Per Stig Møller (KF), 2004-02-20:
Socialistisk Folkeparti har fremsat forslag om revision af Euratom-traktatens bestemmelser og afvikling af traktatens bestemmelser vedrørende fremme af nuklear energi.
SF's forslag består af to dele.
Først et forslag om ikke at udvide Euratom-traktatens låneramme til at omfatte nye atomkraftværker, forlængelse af eksisterende anlægs funktionsperioder eller til færdiggørelse af atomkraftværker.
Det er den ene del.
Den anden del af forslaget er en revision af Euratom-traktaten eller et forslag om revision af Euratom-traktaten. For så vidt angår det første punkt, er vi faktisk ikke uenige her.
Vi ønsker ikke at fremme atomkraft som energiform og finder heller ikke, at EU bør gøre det.
Vores udgangspunkt er derfor, at der ikke bør ske en forhøjelse af lånerammen, men vi må jo også være konstruktive, hvis vi vil have indflydelse.
Hvis vi kan medvirke til, at den nukleare sikkerhed bliver det centrale formål for Euratoms lukning, bør vi benytte os af den mulighed.
Vi skal altså afvikle de usikre værker eller forbedre dem, hvis det er muligt, men vi skal ikke yde lån til, at der bygges flere a-kraft-værker.
I beslutningsforslagets anden del opfordres regeringen til at informere det irske EU-formandskab om, at man fra dansk side støtter en revision af Euratom-traktaten.
Det er en problematik, som vi har drøftet i Folketingets Europaudvalg ved flere lejligheder i efteråret, mens vi drøftede regeringskonferencen. Som bekendt fremlagde Østrig forholdsvis tidligt i efteråret et forslag til en fælles erklæring fra konferencen om senest 1 år efter regeringskonferencens afslutning at indkalde til en regeringskonference med henblik på en substansrevision af Euratom-traktaten.
Det forslag fik faktisk ikke synderlig stor opbakning
under drøftelserne frem mod topmødet i december.
Nogle lande udtrykte sig endda meget kraftigt imod en revision af Euratom.
I lyset af den manglende opbakning overvejede Østrig i ugen op til topmødet i Bruxelles den 12.-13. december som noget nyt at fremlægge en ensidig erklæring til regeringskonferencen, der udtrykte ønske om revision af Euratom-traktaten.
En sådan erklæring kunne andre medlemslande så vælge at skrive under på sammen med Østrig.
Det ville ikke få nogen konsekvenser, eftersom ensidige erklæringer i modsætning til fælleserklæringer ikke er politisk bindende.
En ensidig erklæring om, at en gruppe lande ønsker en revision af Euratom-traktaten vil blot understrege, at der ikke er enighed om spørgsmålet.
Folketingets Europaudvalg blev orienteret om de østrigske overvejelser om en ensidig erklæring, da jeg den 10. december 2003 forelagde regeringens deltagelse i Bruxellestopmødet for udvalget.
Det vides endnu ikke med sikkerhed, om og i givet fald hvordan Østrig vil følge op på tankerne om en Euratom-erklæring, når der på ny kommer fremdrift i regeringskonferencen, som vi jo håber.
Når vi ikke på nuværende tidspunkt kan sige noget om et sådant forslags videre skæbne, er der heller ikke nogen grund
til, at vi fra regeringens side i dag låser os fast på en holdning til forslaget.
Men jeg vil godt sige, at en ensidig erklæring risikerer at blive et tomt slag i luften.
Man markerer en holdning, vel vidende at den ikke fører til noget som helst.
Det eneste, man får ud af det, er en nyttesløs konfrontation, der ikke fremmer forhandlingerne om den nye nødvendige forfatningstraktat.
Det er derfor ikke noget, vi mener Danmark bør være med i, som situationen ser ud nu.
Men den kan jo ændre sig, og så er vi villige til at se på det igen. Vi har fra dansk side ikke nogen interesse i nu at vanskeliggøre eller forstyrre arbejdet for det irske formandskab ved at blande Euratom-traktaten, som jo er parallel til Romtraktaten, ind i det.
I øjeblikket forsøger irerne gennem bilaterale samtaler at skaffe sig et overblik over de enkelte landes altafgørende problemer i forbindelse med forfatningstraktaten, og hvor det er muligt at skabe bevægelse for at få genoptaget forhandlingerne.
Vi ved ikke endnu, hvornår eller hvordan regeringskonferencen for alvor kommer i gang igen.
Når det sker, håber vi, at det bliver med en så smal dagsorden som muligt, for jo større dagsorden jo sværere bliver det at få forfatningstraktaten i hus.
Endelig må jeg understrege, at konventets udkast til en forfatningstraktat og de tekster, som regeringskonferencen foreløbig har produceret, på ingen måde ændrer ved Euratom.
Den nuværende regeringskonference handler med andre ord slet ikke om Euratom.
Det skal Folketinget lige huske.
Diskussionen for eller imod atomkraft i Europa er vigtig, men det er naivt at tro, at vejen mod afskaffelse af atomkraft i Europa går via ensidige erklæringer om, at Euratom-traktaten bør ændres.
Det skaber et forkert indtryk
af en sammenhæng mellem den kommende forfatningstraktat og atomkraften, og sandheden er, at de to ting jo rent faktisk ikke har noget med hinanden at gøre, og at Østrig altså også i sidste instans skilte det ad.
Ja, stille diplomati kan jo altså give resultater, og jeg foretrækker resultater frem for brølen.
Jeg vil hellere sige til fru Holmsgaard: Lad os nu se, hvad der kommer på bordet, lad os nu se, om Østrig bliver aktiv i sagen, sådan som det var i efteråret, men droppede det i december.
Lad os nu se, hvad det irske formandskab, som jo nok har en anden position end før på grund af sin formandskabsopgave, kommer med, og lad os stille og roligt se videre på sagerne i udvalget.