runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Gitte Lillelund Bech (V), 2001-05-23:
Det forhindrer jo ikke mig i at fortsætte spørgsmålet, for jeg synes faktisk ikke, at vi har fået et særlig klart svar på en del af de spørgsmål, vi har stillet i salen, hverken
spørgsmål fem, seks eller syv.
Og derfor vil jeg da godt gentage det spørgsmål, som vi nu har forsøgt at få klargjort utallige gange
: Hvordan vil statsministeren sikre, at miljø- og energiministeren fremover er klar over, hvornår han får mandat i Europaudvalget, og hvornår det alene er til orientering, at miljø- og energiministeren optræder i Europaudvalget.
Det er altså meget væsentligt for os, hvis vi skal have tillid til, hvad der foregår i Europaudvalget, at de ministre, som vi sidder over for, er klare over, hvorvidt det er et mandat, de får, eller om det alene er en sag til orientering.
Hvordan vil statsministeren tackle det problem?
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2001-05-23:
Ja, jeg tror ikke, der er mere at sige om sagen her nu.
Nu har vi jo haft fire spørgsmål; jeg tror, fru Gitte Lillelund Bech måske er en af de flittige i dag, og det er også helt fint.
Men jeg håber, at man forstår, at når vi har besvaret de tre foregående spørgsmål omhyggeligt og grundlæggende, så må vi i det fjerde spørgsmål fra fru Gitte Lillelund Bech sige: Spørgsmålet er besvaret til bunds, og jeg har ikke mere at tilføje.
Gitte Lillelund Bech (V), 2001-05-23:
»Vil statsministeren oplyse, hvad han agter at foretage sig for at undgå en tilsvarende situation som ved forespørgsel nr. F 55 den 8. maj 2001, hvor miljø- og energiministeren vildledte Folketinget?«
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2001-05-23:
Ja, jeg skal ikke gå i polemik med de højtærede folketingsmedlemmer.
Der er to ting, jeg lægger vægt på her: Mit sidste svar er for det første endnu en gang at give fru Lene Espersen, som jeg respekterer højt, forsikringer om et godt fremtidigt samarbejde og endnu en gang bekræfte, at vi naturligvis som grundlag har den beretning, også den seneste, som er udarbejdet i Folketingets Europaudvalg og dernæst også til Folketinget som helhed, og som lægger op til et godt fremadrettet samarbejde.
Vedrørende polemikken i fru Charlotte Antonsens spørgsmål: Jeg fornemmer, at fru Charlotte Antonsen er i rigtig godt humør i dag,
og derfor tager jeg det måske lidt med et par kilo salt.
Jeg føler jo, at jeg har et godt team af ministre, kompetente ministre, også miljøministeren.
Det er almen erkendelse i Danmark, måske med fru Charlotte Antonsens parti som undtagelse, og det er alment erkendt og respekteret i Europa.
Jeg tror, at jeg vil begrænse mig her og til hr. Keld Albrechtsen blot sige, at samarbejdet på arbejdsmarkedsområdet naturligvis er et samarbejde, som også hører til vore drøftelser i Europaudvalget.
Jeg vil nødig gå ind i substans i dag, jeg synes, det mere er arbejdsministerens område.
Og så har jeg ikke mere til spørgsmålet her.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Gitte Lillelund Bech (V), 2001-05-23:
Ja, jeg vil da understøtte fru Lene Espersen i hendes bekymring omkring det her med mandatgivningen i Folketingets Europaudvalg.
Og jeg vil da så også til statsministeren sige, at jeg vil bifalde, at regeringen i hvert fald ifølge statsminister ser Europaudvalget som omdrejningspunktet.
Men hvis det virkelig er tilfældet, hvorfor er det så ikke statsministeren, der på regeringens vegne har skrevet et brev til Europaudvalget for at orientere om det.
Hvorfor er det noget, vi er nødt til at få fremtvunget svar på i Folketingssalen?
Hvorfor er det alene de to ministre, der har problemerne, der har skrevet et svar til Europaudvalget
meget op i og lægger meget vægt på
Burde det så ikke være statsministeren, der på vegne af regeringen havde skrevet til Europaudvalget?
Charlotte Antonsen (V), 2001-05-23:
Statsministeren bliver altså nødt til at forholde sig til, at Folketingets mandatgivning simpelt hen i øjeblikket er uforenelig med statsministerens valg af ministre.
Vi har en minister, som skriver til Folketingets Europaudvalg, at ministeren ikke kan overskue eller ikke er opmærksom på, hvornår man giver mandater.
Det kan man da ikke have på den ene side og på den anden side sige, at noget af det mest hellige i denne verden i Folketinget og Europaudvalget er mandatgivningen.
Det hænger ikke sammen, hr. statsminister.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-05-23:
Jeg er glad for, at statsministeren understreger betydningen af de beretninger, der er vedtaget, også den seneste, som jo er ganske omfattende og præciserer tingene. Men jeg vil godt spørge, når vi kigger på den sag, der ligger på arbejdsministerens område, som har været oppe i dag, om vi så i fremtiden kan være sikre, når regeringen kommer og søger et mandat på arbejdsmarkedsområdet og siger, at det her ikke vil nødvendiggøre lovgivning efterfølgende i Danmark, det kan alene klares ved overenskomst.
Der er vi altså nødt til på en eller anden måde at få genoprettet tiltroen til de redegørelser, vi får i Europaudvalget, hvis vi fremover skal kunne medvirke til mandater på det område.
Jeg må sige til statsministeren, at det altså er blevet noget tungt på baggrund af den sag.
Og jeg vil godt spørge statsministeren, om han personlig vil kigge på det, og det håber jeg, for vi har i nogle tilfælde fra Enhedslistens side været med til at give mandater på det område.
Men jeg må indrømme, at når man brænder fingrene, så skyr man altså ilden fremover, så jeg håber, at statsministeren vil lægge sig det lidt på sinde i regeringen.
Eva Kjer Hansen (V), 2001-05-23:
Jeg synes, det var en dejlig melding at få, at statsministeren altid glæder sig til at komme i Europaudvalget.
Og jeg synes også, det er herligt, når statsministeren siger, at Europaudvalget jo er omdrejningspunktet for det arbejde.
Men sagen er jo, at praksis er en anden.
Jeg kunne jo oplyse statsministeren, i fald statsministeren har glemt det, at på nuværende tidspunkt er der fem udestående samrådsspørgsmål i Folketingets Europaudvalg.
Det ældste er stillet til statsministeren den 19. april, det seneste samrådsspørgsmål til statsministeren er stillet den 17. maj, og det vedrører et lovforslag, der er til behandling her i Folketingssalen, og hvor jeg vistnok har forstået, at regeringen meget gerne vil have det igennem inden sommerferien.
hvor er respekten henne i praksis?
Er det bare ord, hr. statsminister?
Lene Espersen (KF), 2001-05-23:
Jeg tror, det var udenrigsministeren, der i sidste uge i et humoristisk øjeblik sagde, at kun en tåbe frygter ikke Europaudvalget.
Og det er selvfølgelig korrekt, når statsministeren fremhæver, at den her diskussion måske mere er en teknisk diskussion, end den egentlig er en politisk diskussion om de berørte emner.
Men grunden til, at vi forfølger emnet, og grunden til, at vi konservative mener, at de to sager, der har været omtalt i dag, er særdeles uheldige for folkestyret, har jo noget at gøre med den måde, vi har indrettet os på med et Folketing og en regering, der tager til Bruxelles og afgiver mandater og stemmer.
Vi sidder jo som folketingsmedlemmer og er i høj grad, hvad man vel egentlig kan betegne repræsentanter for det civile samfund.
Vi skal sikre, at folkets stemme bliver hørt, når vi diskuterer europapolitik herinde.
Og det, der jo er problemet, er, at når vi går op i Folketingets Europaudvalg og giver mandat, så er det i blind tillid til, at ministeren gør præcis det, ministeren har lovet, og at ministeren ikke gør mere og noget mere vidtrækkende end det, som er blevet tilkendegivet. Problemet er jo for os, at der ikke er noget, der hedder forventet efterbevilling, hvis det viser sig, at ministeren har misrøgtet den opgave, ministeren stod over for.
Det kan godt være, at statsministeren ikke synes, at der er grundlag for at tage en principiel diskussion i dag, men jeg synes for det fremtidige samarbejdes skyld, at det er problematisk, at vi sidder som folketingsmedlemmer og påtager os et vældig stort ansvar, og at vi efterfølgende ingen muligheder har ud over at tage et par breve til efterretning, når tingene går galt.
Og det synes jeg ærligt talt ikke er særlig tilfredsstillende.
Altså jeg havde håbet på, at regeringen ville være mere imødekommende og erkende, at der er problemer på det her område.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2001-05-23:
Spørgsmålet fra fru Lene Espersen lyder, om jeg kan oplyse om mit syn på mandatgivningen i Folketingets Europaudvalg, og det vil jeg meget gerne. Jeg har det sådan, at lige siden Danmark stemte ja til medlemskab af det europæiske samarbejde i 1972 har jeg selv følt, at vi i Danmark opbyggede den bedste måde, den mest demokratiske måde at håndtere vores deltagelse i beslutningsprocesserne i det europæiske samarbejde på.
Derfor finder jeg, og det finder hele regeringen, alle ministre finder, at Folketingets Europaudvalgs arbejde er det demokratiske omdrejningspunkt for afgivelse af mandater for deltagelse i beslutningsprocessen. Vi glæder os til at komme hen i Folketingets Europaudvalg næsten hver gang, og vi appellerer af al vor evne til medlemmernes humør i Folketingets Europaudvalg, og jeg mener også, at vi forbereder os ekstremt godt.
Så vil jeg også godt bekræfte over for fru Lene Espersen, at beretningerne fra Folketingets Europaudvalg står meget klart for os, og at vi meget klart ser for os, at der er to typer af situationer, vi er i.
Den ene er orienteringssituationen, og den anden er forhandlingsmandatet, hvis der er tale om beslutninger af vidtrækkende betydning - eller større rækkevidde for nu at citere fru Lene Espersen helt korrekt.
Jeg skal så igen minde om, synes jeg, hvad indhold angår, som jeg håber måske også kan bekræfte fru Lene Espersens, ved jeg, humoristiske sans og stærke sans for indhold, at vi har stemt om europapolitikken på miljøområdet tre gange i Folketinget.
Det ved fru Lene Espersen, det ved Europaudvalget, det ved regeringen og miljøministeren.
Og det har selvfølgelig også været grundlaget for, vores - synes jeg - meget udmærkede samarbejde om det her spørgsmål.
Og det andet, jeg vil nævne, er, at også arbejdsministeren har skrevet et godt brev til Folketingets Europaudvalg, hvor han lige så omhyggeligt belyser forløbet.
Så jeg vil appellere til fru Lene Espersen om at tage brevvekslingen, redegørelsen, grundlaget og baggrunden og det, jeg siger her i dag, som udtryk for stor respekt for udvalgets arbejde og et ønske om et fortsat godt samarbejde med udvalget.
Lene Espersen (KF), 2001-05-23:
»Vil statsministeren oplyse om sit syn på mandatgivningen i Folketingets Europaudvalg?«
Charlotte Antonsen (V), 2001-05-23:
Jeg har faktisk svært ved at forstå logikken i statsministerens besvarelse.
På den ene side henviser statsministeren til, at to ministre har skrevet til udvalget og forklaret, at de har haft nogle problemer med deres mandater, altså at man ikke har fulgt beretningen, at man har misinformeret Folketinget, i hvert fald for den ene ministers vedkommende.
Og så svarer statsministeren alligevel, at man ikke agter at gøre noget som helst for at rette op på det, der er sket.
Er det virkelig sådan, at regeringen ikke vil medvirke til at sikre, at der ved hjælp af en beretning bliver taget hånd om de her sager, så vi i Europaudvalget kan være fuldstændig sikre på, at mandatgivningsprocessen forløber ordentligt og tilfredsstillende.
Agter man virkelig fra statsministerens side at være flintrende ligeglad og fortsætte denne løsagtige omgang med mandater?
Hermed sluttede spørgsmålet.
Eva Kjer Hansen (V), 2001-05-23:
Nu nævnte statsministeren også det problem, vi har kørende
med arbejdsministeren med hensyn til deltidsdirektivet, hvor sagen jo er, at regeringen er vendt på en tallerken i forhold til de oplysninger, man gav Europaudvalget i forbindelse med mandatgivningen omkring deltidsdirektivet for år tilbage.
Og når statsministeren så gør så meget ud af det gode og det tætte og det respektfulde samarbejde med Europaudvalget, så undrer det mig, at statsministeren endnu ikke er stillet op til det samråd, der er indkaldt til i Europaudvalget for netop at få afklaret, hvordan det skal kunne fungere, når regeringen pludselig vender på en tallerken i forhold til, hvad der tidligere er blevet sagt.
Derfor vil jeg gerne spørge statsministeren, om statsministeren møder op til samråd i Europaudvalget, inden lovforslaget, der skal implementere deltidsdirektivet, skal anden- og tredjebehandles her i Folketinget?
Gitte Lillelund Bech (V), 2001-05-23:
Jamen jeg skal da gerne forklare, at spørgsmålet er stillet, fordi det er bekymrende, at vi en gang med arbejdsministeren har oplevet, at vi har givet mandat på et grundlag, som viste sig at være forkert, og at vi senest med miljøministeren har oplevet, at miljøministeren grangiveligt troede, at miljøministeren havde et mandat fra Europaudvalget, hvilket ikke var tilfældet.
Derfor synes jeg faktisk, at der er en lidt lemfældig omgang med Europaudvalgets mandatgivning, og jeg frygter, at det er noget, der kan udvikle sig i fremtiden.
Jeg frygter, at det er noget, der kan udvikle sig til, at miljø- og energiministeren eller andre ministre, hvor der ikke er givet mandat, men hvor ministeren tror, at der er givet mandat, andre steder end i Folketingssalen giver udtryk for, at man handler på et mandat fra Europaudvalget, hvilket vil være forkert. Så jeg vil være glad, hvis statsministeren kunne forsikre mig om, at man for fremtiden vil være mere omhyggelig med, hvad man udtaler sig om, og hvad det er for nogle grundlag, man giver i Europaudvalget for mandatgivningen, sådan at vi kan være helt sikre på, at der ikke sker lemfældig omgang med, hvad der foregår i Europaudvalget.
John Vinther (KF), 2001-05-23:
»Finder ministeren det rimeligt, at en række kommuner i deres iver for at afsløre socialt bedrageri uden at have de fornødne forudsætninger herfor og hjemmel hertil udfører politimæssige opgaver såsom overvågning, affotografering og personlig henvendelse på mistænktes bopæl?« Skriftlig begrundelse
Der henvises til indslag i DR's Nyhedsmagasin den 17. maj
Frank Dahlgaard (UP), 2001-05-23:
»Kan ministeren forklare, hvorfor en stor international medicinalkoncern som Biogen vælger at placere en helt ny fabrik til 3 mia. kr. i et Danmark, som har stemt nej til euroen?«
Skriftlig begrundelse
Én af verdens største biotekvirksomheder, det amerikanske Biogen, har netop besluttet at bygge en helt ny fabrik ved Hillerød med 400 nye højteknologiske arbejdspladser.
Investeringen er enorm: 3 mia. kr. Fabrikken skal producere medicin og forsyne hele det europæiske marked.
Amerikanerne valgte at placere den store investering i Danmark i konkurrence med bl.a. eurolande som Holland og Irland.
Når man påtænker ministerens argumentation forud for folkeafstemningen om euroen den 28. september sidste år, må det virke besynderligt, at udenlandske industri- og finansfolk af alle steder vælger Danmark som deres brohoved til det europæiske marked for medicin.
Ifølge ministeren og hendes regeringskolleger ville et dansk nej til euroen nemlig betyde, at de store, udenlandske investeringer ville gå uden om Danmark. Skal man tage regeringens eurosynspunkter sidste år for pålydende, er Biogen i færd med at foretage en kæmpemæssig fejlinvestering.
Svend Auken (S), 2001-05-23:
Vi har ved to lejligheder haft mulighed for her i Folketinget at behandle Venstres forslag om bæredygtighedsudvikling, og dér har jeg haft lejlighed til udførligt at begrunde vores synspunkter, Folketingets synspunkter.
Jeg tror, det er meget vanskeligt her inden for rammerne af spørgetiden at rekapitulere hele den diskussion, vi dengang førte.
Men det var vores bestemte opfattelse, at det drejede sig om at lægge hindringer i vejen for miljøforslag, og det fremgår også af forslagets bemærkninger.
Man kan også se det af, at Venstre jo aldrig har lagt op til at få bæredygtighedsvurdering af sine egne forslag, f.eks. på trafikområdet eller skatteområdet eller landbrugsområdet siden hen.
Der kunne man jo udmærket, hvis man ønskede det her, have bedt om regeringens assistance med at få lavet en bæredygtighedsvurdering af sine egne forslag.
Det har man aldrig nogen sinde ønsket.
Derfor oplevede vi det, undskyld udtrykket, som et drillende forslag, hvor man bruger nogle af begreberne fra miljødebatten til at forhindre miljømæssige fremskridt i Danmark.
I øvrigt må jeg henvise til en lang og spændende diskussion, hr. Hans Christian Schmidt og jeg har haft om det her forslag i Folketingssalen.
Frank Dahlgaard (UP), 2001-05-23:
Baggrunden for spørgsmålet er jo, at den politiske debat hele sidste år drejede sig om fordele og ulemper ved at afskaffe kronen og gå med i euroen, og hvor man fra ministerens og regeringens side meget klart gav udtryk for og signalerede over for den danske befolkning, at hvis der blev stemt nej til euroen, så måtte vi regne med mindre produktion, investeringer og beskæftigelse.
Det ville blive alvorligt, og man måtte regne med, at de udenlandske investeringer i betydeligt omfang ville gå uden om Danmark.
Og så oplever vi nu, mindre end 8 måneder efter folkeafstemningen, som jo gav et nej - heldigvis - den største enkeltinvestering i Danmark formentlig nogen sinde, Biogen, det amerikanske internationale firma, der har annonceret og fortalt, at de vil investere i en fabrik ved Hillerød, 3 mia. kr., 400 højteknologiske arbejdspladser, og det giver anledning til spørgsmålet: Hvordan hænger det sammen med regeringens argumentation omkring euroen?
Jamen tak for svaret.
Det er da muligt, at ministeren mener, at det er spild af Folketingets tid at grave lidt i noget, der er fortid.
Men det drejer sig jo altså om den offentlige debat hele sidste år, og hvis ministeren nu prøver på at fortælle befolkningen og Folketinget, at det ikke var signalet fra regeringen, at investeringer ville gå uden om Danmark, så vil jeg også henvise til samme rapport side 127, der står jo begge dele.
Og den sidste sætning, som ministeren læste op med understregning af, er ikke understreget her.
Den siger jo, at der er mange andre ting, der spiller en rolle.
Men der står, at i en position hvor Danmark er uden for euroen, kan det bevirke, at virksomhederne placerer sig andre steder.
Svend Auken (S), 2001-05-23:
I forbindelse med diskussionerne i OECD i dagene 16.-17. maj om OECD's miljøstrategi og om OECD's strategi for bæredygtig udvikling er der blandt OECD-landene opnået enighed om, at OECD skal udvikle indikatorer på tværs af alle tre dimensioner af bæredygtig udvikling, herunder for afkobling af økonomisk vækst fra belastning af miljøet.
Dette skal ske med henblik på at inkorporere disse indikatorer i OECD's landevurderinger.
Samtidig var der enighed om, at OECD skal rapportere herom til næste år med henblik på topmødet i Johannesburg.
Det beslutningsforslag om bæredygtighedsvurderinger, som vi for nylig behandlede i Folketinget på hr. Hans Christian Schmidts initiativ, havde som bekendt det modsatte formål.
Her drejede det sig om at bremse initiativer på miljøområdet.
Forslaget misbrugte efter regeringens og et folketingsflertals opfattelse begrebet bæredygtig udvikling til at begrænse miljøpolitikken og ikke til at fremme miljøpolitiske hensyn.
Desværre bruges begrebet bæredygtig udvikling af og til til at retfærdiggøre interesser, der handler om alt andet end at sikre bæredygtig udvikling.
Indikatorer forveksles desuden med konsekvensvurderinger, som vi naturligvis ikke har noget som helst imod, men som i givet fald bør gennemføres på alle politikområder og ikke kun på miljøområdet.
I sin tid, da vi udpegede det oprindelige forslag, havde vi en meget vidtgående diskussion også i Folketinget om principper, hvorfor det skete osv.
Nu drejer det sig om en supplerende udpegning, og derfor er der ikke grund til helt den samme principielle diskussion.
Men jeg vil gerne love, at hvis der opstår en helt kontant, konkret lokal problemstilling i forbindelse med regler, der sætter grænser for borgernes muligheder, så vil vi medvirke. Skulle andre ønske at få møder med folk fra Skov- og Naturstyrelsen, så synes jeg, det er helt naturligt, at man som led i den almindelige dialog, vi har med borgerne, opfylder et sådant ønske.
Hans Christian Schmidt (V), 2001-05-23:
Jo, men jeg forstår godt det, ministeren siger, og det vil jeg også godt tage imod.
Jeg synes, at det er en tilkendegivelse, der er god at have her.
Men jeg synes jo alligevel, at det, når vi får at vide af Europa-Kommissionen, at vi ikke har udpeget habitatområder nok, så er et signal om, at man ønsker, at man i hvert fald præciserer, hvilke områder i Danmark man agter skal være habitatområder, og det vil jo godt kunne få betydning for en befolkning fremover.
Jeg vil kun spørge ministeren: Kan man ikke gå ind i den dialog og tage den debat med befolkningen?
Eller måske kan jeg spørge på denne måde: Hvis man ude omkring ønsker at holde møder af den slags, vil man så kunne få ministeren til at tilkendegive, at Skov- og Naturstyrelsen kan komme med ud, så man kan få den diskussion i de områder, hvor det måtte ønskes?
Svend Auken (S), 2001-05-23:
Som jeg sagde det før, har vi fulgt en meget vidtgående offentlighedsprocedure med hensyn til offentliggørelse af det her forslag.
Der har også været fin pressedækning omkring det.
I det øjeblik, der bliver tale om noget, som binder borgerne, så mener jeg, at alle hr. Hans Christian Schmidts forslag er velanbragte, og så vil de selvfølgelig indgå i vores overvejelser.
Hvis det her udløser noget, der kommer til at binde borgerne, så skal der ske en orientering direkte til de enkelte lodsejere, og så vil det også være rimeligt at indkalde til borgermøde osv.
Hans Christian Schmidt (V), 2001-05-23:
Jeg siger tak for svaret fra miljø- og energiministeren.
Jeg tror sådan set, at miljø- og energiministeren og jeg er enige om, at det er noget, der er meget opmærksomhed på, og at det er noget, som befolkningen gerne selv vil være med til at påvirke. Jeg tror også - det er i hvert fald min opfattelse - at befolkningen er meget, meget interesseret i miljøet og særlig de områder, hvor de her habitatområder kommer, for det er simpelt hen noget af det, der er helt afgørende for at leve derude.
Men jeg vil godt spørge miljø- og energiministeren om to ting, for det ligger der jo i spørgsmålet: Synes ministeren ikke, at det kunne have været rimeligt at afholde nogle møder med befolkningen?
Jeg ved, at Skov- og Naturstyrelsen ved andre lejligheder har holdt møder, og det synes jeg også kunne have været godt her.
Så kunne man også have benyttet lejligheden til at fortælle om det og måske også udbrede et større kendskab til hele miljøområdet og habitatområdet.
Derfor er spørgsmålet delt op, og jeg vil gerne vide, hvordan miljø- og energiministeren vil tage skridt til, når det endelige, reviderede forslag skal fremlægges til habitatområder, at tage lokalbefolkningen med på råd?
Vil det eventuelt ske ved, at man laver nogle møder, hvor befolkningen rundtomkring i landet kan få lov til at diskutere det her med Skov- og Naturstyrelsen i en sand dialog?