runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anne Baastrup (SF), 2003-05-05:
Jeg kvitterer for de positive tilsagn, der er kommet fra ministeren, og som er fulgt op af de forskellige ordførere.
Jeg må konstatere, at det faktisk er en åben dør, jeg har sparket ind.
Jeg er i og for sig ligesom fru Elisabeth Arnold
lidt ligeglad med, om det er i lov om vagtvirksomhed, man regulerer, eller om det er i lov om restaurationsvirksomhed. Jeg havde i og for sig forestillet mig, at det ville være det nemmeste, hvis man udvidede lov om vagtvirksomhed til også at omfatte den her gruppe, men ministeren har fuldstændig frit lejde til at regulere i restaurationslovgivningen.
Det, jeg så bare vil bruge udvalgsarbejdet til, er at få en deadline for, hvornår det arbejde skal være slut, således at jeg ikke om et par år, når jeg opdager, at der ikke er sket noget som helst, skal skynde mig med at få genfremsat det her forslag.
Så jeg satser på, at vi afgiver en beretning, så vi på den måde kan holde lidt fast i ministeren, også fordi det jo ikke er ministeren alene, der skal holdes fast i, men det er jo også i den grad økonomi- og erhvervsministeren.
Jeg kvitterer for de positive tilsagn.
Kamal Qureshi (SF), 2003-05-05:
Ja, det er i forhold til forslaget.
Anne Baastrup (SF), 2003-05-05:
Jeg tror, justitsministeren er gået en smule fejl i byen med det her beslutningsforslag og fortolkningen af det.
Det var nemlig oprindelig mig, der på baggrund af et initiativ fra Jørn Bro fortalte om, hvordan man gjorde det i Glostrup Politikreds, fik det rejst i Folketingets Retsudvalg, og via adskillige spørgsmål fik jeg endelig langt om længe lavet den undersøgelse, som så førte frem til, at der kom det her
cirkulære.
Men det, det handler om - og jeg vil så omdele et bilag på et senere tidspunkt vedrørende det her beslutningsforslag -
er, at hvis man er separeret og har problemer med sin mand, fordi han banker den ene dør og den anden dør og den tredje dør ind, så kommer politiet ikke, for det er jo bare husspektakler. Det, vi jo kan se af det svar, jeg oprindelig fik fra hr. Frank Jensen, da han var justitsminister, var, at der var en lang række enkeltelementer; politiet skal søge at bilægge stridighederne, politiet skal sådan prøve at dæmpe det ned.
Det drejer sig om meget alvorlig vold over for kvinder, hvor børn står og kigger på det, og så vil ministeren ikke kalde det det, det er, nemlig vold, vold i hjemmet, det sted, hvor man skulle have mulighed for at have fred.
Lene Espersen (KF), 2003-05-05:
Vi har også afgivet et svar til fru Anne Baastrup
den 19. marts 2001, der også behandlede den her problemstilling.
Og hvis der er tale om tilfælde, hvor der er begået strafbare forhold, f.eks. æres- eller legemskrænkelser, skal sådanne forhold behandles i overensstemmelse med de almindelige strafferetlige og straffeprocessuelle regler, og så er det fuldstændig uden
betydning for sagen, om forholdet måtte være anmeldt til politiet som husspektakler
Vi kan bruge noget tid under udvalgsbehandlingen på at dyrke det, som jeg i hvert fald hører fru Anne Baastrup mener
er et hul i lovgivningen, eller hvordan man nu skal formulere det, for at se, om der er noget reelt i det
Men jeg har meget, meget, meget svært ved at se, at der ikke fuldt ud er taget hånd om den problemstilling, som fru Anne Baastrup her rejser.
Og jeg mener under ingen omstændigheder, det kan være begrundelse for alle de andre tilfælde, der er.
Jeg oversender også gerne den udførlige redegørelse fra politidirektøren i København, der omhandler, hvad der egentlig dækkes af betegnelsen husspektakler, til udvalget.
Jeg ser ikke noget som helst grundlag for, at det skulle medføre, at vi nu afskaffer det begreb som sådan, fordi fru Anne Baastrup i et enkelt tilfælde her mener, at der er noget galt fat.
Jeg mener stadig væk, at lovgivningen er klar nok, men naturligvis er jeg villig til at besvare spørgsmål under udvalgsbehandlingen.
Anne Baastrup (SF), 2003-05-05:
Det er ikke et enkeltstående tilfælde, det er et eksempel, jeg har, som jeg vil omdele.
Det drejer sig om tusindvis af kvinder, der årlig bliver banket sønder og sammen, og hvor den eneste definition, politiet har på det, der er sket i hjemmet, er husspektakler.
Det er ekstremt ydmygende og krænkende for en kvinde, at hun kun har været udsat for et husspektakel.
Jeg vil prøve at få politi og så også justitsminister til at bruge det ord, det handler om, nemlig vold i eget hjem.
Jeg har brugt 3 år af mit liv på at få politiet til at rejse de her sager, uden at der skulle foreligge anmeldelse, for vi ved, at kvinderne har så svært ved at anmelde de her sager.
Der ændres ting inde i hovederne på mennesker ved ord.
Det er ikke husspektakler, når man bliver smadret; det er ikke husspetakler, når børnene bliver ødelagt af at se, at mor bliver slået ned.
Det er vold, og det skal man kalde det.
Så kan man kalde skænderiet med udlejeren for husspektakler, fred være med det.
Men det, det handler om her, er altså, at det er vold i eget hjem.
Vold på gaden definerer vi også som vold på gaden.
Det her er vold i eget hjem, og jeg bryder mig i hvert fald ikke om, at kvinder skal være bange for at blive udsat for vold i eget hjem.
Karsten Nonbo (V), 2003-05-05:
Tillad mig at blive lidt teknisk.
Husspektakler er et begreb, som man har indført i politiets journalplan og har haft det længe, lige så vel som man har begreberne nabostridigheder, afbrænding til ulempe, mistænkelige forhold.
Altså politiet skal jo registrere alt.
Politiet skal registrere sit tidsforbrug.
Det vil sige, at politiet kører ud til pibekradssager, hvor der egentlig ikke rejses nogen sigtelse i første omgang.
Så kan der jo være sådan noget som husspektakler, fordi anmelderen er naboen, der tror, at man ovre på den anden side af gaden slås, men det gør man rent faktisk ikke.
Det er måske, fordi Brøndby har tabt fodboldkampen, at fjernsynet er på vej ud gennem vinduet, eller man er ved at køre møblementet igennem en makulator, fordi man er blevet uvenner, altså uden der er tale om egentlig vold, men måske hærværk.
Det kører politiet ud til.
Så kommer de ud, og så registrerer de, at her er ikke tale om vold.
Registrerer de, at det er vold, jamen så ændres begrebet fra husspektakler og så omjournaliseres sagen til vold, for nu har man fundet ud af, at det er vold.
Og de sager, hvor der er vold, skal køres som voldssager.
Når man kører dem som voldssager, rejses der jo sigtelse, og sagerne kører normalt, men noget andet er, at de sager kan være meget problematiske, og det kan de jo være, fordi det er meget svært at få vidner i de sager.
De bliver måske anmeldt af hustruen den første dag, men næste dag står hun nede i detentionen og vil gerne have ham udleveret igen.
Det er det, der mange gange sker.
Det gør sagerne vanskelige, men det er gør dem ikke umulige.
Netop som det blev nævnt, så gør man jo i Glostrup det, at man kan rejse sigtelserne på de objektive fund på den forurettede, altså på hustruen, og de sager skal køres.
De sager køres alligevel, og dem kommer vi jo ikke af med ved at afskaffe begrebet husspektakler. Så vi er nødt til at have begrebet husspektakler, men vi skal bare huske at få sagerne flyttet op fra husspektakler
til vold
, når det rent faktisk er voldssager.
Men det kan vi ikke gøre ved at fjerne den nedre begrænsning.
Det kan vi gøre ved at hæve sagerne højere op.
Så som sådan er jeg helt enig med forslagsstillerne om, at vi skal køre voldssagerne, men vi får dem ikke kørt ved at afskaffe et såkaldt journalt begreb, der hedder husspektakler, som dækker over en kategori, der ikke er voldssager.
Så som sådan kan vi ikke støtte beslutningsforslaget fra Venstre.
Morten Bødskov (S), 2003-05-05:
I Socialdemokratiet deler vi SF's ønske om, at der skal gøres mere for at stoppe vold i hjemmet.
Vi deler også det synspunkt, at et helhedsorienteret syn på bekæmpelse af vold er mere end nødvendigt.
Man kan roligt sige, at forslaget starter i det små, men det skal ikke forklejne forslaget, og Socialdemokratiet støtter, at politiet i højere grad skal benævne en handling ved handlingens rette navn, herunder vold i hjemmet.
For snart halvandet år siden behandlede vi her i Folketinget et beslutningsforslag fra Kristeligt Folkeparti
om vold i hjemmet, hvor Socialdemokratiet i relation til det, jeg sagde tidligere om værdien af en helhedsorienteret indsats, når det handler om at bekæmpe vold i hjemmet, påpegede, at der, når det handler om at bekæmpe vold i hjemmet, er behov for bedre offerhjælp til voldsramte kvinder og en særskilt indsats over for børn i voldsramte familier og bedre behandlingstilbud til de voldsudøvende mænd.
I forbindelse med behandlingen af forslaget fra Kristeligt Folkeparti var et flertal enige om, at den såkaldte Østrigmodel skulle undersøges, og det skulle undersøges, hvordan den kunne bruges i en særlig dansk variant.
Justitsministeren lovede, at justitsministeren ville gå i gang med en sådan undersøgelse, og det kunne være rart, at vi benytter lejligheden, nu, når vi netop taler om vold i hjemmet, til lige at høre, hvordan det går med denne undersøgelse og mulighederne for at udforme en Østrigmodel inden for danske rammer.
Men som sagt: Socialdemokratiet kan støtte beslutningsforslaget fra SF.
Per Dalgaard (DF), 2003-05-05:
Men jeg må nok sige, at når folk anmelder husspektakler ud fra noget, de opfatter der sker inde ved siden af eller et par huse henne, kan de jo stort set ikke opfatte det som andet.
Hvordan kan en genbo vurdere, om det, der sker inde i hjemmet overfor, er vold, eller det måske er gæster, der skændes, eller det er far og søn, der skændes?
Så vi kan tilslutte os det svar, justitsministeren tidligere er fremkommet med, og som jeg i øvrigt tror også står i beslutningsforslaget, hvor der står, hvad husspektakler dækker.
Der står: »Ofte som en almindelig sproglig betegnelse for en række forskelligartede tilfælde, hvor politiet tilkaldes til et privat hjem, og hvor de implicerede parter på en eller anden måde har tilknytning til hinanden, oftest ved samliv eller i øvrigt ved boligfællesskab, naboskab eller bekendtskab.«
Jeg tror ikke, at det vil være en løsning på problemer med vold i hjemmet, at man ændrer begrebet husspektakler til noget andet.
Så vi anser beslutningsforslaget for unødvendigt og kan ikke støtte det.
Helge Adam Møller (KF), 2003-05-05:
Jeg tror ikke, det kommer helt overraskende for fru Anne Baastrup og SF, at den konservative folketingsgruppe heller ikke kan tilslutte sig det her.
Jeg må indrømme, at der sådan er et par ord, der falder mig lidt på sinde, når jeg sidder og læser beslutningsforslaget, specielt de første 2½ linje, altså det egentlige indhold, hvor man, i hvert fald hvis man er ansat i politiet, ikke må bruge begrebet husspektakler.
Færdig, punktum.
Det, jeg kom til at tænke på, var berufsverbot, det var sindelagskontrol, for det her er jo et direkte forbud mod at anvende et bestemt ord.
Og jeg kunne godt tænke mig at spørge forslagsstilleren fru Anne Baastrup: Hvad skal der så ske med den kvinde, der er ansat i politiet, hvis hun her om 1½ år kommer til at sige, når der kommer en anmeldelse om, at der er et højrøstet skænderi i gang et eller andet sted og naboen ringer og hun kommer til at sige: »Gud, der er nok husspektakler dér«?
Hvad skal straffen være?
Skal det være bøde, eller skal det være fængsel?
Hvorfor skal det kaldes vold i hjemmet, når det faktisk kun er et skænderi?
For det er jo det, SF foreslår, at hver eneste gang, man bruger begrebet husspektakler, også selv om det ikke har noget som helst med vold at gøre, så skal det præciseres, at der er tale om vold i hjemmet.
Så et skænderi skal kaldes vold i hjemmet.
Det gør vi i hvert fald, og derfor kan vi selvfølgelig ikke anbefale det her.
Vold er vold, og vold skal straffes.
Men husspektakler, som ikke har noget som helst med vold at gøre, må man selvfølgelig stadig væk kalde husspektakler.
Ellers er der jo ingen logik i noget.
Elisabeth Arnold (RV), 2003-05-05:
Ja, med den risiko, at den konservative ordfører også vil bede mig om at bruge hovedet i stedet for hjertet, vil jeg blot sige, at vi synes, det er et fremragende forslag, SF har fremsat her.
Det er ren psykologi, og det er også vigtigt, når vi har med kriminalitetsbekæmpelse at gøre, når vi har med samfundsforhold at gøre.
Ved at ændre terminologien afskaffer man jo desværre ikke vold i hjemmet, men man får sendt et vigtigt signal om, at vold er en kriminalitetsform, som vi ikke accepterer, uanset om den foregår inden for hjemmets fire vægge eller ude i samfundet.
Husspektakler er efter Det Radikale Venstres opfattelse
et gammeldags, forældet begreb, der refererer til en tid, hvor revselsesretten gav manden ret til vold mod såvel kvinder som børn.
I dag bør man tage afstand fra alle typer
Der er en stemning af, hvad skal man kalde det, minimering eller bagatellisering over udtrykket husspektakler.
Der kan godt være andre ting end lige vold, der omfattes af begrebet husspektakler, det gav justitsministerens jo i sin svartale eksempler på.
Men jeg er temmelig sikker på, at hvis vi graver længere ned i statistikken - og der må være en statistik til rådighed - vil det nok vise sig, at 90 pct. af de tilfælde, der kaldes husspektakler, handler om vold i hjemmet. Derfor synes jeg, det er vigtigt, at vi diskuterer det og ikke bruger dette her meget negligerende udtryk husspektakler om noget, der i virkeligheden er dybt krænkende over for hjemmets beboere. Så fuld støtte fra Det Radikale Venstre.
Line Barfod (EL), 2003-05-05:
Enhedslisten støtter også intentionen i SF's forslag om, at hvis der foregår vold i hjemmet, hvis politiet bliver kaldt ud til vold i hjemmet, skal det være det begreb, der bliver brugt.
For de begreber, man bruger, har også betydning for, hvordan man opfatter, hvad det egentlig er, der er sket.
Og det er vigtigt, at det ikke kan affærdiges som husspektakler, men at såvel politi som øvrige involverede er klar over, at her taler vi altså om vold, og det skal fremgå klart. Så vil der sikkert fortsat være behov for at have en eller anden kategori i politiets døgnrapporter og andre steder til andre former for ting, der foregår i folks private hjem, som ikke har noget med vold at gøre.
Man må så se på, om man fortsat vil kalde det husspektakler, eller om man vil kalde det noget andet. Men det, der er det afgørende, er, at vi fortsætter den udvikling, der har været i gang i flere år, men som desværre går meget langsomt, nemlig at betragte vold i hjemmet som lige så uacceptabel som vold, der foregår andre steder.
Det er det, der er det afgørende i forhold til SF's forslag, at det skal vi også markere med den sprogbrug, der er. Der er jo ikke nogen, der vil kalde det gadespektakler, hvis der foregår vold på gaden.
Derfor er det vigtigt, at vi også får
Anne Baastrup (SF), 2003-05-05:
Det var også derfor, at jeg virkelig var overrasket over, at ministeren holdt - og så undskylder jeg, at jeg kom til at sige - en elendig tale.
Jeg var virkelig overrasket over, at ministeren ikke aktivt vil gå ind og sige: Det kan ikke være rigtigt, at i 2003 - efter at vi har fået ændret reglerne om, at der skal foreligge en anmeldelse, når det drejer sig om vold i hjemmet, efter at politiet landsdækkende har fået den her cirkulæreskrivelse, som man jo først startede med i Glostrup Politikreds - kan man ikke sige, at det er rigtigt. Ord flytter også.
Når politiet får at vide, der er husspektakler, så ligger det altså på et lavere niveau bevidsthedsmæssigt, end hvis der er vold ude foran mælkepubben inde i Danmarksgade i Aalborg.
Nu hedder det ikke mælkepubben længere.
Det er simpelt hen en helt anden måde at høre det på, for det kan jo godt være, at man bare er oppe at slås med sine lejere.
Det kan være nogle helt andre ting.
Det kan være en hysterisk underbo, der bare ikke vil have, de snakker så højt. Hvis der kommer en anmeldelse om vold, tror jeg simpelt hen det flytter en politimand.
De skal prioritere hver gang, de skal prioritere på et splitsekund, og så tænder det altså mere, når det er vold, end når det er husspektakler.
Line Barfod (EL), 2003-05-05:
Enhedslisten støtter også forslaget.
Vi mener som de øvrige ordførere, at det er en væsentlig problemstilling, SF rejser her.
Det er på mange måder et svært arbejde, dørmændene står med, og det er vigtigt, at de er uddannet til at håndtere de situationer, som kan opstå i forhold til det, de skal tage sig af, så der ikke opstår uroligheder.
Men også i forhold til deres egen sikkerhed er det vigtigt, at de er uddannet til at kunne håndtere situationerne, så de ikke kommer ud af kontrol, ligesom det er vigtigt, at de kan håndtere folk, der er påvirket, hvad enten det er af alkohol eller andre former for rusmidler og steroider, og hvad det ellers kan være folk har indtaget.
Så vi støtter meget forslaget, og for os er det også underordnet, om det bliver en regulering i den ene eller den anden lov.
Kamal Qureshi (SF), 2003-05-05:
Selv om jeg er helt med på, at SF sammen med Kristeligt Folkeparti har lavet tiltag for at forbedre unge mødres forhold osv., synes jeg, at det kunne være rart herfra i hvert fald at få afklaret, hvad kritikpunktet mod forslaget går ud på.
Så vidt jeg kan forstå, er Kristeligt Folkeparti som sådan imod provokeret abort, og så er det vel ikke aldersgrænsen, Kristeligt Folkeparti har noget imod, så er det vel provokeret abort som sådan.
Der står jo på Kristeligt Folkepartis hjemmeside, at provokeret abort kun bør være tilladt, hvis der er alvorlig fare for moderens liv eller helbred, eller hvis der er tale om voldtægt.
Så er det i hvert fald det, vi skal tale om.
Bodil Kornbek (KRF), 2003-05-05:
Hvis hr. Kamal Qureshi ønsker en debat om abort generelt, vil jeg foreslå, at han rejser en forespørgselsdebat, og den vil vi selvfølgelig deltage i med begejstring.
Når det gælder det her konkrete forslag, har jeg jo svaret, at det er, fordi vi ikke ser, at der er nogen grund
til ændringer.
Vi finder, at det er vigtigt med støtte, hvis man som 15-årig ønsker at gennemføre en graviditet.
Man skal overhovedet ikke stå alene i den situation, for det er en meget svær beslutning at skulle tage som 15-årig, hvis man ikke har et netværk af nogen karakter.
Svagheden ved det her forslag er jo, at man ikke er gået ind i den meget vigtige del, som det er at have et netværk og have nogen at støtte sig til, det, at man på ingen måde skal stå alene.
Kamal Qureshi (SF), 2003-05-05:
Jeg vil gerne takke for debatten.
Jeg mener, at det er en vigtig debat, vi har haft, og jeg vil gerne takke for støtten fra Socialdemokratiet og De Radikale.
Det er i hvert fald sådan, at vi kan se, at debatten i dag til en vis grad afspejler den debat, vi havde i 1972 om fri abort.
Det er de samme partier, der i dag støtter det her forslag, som også i 1972 støttede den fri abort.
Det er Det Radikale Venstre, og det er Socialdemokratiet. Argumenterne i dag er for SF de samme, som dem SF's ordfører, Per Dich, i 1972 fremførte, nemlig at sikre den enkelte kvinde den største grad af frihed, eller som Per Dich i 1972 også fremførte for SF: Enhver kan fortsat handle efter sine egne moralske og etiske normer, men lovforslaget tilsigter at give kvinden frihed til at træffe den beslutning og frihed til at tage dette ansvar. Det mener SF ikke skal være noget, som kun er forbeholdt kvinder over 18 år, men også skal gælde for kvinder over 15 år.
Jeg vil gerne anføre, at de argumenter, vi hører imod forslaget, også er de samme.
Vi hørte, at Venstres Karlskov Jensen i 1972 sagde, at kvinden har ret til at bestemme over sin egen krop, ja, hun har jo sin fulde frihed til at bestemme, hvad hun indleder sig på, som Venstres ordfører sagde i 1972.
Som tidligere sagt, nævnte hr. Karlskov Jensen også, at der ville blive tale om en stor stigning i antallet af aborter, hvilket selvfølgelig ikke har vist sig at holde stik.
Vi kan i hvert fald se, at argumenterne og holdningerne er de samme.
Jeg vil gerne lige her afslutningsvis også fortælle noget om de faktuelle tal.
Vi ved, at det drejer sig om 1.242 aborter i 2001, som denne gruppe har fået.
Vi ved også, at antallet af aborter er halveret igennem de sidste 20 år i
denne her aldersgruppe
Så vi ved, at det her er en gruppe, som grundet en bedre rådgivning og bedre forhold er bevidst om opgaven, er bevidst om, hvor alvorligt et indgreb abort er.
Jeg tror, at alle vi, der har børn, ved, hvor alvorligt et indgreb abort kan være.
Selvfølgelig er det afgørende for SF at sikre den enkelte kvindes ret til at bestemme over sin egen krop.
Det er det, der er det centrale i det her.
Det er ikke en diskussion, der er stoppet i 1972.
Det er også en diskussion, som i 2003 er relevant for de enkelte kvinder, som går hen og bliver gravide, for de er i dag tvunget til at spørge deres forældre om lov. Det må være sådan, at det centrale for ligestillingskampen er, at det er kvinden, der suverænt bestemmer over sin egen krop.
Hun skal ikke spørge sin mand, hun skal ikke spørge sine forældre om lov til at kunne bestemme over sin egen graviditet.
Det skal den enkelte kvinde afgøre med den største grad af frihed.
Jeg vil så lige afslutningsvis anføre, at der er et par stykker i SF's folketingsgruppe, som tager forbehold over for lovforslaget.
Jeg glæder mig til den videre udvalgsbehandling af forslaget.
Karsten Nonbo (V), 2003-05-05:
Justitsministeren har sat Det Dyreetiske Råd i gang med at se på sagen, og de kommer med et svar i oktober måned på, om der er et reelt behov.
Det vil vi afvente, og derfor kan vi ikke støtte beslutningsforslaget på nuværende tidspunkt.
Det er ikke på grund af manglende vilje.
Vi har jo dyreværnsloven, som vi heldigvis har skærpet i forhold til de værste dyremishandlinger.
Der har været nogle grusomme dyremishandlinger.
Vi har i dag en frivillig registrering af katte, som bruges, og den bruges af mange katteelskere.
Bliver det ikke for bureaukratisk i forhold til f.eks. gårdkatte?
Vi har frivillig vaccination, og så er spørgsmålet: Er det virkelig nødvendigt, at det skal være obligatorisk?
Vi har desværre også aflivning ved skydning.
Vi skal ind og vurdere, hvordan det ser ud med indfangning.
Der er spørgsmål nok, som Det Dyreetiske Råd skal svare på.
Når de så har svaret, vil vi veje disse og se, hvad der reelt er brug for af lovgivning.
Derfor vil vi ikke på nuværende tidspunkt sætte os under et tidspres, som måske bliver en kamp imod frem for en kamp for kattenes velfærd.
Morten Bødskov (S), 2003-05-05:
Da vores partis ordfører, hr. Frode Sørensen, desværre ikke kan være til stede, har jeg fået muligheden for at fremføre følgende på hans vegne: Det er forslagsstillernes synspunkt, at den danske dyrebeskyttelseslovgivning trænger til at blive suppleret med en separat lov for katte, der kan forbedre vilkårene specielt for denne kategori af dyr.
Forslagsstillerne henviser til, at adskillige dyreværnsorganisationer med særlig interesse for katte har ønsket at få en egentlig kattelov på linje med f.eks. den gældende lov om hunde.
Socialdemokratiet vil ikke udelukke, at det på et tidspunkt kan blive aktuelt, men i talende stund tvivler vi på, at der er grund til at indføre en speciel kattelov.
Som justitsministeren tidligere gjorde opmærksom på, arbejder Det Dyreetiske Råd for tiden med en såkaldt udtalelse, ligesom man kan forvente en lignende om kvæg.
Når rådet har udtalt sig, vil der være lejlighed til at gå dybere ind i sagens kerne end i dag.
Det er Socialdemokratiets generelle opfattelse, at de eksisterende dyrebeskyttelseslove skal være så brede, at de omfatter så mange dyreracer som muligt og så mange fælles vilkår som muligt.
Der er grund til at fastholde princippet om én samlet dyrebeskyttelseslov, der udstikker regler for såvel katte som heste, elefanter, undulater og græshopper.
Hertil kommer en række særlige behov, som vi har gennemført om særlige dyretransportregler.
Den gældende hundelov skal også lige have en kort kommentar med på vejen.
I modsætning til katte er hunde jo potentielt farlige dyr, når man betragter nogle menneskers omgang med hunde, kombineret med en række hunderacers medfødte farlighed.
Vi har hvert år alt for mange eksempler på mennesker, der er kommet til skade ved frivillig eller især ufrivillig omgang med hunde, mens der vist ikke kan findes eksempler på, at katte har udsat mennesker for livsfare.
Socialdemokratiet kan derfor ikke medvirke til at gennemføre forslaget.
Vi vil naturligvis tage det forbehold, at en senere debat om Det Dyreetiske Råds udtalelse om katte kan pege i en anden retning.
Men indtil videre kan vi ikke støtte forslaget.