Ole M. Nielsen (KRF), 2001-01-09:
Jeg er rigtig glad for det første afsnit i den skriftlige fremsættelse, hvor der står, at hovedformålet med fødevareloven bl.a. er at sikre forbrugerne sunde fødevarer, at øge informationen om fødevarekontrollens arbejde, så forbrugerne får mulighed for at træffe et valg.
Det er jo det, det handler om.
Og jeg er glad for, at man i det her lovforslag tager konsekvensen af det. At man ikke beskæftiger sig med meningsløse offentliggørelser som det der instrument med at offentliggøre landmænd, som forbrugerne ingen fornøjelse havde af.
Det betyder bestemt ikke, at landmændene ikke skal kontrolleres og straffes, når de overtræder reglerne.
Men det instrument er vi enige om var unyttigt. Jeg er også enig i de allerfleste af de instrumenter her.
Jeg har stort set kun positivt at sige om dem.
Jeg synes også, det er rimeligt at offentliggøre andre virksomheder, hvor det er til forbrugernes information.
Jeg er derimod lidt i tvivl om det der med at offentliggøre de mange resultater på Internettet.
Jeg synes, det er en forfærdelig omgang grød, man får ud af det.
Jamen jeg ved ikke, hvad formålet egentlig er med det.
Det er sådan frem og tilbage, og det er lige langt.
Altså hvorfor ikke offentliggøre de resultater, der er noget i vejen med? Til den ende er måske offentliggørelse i butikkerne, men det lader ikke til, at fru Annie Lunde Hansen har set lovforslagets bemærkninger til nr. 8, hvor der jo står, at man kan bruge det instrument: offentliggørelse i butikkerne.
Selvfølgelig skal man kunne det.
Men det er jo en barsk løsning, kan man sige, og den er da i hvert fald ubrugelig, når det kun handler om sur fløde, eller hvad det er, for det kan man jo rette med det samme ved at indkøbe ny fløde, og så næste dag kører man igen.
Så det har jo ingen mening at lukke en butik på grundlag af det, ej heller offentliggøre det i butikken for den sags skyld.
Det er en barsk løsning, men den skal være til rådighed.
Men jeg bekymrer mig alligevel lidt om retssikkerheden
for den enkelte erhvervsdrivende
Derfor ville jeg egentlig gerne have, at vi i udvalget kunne få beskrevet en procedure for det her, altså hvordan man rent praktisk gør det.
En inspektør kan finde ud af, at her er noget i en virksomhed, som faktisk er så slemt, at det skal offentliggøres - hvis i øvrigt man har snakket mange gange om det før, så er der jo ikke noget at gøre, så skrider man selvfølgelig til offentliggørelse.
Men hvis det er sådan en engangsovertrædelse, så ved jeg ikke, om man vurderer den til at kunne være så grel, at den medfører offentliggørelse.
Kunne man så f.eks. ikke lave det på den måde, at man siger: Hvis ikke det der er rettet i morgen - jeg kommer igen og kigger i morgen - så ryger du på offentliggørelse, men er der rettet op på tingene i morgen, så nøjes vi med en bøde, eller hvad det nu er.
Og da det jo er mennesker, der kommer ud som kontrollører og skal afgøre de sager her - og jeg formoder da selvfølgelig ikke, at de kontrollører er sadister eller noget i den retning - så kan man vel ikke helt afvise, at der findes folk, der har fået det forkerte ben ud af sengen om morgenen og derfor er lidt mere ubehagelige og urimelige, end de egentlig burde være.
Hvis det skulle ske, at den erhvervsdrivende finder sådan en inspektør, som siger, at her må vi altså skride alvorligt ind, kunne man så have det sådan, at man havde en overinspektør, som man tilkaldte, så der simpelt hen var to mænd til at se på sagen samme dag eller næste dag allerede? Der skal ikke være tvivl om, at der skal ryddes op i tingene, der er god anledning til at gøre noget ved det her, men retssikkerheden skal også være i orden. Men jeg skal ikke skjule mine intentioner med det her:
Vi skal ikke have det sådan, at det blandt erhvervsdrivende er de gode, der græder, og de onde, der ler.
Det skal være sådan, at det er de gode, der kommer til at le, og de onde, der græder.
Jeg mener, at det må være de gode virksomheder, der ser en fordel i, at man får en effektiv kontrol og altså også en offentliggørelse.
Men det, jeg vil spørge til, er, om man kunne få sådan en beskrivelse af de procedurer, man kunne gennemføre.
Det er dem, man ifølge lovforslaget her skal planlægge sammen med det her råd eller udvalg, man skal nedsætte, men på den anden side tænker jeg, at Fødevareudvalget såmænd var lige så godt som et andet råd til at være med til at lave sådan en procedure.
Og vi kunne måske også få en beskrivelse af væsentlighedskriterier.
Det kan også være lidt forskelligt, hvad det er, man fokuserer på.
Som sagt, de andre elementer i lovforslaget har jeg ikke særlige bemærkninger til.
Jeg synes stort set, de er udmærkede, så forudsætningen for os er, at vi støtter forslaget her, men vi vil godt være med til at drøfte retssikkerheden lidt.