runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jens Vibjerg (V), 2003-11-13:
Jeg må sige, at vi fortsat kan få de oplysninger, vi har brug for.
Det har jo været et enigt ønske fra de parter, der har været involveret i det udvalgsarbejde, der har kørt, og fra kommunerne og KL, at det her skulle vi simpelt hen forenkle; vi skulle ikke gøre det til en pligt.
Man skal udarbejde dem, når man har noget at bruge dem til, og ellers lade være at bruge krudt på det.
Når vi kan få de oplysninger, vi har brug for, er der jo altså ikke noget, der er gået tabt, men vi har sørget for, at man ikke behøver at lave en hel masse spildt arbejde.
Pernille Falcon (EL), 2003-11-13:
Jeg er godt klar over, at udgangspunktet er, at man har en opfattelse af, at kommunerne bør stilles frit med hensyn til, om og i hvilket omfang de ønsker at evaluere deres egen indsats og informere deres borgere.
Jeg synes bare, at i en tid, hvor man i andre sammenhænge taler om demokrati, indseende med og indsigt i tingene som en væsentlig ting, er det et tilbageskridt, når det gøres frivilligt, om man gider orientere sine egne borgere om den indsats, man gør.
Jeg tror, at det vil få et negativt resultat.
Det vil jeg sige.
Regerings slogan om færre regler, flere muligheder, kan vi jo så med rette oversætte til ringere rettigheder for borgerne.
Ole Sohn (SF), 2003-11-13:
Jeg er altså glad for, at statsministeren ikke er til stede, for så tror jeg, han ville have sagt: Hvad er det dog for en konsekvensløshed og værdislaphed, ordføreren giver udtryk for?
Altså enten har man brug for de rapporter, fordi de har et formål, eller også har man ikke brug for dem, og så skal de ikke være der.
Har Venstre brug for, at der bliver afgivet de her rapporter, eller har de ikke?
Og så må man da indrette lovforslaget efter det. Jeg prøver lige en tredje gang: Den aktive arbejdsmarkedspolitik er omfattet af et forlig.
Har lovforslaget her været drøftet i forligskredsen?
Jens Vibjerg (V), 2003-11-13:
Jamen der er jo for så vidt fuld indsigt i de her ting, for det er jo ikke kommunalbestyrelsen, der sidder og ruger over det her.
Parterne er med i koordinationsudvalgene, så på den led har man jo fuld indsigt i det.
Der er jo ikke nogen idé i at sidde og producere en masse hyldemeter papir, som aldrig nogen sinde bliver taget ned af hylderne.
Vi skal have prioriteret vores indsats, og det er det, der er mulighed for her.
Når der så er brug for at få oplysninger, som vi f.eks. skal bruge i vores arbejde her, kan vi jo via ministeren få de redegørelser, vi har brug for.
Så jeg mener fuldt ud, at man er dækket ind.
Vi skal altså ikke lave rapporter bare for rapporternes skyld.
Det er sådan set også et svar til hr. Ole Sohn.
Der er jo ikke noget formål med bare at producere til hylderne.
Det er altså et spørgsmål om, at man målretter den indsats, man gør.
Pernille Falcon (EL), 2003-11-13:
Jeg er udmærket klar over, at det, man lægger op til, er frivillighed.
Det vil sige, at borgernes indseende med, hvad der foregår, og deres muligheder for at gribe fat i tingene forringes.
Det er rigtigt, at der kan være en tendens til, at man laver mange rapporter, som bare bliver arkiveret lodret, men det er jo så en problematik, hvor man så må sikre, at de ting, man rent faktisk får produceret, bliver brugt aktivt.
Det er mit indtryk, at der blandt borgerne nu til dags er et ønske om at få indseende i, hvad der foregår, sådan at de også kan påvirke processerne.
Ole Sohn (SF), 2003-11-13:
Har Venstre ikke en holdning til, om det har værdi at lave redegørelsen, eller om det ikke har værdi?
Man kan da ikke bare sige, at det kan I gøre, hvis I har lyst.
Er der ikke et formål med det?
Hvis Venstre ikke synes, der er et formål, hvorfor foreslår man så ikke, at det skal afskaffes?
Hvorfor skal nogle spilde tiden på at sætte noget hen på en hylde, mens andre ikke skal?
Der må være en idé med, at man har de redegørelser.
Enten har man dem, eller også har man dem ikke.
Så kan jeg måske også lige få lejlighed til at få svar på mit første spørgsmål: Er den aktive arbejdsmarkedspolitik ikke omfattet af et forlig, og har forligskredsen i givet fald drøftet det her?
Jens Vibjerg (V), 2003-11-13:
Nu er det jo sådan, at koordinationsudvalgene har kompetencen, og dér sidder parterne.
Så vil man lave den, beslutter man at gøre det, og derved har man øvet lokal indflydelse på det her.
Pernille Falcon (EL), 2003-11-13:
Jeg vil gerne høre, om man i regeringen har gjort sig nogen overvejelser om den problematik, der handler om åbenhed og demokrati og borgernes indseende på det her felt.
Det vil jo nok være sådan, at det måske er de kommuner, der har allermest brug for at få synliggjort, hvad der faktisk foregår, der vil vælge at lade være at lave beretninger, hvor borgerne ellers ville kunne hive fat i dem, når de så, hvor tyndt det hele var.
Har man gjort sig nogen overvejelser i den anledning?
Jens Vibjerg (V), 2003-11-13:
Erfaringerne har været, at der er brugt utrolig mange ressourcer til noget, der bare er kommet hen at stå på en hylde.
Det har i mange tilfælde ikke været umagen værd at lave dem obligatorisk.
Ole Sohn (SF), 2003-11-13:
Jeg har to spørgsmål til hr. Jens Vibjerg.
Det ene er: Er den aktive arbejdsmarkedspolitik ikke omfattet af et forlig?
Og i givet fald vil jeg gerne høre, om det er regeringen, der indstiller det på vegne af forligskredsen.
Det andet er: Hvad er årsagen til, at man gør det frivilligt?
for dem.
Man kan vel ikke komme i en situation, hvor man bare kan komme med dem, hvis man har lyst, og ellers lade være.
Så kan man lige så godt sige, at de skal afskaffes.
Det må være et enten-eller.
Jens Vibjerg (V), 2003-11-13:
om den aktive beskæftigelsesindsats
Den justering består i at afskaffe koordinationsudvalgenes pligt til at udarbejde en årlig redegørelse til kommunerne og Beskæftigelsesrådet.
Den er foreslået på baggrund af et ønske fra mange kommuner, som kom frem, efter at regeringen udsendte sit frihedsbrev i januar sidste år.
Når mange kommuner har ønsket denne forenkling, skyldes det utvivlsomt, at værdien af en ekstra indrapportering ikke har stået mål med det besvær og bureaukrati, der har været forbundet med at udarbejde denne afrapportering.
Det er selve kongstanken bag Venstres oprindelige initiativ med dette frihedsbrev, at kommunerne skulle have lejlighed til at inspirere regeringen til at lette unødige og uhensigtsmæssige administrative byrder, hvor der ikke er tilstrækkelig begrundelse for dem.
Udvalget var sammensat af repræsentanter fra en række ministerier, KL, Amtsrådsforeningen m.fl.
Det nåede i maj i år frem til en fælles anbefaling af, at disse årlige redegørelser fra koordinationsudvalget gøres frivillige.
At afskaffe den obligatoriske årlige pligt til redegørelser bør samtidig kunne stimulere en mere målrettet, situationsbestemt og effektiv dialog mellem kommunerne, koordinationsudvalget og Beskæftigelsesrådet.
Samtidig kan man også iagttage, at mange kommuner har oprustet deres videnindsamlings- og informationsaktiviteter, vel at mærke ud fra egne og umiddelbare relevanskriterier.
At ophæve denne specifikke bestemmelse betyder altså ingenlunde, at kommunerne ikke også i fremtiden vil have god mulighed for at agere med åbne øjne i forhold til beskæftigelsesindsatsen.
Ligeledes er det værd at bemærke, at Beskæftigelsesministeriet naturligvis stadig på begæring vil have vidtstrakt adgang til statistisk og anden information
fra kommunerne.
Kort sagt er dette ændringsforslag en administrativ forenkling, som ligger i god tråd med Venstres politik om byrdelettelser og formindskelse af unødigt bureaukrati.
Jeg er derfor glad for at kunne støtte dette lovforslag og en lang række kommuner i deres ønsker om, at
koordinationsudvalgenes årlige redegørelser gøres frivillige.
Pernille Falcon (EL), 2003-11-13:
Jeg kan forstå, at regeringen har det synspunkt, at hvis man f.eks. tidligere har været fodboldtræner eller besøgsven eller andet i 8-10 timer om ugen, mens man samtidig har passet sit arbejde, skal man nedsætte sin aktivitet, når man bliver arbejdsløs eller kommer på efterløn og får mere tid til sin rådighed.
Jeg finder, det er uheldigt, og jeg tror, at den indstilling i virkeligheden vil begrænse mulighederne for, at man som arbejdsløs får fastholdt det sociale netværk, som sikrer, at man får styrket sine muligheder på arbejdsmarkedet.
Jeg vil bare høre, om jeg har forstået ministeren rigtigt: Skal man nedsætte sin sociale aktivitet, når man bliver arbejdsløs?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2003-11-13:
Jeg vil sige, at jeg synes, at når man har vedtaget nogle ændrede regler og har aftalt en evaluering, skal vi afvente tidspunktet for den evaluering og så se, hvad den giver anledning til.
Pernille Falcon (EL), 2003-11-13:
Jeg vil vide, om det ikke også er en konstateret kendsgerning, at jo større berøringsflade man har, jo mere aktiv man er, jo større er sandsynligheden for, at man får et arbejde.
For det er jo sådan, at job får man ikke primært via ansøgninger; dem får man via jungletrommer og kontaktnet.
Det er jo en kendt erfaring blandt dem, der er i arbejde, at netværk er alt, og at ansøgninger stort set er intet.
Man kan have hundredvis af ansøgninger uden at kunne få et svar, men hvis du får dig et ordentligt netværk, så er der også en mulighed for at få et job. Så jeg vil høre, om man også tager de overvejelser med i betragtning.
Lars Barfoed (KF), 2003-11-13:
Jo, jeg deler da naturligvis det synspunkt, at der er nuanceforskel, alt efter om vi taler om efterlønsmodtagere eller ledige.
Pernille Falcon (EL), 2003-11-13:
Nu gælder forslaget jo også efterlønsmodtagerne, som jeg ikke forestiller mig skal stå ret og til rådighed fra klokken seks om morgenen til klokken seks næste morgen for arbejdsmarkedet.
Dem gælder det her forslag jo også for.
Lars Barfoed (KF), 2003-11-13:
Jeg synes også, det lyder meget fornuftigt, hvad socialministeren har sagt om den problemstilling.
KL. 17.55 Med hensyn til at det bliver mere og mere relevant, jo flere arbejdsløse der er, så må vi jo for det første håbe, at ledighedskurven snart knækker, og at vi får færre arbejdsløse.
Det tror jeg vil ske i løbet af de kommende måneder.
Men lad det nu ligge.
Med al sympati for forslaget - og det har jeg givet udtryk for - så er der jo trods alt også den anden side af problemstillingen.
Når hr. Martin Lidegaard nu spørger, om det ikke er vigtigt, at man sørger for at fastholde folk i en tilknytning til arbejdsmarkedet, så er der selvfølgelig også den problemstilling, at man kan være så optaget af det frivillige arbejde, at man i aktivering eller lignende ikke i tilstrækkelig grad er motiveret til at søge ind direkte på en arbejdsplads.
Det er jo ikke sådan, at det frivillige arbejde i sig selv fører til et rigtigt arbejde.
Og vi skal under alle omstændigheder huske, at det, der er målsætningen, må være, at folk hurtigt og direkte kommer ud i et rigtigt lønnet arbejde igen.
Men jeg vil altså igen gerne understrege, at jeg har al sympati for målsætningen her, at når man er ledig, så skal
man selvfølgelig i det omfang, det er muligt, beskæftige sig og gøre gavn for samfundet ...
Martin Lidegaard (RV), 2003-11-13:
Jeg vil gerne takke hr. Lars Barfoed for et bidrag, som jeg opfattede som noget mere åbent og positivt end indlægget fra Venstre.
Jeg havde bare håbet, at hr. Lars Barfoed ville komme med et par citater fra den konservative socialminister, fru Henriette Kjær, for hun har sagt det så sandt, synes jeg: Vi må erkende, at det ikke kun er over skatten, men også fra vores egen person, at vi skal bidrage til velfærden, og at det ikke er statens opgave at løse problemer som sorg og ensomhed.
Det er et meget fattigt samfund, vi har, hvis vi skal betale os fra en snak om, hvordan det går.
Det synes jeg ikke kan siges meget mere præcist, så den cadeau vil jeg gerne give til Det Konservative Folkeparti, og så vil jeg bare spørge, om ikke hr. Lars Barfoed er enig i - og vi er altså enige om, at vi laver en evaluering her i foråret, og der må vi så kigge på den samlede lovgivning på området - at jo flere arbejdsløse, vi får, jo mere relevant bliver det at diskutere det her.
Er det ikke sådan, at en af de vigtigste forudsætninger for at få folk tilbage på arbejdsmarkedet er, at de har bevaret en kontakt til arbejdsmarkedet og ikke er blevet tabt, og at forslaget på den måde ikke kun bidrager til de grupper, der nyder godt af det frivillige arbejde, men også til, at arbejdsløse selv har større chance for at komme tilbage på arbejdsmarkedet?
Lars Barfoed (KF), 2003-11-13:
Vi kan vist alle være enige om det udgangspunkt, at det kun er godt, at man som ledig eller som efterlønsmodtager gør en nyttig indsats i en frivillig organisation i form af humanitært arbejde, frivilligt arbejde i idrætsliv eller andet foreningsarbejde.
Derfor har vi i den konservative folketingsgruppe da også meget sympati for de tanker, der ligger til grund for det forslag, som vi behandler her.
Der er al mulig grund til hele tiden at overveje, om der er muligheder for at liberalisere disse regler, så folk i så vid udstrækning som muligt kan deltage i frivilligt arbejde og gøre en nyttig indsats både for deres egen og ikke mindst for andres skyld.
Men der er selvfølgelig en grænse for, hvor langt man kan gå, og hvor langt man kan strække reglerne.
Grænsen går jo nogenlunde der, hvor der er tale om arbejde, der ellers ikke ville være blevet udført.
Allerede i dag er der jo vide grænser for, hvad man kan gøre.
Man kan faktisk gøre rigtig meget som ledig eller som efterlønsmodtager, når det gælder deltagelse i frivilligt arbejde.
Det har hr. Jens Vibjerg jo allerede tidligere under debatten ganske glimrende redegjort for, så alle disse muligheder skal jeg ikke repetere her, men blot sige, at selv om der er vide muligheder på nuværende tidspunkt, så udelukker det naturligvis ikke, at vi her i Folketinget overvejer løbende, om der er et tidspunkt, hvor vi kan liberalisere reglerne yderligere. Men her og nu ønsker Det Konservative Folkeparti ikke at gennemføre en liberalisering.
Muligvis kan vi medvirke til det på et senere tidspunkt.
Det er jo sådan, at en tværministeriel arbejdsgruppe i 2001 afgav en rapport om denne her problemstilling, og det har resulteret i, at man har intensiveret vejledning og information om mulighederne for at deltage i frivilligt arbejde som efterlønsmodtager eller ledig.
Det har bl.a. så resulteret i den pjece, som har været omtalt også tidligere i debatten, og som jo er en glimrende vejledning til de pågældende.
Det har ikke mindst på foranledning af det såkaldte tæskeholds vurdering af de manglende muligheder for at deltage i frivilligt arbejde ført til, at der er givet tilsagn om, at man i foråret 2004 evaluerer den informations- og vejledningsindsats, der er blevet gjort, også med henblik på at overveje yderligere tiltag, herunder naturligvis en eventuel yderligere liberalisering af reglerne. Så her og nu kan vi fra Den konservative folketingsgruppe ikke deltage i at fremme dette forslag, men vi vil selvfølgelig positivt medvirke til at se på det, når vi når frem til foråret.
Udgangspunktet er, at vi naturligvis ikke skal have restriktioner på området, der ikke er nødvendige.
Ole Vagn Christensen (S), 2003-11-13:
Det, det derimod handler om, er sådan set, at frivilligt, ulønnet arbejde i bl.a. almennyttige organisationer kan være en risikabel affære, hvis man er efterløns- eller dagpengemodtager.
Socialdemokratiet får jævnligt henvendelser fra organisationer eller enkeltpersoner, som føler, at de er kommet i klemme i reglerne på området.
Når man påtager sig frivilligt arbejde, risikerer man nemlig, at der foretages en reduktion i ens ydelser.
Reglerne bliver, og det er vi jo nødt til at indrømme, administreret på en måde, som gør det unødvendig besværligt og bureaukratisk for den enkelte efterløns- og dagpengemodtager.
Som forslagsstillerne skriver i bemærkningerne, klager de frivillige organisationer over, at det kan være svært at skelne mellem, hvilke former for frivilligt arbejde som eventuelt kan udbydes som lønarbejde.
Derfor er der god grund til at se på mulighederne, så systemet bliver mere smidigt og overskueligt, og det anfægter ikke rådigheden.
Det er ikke det, jeg taler for.
Det vil vi derfor gerne medvirke til, ligesom vi også tidligere har gjort, da vi sad i regering sammen med De Radikale, hvor vi bl.a. fik udarbejdet et charter for frivilligt arbejde.
Hvad angår det frivillige arbejde, har kulturministeren kort tid efter regeringens tiltræden nedsat et tæskehold, som med kulturministerens ord skulle få ryddet op i unødige love og regler, så foreningsfolk kan bruge deres tid på aktiviteter og ikke kontorarbejde.
For et års tid siden barslede tæskeholdet med en række anbefalinger.
Bl.a. blev det foreslået, at de gældende regler ændredes, således at det frivillige arbejde i almenvelgørende foreninger kan finde sted uden reduktion i dagpenge eller efterløn.
Siden er der jo næsten ikke sket noget som helst.
Tæskeholdets anbefaling har været et afsæt for dette beslutningsforslag, og Socialdemokraterne deler derfor forslagsstillernes frustration over, at regeringen stikker hovedet i busken og ignorerer problemerne.
Men vi har nu forstået, at der kan blive en saglig diskussion efterfølgende.
Derfor forstod jeg sådan set ikke, at ministeren afviste det her forslag i stedet for at lade det indgå i dette arbejde.
Det er på tide, at regeringen kommer i gang med at følge tæskeholdets anbefalinger og finder brugbare løsninger for det frivillige område.
Socialdemokraterne vil gerne medvirke til at se på, hvordan vi kan give de frivillige arbejdere bedre betingelser generelt.
Derfor skal vi prøve på at se det her i et langt bredere perspektiv.
Vi har jo også hele spørgsmålet om den gradvise tilbagetrækning, seniorpolitikken og alle de andre ting, som
jo kommer til at tegne fremtidens dagsorden.
Og det kan vi jo lige så godt have for øje, når vi skal se på hele spørgsmålet
omkring det frivillige arbejde.
Jeg synes bare, at der er for meget nøleri fra regeringen og for mange ord.
Derfor håber jeg, at vi kan nå frem til at få noget handling, og jeg håber, at beskæftigelsesministeren vil forandre sit synspunkt og ikke være så negativ over for denne tankegang her.
Jens Vibjerg (V), 2003-11-13:
Nu behøver man altså ikke læse kompliceret lovgivning.
Der er rent faktisk udgivet en meget letlæselig pjece, men jeg kan i hvert fald høre, at den har hr. Martin Lidegaard ikke læst, så nu skal jeg nok overrække ham det eksemplar, jeg har.
Så tror jeg rent faktisk, at vi godt kan blive enige med hinanden om, at når der nu er aftalt en evaluering af området til foråret, så afventer vi den evaluering, inden vi begynder at agere.
Er det ikke almindelig sund fornuft, at når der er sat dato på en evaluering, afventer man den også?
Ellers synes jeg altså, man gør lidt grin med en sådan evaluering.
Martin Lidegaard (RV), 2003-11-13:
Jeg kan love hr. Jens Vibjerg, at Det Radikale Venstre har læst det eksisterende lovgrundlag, før vi fremsatte et alternativ. Det, der bekymrer os, er altså, at for os at se har man fået lavet et utrolig kompliceret system, hvor man som borger i samfundet skal kigge 20, 30, 40 regler igennem for at se, hvor man passer ind.
Man skal sikre sig på både den ene og den anden måde for at være sikker på, at man ikke mister dagpenge eller anden form for social ydelse, fordi man gerne vil besøge fru Hansen under Røde Kors' besøgsordning.
Fordi man gerne vil yde en menneskelig indsats, fordi man gerne vil besøge en ældre medborger, skal man altså tygge sig igennem et utrolig kompliceret lovgrundlag for at være sikker på, at man ikke generer Venstres opfattelse af, hvordan man skal arbejde, og hvor mange timer man må arbejde.
Jeg forstår slet ikke, at Venstre af alle partier virkelig kan leve med det her.
Men hvis jeg skal ende med noget positivt, er man altså parat til at kigge på det efter en evaluering.
Det forstod jeg også på ministeren.
Jens Vibjerg (V), 2003-11-13:
Jeg kan høre, at hr. Martin Lidegaard ikke har læst pjecen, der er udgivet, og som fortæller, hvad man rent faktisk kan.
Men jeg har en kopi af den her i mine papirer, og den vil jeg overrække hr. Martin Lidegaard.
Så vil hr. Martin Lidegaard se, at der er rent faktisk utrolig mange ting, man kan gøre, selv om man er ledig eller på efterløn, og endda på fuld tid i den tid, man har til rådighed, havde jeg nær sagt.
Der er en lang, lang række aktiviteter, man kan deltage i på fuld tid, og hertil kommer, at man kan gå ind i noget, der reelt vil være et lønnet job, og arbejde op til 4 timer om ugen.
Der er altså rent faktisk vide muligheder for at udnytte både det potentiale, der er i de frivillige, og ønsket om som værende uden for arbejdsmarkedet at have det sociale netværk og de sociale kontakter, der ligger i at være en del af det frivillige arbejde.
Martin Lidegaard (RV), 2003-11-13:
Jeg forstår, at hr. Jens Vibjerg er bekymret for, at man skal fortrænge rigtige job ved at styrke det frivillige arbejde.
Men har hr. Jens Vibjerg ikke tillid til lige præcis formanden for kontaktudvalget til det frivillige sociale arbejde - altså en person, som lever af, at det, hr. Jens Vibjerg frygter skal ske, ikke sker, havde jeg nær sagt - når han udtaler, at reglerne er for stramme og for groteske?
Gør det ikke en lille smule indtryk på hr. Jens Vibjerg?
Kan man ikke sige, at det vigtigste - det er Det Radikale Venstre i hvert fald enig med Venstre i, tror jeg - er da, at man står til rådighed for arbejdsmarkedet, uanset hvad man måtte lave i sin fritid?
Er det virkelig blevet Venstres politik, at staten skal styre på timer og minutter, hvad folk må foretage sig i deres fritid?
Det er lang tid siden, det liberale parti var liberalt.
Jens Vibjerg (V), 2003-11-13:
Selv om hr. Ole Sohns spørgsmål jo ligger langt uden for det beslutningsforslag, vi her behandler, skal jeg alligevel svare, at det er også her, vi skal finde balancen.
Det er jo vigtigt, at man også her som ledig får mulighed for igen at få tilknytning til arbejdsmarkedet uden at fortrænge almindelige job, og det er jo det, der også fremgår af »Flere i arbejde«: man må ikke fortrænge almindelige job. Til fru Pernille Falcon vil jeg sige, at det tilkommer ikke mig at svare for regeringen.
Pernille Falcon (EL), 2003-11-13:
Det er lidt i tråd med hr. Ole Sohns spørgsmål.
Har regeringen det sammen synspunkt, når det gælder tvangsaktivering?
Her er der jo tale om systematisk fortrængning af folk fra almindelige, lønnede job.
Ole Sohn (SF), 2003-11-13:
Jeg vil godt lige spørge hr. Jens Vibjerg, om det med forsigtigheden med at fortrænge folk fra ordinære job gælder i alle sammenhænge.
Gælder det også i forbindelse med at fortrænge folk fra en lang række ufaglærte job, som skal omdannes til aktiveringsjob eller alt muligt andet, eller er det kun i forbindelse med det frivillige arbejde?
Det er et mere principielt synspunkt, men jeg synes, det vil være meget interessant lige at få afklaret det, for det kan vi bruge i andre sammenhænge, når vi diskuterer arbejdsmarkedspolitik.
Jens Vibjerg (V), 2003-11-13:
Vi mener rent faktisk, at med det regelsæt, der er i dag, er der meget vide rammer for at udnytte det frivillige potentiale.
Der har været usikkerhed om, hvad man kunne, derfor blev informationpjecen udarbejdet, og nu skal vi se effekten af den.
Men vi skal i hvert fald også være klar på, at vi ikke begynder at fortrænge nogen og skubber folk, som har et normalt, lønnet job, ud af det.
Det er jo her, balancen går.