Frode Sørensen (S), 1999-11-18:
Dette lovforslag er en naturlig fortsættelse af den udvikling, som foregår inden for området med elektroniske betalingsmidler.
Et udvalg nedsat af erhvervsministeren har overvejet, om betalingskortloven er hensigtsmæssig set både fra udsteders og fra kundens og fra samfundets side.
Udviklingen i de nye handelsformer gør det nødvendigt, at betalingssystemer følger med på en måde, så det både bliver lettere, billigere og ikke mindst mere sikkert at foretage sine betalinger.
Vi har i de senere år set alt for mange eksempler på, at kriminelle har misbrugt dankortet.
Vi har set flere og flere fantasifulde ideer, hvor kort er kopieret, koder er aflæst, uden at brugerne eller for den sags skyld udstederne
har været i stand til at gardere sig.
Og selv om jo intet i denne verden er sikkert, så når vi et godt stykke hen ad vejen med reglerne om, at Forbrugerombudsmanden skal påse, at sikkerheden i betalingssystemerne er forsvarlig kombineret med, at udstederne skal anmelde deres betalingssystemer til Forbrugerombudsmanden. Hæftelses- og anvendelsesregler præciserer ganske klart, hvem der har ansvaret, og ikke mindst hvor store økonomiske hæftelser, brugerne kan påføre sig, når eksempelvis kortet uberettiget benyttes af andre, enten fordi det er stjålet, eller fordi man har oplyst sin pinkode til en, man fejlagtigt havde tillid til.
Yderligere beskytter loven forbrugerne mod udlevering af personnumre, og hvilke registreringer udsteder må foretage, og udsteder skal således sikre, at brugerens personnummer ikke kan aflæses fysisk eller elektronisk af andre end udstederen, ligesom udsteder kun må behandle oplysninger om, hvor varer er købt, ikke hvilke varer man har købt.
Og på den måde sikrer vi forhåbentlig, at ingen har muligheder for at samkøre oplysninger med henblik på at lave egentlige personprofiler, som kan bruges i en målrettet markedsføring.
Man kunne jo f.eks. forestille sig, at når man havde købt benzin den ene dag, så fik man næste dag et katalog fra et rejsebureau ind ad dørsprækken.
En yderligere nyskabelse skal jeg eksemplificere
: For nylig var der i DR's forbrugerprogram »Gode råd er gratis« en kunde, der ankede over, at hun ikke kunne få 83 kr. tilbage på sit telefonkort, som hun havde købt for 100 kr.
Med denne her lov får hun nu krav om refusion inden for 1 år efter udløb.
Der må dog modregnes et vist beløb, men set i lyset af den debat, vi skal have på et senere tidspunkt, om eksempelvis et års tid, med gebyrreglerne på betalingskortområdet, så tror jeg nok, at i langt de fleste tilfælde vil det kunne betale sig for kunden at bede om at få pengene retur.
Desuden indeholder lovforslaget en bestemmelse om, at betalingsmodtagere ikke længere er forpligtede til i forretningstiden at modtage kontantbetaling.
Det er nu op til den enkelte forretning at beslutte, hvilke betalingsmidler
man vil modtage.
I Socialdemokratiet er vi lidt i tvivl om dette forslag, og vi vil under det forestående udvalgsarbejde drøfte, om forpligtelsen til at modtage kontanter skal falde bort.
Så alt i alt er det et godt lovforslag, som vi i Socialdemokratiet kan støtte, også da vi bemærker, at lovforslaget indeholder administrative lettelser.
Forbrugerombudsmanden skal fortsat have anmeldelsen af betalingssystemet, men der skal ikke længere laves en særlig beskrivelse af betalingssystemet.
Til hr. Egil Møller kan jeg sige, at som jeg sagde i min ordførertale vil vi drøfte det her under udvalgsbehandlingen og se på, om der er nogle uhensigtsmæssigheder.
Nu skal man jo være opmærksom på, at den udvikling, der er for øjeblikket med betalinger over IT-nettet, medfører altså nogle problemer.
Men vi vil se på det under udvalgsbehandlingen.
Det er det, jeg har lagt op til i min ordførertale, og så glæder det mig da, at hr. Egil Møller synes, det er en god ting, at vi trods alt har det med.