Frank Jensen (S), 2001-05-03:
Den lovgivning, vi lavede for bare 10 måneder siden, har vi jo lavet effektmåling på, og jeg undrer mig såre over, at hverken Enhedslistens ordfører eller SF's ordfører er optaget af, hvad konsekvensen var af den lovgivning, der blev vedtaget for 10 måneder siden. Den har betydet en halvering i anvendelsen af isolationsanbringelser, og i forhold til den skærpede proportionalitet, der skal iagttages, når det drejer sig om unge under 18 år, har den betydet, at der alene er kendskab til ét tilfælde, hvor én ung under 18 år har været isoleret i 3 dage, umiddelbart før han blev 18 år, hvorefter han blev overført til varetægtssurrogat i en social institution.
Det er, som om det ligefrem irriterer forslagsstillerne, at effekten af den lovgivning, regeringen fik vedtaget, er så stor, at man forbigår det i fuldstændig tavshed.
Så kan man blive ved med at ride på nogle forestillinger i pressen.
Det er jo altså tankevækkende, at det, der har drevet SF og Enhedslisten i den her sag, er en enkelt tv-udsendelse.
Det er overhovedet ikke noget med at gå ud og fortælle befolkningen, hvad effekten har været af den lovgivning, Folketinget vedtog for 10 måneder siden.
Jeg synes, det er pinligt.
Jeg synes, det er pinligt, at partier, der i øvrigt normalt plejer at være nogenlunde optaget af, hvad det er for en virkelighed, man forsøger at påvirke, i denne her sag har ladet sig totalt forvirre af en enkelt tv-udsendelse.
Må jeg sige i forhold til det spørgsmål, som fru Dorte Bennedsen stillede mig under debatten, nemlig om de statistiske registreringer, at vi forventer at kunne have de edb-baserede statistiske registreringer af sager om isolationsanbringelse på plads i løbet af sommeren eller allersenest i hvert fald i efteråret i år, og indsamlingen af statistiske oplysninger vil bl.a. også omfatte oplysninger om isolationsanbragte unge under 18 år.
Som svar på det spørgsmål, som fru Dorte Bennedsen stillede, vil jeg sige, at jeg er indstillet på, at de sager, hvor der helt ekstraordinært efter indførelse af edb-statistikken er iværksat varetægtsfængslinger i isolation af unge under 18 år, beskrives særskilt i den foreløbige orientering af Folketingets Retsudvalg om udviklingen på området, netop også for at Folketingets Retsudvalg her meget nøje kan følge med i den fremtidige udvikling på feltet.
Og jeg har tilkendegivet, at hvis der mod forventning skulle ske en stigning i antallet af unge, der bliver isolationsanbragt under varetægtsfængsling, så er regeringen naturligvis indstillet på at se på behovet for skærpelser. Jeg synes, at det er ufint at slå hinanden oven i hovedet med, at nogle her er mere skrappe end andre, når vi alle sammen mener, at det skal være meget skærpende omstændigheder, og at man skal iagttage det, som skal være proportionalitetshensynet i de her sager.
Jeg synes, det er ufint, at nogle vil slå sig på brystet af at være mere optaget af menneskerettigheder end andre.
Det er, som om det har forbigået forslagsstilleren, hvad det faktisk var, der blev lovgivet om for 10 måneder siden, når hr. Søren Søndergaard her fra Folketingets talerstol kan stå og spørge om, hvorfor den socialdemokratiske ordfører ikke er optaget af alternativer.
Det står jo i loven!
Lad mig henvise til retsplejelovens bestemmelser i § 770 b, hvor det allerede indledningsvis står, at isolation kun må iværksættes eller fortsætte, hvis formålet hermed ikke kan tilgodeses ved mindre indgribende foranstaltninger, herunder ved at anbringe arrestanter i andre arresthuse end bestemte andre indsatte eller på anden måde afskære arrestanter fra samvær med sådanne indsatte eller ved at etablere brevkontrol, besøgskontrol eller besøgsforbud. Alt det skal anklagemyndigheden gennemgå, inden man over for domstolen påberåber sig, at der i den konkrete sag kan været behov for at isolere.
Alle de her alternativer indgår naturligvis indledningsvis.
Det er jo også derfor, at man kan have et så lille antal isolerede, som vi er kommet ned på.
Det er naturligvis, fordi alle de alternativer indgår, men det forbigår hr. Søren Søndergaard, men det fremgår faktisk af den lovgivning, vi fik vedtaget sidste år.
Så var der spørgsmålet fra hr. Tom Behnke, som fru Anne Baastrup jo straks indkasserede, som om Det Konservative
Det spørgsmål om psykiske skader står allerede nu i paragraffen.
Det er ikke noget, der står henvist til i bemærkningerne.
Det står i § 770 b, stk. 2.
Så jeg må sige til hr. Tom Behnke: Hr. Tom Behnke behøver ikke at tilslutte sig noget flertal her.
Jeg tror nu heller ikke, der kunne tælles noget flertal.
Så siger hr. Peter Skaarup, at det her kun er et spørgsmål, der kan løses ved, at der kommer flere ressourcer til dansk politi.
Ja, hvis det var tilfældet, så må man sige, at det ikke var nødvendigt i dag, for dansk politi har aldrig i danmarkshistorien haft flere ressourcer, end de har for øjeblikket.
De har aldrig haft flere årsværk i dansk politi, end de har i øjeblikket under det nuværende politiforlig.
Det er et faktum.
Det kan man gå hen og slå op.
Til spørgsmålet om, hvorvidt politiet ressourcemæssigt kan løse problemet, må man sige, at det jo ikke må være sådan, at domstolene isolerer folk, fordi politiet ikke har prioriteret ressouceanvendelsen på de her sager.
Det fremgår allerede af lovgivningen i dag, af § 770 b, at isolation kun må iværksættes eller fortsættes, hvis efterforskningen fremmes med den særlige hurtighed, som er påkrævet ved varetægtsfængsling og isolation, herunder ved benyttelse af mulighederne for bevissikring efter § 747.
Der er allerede lovgivet om det spørgsmål.
Og jeg må sige til hr. Skaarup, at det er ikke sådan, at man over for domstolene kan påberåbe sig, at en arrestant skal isoleres, fordi man ikke har fået prioriteret sagen tilstrækkeligt fra politiets side.
Det ville også være forfærdeligt, hvis det var sådan.
Med de ord ser jeg frem til den fortsatte debat om det her tema, for regeringen er naturligvis som foreslagsstillerne optaget af, at udviklingen på feltet fortsætter, som den har gjort de seneste 10 måneder, med en halvering og i øvrigt med et kraftigt fald ikke bare i anvendelsen af isolation, men også i den tid, hvorunder folk er isoleret.
Det er den virkelighed, som optager regeringen.