Anne Grete Holmsgaard (SF), 2006-05-31:
Jeg vil godt starte med at sige, at jeg synes, at tænkepausen på det folkelige plan har været en succes.
Jeg synes også, det har været en succes, at det lykkedes at få de mange forskellige organisationer til at arbejde sammen på et fælles grundlag.
Det er faktisk aldrig nogen sinde lykkedes før.
Så synes jeg, det har været en succes, at den her tænkepause ikke har kørt over melodien ja eller nej til EU.
Det er virkelig et fremskridt i dansk EU-debat.
I det forslag til vedtagelse, der er fremsat, og som vi er medforslagsstiller til, fremhæver vi, at regeringen skal arbejde aktivt for forfatningstraktaten også på junitopmødet her om kort tid, selvfølgelig vel vidende, at der er to lande, der har stemt nej til den.
Og hvorfor lægger vi så vægt på det?
Ja, det gør vi af to grunde.
For det første fordi vi mener, at forfatningstraktaten simpelt hen er en bedre traktat end Nice.
Det er den med sine værdier og sine klare målsætninger, det er den med sin øgede indflydelse til Europa-Parlamentet med vægten på øget indflydelse og inddragelse af de nationale parlamenter og mulighed for for første gang, hvis det realiseres, at borgerne direkte kan reagere over for EU og en række andre ting.
Den anden årsag til, at vi lægger vægt på det her, er, at det er et klart signal om, at vi ikke går efter nogen minitraktat.
Det synes jeg er meget vigtigt at fremhæve, for hvis man begynder at signalere det på nuværende tidspunkt, så er man næsten sikker på, at så ender man med absolut mindste fællesnævner, og det mener vi ikke er det, Europa har brug for.
EU er jo skabt på en vision om stabilitet og fred, det er meget vigtigt, og den vision har også ført til succes på den måde, at i hvert tilfælde den del af Europa, der har været medlem af EU, har været mere fredelig i den periode, EU har eksisteret, end i de forudgående 50 år, hvor Europa bestemt ikke har været noget fredeligt sted, men plaget af to meget store krige.
Vi mener, at det, der er brug for nu, er, at man hæver sig op og videreformulerer den vision, sådan at vi får et EU, hvor ikke bare vi, der er politikere og borgervalgte, men også borgerne i al almindelighed, kan se, at der er en vision fra politikernes side med EU.
Der er mange, der har sagt det, og jeg mener det også selv: Vi har i dag et underskud, ikke så meget af demokrati som af visionære ledere i EU, som virkelig kan sætte morgendagens dagsorden.
Jeg mener, at den i hvert tilfælde handler om fire ting: Den handler om de grænseoverskridende miljøproblemer, den handler om en stærkere udenrigs- og sikkerhedspolitik, den handler om en stærkere social dimension, og så handler den om større åbenhed og indlevelse i EU, det, man også kunne kalde styrket demokrati og styrket gennemsigtighed.
Jeg vil godt starte med de grænseoverskridende miljøproblemer.
Vi står over for en sikkerhedspolitisk udfordring, som er større end nogen anden, og det er faren for global opvarmning.
Der tales meget om terror, der tales meget om andre ting, men jeg vil tillade mig at sige, at det blegner, hvis man tør se i øjnene, hvad det er for en udfordring, vi står over for med hensyn til den globale opvarmning.
Den vil, hvis vi ikke får den under kontrol og får nedbragt udslippet af drivhusgasser, sætte millioner, ja, hundreder af millioner af mennesker på vandringer, skabe immigration, ødelægge landbrugsjord, ødelægge fiskeri, ødelægge ferskvandsforsyninger.
Det er en opgave, som virker skræmmende på mange, også på mig selv, for kan vi overhovedet magte den?
Vi har ikke rigtig prøvet at skulle magte så stor en opgave før.
Det gode er, at vi teknologisk godt kan magte den, så dér, hvor der kan være et underskud, er faktisk i den politiske indsats.
Her har EU faktisk frem for nogen anden region på globalt plan muligheden for at handle og vise, at det her magter vi i praksis.
Dermed gør vi os også uafhængige af nogle meget ustabile regioner, og vi får et fantastisk grundlag for at skabe de job og den eksport, som både vi, vores børn og vores børnebørn skal leve af.
Så der er alt at vinde på det og desværre frygtelig meget at tabe på det, hvis vi ikke gør det.
Det andet, jeg gerne vil trække frem,
er udenrigs- og sikkerhedspolitikken.
Vi går jo meget op i, at den udenrigs- og sikkerhedspolitik, som EU skal stå for, skal være en udenrigs- og sikkerhedspolitik, som primært er baseret på civile virkemidler som kompetent kriseanalyse, krisestyring, men, siger vi også, muligheden for at sætte en begrænset styrke ind, hvis man står i den situation, hvor man skal skille parterne ad.
Den kan man stå i, alle, der sidder herinde, kan huske Srebrenica.
Men sikkerhedspolitik handler også om mere om det.
Det handler om handelspolitik, og der er det virkelig en glæde at se fra folkehøringen, at så mange mennesker synes, at vi skal af med de meget skadelige landbrugsordninger, vi har.
Det er virkelig opmuntrende, at det her også er noget, der har opbakning i befolkningen.
Sikkerhedspolitik handler også om udvidelsen af EU.
Vi er varme tilhængere af, at Tyrkiet kommer med, og vi er varme tilhængere af, at resten af Balkan kommer med, for det vil stabilisere EU og EU's omegn, og det finder vi fantastisk vigtigt.
Vi mener også, det vil være vigtigt for de her lande selv, og der synes jeg også, det var opmuntrende under folkehøringen, at en af de ting, som en meget stor del af de – o.k. – 400 mennesker, der deltog, pegede på, var, at det også er for at gøre gavn for de her lande selv.
Det har jo vist sig, at de udvidelser, vi har gennemført, har ført til øget demokrati, hvad enten vi taler om Portugal, Spanien eller Grækenland, selv om det efterhånden er mange år siden, eller vi taler om den seneste udvidelse med de ti nyeste medlemslande.
Endelig vil jeg sige – man kan diskutere, om det er demokrativinklen eller sikkerhedsvinklen – at stor grænseoverskridende kriminalitet som f.eks. handel med mennesker er det fuldstændig afgørende at vi får kontrol med.
Den er stigende, den er forfærdelig, den er morderisk over for de mennesker, som bliver handlet over grænser, hvad enten de er voksne eller børn.
Det må vi jo erkende.
Der bliver pumpet langt flere ressourcer i terrorbekæmpelse end i at bekæmpe den meget alvorlige internationale kriminalitet, den moderne slavehandel, som man jo må kalde den.
Og det går simpelt hen ikke.
Vi bliver nødt til at have det her langt højere op på EU's dagsorden.
Den tredje ting, jeg vil trække frem, er noget af det, jeg virkelig holder meget af i forfatningstraktatens målsætninger, nemlig at et af EU's mål er en social markedsøkonomi.
Det synes jeg er meget vigtigt, for når vi snakker det indre marked, så snakker vi meget liberalisme og frihandel osv., og det er selvfølgelig det fundament, det er skabt på.
Derfor er det meget afgørende, at vi får styrket den politiske del af EU, så vi rent faktisk er i stand til at hegne markedet ind, så det ikke er markedet, der styrer os, men os, der styrer markedet.
Jeg vil godt prøve at gøre det lidt konkret med et enkelt eksempel, som heldigvis også offentligt har været diskuteret meget herhjemme.
Det er begrebet såkaldt berigelse af fødevarer, hvor vi har måttet acceptere, at vi er blevet nedstemt på, at man kan få lov til at tilsætte vitaminer og faktisk noget, der i virkeligheden er medicin, til fødevarer, og så står forbrugerne der og må selv vælge det her fra.
Det er en fuldstændig urimelig situation.
Der går det altså ikke at sige, at det her bare er harmonisering, og virksomhederne skal have lov til at sælge deres varer uden nogen som helst forhindringer.
Det går ikke.
Det her må landene selv bestemme.
Vi er dybt uenige om det i EU.
Nogle lande synes, det er fremragende.
Store befolkningsgrupper synes, det er fremragende.
Jeg er ret sikker på, at den største del af den danske befolkning aldeles ikke synes, det er fremragende.
Det er et eksempel på, hvor vi må hegne markedet ind, sådan at vi har et EU, hvor det ikke er markedet, der løber af med os, og hvor vi også har folkelig opbakning til EU.
For det er jo fuldstændig afgørende at have det.
Det fjerde, jeg godt vil trække frem, er muligheden for at bruge det forstærkede samarbejde.
Det har mest været omtalt i forbindelse med sikkerhedspolitikken, men er der egentlig noget i vejen for, at vi kunne bruge det på andre områder?
Som eksempel kunne man sige, at et vist antal lande i EU går sammen om at stille skrappere krav til f.eks. bilers energieffektivitet og på den måde skaber et delmarked, som ikke diskriminerer mellem den ene eller den anden virksomhed, for de har alle sammen lov til at komme ind på det marked.
De skal bare leve op til nogle skrappere normer.
Modellen kender vi fra USA, hvor staten Californien har retten til at sætte højere standarder og stille skrappere krav, og så kan andre delstater tilslutte sig.
Det synes jeg faktisk er et interessant perspektiv at arbejde med som en mulighed i EU også.
Det femte, jeg vil trække frem, er åbenhed og gennemsigtighed.
Om 2 dage vedtager vi med bred enighed her i Folketinget, at Danmark støtter, at lobbyisme skal registreres, at det skal være obligatorisk at være lobbyist i EU's system, og at der skal være fuld offentlig indsigt i det.
Det synes jeg er virkelig positivt.
Vi har for nylig i bred enighed vedtaget, at vores udvalgsmøder skal være åbne.
Det er også virkelig et godt fremskridt.
Næste etape bliver så at få vores fagudvalg inddraget meget stærkere, end de er i dag.
Fru Lone Dybkjær var også inde på det.
Det, vi laver i Europaudvalget, er jo, uanset hvordan man vender og drejer det, og om man kan lide ordene, lovgivning, som minder meget om indenrigspolitik.
Med så mange sager holder det ikke med, at det ikke bliver forankret ordentligt i fagudvalgene.
Det er simpelt hen nødvendigt for os, at vi får fagudvalgene og vores kolleger i fagudvalgene inddraget meget stærkere i det her arbejde for at kunne gå i dybden med sagerne.
I det forslag til vedtagelse, der er fremsat fra fem partier, er det også understreget, at vi arbejder for åbenheden.
Det er noget, man kan gøre her og nu.
Det afhænger jo ikke af forfatningstraktaten.
Det kan fint, som der også står i vedtagelsen, foregå parallelt.
Der skal simpelt hen sættes skub i den her udvikling.
Der er mange ting, der kan gøres: skabe større indsigt i arbejdsgrupper i EU; skabe større indsigt i komiteer, så man ved, hvem der sidder i dem, og for komiteernes vedkommende også større indsigt i de videnskabelige arbejder, de baserer sig på, så man kan komme med en kritik, komme med et modsvar og få en dialog om det.
Det er simpelt hen for lukket, som det foregår i øjeblikket.
Vi finder det også meget vigtigt, at vi får ændret komitéprocessen, sådan at de enkelte lande med et simpelt flertal kan sige nej til disse embedsmandskomiteer, altså at politikerne med et simpelt flertal kan sige nej, hvis det, der bliver indstillet, er noget, der antaster det enkelte lands opfattelse af, hvad der er vitale interesser inden for f.eks. sundhed, fødevaresikkerhed og miljø.
Det er en væsentlig del af et demokratisk politisk system, at en embedsmandskomité ikke siger, at her skal der være et kvalificeret flertal, altså langt over 50 pct. af politikerne, for overhovedet at kunne sige nej til embedsmændene.
Til sidst vil jeg sige, ligesom i hvert tilfælde én tidligere taler, og jeg tror, det var fru Lone Dybkjær, var inde på, at vi synes, at en oplagt mulighed for stærk borgerinvolvering her og nu er kampen for at få samlet Europa-Parlamentet, sådan at det ikke skal rejse mellem Bruxelles og Strasbourg og Strasbourg og Bruxelles og fragtes rundt med embedsmænd og store kasser med materiale med et evindeligt besvær, som selvfølgelig også gør det vanskeligere for Europa-Parlamentet at fungere ordentligt.
Jeg vil derfor opfordre alle til at skrive under på den kampagne, der kører i øjeblikket, sådan at vi får sendt et meget stærkt signal om, at det her vil vi have ændret.
Vi er godt klar over, at nogen, ikke i Danmark tror jeg, men et eller andet sted ude i Europa, måske ikke er så glade for at røre lige præcis ved den her sag, fordi Strasbourg ligger i Frankrig, og er franskmændene ikke besværlige nok for os i forvejen?
Det går bare ikke at købe sig til en fransk mening på det her område ved at sige, at vi bliver ved med at leve med den her tvedeling.
Det har vi jo faktisk ikke svaret på i øjeblikket.