runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bent Bøgsted (DF), 2005-10-13:
Jeg kan trøste fru Marion Pedersen med, at det ikke bliver nødvendigt at være bekymret for, om det bliver vedtaget.
Vi kan støtte begge dele, så flertallet til det er hjemme.
Dansk Folkeparti har jo altid været fortaler for, at Særlig Pensionsopsparing på 1 pct. skulle ophæves, og derfor var det glædeligt, at vi fik en aftale med regeringen om en suspension af bidraget, der efter vores mening fungerede som en ekstra skat for rigtig mange.
Det var faktisk sådan – hvis jeg husker tallene helt nøjagtigt – at da jeg arbejdede som specialarbejder, indbetalte jeg omkring 2.400 kr. til SPordningen.
Der gik godt 2.000 kr. ind på kontoen.
Resten blev taget til omfordeling, og det er det, jeg kalder ekstra skat.
Man kan lige så godt kalde det, hvad det er.
Derfor har vi altid været imod, at man indbetaler, og at det så, når man har indbetalt, kommer ud som en form for ekstra skat, og at pengene så forsvinder.
Man skal altid have det, man selv indbetaler.
Det er sådan en god gammel skik.
Men det blev aftalt med forårspakken i 2004, at SP-bidraget blev suspenderet for 2004 og 2005, og det bliver nu forlænget til, at suspensionen af SP-bidraget også skal gælde i 2006 og 2007.
Det er Dansk Folkeparti godt tilfreds med, selv om vi helst havde set, at SP-ordningen helt blev afskaffet, men det kan måske lade sig gøre, når vi igen skal se på SP-ordningen i 2007.
Lovforslaget indeholder også en hjemmel til at etablere en ny ATP-bidragssats, et såkaldt D-bidrag.
En række overenskomstparter på den kommunale del af det offentlige arbejdsmarked anmodede om at tilvejebringe det nødvendige hjemmelsgrundlag i ATP-loven, og det blev hermed gjort.
Dansk Folkeparti støtter lovforslaget, og vi støtter begge dele.
Thomas Adelskov (S), 2005-10-13:
Nu bliver jeg sådan forvirret på et lidt højere plan, for jeg har jo ellers forstået på de debatter, der har været i medierne og også herinde i Folketingssalen det sidste stykke tid, at Dansk Folkeparti går meget op i lighed.
Man er altså imod, at de, som tjener mere, betaler lidt mere ind, hvorimod de, som ikke har mulighed for at tjene så meget, så får lidt af det.
Det forstår jeg simpelt hen ikke.
Skal jeg forstå ordførertalen sådan, at Dansk Folkeparti generelt er imod, at man laver omfordeling i det her samfund, at de, der tjener mere, kommer til at bidrage til dem, der tjener mindst?
Bent Bøgsted (DF), 2005-10-13:
Det kalder vi en ekstra skat, og det kan vi ikke lide.
Derfor ønsker vi ganske enkelt ikke den ordning.
Hvis folk vil spare op til deres pension, kan de gøre det, sådan som det gøres i dag.
Der er mange, der selv indbetaler til banken, og der er heller ikke noget til hinder for, at folk kan indbetale det samme beløb til banken.
Men så er der den fordel, at de ved, at når de indbetaler i banken, så har de pengene til at stå på deres konto, i modsætning til hvis de indbetaler til SP-ordningen, som det ville være tilfældet, hvis det var hr. Thomas Adelskov, der var med til at administrere.
Så var der ingen, der kunne regne med, at de fik det samme beløb ud igen, som de havde indbetalt.
Det er det, vi er imod, ganske enkelt.
Selvfølgelig mener Dansk Folkeparti, at der skal være en pension, og vi har helt sikkert folkepensionen.
Vi synes også, det er i orden, hvis folk selv vil indbetale til en pension.
Jeg kan også i den forbindelse sige, at hvis hr. Thomas Adelskov engang skulle komme til regeringsmagten igen – det er der ingen der ved om nogen sinde sker – så er der jo mulighed for, at Socialdemokratiet kan lave en eller anden ordning, hvis de har flertal for det.
Men jeg synes jo bare, at man så skal kalde det det, det er, i stedet for at sige, at det er et SP-bidrag, at det bliver indbetalt, at det er en pensionsopsparing, og at folk får det tilbage igen i pension.
For når de ser på deres indbetalinger, har de ikke fået så meget tilbage, som de selv har indbetalt.
Det er den urimelighed, vi ikke kan lide.
Bent Bøgsted (DF), 2005-10-13:
Hvis nu fru Line Barfod havde hørt efter i de forskellige debatter, hvor vores finansordfører, hr. Kristian Thulesen Dahl, har fortalt, hvad vi vil, ville det være fremgået, at det også er blevet sagt gang på gang, at vi arbejder for, at de lavestlønnede skal have skattelettelser.
Det er blevet sagt flere gange, det vil jeg ikke lægge skjul på.
Det kan godt være, det er en hemmelighed for fru Line Barfod, men det er faktisk blevet sagt flere gange, at vi gerne vil have, at de lavestlønnede skal have nogle skattelettelser.
Det vil vi gerne arbejde for, men vi skal bare have flertal for det.
Nu er det med regeringen, vi samarbejder, og så er det selvfølgelig klart, at vi ikke går ud og laver flertal uden om regeringen.
Sådan er spillets regler herinde – det har jeg trods alt fundet ud af efter de her 4 år, jeg har været i Folketinget.
Vedrørende satspuljen: Jeg kan sagtens blive enig med fru Line Barfod om, at den ikke skulle have været der, men nu er den kommet, og Dansk Folkeparti har ikke magt til at fjerne satspuljen igen.
Så vi arbejder på at få indflydelse og være med til at fordele de goder, der nu kan blive.
Line Barfod (EL), 2005-10-13:
Jeg synes, det er spændende at høre den her diskussion om pension, men det, jeg bare ikke helt kan forstå, er, at Dansk Folkeparti er med til at udhule folkepensionen, i og med at man med satspuljen hvert år tager lidt fra det, der ellers skulle være reguleret, så folkepensionen sakker længere og længere bagud.
Samtidig stemmer Dansk Folkeparti jo også for finansloven, hvor man er med til at stemme for et skattesystem, hvor der bliver givet kæmpe tilskud til dem, der har råd til at spare op.
Det lyder jo pænt at sige, at folk bare selv kan spare mere op end pensionen, men det er jo ikke alle, der har råd til det.
De, der så har råd, bliver belønnet med kæmpe skattefradrag.
Det er 40 mia. kr. om året, vi giver i tilskud til de rige, der har råd til at spare op.
Hvordan passer det med Dansk Folkepartis opfattelse af, at vi skal have en større lighed i samfundet?
Det er klart, at hvis Dansk Folkeparti afskriver sig enhver mulighed for at lave noget uden om regeringen, så kan man jo ikke lave noget om.
Det er klart.
Med hensyn til det andet vedrørende det enorme tilskud, der gives til de rigeste, forstår jeg ikke helt det, hr. Bent Bøgsted siger om at lette skatten for de lavestlønnede, men man vil altså ikke røre ved, at der gives tilskud til de rigeste.
Det giver jo en enorm ulighed, at vi hvert år giver 40 mia. kr. i tilskud til, at de rigeste i samfundet kan spare op til pension, mens de med de laveste indkomster ikke har råd til at spare op til pension.
Men Dansk Folkeparti vil altså ikke være med til at sige: Her laver vi noget omfordeling, så der bliver råd til mere opsparing og en bedre folkepension for dem med de laveste indkomster, og så må de med de højeste indkomster tage lidt mere op af lommen i stedet for at skulle have tilskud over skattebilletten.
Morten Østergaard (RV), 2005-10-13:
På vegne af Det Radikale Venstres psykiatriordfører, fru Elsebeth Gerner Nielsen, skal jeg sige, at de tekniske ændringer, der her er foreslået, kan vi støtte, men vi synes i øvrigt, at der er behov for at kigge nærmere på hele det her område, fordi problemet stiger.
Det synes vi ikke at vi kan være bekendt, og vi synes, at vi er nødt til at adressere det her hastigt stigende problem.
Vi støtter forslaget, som det foreligger her, men vil forfølge problemstillingen om ressourcerne yderligere.
Line Barfod (EL), 2005-10-13:
Så vil jeg gerne sige, som andre også har været inde på, at hvad angår det indholdsmæssige håber jeg, at vi meget snart får mulighed for at drøfte med ministeren, hvad vi gør for at sikre, at der ikke sidder folk i fængslerne, som har behov for at få en psykiatrisk behandling, men ikke kan få det.
Det er selvfølgelig først og fremmest forfærdeligt for de mennesker, det går ud over.
De sager, som vi har set i pressen, med folk, der begår selvmord, burde ikke kunne forekomme i et så rigt samfund som Danmark.
Derudover er det jo også forfærdeligt for de andre indsatte i fængslerne og for fængselsbetjentene, der i forvejen er fuldstændig overbebyrdede, fordi man propper mange flere folk i fængslerne, end der er plads til, og har for få ansatte.
Det kan man jo også se på, at fængselsbetjentene efter sigende har en gennemsnitlig pensionsalder, der ligger under 45 år.
Det er altså ikke rimeligt, hverken for de psykiatriske patienter, for de andre indsatte eller for de ansatte i fængslerne, at det endnu ikke er lykkedes at finde en løsning på at få folk overført til det psykiatriske system.
Så jeg håber, at vi snart kan få en konkret løsning meget hurtigt på det, og at vi så, når vi skal diskutere psykiatrilov, kan diskutere mere langsigtet og måske også lære noget af de erfaringer, man er i gang med at se på i Sverige på baggrund af det forfærdelige drab på Anna Lindh.
Der nedsatte man en kommission, der ser på, hvor barriererne er mellem de forskellige systemer.
Sidst vi havde møde i Nordisk Råd, kom formanden og fortalte om, hvordan de så på bl.a. problemet om, at man slet ikke får den samme behandling i sundhedsvæsenet, hvis man ringer om, at man har et psykiatrisk problem, som man får, hvis man ringer om, at man har en fysisk sygdom.
Det kan være en barriere, som fører til, at nogle måske går ud og begår nogle forbrydelser, som kunne have været undgået, hvis de var kommet i behandling, da de prøvede at kontakte behandlingssystemet.
Så der er meget at tage fat på, når vi kommer til indholdsdelen.
Men da det her jo kun er en konsekvensrettelse af strukturreformen, vil vi blot undlade at stemme til lovforslaget, da vi jo er imod strukturreformen som sådan.
Charlotte Antonsen (V), 2005-10-13:
Forslaget går ud på, at man skaber større klarhed.
F.eks. bliver det sådan, at det kommer til at stå mere klart, at når man efter endt barsel vender tilbage til sin arbejdsplads, er man sikker på at få enten det samme eller et tilsvarende job.
Det skaber også større klarhed om definitionerne af, hvad indirekte og direkte forskelsbehandling betyder, ligesom sex og sexchikane også bliver klart.
Dernæst hæver vi loftet for, hvad man kan få i godtgørelse, hvis loven bliver overtrådt, og sammenlagt er det en klargørelse af nogle fornuftige bestemmelser om ligebehandling.
Vi er meget glade for, at EU laver regler på det her område, fordi det jo sikrer, at kvinder og mænd stilles lige ikke alene i Danmark, men i hele Europa.
Så et klart ja fra Venstre.
Kim Mortensen (S), 2005-10-13:
Jeg skal i fravær af vores sædvanlige ligestillingsordfører, fru Kirsten Brosbøl, læse ordførertalen op for hende.
Socialdemokraterne støtter ethvert initiativ, som kan bidrage til øget ligestilling mellem mænd og kvinder i Danmark.
Vi kan naturligvis også støtte implementeringen af dette direktiv.
Det er positivt, at vi nu får en definition af seksuel chikane og ikke mindst af både direkte og indirekte forskelsbehandling.
Men vi må sige, at det er aldeles utilfredsstillende, at regeringen har overskredet tidsfristen med implementeringen af dette direktiv, som blev vedtaget for 3 år siden.
EU har en stor del af æren for den ligestillingslovgivning, vi har i Danmark, og nu får vi altså yderligere forbedringer på baggrund af et EU-direktiv.
I forbindelse med direktivets artikel 8a om oprettelse af et eller flere organer til fremme af evaluering, overvågning og støtte for ligebehandling er det vores opfattelse, at regeringen ikke lever op til direktivets forpligtelser.
Socialdemokraterne mener, at der i høj grad er brug for et uafhængigt organ, der kan forestå disse opgaver, og beklager, at regeringen i 2002 nedlagde Videnscenter for Ligestilling, som netop varetog en række af disse funktioner.
Vi ønsker at genetablere et nyt videnscenter for ligestilling, som udover at indsamle og udarbejde viden om ligestilling også skal varetage en informations- og debatforpligtelse samt mulighed for at komme med henstillinger.
Der er også grund til at se på, hvorvidt Ligestillingsnævnet kan styrkes, f.eks. i forbindelse med sanktionsmuligheder.
Desværre er der jo fortsat store problemer med ligestilling på arbejdsmarkedet.
Med denne præcisering af loven får vi skrevet nogle vigtige definitioner ind i loven, hvilket er positivt, men Socialdemokraterne vil gerne et højere ambitionsniveau hos regeringen, hvad angår lovgivning på ligestillingsområdet.
Socialdemokraterne kan på den baggrund støtte forslaget.
Bent Bøgsted (DF), 2005-10-13:
Forslaget her gennemfører EU-direktivet fra 2002, der ændrer ligebehandlingsdirektivet fra 1976.
Og Dansk Folkeparti har den holdning, at vi tager stilling fra direktiv til direktiv.
Forslaget her præciserer så retten til tilbagevenden efter forældreorlov, således at EU-retten på kønsligestillingsområdet effektiviseres.
Ændringen bringer herunder kønsligestilling i overensstemmelse med det etniske ligebehandlingsdirektiv og beskæftigelsesdirektivet.
Det betyder, at det lovfæstes, at forskelsbehandling også omfatter chikane, sexchikane og instruktion om forskelsbehandling.
Derudover lovfæstes retten til at vende tilbage til samme eller tilsvarende arbejde, efter at forældrene har udnyttet deres ret til fravær efter lovens § 7.
Beskyttelse mod forskelsbehandling udvides til ikke blot at gælde mod afskedigelse, men også enhver anden ufordelagtig behandling eller følge, når der er fremsat krav om ligebehandling.
Samtidig ophæves lovens maksimumgrænser for godtgørelse, der kan tildeles i forbindelse med overtrædelse af ligebehandlingsloven.
Som sagt er Dansk Folkeparti ikke så begejstrede for alle de her direktiver, vi tager stilling fra sag til sag, og vi har ikke noget imod de ændringer, der kommer med det her direktiv.
Derfor kan vi støtte forslaget.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2005-10-13:
Lovforslaget her ændrer i virkeligheden ikke gældende ret ret meget, men er en kodificering af, hvad der allerede er gældende ret.
For det første er der denne her ophævelse af 78-ugers-grænsen, og det er min bestemteste opfattelse, at det ikke vil ændre noget ved praksis, fordi praksis i forvejen ligger på maksimalt 12 måneders godtgørelse – der er enkelte domme, der ligger over.
Det andet er, at det er meget fint, at vi får en definition i loven af chikane og seksuel chikane, men det er også definitioner, som retssystemet har arbejdet med.
Og det, man skal lægge mærke til her både i § 5 og i § 6 er ordet uønsket.
Det vil altså sige, at så længe der er en eller anden ønsket adfærd, så er det medmenneskelig, almindelig omgangstone.
Det, man skal undgå, er, når noget er uønsket i forbindelse med andre mennesker.
Her vil jeg sige, at grænserne for, hvad der er ønsket/uønsket, når det kommer til konkrete sager, er og bliver et domstolsanliggende.
At få en anklage om chikane eller seksuel chikane på sig er en alvorlig sag for både den, det går ud over, og naturligvis også den, der står anklaget, og derfor er det et domstolsanliggende at vurdere – ganske som det i øvrigt også er i dag, og det er der ingen ændringer i – om noget er uønsket eller ikke ønsket.
Jeg er glad for Socialdemokratiets opbakning til forslaget i sin helhed, men jeg skal lige bemærke, at det der med at få et uafhængigt organ har jeg ikke meget tillid til i denne her sammenhæng.
Det næste, man kan sige, er, at der sker en præcisering af barslende og adoptanters ret til at vende tilbage til samme job.
Det var også, hvad der var ret før, men vi skal holde os for øje, at det jo altså er job, der ikke må forsvinde som følge af kvindens egne forhold, det, at en arbejdsplads ryger til Kina, eller hvad ved jeg, andre uheldige ting, men så længe det er begrundet i virksomhedens egne forhold, så har det heller ikke nogen indflydelse på det.
Man har altså ikke ret til at få sit job tilbage, hvis det er røget til Kina, men man har ret til at få sit eget job tilbage, i det omfang det findes på den pågældende virksomhed.
Heri er der heller ingen ændringer.
Jeg hilser meget velkommen, at man nu præciserer, hvad der hele tiden har været ret, så folk ikke svæver i vildfarelse om deres rettigheder.
Elisabeth Geday (RV), 2005-10-13:
Jeg er rigtig glad for at få sådan en anledning til at prise vores EU-samarbejde.
Det er jo på sådan nogle områder som ligeløn og ligebehandling, at vi kan glæde os over, at vi faktisk via EU-systemet har fået vores egen danske lovgivning, som i højere grad sikrer ligebehandling mellem mænd og kvinder.
Der er mange, der går og tror, at vi i Danmark og i Skandinavien er foregangslande på det her område, men når det gælder lovgivning om mænd og kvinder og ligebehandling og ligeløn, så er det faktisk fra EU, at vi har fået vores lovgivning.
Og det er jeg rigtig glad for.
Den lov, vi skal have med at gøre her i dag, er en lov, der ajourfører de direktiver, som er vedtaget i EU, sådan at vores lov svarer til det, man har vedtaget på EU-plan.
Og samtidig fører den den ajour med en række praksisafgørelser.
Det er jo sådan, at når vi implementerer, eller når vi gennemfører EU-direktiver, så har vi en aftale om at gøre det som minimumsdirektiver, det vil sige, at vi ikke begynder at bruge denne her lejlighed til at komme med alle vores andre gode ønsker om at styrke ligestillingsarbejdet.
Og derfor vil jeg på nuværende tidspunkt ikke stå og tilkendegive, hvor vi ønsker yderligere opstramninger, men bare glæde mig over, at EU af sig selv strammer op på den danske lovgiv ning og arbejder i retning af større ligebehandling af mænd og kvinder.
Med de ord vil jeg tilslutte mig det lovforslag, vi har her.
Ole Sohn (SF), 2005-10-13:
Det er blot til orientering.
Det er ikke en linje, vi støtter.
Vi mener faktisk, der ofte kan være behov for at gå videre.
Men når EU nu her har hjulpet os lidt på vej i en konkret sag, så skal vi selvfølgelig ikke være afvisende heroverfor.
Bent Bøgsted (DF), 2005-10-13:
Først vil jeg sige, at Dansk Folkeparti laver aftaler med regeringen, for så ved vi, at det, vi gerne vil have, bliver gennemført.
Jeg er sikker på, at hvis fru Line Barfod spørger regeringen, siger den måske, at den gerne være fri for nogle af de tiltag, som Dansk Folkeparti har fået gennemført.
Det er et spørgsmål om at give noget for at få noget, men fru Line Barfod har aldrig været vant til, at man skal give noget for at få noget.
Sådan er spillets regler herinde: Man giver noget for at få noget.
Det gør vi også i samarbejdet med regeringen, og regeringen giver også noget for at have det samarbejde.
Vi ved, at hvis vi begynder at lave aftaler uden om regeringen, bliver de ikke gennemført.
Thomas Adelskov (S), 2005-10-13:
Det, der sådan set er problemet, er, at de investeringer, som Socialdemokraterne gerne vil foretage, er investeringer i forskning.
Det er det, vi skal leve af i fremtiden, og det var det, som regeringen og beskæftigelsesministeren i valgkampen bildte befolkningen ind at man ville komme frem med.
Men vi kan jo konstatere, at på det finanslovforslag, der er fremsat for næste år, gives der ikke en basseøre mere til forskning.
Investeringer i uddannelse kunne sørge for, at de ledige blev opkvalificeret, og at de unge kunne få en uddannelse, så erhvervslivet, når de efterspurgte arbejdskraft, rent faktisk kunne få den arbejdskraft, de efterspørger.
Det er sådan set de investeringer, ministeren afviste, og det er til de investeringer, ministeren nu slår ud med armene og siger, at det bare var noget, Socialdemokraterne ville.
Det var i hvert fald også i valgkampen noget, regeringen sagde, den havde planer om, men vi har endnu ikke set et eneste konkret eksempel på det, og derfor er der jo grund til at tage den fuldstændig grundlæggende debat: Hvorfor gør regeringen ikke noget på de helt afgørende områder i stedet for blot at tale udenom og prøve at skyde det over i en skattepolitisk diskussion?
Det handler simpelt hen om en investeringspolitisk diskussion om, hvad vi skal leve af i fremtiden.
Så hr. Thomas Adelskov behøver ikke at være nervøs.
Bent Bøgsted (DF), 2005-10-13:
Nu bevæger jeg mig meget ud blandt arbejdere, jeg kommer selv derfra.
De kredse, jeg bevæger mig i, er vide.
Det er alle klasser, jeg bevæger mig i, og jeg har endnu ikke mødt en eneste, der har sagt, at det var dårligt at afskaffe SP-ordningen, medmindre vedkommende har haft partibog og medlemskab af Socialdemokratiet.
Ellers har jeg ikke hørt en eneste sige, at det var dårligt, at vi afskaffede SP-ordningen med forårspakken.
Tværtimod har arbejderne set, hvor store skattelettelser de har fået hjem.
Der har været positiv omtale hele vejen rundt, ikke en eneste negativ bemærkning.
Ole Sohn (SF), 2005-10-13:
Det var imponerende at høre ministeren, men der er sådan et par ting, som det kunne være rart at få bekræftet.
Er det ikke korrekt, at der i dag foregår en omfordeling i forbindelse med pensionen?
Det er jo sådan, at lavtlønnede betaler deres skat, højtlønnede betaler deres skat, men har så mange penge i overskud, at de bruger nogle af pengene til at spare op til egen pension, hvorved de får et skattefradrag, som betales af de lavtlønnede.
Det vil sige, at de lavtlønnede betaler til de højtlønnedes egenfinansierede pensionsopsparing.
Der foregår en omfordeling i samfundet fra fattig til rig.
Er det ikke også korrekt, at når man fjerner Den Særlige Pensionsopsparing, bruger folk, der har svært ved at klare dagen og vejen, naturligvis pengene her og nu, for det er der behov for, hvorimod de, der har mange penge, og som kan konvertere de frie midler til en pensionsopsparing, kan få et skattefradrag?
Til det, der er anken mod, hvis det skulle være en grundpille i vores pensionssystem, at SP-ordningen skal lave omfordeling, vil jeg bare sige, at det er jeg uenig i.
Vi laver omfordeling via skatter, vores sociale ordninger osv., men ikke ved folks individuelle indbetalinger til en pensionsordning, sådan at vi tager fra nogle og giver til nogle andre.
Det må være helligt, at det, man selv indbetaler, også er det, man får ud.
Så kan vi lave omfordeling, og det gør vi jo dagligt her i Folketinget, på andre måder.
Jeg har ikke talt om nogen grundpiller, jeg forsøgte bare at få bekræftet en faktuel kendsgerning.
Det lykkedes ikke, så jeg prøver igen.
Er det ikke korrekt, at når folk, der har mange penge, bruger dem til at spare op til deres pension, så får de et skattefradrag, og det skattefradrag gør jo, at det skal betales et andet sted henne, det vil sige, at nogle, der ikke har mulighed for at spare op, bidrager til det, og at der derved foregår en omfordeling fra fattig til rig?
Og hvis ministeren ikke mener, at man skal bruge pensionssystemet til omfordeling, går ministeren så ind for, at man fjerner fradragsretten for folks egne pensionsopsparinger?
Min pointe var, at jeg ikke går ind for omfordeling via SP-ordninger, særlige pensionsindbetalinger, hvor man indbetaler en procentdel, men får et fast beløb ud.
Jeg går ind for, at når man indbetaler på en ordning, så er det også det, man får ud med renters rente.
Så kan jeg bekræfte for hr. Ole Sohn, at omfordeling finder sted dagligt via skattesystem, via satser for folkepension osv., og det er jo den måde, vi arbejder på her i Folketinget.
Men når det gælder den personlige indbetaling til en pensionsordning, mener jeg, at det er det, der er indbetalt, der skal forrentes, og at det er det, man får tilbage.
Det er at sammenblande vores politik, hvis vi også går ind i pensionsordninger og laver en omfordeling.