runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jens Rohde (V), 2004-02-05:
Det har hr. Keld Albrechtsen alle muligheder for at gøre.
Han kan fremsende sine forslag til Finansministeriet og bede Finansministeriet om at regne på de forslag, og så indgår de vel i den offentlige debat.
Jeg går jo heller ikke ind og beder kommissionen om at beregne specifikke forslag, som jeg må have.
Kommissionen laver de scenarier, som den synes er interessante, som kan skabe noget offentlig debat, og så tager vi diskussionen om det.
I sidste ende er det hele jo en politisk afgørelse, også med hensyn til hvad man tager ind og gør til sit partis politik, hvis det er det, man ønsker, så jeg kan ikke rigtig se problemet.
Nu lader vi kommissionen arbejde.
Det skal vi ikke ind og blande os i.
Jeg vil hverken markedsføre eller bede kommissionen om at tage hr. Keld Albrechtsens eller eventuelle egne forslag med ind, for så går vi ind og blander os politisk i kommissionens arbejde, og så kunne vi lige så godt lade være at nedsætte den.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-02-05:
Jeg takker da for de venlige bemærkninger om min egen person, men jeg må bare konstatere, at hr. Jens Rohde mener, at den kommission arbejder på det projekt, som er regeringens projekt, som kommer med nogle forslag.
Det er så regeringens forslag, men de andre ting skal ikke indgå.
Jeg må så stille et spørgsmål: Er hr. Jens Rohde så ikke bekymret for, at vi andre vil kunne sige, at det bare er en syltekrukke?
Det er en diskussion om velfærd, som regeringen ønsker at få udsat, det er alvorlige problemer, vi står over for, som skal skubbes over på den anden side af næste valgdato, og derfor opretter man en syltekrukke.
Dernæst siger man til mig, når jeg f.eks. gerne vil have noget belyst som alternativ til det, hr. Jens Rohde kommer med, at det må Enhedslisten selv ligge og rode med.
Men jeg skal da nok følge opfordringen op og sørge for, at min finanspolitiske ordfører fremsender vores forslag til finansministeren, så vi kan få dem gennemregnet.
Vi skal da nok selv gøre arbejdet.
Men det havde da været rimeligt, at de kunne indgå i en sådan analyse, hvor befolkningen så kunne få lejlighed til at sammenligne tingene og tage stilling til, hvilket samfund de helst vil have.
Jens Rohde (V), 2004-02-05:
Jeg har overhovedet ingen adkomst til at gå ind og blande mig i kommissionens arbejde, heldigvis for det.
Det er kommissionen selv, der skal komme med forslag.
Det er kommissionen selv, som må komme med scenarier, som må komme med forskellige modeller.
Det er ikke en mulighed, at man kræver endnu mere ind i skat. Men hr. Keld Albrechtsen er til enhver tid velkommen til at lave nogle forslag og så fremsende spørgsmål til ministerierne, f.eks. Finansministeriet, og bede dem om at beregne de forslag, som måtte komme fra Enhedslisten.
Det ser vi meget gerne, for så kan vi få en offentlig debat om dem.
Men det er jo ikke min opgave at fremføre hr. Keld Albrechtsens forslag.
Nok synes jeg, at hr. Keld Albrechtsen er en flink fyr, men at gå Enhedslistens ærinde og markedsføre deres forslag kan jeg ikke se er min opgave.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-02-05:
Hvis jeg nu sender hr. Jens Rohde et forslag om et socialt skattestop, hvor vi indlægger en afgift på avancen på fortjenesten ved salg af fast ejendom og får en forøget beskatning af multinationale selskaber og dermed skaffer flere penge til statskassen - det, man kunne kalde et socialt skattestop - kan den model for et socialt skattestop så få lov til at indgå i Velfærdskommissionens arbejde, således at befolkningen kan se, hvordan vi kan få et velfærdssamfund, hvis vi bruger hr. Jens Rohdes model, hvor statens økonomi gradvis undermineres, og hvordan vi kan få et velfærdssamfund, hvis vi bruger det forslag, jeg sender til hr. Jens Rohde, hvor vi bruger pengene på velfærd?
Vil det kunne indgå i det arbejde, der kommer til at foregå?
Jens Rohde (V), 2004-02-05:
... og det hele også under den tidligere regering
Vi har i det mindste sat proppen i et sted ...
Ja, vi har et skattestop, og vi er klart af den opfattelse, at det skattestop i allerhøjeste grad er kommet de lavestlønnede til gode.
Men hvordan var det lige med afgiftstigningerne under den tidligere regering?
Hvem skader afgiftsstigninger og afgiftsstigninger og afgiftsstigninger mest?
De er jo ikke progressive, så de skader selvfølgelig de mennesker, som har den laveste indkomst, fordi det tager forholdsvismæssigt mest fra deres indkomst.
Derfor kommer skattestoppet i høj grad de lavestlønnede til gode.
Vi havde jo set takststigninger alligevel.
De takststigninger på daginstitutionerne, som vi har oplevet visse steder, er jo noget, den tidligere regering aftalte med Kommunernes Landsforening i år 2000.
Det var med udgangspunkt i, at der var et behov for nogle takststigninger.
De blev altså reelt allerede besluttet dengang.
Vi har set takststigninger inden for den offentlige transport, på trods af at der har været billettilskud.
Det har vi set hele vejen op gennem årene.
Se, det, vi har gjort, er i det mindste at sætte prop i den anden ende.
Hvor takststigningerne også steg under den tidligere regering, så steg kommuneskatter, amtsskatter, ejendomsskatter ...
Frank Jensen (S), 2004-02-05:
Kunne Venstres ordfører så ikke ...
Ja, nu får jeg lejlighed til at fortælle om Socialdemokraternes politik lige om lidt, og det ville da klæde Venstres ordfører, hvis Venstres ordfører så brugte lidt tid på at fortælle, hvad Venstre står for.
Men det er åbenbart noget, der er udskudt til, når kommissionen barsler på den anden side af næste valg.
Det er jo ikke så besynderligt, at den kommission er nedsat, for så kan vi ikke få at vide, hvad Venstre mener. Der er jo det problem ved det nuværende skattestop, som et flertal her i Folketinget kan se - det er sådan set kun Venstre, der står fast på den måde, skattestoppet er indrettet på i dag, og som statsministeren har sagt, så er det fundamentalistisk for Venstre, at det skattestop er skruet netop sådan sammen - at det kun virker til gavn for de bedst aflagte i det danske samfund, dem med de store villaer, dem med de meget dyre huse.
Andre mennesker i samfundet derimod bliver belastet af, at de skal betale takststigninger
på transport og børnepasning, og her stiger alle udgifterne.
Jeg tror, når borgerne kigger på, hvad de har tilbage til sig selv, når de har betalt de stigende takster, og hvad der så er tilbage af den såkaldte lettelse, der er kommet i skatten, er der for mange almindelige lønmodtagere, mange almindelige mennesker i det danske samfund tale om, at de har færre penge til rådighed ...
Jens Rohde (V), 2004-02-05:
Det, der står i kommissoriet, er jo ganske enkelt, at det ikke er en mulighed at øge skatterne, som i forvejen er på et højt niveau.
Men derfor er der sådan set frit slag til at komme med alle mulige modeller i den ene eller den anden retning.
Vi har bare sat en overordnet ramme.
Det er jo fair nok, hvis det er sådan, at man synes, at vi skal hæve skatterne, og at man må gå ind og brandbeskatte boligejere og bilejere osv., hvad vi jo godt ved at Socialdemokraterne og De Radikale har som plan, det er jo hele ideen med f.eks. at ophæve skattestoppet.
Der er jo ikke noget alternativ til skattestop andet end, hvis man vil gå til et skattehop.
Det ved vi jo godt, men lad det nu ligge.
Vi har bare sat en overordnet ramme, vi har ikke engang skrevet skattestoppet ind på den måde, vi har bare sagt, at det ikke er en mulighed at øge de samlede skatter og afgifter.
Det er en ramme, man er nødt til at tage udgangspunkt i, ellers giver diskussionen ikke mening, så kører den i alle mulige retninger.
Så man har dannet en ramme, og så kan der komme nogle scenarier ud fra det, og derefter er det op til de politiske partier at tage stilling til, om man vil have mere eller mindre af det ene og det andet.
I sidste ende er det hele jo en politisk afgørelse.
Frank Jensen (S), 2004-02-05:
Jeg bemærker, at Venstres ordfører brugte begrebet frisind.
Det er for mig også forbundet med, at tanker må have lov at være frie, at man må have lov at tænke nye tanker.
Men alligevel hører vi Venstres ordfører sige, at når det drejer sig om skattestoppet, den meget rigide måde, hvorpå skattestoppet fungerer i dag, så må kommissionen ikke tænke nyt.
Jeg tror, at Venstres ordfører er bekendt med, at Velfærdskommissionens formand i sit tidligere job, nemlig som formand for vismændene, kom med en meget kraftig kritik af det nuværende skattestops indvirkning på samfundet, at det er skævt, socialt skævt, men også at det forhindrer os i at få mere aktivitet i gang i samfundet, i at få sat skatten ned på arbejde og i øvrigt beskatte områder, der i dag enten beskattes meget lavt eller slet ikke beskattes.
Kan Venstres ordfører ikke prøve at lade det frisind smitte af på kommissionens kommissorium, sådan at regeringen tilkendegiver - ordføreren fra Venstre kunne tilkendegive her under debatten i dag - at også her må frisindet råde, og at kommissionen gerne må komme med forslag til ændring af det rigide skattestop, som er indført under den nuværende regering?
Jens Rohde (V), 2004-02-05:
Det er spørgsmålet om at sætte en ramme, der hedder, at de samlede skatter skal være uændrede.
Så har vi jo vores fortolkning af skattestoppet f.eks., og den er der nogle der er uenige i, det er fair nok.
Det er jo ikke noget problem at komme med noget, der er dyrere.
Det kan vi alle sammen finde ud af, det er jo den letteste ting her i verden.
Og der er der ingen, der sådan i sidste ende har noget at lade hinanden høre, for når det endelig kommer til det med at komme med forslag, som koster penge, ja, så er vi vel alle sammen lige dygtige. Så udgangspunktet må være, at man har en eller anden fast ramme at gå ud fra, og så kan man derudfra diskutere videre.
Men en eller anden ramme må der være, og inden for den ramme har kommissionen fuldstændig frie hænder, og det synes jeg sådan set giver et meget godt grundlag for de diskussioner, vi skal have fremover.
Ole Sohn (SF), 2004-02-05:
Det er jo både at blæse og have mel i munden, når man siger, at kommissionen har frie hænder og efterfølgende tilføjer: Men ikke mere frie, end at vi har lagt en ramme ind, der er bestemmende for dens handlefrihed.
Det ville være meget mere fair, at kommissionen uden at have de bindinger kunne komme med forskellige varianter til opretholdelse af et skattefinansieret velfærdssystem, investeringer i forebyggelse og lignende, som selvfølgelig altid kræver lidt ekstra i starten, inden det giver afledte besparelser.
De muligheder eksisterer ikke, og derfor må regeringen jo vælge.
Skal kommissionen have frie hænder, skal man også ændre kommissoriet og sige: Skattestoppet er ikke længere grundlaget, I må selv vælge, og så skal vi nok trække fra og lægge til, både regeringen og SF og andre partier.
Jens Rohde (V), 2004-02-05:
Velfærdskommissionen har jo alle muligheder for at komme med alle mulige forslag og stille alle mulige scenarier op for, hvad den mener man kan gøre.
Hvad er der råd til, hvis vi gør sådan, og hvad er der råd til, hvis vi gør sådan, og hvad er der ikke råd til?
Men man er jo nødt til et eller andet sted at sætte en ramme, og det er der, vi siger uændrede skatter.
Det er den samme vej, som vi kender fra tidligere.
Men det er jo ikke et udgangspunkt. Vores problem her i samfundet er jo dybest set, at skatterne er meget høje, og der har vi så sat en ramme.
Hvis det er sådan, at man skal tage et udgangspunkt i en diskussion her og prøve at komme med nogle scenarier, så er man nødt til at opstille en ramme, og der har vi sagt, at den ramme skal være uændrede skatter. Så kan man diskutere ud fra det, og så kan Folketingets partier herefter komme med forslag til at beregne på, at vi ønsker mere af det, og det må så koste det ud over det.
Så jeg synes, det er helt naturligt, at man sætter en ramme.
Men det står i øvrigt ikke skrevet nogen steder, at det, kommissionen må komme med, ikke må være billigere.
Ole Sohn (SF), 2004-02-05:
Men når man nedsætter en kommission, så er det jo meget rimeligt og fair, at den får nogle reelle muligheder, og når man lægger en præmis ind i kommissoriet, og det har jeg ikke hørt er ændret, om, at skattestoppet er gældende ja, så ved vi jo ifølge Finansministeriet, at der er brug for en stigning i det offentlige forbrug på 12,8 mia. kr. frem til og med 2010.
Men alene den demografiske stigning tager 4,5 mia. kr., og hvis medicinudgifterne fortsætter med den stigningstakt, der er nu, så er det 3 mia. kr., og skal Barcelonamålsætningen overholdes, ja så er det 6 mia. kr.
Det vil sige, at der allerede her er et underskud, og det vil igen sige, at kommissionen ingen muligheder har, medmindre den vil foretage nedskæringer.
Den har ikke mulighed for at komme med alternativer med det kommissorium, der ligger.
Jens Rohde (V), 2004-02-05:
Overordnet har vi i Danmark et robust velfærdssamfund med nogle lige så robuste strukturer, der jo et langt stykke hen ad vejen er rustet og gearet til fremtidens udfordringer.
Men derfor skal vi naturligvis også kunne diskutere fremtidens udfordringer, og dem er der mange af.
I Venstre finder vi, at sådan nogle diskussioner bør finde sted på et så oplyst og dermed også kvalificeret grundlag som overhovedet muligt.
Det kan jo ikke nytte noget, at vi diskuterer enkelte emner løsrevet fra sammenhængen, for udfordringen er jo at sikre en sammenhængskraft i vores samfund både nu og i fremtiden.
En sammenhængskraft, som for Venstre har tre overskrifter, nemlig frihed, frisind og fællesskab.
Frihed til at forme sit liv efter, hvad der er godt for den enkelte, men jo også et personligt ansvar ikke bare for sig selv og sine, men også over for fællesskabet.
Man kan ikke bare forlange frihed til sig selv, hvis man samtidig krænker andres muligheder for at opnå samme frihed.
Regeringen har nu nedsat en Velfærdskommission, der skal arbejde åbent og uden snævre bånd i et forsøg på at komme med en række bud og nogle løsningsforslag til fremtidens udfordringer, og det vil jeg gerne kvittere for på Venstres vegne.
Velfærdskommissionen skal arbejde åbent og løbende komme med analyser og reformforslag, som kan blive genstand for debat med borgerne og Folketingets partier.
Det er en god mulighed for, at både borgere og politikere kan være med til at deltage i debatten om vores fremtid på et oplyst, sagligt og kvalificeret grundlag.
Her skal man også huske, navnlig med henblik på hr. Ole Sohns indlæg, at uanset hvad kommissionen måtte komme frem med, så er det hele jo i sidste ende en politisk afgørelse.
Det er politikerne her på Christiansborg, det er os, der skal træffe afgørelserne og i sidste ende fremlægge de valgmuligheder for befolkningen, som man tager udgangspunkt i i kraft af det parti, man er medlem af.
Det er politikernes og de politiske partiers opgave at fremlægge alternativer, som borgerne kan tage stilling til på valgdagen.
Jeg skal på vegne af Dansk Folkeparti, Det Konservative Folkeparti og Venstre fremsætte følgende: Forslag til vedtagelse
»Folketinget konstaterer, - at Velfærdskommissionen har fået frie hænder til at tilrettelægge sit arbejde og beslutte, hvilke temaer den vil tage op, - at Velfærdskommissionens forslag skal respektere målsætningen om, at nuværende generationer ikke efterlader en ufinansieret regning til kommende generationer, og - at Velfærdskommissionen skal arbejde åbent og dermed bidrage til en bred debat med borgerne og Folketingets partier om indretningen af det danske velfærdssamfund med det overordnede sigte at sikre grundlaget for social tryghed og balance samt et velfungerende velfærdssamfund i fremtiden.«
Ole Sohn (SF), 2004-02-05:
En velfærdskommission kan være et godt instrument til at forberede politiske reformer og fremkomme med forslag, forskellige varianter og muligheder, der kan sikre vælgerne nogle reelle valgmuligheder for, ad hvilken vej velfærdssamfundet skal udvikle sig.
Men det kræver en bred og fælles forståelse mellem Folketingets partier om et kommissorium og en sammensætning, samt at der sikres forskellige valgmuligheder.
Derefter er det selvfølgelig op til Folketingets partier at tage stilling til, hvilke af de forslag, der i givet fald måtte fremkomme, man kan støtte eller ikke støtte, og hvilke man vil forkaste ud fra det hørupske princip om, at man deler sig efter anskuelse.
Regeringen har valgt ikke at gøre Velfærdskommissionen til et fælles projekt, men til et regeringsudvalg.
Det ses af den måde, som kommissoriet er skruet sammen på, hvor der bl.a. står, at det ikke er en mulighed at øge skatterne, som i forvejen er på et højt niveau.
Og senere står der, at det skal være inden for rammerne af uændrede skatter, at kommissionens arbejde skal udfolde sig.
Det er således en præmis, der gør, at skatterne skal være uændrede.
Det er regeringens politik, det er helt fair, men det hindrer jo, at kommissionen kan komme med forslag, der bygger på det nuværende skattetryk eller f.eks. hæver skattetrykket eller kommer med forslag til, hvordan man kan udbygge det skattefinansierede velfærdssystem.
Det vil sige, at vælgerne ikke får mulighed for at vælge med hensyn til forslag til bedre velfærd, øget undervisning, øget forskning, offensiv beskæftigelsespolitik osv., osv. Derfor har vi ønsket at få denne forespørgsel, for ligesom at komme lidt tættere på: Hvad har egentlig været regeringens bevæggrund, og hvorfor har man ikke ønsket at lave et fælles projekt for hele Folketinget, sådan at man kunne få den meget tiltrængte debat om velfærdssamfundets fremtid?
Kristen Touborg (SF), 2004-02-05:
Jeg har tænkt på, om det kunne være sådan, at når vi finder restkoncentrationer af stråforkorter i danskproduceret brødkorn, kunne det hænge sammen med, at man får en ekstra kvælstofkvote på 50 kg, hvis man dyrker stråforkorterfrit brødkorn.
Lars Barfoed (KF), 2004-02-05:
Selv om holdningen hos Socialdemokraterne er skiftet lidt her under debatten, så forstod jeg på det seneste svar, hr. Frank
Jensen gav, at Socialdemokraterne ikke ønsker stigende skatter.
Hvis man så vil have gældsafviklingen til at foregå endnu hurtigere end det tempo, som den her regering gennemfører gældsafviklingen i, altså i et endnu højere tempo, så er man altså nødt til at gennemføre ganske kraftige besparelser på de offentlige budgetter
Det ønsker vi ikke.
Vi ønsker at fastholde det udgiftsniveau, der er lagt op til i 2004, og gennemføre gældsafviklingen i overensstemmelse med 2010-planen.
Men der er intet som helst i udviklingen, der giver anledning til bekymring.
Vi holder os fuldstændig inden for det økonomiske spor, der blev lagt af den forrige regering, som jo var ganske fornuftigt, bortset fra at den havde store problemer med at holde det.
Jeg kunne før forstå på hr. Frank Jensens spørgsmål til Venstres ordfører, at hr. Frank Jensen finder, det er en urimelig begrænsning for Velfærdskommissionens arbejde, at den skal undersøge mulighederne for at finansiere velfærdssamfundet inden for rammerne af uændrede skatter.
Så vil jeg bare spørge hr. Frank Jensen: Kan man så modsætningsvis slutte, at Socialdemokratiet ikke ønsker uændrede skatter, men ønsker at finansiere velfærdssamfundet ved øgede skatter?
Det må jo være konsekvensen.
Svaret undrer mig en del, for for et øjeblik siden var hr. Frank Jensen stærkt utilfreds med det præmis, der er lagt ind i Velfærdskommissionens arbejde, nemlig at arbejdet skal foregå inden for rammerne af uændrede skatter.
Desværre er rollefordelingen jo den, at det er mig, der skal svare og ikke spørge, for ellers kunne jeg fristes til at spørge hr. Frank Jensen, hvordan hr. Frank Jensen kan tale om ufinansierede skattelettelser, når der er overskud på de offentlige finanser.
Det hænger ikke rigtig sammen.
Skattelettelserne er fuldstændig finansierede i finansloven.
Der er et overskud på flere milliarder i finansloven, og alt tyder endda på, at overskuddet stiger i forhold til, hvad vi havde forventet.
Der er altså ikke nogle ufinansierede skattelettelser.
De skattelettelser, vi gennemfører, er bundsolide og finansierede.
Derudover må jeg sige, at når vi ser på gældsafviklingen, fremlagde den tidligere socialdemokratisk-radikale regering, som jeg også nævnte før, en plan for udviklingen af de offentlige finanser, herunder gældsafviklingen, frem til 2010, og den plan overholder vi til punkt og prikke.
Det er forudsat i den plan, at konjunkturudviklingen, ikke mindst på grund
af internationale konjunkturer, der kan svinge, kan betyde, at gældsafviklingen i nogle år vil være kraftigere end i andre år.
Og det er jo klart, at når konjunkturerne svigter, som de har gjort i øjeblikket, på grund af den internationale økonomi, jamen så betyder det
selvfølgelig, at gældsafviklingen ikke sker i det tempo, som den gør, når der er en opadgående konjunkturudviling.
Frank Jensen (S), 2004-02-05:
Jeg forstod på den konservative ordførers indlæg, at fra konservativ side er formålet med hele arbejdet angående velfærdssamfundet at skabe robusthed i velfærdssamfundet, og det er jo et synspunkt, vi deler. Men kan det så ikke bekymre den konservative ordfører, at siden den nuværende regering kom til magten, er den samlede gæld opskrevet med 70 mia. kr. frem til 2010?
Under SR-regeringen var målsætningen en halvering af gælden, så den blev bragt ned på 23,5 pct. af bruttonationalproduktet, men i maj sidste år var målet skruet op til 28 pct. af BNP. Jeg synes altså, det er meget svært at se, at det, den nuværende regering gør, og som hr. Lars Barfoed gerne vil støtte, er at skabe robusthed.
Der er bevilget ufinansierede skattelettelser, der samlet set løber op i 26 mia. kr. i 2010, og hvad nu, hvis det bliver ved med at gå sådan, som det er gået de seneste 2 år, nemlig at vi mister arbejdspladser?
Vi har mistet 50.000 arbejdspladser på bare 2 år, hele forudsætningen for 2010-planen skrider jo, så er det ikke den forkerte vej, det går i øjeblikket, hvis der skal skabes robusthed i velfærdssamfundet?
Lars Barfoed (KF), 2004-02-05:
Det kommer muligvis som en overraskelse for hr. Ole Sohn, men regeringen har endnu ikke færdigbearbejdet finanslovforslaget
, så jeg kan ikke helt konkretisere, hvordan bevægelserne på de forskellige poster skal være i det kommende år.
Men det kommer vi frem til, når finanslovforslaget skal fremsættes.
Jeg kan bare sige, at der er en fuldstændig overholdelse af de målsætninger, der er lagt for den økonomiske politik og udviklingen af de offentlige finanser frem til år 2010, i de budgetter, regeringen har fremlagt for overslagsårene.
Dem agter vi at overholde, og vi agter at overholde begrænsningerne i udgiftsvæksten frem til 2010 i modsætning til den regering, hr. Ole Sohn støttede, og som jo gang på gang lod udgifterne vokse langt ud over det, der var planlagt.
Ole Sohn (SF), 2004-02-05:
Jeg konstaterede bare, hvad der er til rådighed i 2010, og hvad de tre udgiftsposter, jeg nævnte - altså udgifterne på grund af den demografiske udvikling, stigningen af medicinpriserne og Barcelonamålsætningen - betyder.
Der er en manko, som skal finansieres, men det ligger ikke i regeringens politik, og det kan ikke ske på grund af skattestoppet, og så er det, jeg spørger: Hvor skal pengene skaffes fra?
Hvor skal der ske nedskæringer?
Hvilke takster skal stige?
Og hvilke forbrugsafgifter skal hæves?
Lars Barfoed (KF), 2004-02-05:
I første omgang kan hr. Ole Sohn bidrage ved at støtte regeringens tanker om at etablere en forskningsfond, der kan bidrage til at øge forskningen i Danmark.
Så er vi kommet et godt stykke på vej.
Derudover har den tidligere regering fremlagt en plan
Den plan har denne regering sådan set taget til sig, men den gennemfører den bare meget mere konsekvent end den regering, der fremlagde den i sin tid,
fordi den overholder udgiftsvæksten i modsætning til den tidligere regering.