbejdet bliver vanskeliggjort af, at skrupelløse terrorister dræber mennesker, bomber vigtige installationer for at forhindre genopbygningen og for at forsøge at skabe kaos og for at stoppe den demokratiske proces.
Så den internationale koalition gør et godt arbejde for at skabe sikkerhed og bedre vilkår for den irakiske befolkning, men skrupelløse terrorister prøver at blokere den proces, for de ønsker ikke demokrati i Irak.
Ole Sohn (SF), 2005-11-02:
Der er jo til stadighed en løbende debat om koalitionsstyrkernes befrielse af Irak, og formodentlig er et af kernepunkterne spørgsmålet om, hvordan man kan bidrage til at sikre en genopbygning af samfundet, for det må jo ligesom være det, der er forudsætningen for, at civilbefolkningen kan have tillid til koalitionsstyrkerne.
Derfor er mit spørgsmål, om det er statsministerens vurdering, at det går godt med at opbygge tilliden for de danske styrker og koalitionsstyrkerne i det hele taget i forhold til den irakiske civilbefolkning.
»Er det statsministerens vurdering, at konkrete og synlige fremskridt med genopbygningen af Irak er afgørende for den irakiske civilbefolknings tillid til koalitionstroppernes tilstedeværelse, og hvordan vil den danske regering og de danske styrker i Irak bidrage til at forstærke genopbygningen og tilliden?«
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-11-02:
Jo, men det svar, jeg har givet, er jo også, at jeg har afvist henvendelsen fra de 11 ambassadører, inklusive altså den tyrkiske ambassadør, med henvisning til, at i et frit folkestyre som det danske har landets statsminister ikke og skal landets statsminister ikke have nogen som helst mulighed for at gribe ind over for pressen.