Steen Gade (SF), 2005-04-29:
Jeg vil starte med at sige: Tænk, hvis alle lande i verden havde et flertal, der tænkte som hr. Søren Krarup, og fulgte de tankegange, han har!
Ja, der er vel nogle, som måske har det.
Det er jo nogle af de lande, vi sender rådgivere ud til og siger: Skulle I ikke lave et institut for menneskerettigheder, så I kunne få orden i systemet?
Det er jo folk, der tænker akkurat, ligesom hr. Søren Krarup og Dansk Folkeparti i dag har tilkendegivet at gøre: at menneskerettigheder ikke er noget, man er særlig optaget af.
Det er bare lige for at have taget det perspektiv ind, at megen dansk indsats i mange år faktisk har handlet om at få menneskerettighederne højere op på dagsordenen i hele verden.
Vi har altså et politisk flertal i de her sager i det danske Folketing bestående af Dansk Folkeparti og regeringspartierne, der er ligeglad med dem.
Det er jo en lidt ubehagelig indgang til den her diskussion, men det er da så en slags klarhed.
Det er vel også derfor, at vi kan få en mistanke om, at der kan være nogle problemer, når vi så hører, at man ikke vil nedsætte det her ekspertpanel.
Det er jo slet ikke det, det handler om.
Det handler sådan set om at give Folketinget en ramme for fortolkningen af menneskerettighederne her i Danmark og – synes jeg så – en ramme, som ikke er præget af, at man går lige til kanten, hvor man prøver at se: Går det, eller går det ikke?
Jeg kan ikke få andet indtryk af det, der kommer ud af munden på ordførerne fra det flertal her, end at det faktisk er, hvad man er i gang med.
Man siger til juristerne i ministeriet: Kan vi ikke lige stramme den lidt?
Det her plejer vi godt nok ikke at gøre, det plejer I at sige vi ikke må gøre, men er det nu helt sikkert, at det er sådan, at vi ikke godt kan gå det skridt videre?
Det er jo sådan, det foregår.
Det kan man høre på de ordførerindlæg, der kommer.
Det er klart, at det ikke kan bekræftes her, og det vil selvfølgelig også blive afvist.
Men jeg kan ikke få andet indtryk.
Derfor er det vel rimeligt at tage en så omfattende kritik som den, der kommer fra Institut for Menneskerettigheder her i Danmark, alvorligt.
Det gør man jo andre steder i verden.
Der kigger man på dem.
Man har oven i købet ofte de samme argumenter.
Derfor er jeg måske mest skuffet over, at Venstre og Konservative – og jeg interesserer mig specielt for Det Konservative Folkeparti, fordi de har så stolte traditioner på det her område – ikke synes, at man kunne benytte denne lejlighed til at få en slags bredere konsensus om det, man kunne kalde hæderlighed på det her område.
Jeg er ked af, at denne appel til de borgerlige nok ikke fører til noget, for det var det, Danmark havde brug for: at der var en konsensus om, at der findes en ramme, som efter min bedste overbevisning er strammere end den, vi har i dag, og inden for hvilken der så foregik en diskussion om det her.
Så er der nogle der siger: Skal eksperterne bestemme?
Næh, det skal de da ikke, men kunne vi få en mere hæderlig ramme end den, vi har i dag?
Det andet, jeg vil sige noget om, er spørgsmålet om den årlige beretning.
Det virker helt absurd.
Det er bare et tegn på, at har man magten, så vil man sandelig også selv bestemme.
Hvad er det for noget?
Det gør vi på flygtningeområdet, hvorfor kan vi ikke gøre det på dette område?
Hvis der kom bare en lille smule signal om, at man var bare lidt lydhør, så ville man sige: Ja, det får I. Jeg vil gerne spørge ministeren: Hvorfor kan man ikke give den gestus?
Hvorfor kan man ikke lave den?
Det kan jo ikke være svært.
Det vil selvfølgelig betyde, at vi sandsynligvis får en årlig debat i Folketinget om det, men mig bekendt har der været mere end én debat om de her sager om året i Folketinget, og vi ville så få den på et bedre grundlag.
Den lille indrømmelse kunne vi måske få i dag.