Louise Frevert (DF), 2006-03-22:
Tiden er nu kommet til at vurdere, hvorvidt den revisionsklausul, der blev indsat i ophavsretsloven af den 17. december 2002, skal have konsekvenser.
Som det kan læses i lovforslaget, ser ministeriet ikke nogen grund til, at der skal forandres noget.
Dog mener jeg, at ministeren meget fornuftigt har taget højde for, at der er en teknologisk udvikling i gang, som meget nemt kan løbe hurtigere, end vi som politikere har fantasi til at forestille os.
Det er rart at se, at ministeren er på forkant med udviklingen, idet der samtidig vil blive set på, om forbrugerne bliver dårligere stillet i forbindelse med onlinekøb og brug af andre tekniske foranstaltninger, end de sædvanligvis har været, bl.a. i forbindelse med traditionelt køb af cd'er i såkaldte fysiske forretninger.
I Dansk Folkeparti føler vi os trygge ved, at man holder et vågent øje med tingenes tilstand og udvikling.
På det tidspunkt støttede rettighedshaverne de gældende regler, og de var ikke af den holdning, at det bør være lovligt at omgå tekniske foranstaltninger med henblik på privat kopiering.
Selv om det ikke ligefrem er videnskabsministeren, der burde have megen ros i denne sammenhæng, men derimod kulturministeren, er det dog anført i lovforslaget, at videnskabsministeren mener, at de tekniske foranstaltninger stadig medfører, at forbrugerne ikke kan flytte digitalt indhold fra en afspiller til en anden, og at man derfor opfordrer branchen til at udvikle fællesstandarder, så forbrugernes ret til selv at skabe en operabilitet sikres, og indholdet kan benyttes på forskellige afspillere.
Det er også fremført, at det i virkeligheden kun er 15 pct. af alle nye cd'er, der har kopispærring, men når det drejer sig om film, er det noget ganske andet, idet man altid har anvendt kopispærringer, både på de gamle vhs-bånd og nu også på dvd-mediet.
i Danmark har vi ikke været rigtig gode til at implementere de tekniske foranstaltninger, men det kommer, og det er vældig godt, at man er opmærksom på dette, så ophavsretshaverne ikke går glip af deres midler.
Det foreslås i lovforslaget at nedsætte dvd-vederlaget med 7 kr., så prisen bliver 3 kr.
Eftersom der har været en vis skepsis hos rettighedshaverne, og der er rejst kritik af Skatteministeriets beregninger, nedsættes der en følgegruppe, som består af repræsentanter for rettighedshaverne, nemlig Copy-Dan, elektronikbranchen, Dansk Handel & Service, it-branchen, og så selvfølgelig af Skatteministeriet og Kulturministeriet.
Man forventer, at dvd-provenuet bliver 17 mio. kr. i 2005, og bliver det ikke det, er man indstillet på at yde en kompensation til rettighedshaverne, uanset om nedgangen skyldes selvvederlagsnedsættelsen, eller om der sælges færre dvd'er.
Desuden står der heller ikke noget om, hvorvidt 2005-udgangspunktet er eller vil blive PL-reguleret.
Der har været utallige henvendelser fra alle dele af branchen, og det ville være rart, hvis der kunne gives et uddybende og plausibelt svar.
Denne del af blankbåndsafgifterne er et lille beløb i forhold til resten af området og optager kun en meget lille del af selve ophavsretsloven.
Lovforslaget drejer sig i virkeligheden kun om ca. 11 mio. kr. til danske ophavsretshavere, idet en tredjedel som sagt går til udenlandske kunstnere.
Det er, som om lovforslaget bliver gjort til en kompensationsgaranti til kunstnerne, at det skal være deres eksistensgrundlag, men det passer jo ikke, for det, der i virkeligheden er tale om, er jo, som der også står i forslaget, at man forventer, at det samlede blankbåndsvederlag vil blive 45 mio. kr. i 2005.
Helt overordnet fordeles blankbåndsmidlerne mellem lydsiden og billedsiden.
På billedsiden fordeles cirka en tredjedel af midlerne til de skabende kunstnere, navnlig komponisterne, en tredjedel til de udøvende kunstnere og en tredjedel til lydproducenterne, dvs. pladeselskaberne.
Af den andel, der fordeles til skabende kunstnere, går de to tredjedele til individuelle formål, mens en tredjedel går til kollektive formål i form Fttmo065.fm Page 4943 Thursday, May 18, 2006 10:13 AM af f.eks. kollektive projekter inden for den skabende musik.
Lad mig én gang for alle understrege, at vi synes, at rettighedshaverne skal have deres kompensation.
De skal have, hvad de er berettiget til, og det mener jeg absolut der bliver taget højde for i L 166.
I parentes vil jeg lige spørge, hvornår vi sidst har set, at man fra Finansministeriets side garanterer kunstnerne en kompensation, hvis de ikke kan blive kompenserede ud fra de retningslinjer, der er blevet sat op?
Jeg må nok sige, at det er en flot cadeau fra vores og regeringens side, så jeg synes bestemt, vi skal være tilfredse med dette og se tingene i en større sammenhæng.
Dette lovforslag handler kun om dvd'er og ikke om hele blankbåndsområdet.
Jeg er dog fuldstændig enig med forslagsstillerne i, at den teknologiske udvikling går så rasende hurtigt på nuværende tidspunkt, at man skal holde et vågent øje med hele situationen, specielt på ophavsretsområdet.
Derimod synes jeg ikke, der er meget mere at tilføje til SF's forslag end de betragtninger, som jeg er kommet med til L 166, da vi ikke mener, at det er nødvendigt med et ophavsretsnævn, og vi i lovovervågningsarbejdet vil se på, hvilken effekt udviklingen har haft på salget af dvd'er.
Desuden mener jeg også, at når elektronikbranchen endnu ikke er kommet med noget udspil, som det også er nævnt i hr. Ole Sohns udspil, vil det være alt for tidligt at lovgive.
Lad os vente på, hvad interessenterne siger, og lad os følge udviklingen.
Den går jo, som forslagsstillerne og undertegnede er enige om, rivende hurtigt, og vi skal ikke begynde at fremsætte lovforslag eller for den sags skyld beslutningsforslag, der vil kunne bremse noget som helst.