Aase D. Madsen (DF), 1999-11-16:
Dansk Folkeparti erkender, at der sker en rivende udvikling på det elektroniske område, men Dansk Folkeparti ser ikke nødvendigvis positivt på, at folkebibliotekerne skal udvikle sig til multimediehuse i den anledning.
Dansk Folkeparti mener derimod, at det er vigtigt, at specielt børnene får indarbejdet en læsetradition.
Men folkebibliotekernes bogudlån har desværre været stærkt dalende i de sidste år.
Dansk Folkeparti anser bogudlånet for at være folkebibliotekernes primære opgave.
Derfor melder spørgsmålet sig: Hvor skal grænserne være for det materiale og de elektroniske muligheder, folkebibliotekerne skal stille til rådighed.
Lovforslaget indeholder jo en meget stor udvidelse af materialeforpligtelsen, og det øger naturligvis efterspørgslen efter ydelserne i kommunerne.
Dansk Folkeparti finder det ikke tilfredsstillende, at det er kulturministeren, der overordnet accelererer denne udvikling på materialeområdet.
Netop på den baggrund finder Dansk Folkeparti, at på alle de områder, hvor ministeren giver biblioteket en mulighed for at opkræve brugerbetaling, skal der ikke stå kan , men skal i lovgivningen.
Det er jo indlysende rigtigt, og ministeren skriver også selv i lovforslaget, at betalingsordningerne kan medvirke til at sikre, at bibliotekerne kan styre udgifterne inden for de afsatte midler.
Netop derfor skal der som adfærdsregulerende faktor indsættes et krav om brugerbetaling på hele biblioteksområdet, mener Dansk Folkeparti.
Dansk Folkeparti finder i øvrigt lovforslaget totalt visionsløst netop på betalingsområdet.
Det fremgår i øvrigt bl.a. af Kommunernes Landsforenings høringssvar, at der er en vis skepsis over, om lovforslagets ambitionsniveau og finansiering kommer til at hænge sammen.
Vi ved jo, hvor regningen ender, nemlig hos de kommunale skatteydere.
I øvrigt finder Dansk Folkeparti, at de mange statsmillioner, der med dette lovforslag skal overføres til biblioteksområdet, kunne øremærkes til andre vigtige kommunale formål, f.eks. til ældreområdet.
I den gældende lov står der, at folkebiblioteket skal stå til rådighed for enhver, der har bopæl i Danmark.
Dette bortfalder, og loven skal nu omfatte alle, der henvender sig for at benytte bibliotekerne, også til hjemlån.
Jeg vil gerne høre, hvorfor alle skal have denne rettighed uden at have bopæl i Danmark.
Dansk Folkeparti finder det lidt forunderligt.
Vi undrer os ligeledes over de opgaver, som de statslige biblioteker som overcentral for folkebibliotekerne skal påtage sig.
Det drejer sig om § 14, hvor der står, at der skal skaffes bøger, tidsskrifter og andre materialer fra ind- og udland med særligt henblik på flygtninges og indvandreres behov.
Disse materialer skal også kunne leveres til andre institutioner.
Når man tænker på, at indvandrere og flygtninge vel repræsenterer mindst 30-40 forskellige folkeslag og mange flere sprog, må denne forpligtelse være en stor og dyr belastning for hele systemet.
Denne form for særlovgivning er i øvrigt efterhånden blevet mere en regel end en undtagelse i al dansk lovgivning.
De mellemkommunale betalingsordninger er der jo også flere ordførere der har omtalt.
Jeg mener også, det må ses efter i sømmene, om det giver en uforholdsmæssig stor administrativ byrde, og om fordelingen sker på en sådan måde, at de små biblioteker kommer i klemme.
Dansk Folkeparti vil som sagt se meget nøje på brugerbetaling i forbindelse med det gratis elektroniske overflødighedshorn, som kommunerne nu skal stille til rådighed for borgerne, og i den forbindelse stille ændringsforslag til denne del af lovforslaget under udvalgsarbejdet.