Svend Auken (S), 1999-04-08:
Jeg regner med, at vi er kommet godt rundt i krogene i dag, når det drejer sig om den elreformaftale, der er indgået mellem et stort flertal af partierne her i Folketinget.
Man kan sige, at vi har taget lidt forskud på første behandling af de lovforslag, der kommer snart, og som skal udmønte selve aftalen, men jeg synes, man må indrømme, at det ville være unaturligt at have en generel energipolitisk diskussion, hvor elreformen ikke kom til at indtage hovedrollen, og jeg vil gerne kvittere for de mange spændende indlæg.
Jeg tror, det er rigtigt, som en af ordførerne konstaterede i dag, at der måske har været lidt forskel i begejstringen for de enkelte punkter i aftalen, men det, som regeringen lægger afgørende vægt på, og som også hr. Martin Glerup fremhævede, er, at der er balance i reformen. De ønsker, man har haft, og som har været meget omfattende, er blevet indfriet: Vi har fået en markedsåbning med fornuft, hvor vi bevarer fællesejet i den danske produktionssektor, og vi har nået det, som jeg har lagt vægt på, og som hr. Ebbe Kalnæs i dag fremhævede som en afgørende forudsætning for en egentlig markedsåbning, nemlig at vejsystemet i elsektoren, om jeg så må sige, er bevaret som fællesejede, i sig selv hvilende virksomheder, som står åbne for alle, og som dermed tillader den frie konkurrence, samtidig med at forbrugernes værdier bliver beskyttet. Vi har ikke mindst i forbindelse med reformen givet et væsentligt bidrag til opnåelsen af de miljømæssige mål, som under skiftende regeringer er sat for dansk energipolitik, og de internationale forpligtelser, vi i den forbindelse har påtaget os.
Endelig har vi givet et væsentligt bidrag til udbygningen med vedvarende energi og fremmet de industrielle interesser, der knytter sig til den.
Regeringen er faktisk ret stolt af, at det er lykkedes at nå disse mange mål, også når man tager i betragtning, at finanslovpartierne jo faktisk har sat energiforhandlerne over for en meget vanskelig opgave ved, at de i en god stund ovre i Finansministeriet har kigget hinanden ind i øjnene og tænkt på et tal, endda et meget højt tal, for, hvor meget statsfinanserne skulle forbedres i forbindelse med elreformen.
Også det har vi indfriet, også det har vi nået, og at dét er sket, vil jeg gerne sige tak til partierne for deres bidrag til.
Jeg vil også sige til ordførerne for de partier, der står uden for aftalen - måske bortset fra fru Aase D. Madsen, som jeg tror vil tilgive mig, hvis jeg siger: at forestille sig, at hun skulle deltage i en bredere aftale om dansk energipoltik, er nok at spænde buen for hårdt - jeg vil gerne sige til de ordførere, der står udenfor, f.eks. hr. Søren Kolstrup, at bortset fra markedsåbningen, hvor vi ved at hr. Kolstrups parti, også i forbindelse med lov nr. 486, hvor vi gennemførte implementeringen af eldirektivet, var en voldsom modstander, er der jo masser af andre områder, hvor hr. Kolstrup i virkeligheden både har bidraget positivt og også i fremtiden vil have en fornuftig rolle.
De grønne afgifter har været nævnt, og dér er hr. Kolstrups medvirken jo helt afgørende for et godt resultat.
Vi ved, at det var afgifter, der i sin tid blev gennemført af en
regering bestående af Det Radikale Venstre, Centrum Demokraterne og Socialdemokratiet, og det vil selvfølgelig også være de partier, der vil udgøre kernen i diskussionen, men andre partier er helt afgørende for, at vi kan nå et resultat på disse områder her.
Må jeg over for hr. Peter Hansen-Nord kvittere for en positiv tale.
Der var kun én passage, jeg ikke brød mig så meget om, og det var dér, hvor fartbøllen kom op i hr. Hansen-Nord, men bortset fra den ene passage synes jeg, det var et godt indlæg, hr. Hansen-Nord havde her i dag.
Tænk på, hvor forskelligt hans udgangspunkt er fra det udgangspunkt, vi andre har haft!
At vi så alligevel har kunnet nå et resultat, har ikke mindst hr. Hansen-Nord stor ære af.
Hr. Hansen-Nord spurgte mig direkte: Kan vi nu regne med, at de udestående spørgsmål bliver afklaret hurtigt og i den ånd, som aftalen lægger op til, eksempelvis med hensyn til åbningsbalancen for kraftværkerne, så de danske kraftværker får en god start på konkurrencemarkedet?
Jeg kan svare ubetinget positivt på det spørgsmål.
Til hr. Frank Dalgaard vil jeg sige, at efter luftturen i de tidlige morgentimer i Børsen har jeg hele dagen i dag beundret hr. Dalgaards forsøg på at lande, og man kan nok sige, at så tæt på jorden, som hr. Dalgaard formår at komme, er han kommet, og det vil jeg gerne sige tak for.
Hr. Dalgaard er meget optaget af omkostningerne ved vores politik omkring vedvarende energi, og som hr. Martin Glerup gjorde opmærksom på, afhænger disse beregninger jo meget af olieprisen, som jo svinger op og ned.
Havde man gjort det op, som vi gjorde det for 2 år siden, da olieprisen
var 21-22 dollar pr. tønde, havde der praktisk talt ingen omkostninger været ved vores vedvarende energipolitik.
Da vi sidst, under elreformforhandlingerne, gjorde dem op, gjorde vi dem op på basis af en tøndepris for olien på 10 dollar.
Nu er den 14 dollar, og det vil sige, at beløbene er langt mindre, end de var, da vi diskuterede dem under elreformen.
Hvis man dertil lægger de meget store fremskridt, vi vil stå over for teknologisk set, eksempelvis for den danske vindmølleindustri,
så vil vi nærme os et punkt, hvor omkostningerne i virkeligheden ikke er meget større.
Men jeg har personlig den opfattelse, at selvfølgelig skal vi diskutere omkostninger, selvfølgelig skal vi diskutere prioriteringer i den forbindelse, og jeg synes, det er udmærket, at hr. Dalgaard har bidt sig fast i det tema, og jeg vil meget gerne fortsætte diskussionen med ham om det. Men jeg er jo enig med hr. Kalnæs, når han peger på den anden side af regnestykket, alle gevinsterne, vi har, arbejdspladser, eksport osv., når det drejer sig om vores forspring på den vedvarende energi.
Jeg tror, det var fru Myltoft, der var inde på spørgsmålet om kreativiteten, forskningen, udviklingen som en afgørende drivkraft i den danske energipolitik, og hvor vigtigt det var at fastholde det.
Det flotteste monument over kreativiteten, udviklingsevnen, skabertrangen har vi i den danske vindindustri.
Det har vi alle grund til at glæde os over.
Hr. Hansen-Nord var meget hård ved hr. Kalnæs.
Det vil jeg ikke være.
Jeg tror, vi alle sammen er klar over, hvad der skete i situationen, og jeg vil gerne kvittere for, at hr. Kalnæs stemmer for - som jeg forstod det - de love, som skal gennemføre elreformen, bortset fra lovgivningen omkring CO2-kvoterne.
Fru Myltoft var inde på det store hul, vi har, når det drejer sig om vores CO2-målsætning, som er at trafikudvikle, og det bliver vi nødt til at diskutere også i sammenhæng med den klimastrategi, regeringen har bebudet til efteråret.
Til hr. Kolstrup er der sagt mange hårde ord i dag, og hr. Kolstrup har jo mildest talt også bidraget til enkelte hårde bemærkninger.
Jeg vil ikke fortsætte polemikken, men bare sige, der jo faktisk er meget mere fælles gods i den reform, som nu gennemføres i Folketinget, og så alt det, hr. Kolstrup og hans parti står for, end han i kampens hede vil indrømme.
Og jeg er meget glad for hans udtalelser om hæfteplastre.
For der bliver god brug for Enhedslistens positive medarbejde.
Jeg har nævnt CO2-afgifter, men der kan nævnes mange andre eksempler.
Til sidst vil jeg til hr. Sjursen og hr. Behnke, som begge var inde på spørgsmålet om gassektoren - det var andre ordførere også, men nu vil jeg altså svare de to ordførere - sige, at regeringen vil komme med den melding, finansministeren vil give en orientering til finanslovpartierne.
Vi vil drage omsorg for, at ikke bare juraen, de juridiske forpligtelser, vi har, som vi selvfølgelig skal leve op til, men også, at den økonomi er til stede, der skal gøre det muligt at leve op til forpligtelserne for DONG i take or pay-kontrakterne.
Når jeg siger økonomien, så hænger det altså sammen med, at dette projekt jo aldrig havde kunnet gennemføres på markedets betingelser.
Vi har en gæld, en offentlig gæld på 20 mia. kr. i den danske gassektor.
Den er vi nødt til at tage højde for.
Hr. Sjursen spurgte ligesom andre om liberaliseringen af gassektoren, og der vil jeg sige, at vi såmænd kunne ratificere, havde jeg nær sagt, direktivet allerede i dag og gennemføre lovgivningen, for Danmark har for længst opfyldt de minimumskrav, der er i direktivet med hensyn til markedsåbning.
Så Danmark er ikke bagefter det øvrige Europa; Vi er også på det punkt på forkant.
Endnu en gang vil jeg sige tak til ordførerne for de indlæg, vi har hørt her i dag, og sige tak først og fremmest til forligspartierne, men også til de konstruktive partier uden for aftalen, som jeg trods kritiske bemærkninger har kunnet glæde mig over en positiv holdning hos.