Jann Sjursen (KRF), 2000-10-31:
det især har formet sig under det danske formandskab, hvor ministeren har stået i spidsen.
Det er en redegørelse, der vidner om et samarbejde, som er præget af en høj grad af mangfoldighed, og det er og bliver vel det nordiske samarbejdes styrke, men på mange måder også dets svaghed.
Når samarbejdet bliver så mangfoldigt, som også redegørelsen giver udtryk for - og meget mere kunne i virkeligheden føjes til - er det jo, at fokuseringen også let glipper.
Kristeligt Folkeparti ser derfor meget gerne, at man i og for sig forsøger i endnu højere grad at fokusere og koncentrere samarbejdet på nogle færre områder
, selv om jeg
blankt skal erkende, at det er svært med de mange ønsker, som kommer både fra parlamentarisk side og selvfølgelig også fra de enkelte medlemslandes side.
Vi synes især, at det er vigtigt også for at sikre den folkelige forankring af det nordiske samarbejde, at det kulturelle samarbejde, samarbejdet på uddannelsesområdet og på arbejdsmarkedsområdet er og bliver meget fundamentalt for det nordiske samarbejde.
Det er her, de almindelige borgere i virkeligheden møder det nordiske samarbejde helt kontant, og derfor er det også vigtigt, at netop disse samarbejdsområder har høj prioritet.
Jeg siger det også, fordi der stadig væk, selv om det er på disse områder, der har været samarbejdet intenst i snart mange år, er barrierer på uddannelsesområdet, på arbejdsmarkedsområdet, i øvrigt også på det skattemæssige område, som somme tider kan få en til at tænke på, om det nu også kan være rigtigt, at vi har samarbejdet i så mange år.
Vi ser det ikke mindst i forhold til diskussionen om hele Ørestadsregionen.
Folkepartis opfattelse være forankret parlamentarisk.
Det er vigtigt, og jeg tror også, at det er en af grundene til, at hele nærområdediskussionen i disse år spiller så stor en betydning netop i det nordiske samarbejde, for det er jo et emne, som optager parlamentarikere meget, hvad enten det er i nordisk sammenhæng, eller det er i andre internationale fora. Netop nærområdeafsnittet i ministerens redegørelse er derfor også fyldigt, og det glæder Kristeligt Folkeparti.
Jeg er enig som sagt, men må selvfølgelig også understrege, at det nordiske samarbejde altså tager udgangspunkt i netop det nordiske og de kerneområder, som jeg har været inde på tidligere, ellers giver det sådan set ikke den store mening at vende blikket ud af vinduet.
Men med den klare forudsætning vil jeg også sige, at jeg synes, det er rigtigt set af vismandspanelet netop at pege på det internationale perspektiv, ikke mindst fordi det nordiske samarbejde med de værdier - det, vi har nået inden for samarbejdet - virkelig har noget at byde på internationalt.
Jeg tror også i den sammenhæng, at vismandspanelets forslag om en gennemgribende strukturreform er rigtigt.
Det kan selvfølgelig lyde sådan lige vel rigeligt, da det jo ikke er ret mange år siden, man sidst gennemførte en større sturkturreform, at man så skal til at omstrukturere én gang til.
Det kan næsten lyde som en dårlig vits i forhold
til alle de omstruktureringer, vi også kender herhjemmefra, f.eks. fra dele af den offentlige sektor, og som jo på mange måder kommer til at hænge folk ud af halsen. Men ikke desto mindre synes jeg, at det er en rigtig tanke, og at det er værd at arbejde videre med for at vitalisere det nordiske samarbejde; i højere grad at geare det til det internationale perspektiv, som vismandspanelet advokerer for skal være noget af det, der kan være det bærende fremover i det nordiske samarbejde.
Vismandspanelet opfordrer også til, at de nordiske lande i højere grad skal gå fra blot at koordinere de internationale politikområder til at forsøge at tale med én røst internationalt.
Det synes vi også fra Kristeligt Folkepartis side er en rigtig tanke, også på trods af at de forskellige nordiske lande har en forskellig tilknytning til EU, som jo også i stadig større grad forsøger at tale med én stemme internationalt.
Det kan selvfølgelig give problemer, men det behøver ikke at være hinandens modsætninger.
Og i hvert fald ser vi meget gerne, netop fordi det nordiske samarbejde er båret først og fremmest af et fælles værdigrundlag og nogle samfund, som på mange måder er sammenlignelige, at man prøver det skifte at gå fra en egentlig koordination til i højere grad at forsøge at tale med én røst, rejse debatter internationalt, også som et nordisk kollegium.
Det vil også, tror jeg, i højere fremme den folkelige forankring af netop det nordiske samarbejde, hvis de nordiske landes befolkninger fandt ud af, at det ikke bare er et spørgsmål om at koordinere, men at det også er et spørgsmål om, at vi løfter i flok, giver de nordiske værdier og det nordiske samarbejde også én røst internationalt.
Jeg tror faktisk, det sammen med de nære politikområder i forhold til borgerne kan være med til at give befolkningerne et klart indtryk af, hvad det nordiske samarbejde betyder, ikke bare i dagligdagen og hverdagen for den enkelte borger, men også i den praktiske politik.
Med disse bemærkninger vil vi ønske delegationen og også ministeren en god session.
også udbygges, i de kommende år, hvis ikke det nordiske samarbejde bare skal blive et hensygnende samarbejde, som kan synge på sidste vers på et tidspunkt, for det skal det absolut ikke efter Kristeligt Folkepartis opfattelse.