runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jette Gottlieb (EL), 2000-11-24:
Det var nemlig os.
Vi er sådan set stolte af, at vi har haft mulighed for at få de ting ind i arbejdsmiljøloven. Nu er det jo sådan med samfundsmæssige spørgsmål, at man ikke kan lave reagensglasforsøg, og derfor vil det aldrig nogen sinde lykkes at påvise, hvorvidt en sådan indsats virker eller ikke virker.
Men det, vi kan konstatere, er, at arbejdsmiljøet på de danske arbejdspladser stadig er for dårligt.
Der sker for mange ulykker, der sker for stor nedslidning, der sker for stor udstødning, og så længe det forholder sig sådan, er man nødt til at foretage nogle konkrete indgreb i den måde, som arbejdsmiljøarbejdet foregår på, og det er sådan set det, der skete dengang i 1997.
Ole M. Nielsen (KRF), 2000-11-24:
Da Kristeligt Folkepartis ordfører, hr. Flemming Kofod-Svendsen, ikke kan være til stede, skal jeg fremføre følgende: Vi synes, at lovforslag nr. L 115 er et godt og miljøvenligt forslag, som Kristeligt Folkeparti kan støtte.
Vi ved, at de miljøvenlige lastbiler er et miljøpolitisk fremskridt.
De bliver obligatoriske fra 1. oktober 2001, og Kristeligt Folkeparti støtter derfor, at der gives et tilskud, så der kan opnås en miljøgevinst af lastbiler, der er blevet eller bliver nyregistrerede i perioden fra 1. januar 1999 til og med 30. september 2001.
Vi støtter som sagt forslaget.
Jette Gottlieb (EL), 2000-11-24:
Nej, men nu gjorde jeg det forsøg, som man kan i en kort bemærknings ramme fra en talerstol.
Jeg vil anbefale at stille spørgsmålet til arbejdsministeren og så få et svar skriftligt fra arbejdsministeren.
Jette Gottlieb (EL), 2000-11-24:
Nu skal der jo skarp lud til skurvede hoveder, og derfor er vi nødt til fra Enhedslistens side med vores stemmeafgivning at gøre opmærksom på den afgrund, den Philippinergrav, der er mellem regeringens målsætning og dens praktiske politik.
Det kan da ikke benægtes, at det, regeringen har gjort, er at ændre reglerne, så den pristalsregulering, der skulle have ligget i afgifterne, bliver sat ud af kraft, og at man gør det, fordi afstanden mellem det, der skulle have været betalt, og det, der faktisk bliver betalt efter den nye ordning, bliver ret stor.
Man gør det naturligvis for at fremme de mindre forurenende biler
, og det er selvfølgelig al ære værd, men samlet set laver man reelt en afgiftsnedsættelse, der selvfølgelig betyder, at man prioriterer gummihjulene frem for skinnerne og skibene.
Det er jo det, der sker.
Ole Stavad (S), 2000-11-24:
Jeg er en lille smule forvirret, for jeg ved ikke, hvad det er for et lovforslag, fru Jette Gottlieb kommenterer.
Det er i hvert fald ikke det, vi har til behandling her, for det indeholder kun en helt midlertidig ordning, der giver vognmændene incitament til, at de, indtil det bliver obligatorisk, køber de lastbiler, der skader miljøet mindst, når de skal købe nye.
Her har vi jo i fællesskab tilsluttet os et forslag, som har været førstebehandlet, og vores målsætning er, at afgiften på brændstof skal være den højest mulige uden at være til skade for erhvervets konkurrenceevne, så vi sikrer, at danske interesser ikke skades ved, at man tanker de biler, der kører meget over landegrænserne, op på den forkerte side af grænsen.
Jeg tror ikke, afgrunden er så stor, og jeg vil i hvert fald meget gerne være med til at fylde den op, for jeg er ret overbevist om, at de målsætninger, fru Jette Gottlieb og Enhedslisten har med hensyn til transport og ikke mindst transport over lange afstande, er meget identiske med de målsætninger, regeringen har.
Forskellen kan måske være, at fru Jette Gottlieb en gang imellem lader principperne gå forud for det virkelige liv, og det synes jeg er fair nok, for det har man lov til som et parti, der står frit.
Men regeringen er nu engang nødt til at forholde sig til virkeligheden, og det er også derfor, det en gang imellem kan være en anelse besværligt.
Men det er ad den vej, vi når de mål, vi sætter os, og ikke ved, at vi holder de store festtaler, så realiteterne har vi med os.
Jette Gottlieb (EL), 2000-11-24:
Nu kan forvirringen jo også være taktisk, og det var vist det, vi var udsat for her.
Jeg vil bare nøjes med at konstatere, at regeringen nu igen har lovet, at den vil gøre nogle alvorlige og dramatiske indsatser for at sikre, at en større del af transporten af varer og gods bliver flyttet fra gummihjul til skibe og skinner, og det vil jeg tage som et løfte.
Lone Yalcinkaya (CD), 2000-11-24:
Jeg kan se, at hr. Carsten Hansen blander to forslag sammen.
Det om Arbejdstilsynet kontra hjemmehjælp og servicejobbene osv. er altså beslutningsforslag nr. B 23 og ikke B 22.
At APV er et godt redskab, kan vi ikke være mere enige i.
Vi er enige i, at APV er et godt redskab, men ikke for virksomheder, der har en enkelt eller to ansatte.
Som man også refererer til fra vores debat i torsdags om arbejdsmiljøafgiften, har vi da konkret påpeget, hvad vores holdning var til arbejdsmiljø i al almindelighed.
Naturligvis skal der være et rimeligt arbejdsmiljø, punktum, og så er den ikke længere.
Men rimeligheden i at bebyrde små bitte virksomheder med administrativt bøvl kan CD stadig væk ikke se noget fornuftigt i.
Knud Erik Kirkegaard (KF), 2000-11-24:
Det indlæg var jeg meget glad for.
Jeg skal takke for erkendelsen af, at der ikke findes nogen dokumentation for den positive effekt af de her to initiativer, som vi foreslår afskaffet.
Carsten Hansen (S), 2000-11-24:
Jeg er nødt til at spørge fru Lone Yalcinkaya: Hvor er sammenhængen i alle de fine festtaler, som CD's leder og CD holder så mange gange, samtidig med at man her i dag viser, at man vil forringe arbejdsmiljøet på hele fire afgørende, centrale punkter, og i øvrigt et ekstra, når vi kommer længere hen?
Sammenhængen er jo ikke til stede, vil jeg sige til fru Lone Yalcinkaya.
Lone Yalcinkaya (CD), 2000-11-24:
Når man nu bliver ved med at referere til fru Mimi Jakobsens udtalelser om arbejdsmiljø og det ene med det andet og vores holdning dertil, så synes jeg, man også skal bemærke, hvad fru Mimi Jakobsen udtaler sig om, nemlig administrativt bøvl for små virksomheder.
Jeg synes også, at man skal tage det med i betragtning og ikke blande tingene sammen.
Carsten Hansen (S), 2000-11-24:
Og vil vi alle de mange ulykker, de mange arbejdsskader til livs, så er det her et af redskaberne.
Knud Erik Kirkegaard (KF), 2000-11-24:
Når man lytter til arbejdsministeren, og når man lytter til hr. Carsten Hansen, så kan man næsten blive ramt af beundring
over, at de er i stand til at kunne præstere en så gammeldags tankegang omkring arbejdsmiljøet, som de to herrer har præsenteret os for her. Jeg vil ikke bestride, at man i Socialdemokratiet og i regeringen har de bedste intentioner om at forbedre arbejdsmiljøet, men det forekommer mig, at man skyder i blinde, og at man skyder med spredehagl, og resultaterne af dette kan vi se i nogle af de punkter, som vi foreslår her; punkter, hvor der er noget, der skal ryddes op i.
Når man prioriterer indsatsen inden for arbejdsmiljøet, så er det utrolig vigtigt, at man gør sig nogle overvejelser om, hvad der er omkostningen ved det her initiativ i forhold til den effekt på arbejdsmiljøet, som man får ud af det.
Her er der altså to punkter, som vi peger på, og hvor vi efter vores opfattelse klart har den mening, at her står den mulige effekt ikke mål med omkostningerne - det kan være økonomisk, det kan være i form af bøvl.
Det står simpelt hen ikke i forhold til hinanden.
Det drejer sig om den skriftlige arbejdspladsvurdering
for de små virksomheder.
Den skriftlige arbejdspladsvurdering kan være et fremragende instrument i indsatsen for et godt arbejdsmiljø, men på de små virksomheder, som vi taler om her, er det klart at skyde over målet.
Det drejer sig ligeledes om det med sikkerhedsorganisationen på de helt små virksomheder.
Sikkerhedsorganisationernes rolle diskuteres meget i øjeblikket blandt personer og organisationer, som er interesserede i arbejdsmiljøspørgsmål, og jeg er overbevist om, at i al fald i virksomheder af den størrelsesorden, som vi her koncentrerer os om, gør man klogt i ikke at fastsætte regler om, at der skal være en sikkerhedsorganisation.
Omkring bedriftssundhedstjenesten vil jeg egentlig godt drage en parallel til det, vi i enighed med regeringen har gjort på et andet område, nemlig omkring arbejdsformidlingen, hvor vi trækker andre aktører ind.
Vi vil godt have den samme politik omkring BST, altså have liberaliseret området, sådan at de BST-centre, som leverer et produkt, som virksomhederne efterspørger - det vil givetvis være ganske mange - naturligvis vil få lov til at bestå.
Men det skal også være sådan, at der kan komme andre ind på markedet og tilbyde en tilsvarende service over for virksomhederne, en service, der uden diskussion er efterspørgsel efter.
Og endelig vil vi igen pege på - det er så reminiscensen af fejlskuddet i 1997, da regeringen uden at have tilstrækkelig opbakning hos begge parter på arbejdsmarkedet gennemførte ganske afgørende ændringer i arbejdsmiljøindsatsen - at man bør afskaffe mål- og rammestyringen af Arbejdsmiljørådet og branchearbejdsmiljørådene.
Alt i alt har vi den samme intention som Socialdemokratiet og regeringen om at forbedre arbejdsmiljøet, men man skal udvælge sine instrumenter og sine indsatsområder med omhu.
Derfor vil vi gerne, selv om det er et ældre forslag, kopiere det ældre forslag, for det er nemlig godt.
Carsten Hansen (S), 2000-11-24:
Hvis jeg må have lov til at citere hr. Knud Erik Kirkegaard, så var det jo sådan i hr. Knud Erik Kirkegaards tale, at gevinsten ikke stod mål med bøvlet.
Det vil sige, at man her - direkte citeret og citat slut - altså sætter økonomi frem for mennesker.
Men det kunne også være ganske interessant at spørge: Hvad er der af dokumentation for den påstand om, at økonomien ikke holder her?
Er det sådan, at man måler og vejer menneskers liv i forhold til en økonomisk indsats?
Lad mig så spørge om værktøjer: Er det sådan, at man, hvis man er i gang med enten at bygge et hus eller reparere på mennesker, eller uanset hvad man gør, så skal indsnævre brugen af de værktøjer, man har, eller skal man udvide dem?
Man giver en række forskellige værktøjer over for forskellige typer virksomheder, og jeg er enig i, at der er mange forskellige værktøjer, der skal bruges her.
Der er jo også nogle, der lever op til lovgivningen.
Men at begrænse den må da ikke være vejen ud af det her.
Knud Erik Kirkegaard (KF), 2000-11-24:
Jamen nu forstår jeg det bedre.
Jo, det kan jeg garantere for at man er nødt til,
vil jeg sige til hr. Carsten Hansen.
Man kunne såmænd næsten bruge hele bruttonationalproduktet, hvis man ville det.
Man kunne næsten lave regler, så man ikke kunne lave andet i virksomhederne end at arbejde med arbejdsmiljøproblemer.
Man er nødt til at prioritere.
Sådan har det altid været i den danske arbejdsmiljøpolitik under tidligere regeringer, og jeg håber sandelig også, at det er sådan under den nuværende regering.
Ellers er vi i hvert fald helt ude at svømme med hensyn til at have sikkerhed for, at de initiativer, der bliver taget, er de rigtige initiativer.
Man skal ikke kun tage initiativer.
Man skal ikke bare løbe rundt med hovedet under armen, men man skal bruge hovedet.
Man skal vurdere, og man skal prioritere.
Ellers får vi alt for lidt for pengene.
Carsten Hansen (S), 2000-11-24:
Dokumentationen for hr. Knud Erik Kirkegaards påstand fik vi jo slet ikke her.
Vi fik en påstand om, at vi er ligeglade med at bruge penge.
Det passer ikke.
Det kan man jo se i statsregnskabet.
Men lad mig sige: Vi vil gerne sætte fokus på de 21 mia. kr - ja, nogle siger 25 mia. kr. - der bliver brugt på et dårligt arbejdsmiljø her i landet.
Det er nemlig alle os andre.
Det regnskab vil vi gerne sætte fokus på og bede arbejdsgiverne, der har et dårligt arbejdsmiljø, bidrage en lille smule.
Men hvor blev dokumentationen af, vil jeg spørge hr. Knud Erik Kirkegaard - det, at man sætter økonomien højere end menneskers liv og velfærd?
Knud Erik Kirkegaard (KF), 2000-11-24:
Jamen det var dog en besynderlig måde at vende tingene på hovedet på.
Det er da ikke mig, der skal dokumentere, at den her indsats, som vi peger på og mener er skæv, er så værdifuld, som hr. Carsten Hansen påstår.
Det er da hr. Carsten Hansen, der skal dokumentere det.
Sådan vil det da være, hvis ikke vi skal til at køre fuldstændig baglæns i den her diskussion.
Det er hr. Carsten Hansens opgave at dokumentere det, og det kan han ikke.
Derimod ligger der jo ganske betydelig dokumentation af, at den indsats, som den nuværende regering har foretaget på arbejdsmiljøområdet, ikke har fungeret.
Det er der dokumentation for.
Se blot på Rigsrevisionens beretning.
Dér står det jo sort på hvidt, at man slet ikke har fået udbytte af de penge, man har investeret i arbejdsmiljøområdet fra regeringens side.
Det skulle hr. Carsten Hansen tage at læse og virkelig tænke over.
Ole Sohn (SF), 2000-11-24:
Jeg er fuldstændig enig med hr. Knud Erik Kirkegaard i, at regeringen naturligvis skal dokumentere effekten af de forslag, regeringen fremsætter.
Men jeg synes, at jeg fra den konservative ordfører savner at få en vurdering af, hvilken effekt og hvilken gavn arbejdsmiljøet og den enkelte, som alt for ofte kommer til skade ved arbejdsulykker i de små og mellemstore virksomheder, har af at gennemføre den lempelse af arbejdsmiljøreglerne, som ligger i beslutningsforslaget.
Den konservative ordfører må jo kunne dokumentere, hvori den positive effekt for arbejdsmiljøet ligger i V's og K's forslag.
Carsten Hansen (S), 2000-11-24:
Når jeg beder om en dokumentation af hr. Knud Erik Kirkegaard, så var det jo blot, fordi hr. Knud Erik Kirkegaard direkte sagde, at bøvlet ikke står mål med indsatsen, heller ikke den økonomiske indsats.
Så siger jeg, at jeg da gerne vil se en dokumentation for det.
Derfor er det ikke mig, der skal dokumentere, men jeg skal give hr. Knud Erik Kirkegaard ret i, at vi stadig væk har alt for mange ulykker, alt for mange arbejdsskader.
Vi har til stadighed opmærksomheden rettet mod det problem.
Knud Erik Kirkegaard (KF), 2000-11-24:
Må jeg gøre hr. Carsten Hansen opmærksom på, at det sandelig ikke er os, der har foreslået skriftlig arbejdspladsvurdering i de helt små virksomheder.
Det er sandelig ikke os, der har foreslået, at sikkerhedsorganisationen skal udbredes til de helt små virksomheder.
Det mener hr. Carsten Hansen er fremragende: Man får en helt utrolig effekt ud af de der bestemmelser.
Kan hr. Carsten Hansen dokumentere det?
Nej, det kan hr. Carsten Hansen overhovedet ikke dokumentere, og bl.a. derfor, da det er helt udokumenterbart, synes vi, at det var en god idé at afskaffe disse regler, for vi har ikke nogen form for fornemmelse af, at vi får noget for pengene.
Det burde hr. Carsten Hansen understøtte os i og sammen med os andre koncentrere sig om nogle initiativer på arbejdsmiljøområdet, som rent faktisk virker.
Annette Jørgensen (DF), 2000-11-24:
Hjemmearbejde er i dag overvejende identisk med pc-arbejde, hvormed nu cirka 225.000 lønmodtagere fra tid til anden arbejder hjemme.
Der er behov for en undtagelsesbestemmelse fra de generelle hvile- og fridagsregler, så den enkelte arbejdstager helt selv, afhængigt af familiens rytme, bestemmer, hvornår arbejdet i hjemmet udføres.
Det er umuligt at kontrollere, om arbejdstid og hviletid overholdes.
Det er helt uacceptabelt, hvis Arbejdstilsynet skulle til at føre kontrol i private hjem. Dansk Folkeparti kan støtte forslaget.
Carsten Hansen (S), 2000-11-24:
Jeg har i modsætning til arbejdsministeren ikke forbindelse
til julemanden, men jeg har forbindelse til den socialdemokratiske gruppe her i Folketinget, og jeg kan i hvert fald sige på deres vegne, at vi afviser forslaget.
Men jeg vil også komme med et par enkelte begrundelser og i øvrigt tilslutte mig den ganske udmærkede redegørelse, arbejdsministeren kom med.
Men også her skiller vandene jo i dansk politik.
Her vil man stort set have et fuldstændig ureguleret marked.
Det kan vi selvfølgelig ikke tilslutte os.
Vi mener også, at hvile- og fridøgn skal gælde for arbejde, der udføres i hjemmet.
Vi er opmærksomme på artikel 17, og vi ser frem til det udvalgsarbejde, arbejdsministeren er i gang med, og de indstillinger, parterne kommer med.
Men jeg vil også godt sige her fra talerstolen, at der faktisk i dag kan indgås aftaler og bliver indgået aftaler, hvor arbejdstager og arbejdsgiver finder ud af det her i fællesskab i respekt for arbejdsmiljøloven, og det synes jeg er væsentligt at sige.
Selvfølgelig skal også det her område tilpasse sig, men dog således, at vi efterlever et ordentligt og godt arbejdsmiljø også for hjemmearbejde, og så vi bruger de muligheder, der er for fleksibilitet i forhold til dét.
Vi ser altså frem til et fortsat godt samarbejde mellem parterne på området og til de resultater, arbejdsministeren vil præsentere os for, men vi må afvise det beslutningsforslag, vi behandler.
Jeg skal igen hilse fra De Radikale og sige, at her vil de også afvise forslaget, da de ikke kan være til stede.
Knud Erik Kirkegaard (KF), 2000-11-24:
Jeg bemærkede, at årsagen til, at De Radikale ikke kunne tilslutte sig forslaget, var, at de ikke kunne være til stede.
Derfor vil jeg stærkt anbefale hr. Anders Samuelsen at vågne op og komme til stede, hvis han er et eller andet sted i huset.
Han bør komme herned omgående, for det kunne ændre situationen ganske betragteligt, hvis han kom til stede, og så muligvis kunne tiltræde forslaget.
Jeg mener at have bemærket i dagspressen, at der er indgået kollektive overenskomster omkring den her problemstilling.
For når man laver kollektive overenskomster omkring den her problemstilling, og når arbejdsministeren til trods for traditionel betontænkning alligevel kaster sig ud i nogle overvejelser, så er det jo nok, fordi der er noget om dét, vi siger i vores forslag: At med den udvikling, der er på arbejdsmarkedet, med den mulighed, der bliver for flere og flere mennesker for at kunne tilrettelægge arbejdet selv i eget hjem, er der altså behov for nogle mindre restriktive regler end de regler, som er gældende i øjeblikket.
Hvis man ikke er i stand til at kunne vedtage forslaget her, sådan som det foreligger, så håber jeg alligevel, at vi med forslaget kan presse på og presse på og presse på, så fornuften sejrer til sidst.
Hr. Carsten Hansen må såmænd meget gerne få æren for det, bare vi kommer frem til noget fornuftigt.
Carsten Hansen (S), 2000-11-24:
Den skal blive meget kort: Jeg skal bare korrigere, hvad jeg sagde fra talerstolen før, men jeg skal afvise forslaget på De Radikales vegne.
Jette Gottlieb (EL), 2000-11-24:
Nu er det her jo endnu et genbrugsforslag fra det borgerlige lager, og det er stadig ikke et forslag om bedre arbejdsmiljø.
Når udviklingen generelt på arbejdsmarkedet går mod højere tempo, øget fleksibilitet, øget intensitet, så kan det i sig selv være en trussel mod arbejdsmiljøet.
Hjemmearbejde er for os ikke et specielt gode.
Når forslagsstillerne henviser til omsorg for børnefamilierne, så rammer de milevidt ved siden af.
Netop sikringen af hviletid og fridøgn er en af de afgørende forudsætninger for et fornuftigt familieliv.
Til det skal tilføjes, at vi i øvrigt er tilhængere af, at arbejdstiden generelt sættes ned og især da for børnefamilierne.
Jeg vil også lige kommentere forslagsstillernes henvisning til dispensationsmulighederne i EU-direktivet om arbejdstidens tilrettelæggelse, hvor min pointe er, at EU-direktiver på arbejdsmarkedsområdet må og skal være minimumsdirektiver, som på ingen måde kan bruges til forringelser af love eller overenskomster i Danmark eller andre medlemslande.
Jeg ved godt, at nogle af Folketingets politikere hellere så en egentlig fælles EU-lovgivning, og jeg ved også godt, at direktivstyring har en tendens til at sætte selvstændig dansk lovgivning i stå.
Det bekæmper vi altså i Enhedslisten med næb og klør.
Så til sidst til forslagsstillernes bekymring om overholdelse af loven.
Nu er der jo aldrig nogen, der har blandet sig i, hvornår en skolelærer laver sine lektier - det kan hr. Knud Erik Kirkegaard jo selv bekræfte - eller hvornår man forbereder sig.
Jeg er også overbevist om, at reglerne om hviletid og fridøgn ikke giver anledning til, at Arbejdstilsynet aften efter aften kommer på uanmeldt besøg hos de hjemmearbejdende.
Som bekendt taler vi jo om en beskyttelse af de ansatte, en beskyttelse, som primært sætter rammer for, hvornår og hvor meget folk skal stå til rådighed for deres arbejdsgiver.
Charlotte Antonsen (V), 2000-11-24:
Altså en aftale, som faktisk betyder, at vores beslutningsforslag kommer til at gælde for lønmodtagere, der er medlemmer af HK inden for Dansk Handel & Service-området?
Er Enhedslisten også imod den aftale?
Jette Gottlieb (EL), 2000-11-24:
Jeg mener, det er håndterligt og i orden at indgå sådan en aftale, fordi det dermed tilsikrer det samme, nemlig beskyttelse af lønmodtagerne mod, at der foregår en pression eller et pres.
Det opfylder altså de samme krav til beskyttelse af lønarbejderne, og så er det overenskomstbeskyttet på samme måde, som det ellers ville være i loven.
Så på den måde har jeg ikke noget imod det.
Charlotte Antonsen (V), 2000-11-24:
Vil det så sige, at Enhedslisten siger, at kun de arbejdere, der er medlem af en fagforening, skal have mulighed for frit at tilrettelægge deres arbejde hjemme?
Jette Gottlieb (EL), 2000-11-24:
Jeg mener, at det kræver en overenskomstindgåelse, ja.
Ole M. Nielsen (KRF), 2000-11-24:
Jeg må i det her tilfælde skuffe regeringen med, at jeg støtter dette forslag.
Jeg ved ikke, om det er en skuffelse, for hvis regeringen har læst, hvordan stillingen var sidst, så er den uændret.
Her er vi kommet til det nærmeste, vi kan komme sådan en ligevægtssituation i Folketingssalen på det
Det er umuligt at kontrollere den, og jeg kan heller ikke se rimeligheden i det.
Det var vist fru Yalcinkaya, der kaldte bestemmelsen gammeldags.
Jeg vil påstå, at jeg er gammeldags, fordi jeg ikke vil have bestemmelsen.
Jeg har den gammeldags holdning, at man slet ikke behøver at have den der fuldstændig faste adskillelse af arbejde og fritid.
Det mener jeg bestemt ikke er særlig positivt i alle tilfælde.
Jeg mener, at vi er mange, der hele livet har levet et ganske fornøjeligt og udmærket liv ved at blande arbejde og fritid godt og grundigt, og det synes jeg, der ligger mange værdier i.
Jeg ser det faktisk som en af de positive ting ved hjemmearbejdet, nemlig at det kan lade sig gøre at indrette sig, lige som man vil, tage en times tid, når man er frisk til det, og når der er ro, og så kan man more sig med børn og familie på andre tider.
Hvorfor skulle det ikke kunne gå sådan i én køre over alle ugens 7 døgn?
Det kan jeg ikke se nogen som helst grund til, at det ikke skulle kunne.
Så jeg støtter dette forslag.
Charlotte Antonsen (V), 2000-11-24:
Tak for det - ikke kun til den sidste taler, men for den sags skyld også til regeringen, for det, jeg kan forstå arbejdsministeren siger, er, at man ikke kan støtte forslaget her, men at man selv er i fuld gang med at lave et tilsvarende forslag.
Er det rigtigt forstået, vil jeg spørge arbejdsministeren?
Så vil jeg også gerne spørge regeringen - og det er det samme spørgsmål, som jeg stillede til fru Jette Gottlieb: Synes regeringen, det er en god aftale, Dansk Handel & Service har indgået med HK Service, som betyder, at mennesker, der er organiseret i HK, får en mulighed for at fravige 11 timers-reglen, når de arbejder derhjemme?
Og mener regeringen, at denne mulighed for frit at tilrettelægge sit eget arbejde i eget hjem også skal gælde mennesker, som ikke er medlem af HK, eller gælder det kun arbejdsministerens gamle venner i HK?