runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Nicolai Wammen (S), 2003-05-28:
Det var et noget svævende svar, finansministeren gav.
Jeg stillede sådan set to meget konkrete spørgsmål, og det ene var, om det, der stod i Berlingske Tidende, var direkte usandt.
Jeg fik at vide, at finansministeren kan ikke genkende det og har ikke selv set det, osv., men jeg vil gerne læse det op, og jeg citerer: »Ifølge Berlingske Tidendes oplysninger har Finansministeriets topfolk på et møde for et par uger siden besluttet at nedjustere embedsmændenes første skøn for bl.a. lønudviklingen og ledigheden.
Uden denne justering vil den kommende økonomiske redegørelse, der offentliggøres i næste uge, afsløre, at statens økonomi ikke længere var på ret kurs i forhold til de fremtidige udfordringer.
Kun ved hjælp af et sådant kreativt prognosemageri var det muligt at få regnestykket til at gå op«.
Ja eller nej?
Finansministeren var under det sidste spørgsmål meget optaget af, at tingene gik godt, men man må jo så sige, at det ikke går godt med overskuddet på statens finanser, som er dykket, og med beskæftigelsen, hvor regeringen også har problemer og er kommet krybende til korset og har sagt: O.k., vi har godt nok meget længe skældt Socialdemokratiet ud for at ville gøre noget aktivt og fremrykke nogle investeringer.
Nu vil vi også gå lidt ad den vej, men vi vil alligevel ikke gå hele vejen.
Hvordan vil man rette op på statens finanser?
Thor Pedersen (V), 2003-05-28:
Nu skal man ikke stille spørgsmål den anden vej, men jeg vil godt bede hr. Nicolai Wammen gå tilbage og se, hvordan stigningen har været i antal ansatte i stat, amt og kommuner - og især i kommuner og amter - under den tidligere SR-regeringen, og så se på den stigning, vi har oplevet i 2002, en stigning på 8.200, altså langt større end det, vi sagde.
Det burde måske give anledning til problemer, at væksten her er større end det, der har været beregnet.
Men det er jo egentlig ikke det, der forlyder, det er, at den er reduceret, hvad den så ikke er.
Jeg vil ikke forvente, at hr. Thomas Adelskov overhovedet er i stand til at have den menneskelige vurdering af, at det måske var en gevinst, hvis der var 200.000 mere i arbejde.
Jeg siger fagøkonomisk, jeg siger, at 85.000 er et teknisk beregnet tal.
Politisk burde vi da have et andet mål.
Det er en bunden opgave at sige, at vi skal nå 85.000 ud fra en økonomisk modelberegning og sige, at det er forudsætningen
for, at vi på mellemlang sigt, altså frem til 2010, er i stand til at halvere den samlede offentlige gæld
Og hvordan når man så de 85.000?
Vi har jo sagt hele tiden, at det er ved at øge arbejdsstyrken, ved at tillempe, at indvandrergruppen har samme erhvervsfrekvens, som andre danskere har; det vil give ca. 50.000 flere i arbejdsstyrken.
Vi kan bidrage med måske 10.000 folk under uddannelse, og vi kan også håbe på, at 5.000-10.000-20.000 af seniorårgangene vil blive længere tid på arbejdsmarkedet. Men det burde da ikke være målet i sig selv, det burde da stadig være, selv om man når det mål, at se på, at det ikke er rimeligt, at der er så mange, der er skubbet ud af det danske arbejdsmarked.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Jens Peter Vernersen (S), 2003-05-28:
»Hvad er regeringens planer for brugerbetaling og gebyrer, og hvad vil den samlede indtægt blive for stat, amter og kommuner?«
Skriftlig begrundelse
Der ønskes et overblik over, hvor brugerbetaling afløser skattebaseret finansiering.
Thor Pedersen (V), 2003-05-28:
Spørgsmålet kører på planer for brugerbetaling og gebyrer, og hvad den samlede indtægt vil være. Jeg vil blot sige, at vi har på hjemmesiden et skattestoppapir fra april 2000, hvoraf det jo fremgår, at brugerbetaling ikke er en skat, men derimod den andel af omkostningerne vedrørende offentlige ydelser, der netop ikke er finansieret via skatterne.
Siden regeringens tiltræden er der i overensstemmelse med den restriktive praksis, som er beskrevet i skattestoppapiret, kun indført ganske få nye gebyrer og brugerbetalingsordninger.
Der kan være situationer, hvor hensynet til f.eks. at påvirke adfærden blandt virksomheder, husholdninger eller offentlige institutioner kan gøre, at der dér kan være tale om at indføre nye gebyrer og brugerbetalinger. Men formålet med den restriktive praksis er at sikre, at gebyrer og brugerbetaling ikke bruges til en samlet udvidelse af den offentlige sektor.
Derfor er det regeringens politik, at provenuet fra indførelse af brugerbetaling eller fra at øge brugerbetalingsandelen for eksisterende ordninger fuldt ud anvendes til lavere skatter og afgifter.
For helt nye opgaver, herunder f.eks. tilsyns- og kontrolopgaver, kan der indføres gebyrer eller brugerbetaling, der helt eller delvis dækker udgifterne.
For nye opgaver er der dermed samlet set intet merprovenu.
Regeringen har ingen planer om at ændre gebyr- og brugerbetalingspolitikken.
Så vil jeg sige, at der findes ingen komplette opgørelser af, hvor stor en andel af de samlede offentlige udgifter i stat, amter og kommuner der finansieres af brugerbetaling og gebyrer.
Henriette Kjær (KF), 2003-05-28:
Ja, som sagt er reglerne jo ikke blevet ændret på det her område.
Der har således aldrig været hjemmel til at administrere lovgivningen på en sådan måde.
Derfor mener jeg, at det er kommunen, der har et forklaringsproblem over for sine borgere, da man jo har lovet borgerne nogle ting, som man ikke kan holde, fordi der ikke er hjemmel til det i lovgivningen.
Som reglerne er skruet sammen, har kommunen mulighed for at afhjælpe problemerne på lovlig vis, idet kommunen som sagt jo selv kan bestemme, hvilken procentsats søskenderabatten skal være.
Det er selvfølgelig en kommunal afgørelse, som den enkelte kommune bør overveje meget nøje med de fordele og ulemper, en sådan ændring medfører.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Morten Bødskov (S), 2003-05-28:
»Har regeringen tænkt sig at kompensere for de forringelser, der påføres børnerige familiers økonomi nu, hvor regeringen ikke længere vil tillade, at kommuner kan fastsætte et loft over den samlede forældrebetaling for pasning af børn i de kommunale pasningstilbud?«
Henriette Kjær (KF), 2003-05-28:
Nej, jeg vil ikke tage initiativ til, at det bliver ændret, og jeg mener heller ikke, jeg har givet børnefamilierne løfte i den retning.
Jeg mener, det rigtige er, at vi indretter systemet, så det bliver mere fleksibelt for børnefamilierne, så man friere kan vælge den daginstitution, man foretrækker, at man kan vælge nogle pasningsordninger, som ikke før var udbudt på markedet.
Men jeg synes faktisk, vi har en god lovgivning på det her område, og at kommunerne i dag har gode rammer for at kunne tilgodese og hjælpe de familier, der er økonomisk trængt.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Morten Bødskov (S), 2003-05-28:
Kan jeg så konstatere, at der fra regeringens side ikke er
nogen som helst tegn i sol og måne på, at man har tænkt sig lige i det her konkrete eksempel at følge de løfter, man rent faktisk har givet børnefamilierne?
Vil man tage initiativ til, at det her bliver ændret, således at eksempelvis Rødovre Kommune kan fortsætte med den procedure, de har haft hidtil?
Henriette Kjær (KF), 2003-05-28:
Jeg kan jo ikke sige ja til at fifle med loven.
Og fordi det i det her tilfælde falder ud til borgerens gunst, kan man ikke sige, at så er det o.k., og i andre tilfælde, hvor vi er rigtig, rigtig trætte af, at kommunerne ikke følger loven, så siger vi: Det må I til gengæld ikke.
Der må jo være konsekvens i det.
Hvis man så synes fra Socialdemokratiets side, at man skal ændre reglerne, så det bliver muligt at fastsætte nogle lofter på et kontantbeløb, må man stille forslag om det.
Jeg synes nu, der er muligheder for kommunen for at udnytte den gradueringsmulighed, der er i forhold til søskenderabat.
Men så må man gå ind og bruge det redskab, der hedder fripladser, i forhold
til de økonomisk svært stillede familier i kommunen.
Morten Bødskov (S), 2003-05-28:
Pointen er jo netop med det her eksempel, at det kommer så at sige alle børn til gode.
Det er ikke kun de dårligst stillede børn og de dårligst stillede familier, som af forskellige omveje kan få nedsat betalingen for pasning af deres børn i kommunale dagsinstitutionstilbud, det kommer alle børn til gode, også de børn, som kommer fra ganske velfungerende familier.
De fik gavn af den her ordning, også fordi der var en generel forældremaksimumbetaling.
Derfor betyder den her beslutning jo rent faktisk, at det bliver dyrere for familier, som har mange børn, uanset, kan man sige, den sociale status for de her børn.
Det betyder sådan set, at man fra regeringens side nu har sagt ja til, at det skal være ca. 1.200 kr. dyrere som i det eksempel, jeg nævnte før, for en børnefamilie.
Og jeg vil bare pointere, at det jo ikke har noget med de hårdest belastede børn at gøre.
Det er alle børn og familier med ret mange børn, som nu rammes af det her.
Og det er det, jeg mener der står i ret skærende kontrast til, hvad regeringen i hvert fald tidligere har sagt i forhold til at give et generelt løft til børnefamilierne.
Henriette Kjær (KF), 2003-05-28:
Nej, for vi har jo ikke taget højde for, at kommuner har administreret loven forkert, og det er jo virkelig ærgerligt, at man har gjort det i Rødovre i stedet for at spørge sig for, hvis man var i tvivl, inden man indfører en sådan ordning.
Og de har altså mulighed for at nedbringe betalingen.
Dels kan de altså give fripladser til de hårdest belastede familier, men dels har de også mulighed for, som jeg sagde i mit første svar, at graduere den søskenderabat, som de giver, så man kan sige 50 pct. for første barn og så gå ned, sådan at de børnerige familier oplever en mindre betaling, end tilfældet er, hvis man blot har en generel søskenderabat på 50 pct.
Morten Bødskov (S), 2003-05-28:
Tak for svaret.
Det var, o.k., selvfølgelig en kende teknisk.
Det er det her område jo også, men det, der bare konkret er tilfældet, er, at med den her beslutning, som er truffet i Socialministeriet, bliver det dyrere for børnerige familier f.eks. i Rødovre Kommune.
Og det, der er mit spørgsmål, er, om den beslutning ikke står i skærende kontrast til det, som regeringen generelt har lovet og givet af løfter til børnefamilierne.
Henriette Kjær (KF), 2003-05-28:
Jeg vil ikke gøre det dyrere for børnerige familier at få passet deres børn.
Rødovre Kommune har spurgt, om deres ordning var i overensstemmelse med lovgivningen, og det har de så fået svar på, at det var den ikke. Der er ikke fastsat nye regler på dette område i denne regerings tid, og derfor synes jeg, det er ganske urimeligt at stille spørgsmålet på den her måde, for der har aldrig været hjemmel til at lave en ordning med et fast loft over den samlede forældrebetaling.
Man kan stille det spørgsmål
, at hvis en kommune laver sine egne regler, som ikke er i overensstemmelse med lovgivningen, skal lovgivningen så laves om, eller skal kommunen ændre sin administration?
Og svaret er, at kommunen ikke burde have indført ordningen, for den har ikke været ifølge gældende regler.
Reglen er jo, at kommunen skal yde søskenderabat.
Forældre kan betale fuld pris for den dyreste plads, men kan så få en rabat på 50 pct. på de øvrige pladser.
Men kommunen kan selv bestemme, om søskenderabatten skal være større end 50 pct., og på den måde kan kommunen lette betalingen for de børnerige familier.
De har også mulighed for at graduere det, så første barn er 50 pct., næste barn 75 pct., eller hvordan man nu vil indrette det.
Regler er jo til for at regulere kommunernes adfærd, og en kommune kan ikke tilgodese en bestemt gruppe af kommunens borgere ud over, hvad lovgivning altså giver mulighed for.
Morten Bødskov (S), 2003-05-28:
Vi kan nu forstå, at socialministeren har haft fat i Rødovre Kommune som den sidste kommune og sagt til Rødovre Kommune, at det ikke længere kan lade sig gøre, at man har den her såkaldte forældremaksimumbetaling, således at forældre har et maksimumbeløb for, hvad de må betale for pasning i samtlige af kommunens daginstitutionstilbud, det kan være vuggestuer og andet, altså et forældremaksimumbetalingsbeløb.
Spørgsmålet er sådan set bare, hvad årsagen er til det, og om ikke en sådan beslutning, som jo reelt betyder, at det nu bliver dyrere for f.eks. børnefamilier i Rødovre at få deres børn passet i de kommunale pasningstilbud, ikke står i meget skærende kontrast til de generelle løfter, som regeringen har givet til børnefamilierne.
»Hvorfor vil socialministeren gøre det dyrere for børnerige familier at få passet deres børn i de kommunale pasningstilbud ved, at landets kommuner nu forhindres i at fastsætte et loft over den samlede forældrebetaling for pasning af børn i de kommunale pasningstilbud?«
Thor Pedersen (V), 2003-05-28:
Jamen jeg har sagt, at der findes ikke nogen specifik opgørelse over stat, amt og kommuner.
Det er muligt, at vi kan finde det, og at vi kan etablere det.
Det vil jeg ikke afvise at vi kan.
Der findes ikke noget konkret, men vi har måske noget materiale, der sætter os i stand til at give et skøn, når det gælder stat, amter og kommuner.
Og med hensyn til ikke at svare: Altså det, jeg talte om før, var de stigende afgifter.
Og når man taler om skattetrykket, var det finurlige jo, at man væltede personbeskatning over i afgifter, hvor alle ved, at afgifterne indregnes i grundlaget, når man beregner skattetrykket, så man i virkeligheden er i stand til at få skattetrykket til at falde ved at flytte penge fra personbeskatning over på afgiftssiden, selv om man totalt set betaler mere i skat.
Så vil regnestykket hedde, at skattetrykket falder.
Men det afgørende er, at hvis man analyserer afgifterne, så steg de igennem hele perioden, både eksisterende afgifter og nye afgifter, og det er det, der er bragt til standsning.
Det var det, jeg sagde.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Jens Peter Vernersen (S), 2003-05-28:
Ja, det er jo altid interessant at komme herned i Folketingssalen og spørge finansministeren, for finansministeren svarede jo helt som sædvanlig ikke på det, der bliver spurgt om, men kører sit eget ideologiske skoleridt.
Altså det, der blev spurgt om, og som jeg også har forsøgt at få frem her, er, hvilke planer man har, fordi man nu har set, at det i hvert fald er noget, man bruger som instrument både for at skaffe sig indtægter og også for at forhindre, at folk uddanner sig, fordi det jo også har den virkning på tilstrømningen til uddannelsesinstitutionerne.
Og hvis finansministeren ikke vil svare på det, må vi jo stille spørgsmålet skriftligt, så man kan få tid til endnu en gang at overveje det ovre i Finansministeriet. Men jeg vil godt høre, om ikke finansministeren trods alt dog har et svar på det spørgsmål.
Thor Pedersen (V), 2003-05-28:
Må jeg lige sige, at når vi gør råderummet op i alt over dansk økonomi, så indgår alt det, der forhistorisk indgår i kassebeholdningen, altså i løbende indtægter.
Der er ikke nogen, der holdes udenfor, når man kigger fremover.
Det er sådan, at skattelettelserne træder i kraft fra 1. januar 2004, og beslutningerne er truffet her i 2003.
Så den ligger forud; det er en del af den indtægtsmasse, som man råder over.
Det, der er tale om, er sådan lidt fremadrettet.
Hvad er det, der kan komme af nye ting?
Og der er vi meget restriktive; det vil man se.
Sådan vil det altid være, at det svar foreligger den dag, man lægger finansloven frem.
Thomas Adelskov (S), 2003-05-28:
Ja, nu kan jeg så forstå på finansministeren, at finansministeren ikke her vil redegøre for det, som egentlig stod i spørgsmålet.
Så kunne finansministeren bare have sagt, at han ikke ønskede at svare på spørgsmålet.
Der stod rent faktisk usædvanlig velformuleret i spørgsmålet fra hr. Jens Peter Vernersen: »Hvad er regeringens planer for brugerbetaling og gebyrer, og hvad vil den samlede indtægt blive for stat, amter og kommuner?« Når man så nu kan konstatere, at kassedamen allerede med de gebyrer og den brugerbetaling, som regeringen har indført, har betalt for den skattelettelse, der er blevet stillet i udsigt for 2004, så spørger jeg: Hvad vil der komme af yderligere brugerbetaling og af yderligere omkostninger?
Argumentationen for at indføre et gebyr på 600 kr. pr. fag på VUC var, at nu havde man jo allerede hævet brugerbetalingen på folkeoplysningsområdet, altså på aftenskolerne, og så skulle der være mere lighed imellem de forskellige former for uddannelsesretninger.
Det var derfor, man indførte det, og man har ikke reserveret en eneste femøre af den der forhøjelse og den brugerbetaling på VUC-centrene til skattelettelser.
Jens Peter Vernersen (S), 2003-05-28:
Ja, jeg må sige, at vi har en fantastisk dristig finansminister, når han her gentager påstanden om, at skatterne steg og steg under den tidligere regering.
Der ligger jo dokumentation i ministerens eget ministerium om, at skattetrykket blev holdt intakt i disse 9 år, og det er vist i øvrigt første gang i dansk politik, at det er sket.
Jeg synes egentlig også, finansministeren skulle have et højere niveau, for jeg kunne forstå det, hvis Venstres folketingsmedlemmer bruger den slags propagandanumre med de 100 nye skatter, der kom under den tidligere regering, men jeg troede i hvert fald, finansministeren var klar over, at lige så mange skatter, der steg under den tidligere regering, lige så mange skatter faldt der.
Det glemmer man åbenbart at sige i Venstre.
Jeg synes, man skulle indføre det i den propagandabog, man bruger, sådan at man fik det sande billede af det her.
Thor Pedersen (V), 2003-05-28:
Jeg synes, det er ret dristigt af hr. Vernersen at sige, at under de tidligere regeringer kom der ikke løbende afgiftstigninger.
Det synes jeg er rimeligt sigende.
For der var en stigning enten på en skat, et gebyr eller en afgift
Jeg vil blot sige, at vi er noget mere restriktive i antallet af afgifter og gebyrer, end den tidligere regering har været.
Men det er jo et spørgsmål, om der i den proces, der går fra nu af og frem til at finansloven forelægges, er områder, hvor der i øvrigt er tale om gebyrer.
Men er der tale om gebyrer, er det i givet fald penge, der bruges til at dække en omkostning; eller i det omfang, der ikke er tale om at dække en omkostning, at man går ind og afdækker noget, der tidligere var skattefinansieret, og så reserveres beløbet til fremtidige skattelettelser.
Altså hvis det aflaster - om jeg så må sige - en skatteindtægt, så bliver beløbet reserveret til fremtidige skattelettelser.
Thomas Adelskov (S), 2003-05-28:
Nu kan vi jo forstå, at regeringen har stillet kassedamen 1.500 kr. i udsigt i skattelettelse næste år.
Det er jo også helt tydeligt, når man ser på regeringens gebyrpolitik og brugerbetalingspolitik, at så har kassedamen allerede betalt. Har hun et barn i daginstitution, er det jo under denne regering blevet 700 kr. mere om året.
Hvis hun havde tænkt sig at tage et kursus på AMU-Centret, er det 700 kr. om ugen, eller et enkelt fag på VUC er det 600 kr., eller såfremt denne kassedame kunne tænke sig at køre i bus til sit arbejde, er hele skattelettelsen allerede ædt op med de stigninger, som man kan se frem til på grund af regeringens politik fra nytår.
Mit spørgsmål til finansministeren er: Jeg har tidligere spurgt undervisningsministeren, om undervisningsministeren kunne gøre rede for, om der med den næste finanslov ville komme ny brugerbetaling på uddannelsesområdet.
Nu vil jeg godt, fordi undervisningsministeren henviste til finansministeren, spørge: Kommer der med den næste finanslov nye gebyrer og brugerbetaling, som borgerne kan se frem til som følge af den regering, der sidder i øjeblikket?
Jens Peter Vernersen (S), 2003-05-28:
Det undrer mig nu, at finansministeren fortsat har mod til at komme med sine også meget, meget udokumenterede påstande om, hvordan skatterne steg under den tidligere regering
, idet der jo er et ganske præcist overblik over, at skatten faktisk blev holdt i ro fra 1994 og så frem til 2001.
Det er første gang, man har set noget tilsvarende ske også i forhold til ikke mindst tidligere borgerlige regeringer.
Dem kunne jeg nævne flere af. Så vil jeg også godt sige, at når man ser på Budgetoversigt 1, maj 2003, viser det sig rent faktisk, at indtægterne på trods af skattestoppet er steget med 6 mia. kr., så det er jo heller ikke sådan, at den her regering holder sig tilbage.
Altså det skattestop troede jeg egentlig ministeren selv var klar over stort set kun var et definitionsspørgsmål.
Men jeg vil også godt gentage, om ikke ministeren kan forstå, at disse gebyrer, præcis som dengang man havde hul i isen-gebyret under Schlüterregeringen, betragtes som noget, der træder i stedet for den fælles finansiering og dermed er en skat.
Thor Pedersen (V), 2003-05-28:
Det kørte hele tiden, og derfor er vi rede til at få en meget klar definition af gebyrer, hvornår det er dækket af omkostninger, og hvornår det er fiskalt.
Og gebyrer, der er fiskale, kan altså ikke længere reguleres.
Det, der er tale om, er så gebyrer, der ikke er fiskale, og det er sagt meget klart. I øvrigt vil jeg sige om Naturklagenævnet, at klagegebyret er altså ikke indført.
Hvis hr. Vernersen ønsker sig en opgørelse over, hvor mange steder man egentlig har reguleret, og hvor meget af det der er reserveret til senere skattelettelser, er vi i stand
til at levere et sådant talmateriale.
Jens Peter Vernersen (S), 2003-05-28:
Når spørgsmålet blev stillet for 14 dage siden, var det, fordi Regeringens Økonomiudvalg jo netop godkendte nye gebyrer, 500 kr., til Naturklagenævnet.
Hvis man f.eks. ville klage over, at en gylletank placeres i nærheden af baghaven, måtte man så betale 500 kr., og hvis man ville klage til Forbrugerklagenævnet, er der så en stigning fra 80 kr. til 250 kr. Når man læste kommentarerne til disse stigninger efterfølgende i dagspressen, var det generelle billede jo, at regeringen skulle længere ud på landet, som en avis skrev, sådan frit citeret, hvis man skulle overbevise nogen om, at det her ikke trådte i stedet for den fælles finansiering over skatterne.
Derfor er der selvfølgelig al mulig grund til at holde meget nøje øje med, hvad det er, der sker på det her område, og specielt er det også meget vigtigt, at vi får afklaret, hvordan man vil opfylde det, som finansministeren nu også tilkendegav - og det har økonomi- og erhvervsministeren jo også sagt - at brugerbetaling, som giver øgede indtægter, skal modsvares af generelle skattelettelser.
Jeg synes også, det kunne være interessant at få at vide: Hvor ser man så disse generelle skattelettelser?
Nu skal ministeren altså ikke henvise til det skatteoplæg, som vi netop har andenbehandlet her, for der er jo en anden sammenhæng.
Der er under ingen omstændigheder på nogen måde tilkendegivet, at det skulle være brugerbetalingen, der så skulle finansiere nogle af de 10,6 eller 9,6 mia. kr., det drejer sig om.
Så det er baggrunden for spørgsmålet.
Det spørgsmål, jeg har til ministeren,
er så, om ikke ministeren er enig i, at det her altså træder i stedet for fælles finansiering.
Anderledes kan det vel ikke forstås.
Karen J. Klint (S), 2003-05-28:
Spørgsmålet drejer sig om regeringens handleplan for handicapområdet.
Uden at det skal være sagt som noget nedladende, sker det jo mange gange, at der går meget kørestol i debatten omkring handicapåret, vi snakker meget om den fysiske planlægning og den fysiske tilgængelighed, hvor vi i høj grad kommer til at snakke om det rent fysiske handicap og immobilitet.
Derfor har jeg spurgt ministeren, hvad vi kan gøre på
nogle af de andre handicapområder, bl.a. på allergiområdet, hvor vi har set et meget trist eksempel: En ung pige i Sverige fik noget chokolade med nødder i, og hun fik et alvorligt anfald og var tæt på døden
Er det ikke et område, vi skulle tage op, f.eks. ved at lave en mærkning på restaurationsvarer?
Det er er en mærkning, man har i England og i andre lande, så det kunne i hvert fald lette dagligdagen for mange med allergi.