runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2001-09-06:
Vil det sige, at Venstre ikke længere mener noget med deres såkaldte velfærdspolitik og velfærdsprogram over for samfundets svageste, som man på et tidspunkt ytrede sig om i Venstre?
Det er jo ikke noget, man typisk gør, men man har dog gjort det.
Det, der kan undre, er, hvorfor der er en så skærende kontrast mellem det, hr. Thor Pedersen står og siger her fra talerstolen, og det, som man ser Venstre gøre i praktisk politik.
Det er dog den praktiske politik, vælgerne mærker, og jeg kan i hvert fald høre, at der er 81 mio. kr.s forskel mellem det, Venstre vil, og det, som Socialdemokraterne vil i København, og det er dog en forskel, som vælgerne kan mærke.
Vi får tilsyneladende ikke noget svar på spørgsmålet om udviklingsbistanden: Hvorfor skal verdens svageste tages som gidsler i Venstres forgyldningspolitik op til et eventuelt og i hvert fald kommende folketingsvalg?
Hvorfor kan vi ikke få svaret på, hvilken betydning en nedskæring i udviklingsbistanden vil få for flygtningestrømmen i verden, og hvad den vil betyde for flygtningesituationen i Danmark?
Jørn Jespersen (SF), 2001-09-06:
Jeg vil sige, at min respekt for hr. Thor Pedersen blev ikke større af det svar, jeg fik om ulandshjælpen.
Det er jo groft demagogisk at komme og påstå, at en indsats i Zimbabwe, som stort set er væk, kan begrunde fremtidige nedskæringer, som Venstre foreslår; det hænger
ganske enkelt ikke sammen.
Man bliver nødt til at indrømme, at den besparelse, man vil lave, kommer til at ramme sundhedsindsats i områder med høj børnedødelighed; den rammer projekter, der skaffer rent vand til landsbyer; den rammer opbygningen af uddannelsessystemer for kvinder, og den rammer opbygningen af miljøadministration osv. rundtomkring.
Det bliver man bare nødt til at vedstå.
Det, mit spørgsmål gik på, var: Hvordan vil det her virke internationalt? Vil det fremme bestræbelserne på at få andre lande til at leve op til deres løfter, eller vil det tværtimod være ammunition for andre, der usympatisk som Venstre ønsker at skære ned i ulandsbistanden?
Den vurdering kunne jeg godt tænke mig at Venstre anlagde, og det skylder hr. Thor Pedersen et svar på.
Søren Kolstrup (EL), 2001-09-06:
Venstre vil en socialpolitik, og det er der ikke noget overraskende i; borgerlige partier har altid villet en socialpolitik.
De har præcis villet en socialpolitik, der vedrørte alle borgere.
Men når det drejede sig om at give en hjælp til dem, der var organiseret i arbejderklassen, så holdt det hårdere, de skulle have smæk. Men det interessante ved den borgerlige socialpolitik er jo også det andet element, nemlig hvordan man skal finansiere den, og her har jeg to spørgsmål til Venstre: Kan Venstre bekræfte, at det er Venstres mål at styrke forureningen i samfundet ved at sige: Slut med grønne guides, slut med grønne job, slut med kvarterløft og slut med lidt cyklisme her og der, der skal ikke gives penge til sådan noget?
Jeg vil gerne have en bekræftelse på, at det er Venstres klare politik.
Det andet spørgsmål er: Hvem er det, der skal fyres i den offentlige sektor?
Er det sygeplejersker?
Er det læger?
Er det skolelærere, der skal have en klassekvotient på 40-50?
Hvem er det, der skal fyres?
Eller mener Venstre, at man måske kan undgå fyringer ved lidt mere effektivisering, end Socialdemokratiet vil, og hvor hurtigt kan man i givet fald løbe? Mener Venstre, at man kan spare en milliard uden én eneste fyring?
Thor Pedersen (V), 2001-09-06:
Må jeg lige sige til hr. Jørn Pedersen, at jeg sagde udtrykkeligt, at jeg er ikke bekendt med de argumenter, der har været, jeg har ikke haft mulighed for at høre, hvad der er sket i København, og jeg blander mig heller ikke i det.
Der er allehånde afgørelser over det ganske land i kommuner og amter, som man kan være enig i eller uenig i, og det kan gå på tværs af partiskel.
Det, vi fokuserer på, er, at den enkelte borger får en ret, der er uafhængig af forskelligheder, nemlig ret til at kunne vælge selv, når han har fået tildelt en ydelse, og det gælder altså også i sundhedssektoren.
Jeg ved ikke, hvad det er for en mistillid, man har til det offentlige sygehusvæsen, til de ansatte, for man skal ikke bevæge sig meget blandt sygehusansatte, blandt læger, før man er klar over, at her er tale om systemfejl.
Der ligger et stort ansvar på Amtsrådsforeningen for de overenskomster, der er indgået, for lægeoverenskomster, der giver læger manglende mulighed for at blive på sygehuset, ikke afspadsere, men få deres penge, ikke rejse til Sverige for at operere, ikke rejse til Norge for at operere under afspadsering, ikke rejse til andre lande for at operere.
Vi har et aftalesystem, som vi kommer til at gøre op med, og det ønsker de også selv i sygehusverdenen, for de ved, at det er et problem.
Det er derfor, vi foreslår, at man egentlig ser på hele organisationen omkring sygehusene, at der bliver afsat 10 mio. kr. til en sådan analyse af de barriereproblemer, der er i det danske system, sygehusene har organiseret sig i.
Det, der er afgørende for os, er, at løftet primært er 1,5 mia. kr. til det offentlige sygehusvæsen.
Det er jo derfor, jeg nævnte det.
Der er 200 sengepladser på private sygehuse, og man skal være lidt, jeg er ved at sige, fantasifuld for at forestille sig, at man flytter 24.000 patienter ned i 200 sygesenge.
Pengene bliver i det offentlige sygehusvæsen, hvis de overhovedet er i stand til at tilbyde den kvalitet, som patienterne vil have, og selvfølgelig er de det, for man er lige så dygtige dér som andre steder.
Til hr. Kristian Thulesen Dahl: Jeg forstår udmærket synspunktet.
Jeg vil ikke lægge skjul på, at selvfølgelig er der et tidspunkt, hvor der er gået så lang tid, at det ikke længere er håndterbart, og det kan godt være, at det tidspunkt nærmer sig - det gør det nok - når det er politisk muligt at tage sagen op.
Jeg ved det ikke, men på et eller andet tidspunkt bliver det nok aktuelt, at man i forligskredsen ser på, om man kan finde en anden løsning.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2001-09-06:
Hr. Thor Pedersens argument for ikke at ville foreslå, at satsreguleringspuljen blev taget op til debat, var, at pengene jo går tilbage til dem, som man tager dem fra.
Man tager de der fra, inden man regulerer, og så går pengene tilbage til de grupper.
Det er jo ikke rigtigt.
Altså man sidder hvert eneste år og laver et forlig, hvor det er alt godt fra havet, der kan tilgodeses, hvor der skal være konsensus, og hvor de partier, der indgår i satsreguleringsforliget, virkelig kan spille de glade julemænd.
Når vi ser på listen over, hvad der gives til, er det jo ikke sådan, at det entydigt er målrettet, så man i virkeligheden udligner.
De, der vel taber mest på det, er pensionisterne.
Det er derfor, jeg synes, det er relevant at diskutere satsreguleringsforliget og puljen, om det bare skal fortsætte i al evighed. Valg efter valg efter valg skal man fortsætte med en ordning, som i bund og grund er fuldkommen mærkværdig, også når man ser bevillingsretligt på det. Man har sådan en milliardsum, som man tager fra, før man i øvrigt diskuterer finanserne på statens budget, og hele den diskussion burde Venstre også tage med, når det siger, det ønsker at diskutere nævn og puljer og alle de andre ting, som er vildtvoksende, og som man bør tage fat på at diskutere.
Jørn Pedersen (S), 2001-09-06:
Nu skal jeg høre, om jeg har forstået det rigtigt.
Hr. Thor Pedersen argumenterede før med, at Venstre i Københavns Kommune ikke ville støtte en udvidelse på 81 mio. kr., fordi der ikke var noget frit valg. Skal det forstås sådan, at man nu i partiet Venstre er blevet så betonagtig, at det kommunale selvstyre er sat ud af drift?
Jeg kan godt læse i forslaget, at det er en forudsætning for at få del i pengene, at man indfører frit valg.
Men man kunne jo tænke den kætteriske tanke, at der i disse budgettider sidder Venstrefolk ude lokalt og godt vil bevilge yderligere penge til den kommunale hjemmehjælp.
Er det så forbudt, hvis man er medlem af Venstre? Det er jo altså klart, at hvis man gør sådan i fremtiden, får man ikke del i goderne.
Det er da lidt problematisk, at den tidligere indenrigsminister, der altid priser det kommunale selvstyre, virkelig begynder at indføre
Hvad med servicejobbene?
Når man kan se, at man vil spare 200 mio. kr. på servicejob - 200 mio. kr. af dem, der skal blive de 500 mio. kr., der skal hjælpe de ældre - så kunne jeg godt tænke mig at spørge hr. Thor Pedersen: Kan det have sin rigtighed, at ca. 40 pct. af de servicejob, der er oprettet, findes i ældresektoren?
Er det sådan, at man flytter fra den ene konto til den anden, fordi man ideologisk set vil sige, at det her skal gøres til en privat opgave frem for at være en offentlig opgave, så skal man jo sige det.
Er stokkemetoderne kommet så langt i Venstre, at nu er det altså sådan, at hvis de ikke makker ret, kan de ikke deltage i det politiske liv?
Thor Pedersen (V), 2001-09-06:
Hvis vi tager ulandsbistanden, så vil jeg lige starte med først at sige, at set med skatteborgernes øjne er en krone givet ud en krone givet ud.
Altså når man set med skatteøjne skal finansiere, er det for så vidt ligegyldigt, hvor kronen havner; det er en krone, man giver ud.
Det er første etape, altså at finansiere sine udgifter.
Dernæst er det rigtigt, at i vores nationaltekniske måde at gøre økonomi op på siger vi, at hvis der er tale om overførsel, og det er bistand til udviklingslandene, så er det ikke offentligt konsum.
Det holder vi udenfor, lige så vel som man gør, hvis danske borgere bliver betalt for ikke at arbejde.
Så er det heller ikke offentligt konsum.
Det er det kun, hvis de arbejder og producerer noget, så er det offentligt konsum. Derfor er vi nødt til at se på, hvad det egentlig er for en virkning, vi taler om.
Ja, hvis man fører det, der ikke bruges i udviklingsbistand, inden for landets grænser, jamen så kan der været et problem med aktivitet.
Men det modsvarer vores indsats omkring aktivrammen, der jo netop har til hensigt at få flere i beskæftigelse.
Altså det, der ellers ville være et aktivitetspres,
imødegås jo lige præcis af, at vi får flere i arbejde.
Så får han en ny hofte, han kan passe sit arbejde, man kan få en produktion i gang.
Så skal man spørge: Jamen hvad bidrager det til?
Så får man et billede af, hvor kompleks det egentlig er.
Det afgørende er, at vi ikke vil bruge et spørgsmål om teknik - at man reducerer ulandsrammen på samme tidspunkt, som man øger driftsrammen i budgettet - som argument for, at hr. Jensen ikke skal have en ny hofte, for det er opgaven her, hvor han lider.
Så må jeg sige om det spørgsmål også fra SF om det signal man giver: Jeg lagde mærke til, at da udviklingsministeren endelig kom frem til det, som Venstre sagde for et år siden, nemlig at det er skandaløst at støtte Mugabe i Zimbabwe, så jublede man dernede.
Menneskerettighedsforkæmperne sagde, det var godt, det var på tide, det signal kom.
Vi bruger ulandsbistanden forkert, hvis vi støtter de systemer, der undertrykker mennesker og fratager dem demokratiske rettigheder.
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2001-09-06:
Ja, lidt i samme boldgade: Ulandsbistanden skal beskæres
for at finansiere Venstres og De Konservatives valgløfter.
For tre måneder siden skulle vi her i Folketingssalen igennem en pinlig forestilling, nemlig en debat om et såkaldt kasseeftersyn af udlændingeloven. Vi skulle støtte flygtninge i nærområderne bl.a. for at få færre flygtninge.
Nu kommer så et nyt bud fra Venstre, nemlig at vi skal skære i udviklingsbistanden, og mit spørgsmål vil blot være: Mon det sætter en stopper for flygtningestrømmen?
Venstres politik på dette område er det rene og skære, skinbarlige galimatias.
Er der nogen i Venstre, der laver konsekvensberegninger af det her?
Det synes jeg kunne være interessant.
Hvilken flygtningestrøm vil en besparelse på udviklingsbistanden føre til?
Så vil jeg godt sige om konsekvensberegning, at det kan man meget nemt lave på Venstres rolle i København, hvor det stemmer nej til 81 mio. kr. på ældreområdet, og det kan jeg forstå har været diskuteret, mens jeg var ude.
I København ønsker Venstre altså det samme ideologiske felttog som her i Folketinget, nemlig privatiseringer frem for almindelig socialpolitik.
Jørn Jespersen (SF), 2001-09-06:
Jeg tror ikke, det er muligt at overbevise hr. Thor Pedersen om, at det er dybt uanstændigt i en verden med stigende ulighed, at man fra et af de rigeste lande begynder at skære i ulandsbistanden, men man kunne måske forlange, at der bare var en vis systematik i tankegangen.
Hr. Thor Pedersen nævnte selv, at det ville være en god idé at få andre lande til at opfylde løftet om at give 0,7 pct. af bruttonationalindkomsten i støtte.
Det er jeg enig i der i høj grad er brug for.
Et land som USA er i dag nede på under 0,1 pct., altså i virkeligheden en tiendedel af det, de har lovet de fattige lande at give.
Derfor er spørgsmålet: Hvordan tror Venstre, at det vil virke internationalt, når det land, som hidtil har ligget suverænt i spidsen med hensyn til at opfylde sine løfter, også begynder at skære ned?
Vil det så føre til, at de andre lande begynder at give mere, eller vil det føre til, at de lader være, på samme måde som hr. Thor Pedersen jo argumenterede med, at når de andre ikke gør, så kan vi også godt lade være?
Tror hr. Thor Pedersen ikke, at den samme ubønhørlige logik vil blive brugt i andre lande, sådan at Venstre vil være med til at give et signal om, at nu kan man godt skære endnu mere ned?
Frank Dahlgaard (KRF), 2001-09-06:
62 år var det vist!
Mit spørgsmål vedrører ulandsbistanden, som Venstre jo vil skære i og spare på, og det er såmænd ikke et spørgsmål, om det er sympatisk at skære ned i forhold til fattige mennesker - det synes vi i Kristeligt Folkeparti ikke det er - det er et spørgsmål, om det overhovedet kan finansiere noget.
Hr. Thor Pedersen er jo nationaløkonom, det er jeg også, og hr. Thor Pedersen må vel vide, at man kan jo ikke skære ned på nogle udgifter, der begrænser efterspørgslen i udlandet, og så bruge det til at finansiere noget, der øger efterspørgslen i Danmark.
Det hænger jo ikke sammen.
Hvordan kan noget - nemlig at skære på ulandsbistanden - der beskærer efterspørgslen i udlandet, give plads til øgede udgifter hjemme i Danmark?
Thor Pedersen (V), 2001-09-06:
Det er altså hvert år, det er 15 mia. kr.
Det er beregnet til, at hvis man fastfryser afgifterne - jamen det er jo Finansministeriets egne tal og meldinger, der siger det - koster det 1,5 mia. kr. om året i faste priser, og over 10 år svarer det præcis til de 15 mia. kr., der er til luft.
Så det er 1,5 mia. kr. pr. år.
Altså luften til skattelettelser er ikke 1,8 mia. kr. over 10 år, den er 15 mia. kr.
Det eneste, jeg beklager, er i virkeligheden, at vi måske har begrænset kontoen for efteruddannelse lidt for kraftigt i vores oplæg, for det gælder jo altså også om - til hr. Anders Samuelsen - forståelse for, hvordan man egentlig efterlever planen indtil 2010.
Der, hvor regeringen kommer med andre forslag til beskatning, som den har sagt ikke er nødvendige, stemmer vi imod.
Det er ikke nødvendigt efter år 2010 at indføre nye skatter.
Regeringen forudsætter alene, at man indekserer afgifter, og det betyder, at man har en fri ret til at bruge 15 mia. kr. til skattelettelser.
De skattelettelser bruger vi ikke, fordi vi ikke anerkender, at vi skal hæve afgifterne gennem indeksering.
Det er skattestoppet.
Det er ikke noget, der er glemt.
Det er regeringen, der har glemt, hvad det er den har skrevet i sin egen plan.
Vi følger planen.
Så må jeg sige til fru Lunde Hansen, at vi kan altså ikke ændre de eksisterende vilkår, det boligmarked, der er etableret.
Det bliver et langt, sejt træk at bryde systemet
ned, at give større mulighed til at vælge boliger.
Dette med at ændre fra, at man støtter murstenene, til, at man støtter menneskene, er et meget langt træk.
Må jeg blot erindre om, at den lovregulering, vi har i dag, hedder midlertidig lov om regulering af boligforholdene.
Det er altså en midlertidig lov, der indtil videre nu har været gældende i - hvor meget bliver det?
- 68 år.
Det siger noget om, hvor svært det bliver at lave en permanent lov, der afløser en sådan midlertidig lov.
Margot Torp (S), 2001-09-06:
Jeg vil gerne spørge hr. Thor Pedersen om det her i virkeligheden er én lang, snedig plan for at sikre, at vi får et privat sygehusvæsen af dimensioner herhjemme.
De to ting tilsammen vil jo gøre, at den der umiddelbart meget fascinerende model betyder, at vi langsomt, ganske langsomt vil udhule det offentlige sygehusvæsen, og så vil vi se et blomstrende amerikansklignende sygehusvæsen.
Er det de tilstande, vi skal have?
Hvis man ikke bare vil gå ud og sige, at nu vil vi have private sygehuse, kunne man fint starte i 1980'erne med at nedbringe uddannelserne på det her område og så i de her år sørge for, at amtsborgmestrene ikke lever op til at skaffe behandlingsgaranti.
Så har vi lige skabt de tilstande, som vi fra Socialdemokratiet mindst af alt ønsker.
Grete Schødts (S), 2001-09-06:
Det var lidt interessant at høre fru Gitte Seeberg: Nej, vi blander os ikke i Københavns Kommune.
Vi blander os ikke i, når man løser problemerne i Københavns Kommune for den hjemmehjælp, der er blevet så kritiseret.
Næh, næh, det klarer de selv.
Men vi laver lige et nyt program, så vi kan lave hele strukturen om i sygehusvæsenet.
Vi vil godt i Det
Konservative Folkeparti begynde at være administrator, og vi vil godt lave om på amternes behandling. Ved I, hvad jeg er, jeg er så træt af at høre om al den elendighed.
Vi har det bedst fungerende sygehusvæsen i denne verden.
Der går mennesker ud og ind af sygehusdøren, de bliver behandlet hver eneste dag.
Vi har de dygtigste håndværkere.
Jeg synes, det er en hån imod vores sygehusvæsen, imod vores amtspolitikere, at man skal kritisere og kritisere og kritisere.
Og det er alle dem, der aldrig nogen sinde har været indlagt på et sygehus, der kritiserer allermest.
Vi andre, der har været der, ved, hvordan det er.
Så vil jeg slutte af med at sige, at det minder mig om tredje pinsedag i Kristiansminde.
Sådan en tivolitur, tombola, tombola.
Frit valg på alle hylder.
Morten Helveg Petersen (RV), 2001-09-06:
Til fru Mariann Fischer Boel og hr. Thor Pedersen vedrørende diskussionen om byrder: Kan man identificere byrder osv. osv.?
Man kan sagtens identificere byrder, men at identificere overflødige byrder, overflødig regulering, overflødig lovgivning er vel det, der er ambitionsniveauet.
Vi snakker jo ikke om at feje eksempelvis hele virksomhedsbeskatningen af bordet.
Ja, selvfølgelig er det en byrde, men vi opkræver den jo faktisk, fordi den går til et formål.
Så der, hvor vi snakker om administrative byrder som overflødige og som nogle, vi kan fjerne, der er vi med på at kigge på det. Så skal jeg i øvrigt kvittere for hr. Thor Pedersens beskrivelse af De Radikales helteroller.
Jeg synes da egentlig også - nu hvor hr. Thor Pedersen forsøger at stille det her med »på den ene side og på den anden side« i et ugunstigt skær, som jeg fornemmede tonen i hr. Thor Pedersens indlæg - at det er regulært nok at sige, at hvis der er noget, der ikke har fungeret efter hensigten, så er vi også parat til at kigge på det igen.
Det tilsagn gav jeg allerede i foråret, da vi havde et par store debatter, hvor fru Fischer Boel og hr. Hovmand også rejste sagen.
Det er så det, der er ved at ske nu.
Det synes jeg da egentlig er meget sympatisk.
Thor Pedersen (V), 2001-09-06:
Jeg frafaldt ellers, men når man får ordet, skal man vel også benytte sig af lejligheden alligevel.
For det er jo ejendommeligt, at når vi endelig identificerer byrden, så forstod jeg på det svar, som hr. Morten Helveg Petersen gav mig, at så var der andre grunde til, at man alligevel var nødt til egentlig at opkræve de penge.
Det, jeg ikke havde tid til at sige noget om før, er jo den der meget helteagtige rolle som the free rider, som den radikale skatteordfører indtager.
Han har meget stor forståelse for, at
virksomhederne ikke med de meget korte momsfrister kan afregne moms.
Jamen det var præcis det, vi sagde sidste år, men da stemte Det Radikale Venstre for forslagene. Der er en momsstramning på 14 mia. kr.
Her bidrager man i det forslag, der jo ligger med beslutningen fra sidste år, til yderligere at stramme likviditeten i private virksomheder med 13 mia. kr. Er det dét, der virkelig skal til for at hjælpe danske virksomheder i en situation med konjunkturafmatning?
Det vil jeg spørge hr. Morten Helveg Petersen om.
Mariann Fischer Boel (V), 2001-09-06:
Jeg vil bare kvittere for, at Det Radikale Venstres ordfører erkender, at det er muligt at spare 1,4-l,5 mia. kr. på aktiveringsområdet, uden at man rører dagpengesatserne.
Det var en god melding at få.
Så vil jeg også godt kvittere for hr. Morten Helveg Petersens tilsagn om, at hvis vi kan identificere byrderne,
er Det Radikale Venstre åbne over for at løse problemerne.
Det tilsagn vil vi skrive os bag øret, og den skattepolitiske ordfører hos Det Radikale Venstre har jo vist vejen.
Jeg forstår også, at hr. Morten Helveg Petersen vil bakke op bag hr. Anders Samuelsens forslag om, at vi får løst nogle af de akutte problemer for de små og mellemstore virksomheder, og der er jeg ikke i tvivl om, at hr. Morten Helveg Petersen ved, hvad jeg tænker på.
Morten Helveg Petersen (RV), 2001-09-06:
Først til hr. Ebbe Kalnæs: CD har jo ikke fremlagt sit udspil endnu, men jeg går da ud fra, at det i så fald indgår i CD's udspil til finanslovforhandlingerne, og så må vi jo kigge på det.
Det må vi da kigge på med åbent sind.
Hvis det er et kardinalpunkt for, at CD medvirker ved et stort forlig om finansloven, så tror jeg, at der er mange, der vil se på det med åbent sind.
Så til hr. Thor Pedersen: Tak for roserne.
Dem skal jeg da kvittere for.
Man kan sige, at hvis man siger på den ene side og på den anden side, er det vel også udtryk for, at man reflekterer over tingene.
Det er vel ikke det værste i forhold til betonagtige ja/nejholdninger til alt her i livet.
Det vil jeg da i hvert fald mene.
Hele diskussionen om byrder, og i hvilket omfang vi pålægger erhvervslivet økonomiske byrder, er jo interessant.
Det er helt rigtigt, at i en konjunktursituation, hvor pilen peger nedad, skal man selvfølgelig være ekstremt opmærksom.
Lad mig minde om et flot overskud på handelsbalancen på trods af de fortrædeligheder, som den her regering angiveligt påfører erhvervslivet, og lad mig minde om, at de politisk fastsatte omkostninger er i omegnen af 0,4 pct. i forhold til gennemsnitlige stigninger i lønudgifter på omkring 4 pct. De to størrelser skal sammenholdes.
Hvad har størst betydning for virksomhedernes konkurrenceevne i øvrigt?
Det er stadig væk lønudgifterne, hvor der i øvrigt også er grund til at være opmærksom.
De er det altdominerende.
Så man er jo nødt til at sætte de to størrelser op i forhold til hinanden.
Men jeg medgiver gerne, at det er et finansieringsforslag.
Sådan er det, når man fremsætter sit forslag til finanslov. Så er der også nogle ting, som måske ikke er så sjove, men som er nødvendige for at få tingene til at hænge sammen.
Det er det her jo også udtryk for.
Endelig vil jeg komme med den bemærkning, at netop hvad angår spørgsmålet om sygedagpenge, er det jo grundlæggende et spørgsmål om, hvorvidt det er en statslig opgave eller ej.
I regeringens udspil vælger man at sige: Jamen vi er ikke sikre på, at det her skal være en statslig opgave.
Vi er også villige til at overveje en fradragsret for kontingentet til de her sygedagpenge. Jeg ville have troet, at partiet Venstre ville have jublet over det her ud fra rent ideologiske grunde, men jeg mærker på hr. Thor Pedersen, at det ikke ligefrem er tilfældet.