Knud Erik Hansen (SF), 2001-05-23:
Når vi har sager om udlændinge, er det meget svært for Folketinget at holde hovedet koldt, så får vi nogle hede debatter.
Men det, der måske er det værste, er, at det her forslag udspringer af en kaotisk situation i efteråret, hvor vi oplevede, at der kom en masse asylansøgere til Danmark primært for at begå kriminalitet og for at udnytte vores asylsystem. Da oplevede jeg så også, at man ikke holdt hovedet koldt, men sprang op som en trold af en æske og sagde: Løsningen er frihedsberøvelse, det er frihedsberøvelse, frihedsberøvelse!
Det er jo altid det lette svar at give.
Det er det strenge.
Så kan man vise, at nu er man hård, nu kan man slå til.
Men spørgsmålet er, om det i virkeligheden var det, der var løsningen, om det også er det, der har løst problemet.
For hvis vi ser på, hvad der er sket, er der jo sket det, at problemet faktisk er ved at være forsvundet.
Vi havde i 1999 og år 2000 i gennemsnit ca. 20 om ugen, der kom fra SNG-landene; i nogle perioder var vi oppe på omkring 30.
Og hvad har vi så set siden?
Så har vi set siden februar, at tallet er faldet fra i snit fire om ugen til nu, hvor vi er nede omkring et par stykker om ugen, der kommer ind.
Med andre ord: Vi er i en situation, hvor den situation, vi havde i efteråret, har løst sig, ikke fordi man har lavet straffrihedsberøvelse, men fordi man har lavet det, som var fornuftigt at gøre: man har sat ind mod sagsbehandlingstiden for disse personer, og så har man lavet en almindelig skærpet politiovervågning.
Derfor var vores forslag til løsning af det her problem, at man primært skulle klare det ved at sætte sagsbehandlingstiden ned og så have en større politiovervågning.
Vi tror, vi kan komme længere med en kortere sagsbehandlingstid i denne her situation.
Så er det klart, vi ikke vil udelukke, at hvis vi overstrammer, og det viser sig, at det er ikke er nødvendigt, at det ikke er tilstrækkeligt, så kan det være nødvendigt med en form for frihedsberøvelse, men ikke i det her omfang og ikke som hovedløsning, som det her forslag jo lægger op til.
Dermed også svar til de forslag, der nu ligger i ændringsforslaget.
Vi synes, problemet i forslaget generelt er, at der ikke er proportionalitet i strafferammen.
Det er helt urimeligt og helt uholdbart for et retssamfund som det danske, at man skal give frihedsberøvelse på 3, 6, måske 9 måneder, oven i købet på ubestemt tid, for et tyveri på 500 kr.
Det hører ingen steder hjemme.
Det kan vi ikke være bekendt.
Der er ingen proportionalitet i den straf, man giver asylansøgere.
Hertil kommer så, at det efter vores mening slet heller ikke er nødvendigt.
Men det er måske nødvendigt, fordi man pisker en stemning op, fordi man nu virkelig skal være de hårde.
Jeg synes, at vi skulle holde hovedet koldt.
Omkring bestemmelsen vedrørende Sandholm har vi den principielle holdning, at det skal være muligt for det offentlige og for staten at gå ind og overtage
lokalopgaverne, hvis det viser sig, at der er opgaver, der skal løses.
Det er klart, at det er en form.
Vi havde hellere foretrukket, det blev gennem en landsplan, en kommuneplanlægning, at man havde grebet ind, men vi kan ikke se den indholdsmæssige forskel i, at man i givet fald griber ind via det forslag, der ligger nu, og så et landsplandirektiv eller det, at miljøministeren overtager lokalkompetencen.
Vi agter derfor at stemme imod for det første forslaget om, at man fjerner mindstegrænsen og for det andet også at stemme imod Venstre og De Konservatives forslag om, at bestemmelsen om Sandholm skal udgå.
Vi ser det fra Venstre og De Konservatives side som et principielt angreb på det offentliges og statens mulighed for at gå ind og være med til at sikre, at vi kan klare fælles opgaver,
uanset at vi selvfølgelig godt kan diskutere, i hvilket omfang det er nødvendigt i denne sag.
Så vi vil stemme imod begge disse forslag, og så er vores håb i sidste ende, og det vil jeg godt sige, at det her forslag så samlet kan falde, således at man måske kan tænke sommeren over i en situation, hvor vi ikke har det kaos, vi havde i efteråret, og så kan finde de rette midler til at løse det her problem.
Og de rette midler er en kortere sagsbehandlingstid og i højere grad en politiovervågning og så, hvis der skal være frihedsberøvelse, så frihedsberøvelse
i nogle helt andre dimensioner end det, der er tale om i det forslag, vi har nu.
Det forslag, vi har nu,
er helt uværdigt.