runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bjarne Laustsen (S), 2006-05-23:
Jeg har i et par omgange henvendt mig til ministeren med en sag fra Nordjylland.
En ung pige, Karina på 23 år, har været udsat for en skiulykke, og jeg kan love ministeren, at både socialrådgiveren og den unge pige selv har gjort alt, hvad der overhovedet har været muligt, for at skaffe sig en uddannelse.
Karina kan ikke klare en uddannelse på almindelige vilkår, og derfor har det drejet sig om at finde et system, der gør, at hun kan få en uddannelse.
Vi ved jo, at regeringen er meget optaget af, at alle skal have en uddannelse.
Det er jeg fuldstændig enig i, og derfor er det jo skørt, at der ikke gælder nogen regler for en pige som Karina, der er 23 år.
Hun skal vente, indtil hun er 25 år.
Nu er det mere end et halvt år siden, jeg henvendte mig første gang, jeg har skrevet igen senere, så jeg håber meget, at ministeren vil give mig et svar på, hvad Karina kan få af uddannelse, også før hun bliver 25 år.
Jeg konstaterer indledningsvis, at jeg som minister ikke kan gå ind i den konkrete sag, men at jeg godt vil knytte nogle kommentarer til det, hr. Bjarne Laustsen skriver.
Først vil jeg gerne sige, at det er en forudsætning for revalidering, at der ikke er andre tilbud, der er tilstrækkelige til, at personen kan få tilknytning til arbejdsmarkedet.
I den situation kan hjælpen til revalidenden f.eks. bestå i tilskud til hjælpemidler og undervisningsmaterialer.
Jeg vil desuden henlede opmærksomheden på forslaget om tilskud til revalidenders elevløn, som indgik i regeringens udspil »Nye veje til arbejde – Hjælp til sindslidende og andre udsatte grupper« fra marts 2006.
Vi foreslår her, at der skal gives mulighed for, at arbejdsgivere kan få tilskud til lønnen til elever under revalidering, hvis revalidenden som følge af omfattende psykiske, fysiske eller sociale problemer kun kan yde en meget begrænset indsats.
Jeg er opmærksom på, at der er revalidender, som har helt særlige problemer af psykisk, fysisk eller social karakter, hvilket betyder, at de kan have meget vanskeligt ved at få en praktikplads.
Ved at kunne give løntilskud til selve elev- og lærlingelønnen vil revalidender med sådanne forudsætninger få bedre muligheder for en praktikplads som led i en revalidering.
Jeg kan endelig oplyse, at det nævnte forslag indgår i satspuljeforhandlingerne til efteråret.
Eva Kjer Hansen (V), 2006-05-23:
Jeg bliver nødt til at gentage over for spørgeren, at der er tilført flere ressourcer til ældreområdet, og ser vi på tallene, er der også flere medarbejdere.
Hvordan man så har prioriteret f.eks. det her eksempel i Københavns Kommune, er jo noget, fru Lise von Seelen skulle tage en snak med sin partikollega overborgmester Ritt Bjerregaard om, hvad angår de forhold, der lige præcis gør sig gældende i Københavns Kommune.
Derfor synes jeg, det er vigtigt, at vi nu ikke bruger det her til at skære alle over en kam, men netop får fundet ud af, om der bliver fulgt op, når der er problemer.
Jeg vil prøve at se på, om vi kan lave en undersøgelse for at få klarhed over, om det er nogle få eksempler, der har været fremme i pressen, eller om der er andre steder, hvor kritisable forhold gør sig gældende.
Og så synes jeg også, at vi skal huske at fremhæve dem, som gør det rigtig godt på området.
Lise von Seelen (S), 2006-05-23:
Hvis man nu kigger på de mennesker, der arbejder på det her område, er der mange ildsjæle, som holder så meget af deres arbejde, at hvis ikke de gjorde det, var de løbet hjem for længst.
Vi kan se, at der er nedslidning, der ligger langt over andre faggrupper.
Alligevel siger man så: Det med at tale ordentligt til hinanden er et spørgsmål om holdning.
Det er naturligvis et spørgsmål om det.
Men er ministeren ikke enig i, at hvis man presser et system så meget og stresser medarbejdere så meget, ved at der er færre ansatte til flere opgaver, så bliver tolerancen også mindre, og så kommer folk altså nogle gange til at tale uvenligt, hvor de ikke ville have gjort det, hvis de havde haft rimelige arbejdsvilkår?
Eva Kjer Hansen (V), 2006-05-23:
Vi indgår årlige aftaler med kommunerne om de økonomiske vilkår og med vækstmuligheder, men derudover har regeringen jo sørget for at tilføre ekstra midler til ældreområdet.
Siden den her regering er tiltrådt, er der kommet 500 mio. kr. ekstra til et generelt løft på hele ældreområdet.
Herudover har vi yderligere nu tilført 500 mio. kr. til hjemmehjælpsområdet.
Men det, der er vigtigt, er jo at se på, hvordan man får fulgt op på de problemer, der er, og hvad årsagen er til, at der er problemer, som vi f.eks. har set ude på Fælledgården.
Der tror jeg, at det her rækker længere end til en diskussion om ressourcer, for det er et spørgsmål om, at ledelsen tager ansvaret på sig, at der bliver prioriteret, så der er et godt arbejdsmiljø, og så man sørger for at efteruddanne det plejepersonale, der skal tage sig af de ældre.
Lise von Seelen (S), 2006-05-23:
Man forringer grundvilkårene for kommunerne, og derefter giver man dem en lille godbid.
Den godbid bruger man til administration af en frit valg-ordning, og den næste godbid bruger man til ny teknologi.
Så kan man jo godt forstå de ældre mennesker, som siger til os politikere
: Ved I hvad, det, vi allerhelst vil have i vores hverdag, er, at de mennesker, der er omkring os, har tid til at tale venligt til os, og at de har tid til at give os et kram, når det er det, vi har brug for.
Og for at det kan lade sig gøre, skal der altså noget mere tid til.
Ministeren siger, at det ikke er rimeligt, at nogen skal bydes det, vi så i tv forleden aften.
Vil ministeren være med til, at vi her fra Folketingets side sikrer, at de ældre kan få opfyldt det ønske, at der er flere mennesker omkring dem, der har tid til at give dem et kram og tid til at tale venligt til dem?
Eva Kjer Hansen (V), 2006-05-23:
Jeg vil gerne starte med at sige, at det er nogle rystende billeder, vi har set ude fra Fælledgården, og det er jo ikke forhold, man kan byde nogen overhovedet.
Især synes jeg, at det, der vækker harme, er den uanstændige tone, vi har oplevet medarbejdere på stedet anvende over for de ældre.
Jeg vil gerne anerkende et ansvar for at følge op på de problemer, der er, og for at tilrettelægge rammerne.
Så der er ingen tvivl om, at vi fra regeringens side faktisk vægter det her område meget højt.
Men jeg tror, at Socialdemokraterne er enige med mig i, at vi med den fordeling, vi har af opgaverne i dag, har kommunalt selvstyre, og det vil sige, at det så er kommunernes ansvar at fylde rammerne ud og sørge for, at man i praksis også gør en god indsats på ældreområdet.
Lise von Seelen (S), 2006-05-23:
Vi har de sidste dage kunnet følge med i nogle beskrivelser fra ældreområdet, hvor vi har set nogle ældre mennesker, som har haft nogle forhold i hverdagen, som ikke er acceptable.
I den forbindelse har vi igen kunnet se, at socialministeren har været ude at skælde ud på kommunerne og sige til dem, at nu skal de bare blive bedre til at prioritere, og at de bare skal se at tage sig sammen.
Den sang har vi jo hørt før fra ministeren.
Det får mig til at spørge, om ministeren vil anerkende, at vi som Folketing, ministeren især som socialminister, også har et ansvar for, hvilke rammer der er gældende for, at kommunerne kan tilrettelægge en omsorgsfuld og hensynsfuld pleje og omsorg for de ældre.
Eva Kjer Hansen (V), 2006-05-23:
Det er lige præcis det, den her regering tager sig af.
Vi har tilført flere ressourcer til ældreområdet.
Jeg har taget en række initiativer for at bakke op om, at medarbejderne får tilbudt efteruddannelse og bliver opkvalificeret.
Senest har jeg lige sat en pulje af til kurser til dem, der arbejder med de demente, for det viser sig, at man efter ganske få dages kurser kan få nedbragt magtanvendelsen væsentligt.
Så vi tager faktisk en række initiativer.
Den her regering har også netop indført en ventetidsgaranti til plejeboliger.
Jeg husker, at Socialdemokraterne ikke ville stemme for den garanti på 2 måneder, der maksimalt må gå, fra man bliver visiteret til en plejebolig, til man rent faktisk får en.
Derfor lyder det jo hult, at fru Lise von Seelen står her og taler om ventetider, der skal nedbringes, når Socialdemokratiet end ikke bakker op om det, når regeringen tager nogle initiativer for at give nogle klare rettigheder til de ældre.
Sidste samling havde vi en diskussion om tilsynsreglerne, hvor der også var problemer med Socialdemokraterne, der ikke ville sikre, at man bl.a. også kunne have private til at udføre tilsynet på vegne af kommunerne, som nu bl.a. flere socialdemokrater diskuterer.
Så det lyder simpelt hen hult, hvad vi hører fra fru Lise von Seelens side i dag.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Spm. nr. US 146
Bjarne Laustsen (S), 2006-05-23:
Jeg kan simpelt hen ikke se, hvad det har med satspuljeforhandlingerne at gøre.
Det er et ganske almindeligt stykke lovgivningsarbejde, der skal laves, for at vi kan få flest muligt unge mennesker, også dem med særlige vilkår, i uddannelse, mens de stadig er unge, og derfor behøver man jo ikke fedte det af på satspuljeforhandlingerne.
Det er et ganske almindeligt stykke arbejde, for når der er tale om erhvervsuddannelser, er der mulighed for at give et løntilskud, hvis det er sådan, at der kræves længere tid end normalt for at kunne gennemføre en planlagt uddannelse.
Det er jo sådan set bare det, der mangler, og man behøver ikke at vente til satspuljeforhandlingerne med at få det gennemført.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Spm. nr. US 144
Jo, men nu er der jo gået et halvt års tid, og man har haft lejlighed til at fremlægge adskillige planer, velfærdsudspil osv., men jeg har ikke kunnet se noget sted, at lige nøjagtig den problemstilling indgår i de overvejelser, regeringen måtte have.
Regeringen har erkendt, at der er et problem, og jeg husker endda, at der i »Flere i arbejde« blev sagt, at der var flere, som havde særlige vilkår, der skulle have mulighed for at komme i uddannelse.
Jeg tror, ministeren glemte at takke for den store service, at man ringer over og siger, at man agter at spørge, hvorfor der ikke er svaret på et brev.
Derfor kan ministeren stå her med brevet i dag, og så kan ministeren jo også spare portoen.
Jeg tror, at Karina og familien vil blive meget glade.
Der er også andre i samme kategori, for hvem det ikke er muligt at gennemføre en uddannelse, og det drejer sig jo sådan set bare om at lave nogle regler, så der kan gives det tilskud, ministeren taler om.
Men det gode spørgsmål er jo: Jeg mener, det har været gældende tidligere, og hvorfor har ministeren fjernet det, og hvorfor har man ikke taget sig sammen, når man erkender, at der er et problem?
Vi er vel enige om, at det da er fuldstændig skørt, at en ung pige ikke kan komme i uddannelse, sådan som reglerne er i dag, men skal vente, indtil hun er 25 år, fordi kommunen ikke kan gøre noget, og ministerens regler ikke passer på den pågældende.
Det er ikke bare et enkeltstående tilfælde, men et problem, der efter min opfattelse skal løses.
Villy Søvndal (SF), 2006-05-23:
Selv efter nogle år her i Folketinget kan man faktisk godt blive rystet over omfanget af uansvarlighed fra regeringens side.
Jeg synes simpelt hen, det her – undskyld mig – næsten er for meget.
De troede, der var ansat 14.000 flere.
Nu viser det sig, at der er ansat 11.000 færre.
Forskellen på de to tal er 25.000 mennesker!
Man løj altså over for en hel befolkning for et år siden.
Har det ingen konsekvenser for det her område, at der er 25.000 færre?
Selvfølgelig har det det.
Socialministeren gør sig ihærdige bestræbelser på at sige, at det her alene er et københavnsk problem.
Socialministeren ved forhåbentlig godt, at det ikke er rigtigt.
Før København var det Århus.
Jeg står her med JydskeVestkysten fra i dag, hvor personalet på plejehjemmene i Syd- og Sønderjylland har så travlt, at det går ud over beboerne.
Stress og travlhed betyder udbrændte medarbejdere, dårligere service til borgerne, fortæller Tonny Hansen, der er formand for social- og sundhedssektoren i FOA i Sønderborg.
Det er simpelt hen pinligt at opleve en socialminister, der ikke vil påtage sig sit ansvar over for en sektor, hvor det ikke alene er det her plejehjem, men hele sektoren, der rutscher nedad i øjeblikket.
Mogens Lykketoft (S), 2006-05-23:
Jeg har en tro på og sandelig da i endnu højere grad en forhåbning om, at regeringen vil forstå, at måden at forvalte det mandat på, vi, et bredt flertal, prøver at give her, er, at Danmark lægger sit lod for at nå et resultat, som er acceptabelt for udviklingslandene.
Det er jo rigtigt, hvad udenrigsministeren siger, at et resultat, der ikke er acceptabelt for udviklingslandene, ikke er noget resultat.
Det er ikke det samme, som at man så godt kan tillade sig at være hård over for udviklingslandene, for det er i denne verdens interesse, at der kommer et resultat.
Hvis vi skal mildne de meget, meget store økonomiske uligheder i denne verden, så skal der være et resultat, og hvis vi skal undgå, at frihandelsmønsteret degenerer til regionale eller bilateriale frihandelsaftaler, der ikke giver noget for de fattige lande, så skal vi have et resultat.
Derfor er det vigtigt at imødekomme udviklingslandene så langt, at de kan se, at der er noget i det for dem.
De er under alle omstændigheder dårligere stillet, uden at WTO fungerer, end hvis WTO fungerer.
Frank Aaen (EL), 2006-05-23:
Jeg vil jo godt tilslutte mig det, der blev sagt før om, at vi forstår hr. Mogens Lykketoft som en, hvis hjerte banker for ulandene, men det sidste svar her var vel i og for sig ikke så godt sådan ud fra, hvad vi kan risikere der kommer til at ske videre i forhandlingerne, for det her kan så vedtages i dag sammen med Socialdemokratiet, SF og De Radikale, og alligevel kan regeringen så fortsætte i EU-sammenhæng med den linje, som EU hidtil har kørt, som er til fordel for de allerrigeste lande.
Er det forkert at tolke det på den lidt negative måde?
Mogens Lykketoft (S), 2006-05-23:
Jeg ser gerne, at regeringen tager denne vedtagelse med sig som en ekstra tilskyndelse til i EU at være dem, der taler for yderligere konkret imødekommenhed.
Frank Aaen (EL), 2006-05-23:
Altså, det er jo kun de allerfattigste ulande, der ikke stilles krav til, og det er jo også, fordi der ikke er noget marked der, som interesserer den rige verden, hvorimod der jo stilles krav til alle de øvrige ulande, og det er jo det, der er problemet: at man vil blive ved med at stille krav til ulandene for at opfylde den retfærdighed, der bør være, at handelen er mere lige mellem ulande og rige lande.
Så er det jo velkendt, at det, at forhandlingerne er gået i hårdknude, skyldes EU’s, altså de rige landes optræden og krav til ulandene.
Mogens Lykketoft (S), 2006-05-23:
Det sidste spørgsmål tør jeg ikke sige at jeg har tilstrækkelig indsigt i til at sige, at det lige er det tal, men det kan da være et meget rimeligt forslag.
Med hensyn stadig væk til det der med fremskridt på alle områder synes jeg, det er vigtigt at holde fast i, at de fattigste udviklingslande faktisk ikke rigtig stilles over for nogen krav i disse forhandlinger.
Det stiller sig lidt anderledes for den store mellemgruppe af lande, som jo ikke i alle henseender længere kan betegnes som udviklingslande i traditionel forstand.
Men tilbage til hr. Rune Lunds hovedpointe.
Jeg er enig i, at der skal langt større bevægelighed fra de rige landes side, der skal også større bevægelighed med hensyn til EU’s landbrugspolitiske indrømmelser, for at man kan få et tilfredsstillende resultat for udviklingslandene.
Rune Lund (EL), 2006-05-23:
Jeg synes nu godt nok stadig væk, at problemet i forhandlingerne er den måde, som de rige lande opfører sig på over for ulandene.
Jeg har en opfattelse af, at når man laver en round for free, eller en gratis omgang, som vi kan oversætte det til på dansk, så handler det om, at vi kommer og tilbyder ulandene noget, uden at de skal give noget igen, for det er dem, der er de fattige, det er der, vi ser problemer med sult og med at opbygge et samfund, hvor folk har mulighed for uddannelse, sundhed og et værdigt liv i langt højere grad, end vi ser det i vores del af verden.
Det er jo derfor, det skulle være en gratis runde for ulandene, og det er jo ikke det, vi ser i øjeblikket.
Det er derfor, jeg synes, det er ærgerligt, at der bliver refereret til, at der skal ske fremskridt i forhandlingerne på alle områder, for det giver den danske regering en kattelem til at kunne gå ind og bakke op om en forhandlingslinje fra Europa-Kommissionen, der jo repræsenterer alle EU-landene, til at fortsætte den meget, meget forkerte linje, som der bliver ført i øjeblikket.
Men jeg er da glad for, at ordføreren har en lidt anden fortolkning af det.
Jeg har et spørgsmål i forbindelse med, at ulandene skal »sikres adgang til at beskytte egenproduktion af basisfødevarer og industriopbygning«, som der står i forslaget til vedtagelse.
Tænker ordføreren på nogle bestemte procentsatser?
Mogens Lykketoft (S), 2006-05-23:
Jeg tror, at spørgsmålet i meget høj grad er, hvordan man fortolker udtrykket om fremskridt på alle områder.
Altså, vi er jo – i hvert fald de, der står bag forslaget til vedtagelse – enige om, at man kun når et tilfredsstillende resultat af en udviklingsrunde, hvis imødekommelserne sker meget asymmetrisk mellem den rige verden og udviklingslandene.
Men det er jo ikke noget, der betyder, at man totalt skal afstå fra også at bede udviklingslandene om at bidrage til at gøre det internationale handelssystem mere åbent.
Med hensyn til tjenesteydelser mener jeg, at en ekstra grund til, at det ikke behøver at stå i en vedtagelse, er, der faktisk ikke er nogen, der forestiller sig, at ulandene vil blive underlagt sådanne tvangskrav i forhandlingerne.
Rune Lund (EL), 2006-05-23:
Det er godt, for det var nemlig en af de ting, jeg tænkte, da jeg læste det forslag til vedtagelse, som hr. Mogens Lykketoft er med på: Hvor er tjenesteydelserne henne i det her?
Jeg synes dog stadig væk, at der er et meget stort problem i og med, at der bliver refereret til vedtagelsen, som lå i forlængelse af den debat, vi havde den 8. november sidste år, i år 2005, hvor der står, at der skal ske fremskridt på alle områder.
For det er jo den forhandlingslinje, som har gjort, at de rige lande med EU og USA i spidsen har kunnet gå ud og kræve en masse ting af ulandene, som de simpelt hen ikke vil finde sig i, samtidig med at man har været utrolig fedtet og ikke har villet give noget som helst på landbrugsområdet.
For det synes jeg er et meget stort problem.
Kurt Kirkegaard (V), 2006-05-23:
Nu er det jo sådan, at der på ingen måde er toldbarrierer for ulandene for at komme ind i EU med landbrugsvarer.
Så det er lidt svært at minimere den toldsats.
Frank Aaen (EL), 2006-05-23:
Nu er det jo nok sådan, at de, der måske er bedst til at vurdere, om noget er til fordel for dem, er dem, det går ud over, og der er det altså sådan, at ulandene over en bred bank siger, at det, der bliver fremlagt, er uantageligt.
Og grunden til, at de siger, det er uantageligt, er, at de skal give en masse indrømmelser til de rige lande for at få det, som er helt naturligt, nemlig f.eks. adgangen til at sælge deres landbrugsvarer til os eller muligheden for at konkurrere bedre med vores industri.
Kunne vi derfor ikke løse alle problemer ved at sige i WTO: Selvfølgelig skal ulandene have bedre vilkår, det kan alle se, og derfor stiller vi ikke nogen krav om yderligere indrømmelser fra ulandene for at lave en aftale?
Morten Messerschmidt (DF), 2006-05-23:
Det synes jeg hr. Rune Lund skulle snakke med sine ngovenner fra Afrika om.
Må jeg så ikke svare på spørgsmålet om det multilaterale over for det bilaterale?
Tror hr. Rune Lund, at det er nemmere at få presset Frankrig til reformer, når de ikke har den selvstændige vetoret umiddelbart i forhandlingerne, eller er det sværere?
For hvis ikke vi havde det multilaterale system, så havde vi det bilaterale, og så skulle vi jo forhandle direkte med Frankrig, direkte med Grækenland, direkte med Portugal, direkte med Irland og de andre lande, som ønsker at bevare landbrugsstøtten.
Rune Lund (EL), 2006-05-23:
Jeg kan forstå, at hr. Morten Messerschmidt og Dansk Folkeparti gerne vil deponere Danmarks handlekraft hos en Europa-Kommission, som i den grad fører en forhandlingslinje, der går ud over ulandene.
Jeg kan konstatere, at det, der sker i øjeblikket, er, at det er Frankrigs linje i forhandlingerne, som går ind og dikterer en forhandlingslinje fra EU-Kommissionen, der i den grad er skadelig for ulandene.
Jeg bliver også nødt til at kommentere det vrøvl, som hr. Morten Messerschmidt siger om, at det her skulle være en forhandlingsrunde med det resultat, der ligger, som skulle være til gavn for ulande.
Hr. Morten Messerschmidt bruger gamle tal, henviser til Verdensbanken.
I den seneste beregning, der er lavet fra Verdensbanken, slås det fast, at ulandene kun vil vinde 16 milliarder, mens de rige lande vil vinde 80, og at de milliarder, som ulandene vil få, vil blive opvejet af andre tab, bl.a. i forhold til faldende toldindtægter.
Så de tal, som hr. Morten Messerschmidt kommer med, er simpelt hen ikke rigtige, for hr. Morten Messerschmidt har ikke de mest aktuelle beregninger fra Verdensbanken, som hr. Morten Messerschmidt ellers refererer til.
Morten Messerschmidt (DF), 2006-05-23:
Om Dansk Folkeparti ønsker at deponere vores handlekraft i EU?
Altså, hr. Rune Lund har jo kun siddet på Christiansborg lige så længe som jeg, det vil sige godt et års tid, så derfor kan det godt komme som en ny oplysning, men svaret er nej.
Men i nogle tilfælde er det altså fornuftigt, at man laver nogle fælles, koordinerede tiltag, og der har Dansk Folkeparti peget på en række områder, hvor det giver mening at lave fælles politik.
Det er miljøområdet, handelsområdet og bekæmpelse af terrorisme, hvor det giver mening, at EU gør det – en lang række områder.
Men det er da klart, at EU er milevidt fra den drøm, som Dansk Folkeparti har, om et europæisk samarbejde.
Men hvis man nationaliserer det her, hvis man gør det til et bilateralt spørgsmål, så tror jeg bare ikke, at hr. Rune Lund vil komme meget tættere på sit ønske, for sagen er jo, at i dag kan vi presse Frankrig og de andre lande, jeg tidligere nævnte, internt i EU til at reformere sig, fordi vi rent faktisk er med til at finansiere den kage, som de gerne vil spise.
Det kan vi jo ikke, hvis Frankrig skal forhandle selvstændigt.
Frank Aaen (EL), 2006-05-23:
Jeg glemte i første omgang at takke Socialdemokratiet, SF og De Radikale for at støtte ændringsforslaget, sådan at hele oppositionen står samlet bag at rette op på den her fejl, der er sket.
Jeg har jo forstået på skatteministeren, at det er en fejl, at det var utilsigtet.
Ingen i dette Folketing vidste, da lovforslaget blev vedtaget, at det ville have den konsekvens for de studerende, for så var det ikke blevet vedtaget.
Det er også derfor, det er blevet lavet om, og det er også derfor, det er uret, at det ikke på nogen måde bliver lavet om nu, men at man siger: Det var bare en skam for de stakkels unge mennesker, som altså har afleveret 12.000 kr.
Jeg vil gerne sige, at det er bemærkelsesværdigt, at vi fra hverken regeringen, undervisningsministeren, skatteministeren, regeringspartierne eller Dansk Folkeparti kan få en eneste begrundelse for, at man lige her vil sidde hårdt på kassen.
Hvor man altså letter på den for de stenrige pengeinstitutter, så sidder man her rigtig hårdt på kassen og sørger for, at den her uret ikke bliver rettet op.
Når vi ikke kan få nogen kommentarer i dag, vil jeg gerne sige, at vi, siden vi havde første behandling af forslaget, i dag ved mere, end vi gjorde dengang, nemlig at det kun drejer sig om 30 mio. kr. for en statskasse, der i år har et overskud på 82,5 mia. kr.
Det drejer sig om 30 mio. kr., som man ikke vil udbetale, så vi bliver egentlig nødt til at tage det tilbage i udvalget, så vi kan få en forklaring i udvalget på, hvorfor man ikke synes, man kan finde de penge.