runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jens Rohde (V), 2003-10-09:
Jo, så sandelig da, så sandelig da, og vi gør på en lang række områder også mere, end den tidligere regering nogen sinde gjorde.
Den tidligere regering havde ingen konkrete initiativer i kampen mod partikler.
Regeringen afsætter 30 mio. kr. til indsatsen mod partikler.
Regeringen planter mere statsskov end den tidligere regering.
Det gør vi gennem partnerskab, og dermed opnår vi også mere skov for pengene.
På habitatområdet udpegede den tidligere regering 198 lokaliteter, men Kommissionen fandt den udpegning utilstrækkelig.
Vi har udpeget 254 områder, der nu er godkendt af EU, og med hensyn til adgang til naturen har regeringen bl.a. indgået en frivillig aftale med en række
interessenter om bedre adgangsmuligheder til naturen.
Jeg kan nævne mange andre ting.
Det er lykkedes med Vadehavet.
Det lykkedes ikke den tidligere regering at få Vadehavet optaget på UNESCO's liste over verdens kulturarv på grund af stor lokal modstand mod planen.
I forbindelse med den nuværende regerings arbejde med udpegning af pilotprojekter for nationalparker er der i Sønderjylland taget initiativ til en lokal debat om at gøre Vadehavet til pilotprojekt for en nationalpark, og sådan er der en lang række områder, hvor vi er kommet væsentligt længere.
På hele kemikalieområdet gør vi jo væsentligt mere end den tidligere regering, så det er ganske enkelt ikke korrekt, at vi ikke gør noget.
Det kan godt være, vi anvender pengene på anden vis, og det kan også være, vi ikke bare kaster dem ud i blinde, som den tidligere regering gjorde.
Men vi gør og har en lang række initiativer, som i langt højere grad er målrettede end den tidligere regerings.
Martin Lidegaard (RV), 2003-10-09:
Jeg vil gerne starte med at takke hr. Jens Rohde for det meget klare svar, han gav min kollega, hr. Anders Samuelsen, nemlig at Venstre har tænkt sig at fastholde skattestoppet, uanset hvad Velfærdskommissionen i og for sig måtte anbefale.
Det er rart at vide, hvor man har Venstre, men man kan spørge sig selv, hvad de så skal med Velfærdskommissionen, hvis de er ligeglade med dens anbefalinger.
Men jeg vil i øvrigt gerne lidt ind på, hvilke konsekvenser skattestoppet har haft på bare ét område, nemlig miljøet.
Det miljø, som hverken statsministeren eller hr. Jens Rohde nævnte med et eneste ord i deres taler.
Det kunne jo være, fordi vi her har at gøre med en regering, der har skåret over 50 pct. af midlerne til den danske miljøindsats både herhjemme og ude i verden.
En regering, der stik imod alle forlig simpelt hen har fjernet rammen for den internationale miljøindsats oven i de besparelser, man lavede i ulandsbistanden. En regering, der har skåret puljerne til vedvarende energi, kollektiv trafik og en masse andre miljøpuljer ned til sokkeholderne, samtidig med at man har uddelt tusindvis af tilladelser til at udvide svinefarme, tilladelser, vi skal til at købe tilbage igen, når vi skal holde vandmiljøplanerne.
De få midler, der er tilbage, har man så givet, forstår man på pressen,
til vennetjenester.
Mit spørgsmål til hr. Jens Rohde er i al enkelhed: Bekymrer miljøet overhovedet ikke hr. Jens Rohde, og har man overhovedet ikke nogen bekymringer over de regninger, man sender til fremtidige generationer?
Jens Rohde (V), 2003-10-09:
Jo, vi prioriterer det særdeles højt, og derfor har vi også sat en lang række initiativer i gang.
Der synes jeg også, det er fair nok, at man kan tage en diskussion: Er det nok, eller er det ikke nok, hvad kan vi så gøre, hvad ved vi virker, hvad ved vi ikke virker?
Det er en udmærket diskussion at få.
Den mulighed er der jo også, når vi fordeler satspuljemidlerne i de forhandlinger, vi har, for
der kan man byde ind på, hvad det så er man vil.
Så må vi tage en åben diskussion om dem.
Sådan er det, og sådan skal det helst være.
Mogens Nørgård Pedersen (KRF), 2003-10-09:
Jamen jeg underkender bestemt ikke hverken min kollega, fru Tove Videbæk, eller regeringens indsats på det her område, men det er bare specielt for mig at se, at der bliver sat så meget fokus på institutionen i de udmeldinger, vi har hørt fra hr. Jens Rohde og fra regeringen.
Det giver altså ikke børnene øget selvværd, at man tager hånd om dem nogle få timer om ugen, for der må helt anderledes tiltag til.
Så kan vi selvfølgelig være uenige i, hvor meget der skal til, for at det ændrer sig.
I Kristeligt Folkeparti er vi bare af den opfattelse, at de udspil, som regeringen er kommet med, slet ikke er tilstrækkelige, hvis den sociale arv virkelig skal brydes.
Er hr. Jens Rohde ikke enig med mig i, at det er noget af det, som regeringen har prioriteret højt lige siden åbningsdebatten sidste år?
Jens Rohde (V), 2003-10-09:
Deri gjorde fru Tove Videbæk meget sobert og flot rede for, at det her ikke bare handlede om penge og om penge og om penge, men at mange ting kunne løses, uden at man hver gang fokuserede på de økonomiske midler.
Vi har jo lavet en lang række
tiltag, som jeg endda læste op i min tale, og vi går jo netop ind og prøver at løse problemerne med de forældre, som drikker for meget, ved f.eks. at fastholde dem i familiekontrakter, hvor man simpelt hen fastholder dem i kontrakterne for at få dem ud af deres misbrug og for at hjælpe børnene. Der er også afsat midler til en tidlig og tværfaglig indsats hos jordemødre og sundhedsplejersker, det vil sige på det tidligste stadie, vi overhovedet kan komme ind.
Der er afsat penge til efteruddannelse af de sagsbehandlere, som sidder med de her sager.
Der er afsat penge til børnehuse for udsatte børn.
Og så betyder det altså også noget, at vi styrker faglighed og social indlæring osv. i både dagtilbuddene og i folkeskolen.
Det er ét langt, sejt træk, som skal til, og der prøver vi at skabe en sammenhæng mellem det, vi gør for de mindste, og hele vejen op.
Mogens Nørgård Pedersen (KRF), 2003-10-09:
Jeg vil gerne tilbage til det med den sociale arv, for jeg synes faktisk, at det er utrolig vigtigt, og derfor vil jeg gerne spørge, om hr. Jens Rohde tror, at et femårsbarn med en far og en mor, der drikker alt for meget, kan bryde den negative sociale arv, hvis bare der kommer læseplaner i børnehaverne.
Regner regeringen med, at far og mor holder op med at drikke, fordi barnet kommer hjem og kan stave sit eget navn eller tælle til 30, inden det fylder 6 år?
Der er brug for en målrettet indsats for at løse familiens problemer.
Der er ikke brug for at læsse tidlig skolestart ind ad bagdøren.
Der er altså ingen vej udenom, og den her proces for at bryde den negative sociale arv koster penge, hvis de
problemer skal løses.
Men det er måske dybest set det, der er hr. Jens Rohdes og regeringens problem, at de ting, der skal gøres, og den indsats, der skal gøres, ikke må koste noget.
Jens Rohde (V), 2003-10-09:
Hvis jeg skal give mit bud, men det må jo bare stå for egen regning, så betyder det, at stemmer vi nej til den kommende traktat, bliver det et farvel til medlemskabet af EU.
Jeg kan ikke se, hvordan vi skal kunne lave nye forbehold, lave nye tiltag, som på en eller anden måde holder os inde i fællesskabet i EU, hvis vi siger nej.
Det har jeg meget svært ved at se.
Jeg kan forstå, at der også var samme tanke.
Jeg kan i hvert fald forstå af alle de aviser, jeg har læst, at Dansk Folkeparti jo er citeret for, at så skulle vi have en tilknytning som f.eks. Norges.
Og Norge er ikke medlem, men gennemfører al den lovgivning, som man vedtager, og de er jo nogle af de første til overhovedet at gennemføre direktiverne, der kommer fra EU.
Men de har bare ingen indflydelse på dem.
Den er trist, fordi vi mister indflydelsen og bare kan følge trop.
Men jeg mener stadig væk, at det grundlæggende er nejpartiernes ansvar at formulere helt klart: Hvad er det, man vil, hvis ikke man vil være med?
Det ansvar påhviler ikke os.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2003-10-09:
Det var da et mærkeligt svar.
Jeg har lige stået heroppe og sagt, at såvel nejsiden som jasiden mener, vi har et ansvar for at fremlægge, hvad der skal ske, hvis det bliver et nej til forfatningen, og så står hr. Jens Rohde minsandten heroppe og siger: Jamen har vi ikke et ansvar, vi, der anbefaler et nej?
Det var sådan set ikke det, der var spørgsmålet.
Det var bare et faktum.
Nu spurgte jeg så hr. Jens Rohde, om ikke hr. Jens Rohde mener, at hvis man vil sidde med regeringsmagten og dermed have ansvaret for at lede landet, og befolkningen så stemmer nej, bør man så ikke have fortalt befolkningen, hvad man tror, det sandsynlige scenarie af det er, hvis man vil være ansvarlig leder?
Det ville jo forholde sig anderledes, hvis nu statsministeren måske på hr. Jens Rohdes anbefaling i den situation ville overlade til Dansk Folkeparti at forhandle på Danmarks vegne med de andre EU-lande om, hvad der skal ske efter et nej.
Det er klart, at så har vi en ny situation,
det anerkender jeg.
Så skal jeg nok gå op med nye bemærkninger
senere under debatten.
Jeg tror, vi vil stå i den situation, hvis det bliver et nej til den kommende forfatning, at regeringen vil fastholde, at det er regeringen, der forhandler på Danmarks vegne om, hvad der så skal ske.
Så må regeringen da også have et ansvar for at komme med sit bud på, hvad den forudser skal være løsningen på den situation.
Det kan endda være så heldigt, at vi ikke er alene om at stemme nej denne gang, men at der vil være andre lande.
Derfor mener vi også, at EU på regeringskonferencen bør formulere et alternativ.
Men det kan vi komme tilbage til senere under debatten.
Jens Rohde (V), 2003-10-09:
Det er jo den omvendte verden, hr. Kristian Thulesen Dahl fremstiller.
Jeg synes, det må være sådan, at de mennesker - heriblandt hr. Kristian Thulesen Dahl - der anbefaler et nej, også påtager sig et ansvar for at formulere, hvad det så er de vil.
Hvad er det så man vil?
Hvis man ikke ønsker det, som regeringen lægger frem i Folketinget, må man jo påtage sig et ansvar i stedet for bare at sige nej, altså fremlægge et alternativ.
Hvad er det, hr. Kristian Thulesen Dahl og Dansk Folkeparti vil?
Det står mig lidt uklart.
Skal vi helt ud af EU, eller hvad skal vi egentlig?
Det er da hr. Kristian Thulesen Dahls opgave at formulere det.
Det er da ikke vores opgave.
Vi kæmper for vores sag.
Hvis man ikke kæmper for den og synes, at den er en dårlig idé, må man da formulere et alternativ.
Det andet
er ansvarsforflygtigelse, og det ved hr. Thulesen Dahl godt.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2003-10-09:
Nu kunne jeg jo mærke på hr. Jens Rohde for lidt siden, da jeg spurgte om EU, at der kom fornyet energi i hans besvarelser heroppefra.
Det var helt tydeligt, at den gode gamle hr. Jens Rohde så frygtelig gerne ville debattere EU, men åbenbart havde fået at vide, at det skulle man vente med til i morgen.
Men jeg vil alligevel give hr. Jens Rohde chancen for nu at komme på banen igen om lige præcis det spørgsmål, han jo brænder så meget for, og stille et spørgsmål i relation til den forfatning, som Venstre ønsker vi skal stemme om i den kommende folketingssamling og have folkeafstemning om. Jeg vil spørge hr. Jens Rohde, om ikke han er af den opfattelse, at de, der anbefaler et nej, men så sandelig også de, der anbefaler et ja til forfatningen, har et ansvar for at fortælle befolkningen, hvad de tror vil ske, hvis den afviser forfatningen.
Vi har forfatningen foran os på det tidspunkt, hvor vi stemmer.
Vi ved nogenlunde, hvad den vil indebære af frygtelige ting for Danmark, men har man ikke også et ansvar for at fortælle, hvad der vil ske, hvis danskerne stemmer nej, så der for danskerne er en reel valgmulighed?
Man kan stemme ja, men man kan også stemme nej, og nejet ved man hvad betyder, fordi der er fremlagt et alternativ til forfatningen.
Nu står vi jo nok i den situation, at det ikke alene vil være Danmark, der vil afvise forfatningen, men muligvis også en række andre lande, og derfor - i særdeleshed når man sidder med regeringsansvaret - har man jo et ansvar for at lægge et fair og ordentligt folkeafstemningstema frem for befolkningen.
Jens Rohde (V), 2003-10-09:
Vi ved godt, at der kan være problemer med dokumentationskravene, men vi kan ikke gå ind og direkte påvise, at her er der altså nogle selskaber, som forbryder sig mod gældende lov.
Det har vi ikke noget belæg for.
Hvis det er sådan, at nogle forbryder sig mod gældende lov, vil der naturligvis også være konsekvens for dem.
Det vil der være for alle.
Det er ligegyldigt, hvor man sidder
henne i samfundet.
Det er regeringens politik, og det vil det også være, hvis selskaber går ud og begår en decideret ulovlighed.
Line Barfod (EL), 2003-10-09:
Jeg kan så forstå på hr. Jens Rohde, at det skal have konsekvens, hvis ikke man overholder reglerne, og derfor skal mange tusinde i befolkningen registreres som kriminelle.
Men det er jo lidt sjovt, hvis man ser på en anden del
af samfundet, noget der virkelig er et samfundsproblem, nemlig de store multinationale selskaber, der unddrager samfundet flere milliarder i skattebetaling, og som man nu igen har konstateret ikke overholder reglerne.
Så skulle man tro, at her skulle der også gælde konsekvens, men når man ser, hvad regeringens udspil er, hvad er så konsekvensen over for de mange selskaber, der ikke overholder reglerne?
Vil regeringen så komme med bøder?
Nej, regeringen vil iværksætte en oplysningskampagne.
Her kan man altså tydeligt se, hvad det er for et
liberalt samfund
De mange, der ryger hash til en fest, skal registreres som kriminelle, mens man over for de multinationale selskaber, der unddrager samfundet skat for flere milliarder, vil lave en oplysningskampagne.
Jens Rohde (V), 2003-10-09:
Jeg kan kun sige, at det jo altid har været forbudt.
Det må vi så have en diskussion om.
Diskussionen om, hvorvidt visse stoffer bør være forbudt eller ikkeforbudt, er sådan set meget interessant.
Det kan man have en meget lang diskussion om af både social og sundhedsmæssig karakter osv., men den vil jeg ikke gå ind i her.
Men når noget er forbudt, så er det jo forbudt.
Det er også forbudt at køre uden cykellygte, der får man også en bøde på 500 kr., og regeringen har bare sagt, at der skal være konsekvens i, at man har et forbud.
Line Barfod (EL), 2003-10-09:
Det var jo lidt spændende at høre.
Når man så læser regeringens lovkatalog, kan man se, at nu skal man straffes og registreres som kriminel, hvis man ryger hash til en fest.
Jeg vil gerne høre, om det er Venstres opfattelse af et liberalt samfund, at flere tusinde mennesker, en meget stor del af befolkningen, skal til at registreres, fylde op i kriminalregisteret og have en plet på straffeattesten, fordi de har røget hash til en fest.
Er det det liberale samfund, at en meget stor del af befolkningen skal til at registreres som kriminelle?
Martin Lidegaard (RV), 2003-10-09:
Det er tydeligt at høre, at hr. Jens Rohde var forberedt på spørgsmålet, og det fortæller jo lidt om, at regeringen trods alt er bevidst om, hvad det er, den laver på området.
Han nævner de 30 mio. kr. til bekæmpelse af partikler
, og han nævner de 50 mio. kr. til naturparkerne og de få millioner til skovrejsning.
Det er selvfølgelig alt sammen forslag, som vi har støttet, men helt ærligt: Det er jo fuldstændig proportionsforvrængning. Man har skåret 1,5 mia. kr. på internationalt miljøarbejde, man har skåret 800 mio. kr. på nationale miljøindsatser, og så har man så givet et par enkelte millioner ud for at kunne dække sig bag dem.
Én ting er, at man vælger at fortsætte den prioritering til fordel for et dødssygt skattestop, men en anden ting er, at man ikke vil stå ved det, at man ikke vil stille sig op og sige: Det er altså de konsekvenser, skattestoppet har.
Vi skriver ubetalte regninger ud til næste generation.
I øvrigt vil jeg sige: Det har man altså valgt, men at man oven i det vælger at uddele tilladelser til at udvide svinefarme, som alle ved vi kommer til at købe tilbage om et år og dermed bruge penge, er mig til gengæld fuldstændig uforståeligt.
Jens Rohde (V), 2003-10-09:
Alene den skingre tone og den måde, hr. Martin Lidegaard svinger sig op på med fuldstændig urigtige tal, hvor man bare tager det hele over ét og siger, at det er på grund af skattestoppet, er altså også en ren tilståelsessag.
Jeg ved godt, at Det Radikale Venstre meget gerne vil have skattestoppet ophævet.
Man går hele tiden og påstår, at grunden til, man vil ophæve skattestoppet, er, at vi trænger til at få skatten på arbejdskraft ned.
Men så laver man igen en cigarkassetænkning, for så kommer borgerne nemlig bare til at betale på alle mulige andre områder.
De skal betale for, at man sætter skatten ned på arbejdskraft, og så skal de i øvrigt sørge for at putte endnu flere penge ind på stort set alle områder, hvor regeringen har lavet nogle rationaliseringer.
Det er den radikale politik, men den hænger jo ikke sammen.
En borger, en familie, der sidder i eget hus, ved, at hvis det er sådan, at når man får en skattelettelse på arbejdsindkomst, men det hele bliver spist af kommunale skattestigninger og amtslige skattestigninger, hvis det hele bliver spist af ejendomsværdistigninger, hvis det hele bliver spist, fordi afgifterne på benzin osv. skal op, så det bliver dyrere at komme til og fra arbejde, er der ikke noget ved det.
Det er en mærkelig akademisk teoretisk tankegang, man har, men det er bare ikke sådan, det fungerer ude i virkeligheden.
Det er borgerne, som kommer til at betale prisen, hvis skattestoppet bliver ophævet, og den bliver høj.
Vi har en historisk erfaring for, at det gør den, hvis De Radikale og Socialdemokraterne får magt, som de har agt.
Margrethe Vestager (RV), 2003-10-09:
Det er meget centralt i det pædagogiske grundsyn, som jeg tror Det Radikale Venstre og Socialdemokratiet deler, at man lærer af sin egen praksis, af de succeser, man har, og af de ting, man måske godt kunne have gjort anderledes.
Der er efterhånden en række tilfælde, hvor vi har set Socialdemokratiet egentlig være imod en lovgivning, men alligevel stemme for den på grund af nogle for os lidt diffuse loyalitetshensyn over for regeringen.
Kunne det være sådan, at den her erfaring, at det ikke blev godt, kunne gøre, at man næste gang, man blev fristet til at stemme for noget, regeringen foreslog, men som egentlig var sådan lidt halvdårligt og perspektivløst, så lod være?
Frank Jensen (S), 2003-10-09:
Socialdemokratiet har både i regering og i opposition arbejdet for, at de ældre får en bedre hjemmepleje.
Vi har ført en politik i Danmark, der består i, at man skal være længst muligt i eget hjem - og jeg tror faktisk også, at de ældre gerne vil have lov at have det sådan - men så skal man også have en ordentlig pleje og kommunale ordninger, der gør, at de ældre kan få hjemmepleje og sygepleje i deres eget hjem, og vi skal have gode hjemmehjælpere, der kommer i hjemmet og også har tid til at tale med den ældre. Det var også vores formål med at sikre, at der kunne blive frit valg: Man skal ikke som ældre alene have en hyldevare; man skal have mulighed for også som ældre at have et valg.
Men jeg må sige, at den måde, hvorpå det her er blevet udmøntet og med de rapporter, vi får fra kommunerne, så er de her penge forsvundet i bureaukrati. Vi føler et særligt ansvar, også fordi vi stemte for loven, for at få det her rettet op, og det er derfor, vi siger, at hvis vi ikke
får regeringen til selv at tage konsekvensen af den model, man har udmøntet det her efter, ja, så må vi altså have statsrevisorerne og Rigsrevisionen til at se på det her, for vi må have det her pengespild, hvor pengene ender i bureaukrati, stoppet.
De ældre har ingen glæde af, at vi får ansat en række mennesker til at sidde og administrere; de har brug for, at vi får flere hjemmehjælpere, der kan styrke hjemmeplejen.
Margrethe Vestager (RV), 2003-10-09:
Jeg hørte med stor interesse hr. Frank Jensens tale imod den ordning, regeringen har gennemført om frit valg af hjemmehjælp: bureaukrati, bureaukrati, bureaukrati; der kommer ikke mere eller bedre hjemmehjælp ud af det.
Det synes jeg var vældig godt.
Det var jo sådan set en gentagelse af det, Det Radikale Venstre sagde ved lovens første behandling, og en gentagelse af det, Det Radikale Venstre har skrevet i betænkningen.
Vi var og vi er imod.
Det var også en gentagelse af det, den socialdemokratiske ordfører sagde ved førstebehandlingen.
Derfor synes jeg, det er et stort og åbent spørgsmål, hvad der egentlig fik Socialdemokratiet til at stemme for den lovgivning.
Hvad var det, man forventede, der skulle komme ud af det?
Hvad var det, man blev stillet i udsigt?
For erkendelsen må klart være i dag: Der er ikke kommet noget godt ud af det.
Frank Jensen (S), 2003-10-09:
Hvis man ikke sørger for, at der er en integrationspolitik, hvis man ikke sørger for, at der er en høj beskæftigelse i vores samfund, hvis man ikke sørger for at stoppe den arbejdsløshedsskabende politik, som fru Pia Kjærsgaard og Dansk Folkeparti lægger stemmer til år efter år under den borgerlige regering, ja, så bliver det et større og større problem for integrationen, og så bliver antallet i sig selv et større og større problem, fordi de ikke bliver integreret.
Jeg fik heller ikke noget svar fra fru Pia Kjærsgaard på det spørgsmål, jeg stillede fru Pia Kjærsgaard: Vil Dansk Folkeparti bære den besparelse igennem, der sørger for selvforsørgelsen for de udlændinge, der er her i samfundet? Vil fru Pia Kjærsgaard og Dansk Folkeparti bære den besparelse igennem?
Jeg har svaret på mit spørgsmål: Antallet er et problem, hvis man ikke sørger for en integrationspolitik, der gør, at de bliver selvforsørgende; så er antallet et problem.
Men Danmark har jo gennemført en udlændingepolitik med stramninger, stramninger og stramninger, og der kommer betydelig færre udlændinge i dag.
Derfor burde vi kunne sørge for, at de, der kommer her, bliver ordentligt integreret og bliver selvforsørgende, og at de kan komme på arbejdsmarkedet.
Pia Kjærsgaard (DF), 2003-10-09:
Jeg fik ikke svar på mit spørgsmål til hr. Frank Jensen, og det er så afgørende, for det er jo faktisk rigtigt, som hr. Keld Albrechtsen var inde på for et stykke tid siden, at Socialdemokratiet bare hopper med på alt, hvad man sådan lige finder ud af hen ad vejen nok alligevel er det bedste at gøre, efter at man har lavet en masse bulder og brag.
Jeg vil så bare høre: Er Socialdemokratiet i dag kommet til den erkendelse, at problemet, som bl.a. Socialdemokratiet - og Socialdemokratiet med stor andel - har påført det danske samfund, er antallet af udlændinge i Danmark, og at det er det, der medfører det meget, meget store integrationsproblem?
Det er et integrationsproblem, som jeg faktisk har svært ved at se, vi kan få løst, uanset hvor mange penge vi sætter i projektet; det vedkender jeg mig.
Men jeg vil godt høre om Socialdemokratiets holdning til antallet.
Jeg ved, det er et diskussionsemne.
Hvad har man fundet frem til?
Hvad er nu standpunktet?
Frank Jensen (S), 2003-10-09:
Man kan altid sige, at det var for sent, vi kom i gang, ja, specielt i forhold til sidst, vi havde en borgerlig regering i Danmark i 1980'erne.
Der fik vi jo store, store tal vedrørende antallet af mennesker, der søgte og fik asyl i Danmark.
Der var ingen integrationspolitik; de boede i centre.
Vi husker, at de var ude på skibe osv. i danske havne.
Ingen integrationspolitik
; den kom først under SR-regeringen.
Vi kom alt for sent i gang.
Det var fortidens synder, vi fik lov at rette op på.
Men jeg må sige, at det, der bekymrer mig nu, er, at i finanslovforslaget, som nu foreligger, vil regeringen også spare på integrationen.
Kan fru Pia Kjærsgaard og Dansk Folkeparti her i dag sige, om man vil tilslutte sig den besparelse, der er på at få indvandrere og flygtninge i arbejde.
Er det ikke det, det drejer sig om: at vi skal have gjort dem selvforsørgende?
Regeringen lægger op til i finanslovsforslaget for 2004, som jeg forstår at Dansk Folkeparti skal bære igennem her i Folketinget, at der skal ske besparelser på det allermest fundamentale i integrationspolitikken, nemlig selvforsørgelsen.