runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Keld Albrechtsen (EL), 2001-05-09:
»Vil den danske regering klart og definitivt tage afstand fra den tyske kanslers forslag om at omdanne EU's Ministerråd til et andetkammer eller overhus og Parlamentet til et førstekammer eller underhus, og vil regeringen på den baggrund sige nej til indkaldelsen af et konvent?« Skriftlig begrundelse
Den tyske kansler Gerhard Schröders udspil om at omdanne EU's Ministerråd til et andetkammer eller et overhus bygger på modellen fra den tyske forbundsrepublik, hvor landene er repræsenteret i forbundsrådet.
Forslaget vil gøre EU til en forbundsstat, hvor den afgørende magt vil komme til at ligge hos Parlamentet, ikke hos regeringerne.
Forslaget skal behandles på et møde i det tyske socialdemokratis ledelse
7. maj 2001.
Det skal naturligvis ses i sammenhæng med de tyske bestræbelser på at gøre den tyske konservative politiker Wolfgang Schäuble til formand for et kommende konvent - altså en slags forfatningsgivende forsamling - som skal udarbejde forslag om en »EU-grundtraktat« - som statsministeren har kaldt den.
Enhedslisten advarede før Nice-topmødet statsministeren mod at indgå en aftale om en ny traktat allerede i 2004, og nu har vi jo desværre set, at tingene udvikler sig nøjagtigt, som man kunne have frygtet.
Og det står allerede nu klart, at det var en meget alvorlig fejl, den danske regering begik i december ved at indgå denne aftale.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2001-05-09:
Der lå ligesom en forudsætning i hr. Keld Albrechtsens spørgsmål, der gik ud på, at det var en fejl, at vi havde så lykkeligt afsluttende forhandlinger i Nice, som vi faktisk havde.
Det kan ikke komme bag på hr. Albrechtsen, at jeg faktisk ikke finder, det var en fejl.
Forhandlingerne om den nye traktat og hertil knyttede også fornuftige overvejelser om fremtiden var jo simpelt hen forudsætningen for, at udvidelsen kan fortsætte, den udvidelse med de nye lande, som er fuldstændig afgørende for, at vi får forbedret vores samhandel, at vi får cementeret freden, og også, for den sags skyld, at vi får mulighed for at bekæmpe den grænseoverskridende kriminalitet, som jo også sætter sit præg på vores dagligdag i al for stor udstrækning. Så det var ikke nogen fejl at indgå aftalen.
Det var meget fornuftigt og i stor dansk interesse.
Med hensyn til forslaget fra det tyske socialdemokratiske parti SPD er der at sige, at vi deler ikke det forslags centrale indhold.
Vi er ikke af den opfattelse, at vi skal bevæge os i den retning, som det tyske forslag indebærer.
Jeg mener på den anden side, at det naturligvis er SPD's gode ret at komme med et forslag til debatten i de kommende år.
Det vil vi formentlig også på et vist tidspunkt.
Det går jeg ud fra at hr. Keld Albrechtsens parti også vil, og det er vel det, der hører til en god demokratisk debat.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-05-09:
Nu fastslår statsministeren - jeg havde sandelig heller ikke håbet andet - at den danske regering ikke deler Gerhard Schröders plan, men den støttes jo af det tyske konservative parti CDU og har dermed et massivt flertal bag sig i Bundestag.
Men spørgsmålet er: Hvad gør vi så nu?
For statsministeren taler samtidig om, at det er fornuftige overvejelser, der ligger omkring den kommende traktat.
Og så ligger der jo - og det har jeg også bedt statsministeren svare på - denne plan, som har massiv opbakning i EU-Parlamentet, om, at den kommende traktat skal skrives i et såkaldt konvent, altså en grundlovgivende forsamling i EU, hvor regeringerne jo får en mindre rolle, og hvor bl.a. folk fra EU-Parlamentet kommer til at præge det.
Skal vi lade tingene glide, som det kommende belgiske EU-formandskab har tænkt sig?
Eller skal vi hakke bremsen i og sige: Vi vil ikke have et sådant konvent, regeringerne skal ikke miste kontrollen med det her?
Jeg synes, det er meget, meget vigtigt, at statsministeren i dag kommer med en melding om, at vi ikke skal have et sådant konvent og især ikke med en tysk føderalist som formand, sådan som den tyske regering har tænkt sig det skal være.
Kunne vi ikke få det tilsagn fra statsministeren, eller er statsministeren på vej ned ad unionsglidebanen?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2001-05-09:
I Dansk Folkeparti er vi naturligvis meget uenige i det udspil, der er kommet fra tysk side, og synes umiddelbart, det virker rigtigt, at regeringen lægger afstand til det.
Men når vi siger umiddelbart, er det, fordi der også er noget befriende ærligt over det tyske udspil, altså at man siger tingene klart, i klart sprog og rent ud.
Og det, der er meget svært at finde ud af, er, hvor meget vi helt præcist i virkeligheden kan lægge i den danske afvisning, for hvis vi kigger på de nationale parlamenters samarbejde, f.eks. i COSAC, så taler socialdemokrater her i Danmark jo med megen styrke om, at COSAC skal udvikles til noget, der vel kan minde om et andetkammer. Og så er man vel ovre i en eller anden form for tokammersystem alligevel.
Derfor er det altså svært at finde ud af, hvor meget man afviser det her, fordi det udtrykkes på en bestemt måde, og hvor meget man i virkeligheden afviser det, fordi man er uenig i indholdet.
Jeg kunne godt tænke mig, hvis statsministeren ville uddybe det.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2001-05-09:
Ja, det er ikke, fordi jeg har så frygtelig meget nyt at tilføje.
Det er jo en debat, som først lige er begyndt,
kan jeg også sige til hr. Keld Albrechtsen.
Jeg regner med, at regeringen inden så længe kommer med sin hvidbog, som forhåbentlig også vil blive et godt indskud i debatten.
Formentlig i løbet af juni måned regner jeg med, at vi lægger vores hvidbog frem, og dermed kan også det blive et godt bidrag.
Men tidspunktet vil i øvrigt simpelt hen være lidt bestemt af, hvornår vi kan få sagen skrevet færdig, og det arbejdes der meget med. Med hensyn til konventet har jeg lagt meget mærke til, at sammensætningen af konventet, som jo er blevet bragt på bane, ikke alene bliver medlemmer af Europa-Parlamentet, men i høj grad også repræsentanter for de nationale parlamenter, formentlig regeringsudpegede deltagere også fra kandidatlandene og fra offentligheden i øvrigt. Jeg synes ikke, vi skal sige, at et sådan konvent sandelig ikke må sidde og diskutere tingene.
Lad os dog være åbne over for sådan en idé.
Jeg tror så til gengæld, det vil være godt og vigtigt, at et sådant konventarbejde får et meget præcist mandat, og at det i øvrigt også skal gøre sig færdig i rimelig god tid.
For det er jo rigtigt, som hr. Keld Albrechtsen allerede selv sagde det, at på selve regeringskonferencen bliver det regeringerne, der bestemmer.
Konventet, kan man så forestille sig, kan aflevere sit arbejde i god tid i forvejen sammen med andre input, sammen med andre forslag til regeringskonferencen, men på regeringskonferencen er det regeringerne, der bestemmer.
Sådan har det altid været, og sådan vil det også være ved en ny regeringskonference. Hr. Thulesen Dahl har ret i, at der er mange ord her, der indgår,
som selvfølgelig først i virkeligheden bliver ordentligt belyst, når vi kommer til det konkrete.
Så der er mange konkrete synspunkter, hvor man ikke bare kan sige, at det og det ord ikke må bruges, ikke må anvendes.
For mig er det helt afgørende at komme ind bag ved ordene og se: Hvad er det egentlig, det her betyder, og hvor er Danmark henne i et sådant samarbejdsforløb?
Keld Albrechtsen (EL), 2001-05-09:
Jeg må sige, at statsministerens svar ryster mig en hel del.
Nu er statsministeren åbenbart indstillet på at acceptere ideen om dette føderalistiske konvent, altså simpelt hen en grundlovgivende forsamling, der skal komme med et traktatudkast.
Og statsministeren antydede ligefrem, at der kunne blive tale om en meget tilbagetrukken rolle for regeringerne.
Hvad var det, statsministeren helt præcist mente om sammensætningen af dette konvent?
Jeg hørte det sådan, at det ville blive stort set alle mulige andre end regeringerne.
Altså det her er simpelt hen ved at løbe statsministeren af hænde.
Vi ved jo alle sammen godt, hvad det bliver for et traktatudkast.
Det bliver et føderalistisk traktatudkast, når man slipper det konvent løs.
Det er statsministeren vel godt klar over.
Jeg må indrømme, at jeg er meget rystet over svaret.
Jeg håber, at statsministeren vil rejse sig op, modsat sin praksis, og uddybe det her spørgsmål lidt mere.
Det er faktisk et utrolig vigtigt spørgsmål om hele vores forfatnings forhold.
Jeg må så mindeligt bede statsministeren komme lidt dybere ind i det.
»Finder statsministeren, at en traktatændring, der reducerer EU's Ministeråd til at være et andetkammer i et tokammerparlament, vil kunne tiltrædes af Danmark gennem en simpel ændring af tiltrædelsesloven og uden at spørge befolkningen?« Skriftlig begrundelse
Regeringens redegørelse for forholdet mellem Nicetraktaten og grundloven bygger på den forudsætning, at institutionerne kan ændres, uden at dette medfører suverænitetsafgivelse, og at regeringen kun vil sende en traktatændring til folkeafstemning, hvis regeringen er pisket til det efter regeringens egen fortolkning af grundlovens § 20.
Jeg må sige til statsministeren, at problemet forsvinder jo altså ikke, fordi statsministeren ligesom strudsen stikker hovedet i busken.
Vi bliver nødt til senere hen meget grundigt at diskutere denne konventidé, som statsministeren nu er inde på.
Men vi ved jo nu så, hvor det bærer hen.
Det bærer hen mod en forbundsstat, og det bliver ikke med aktiv dansk modstand.
Det er vel essensen i det signal, som statsministeren har givet i dag.
Det bliver i virkeligheden det endelige opgør om Danmarks EU-medlemskab, for jeg tror ikke på, at et flertal i den danske befolkning vil følge statsministeren på den vej.
Men spørgsmålet er jo, om den danske befolkning i 2004 får lejlighed til at tage stilling til det ved en folkeafstemning.
Nu ville man jo ikke sende Nicetraktaten til folkeafstemning.
Kan vi risikere, at en forbundsstat bliver vedtaget med dansk deltagelse uden en folkeafstemning her i Danmark?
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2001-05-09:
Hr. Keld Albrechtsen skulle nu alligevel lytte lidt mere til, hvad det egentlig er, jeg siger.
Jeg siger, at den danske regering ikke finder, at SPD's forslag er den vej, vi bør gå.
Men så siger jeg også i øvrigt, at der er mange forslag i debatten, og der kommer flere, og der bruges nogle steder ord som tokammersystem eller forbundsorienteret udvikling af vores europæiske samarbejde, som det er vigtigt at forstå indholdet af.
Men når der bliver spurgt, er der også et klart svar til hr. Keld Albrechtsen, og det er det, jeg nu gentager.
Når det derimod gælder konventet, sagde jeg også lige før, at det konvent, hvis det skal blive til noget, jo også vil indeholde personligt udpegede repræsentanter for regeringerne ligesom ved det sidste konvent, og jeg synes ikke, vi på forhånd her ved sådan en spørgetid som i dag skal sige: Det vil vi under ingen omstændigheder være med til.
Der kan være meget god fornuft i, at landenes repræsentanter fra de nationale parlamenter, regeringsudpegede repræsentanter, fra offentligheden, fra Europa-Parlamentet, fra mange andre steder mødes og har en fri og åben og tilgængelig debat.
Jeg synes ikke, vi skal holde nogen uden for den debat.
Det er, som om jeg fornemmer, at uha dadada, det er noget forfærdeligt noget, hvis der er nogle, der sætter sig sammen og begynder at diskutere Europas fremtid.
Vi skal være åbne, vi skal være også parat til at lytte til hinanden og diskutere det på en gennemskuelig måde.
Hr. Thulesen Dahl
har jeg allerede svaret, og jeg tror egentlig også, mit svar til hr. Keld Albrechtsen dækker hr. Thulesen Dahl.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-05-09:
Ja, nu lagde jeg jo mærke til, at statsministeren ikke svarede på mit spørgsmål, nemlig om et sådant tokammersystem, hvad enten det nu bliver Schröders model eller Tony Blairs model eller en tredje model, kan gennemføres i Danmark ved en simpel lov i Folketinget og uden en folkeafstemning efter grundlovens § 20. Det er jo sådan set et ret afgørende spørgsmål, for jeg synes, befolkningen har krav på at vide, om det her er noget, der bliver kørt igennem, hele vejen igennem, hen over hovedet på befolkningen.
Og jeg synes, det er lidt foruroligende, det er faktisk meget foruroligende, at statsministeren undlader at besvare det stillede spørgsmål.
Derfor vil jeg godt spørge statsministeren: Vil det efter regeringens overordentlig særprægede EU-jura så kunne lade sig gøre at indføre et tokammersystem i EU uden at spørge den danske befolkning ved en folkeafstemning?
Så det vil jeg bede statsministeren om at svare på - simpelt hen.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2001-05-09:
Jeg er enig med statsministeren i, at det er nødvendigt at have en åben og fri debat om EU's fremtidige udvikling.
Det er også derfor, det er så nødvendigt, at statsministeren går ind i den debat og lader være med at komme med nogle overfladiske betragtninger og så ikke ønsker at gå videre ind i debatten.
Og statsministeren siger altså to ting her i Folketinget i dag, punkt et, at den tyske model duer ikke.
O.k., det er så et svar.
Men dernæst siger statsministeren, at store dele af det, det tyske forslag i øvrigt går ud på, vil statsministeren gerne tage i betragtning, bl.a. det her med at lave et tokammersystem, som vel er en af de klare forudsætninger for at få lavet et føderalt styre i Europa.
Derfor synes jeg altså, det er vigtigt, at statsministeren går ekstra ind i denne her debat i forhold til de enkelte elementer i det tyske forslag i stedet for at komme med sådan nogle overfladiske betragtninger.
Og i forhold til det spørgsmål, hr. Keld Albrechtsen har stillet, savner jeg altså også et svar.
Indtil nu har det jo været sådan, at man har sagt, at den måde, EU træffer beslutninger på internt, ikke berører spørgsmålet om en folkeafstemning i Danmark.
Vil det sige, at man kan lave så grundlæggende en ændring, som der er lagt op til her med et tokammersystem, som bl.a. Tyskland og også Tony Blair har været inde på, uden at spørge den danske befolkning?
Det ville jo altså være frygtindgydende, hvis det er den fortolkning, man ønsker at anlægge, men der er baggrund i historien for at tro, at det er det, statsministeren mener man kan.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2001-05-09:
Jeg tror, at det ville være lidt befriende for debatten, hvis hr. Thulesen Dahl bl.a. koncentrerede sig lidt om, hvad det egentlig er, hr. Thulesen Dahl spørger om, i stedet for hele tiden at ville udlægge teksten om, hvad det er, jeg siger.
Det skal jeg nok selv tage mig af.
Nu skal jeg fortælle hr. Thulesen Dahl én ting
, og det er, at hvis der ligger et grundlag i 2004, som i henhold til grundloven betyder, at der skal foretages en folkeafstemning, så bliver der afholdt en folkeafstemning.
Det ved hr. Thulesen Dahl også så udmærket godt.
Der bliver ved hver eneste regeringskonference foretaget en omhyggelig vurdering af, om der er tale om suverænitetsafgivelse i grundlovens forstand, og hvis der er det, jamen så bliver der en folkeafstemning i Danmark.
Det har vi en god tradition for, en lang tradition for, og den synes jeg er værdifuld og utrolig vigtig at respektere.
Og det er i virkeligheden også svar til hr. Keld Albrechtsen.
Vi kan deltage aktivt og have
vore meninger, og det er det, vi er i gang med at forme.
Og mere er der faktisk ikke at sige om det og om det spørgsmål i dag.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-05-09:
Så vil jeg godt spørge statsministeren, om jeg har forstået hans svar rigtigt.
Så skal jeg prøve at gengive statsministerens melding.
Statsministerens melding er, at hvis grundloven tvinger regeringen til det, bliver der folkeafstemning.
Hvis regeringen ikke kan smyge sig uden om, så bliver der folkeafstemning.
Men altså, hvis regeringen kan smyge sig uden om, så bliver der ikke folkeafstemning.
Så vil jeg godt spørge igen: Efter den fortolkning, som regeringen har lagt i forbindelse med Nicetraktaten, kan man godt lave beslutningsmetoderne i EU om, lave om på institutionerne, lave om på Kommissionen osv. uden at det kaldes suverænitetsafgivelse og dermed uden folkeafstemning.
Så har jeg forstået det sådan, at hvis man indfører et tokammersystem og juristerne i regeringen siger, at det ikke er suverænitetsafgivelse, så er statsministeren indstillet på at køre det igennem uden at spørge befolkningen.
Det vil man kun, hvis juristerne skulle komme med den melding, at det er suverænitetsafgivelse.
Og jeg tror ikke, den danske befolkning vil være med til det her, må jeg sige til statsministeren.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2001-05-09:
Statsministeren siger, at der er lang tradition for, at man kun spørger befolkningen i EU-spørgsmål, når der er tale om en grundlovsændring.
Det er det modsatte, der er tilfældet. Vi har en årelang tradition i Danmark for, at når man laver væsentligt om på EU-indretningen i forhold til Danmark, så afholdes der, uanset om det kræves efter grundloven, en folkeafstemning i Danmark.
Den tradition, vi har haft i årevis, er det, statsministeren desværre med opbakning fra et flertal her i Folketinget har brudt ved nu at sige, at i forhold til Nicetraktaten kommer der ingen folkeafstemning.
Så spørger vi, hvad der måtte være ganske naturligt nu i forhold til en kommende indretning, som vi kan se statsministeren går ind i en diskussion af, nemlig et tokammersystem, et føderalt Europa, om man også kan lave det uden at spørge den danske befolkning efter grundlovens bestemmelser.
Og så viger statsministeren uden om at svare klart på det.
Der er altså stillet et klart spørgsmål her i dag under spørgsmål nr. 2; det er det, statsministeren endnu ikke har besvaret, og jeg vil appellere til statsministeren om at besvare det spørgsmål, der skriftligt er stillet, og som statsministeren har haft i hvert fald 5 dage til at have sine embedsmænd til at kigge på.
Så det må være muligt at give Folketinget et svar.
Det har vi ikke fået endnu.
Hermed sluttede spørgsmålet.
»Vil statsministeren redegøre for status for forhandlingerne om en statut for såkaldte europæiske partier, herunder specielt, hvilke kvantitative kriterier regeringen vil acceptere i vurderingen af, om en politisk gruppe vil blive godkendt?«
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2001-05-09:
Ja, det er ikke så forfærdelig meget, jeg kan oplyse.
Forhandlingerne er endnu på et meget tidligt stadium.
Derfor har regeringen selvsagt ikke taget endelig stilling.
Udenrigsministeren vil vel i øvrigt i overensstemmelse med den praksis, som vi har her, til sin tid forelægge sagen for Folketingets Europaudvalg og herunder også redegøre for forslaget og dets konsekvenser og for regeringens holdning.
Det er også det, der giver os det bedste grundlag for at komme til bunds i sagerne, og det synes jeg da også er den rigtige procedure i det her spørgsmål.
Svend Auken (S), 2001-05-09:
Det er ikke noget nyt fænomen, at der på bestemte tider af året og døgnet kan være en større varme- og vindkraftbunden elproduktion, end der kan afsættes i selve Danmark.
Med den seneste meget positive udbygning i vindkraften bliver størrelsen af eloverløbet imidlertid en gradvis større og større udfordring for de systemansvarlige virksomheder, Eltra og ELKRAFT System.
Indtil videre er størrelsen af selve eloverløbet begrænset på landsplan til ca. 3 pct. af den samlede elproduktion i år
, men det er selvfølgelig, når man ser på gennemsnittet, noget noget større i den vestlige del af Danmark.
Eloverløbet er hidtil blevet klaret gennem eleksport til vore nabolande.
For de systemansvarlige kan der naturligvis være tale om økonomiske tab, men rent samfundsøkonomisk kan det selvfølgelig altid betale sig at producere den pågældende strøm.
Den sammenligning, som man ofte ser mellem selskabsøkonomiske købspriser på 60 øre for pr. kWh for privat vindkraft og væsentligt mindre salgspriser for eloverløbet, handler således mere om fastsættelsen af tilskudselementet til vindkraft, end den handler om samfundsøkonomien som sådan.
Og fru Eva Møller ved, at vi har fælles aftaler, der vil sikre, at prisen efterhånden vil glide ned på det almindelige niveau for strøm.
Hertil kommer imidlertid, at det miljømæssigt kan være mere favorabelt, hvis eloverløbet anvendes herhjemme frem for i udlandet.
Derfor er der under Energistyrelsen blevet nedsat et udvalg, der frem til oktober skal analysere alternative muligheder for at håndtere eloverløbet, men i udvalgets rapport vil vi have et langt bedre udgangspunkt end i dag for i fællesskab at vurdere, hvilke løsningsmuligheder der er mest favorable for både miljø, økonomi og forsyningssikkerhed.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2001-05-09:
Tak for svaret, selv om jeg må sige, at svaret vel betyder, at den første afvisning, statsministeren kom med af det tyske udspil, ikke længere står ved magt, for statsministeren bevæger sig nu ind i en diskussion, som jeg selvfølgelig er enig med statsministeren i, nemlig at der er forskellige måder at tackle det på og tage de enkelte forslag frem på.
Men så er vi altså også ovre i centrale dele af det tyske forslag, som statsministeren så altså er imødekommende over for.
Så den første rene afvisning af det tyske forslag står altså ikke længere, her 5 minutter senere, ved magt, som jeg forstår det, og jeg synes, det er al ære og respekt værd, at vi får det klart belyst, får det klart frem fra statsministerens side her i spørgetiden.
Den anden ting, jeg vil sige, er i forhold til konventmodellen.
Når statsministeren er indstillet på at være tilhænger af en konventmodel, så går jeg ikke ud fra, det er en ren kopiering af det konvent, der sad sidste år, altså den model, for da fik jo at vide også af de folk, der var centralt placeret i forbindelse med det konvent, at det reelle arbejde foregik i et formandskollegium mellem konventsamlingerne, og at man sådan f.eks. dagen før, man mødtes i konventet, så fik stabler af bilag udleveret af ting, der så skulle vedtages på det konvent, man mødtes i dagen efter.
Så det var håbløst for de almindelige medlemmer at få særlig stor indsigt i det arbejde. Hermed sluttede spørgsmålet.
Eva Møller (KF), 2001-05-09:
Jeg kan så forstå, at det vil sige, at Teknikerudvalget f.eks. godt vil kunne komme med forslag om, at vi enten overalt eller visse steder skal lave disse store såkaldte dyppekogere for at bruge eloverløbet, og at der også vil være mulighed for at bruge det til fremstilling af brint, som skulle kunne lave brændselsceller, som også skulle kunne virke fornuftigt i biler.
Det er for mig at se noget af den nye teknologi, som vel kunne være en del af det fællesgrundlag, vi skal arbejde henimod, hvis vi vil opfylde vores målsætninger.
Lotte Bundsgaard (S), 2001-05-09:
Først vil jeg sige til fru Gyda Kongsted, at det er klart, at når vi har en lov, og hvis man så overtræder den, så skal der være en eller anden form for strafbestemmelse.
Da jeg kan høre, at fru Gyda Kongsted er enig i, at vi skal de her sorte penge til livs, så håber jeg da på, at fru Gyda Kongsted måske kan komme med gode forslag til, hvordan man kan udforme denne lov nærmere. Hen over sommeren skal vi udforme lovforslaget og så fremsætte det til efteråret.
Jeg håber da, at alle, der synes, det er forkert, at man skal betale sorte penge for at få en af de gode andelsboliger, vil deltage aktivt i den proces.
Hvad er det, der gør, at vi skal have ventelisterne, spørger fru Kirsten Jacobsen.
Det er, fordi vi simpelt hen har problemer med, at man skal betale sorte penge under bordet for at kunne få en andelsbolig i nogle andelsboligforeninger.
Mange steder fungerer det rigtigt godt, men jeg vil gerne de steder til livs, hvor unge mennesker skal betale penge under bordet for at få en andelsbolig.
Derfor synes jeg, det kunne være en god idé med de her ventelister.
Gyda Kongsted (V), 2001-05-09:
Ja, nu siger ministeren så, at det ikke er alle steder, der er sorte penge under bordet.
Så vil jeg da godt høre: Hvor og i hvilke områder?
Er det i København, er det i Svendborg, er det ude på landet, hvor er det, de sorte penge falder?
Og som en god idé så kan jeg da fortælle ministeren, at der er en, der er brandgod: få gang i byggeriet, så slipper vi ud af det her, og så behøver vi ikke en ny lov.