runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pernille Blach Hansen (S), 2003-05-15:
Jeg synes ikke, ministeren svarede på det helt fundamentale, nemlig hvis formålet bare var et serviceeftersyn,
hvorfor starter man så i publikationen med at skrive liberalisering, udlicitering, alle de der ting? Hvis formålet bare var et eftersyn, hvorfor har man så allerede nu taget de skridt ad den vej, som ministeren ønsker?
Det tyder da på, at det ikke er et helt frit valg, så at sige.
Det andet, jeg gerne vil spørge om, er i forbindelse med ministerens tidligere besvarelse om privatisering, hvor ministeren siger, at det er der ikke lagt op til.
Betyder det, at der er garanti for, at resultatet af det her ikke bliver en privatisering af spildevandsområdet, en privatisering af affaldsområdet, en privatisering af affaldsforbrændingsområdet?
Det vil jeg meget gerne have nogle håndfaste svar på.
Så synes jeg bare, at det er sørgeligt at konstatere, at ministeren overhovedet ikke på nogen måde vil vove sig ud i at sige, at det her ikke bliver dyrere for forbrugerne.
Når vi har med monopolområder at gøre, er der jo selvfølgelig en risiko for, at det firma, der kommer til at sidde på det hele, lige så stille hen ad vejen vil øge prisen og bare kræve mere og mere ind.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-05-15:
Jamen jeg ved godt, at ministeren har beregninger, som vi kan studere, og at det ikke er alle steder, man gør priserne lige billige, når det f.eks. gælder vand.
Og hvis det nu var sådan, at ministeren ville gøre kommunerne og de forbrugerejede, almene hviler i sig selv-vandværker den tjeneste at hjælpe dem - hvis der er nogen, der ikke har været drevet effektivt nok - ved at give dem mulighed for vejledning, så ville det være fint, det kan jeg kun støtte.
Men det er ikke det spørgsmål, vi stiller.
Det spørgsmål, vi stiller, er, at nu ser vi, at en kommune sælger sin vandforsyning til et selskab, som naturligvis køber det for at tjene penge på det.
Det vil sige, at et hvile i sig selv-område pludselig gøres til genstand for, at et selskab skal ind og tjene penge på det.
Her er det endda et statsejet selskab, hvilket ikke gør det kønnere.
på at bringe vand ud til forbrugerne.
Pernille Blach Hansen (S), 2003-05-15:
Forstod jeg hr. Vesselbo ret, altså at der fra ministerens side i eventuelle kommende udbud vil være et krav om, at der ikke sker prisstigninger, som ikke er begrundet i eksempelvis miljøforbedringer?
Alene fordi der kommer en privat virksomhed ind på et monopolområde, sker der ikke prisstigninger, kan jeg forstå hr. Vesselbo sådan?
Det andet, jeg gerne vil spørge om,
er: Hvordan vil Venstre på affaldsområdet sikre, at man undgår de dårlige erfaringer fra 1980'erne? Vil man fastholde kommunernes ansvar for affaldet?
Og hvordan vil man undgå, at det går som i Tyskland, hvor en liberalisering medførte, at det blev dyrere at komme af med sit affald, affaldshåndteringen blev mindre effektiv, og der blev forbrændt væsentlig mere affald, fordi forbrænding var en billigere løsning for de private, der skulle varetage det?
Det er da helt afgørende f.eks. for affaldsområdet, for for miljøet er forbrænding jo en dårligere løsning end eksempelvis genbrug og genanvendelse.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-05-15:
Jeg synes, det er underligt at høre ministeren snakke om, at nu skal der laves privatiseringer og liberaliseringer osv., som om det var noget, der ikke foregik, som om det ikke var et problem, vi stod med.
Det vil altså sige, at en kommune har solgt sin vandforsyning til et selskab med den virkning, at det selskab fremover kan fastsætte vandprisen over for forbrugerne, som de vil.
Vi har ikke kunnet få oplysninger fra Herning Kommune om, hvad kontrakten indebærer, men hvis jeg var minister, så ville det løbe mig koldt ned ad ryggen ved tanken om, at man nu begynder at sælge vandværker og vandforsyning.
Jeg synes, at ministeren vender det hele på hovedet.
Problemet er, at situationen er helt ude af kontrol, og at vi risikerer, at der dannes monopolselskaber på affald og vand og alt muligt andet, som vil medføre væsentlige prisforhøjelser for forbrugerne, og ministeren snakker om alt muligt andet.
Pernille Blach Hansen (S), 2003-05-15:
Jeg deler helt ministerens glæde over den måde, hvorpå vi har organiseret affaldssektoren nu, hvor ansvaret er et sted, nemlig hos kommunen.
Det fungerer, det er effektivt.
Jeg synes ganske vist, at det er meget fornuftigt at lave et serviceeftersyn, men hvorfor skriver man så her i den nye rapport, at man skal undersøge fordele og ulemper ved forskellige grader af liberalisering af deponerings- og forbrændingsanlæg?
Hvorfor får man ikke først en analyse, hvorefter man vurderer eller får en fuldstændig vild melding på, hvilke mulige løsningsmodeller der var?
Ministeren har jo skibet sig ind på den vej, han ønsker at gå, og en udstrakt grad af liberalisering på affaldsområdet har vi prøvet før.
Ministeren har jo selv her tilkendegivet, at det ikke var nogen særlig god idé.
Det her er et centralt område, affald er ikke som andre varer.
Det er ikke sådan, at hvis der ikke er nogen til at aftage det, så holder mennesker op med at producere affald.
Nej, affald bliver produceret, det skal behandles forsvarligt og ordentligt, og ansvaret skal ligge et sted, så vi er sikre på, at opgaven bliver løst.
Vi har prøvet det andet før, det fungerede ikke.
Hvorfor er det da, at ministeren vil prøve det en gang til?
Kunne man ikke få nogle nye ideer i stedet for at vende tilbage til 1980'ernes dårlige ideer?
Hans Christian Schmidt (V), 2003-05-15:
Jeg skal ikke lægge skjul på, at det er lidt trist at høre, at Socialdemokratiets store bud på, hvad vi gør på det her område, er: Lad være med at gøre noget; lad det nu være, som det er, så skal alt nok gå over, så går alting godt igen.
Det bliver solgt, som om det var noget den borgerlige regering havde ansvaret for.
Næ, sandheden var, at der i 1980'erne i takt med stigende affaldsmængder jo netop opstod et problem med at finde tilstrækkelig kapacitet på lossepladser og forbrændingsanlæg til erhvervsaffaldet.
Det er rigtigt, at virksomhederne demonstrerede deres utilfredshed ved at læsse erhvervsaffaldet af på Christiansborg Slotsplads, fordi der ikke var plads på lossepladserne i hovedstadsområdet.
Det er jo bl.a. baggrunden for, at kommunerne i 1989 fik ansvaret for alt affald i Danmark og dermed skulle sikre, at der var tilstrækkelig kapacitet til at behandle affaldet. Den model har løst problemerne med behandlingskapacitet.
I dag er der både tilstrækkelig forbrændings- og deponeringskapacitet.
Det er da godt, det har vi et fælles ansvar for, og det kan vi være stolte over.
Men det betyder da ikke, at tingene ikke kan gøre bedre.
Hvorfor er vi så nemme at stille tilfredse og få til at sige: Nu kan vi ikke mere, nu falder vi hen, og nu er det ikke muligt at gøre det bedre?
Jeg har nedsat en arbejdsgruppe, som nu kigger på organiseringen af affaldsområdet.
Den har igangsat en undersøgelse, der skal afdække fordele og ulemper ved en øget udsættelse af affaldsforbrænding og deponering til markedet, og der er da ingen tvivl om, at spørgsmålet om, hvordan vi sikrer, at der vedbliver at være tilstrækkelig behandlingskapacitet, er helt centralt.
I undersøgelsen er det derfor et af de vigtigste spørgsmål, der skal belyses.
Et andet væsentligt punkt, undersøgelsen skal belyse, er, hvordan vi sikrer, at en liberalisering ikke betyder fald i miljøkvaliteten.
Her kommer bl.a. det kommunale miljøtilsyn - for kommunerne har miljøtilsynet og andre metoder til at kontrollere kvaliteten - ind i billedet.
Resultaterne af undersøgelsen forventes at være klar medio 2004, men jeg håber og tror på, at Socialdemokratiet også med deres kendskab til det kommunale bagland ikke vil forfalde til at sige: Jamen inden vi overhovedet ser rapporten, inden vi overhovedet ser anbefalingerne, så ved vi allerede, at det ikke kan lade sig gøre.
Det ville være trist.
Pernille Blach Hansen (S), 2003-05-15:
Forespørgslen om grøn markedsøkonomi er rejst på baggrund af den publikation, regeringen udsendte for en måneds tid siden.
Baggrunden er den, at det har vist sig at være meget forskelligt, hvad man forstår ved ordene grøn markedsøkonomi.
Det, der i hvert fald har været stor usikkerhed omkring, har været, hvad regeringens grunde har været til at udgive den her publikation, og hvor regeringen helt præcist vil hen.
Der har været rejst mange spørgsmål, og der har vist sig en berettiget tvivl om, hvorvidt det regeringen mon ville var et ideologisk felttog, hvor man også på det her område ville vælge markedet frem for miljøet og frem for menneskene: Ind med de ukontrollerede markedskræfter, og alt miljø skal også nu kommercialiseres; det skal være til gavn for nogle få private virksomheders profit.
Det er i hvert fald det indtryk, man har kunnet få ved at følge den offentlige debat efter udgivelsen af regeringens rapport.
Og miljøministeren har ikke evnet at få den mistanke manet i jorden.
Derfor er denne forespørgsel rejst.
Resultatet bliver forhåbentligt, at vi kan få klarhed over, hvad det er, regeringen vil.
Vil man et ideologisk felttog, hvor man sælger ud på f.eks. spildevandsområdet, vandområdet, affaldsområdet, eller vil ministeren her i dag give os en garanti for, at den liberalisering, der lægges op til i rapporten, ikke vil medføre en dårligere natur- og miljøbeskyttelse og ikke vil medføre prisstigninger for forbrugerne?
Besvarelse
Ole Sohn (SF), 2003-05-15:
Jeg synes, der er grund til at glæde sig over, at vi har haft en forespørgsel, hvor alle partierne har udtrykt en fælles holdning til vigtigheden af at sikre kulturarven og også enighed om, at der skal laves en strategi på det kulturhistoriske område, som selvfølgelig både indebærer en strategi for, hvordan vi sikrer kulturarven, og et økonomisk grundlag for den strategi, hvor vi selvfølgelig må afvente regeringens udspil her til efteråret.
Jeg mener, at det, at vi har den fælles opfattelse, også gør, at vi har mulighed for at lægge et pres rundtomkring i partierne og i regeringen, så vi sikrer, at der kommer det økonomiske fundament, som er forudsætningen for, at vi kan løse opgaven.
Det er jo den opgave, der forestår hen over sommeren.
Samtidig er jeg også glad for, at der bredt har været en fælles opfattelse af nødvendigheden af, at vi får debatten bredt ud, så vi ikke kun har den om de nationale kulturarvsinstitutioner, men også kommer ud og får en seriøs debat med amter og kommuner, sådan at vi får fat i hele den nationale kulturarv og får lavet en fælles strategi. Det håber jeg er noget, som vi kan arbejde videre med
hen over sommeren, og jeg er glad for, at ministeren har givet tilsagn om at fortsætte arbejdet, og at vi i forbindelse med finansloven også kommer til at diskutere det økonomiske fundament for, hvordan vi så kan komme videre
På den baggrund mener jeg, at vi har haft en god og konstruktiv forespørgselsdebat, som giver håb om, at vi også kan fortsætte dette nødvendige arbejde i tiden, der kommer.
Hans Christian Schmidt (V), 2003-05-15:
Jeg vil starte med at svare hr. Keld Albrechtsen.
Jeg vil bare sige, at allerede i dag er det sådan, at prisforskellene er store.
Hr. Keld Albrechtsen er altså nødt til at læse om det, og det tror jeg også hr. Keld Albrechtsen vil gøre, når han får tid. Det er nemlig sådan, at hvis man tager den billigste og den dyreste, så er prisen pr. kubikmeter 9,94 kr. på Frederiksberg og 70,63 kr. i Ærøskøbing.
Jamen hvad er det, man forsøger at sige til den danske befolkning?
Er det, at vi er meget tæt på at have fået en prisudligning?
Nej, det er da mere angribeligt, at politikerne ikke tør udvise det mod at spørge, om det er rimeligt, at der skal være så stor forskel på det, borgerne betaler.
Men hr. Keld Albrechtsen siger til ministeren, at det er helt sikkert, det er det.
Så vil jeg gerne spørge hr. Keld Albrechtsen om, hvornår der sidst er lavet en undersøgelse, hvor man har været inde at vurdere det?
Jeg synes da, at det var interessant, om man gik ind og kiggede på priserne og spurgte: Hvornår har vi sidst været inde at vurdere, om det kunne laves anderledes?
Det er jo sådan set ikke noget mystisk ved det, det er bare interessant at gå ind og gøre det.
Det samme gælder med hensyn til vandforsyning.
Forskellen på vandafledningsafgifterne var den ene, det har jeg nævnt, og med hensyn til vandforsyningen er der en forskel fra 1,25 kr. til 11,75 kr. Derfor er det da interessant at gå ind og se, hvorfor der nu er den prisforskel. Er det nødvendigt?
Kunne vi gøre det bedre med en anden struktur, eller hvem ved, hvad der skal til?
Men det er da en idé at gå ind og kigge på det.
Og til fru Pernille Blach Hansen: Jeg kan ikke forstå den der med, at vi har gjort det før, og hvorfor vil man vende tilbage?
Man vender ikke tilbage til noget fra 1980'erne.
Man må læse historien, og den viser, at 1980'erne udviklede sig til det.
Man bevægede sig fra, at der var orden og kom så igennem en udvikling i affaldsmængderne og kom til uorden.
Det løste man på den måde, at kommunerne fik tilsyn, og det har de da også i dag.
Derfor kan man jo godt gå ind og kigge på, om der er nogle modeller, der gør, at det er mere effektivt.
Det er en god idé.
Det viser sig, at Miljøstyrelsen allerede har beregnet, at det er en god idé.
På nogle områder ved vi allerede nu, at vi kan tjene penge, vi skal bare finde ud af, at forbrugerne får det til den pris, de burde betale.
Eyvind Vesselbo (V), 2003-05-15:
Jeg er lidt forundret over, at hr. Keld Albrechtsen taler meget om at sælge forsyningsvirksomhederne.
Jeg går ud fra, at hr. Keld Albrechtsen ved, at langt over halvdelen af den danske vandforsyning består af private vandværker.
Er det sådan, at hr. Keld Albrechtsen har en intention om, at de skal gå over til det offentlige, eller mener hr. Keld Albrechtsen, at de ikke fungerer godt nok som private vandværker? For jeg vil sige, at de intentioner har vi altså ikke; vi har ikke tænkt os at opkøbe private vandværker.
Det er slet ikke den vej, vi vil gå.
Så jeg mener egentlig, at det foregår meget godt, som det gør i dag, og det er den udvikling, vi godt vil have til at køre videre.
Fru Pernille Blach Hansen taler igen om kontrakter.
Der er da masser af kontrakter på det her område allerede, hvor man sætter vilkårene.
Jeg kan ikke se, at der skulle være et specielt problem omkring kontrakter, hvor man sætter de vilkår, man gerne vil have.
Ydermere til spørgsmålet om affaldsområdet spørger fru Pernille Blach Hansen, hvordan vi vil sikre, at man ikke skader miljøet, og at det ikke bliver dyrere.
Jamen det er jo kommunerne, der styrer det stadig væk.
Det er jo kommunerne, der har tilsynet, og det er kommunerne, der har myndighedspligten på det her område.
Det er jo ikke sådan, at fordi man sætter noget i udbud, så flytter man også myndighedsopgaven.
Den beholder kommunen, og det er kommunen, der har ansvaret for, at tingene kører, som de skal, og derfor er det kommunalbestyrelsen, som skal klare de her ting, og som skal være garanten.
Der har vi jo selvfølgelig - det har vi drøftet før - et lidt anderledes forhold til kommunalbestyrelser end Socialdemokratiet.
Vi har tillid til, at de lokale politikere kan klare det, og det er vores udgangspunkt.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-05-15:
Jeg tror, hr. Vesselbo overhørte - forhåbentlig da ikke bevidst - at jeg nævnte hvile i sig selv-virksomheder, forbrugerejede eller kommunalt ejede.
For jeg synes, det er en ganske udmærket ting med forbrugerejede hvile i sig selv-virksomheder, som vi kender på vandværksområdet, og som vi kender inden for det almene byggeri, hvor regeringen jo også påtænker, endda i strid med grundloven, at sælge ud af boligerne.
Og nu ser vi det altså i Herning.
Hvorfor lader man staten gå foran med et statsejet aktieselskab og købe vandforsyningen i Herning?
Er det for at give et signal til kommunerne om at sælge ud af deres vandforsyning?
For kommunerne bliver så hårdt presset af de rammer, som regeringen lægger ned over dem, fordi man har dette skattestop, og så vil man pege på, at kommunerne kan skaffe sig nogle kortsigtede indtægter ved at sælge deres vandforsyning, eventuelt til et statsejet selskab, med den virkning, at priserne for forbrugerne vil stige.
Jeg vil bare spørge hr. Vesselbo: Hvorfor står der ikke i forslaget til vedtagelse, at denne liberalisering ikke må medføre prisstigninger, at den ikke må medføre monopoldannelser, og at den ikke må medføre miljømæssige forringelser, som også fru Blach Hansen har forsøgt at få tilsagn om, men som hun ikke har kunnet få?
Hvorfor står det ikke i forslaget til vedtagelse?
Det synes jeg er noget mærkeligt noget.
Naser Khader (RV), 2003-05-15:
Jeg er godt klar over, at hr. Jens Rohde har problematiseret digitaliseringen, også før medieforliget blev indgået.
Jeg er også klar over de forbehold, hr. Jens Rohde har haft i forhold til det.
Men der blev indgået et medieforlig, og i medieforliget understreges det, at man vil have jordbaseret digitalt tv. Jeg henholder mig til medieforliget, og hr. Jens Rohde har sagt ja til medieforliget.
Det vil sige, at udgangspunktet er, at regeringens politik er, at vi skal have et jordbaseret sendenet, altså et digitalt tv. Jeg mener faktisk, at digitalt tv handler om demokrati, folkeoplysning; det handler også om noget, som Venstre holder meget af, nemlig at give borgerne et valg.
Hr. Jens Rohde ved ikke, om borgerne vil have det eller ej.
Det er en påstand.
Vi skal give dem et valg.
Hans Christian Schmidt (V), 2003-05-15:
Det er jo en helt grotesk debat.
Vi blander os da heller ikke i dag i, hvad kommunen fastsætter af priser.
Hr. Keld Albrechtsen påstår her, at når priserne er så forskellige rundtomkring i kommunerne, er det, fordi Folketinget har godkendt priserne. Jeg må spørge hr. Keld Albrechtsen: Hvem hindrer i grunden kommunerne i at fastsætte priserne, som det passer dem?
Gør Folketinget?
Er det det, der står i hr. Keld Albrechtsens forslag til vedtagelse, at nu skal vi ind og sige, at vi har et nyt forslag, at vi nu vil ind og godkende priserne på vand og på spildevand, når de kommer ude fra kommunerne?
Nej, det meste og bedste står i det forslag til vedtagelse, som hr. Eyvind Vesselboe har læst op.
Der står nemlig: »Man har i den forbindelse med tilfredshed noteret sig, at et hovedsigte med rapporten er at igangsætte et serviceeftersyn på en række forsyningsområder med henblik på at vurdere, om opgaverne løses på den økonomisk mest fordelagtige måde.«
Og så skal vi diskutere, om vi skulle stemme for et forslag til vedtagelse, hvor man mener, at man selv virkelig har gjort det godt, fordi priserne ikke må stige!
Det er da et ringe forslag.
Tænk, at man ikke er kommet længere i forslaget til vedtagelse end at skrive, at de ikke må stige.
Vi taler om, at de skal falde.
Det er da at vende tingene fuldstændig på hovedet lige nu.
Jeg må også sige, at hvis man ikke ved noget om det her med kontrakter, har jeg en fuld forståelse for det, men det er jo helt almindeligt, hvis man kigger i de her kontrakter, at der står, som f.eks. i Søllerød Kommune, at de betaler en fastsat afgift pr. kubikmeter renset spildevand til det firma, de har lavet en aftale med.
Hvorfor skulle kommunerne lave nogle aftaler, hvor de sætter mange penge til, og hvor deres forbrugere kommer til at betale en masse penge?
Jeg kan da ikke forstå, hvilken kommune der skulle have en interesse i det.
I hele den aftale her med Krüger A/S er der også det med, at man sætter en kompensation ind, og man stiller garantier, nøjagtig som man altid gør i aftaler. Det forslag til vedtagelse, som hr. Eyvind Vesselboe har læst op, er langt det bedste.
Pernille Blach Hansen (S), 2003-05-15:
Jeg vil tilslutte mig de to forhenværende spørgeres undren over, at ministeren og ordføreren ikke bare har tilkendegivet i forslaget til vedtagelse, at det ikke må medføre prisstigninger.
Jeg indgår meget gerne i en debat om, hvordan vi laver en fælles vedtagelse om det.
Det andet, som jeg gerne vil spørge ministeren om, er, hvordan ministeren i praksis vil sikre, at det alene med baggrund i, at området bliver privatiseret, udliciteret eller liberaliseret på anden vis, ikke medfører stigende priser for forbrugerne.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2003-05-15:
Hvis vi er så enige, hvorfor laver vi så ikke et fælles forslag til vedtagelse?
Regeringen må jo meget nemt kunne stemme for vores fælles vedtagelse, i og med at der jo præcis står det, som ministeren netop har læst op fra sin tale.
Jeg må med samme sige, at der ikke er nogen grund til at læse den op igen.
Hans Christian Schmidt (V), 2003-05-15:
Jeg må sige, at det er ved at udvikle sig til en trist dag, for man må jo sige om de spørgsmål, der kommer hernedefra - jo, jo, hvis man bare ville prøve at forholde sig en lille smule til nogle faktuelle ting, så skal jeg nok læse min tale op igen, for det er jo det, der mangler, enten har man ikke hørt den, eller også har man ikke været i salen, det ved jeg ikke, men jeg skal nok om et øjeblik læse den op igen.
Det er jo tankevækkende, at vi kan have en diskussion, hvor vi, fuldstændig ligegyldigt hvilke oplysninger vi kommer med, vil høre ordførerne komme op på talerstolen og holde deres hjemmeproducerede taler, og de kommer bare, uanset hvilke svar der måtte være givet.
Nu prøver jeg så én gang
Jeg sagde: Flere har i debatten udtrykt bekymring for højere priser som en følge af regeringens initiativer.
Hertil vil jeg gerne sige, at hele formålet er at søge billigere løsninger uden at gå på kompromis med miljøkvaliteten.
De initiativer, som regeringen i givet fald sætter i værk, vil ikke føre til højere priser.
Om et øjeblik vil jeg se nogle ordførere igen gå på talerstolen og spørge: Kan vi få en garanti for, at de initiativer, regeringen sætter i gang her, ikke vil føre til højere priser?
Jeg kan så allerede nu sige, at så må jeg jo anmode om at få ordet igen, og så går jeg op og læser det op for tredje gang.
Nej, sagen er den, at man ikke vil høre det.
Jeg er da nødt til at sige til alle de spørgere: Ved man ikke, hvordan prisudviklingen har været i de sidste 10 år i Danmark? Prisudviklingen har været større, end den har været i England.
Hvordan kan man stå og diskutere det, når man godt ved, at priserne har været stigende i Danmark?
Jeg siger bare nok en gang: De initiativer, som regeringen i givet fald sætter i værk, vil ikke føre til højere priser.
Hvorfor skulle de det?
Der er da ingen grund til at indføre det, hvis det kun fører til højere priser.
Det savner enhver logik.
Her skal vi afæskes et svar på, hvorfor vi ikke vil igangsætte noget, der fører til stigende priser, men hvorfor skulle vi det?
Det er altså en underlig debat, vi har.
Jeg havde jo sådan set glædet mig til den, men det her er jo hele tiden en gentagelse af det samme, uanset hvad vi svarer.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2003-05-15:
Nu så vi her for nylig, at man begynder at tale om gebyrer og stigning i gebyrer i stedet for stigning i afgifter.
Det er jo sådan en måde rent retorisk at komme rundt om skattestoppet på, men reelt kommer man ikke rundt om det.
Nu kunne jeg godt tænke mig at spørge hr. Jørn Dohrmann: Handler det her i virkeligheden ikke også om at komme om ved skattestoppet?
Hvis man slipper af med nogle af de her udgifter, som er forbundet med at drive forskellige offentlige værker, og lægger dem over til private og lader forbrugerne betale ad den vej, så slipper kommunen for nogle udgifter, og på den måde får man altså en mulighed for at øge udgifterne på andre områder.
Netop fordi man ikke kan øge skatterne, fjerner man nogle af omkostningerne, udliciterer dem så at sige.