runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Margrethe Vestager (RV), 2002-02-08:
Jeg synes, at det er meget interessant, at Venstres ordfører mener, at en redegørelse og oplistning af ventetiderne er evaluering af den sundhedsfaglige indsats på et område.
Det giver hele evalueringsspørgsmålet et helt nyt perspektiv - et helt nyt perspektiv.
Det vil sige, at vi også på de områder, hvor der ikke er ventelister, kan konkludere, at dér er behandlingen tiptop i orden uden noget som helst at sige til det.
Det, jeg spørger til, er en samlet forholden sig til, hvad der sker med ventelisterne, når man øger tilskuddet til privat tilpasning af høreapparater, hvorefter man i sagens natur naturligvis vil tiltrække nogle af de medarbejdere, som i dag er ansat i offentligt regi.
Så vidt jeg ved, er en af besværlighederne i denne her forbindelse at uddanne de audiologer, som rent faktisk står for, at man får et høreapparat, som ikke kun er et høreapparat, men et tilpasset apparat.
Jeg savner en samlet redegørelse for, hvordan man vil håndtere hele problemstillingen, i stedet for blot at hælde penge ud over området i en fuldstændig naiv forestilling om, at det her kun er et spørgsmål om øgede økonomiske ressourcer, og ikke have blik for de personlige kvalifikationer, som medarbejderne faktisk bærer.
Flemming Oppfeldt (V), 2002-02-08:
Jamen evalueringen er da offentligt kendt.
Ventelisten på Odense Universitetshospital er 35 uger, Vejle Sygehus 38 uger, Randers Centralsygehus 40 uger, Århus 44 uger, Hillerød 46 uger, Silkeborg 49 uger, Roskilde 54 uger, Bornholms Centralsygehus 55 uger, Gentofte 61 uger, Slagelse sygehus 66 uger.
Det er den venteliste, vi har til vore offentlige klinikker, og det er den venteliste, vi vil reducere.
Det er jo det, den gamle regering efterlod, og det er det, vi hurtigt kan gøre noget ved, ved at gennemføre det her forslag, som det så udmærket er blevet beskrevet i dag.
Margrethe Vestager (RV), 2002-02-08:
Allerede da det nuværende tilskud til høreapparater blev indført, udtrykte vi en positiv holdning til hele spørgsmålet.
Det er dog ikke ret længe siden, tilskuddet på 3.000 kr. blev indført, og derfor savner vi at se en evaluering af, hvordan det faktisk har påvirket tildelingen af høreapparater.
Vi anerkender fuldt ud de problemer, der er på området, men savner også en mere samlet tilgang til det, herunder også uddannelseskapaciteten i forhold til de medarbejdere, som tilpasser og sørger for, at høreapparaterne faktisk giver mening for den, som er hæmmet på den måde.
Derfor vil vi vente med vores endelige stillingtagen til forslaget, da vi har lidt svært ved på det foreliggende grundlag at se, at det skulle være særligt fremmende at give
et større tilskud, da der ikke foreligger nogen evalueringer af det for forholdsvis nylig indførte tilskud på 3.000 kr.
Charlotte Dyremose (KF), 2002-02-08:
Det lovforslag, vi her behandler, er en del af det tiltag på sundhedsområdet, som den nye regering har sat i gang, og det forløb ser vi Konservative selvfølgelig utrolig positivt på. Et øget tilskud til privat at få et høreapparat vil betyde kortere ventelister til det offentlige, og det vil betyde, at alle mennesker hurtigere kan få et høreapparat.
Ud over det vil det betyde frit valg af høreapparat, noget, vi Konservative også sætter meget højt. Dette forslag er derfor til glæde og gavn for alle med hørebesvær, og vi Konservative kan selvfølgelig støtte det.
Anita Knakkergaard (DF), 2002-02-08:
Det forslag, vi behandler nu, er et resultat af en aftale mellem regeringen og Dansk Folkeparti.
Forslaget drejer sig om, at det eksisterende tilskud til høreapparatbehandling hos godkendte private høreapparatleverandører forhøjes fra 3.000 kr. til 5.000 kr., og at der kan ydes nyt tilskud efter en 4-års-periode.
Vi kan også samtidig nedbringe ventetiden på de offentlige audiologiske klinikker.
Forhøjelsen vil beløbe sig til ca. 12 mio. kr.
Forslaget giver friere valg til borgeren og øger konkurrencen.
Dansk Folkeparti stemte ja til det oprindelige forslag på trods af at vi mente, at tilskuddet på 3.000 kr. ikke var stort nok.
Så vi er meget positive.
Flemming Oppfeldt (V), 2002-02-08:
Forslaget her har til hensigt at virkeliggøre et frit valg af høreapparatleverandør og at nedbringe ventetiden på at få et høreapparat.
Forslaget følger princippet om, at pengene skal følge patienten.
Der er lange ventelister til de offentlige høreapparatklinikker.
Ventetiden er helt op til 66 uger, og der har været en diskussion om, hvorvidt det er rigtigt, at regeringen bare sætter ind over for ventelister - man siger »bare« sætter ind - men 66 uger er lang tid at vente, når man er gammel, selvfølgelig også når man er ung; men når man er gammel og har brug for et apparat for at kunne fungere ordentlig i sin hverdag, er det en meget lang periode.
Folketinget vedtog med virkning fra den 1. juli 2000 bestemmelsen om, at der skal ydes et tilskud på 3.000 kr. til patienter, der køber høreapparat hos en privat leverandør.
Man mente dengang, at tilskuddet kunne motivere patienter til at vælge en privat behandling frem for en offentlig, og at ventelisterne til de offentlige høreklinikker hermed kunne nedbringes.
Venstre stemte for tilskudsordningen.
Det var et af de tilskud, som vi mener er rigtige at have, tilskud til svage grupper, men vi tog forbehold for, at tilskuddet pr. høreapparat var for beskedent, kun 3.000 kr. Med det lovforslag, som her er fremsat, ønsker regeringen at nedbringe ventetiden på behandling til de offentlige høreklinikker.
Med det lovforslag vil vi sikre en reel valgfrihed for borgerne, når det gælder muligheden for at gå til en privat klinik.
Det sker ved at forhøje tilskuddet pr. høreapparat udleveret af en godkendt privat leverandør fra de nuværende 3.000 til 5.000 kr.
Regeringen mener, at forhøjelsen af tilskuddet vil være tilstrækkeligt til, at den enkelte borger vælger en privat leverandør frem for en offentlig.
I takt med at efterspørgslen på privatbehandling stiger, vil presset på de offentlige klinikker falde, og ventelisterne vil herefter nedbringes.
Og så vil der komme den sidegevinst ud af det her forslag, at den øgede efterspørgsel hos de private specialister selvfølgelig vil øge konkurrencen mellem dem, og dermed vil kvaliteten af behandlingen i den private sektor også blive øget.
Det er en del af regeringens sundhedspakkeløft på 1,5 mia. kr., der skal nedbringe ventelisterne, og Venstre anbefaler forslaget.
Uno Larsson (DF), 2002-02-08:
Jeg vil gerne sige til SF: Vi tager os meget af de små i samfundet.
Det er også derfor, vi synes, de skal ud og have
et godt stykke arbejde i stedet for bare at gå på aktiveringshjælp eller bistandshjælp, eller hvad ved jeg; tilskudshjælp for den sags skyld også.
Derfor er det mig en glæde, at man også fra regeringens side har taget sig af erhvervet, som får et tilskud og en saltvandsindsprøjtning.
Det skulle SF tænke på.
Det er dér, pengene kommer fra, fra erhvervet.
Derfor: Så mange i arbejde som muligt og med et godt stykke arbejde.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-02-08:
Jeg er helt enig i, at det er det offentliges opgave at hjælpe de ældre i eget hjem, når de ikke kan klare det.
Men sådan er verden jo bare ikke.
Det finder jo ikke sted.
Man kan jo ikke få hjælp i eget hjem.
Sådan 1 time hveranden uge f.eks. til rengøring, hvis man bor i et hus og gerne vil have, at det bliver holdt nogenlunde osv., er jo ikke noget, der ligner noget.
Det kan folk jo ikke være tjent med.
Det er en lang og nyttig diskussion.
Man kan jo selvfølgelig også diskutere, hvor rimeligt det er, at der sidder en enkelt pensionist tilbage i et hus på 180 m2.
Det var jo bedre, hvis vi kunne få en clearing på boligmarkedet, så børnefamilierne blev flyttet væk fra en 2-3-værelses lejlighed og hen i det hus og pensionisten fik lejligheden. Men det kræver mange, mange andre ting og også nogle holdningsændringer.
Det kræver f.eks., at vi gør vores boligmarked betydelig mere fleksibelt.
Vi har jo lammet vores boligmarked ved, at der er nogle kæmpe omkostninger og nogle skatter på at handle og flytte osv., som vi også kunne lempe; det ville i øvrigt være en ganske udmærket idé for en borgerlig regering.
Det er jo alt for dyrt at flytte og handle ejendomme osv.
Langt større fleksibilitet på boligmarkedet ville jo være en kæmpe fordel.
Margrete Auken (SF), 2002-02-08:
Der er dele af dette forslag, som vi i SF står uforbeholdent bag, og så er der andre dele, først og fremmest det at lave et nyt udvalg, som vi måske har knap så stor entusiasme for.
Det har været svært at finde den dybsindige begrundelse for, at man bare tager en klump af Retsudvalget og laver et særudvalg.
Men da man jo en gang imellem skal vælge sine slagmarker med omhu, og da vi synes, at denne slagmark helt klart er for lille set i forhold til, hvad der ligger foran os af gode, solide, omfattende slagmarker, har vi valgt at melde pas og smide håndklædet i ringen og sige: O.k., vi støtter forslaget.
Kaj Ikast (KF), 2002-02-08:
Det Konservative Folkeparti kan anbefale forslaget.
Vi synes, det er helt rigtigt, og den måde, det er sat op på, kan vi stå bag.
Poul Nødgaard (DF), 2002-02-08:
Det fremsatte beslutningsforslag har sit udspring af flere møder i Udvalget for Forretningsordenen, hvor man har drøftet spørgsmålet om det betimelige i, at der oprettes et specielt flygtninge- og integrationsudvalg.
Det har Dansk Folkeparti intet at indvende imod, ligesom vi heller ikke har noget at indvende imod de andre elementer i beslutningsforslaget, hvor jeg synes, det er værd at notere sig, at det fremover ikke længere er tilladt at fremsætte forslag til vedtagelse, som indeholder over 150 ord.
Det synes jeg har været savnet længe, og nu er det så op til de enkelte ordførere, der laver forslag til vedtagelse, at sørge for at tælle ordene op, for det er mit indtryk, at forslag med over 150 ord vil blive afvist.
Helge Adam Møller (KF), 2002-02-08:
Hr. Villy Søvndal fremhævede meget, at det var afgørende vigtigt, at dette råd var uafhængigt, og det var i hvert fald en af hans allerstørste indvendinger.
Nu er det selvfølgelig interessant, at ordet uafhængig står klart og tydeligt i dette forslag, men det kan man så vælge at tro på eller ej, og jeg kender jo hr. Villy Søvndals indstilling.
Så siger hr. Villy Søvndal, at det er utænkeligt, at et sådant råd kan være uafhængigt.
Når det har et sekretariat, der sidder i ministeriet, må det selvfølgelig være ministeren, der styrer det.
Så kan jeg oplyse, at vi her i Danmark har haft
en færdselssikkerhedskommission, som er nøjagtig det samme som et råd.
Jeg har været medlem af den i 17 år, og jeg har været formand for den i 10 år under to forskellige regeringer,
Schlüter
i sin tid og hr. Poul Nyrup Rasmussen siden hen
Og jeg kan fortælle, at denne kommission, som havde et sekretariat siddende ovre i regeringen, gentagne gange er kommet med råd og anbefalinger og kritik af siddende regeringer, på trods af at sekretariatsbistanden kom fra samme regering.
Vi har kritiseret noget af det, som den forrige regering foretog sig, og det, som hr. Poul Nyrup Rasmussens regering foretog sig på trafikområdet.
Men vi var også uafhængige.
Henriette Kjær (KF), 2002-02-08:
Det var sådan set en meget interessant svartale på det beslutningsforslag, man selv har fremsat, med nogle påstande, som er lidt grebet ud af luften.
Men der er en af dem, jeg godt kunne tænke mig at høre lidt mere om.
Hvad er det, hr. Villy Søvndal hentyder til, når han siger, at hvis vi havde fremsat et lovforslag og ikke blot sendt et aktstykke til Finansudvalget, kunne det blive ubehageligt for regeringen senere?
Hvad er det for noget?
Jeg forstod ikke rigtig, hvad ordføreren mente med det.
Det skulle være regeringens motiv til at tage det i Finansudvalget og ikke i Folketingssalen.
Jeg vil gerne have uddybet, hvad det er, hr. Villy Søvndal tror, regeringen tror kan blive ubehageligt for den selv.
Det er sket i masser af tilfælde, og det er også de oplysninger, jeg har fået fra Finansudvalget på forespørgsel.
Så vil jeg også sige til hr. Villy Søvndal, at regeringen ikke er bange for kritik.
Vi bliver udsat for den hver dag, for heldigvis har vi en fri presse med masser af spændende debatindlæg.
Vi har demonstrationer nede på slotspladsen, og det ved hr. Villy Søvndal også er noget
enhver regering, enhver politiker må finde sig i.
Med hensyn til LO så udsætter de nu også, jeg vil ikke sig daglig, men meget tit og ofte regeringen for kritik.
Det er ikke vores faste samarbejdspartner, og jeg har ikke bedt dem om at rose mig, men det har de åbenbart følt var rigtigt, fordi de faktisk synes, at nu er regeringen fremkommet med en god idé.
Det kan man da vel ikke klandre dem for.
De har vel lov til at sige, hvad de vil, eller hvad?
Føler hr. Villy Søvndal sig meget stødt over den melding fra LO?
Line Barfod (EL), 2002-02-08:
Jeg skal først bekræfte over for fru Margrethe Vestager, at enten er de fire pinde meget snævert formuleret og handler alene om de svageste i samfundet, som er defineret tre linjer højere oppe - hjemløse, narkomaner, prostituerede, sindslidende og alkoholikere - eller også er hele socialpolitikken omfattet, og så er det måske lidt for meget for ét råd med 10 medlemmer.
Til hr. Helge Adam Møller: Jeg har arbejdet på det sociale område i mange år, og ud af denne klare og nøjagtige tekst er jeg altså ikke i stand til at se, at det handler om det forebyggende arbejde.
Men hvis den ene pind om at stille forslag om, hvordan det civile samfund kan inddrages stærkere i det sociale arbejde, omfatter den forebyggende indsats i hele samfundet på alle sociale områder i modsætning til de tre øvrige pinde, der kun handler om de svageste grupper, og i modsætning til det, der står lige ovenover i afsnittet, hvor der står, at rådet skal se på den samlede indsats over for de svageste grupper og følge udviklingen på området - ja, så jeg kan forstå, at det ikke er nok.
Helge Adam Møller (KF), 2002-02-08:
Til fru Line Barfod: Det er jo netop en kolossal styrke ved dette forslag, at det er så kort og så klart og så nøjagtigt beskrevet med disse 10-11 mennesker.
Fru Line Barfod fremhæver, at det vil være godt, at det sociale arbejde, som laves rundtomkring i hele landet af både det offentlige og af private, bliver koordineret, eller at nogle kommer med forslag til, hvordan det kan gøres bedre.
Men det står jo som en af de meget afgørende pinde, hvad man skal gøre, og der står også til sidst om det forebyggende arbejde - jeg kan i hvert fald ikke læse det anderledes - at man skal stille forslag om, hvordan samfundet kan inddrages stærkere i det sociale arbejde. Uanset hvilken ekspert man sætter til dette arbejde, hvad enten det er det ene eller det andet parti, der har sat vedkommende ind, må man kalde mig Mads, hvis der er ét eneste fornuftigt menneske, der kender lidt til socialt arbejde,
som ikke vil læse det som en meget stærk opfordring til også at komme med forslag til forebyggende arbejde.
Anderledes kan det da ikke læses, hverken af en hr. Villy Søvndal eller en fru Line Barfod eller en hr. Helge Adam Møller, ellers aner man intet om socialt arbejde, og det får man lidt indtrykket af er gældende for nogle af dem, der har været på talerstolen.
Margrethe Vestager (RV), 2002-02-08:
Jeg kan forstå, at det ikke vurderes, at jeg har haft enten vilje eller evne til at sætte mig ind i forslaget, som fylder en mindre del af en A 4-side, og det tager jeg selvfølgelig fuldstændig til efterretning.
Men jeg vil godt spørge fru Line Barfod, om hun ikke finder, at de fire pinde, som skal udtrykke rådets funktion, enten er meget, meget snævre i deres fokus eller også omfatter hele verden og omegn, og at det sociale råd derfor enten bare er en lille bitte, bitte tilvækst, et lille bitte lønkammer, hvor man kan få et råd, hvis man trænger til det i ny og næ, eller at de 10 mennesker skal orientere sig mod hele verden.
Det gør, at mindre sjæle og intelligenser som jeg måske godt kan komme i tvivl om, hvorvidt det forebyggende arbejde er en del af det.
Line Barfod (EL), 2002-02-08:
Det er fuldstændig korrekt.
Der er heldigvis mange, mange tusinde mennesker i dette land, der yder en stor forebyggende indsats, og det fortsætter de forhåbentlig med.
Men der er også et behov for, at man koordinerer indsatsen på landsplan, som man hidtil har gjort, at man samler op på det arbejde, der bliver gjort rundtomkring, og lærer af gode og dårlige erfaringer, så den enkelte kommune ikke er henvist til hver gang at starte fra bunden, men kan lære af andres erfaringer.
Det, jeg selv og Enhedslisten er mest bekymret for, er den samlede holdning fra regeringens side.
Er den samlede holdning fra regeringens side, at det forebyggende arbejde skal overlades til frivillige organisationer og kommunerne, og at man ikke vil have nogen som helst støtte fra staten til det forebyggende arbejde?
Det er det, man kan frygte, når man ser en finanslov, hvor det forebyggende arbejde bliver skåret væk, mens man ikke kan se noget som helst konkret bud på, hvad der skal træde i stedet for det, man skærer væk, bortset fra dette råd.
Vi kan ikke engang få nøjagtigt at vide, hvad det skal beskæftige sig med, for det forebyggende arbejde er ikke nævnt, men så kunne man da i hvert fald nævne det i aktstykket.
Rikke Hvilshøj (V), 2002-02-08:
Først vil jeg over for fru Anne Grete Holmsgaard gøre opmærksom på, at det jo ikke er meningen, at hjemmeservicevirksomhederne skal have hjemmeservicetilskud for at yde hjemmehjælp ude i kommunerne.
De vil kunne eksistere som virksomheder, fordi kommunerne nu køber en ydelse hos dem.
Det går slet ikke ind under definitionen af, hvad der er hjemmeservice og ikke hjemmeservice.
Så det er en helt anden diskussion.
Men det, der egentlig bragte mig herop, var spørgsmålet om sort arbejde.
Fru Anne Grete Holmsgaard får det til at lyde, som om denne her ordning gør en stor forskel i forhold til sort arbejde eller ej.
Hvis man overhovedet kan lave nogen valid analyse på det her, så er der lavet én, og det er den eneste, jeg kan forholde mig til, som Erhvervsministeriet selv har lavet.
Den viser, at det har reduceret sort arbejde med 1 pct. - med den usikkerhed, der så ligger i det.
Jeg vil spørge fru Anne Grete Holmsgaard, om hun mener, at det er noget, der har rykket på sort arbejde.
Helge Adam Møller (KF), 2002-02-08:
Når man har siddet en times tid og fulgt debatten på det interne fjernsyn og nu de sidste 10 minutter i Folketingssalen, senest med Enhedslistens ordfører, kan man få den opfattelse, at det er det her råd med de 10-11 personer, der alene har ansvaret for at løse samtlige sociale problemer i Danmark, også forebyggelsen, som jo er utrolig vigtig, og som også står med flammeskrift hen over det her forslag, når man virkelig sætter sig ind i, hvad de fire pinde omfatter.
Jeg vil godt spørge fru Line Barfod: Er det ikke sådan, at ude i landets knap 300 kommuner sidder der nogle sociale udvalg og en stor socialforvaltning, hvad enten det er i Horsens eller i Næstved?
Det omfatter forebyggelse, det omfatter også en lokal indsats mod narkotika og prostitution osv., så er forslaget her ikke bare et lille ekstra skub, der yderligere kan forstærke og koordinere indsatsen?
Der er jo tusindvis og atter tusindvis af mennesker, der yder et kolossalt arbejde, er det ikke korrekt?
Rikke Hvilshøj (V), 2002-02-08:
Loven om erhvervsservice blev gennemført af den tidligere SR-regering i 1999 som en 3-årig midlertidig ordning og er en typisk lov fra den tidligere regering, der i alle sine regeringsår påførte det private erhvervsliv flere og flere administrative byrder.
Den daværende regering nåede i 1999 til den erkendelse, at byrderne var blevet for store.
Man indførte derfor en ny tilskudsordning, der gav virksomhederne et økonomisk tilskud
til etablering eller opgradering af en administrativ it-platform i forbindelse med overgangen til at modtage erhvervsservice fra en erhvervsservicevirksomhed, så den kunne overtage virksomhedens administrative bøvl.
Tilskuddet var maksimalt 12.000 kr., faldende til 8.000 kr. i 2002, hvorefter ordningen ville ophøre.
Loven indeholder samtidig en godkendelsesordning, hvis formål har været at opdyrke disse erhvervsservicevirksomheder.
Vi har nu endelig fået en regering, der vil tage fat om nældens rod, nemlig at få reduceret det administrative bøvl, som staten har påført erhvervslivet.
Det er på den måde, vi giver erhvervslivet bedre vilkår, ikke gennem alverdens tilskudsordninger.
Der er i 2001 sket et markant fald i antallet af ansøgninger til denne tilskudsordning.
I 2000 blev der givet tilskud til 7.000 virksomheder, og i 2001 søgte kun 1.900 virksomheder om tilskud, fordelt med 1.300 i første halvår og 600 i andet halvår.
Vi må derfor kunne konkludere, at der ikke længere er det store behov hos virksomheder for økonomisk hjælp til it-anskaffelser.
Hvad angår formålet med godkendelsesordningen, må vi også konkludere, at der i dag er et velfungerende marked for erhvervsservicevirksomheder, ja, der er endda nogle, der tilbyder sig uden for godkendelsesordningen.
Venstre ser derfor ingen grund til at fortsætte erhvervsserviceordningen, og vi kan støtte dette lovforslag, der lægger op til at afskaffe ordningen 10 måneder før tid.
Pengene, der spares, indgår i den netop indgåede finanslovaftale, der omprioriterer en række statslige udgifter, og vi mener, at disse penge kan gøre meget mere gavn på anden vis.
Det skal understreges, at dette forslag om at ophæve loven om erhvervsservice på ingen måde forhindrer, at der fortsat kan udbydes erhvervsserviceydelser.
Det vil stadig være muligt at tilbyde dette til landets virksomheder.
Venstre kan støtte lovforslaget.