Ole Sohn (SF), 2005-05-17:
Er det ikke korrekt, at man med den her nye ordning, man indfører, sådan set også åbner for muligheden for, at kommunerne kan hæve gebyret?
Det er sådan set det, der er hele øvelsen i det, går jeg ud fra, for ellers er der jo ikke nogen idé i at gennemføre lovforslaget.
Ideen er jo, at man kan hæve gebyret.
Det er klart, at regeringen med den økonomiske politik, man i øvrigt pålægger kommunerne, sparer og strammer de kommunale budgetter, og så har kommunerne kun én mulighed for at få tingene til at hænge sammen, og det er ved at hæve brugerbetalingen.
Det synes jeg da man skal sige åbent og ærligt.
Det er et spørgsmål om at indføre mere brugerbetaling på daginstitutionsområdet.
Og det er klart, at jo mere brugerbetaling man indfører, jo større sociale uligheder er der, og det er det, der meget godt kendetegner den her regering.
Så selv om ministeren har svært ved at forklare det, synes jeg, det er et skoleeksempel på, hvordan man kan lave større uligheder i samfundet.
Jeg troede bare, det var hr. Ole Sohn, der havde svært ved at forstå det, siden han bliver ved med at stille spørgsmål.
Men forholdet er det, at kommunerne naturligvis kan vælge at benytte sig af det her og dermed indføre en betaling for de 0-2-årige, hvis det er det, de vil.
Men det må være det kommunale demokrati, der afgør det.
Man kan jo ikke på den ene side sige, at man vil have et kommunalt demokrati, men på den anden side vil man bare sørge for, at kommunerne ikke træffer nogen beslutninger, som Socialistisk Folkeparti ikke kan lide.
Så kommunerne kan fortsætte de gratis ordninger, de har, eller de kan hoppe over i det spor, som er en mulighed her.
Det er selvfølgelig muligt, det kan ske for alle, at man ikke lige fanger spørgsmålet i første runde, og jeg kan forstå, at ministeren ikke helt fangede fru Line Barfods spørgsmål.
Men svaret herpå tror jeg vil interessere mange forældre, som i dag har børn i vuggestue, som får kost til deres børn som et led i institutionens virke, men som nu med den nye ordning – for jeg kan forstå, at ministeren erkender, at det er en ny ordning – vil være i en situation, hvor de kan komme til at betale for det.
Det vil jo være en ny ordning.
Og det bliver jo delt op, sådan at de børn, hvis forældre har råd til det, får kosten, og de, hvis forældre ikke har, gør ikke.
Man får det samme mønster, som man ser i folkeskolen, hvor nogle forældre sørger for ordentlig kost, andre gør ikke.
Ministeren eller regeringen eller det flertal, der stemmer det igennem, påtager sig et ret stort ansvar.
Derfor er det jo lidt vigtigt, at Folketinget får ministeren til at erkende, at sådan hænger lovforslaget sammen.
Det er da det mindste, man kan forlange.
Vi nedlægger jo ikke nogen ordninger.
Så hvis forældrene er glade for den ordning, de har i dag, og kommunen er glad for den ordning, der er, så nedlægger vi jo ikke de ordninger, der er for vuggestuebørnene.
Men der er nogle steder, hvor man ikke har oprettet ordninger, og hvor vi altså med det her forslag giver mulighed for at oprette en ordning, hvor forældrene betaler maden.
Det er der da ikke noget odiøst eller uhyggeligt i, hvilket fru Line Barfod sagde der var.
Det er en helt normal ting, at forældre har det ansvar, at de skal sørge for, at deres børn får noget mad.