runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Morten Bødskov (S), 2004-04-15:
Tak for det.
Jeg synes, at det nogle gange, når hr. Per Dalgaard er på talerstolen, lidt er, som om hr. Per Dalgaard ikke rigtig lader sig forstyrre af virkeligheden, selv om det
Virkeligheden er jo, at årsagen til, at Socialdemokratiet ikke er med i denne her flerårsaftale, såmænd ikke er mangel på velvilje og sympati for de tanker, der står.
Nej, det var, fordi vi ikke ville være med til den finansiering, som regeringen fremlagde.
Vi ville ikke være med til at beskære hjemmeservicen, vi ville ikke være med til at forringe vilkårene for børnefamilierne, vi ville ikke være med til at forringe vilkårene på boligområdet, som der var lagt op til.
Det vil Socialdemokratiet ikke.
Og kan hr. Per Dalgaard så ikke også bekræfte, at modsat det, hr. Per Dalgaard står og insinuerer, så har Socialdemokratiet faktisk støttet strafskærpelserne.
Men Socialdemokratiet har gang på gang spurgt til konsekvenserne for kriminalforsorgen, og om vurderingerne i de forskellige lovforslag holdt.
Vi har fået at vide: Bare rolig, kriminalforsorgen skal nok klare det.
Det, vi kan se, er en situation, hvor regeringen med Dansk Folkeparti på vognen har igangsat en sneboldeffekt, som man ikke aner, hvordan man skal styre.
Man har fuldstændig mistet kontrollen over kriminalforsorgen.
Det er den virkelighed, hr. Per Dalgaard skulle prøve at lade sig forstyrre af en gang imellem.
Det er faktisk ret alvorligt.
Lissa Mathiasen (S), 2004-04-15:
Man må jo sige, at hr. Helge Adam Møller har klar tale.
Det havde hr. Helge Adam Møller også den 16. november 2001, 3 dage før valget var slut.
Jeg kan ikke rigtig genkende det, hr. Helge Adam Møller sagde dér, og så det, der er sket siden.
Dér talte hr. Helge Adam Møller om ledelsessvigt, om nedslidning af bygninger og personale, om det akutte behov for ekstra penge til forbedrede arbejdspladser for de ansatte.
Det blev sagt
videre: Hvis vi får magt, som vi har agt. Så er det, jeg bare sådan efterlyser lidt: Hvornår er det, man vil bruge den magt, man nu har fået?
Finder hr. Helge Adam Møller, at der er gjort noget i forhold til personalet, og hvad er det så i givet fald?
De har stadig væk seks gange højere førtidspensionering end andre faggrupper.
Føler hr. Helge Adam Møller, at der er sket noget?
Da man overtog regeringsmagten, var der 24 dages ventetid på at komme ind og afsone en dom, i dag er vi over 9 måneder, og der er næsten 6.000 mennesker, der går derude og venter.
Hvordan hænger det her sammen?
Det er vist det, man kalder store ord og varm luft; der har ikke været så meget hverken agt eller magt bag ved de ord, man kom med i 2001.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2004-04-15:
Jo, men jeg skal gerne gentage det for tredje gang, og hvis fru Elisabeth Arnold vil fortsætte, for fjerde, femte og sjette gang, hvis vi skal bruge tiden på at debattere på den måde.
Og der vil jeg altså tillade mig at sige, at når man ser, at strafmassen er steget, så har jeg den opfattelse, at så er det, fordi politiet får gode resultater, og det er, fordi der er så mange flere organiserede forbrydelser, der bliver opklaret.
For de mindre forseelser får man jo, som vi var enige om for nogle år siden, samfundstjeneste.
Og derfor viser disse tal jo i virkeligheden, at der er mange flere, der får lange straffe, og som sidder inde for det.
Elisabeth Arnold (RV), 2004-04-15:
Det vil altså sige, at når statistikken siger, at kriminaliteten stiger, fordi der kommer flere straffelovsovertrædelser, må svaret fra Venstres ordfører være, at det så er, fordi politiet er blevet bedre til at efterforske den kriminalitet, der er; den har i virkeligheden altid været der, nu er politiet bare blevet bedre til at efterforske.
Hvordan kan man så have den optimisme i behold, at man tror, at nu vil antallet af indsatte falde eller venterkøen vil falde, fordi antallet af varetægtsfængslinger på en eller anden måde vil forsvinde eller i hvert fald falde væsentligt i løbet af den kommende tid, og så vil man have nok fængselspladser?
Er det ikke sådan, at politiet fortsat vil være overordentlig aktive og overordentlig effektive med hensyn til at opklare forbrydelser, og at man derfor fortsat vil have en stigning i antallet af varetægtsfængslinger?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2004-04-15:
Som jeg sagde før, skal jeg ikke gøre mig klog på, hvor stor stigningen i kriminaliteten er, for den anmeldte kriminalitet er jo en meget lille del af det mørketal, der er.
Når der kommer flere varetægtsfængslede ind, er det altså udtryk for, at politiet har fat i langt flere af de store sager, for det er kun i de store sager, man normalt kan få varetægtsfængsel, eller hvis det er forbrydere, der forser sig igen og igen og igen.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-04-15:
Jeg er i den situation, at jeg ikke har gjort indsigelse mod Tyrkiets optagelse, og det er jeg faktisk stolt af i dag at jeg ikke har gjort.
Men jeg synes jo også, at befolkningen har krav på at vide, at jeg ikke har gjort det.
Det finder jeg i øvrigt også er i min egen interesse, og det burde være i alle udvalgsmedlemmernes interesse, at den holdning, de fremkom med i den sag, bliver offentligt kendt. Jeg er derfor enig med hr. Thulesen Dahl i det synspunkt, at det må være muligt at finde en måde at offentliggøre referaterne om den sag på.
Der kan ikke være saglige eller gyldige grunde til, at det fortsat skal være fortroligt, for det indvirker jo ikke på Danmarks forhandlingsposition.
Jeg vil gerne bede udenrigsministeren om af bekræfte, at det gør det jo ikke.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2004-04-15:
Jeg må punkt 1 sige, at det er underligt, at en formand for Europaudvalget, der jo i øvrigt er utrolig veloplyst om, hvad der foregår, ikke er vidende om, at der i en forsidehenvisning i Jyllands-Posten for 1-2 måneder siden er offentliggjort et fortroligt referat fra et møde i Europaudvalget.
Det er lidt utroligt, hvis det virkelig er sandt.
Jeg tvivler på det.
Hr. Claus Larsen-Jensen er normalt utrolig veloplyst om, hvad der foregår.
Punkt 2: Jeg får jo ikke svar på mit spørgsmål.
Hr. Claus Larsen-Jensen siger, at man kan lave nogle ændringer, der træder i kraft i efteråret.
Da der altså er tale om, at der har været lækket et fortroligt referat, vil man så være med til at gøre det her og nu, så der ikke er mere hemmelighedskræmmeri om, hvordan behandlingen af Tyrkiets eventuelle medlemskab er foregået i Europaudvalget?
Claus Larsen-Jensen (S), 2004-04-15:
Det er forhåbentlig en sidste bemærkning.
Jeg vil sige til hr. Kristian Thulesen Dahl, at jeg ikke kender indholdet af historien om referatet om Tyrkiet.
Det, der er det centrale i det her, er, at vi skal have fundet en form, hvorunder vi er i stand til at få en større grad af åbenhed. Det er nu nok næppe nogen hemmelighed, hvad partierne i øvrigt mener i den konkrete sag.
Det, vi skal gøre, er, at vi så hurtigt som muligt, helst inden sommerferien, er færdige med det her, så vi fra efteråret er i stand til at kunne ændre hele vores håndtering af europapolitikken i Folketinget.
Det er det, der er målsætningen.
Vi kan så se, hvordan andre lande har gjort det.
Det ved vi alt om, det har været undersøgt.
Nu skal vi se på, om vi ikke også godt kunne rykke på de områder.
Det må vi diskutere detaljeret med regeringen.
Hr. Kristian Thulesen Dahl og hr. Keld Albrechtsen er jo sammen med undertegnede med til at skulle sørge for, at det bliver gennemført.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2004-04-15:
Jamen vi kan ikke vente på Socialdemokratiet i denne sag, hvis det skal foregå i det tempo, det er gået i indtil nu.
Jeg vil gerne helt kontant i forhold til det, jeg nævnte før omkring Tyrkiet og referaterne i forbindelse med behandlingen i Europaudvalget, spørge: Vil hr. Claus Larsen-Jensen være med til, at alle de referater, der ligger i Europaudvalget, som omhandler Tyrkiets eventuelle optagelse i EU, bliver offentliggjort, medmindre udenrigsministeren helt kontant kan finde eksempler på steder, hvor det vil være belastende for Danmarks forhandlingsposition?
Så har vi taget højde for den indvending, der er kommet, og som man kan have
en vis sympati for, men vi er så enige om, at resten herefter bliver offentliggjort og bliver offentliggjort inden europaparlamentsvalget den 13. juni. Vil hr. Claus Larsen-Jensen være med til det, synes jeg, der er ræson i det, for så begynder der at komme skred i tingene, men hvis man skal gå og hemmeligholde det og stadig væk forsøge at holde det fra dagsordenen og så kunne se - jeg ved som sagt ikke hvem - at der bliver lækket fortrolige referater lige præcis på de udvalgte områder, hvor det er politisk mest opportunt for nogle andre i Europaudvalget, er det en fuldstændig uacceptabel fremgangsmåde for Dansk Folkeparti.
Claus Larsen-Jensen (S), 2004-04-15:
Jeg vil sige, at jeg som ordfører for Socialdemokratiet i denne sag og som formand for Folketinget Europaudvalg kun er optaget af en ting i denne sammenhæng, og det er at sørge for, at vi får tilrettelagt hele behandlingen af europapolitikken på en sådan måde, at den bliver tættere integreret i alt, hvad alle folketingsmedlemmer rent faktisk foretager sig, og at vi i øvrigt for at kunne opfylde dette sikrer den maksimale åbenhed gennem papirer, referater osv. osv. Jeg hører, at det, udenrigsministeren i dag siger fra talerstolen, er et tilsagn om, at regeringen aktivt, konstruktivt og positivt vil gå ind i en forhandling om at se på, om vi kan finde nogle modeller, som vi ved, at de anvender i f.eks. Sverige og Finland, og som indeholder en betydelig større grad af åbenhed end den måde, vi håndterer tingene på. Jeg synes, at det er det, vi skal gå efter, og så skal vi som udvalg rykke rimelig hurtigt i sagen.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2004-04-15:
Jeg vil gerne komme med en kommentar specifikt til det her med referaterne fra Europaudvalgets møder.
Jeg vil gøre det med udgangspunkt i det, hr. Keld Albrechtsen netop sagde i sin afslutning heroppefra for et øjeblik siden omkring spørgsmålet om Tyrkiets optagelse som kommende EU-land, som der jo forhandles om, og som der er stor diskussion om.
For en måned eller halvanden siden blev der fra medlemmer af Europaudvalget, vi ved jo ikke hvem, lækket et fortroligt referat, som skulle give det indtryk, at Dansk Folkeparti i Europaudvalget ikke havde meddelt klart og tydeligt, at vi ikke ønskede, at Tyrkiet skulle være medlem af EU.
Jeg må i sådan en sammenhæng sige, at for os drejer det sig om at få referaterne frem i lyset, så man netop kan se, hvad der faktisk er sket i Europaudvalget vedrørende Tyrkiets eventuelle optagelse.
Det kan jo ikke være sådan, at der kan være et medlem af Europaudvalget, som lækker et referat, som giver ét billede, for at man kan tegne det i offentligheden, og at vi så, hvis vi skal have den fulde sandhed frem om et partis stillingtagen til så vigtigt et spørgsmål, skal begynde at bryde reglerne og lække andre referater, så offentligheden kan se, at Dansk Folkeparti selvfølgelig har vendt sig imod tyrkisk medlemskab af EU.
herinde til at acceptere, at nu skal de referater frem i lyset, nu skal de offentliggøres, nu kan det hemmelighedskræmmeri ikke længere finde sted. Man kan sagtens tage højde for de spørgsmål, som udenrigsministeren er inde på omkring forhandlingsposition.
Der er jo en mængde referater, som kunne offentliggøres med det samme uden problemer i forhold til Danmarks forhandlingsposition, så jeg er enig med hr. Keld Albrechtsen i, at det kun kan skyldes, at der er nogle partier, der af andre hensyn - i virkeligheden usaglige hensyn i forhold til det, der fremdrages heroppefra i dag - ønsker at hemmeligholde de her referater. Så er der altså nogle, vi ved ikke hvem, der så vælger
Keld Albrechtsen (EL), 2004-04-15:
Man må jo konstatere, at udenrigsministeren i realiteten har bekræftet min påstand, nemlig at regeringen ikke, når det kommer til stykket, ønsker fremskridt på det her område.
Det gælder en åbning af selve møderne, hvor man kommer med den der elendige undskyldning om Danmarks forhandlingsposition, hvor vi jo har sagt, og det ved ministeren også godt, at i de ganske få situationer, hvor det kan have betydning, at Danmarks forhandlingsposition ikke er kendt, skal dørene selvfølgelig lukkes.
Det er jo indlysende.
Men det er jo ikke i ret mange tilfælde, og det ved
ministeren godt.
Når det gælder referaterne, er der da slet ingen undskyldning.
Hvorfor skal det f.eks. ikke være offentligt kendt, hvem der støttede Danmarks position med hensyn til optagelse af Tyrkiet?
Men det kan da ikke være et spørgsmål om Danmarks forhandlingsposition.
Derfor er der altså også usaglige motiver bag ved, at man afviser at få referaterne frem i lyset.
Peder Sass (S), 2004-04-15:
Jeg kan fortrøstningsfuldt sige til hr. Ole Sohn, at hans skuffelse nok vil fortsætte.
For os i Socialdemokratiet var det nemlig meget afgørende, at dette lovforslag jo var udsat for et meget, meget stærkt pres fra en af Danmarks største idrætsorganisationer, Danmarks Idræts-Forbund, for, at de fik underlagt Team Danmark deres virksomhed.
Der synes jeg, at hr. Ole Sohn glemte at fremhæve, at dette lovforslag kom til at betyde, at Team Danmark fortsat var en selvejende institution, hvor vi fra Folketingets side havde en relativt stor indflydelse på, hvad det var for en virksomhed, der var tale om i et samspil med den måde, hvorpå man samarbejder mellem Team Danmark og Kulturministeriet. Jeg vil sige, at vi jo tidligere klart har givet udtryk for over for kulturministeren og også sagt det her i Folketingssalen, at vi ikke er tilfredse med den valgprocedure, der skal finde sted omkring valg af de otte bestyrelsesmedlemmer.
Det har vi sagt gentagne gange under drøftelsen, og vi har også signaleret utilfredshed med, at kulturministeren ændrede sin opfattelse af, hvordan valgproceduren skulle være, fra fremsættelsen, hvor det var ude til høring, til det tidspunkt, hvor man fremsatte det endelige lovforslag; en ændring fra, at der var tale om en indstillingsret, som gav kulturministeren mulighed for at kunne sikre den faglighed, som der skulle være i en bestyrelse, til en situation, hvor kulturministeren har en begrænset mulighed i forbindelse med, at der er tale om, at DIF udpeger sine fire repræsentanter.
Vi ved godt, at der skal være en dialog forinden osv., men det er en ændring af den aftalte tekst, som vi var en del af et forlig omkring, før man skulle gøre dette lovforslag færdigt. Vi vil godt signalere her med det samme, at vi stemmer nej til de tre første ændringsforslag, der er stillet af SF og Enhedslisten, ikke fordi vi ikke har sympati for forslagene, idet vi netop har fået en sikkerhed for, at både trænere og de aktive bliver repræsenteret i bestyrelsen, men vi har erkendt, at der endnu ikke er etableret en organisationsform, som på tilfredsstillende vis er dækkende for det valgforum, der skal til, for at man kan finde frem til, hvem der skal repræsentere trænere, og hvem der skal repræsentere aktive, i en tilfredsstillende form.
Vi vil efterfølgende arbejde på at se på, hvordan vi kan skabe et sådant forum, som kan sikre et rimelig godt grundlag for den bredde, der skal til, for at de selv kan vælge repræsentanter for henholdsvis trænerne og de aktive; at det kan blive en realitet, når vi næste gang skal revidere loven.
Jeg har ingen grund til at sige yderligere i forbindelse med det fjerde forslag om det, der hedder at ændre på tidspunktet for ikrafttrædelse af loven.
Der deler vi fuldt og helt holdningen i SF's og Enhedslistens forslag om, at tidspunktet for ikrafttræden af loven bør udsættes til senere.
Per Stig Møller (KF), 2004-04-15:
Regeringen vil selvfølgelig respektere den afgørelse, Folketinget kommer til, om, hvordan Folketinget agter at tilrettelægge sit arbejde med europapolitikken, men jeg kan bekræfte hr. Claus Larsen-Jensens oplysning om, at Folketinget er i en proces om behandlingen af europapolitikken.
Jeg vil sige, at regeringen er tilfreds med, at Enhedslistens forslag om større åbenhed i Folketingets behandlinger af EU-sager forkastes af de grunde, som fru Arnold har nævnt.
Vi har også noteret os bemærkningen fra fru Arnold og Det Radikale Venstre om, at man i princippet er tilhænger af, at adgangen til Europaudvalgets referater gøres lettere.
Regeringen er selvfølgelig parat til at se på konkrete udformninger af et sådant forslag.
Vi er fortsat skeptiske over for en offentliggørelse af referater fra Europaudvalget, må jeg sige, særligt hvad angår de sager, hvor der tages forhandlingsoplæg på, for så vidt et sådan et skridt kunne betyde en vanskeliggørelse af regeringens forhandlingsposition, fordi den jo ofte kan bevæge sig i flere tempi og må tilrettelægges i forhold til, hvad der sker i de øvrige forhandlinger i Europa.
Derfor skal vi altså være opmærksomme på, at det drejer sig om at få det bedst mulige resultat hjem for Danmark, samtidig med at vi skaber den størst mulige åbenhed.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-04-15:
Det glæder mig så sandelig, at hr. Claus Larsen-Jensen nu hævder, at det ikke er ham, der fungerer som bremseklods, for hvis det er rigtigt, er situationen jo den, at der uden videre er et flertal i udvalget.
Jeg kan se, at hr. Kristian Thulesen Dahl er til stede.
Han er klar til det.
Fru Elisabeth Arnold er formentlig også.
SF er det også.
Enhedslisten er det.
Det vil sige, at der er et flertal i udvalget, hvis hr. Claus Larsen-Jensen vil, og han siger nu, at han er ikke bremseklods.
Jamen lad os dog så få det vedtaget!
Hvis det er et kardinalpunkt for hr. Claus Larsen-Jensen, at det ikke skal være et forslag, der er fremsat af Enhedslisten i Folketingssalen, men skal være et forslag, der er fremsat af hr. Claus Larsen-Jensen i udvalget, skal det ikke være det, der skiller vandene, bare der kommer handling bag.
Sådan måtte man jo opfatte hr. Claus Larsen-Jensens melding, når han siger, at han ikke længere er bremseklods.
Claus Larsen-Jensen (S), 2004-04-15:
Nu kan man jo have en forskellig tilgang til tilværelsen og være mere eller mindre frygtsom for og bekymret over, hvordan det hele ender, men jeg vil bare lige gøre hr. Keld Albrechtsen opmærksom på, at forudsætningen for, at Europaudvalget kan begynde en forhandling med regeringen på en række strækninger, som indeholder noget om åbenhed - jeg nævnte det med møderne, papirer og adgang til dem osv. - er, at vi internt har færdiggjort processen partierne imellem i Europaudvalget, og at vi i øvrigt på de stræk, hvor det er nødvendigt, at Præsidiet er inde over, er enige om, hvordan vi håndterer sagerne.
Jeg kan kun beklage, at det tager den tid, men det gør demokrati nogle gange, hvis vi i øvrigt vil have den nødvendige bredde til at kunne gennemføre noget, der virker i det åbne rum.
Jeg synes, man skal være fortrøstningsfuld.
Vi prøver at køre så hurtigt som overhovedet muligt.
Det er i hvert fald ikke mig, der fungerer som bremseklods.
Forhandlingerne foregår.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-04-15:
Det er jo rigtigt, som hr. Claus Larsen-Jensen siger, at der har foregået drøftelser også med udvalgsformændene og Folketingets formand, men det vedrører altså alle mulige andre ting end lige netop åbenhed, hvor der jo ikke er gjort fremskridt.
Det må hr. Claus Larsen-Jensen indrømme.
Når der ikke er det, skyldes det de forhandlinger med regeringen, som ikke kan bevæge sig ud af stedet, fordi udenrigsministeren ikke vil give indrømmelser.
Jamen sådan er situationen jo.
Jeg håber da ikke, at det er rigtigt, og det vil jeg godt spørge hr. Claus Larsen-Jensen om, som nu siger, at vi er lige midt i dette arbejde.
Jeg håber ikke, det er rigtigt udtrykt, at vi er »lige midt i«.
Med så mange måneder, der hidtil er gået, håber jeg ikke, at vi er lige midt i det, for så bliver det ikke i år, at der bliver opnået fremskridt, så bliver det muligvis ikke engang i det her årti!
Claus Larsen-Jensen (S), 2004-04-15:
Jeg vil gerne gøre både hr. Keld Albrechtsen og Folketinget og i øvrigt folk, der lytter udeomkring, opmærksom på, at vi rent faktisk er lige midt i en stor proces, hvor partierne forhandler i Europaudvalget, også med inddragelse af Præsidiet, om hele håndteringen af europapolitikken.
Derfor forekommer det ikke så meningsfyldt, at man tager et løsrevet hjørne i diskussionen omkring åbenheden, hvor der også er uenighed på enkelte stræk på det område, og særskilt tager en afgørelse her i Folketinget.
Der er mere mening i, at vi færdiggør arbejdet.
Vi havde så sent som i går et møde, hvor både Folketingets formand deltog, jeg deltog og andre fra fagudvalgene deltog, hvor vi diskuterede hele håndteringen.
Det er ikke det samme som, at der ikke er stræk i de ting, der er foreslået, at vi ikke kan gå ind for dem, men vi synes sådan set bare, at man skal respektere den måde, hvorpå det her er blevet tilrettelagt på.
Så kan man være utålmodig og ikke synes, at det går hurtigt nok - sådan kan jeg også godt have det - men hvis vi skal have den nødvendige bredde til at få det her til at nå frem til en konklusion, så det efterfølgende virker i det praktiske liv, er man altså nødsaget til at gå aktivt ind i processen her. Derfor bliver forslaget afvist, men det er ikke det samme som, at vi ikke efterfølgende kan se positivt på enkelte elementer i forslaget.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-04-15:
Jeg vil gerne indledningsvis takke SF og Dansk Folkeparti for støtten til dette forslag og for støtten til kravet om, at vi får et fremskridt i det spørgsmål, der gælder øget åbenhed om møderne i Folketingets Europaudvalg, så offentligheden i højere grad direkre kan følge lovgivningsprocessen.
Vi skal jo huske, at det er skandaløst, at der foregår en lovgivningsproces bag lukkede døre.
Det gælder så også referaterne fra møderne, hvor vi har stillet forslag om, at de bliver offentligt tilgængelige, i hvert fald i alle de sager, hvor der ikke længere er et hensyn til fortrolighed omkring Danmarks forhandlingsposition.
Når der ikke har kunnet opnås fremskridt på det her område
trods efterhånden årelange forhandlinger,
skyldes det to forhold: Det ene forhold er, at udenrigsministeren i realiteten, selv om han ikke offentligt vil indrømme det, det kan han jo ikke, hundrede procent modarbejder disse bestræbelser på større åbenhed omkring møderne.
Det er kendsgerningerne.
Det er desværre den konklusion, jeg må nå til efter måneders tovtrækkeri om det her.
Derfor ville Socialdemokratiet og dermed også udvalgets formand, hr. Claus Larsen-Jensen, kunne fremtvinge en konklusion, hvis man havde viljen til det, uanset at udenrigsministeren er modstræbende. Derfor har vi fra Enhedslistens side bedt om at få denne anden behandling.
Vi havde hellere set, at vi i Europaudvalget havde kunnet nå frem til et resultat, som vi så alle sammen kunne være blevet enige om, så havde det slet ikke været nødvendigt med en anden behandling.
Derfor har jeg også ventet med at bede om at få andenbehandlingen i mange måneder, fordi jeg havde forhåbninger om, at det arbejde, der pågår, kunne give resultater.
Det har jeg efterhånden en meget ringe tiltro til at det kan.
Jeg har forstået, at Det Radikale Venstre i virkeligheden langt hen ad vejen går ind for forslaget, men stadig væk lever i håbet om, at der vil kunne opnås resultater igennem udvalgsarbejdet.
Det håber jeg da er en rigtig vurdering af Det Radikale Venstre, men jeg tror da, at fru Elisabeth Arnold må medgive mig, at som månederne går og græsset gror, så dør horsemor - er det ikke sådan, der står i digtet?
Det er meget tæt på at være det, der sker i den her sag.