Aage Frandsen (SF), 2004-10-20:
Min indvending bygger jo bl.a. på, at jeg er tilhænger af gennemsigtighed og modstander af bureaukrati, og jeg mener, det her bidrager til, at det ikke er så gennemsigtigt, og det bidrager til mere bureaukrati.
Det, der er tilfældet med landets produktionsskoler, hvor der jo er en overvægt af produktionsskoler i visse dele af landet, er, at de er en del af et lokalsamfund; man ved, hvad produktionsskolen er, og man kommer derhen.
Det kan netop lige være i dag, der er en, der melder sig.
Vedkommende har opgivet på en erhvervsskole, det skete måske i sidste uge, og vedkommende spørger sine forældre: Hvad skal jeg gøre?
De ved så, hvad en produktionsskole er.
Der skal de så i fremtiden henvende sig til Ungdommens Uddannelsesvejledning med henblik på at blive kvalificeret eller visiteret, som det hedder, til produktionsskolen.
Jeg forstår ikke den der bureaukratiske omvej.
Som det også tidligere er fremgået af drøftelser os imellem, må jeg sige, at hvis det ligesom skal være modellen her, at man skal visiteres, så undrer det mig, hvorfor man ikke skal visiteres til alle andre uddannelser.
Jeg håber ikke, at jeg frister nogen til, at man begynder med det.
Det er bare underligt, at det er produktionsskolerne.
Men jeg ved godt hvorfor.
Det er, fordi de uddannelser, der er for de mest, skal vi sige uddannelsesuvante unge mennesker eller dem, der ikke er helt klar til en uddannelse, altid er sværest at komme ind på; det er meget lettere at komme i gymnasiet.
Det er jo lidt af et mærkeligt forslag, mærkeligt i den forstand, at ordførere fra højre side af Folketingssalen siger, at målgruppen, som hører hjemme på produktionsskolerne, også er den målgruppe, som er på produktionsskolerne.
Der er ingen, der har sagt endnu, at der er nogen på produktionsskolerne, som slet ikke hører hjemme der.
Ikke desto mindre siger man, at der skal laves en ændring i lovgivningen, sådan at man sikrer, at målgruppen nu også kommer der, og at det er det, Ungdommens Uddannelsesvejledning skal til for.
Det, man ikke kan komme fri af, selv om det ikke står nogen steder, er jo altså, at man i regeringen har en opfattelse af, at der er unge mennesker, der går på produktionsskolen, som slet ikke hører hjemme der, at det er en omvej – og formentlig også en opfattelse af, at der går for mange.
Det er ikke nyt, at nogle mener, at der går for mange på produktionsskolerne.
Der er også tidligere finansministre, der har haft den opfattelse, og muligvis også den nuværende finansminister; de kan ikke lide, når tallene stiger – i forhold til, at udgifterne stiger.
Men der er nu engang noget med, at udgifterne til unge mennesker, der skal have uddannelse, stiger, når der bliver flere af dem.
Så er spørgsmålet: Når der er flere på produktionsskolerne – hvad der er – hvad skyldes det så?
Der er allerede nogle, der har givet et bud på det, nemlig at den fri ungdomsuddannelse blev nedlagt.
Der stod i bemærkningerne til lovforslaget om nedlæggelse af den fri ungdomsuddannelse, at der var to steder, man kunne henvise dem til; det ene er produktionsskolerne, og det andet er – og jeg må med skam melde, at det stod der rent faktisk – TAMU, at man kunne være kvalificeret til at komme på TAMU.
Det kræver særlige kvalifikationer at komme på TAMU, som de fleste på produktionsskolerne ikke har.
Så det er jo produktionsskolerne, der er alternativet, og derfor er det ikke overraskende, at antallet stiger.
Grunden til, at unge mennesker går på produktionsskolerne, er jo, at de ikke er færdige til at gå i gang med en uddannelse.
Det tror jeg ikke er tilfældet.
Hvis der er produktionsskoler, der ikke er gode nok til at komme af med de unge mennesker igen – for det er jo klart, at de skal af med dem, det er jo ikke en livsstilling at være på en produktionsskole, man kan også kun være der 1 år – jamen så må vi gøre noget ved det og fortælle produktionsskolerne, at det er vigtigt, at de ikke optager unge mennesker, som de ikke skal optage, og at det er vigtigt at sørge for, at de unge mennesker kommer derfra igen.
Og det er mit indtryk, at det også sker på produktionsskolerne.
Men hvis nogen kender til andre eksempler, så må man jo henvise til dem i stedet for at lave sådan en generel ordning.
Det blev nævnt af Venstres ordfører, at det også var til gavn for produktionsskolerne.
Nu er det jo somme tider sådan, at man kommer til at gøre noget til gavn for nogen, hvor de, man vil gøre det til gavn for, ikke er klar over det, og det er også tilfældet her.
Der er lavet et notat, som er underskrevet af Foreningen for produktionsskoler og produktionshøjskoler samt Produktionsskolernes Lærerforening og forstanderkredsen, og der skriver man bl.a., at netop for de unge, der skal henvende sig flere steder og vente på en afgørelse, vil det her opfattes som både bureaukratisk og klientgørende.
Det gode ved produktionsskolernes udvikling er, at over tid er det altså blevet i orden for et ungt menneske at kunne sige: Jeg går på en produktionsskole.
De har fået et renomme, hvor det tidligere var sådan, at det at gå på produktionsskole var det værste af det hele.
Nu har de fået det renomme, at det er et ordentligt sted at være.
Men nu skal man alligevel visiteres til det.
Jeg håber ikke, at man siger til de unge mennesker: Nu skal I visiteres.
For de bliver bange ved at høre sådan et ord.
Det er altså at gøre de unge mennesker en bjørnetjeneste at sige: Nu skal du vejledes til et eller andet.
Som jeg stillede spørgsmålet til fru Louise Frevert før: Hvad med det unge menneske, der netop i dag melder sig på en produktionsskole?
Hvad er det, vejledningen har tænkt sig at give vedkommende af andet tilbud end produktionsskolerne – lige nu?
Ja, man kan komme i et kommunalt beskæftigelsesprojekt, men der vil jeg sige, at produktionsskoler jo er et uddannelsesindledningsforløb, og det er et kommunalt beskæftigelsesprojekt ikke.
Derfor kan vi under ingen omstændigheder støtte det her forslag.
Vi synes simpelt hen, det er bureaukratisk, det er ikkebegavet, og det er en mistænkeliggørelse af det, der foregår på produktionsskolerne, og derfor stemmer vi imod.