runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Poul Andersen (S), 1998-04-16:
Jeg tror, det er meget vigtigt i forhold til det her store projekt, at spørgsmålene og svarene kan komme til at følges ad på en ordentlig og fornuftig måde.
Det kan det ikke ved en forespørgselsdebat.
De spørgsmål, jeg har haft om de meget tekniske ting, som også bliver rejst her, har jeg selvfølgelig kunnet få svar på.
Det mener jeg også at man har krav på, men jeg mener ikke, at man kan forvente, at en trafikminister kan stå og svare på spørgsmålene her i dag.
Der spørges om, hvorfor Socialdemokratiet ikke vil have en uvildig undersøgelse.
Jamen vi har en uvildig undersøgelse kørende på det her hele tiden.
Vi har netop den her assessor
med, for at der bliver kigget efter i sømmene, at der ikke er noget, der bliver sat i gang osv., uden at Jernbanetilsynet har givet deres tilsagn.
Det er for Socialdemokratiet det essentielle i det her.
Margrete Auken (SF), 1998-04-16:
Det er klart, at ministeren ikke kan stå her og svare på alle de dér spørgsmål, og det er også derfor, at ministeren i går sendte et svar over, som bekræftede, at den er gal.
Jeg har fuldstændig ondt af ministeren i den her situation, ja, i og for sig hele Trafikministeriet, for det er jo slet ikke deres sag.
Finansministeriet har siddet med den, og Trafikministeriet har holdt den 1 km fra sig, hvad jeg godt forstår, og nu sidder de lige midt i hele sumpen.
Jeg vil så sige til hr. Poul Andersen: Jernbanetilsynets godkendelse, og det er en meget større del - jeg ved så ikke, om den foreligger nu - er den, der skal følge CENELEC-reglerne.
CENELC har noget, der hedder RAMS.
Det er noget, der både skal godkende realiability, availability - det, at man skal få det til at fungere - maintainability - dvs. man skal kunne vedligeholde det - og safety.
Og det er kun safety, TÜV og Norsk Veritas går efter.
Dvs. at alt det andet - om skidtet kan køre - skal godkendes på en anden måde.
Her vil jeg da gerne have ministeren til at gå op og sige, at der foreligger en fin godkendelse.
Det har Jernbanetilsynet helt styr på.
Jette Gottlieb (EL), 1998-04-16:
Det morsomme er jo, at beviset for, om toget kan køre, er, at det faktisk kører, og derfor ligger afprøvningen jo først på det tidspunkt, hvor der bliver grønt lys for sikkerhedssystemerne, som man så er nødt til at have et teoretisk forhold til.
hvor lang tid det tog, før IR4-togene kom til at fungere efter hensigten, og man ved jo meget om, hvordan sikkerhedssystemer fungerer.
Man ved f.eks., at det koster mellem 50 til 100 mandeår at udvikle sådan et system fra bunden, hvis man bare tager ud fra den norm, som man plejer at bruge, nemlig at testen udgør ca. 10 pct. af den samlede tid for udvikling.
Og der bliver ikke afsat 50 mennesker til at udvikle det her system i morgen, vel?
Derfor står vi altså i en situation, hvor det her kan blive udskudt 4-5 år, og hvad vil hr. Poul Andersen gøre ved det?
Arne Melchior (CD), 1998-04-16:
Mit spørgsmål minder en del om det, som fru Margrete Auken stillede i sin sidste korte bemærkning.
Jeg stiller det alligevel på min måde for klarheds skyld.
Det er om dette her assessortryghedsmoment, som både ministeren og hr. Poul Andersen gjorde en del ud af.
Så vidt jeg har forstået, skal de kun tage sig af en tilladelse til, at det menneskeligt og materielt sikkerhedsmæssige er i orden, og er det ikke i orden, så giver de ikke tilladelsen, og så giver Jernbanetilsynet heller ikke tilladelsen. Men der er jo mange andre ting at passe på.
Der er også mange andre ting, der har med penge at gøre: ændringer, uheld, forsinkelser, som der jo allerede er indtrådt nogle af, osv. Dér har assessoren jo ikke nogen som helst hjælp fra selskabet, fra ministeren eller fra Folketinget.
Er det rigtig forstået, at assessoren kun tager sig af det sikkerhedsmæssige, hvad angår tryghed, men ikke det tidsmæssige og heller ikke det pengemæssige på nogen måde?
Det vil sige, at økonomisk kan det eksplodere hvor som helst hen, uden at assessoren har nogen mulighed for at gribe ind og hjælpe os.
Jette Gottlieb (EL), 1998-04-16:
Jeg var meget glad for at høre, at hr. Svend Heiselberg ikke i enhver situation har tænkt sig at afvise at lave en undersøgelse af, hvad det egentlig er, der foregår, men jeg undrer mig over, at hr. Svend Heiselberg står og siger, at regeringen og regeringen alene har ansvaret.
Selvfølgelig har den ikke det.
Det har forligspartierne og Folketingets flertal, og det er lige præcis derfor, at det er nødvendigt
med en sådan debat.
Jeg vil godt spørge: Hvor meget skal der til?
Hvor meget dokumentation, hvor mange påpegninger af svagheder i dette system skal der til, før Venstre - og hele Venstre, for enkeltmedlemmer i Venstre mener det jo - også mener, det er nødvendigt med en uvildig undersøgelse?
Hvad skal der til?
På hvilken måde kan vi påvise det, og hvor store dokumenter skal vi lægge på bordet, før også Venstre synes, det er nødvendigt at undersøge sagen?
Margrete Auken (SF), 1998-04-16:
Det er i forlængelse af fru Jette Gottliebs spørgsmål.
Jeg har stillet denne forespørgsel, fordi jeg ikke er interesseret i, at der skal stå på min gravsten, at jeg havde ret.
Jeg vil gerne undgå den dér gravsten, og jeg vil sige til forligspartierne, at der jo heller ikke er meget glæde ved, at der står på deres gravsten, at de fulgte reglerne, og så kørte det i øvrigt ud over sporet.
Jeg kan sige, at dér er byen neutral, altså lukket nu, for nu ved vi de her ting.
Af ministerens svar til mig i dag, som jeg forstår, at hr. Heiselberg ikke har læst - og det forstår jeg ikke rigtig, at hr. Heiselberg ikke har, eller hr. Hovmand, som egentlig er ordfører på sagen - fremgår det, at man i ministeriet er bekendt med de rapporter, der viser, at man slet ikke har udviklet dette system, at det vil tage så lang tid, at man næsten skal starte forfra osv.
Det ved man, og af det svar, som vi har fået fra ministeren, fremgår det som sagt også, at det er rigtigt.
Det system er ikke udviklet.
Vi er ikke kommet ret langt.
Så jeg vil godt ligesom fru Jette Gottlieb spørge: Hvornår siger man, at nu er det altså nok, nu kan vi ikke længere bære at være vidne til et projekt, der åbenbart bliver så elendigt?
Svend Heiselberg (V), 1998-04-16:
Vi har kun den mulighed at henholde os til regeringen, som har ansvaret for dette projekt.
Det er klart, at sådan vil det være.
Når man indgår en aftale med regeringen, bærer den selv samme regering også ansvaret for, at det bliver gennemført i den ånd, som det nu er besluttet.
Vi har flere gange stillet spørgsmål til finansministeren, og han har bekræftet, at både tidsforløbet og økonomien er i orden, og det forholder vi os naturligvis til, og vi tror også på, at det vil være sådan.
Så vil jeg igen sige, at vi vel aldrig nogen sinde har haft et projekt, uden at der er kommet nogle, som har sagt, at nu skal vi have det undersøgt igen, det er ikke så godt, det I har lavet her, vi skal have en uvildig undersøgelse.
Jeg tror, det har været sådan med samtlige af de store anlægsprojekter, vi har haft, både med Øresund, Storebælt og med vejprojekter osv.
Altid kommer der nogle, som vil være klogere end dem, der har rådgivet, og dem, der har truffet beslutningen, og siger, at nu skal man undersøge det på ny.
Når regeringen skønner og siger, at der ikke er behov for flere undersøgelser, mener jeg heller ikke, at vi har behov for det.
Men det er klart, som jeg har sagt, at hvis regeringen selv er i tvivl, om tallene og tidsrammerne holder, er vi selvfølgelig positivt indstillet over for at diskutere det.
Margrete Auken (SF), 1998-04-16:
Vi har helt tydeligt akustiske problemer herinde.
Min henvisning til vandrørsposten gjaldt minsandten ikke de kritikpunkter, jeg har af hele det øvrige forløb.
Det gjaldt udelukkende - jeg beklager så over for hr. Poul Andersen, at jeg ikke fik sagt det tydeligt - arbejdsmiljøproblemerne, som jeg ikke tør sige noget om endnu.
Jeg kan se det, fordi ministeren jo har svaret på den rapport, som er lækket i systemet, fra COWIconsult, hvor det gennemgås, at det her nye system overhovedet ikke er på et niveau, hvor det kan bruges, og det bekræfter ministeren.
I det svar, som jeg fik oversendt - efter at det der trolig åbne Ørestadsselskab, da vi stod ved et pressemøde midt i valgkampen, havde lovet mig, at jeg kunne få det med det samme, så fik jeg det altså i går via ministeren, og tak for det - dér bekræfter Ørestadsselskabet, at man overhovedet ikke er fremme ved det detaljerede projekt.
Man er kun ved det foreløbige projekt.
Det er ikke godkendt endnu.
Det kan godt være, at man har et eller andet resumé fra Jernbanetilsynet.
Det vil jeg også godt have gennemgået, for jeg skal lige vide, om man har levet op til CENELEC-kravene hele vejen igennem, at det altså ikke kun er TÜV, og at det ikke kun er Norsk Veritas, for de ser jo kun på sikkerheden.
Vi skal også se på, om det hele virker, og det er CENELEC-kravene, vi skal have fat i dér.
Det er så det, Jernbanetilsynet skal sige, at det gør, og mig bekendt har Jernbanetilsynet ikke gjort det.
Ole M. Nielsen (KRF), 1998-04-16:
Det må jo være herligt for regeringen endelig at være kommet til et punkt, hvor Venstre sådan har fuld tillid til regeringen.
Jeg synes, regeringen burde tage den tillid op, nemlig for at afprøve, hvad den kan bruges til, og om den er rent håndvaskeri og ikke noget som helst andet.
Her sagde Venstre konstant: Vi er helt sikre på, at regeringen kan styre det her, og det er i hvert fald regeringen, der har ansvaret for det.
Jeg synes, regeringen skulle prøve at se, hvad Venstres medansvar som forligsparti kan bruges til, når problemerne viser sig.
Så er det jo rigtigt, at der hver gang, der er et offentligt projekt, har været den slags ideer om en uvildig undersøgelse.
Jamen de har faktisk også været berettigede hver eneste gang, og jeg synes, det er prisværdigt, at man prøver at få en undersøgelse på et tidspunkt, hvor det er muligt at redde projektmagerne og forligspartierne fra nogle af de værste dumheder, der kan begås.
Jeg synes, det er et meget prisværdigt initiativ, som fru Margrete Auken har taget her.
Svend Heiselberg (V), 1998-04-16:
Til hr. Ole M. Nielsen vil jeg sige, at nu har han været fraværende i nogle år her fra Folketinget, og der er jo sket et og andet siden, hvor tingene alligevel har kørt.
Det kan man jo også mange gange få
pressens bevågenhed ved at sige.
Men vi er nogle, som må tage ansvaret for, at der sker en udvikling.
Når det drejer sig om de store trafikaftaler, plejer Venstre gerne at kunne finde løsninger sammen med Socialdemokratiet, De Konservative og CD, og det håber jeg også, at vi fortsat kan blive ved med at gøre.
Margrete Auken (SF), 1998-04-16:
Lige ganske kort til hr. Svend Heiselberg.
Statsrevisorernes beretning om Storebæltsforbindelsens økonomi, for nu at tage et af de gamle eksempler, som er underskrevet af bl.a. hr. Ivar Hansen, konkluderer, at hvis ikke samtlige meget, meget optimistiske prognoser - og det kan man altså kalde optimisme - om en voldsomt høj trafikstigning, meget lave priser, meget gode renter osv., holder stik, ryger det dér system ovenud af gældsfælden.
Undskyld, men det står der altså, og det er bare for at gøre opmærksom på, at nogle gange kunne det være meget godt, at man fik tingene undersøgt, inden de kørte galt.
Jette Gottlieb (EL), 1998-04-16:
Så må jeg bare spørge hr. Brian Mikkelsen, som altså i modsætning til Socialdemokratiet og i modsætning til Venstre erkender, at problemerne er der:
Hvor ligger smertegrænsen?
Hvor er det, der skal sættes ind?
Hvornår er det, man kan se, at der er så megen dokumentation dynget op på bordene, at man er nødt til at lave en uvildig undersøgelse af det?
Hvor ligger smertegrænsen?
Brian Mikkelsen (KF), 1998-04-16:
Ja, vi kan i hvert fald se, at smertegrænsen ikke er nået for Det Konservative Folkepartis vedkommende, for så havde vi stemt for det forslag til vedtagelse, der er fremsat.
Men jeg kan konstatere efter at have læst mig igennem alt materialet og snakket med mange mennesker, at der er problemer.
Der er problemer også med førerløse tog.
Man kunne også spørge med hensyn til de her train stewards, som man vil ansætte: Hvad det er for nogle opgaver, de skal løse?
Er det Ansaldo, der får ansvaret for gennemførelsen af en sådan sikkerhedsmæssig uddannelse og uddannelsen af stewarder i det hele taget?
En masse ting kunne vi spørge om, og det vil vi også dyrke videre i forløbet her for at sikre, at vi får den optimale løsning.
Men vi vil altså løbende vurdere det, vil jeg sige til fru Jette Gottlieb, og hvis vi ikke får tilstrækkelig information i Folketinget og i følgegruppen, vil vi da selvfølgelig gøre vores stilling op igen om nogle måneder for at se, om det her er godt nok.
Vi føler ikke fra konservativ side, at der er behov
for en undersøgelse nu, men det må vi jo tage stilling til hen ad vejen, hvis det forværrer sig.
Ole M. Nielsen (KRF), 1998-04-16:
Jamen jeg synes, det var meget positivt at høre hr. Brian Mikkelsens lidt kritiske holdning til eller nysgerrighed over for de problemer, eller hvad skal vi nu kalde det, og jeg kan da sådan set godt forstå, at man som forligsparti ikke vil stemme for det forslag til vedtagelse her, selv om jeg synes,
det kunne være fint.
Margrete Auken (SF), 1998-04-16:
Det er så også i forlængelse af hr. Ole M. Nielsens indlæg.
Når man snakker om uvildige eksperter, man godt vil have med, hvad er det så for nogen?
For vi ved jo, at Ørestadsselskabet ikke bryder sig om nogen, der er så uvildige, at de kunne risikere at være åbenlyst kritiske.
Der var en artikel i sidste nummer af Journalisten om, hvordan det var gået de journalister, der havde fået fat i denne her rapport fra Cowiconsult, og hvad de var blevet truet med, og altså - jeg mener, linjen i Ørestadsselskabet er minsandten ikke at give plads for uvildig kritik, åben ekspertise osv. Linjen er med hård kvælerhånd at gå ind og true med alt muligt, hvis man kan komme af sted med det.
Jeg vil gerne spørge hr. Brian Mikkelsen: Kan Det Konservative Folkeparti her love os - for så er vi jo ved at være langt - at vi får en rigtig, rigtig uvildig hjælp, altså ikke en undersøgelse, men hjælp til at læse de dér rapporter? Jeg er også blevet inviteret over i Ørestadsselskabet og se på ringbind; det får vi jo lov til, alt hvad vi vil, vi kan oven i købet få tilbudt kaffe derovre og sidde og se på 200 ringbind, og det kan man jo ikke, hvis man ikke har nogen med, der har forstand på det.
Brian Mikkelsen (KF), 1998-04-16:
Jeg vil godt sige til hr. Ole M. Nielsen og fru Margrete
Auken, at - og det vil jeg godt gøre soleklart for ministeren - at vores betingelser for, at vi vil blive ved med at bakke op omkring det her, den måde, det forløber på, er større åbenhed.
Resultatet skal være en bedre information til Folketinget, og at man også får tygget nogle af de rapporter igennem.
Når TÜV-Weiland og Norsk Veritas - tror jeg nok, det hedder -
gennemgår de her ting, har jeg da selvfølgelig tillid til, at det fungerer på en fornuftig måde.
Men vi må også få kendskab til de rådgivningsfirmaer, som prøver at vurdere det.
Altså, det er et kolossalt stort projekt, som får utrolig stor betydning for hele regionen, og som jeg er meget, meget, meget, meget, meget positiv over for.
Men det må også være sådan, at når man har så stort et offentligt projekt, må borgere og politikere have fuld adgang til de informationer, der er, og have mulighed for at stille kritiske spørgsmål.
For dette er et offentligt projekt, det er ikke et privat firma.
Det er vores skattepenge, og det har betydning for os alle sammen, at det kommer til at forløbe på en ordentlig måde.
Derfor har vi stillet som krav nu her i dag åbenlyst fra Folketingets talerstol, at informationen skal forbedres gevaldigt, og at der skal være mere åbenhed.
Det er vores krav i forbindelse med denne forhandling.
Villy Søvndal (SF), 1998-04-16:
Hr. Estrup efterlyste i sit indlæg, at vi fra alle sider tog det med godt humør.
Det kan jeg egentlig godt forstå.
Jeg synes også, at dagen et eller andet sted ansporer til godt humør.
Jeg synes selv, at der er et eller andet, der appellerer til min humoristiske sans.
Nu hører jeg hr. Estrup sige, at de laver en afværgedagsorden, der i virkeligheden siger det samme som vores forslag til vedtagelse, nemlig at
selvfølgelig kan man ikke gøre noget med besparelser, inden Forsvarskommissionen har afsluttet sit arbejde.
Det står også i SF's forslag til vedtagelse.
Jeg tror heller ikke, det var den proces, det var vigtigt for De Radikale at få understreget.
Jeg troede i min naivitet - jeg anerkender, at sådan må det så være - at det, der var vigtigt for De Radikale, var forventningen om besparelser. Hvis det var det vigtige, var det vel også det vigtige, man godt ville have vedtaget.
Betyder det ikke noget?
Hvis det betyder noget, hvad er grunden til, at man ikke er i stand til at stemme for SF's forslag?
Er det bare indholdsmæssigt ét punkt i forslaget, som jo er en afskrift af regeringsgrundlaget, hvor Det Radikale Venstre ikke er enig med sig selv?
Så er det jo i sandhed en radikal position.
Klaus Kjær (DF), 1998-04-16:
For Dansk Folkeparti er det væsentligste spørgsmål i forbindelse med hele denne diskussion spørgsmålet om sikkerhed.
Sikkerheden er selvfølgelig afhængig af den teknik, der benyttes, og jeg er da slet ikke i tvivl om, som ministeren svarede, at disse tog kommer ikke ud at køre, medmindre sikkerheden er i orden.
Det har vi slet ikke anledning til at sætte spørgsmålstegn ved.
Men så må vi have gjort noget ved det grundlæggende problem.
Det, der anmodes om her, er jo blot, at der er rejst nogle problemstillinger specielt omkring teknikken, som så igen, som jeg nævnte før, igen har indflydelse på sikkerheden, nogle spørgsmål omkring teknikken, som man bør undersøge nærmere.
Dansk Folkeparti havde gerne set, at man havde afgrænset undersøgelsestemaet omkring dette her.
Men jeg kan forstå på debatten, at man ønsker en undersøgelse, ikke en fuldstændig ny undersøgelse fra bunden omkring hele dette projekt, men en undersøgelse af det, der er sket i forhold til de problemer, der nu er lagt for dagen.
En sådan undersøgelse vil måske medføre en kortvarig udsættelse af sagen.
Jeg kunne også forstå på hr. Brian Mikkelsen, at nu var der altså et projekt, der skulle i gang, og det skulle gå hurtigt.
Men den korte tid, en sådan uvildig undersøgelse, hvor vi kan få taget fat på de problemer, der er rejst, og hvor vi kan få rettet de ting, der er nævnt nu, ville tage - og jo før, jo bedre - ville være for intet at regne i forhold til de forsinkelser, vi må påregne det kan medføre, hvis man fremturer med at gennemføre projektet med de her rejste problemstillinger, specielt omkring teknikken og styresystemerne.
Jeg forstår slet ikke, at Venstre, som var med i aftalen, ikke blot kan sige: Jamen vi indgik en aftale
dengang på et helt andet grundlag end det, der nu forligger, altså nogle helt nye problemstillinger.
Hvorfor er Venstre ikke interesseret i at få løst problemerne - også set i lyset
af, at de kunne blive medansvarlige, hvis det her går skævt, for det tyder alt på - hvorfor er Venstre ikke interesseret i at få en kortvarig udsættelse, en uvildig undersøgelse, og så få taget fat på de her problemer og få løst dem.
Dansk Folkeparti er da også helt enig i, at der skal være åbenhed omkring det her, men sådan som sagen er forløbet hidtil, har der jo ikke været meget åbenhed.
Men det glæder mig, at man nu også fra ministerens side understreger, at der skal være åbenhed omkring minimetroprojektet.
Det tager jeg som et tilsagn om, at det er en åbenhed, som vil fortsætte også i forbindelse med gennemførelse af en uvildig undersøgelse.
Jette Gottlieb (EL), 1998-04-16:
Jeg vil sige, at mit motiv med denne debat er at redde en skinnebåren kollektiv transport i København.
Det er mit ledemotiv.
Og så må jeg igen spørge hr. Svend Heiselberg: Hver meget skal der til? Det er jo ikke helt normalt, at Venstre deponerer hele sin politiske holdning i regeringens lomme.
Det har jeg i hvert fald ikke været ude for før.
Forsøget på at fralægge sig ansvaret går altså ikke.
Venstre er fuldstændig i lige grad medansvarlig for, hvad der sker i det her projekt, og det, der undrer mig, er, at selv en hr. Svend Heiselberg kan jo ikke være tjent med at have sin gravsten prydet med en tekst, hvor der står: Vi holdt aftalen, hvis det så viser sig, at hele projektet ramler på det grundlag. Derfor spørger jeg: Er det rigtigt, at Venstre til stadighed vil forsøge at fralægge sig det ansvar, som de, hver eneste gang, vi har de her debatter, fralægger sig ved at lægge deres politiske holdning i regeringens lomme?
Poul Andersen (S), 1998-04-16:
Jeg vil gerne indledningsvis takke ministeren for redegørelsen, statusprojektet om minimetroen.
Jeg lagde meget mærke til, at fru Margrete Auken brugte vendingen »jeg har hørt på vandrørene«.
Jeg vil gerne sige, at for Socialdemokratiet handler det her projekt om, at København har brug for en god kollektiv trafik, at der bliver et godt, bredt tilbud, ud over det der er i dag, nemlig gode busser, S-tog, og at vi også får det her kompletteret med en god minimetro.
Det er klart, at der vil komme nogle tilretninger hen ad vejen i minimetroprojektet.
Sådan er det med alle store projekter.
Sådan har det været med Storebælt, og sådan er det også med Øresundsforbindelsen.
Man kan ikke forudse alting ved en så stor og visionær opgave, som man her er gået i gang med.
Jeg har lyttet meget til fru Margrete Aukens spørgsmål
til trafikministeren, i forhold til at der var rejst nogle ting, nemlig noget med vandrørene og noget andet dokumenterbart, og dér vil jeg da gerne henlede opmærksomheden på, at Trafikudvalget den 15. august 1997 i bilag 676 får svar på en række spørgsmål.
Bl.a. spørgsmål 243, hvor man beder om status for leverancen af den nødvendige dokumentation, som efter Jernbanetilsynets opfattelse skal godkendes, status for kvaliteten af den dokumentation, som skal godkendes, og rapporter fra Ansaldos assessor bedes bilagt i resuméform.
Tilsvarende rapporter i resuméform osv. osv.
Der er svaret på de ting.
Dermed ikke være sagt, at alt er lysegrønt.
Man skal være kritisk i en sådan proces.
Det mener vi også vi i Socialdemokratiet sammen de øvrige partier, der har indgået
den her aftale, er og fortsat skal være.
Men jeg vil også gerne sige, at det for Socialdemokratiet er lige så vigtigt, at der er fuld åbenhed om det, der foregår ved de store projekter, herunder, som ministeren også har sagt det her, en god information til i særdeleshed Trafikudvalget, men også til Folketinget som sådan.
Dér må man så kigge på, om den har været god nok.
Og det er da også min umiddelbare vurdering, at den kan blive bedre.
Det tjener nemlig alles interesser, at vi får det her store projekt på plads på en ordentlig og forsvarlig måde, så det også sikkerhedsmæssigt er i orden.
Jeg skal meddele, at vi ikke kan stemme for SF's fremsatte forslag til vedtagelse, idet vi mener, at der er uvildige med i tilsynet om de ting her, da det er på den baggrund, Jernbanetilsynet skal godkende projektet.
Ole M. Nielsen (KRF), 1998-04-16:
Jeg skal være den første til at beklage, at jeg har været fraværende i tre et halvt år, men der er noget, der ikke er forandret, og det er Venstres håndvaskeri.
Det er stadig det samme som for tre et halvt år siden
Så er det jo helt rigtigt, at Venstre har været med til at tage ansvaret for nogle beslutninger på trafikområdet, men Venstre vil i hvert fald ikke ret gerne være med til at tage ansvaret for udførelsen af de trafikprojekter, og det er det, som jeg synes er beklageligt.
Jeg synes, det var rimeligt, om vi fik denne undersøgelse.
Det vil tjene alle parter, især de ansvarshavende, godt.