Steen Gade (SF), 2006-11-22:
Jeg vil gerne sige fra starten af, at for SF er det helt afgørende at kæmpe for, at Doharunden kan afsluttes med et godt resultat.
Man kan oven i købet sige, at jeg vil kæmpe for, at Doharunden ender med et nogenlunde resultat.
Nogenlunde betyder ikke nogenlunde ud fra de rige lande synspunkt, det betyder nogenlunde ud fra verdens fattigstes synspunkt.
Det er, fordi jeg er hunderæd for, hvad der sker, når verden går bilateralt.
Hr. Rune Lund har i dag stillet en lang række spørgsmål til andre ordførere om det her meget slemme, som EU nu er i gang med at spille ud, Global Europe.
Der er mange ting i det, hvor jeg er helt enig med hr. Rune Lund.
Det er værre for de fattige lande, men det er jo illustrationen af, hvad der sker, når det bliver bilateralt.
Så bliver det interessevaretagelse, der står i forgrunden, og kun det: interessevaretagelse af EU’s interesser, af USA’s interesser, af de rige landes interesser.
Hvem er det, der står, ikke engang med hatten i hånden, men helt uden for rækkevidde af det her?
Det er de fattigste lande.
Det er dem, som ingen gider interessere sig for, som man ikke gider lave bilaterale aftaler med, fordi man selv ingenting får ud af det.
Hele den her debat synes jeg har illustreret, at det er helt afgørende vigtigt at kæmpe for, at WTO-sporet fortsætter, at det er multilaterale afgørelser, der træffes, og at verden ikke sætter fuld kurs mod at blive mere og mere bilateral.
Det er grunden til, at vi er medforslagsstillere til det her forslag til vedtagelse, for det er understreget ganske kraftigt.
Jeg vil gerne sige ikke bare til hr. Rune Lund, men til alle mulige andre venstreorienterede i det danske landskab, som tror, at man skal mene noget andet: Jeg er sikker på, at hvis verden kommer til at blive bilateral, og det er der desværre store risici for, så vil vi se, at det er de fattigste, der betaler.
Det andet, jeg vil nævne, er landbrugsområdet og EU.
Jeg har sammen med, jeg tror, otte formænd for udenrigsudvalg i Europa skrevet en artikel, som er i Jyllands-Posten i dag, og som også er udkommet i andre lande, hvor vi siger, at EU må gå forrest; EU bør give et tilbud på landbrugsområdet, også selv om det ikke er samtidig med de andre lande, men selvfølgelig ville det være ideelt at gøre det sammen med andre.
Jeg vil rose udviklingsministeren for at have nævnt, at vi skal kigge på oprindelsesreglerne, og jeg skal glæde mig over, at det er dansk politik, når der stemmes om det her forslag til vedtagelse i dag, og at vi så også arbejder for, at tilbuddet om at afvikle eksportstøtte kommer til at gælde under alle omstændigheder, også selv om den her runde ikke bliver genoptaget.
Dermed er det jo ikke rigtigt, at der ikke er sket noget med det her forslag til vedtagelse.
Der er faktisk sket noget.
Så glæder jeg mig over, at i forbindelse med den diskussion, som vi jo heller ikke kommer uden om, om »Global Europe: Competing in the World«, om mere bilateralt samarbejde, fordi den er på dagsordenen, sikres udviklingshensyn førsteprioritet – det står i vedtagelsen.
Det tror jeg bliver en kamp.
Men det er jo rent faktisk ikke det, forespørgslen i dag har handlet om.
Den har handlet om Doharunden og WTO.
Det er sådan set næste kamp, at disse bilaterale aftaler, økonomiske partnerskabsaftaler, bliver så rigtige i forhold til udviklingshensyn og udviklingslandenes synspunkter som muligt.
Derfor vil jeg så slutte af med at sige nogle få ord om Enhedslistens forslag til vedtagelse.
Der er jo rigtig mange af de ting, der står i det, som jeg er enig i.
Den store, store dramatiske, jeg synes også bekymrende, forskel er, at den ikke går ind på temaet om, hvor vigtigt det er at have et multilateralt spor, et multilateralt sted at forhandle det her, og at have tvistbilæggelsesmekanismer, som er til fordel for de fattige, sådan at de multinationale ikke bestemmer alt, og at de multinationale ikke bare kan gå ind til en kommissær i Bruxelles eller til en handelsminister i Washington og diktere, hvordan bilaterale aftaler bliver lavet.
Jeg er dybt bekymret for, at der er nogen, der mener, at det kan være ét fedt.