Line Barfod (EL), 2002-04-09:
Nu er det flere gange blevet sagt, at den bestemmelse, vi diskuterer i dag - § 266 b - blev indsat i straffeloven i begyndelsen af 1970'erne.
Den blev faktisk indsat i straffeloven tilbage i 1939 på baggrund af de forfærdelige forfølgelser, man havde set finde sted i Nazityskland.
Den havde en noget anden ordlyd dengang; den handlede om, at den, der forfølger eller ophidser til had, kunne straffes.
Men det var altså et dansk initiativ at udforme en sådan bestemmelse, og senere kom den så ind i menneskerettighedserklæringen.
For at kunne ratificere konventionerne omkring racediskrimination, som flere andre ordførere også har været inde på det, ændrede Folketinget så bestemmelsen i 1971, så den blev udvidet.
Som andre har gjort opmærksom på, handler bestemmelsen i dag om, at man truer, forhåner eller nedværdiger, og ikke kun om, at det sker i forhold til en gruppe på grund af race, men også bl.a. på grund af tro, seksuel orientering m.v.
Der har både ved ændringen af bestemmelsen og i de følgende år været en del diskussion om, at bestemmelsen er problematisk i forhold til ytringsfriheden, som vi også har debatteret i dag.
Der har været flere fra venstrefløjen, der gennem årene har argumenteret for, at vi ikke skal kriminalisere holdninger, vi ikke kan lide, men i stedet bekæmpe dem med argumenter, og det er Enhedslisten helt enig i.
Vi skal ikke kriminalisere holdninger og ytringer, men samtidig mener vi, at det er meget vigtigt, at vi bekæmper racisme og alle former for diskrimination.
Vi har desværre i de senere år set flere eksempler på, at der er sat ild på indvandreres hjem og butikker.
Mange har svært ved at komme ind på arbejdsmarkedet, hvis de har et udenlandsk navn, mange unge bliver afvist, når de vil på diskotek osv., osv.
Vi mener fra Enhedslistens side, at den bedste måde, vi som politikere kan bekæmpe racisme og diskrimination på, er ved konstant at tage afstand fra den, hver gang vi møder den, i stedet for at lefle for den indre svinehund, som mange desværre har gjort.
Derfor foreslår vi, at vi under udvalgsarbejdet ser på muligheden for at ændre bestemmelsen, så det, den kriminaliserer, er trusler over for grupper, og at vi selvfølgelig også ser på: Hvordan er diskrimination kriminaliseret i dag, og skal vi ændre på kriminaliseringen og eventuelt også sørge for, at kriminaliseringen af diskrimination kommer til at fremgå direkte af straffeloven.
Men samtidig mener vi så, at det er meget vigtigt, at vi som politikere tager afstand fra racisme og racistiske ytringer, og ved at ændre på § 266 b kunne vi opnå, at der ikke er nogen, der, som vi også har hørt i debatten i dag, kan gemme sig bag bestemmelsen og sige, at der er ting, man ikke må diskutere i Danmark.
Vi mener, at man kan diskutere ganske meget, og at der er blevet sagt mange forfærdelige ting i den danske debat.
Mange i udlandet har været dybt chokeret over debatniveauet i Danmark.
Så det har ikke været en bestemmelse, der har forhindret en debat, som ofte har været meget grov over for grupper af befolkningen.
Men den debat skal vi tage med åben pande, og vi skal tage den ved at komme med modargumenter og med oplysninger om, hvordan tingene reelt forholder sig, og ikke ved at kriminalisere ytringerne og de holdninger, vi ikke kan lide.
Så Enhedslisten kan altså ikke støtte forslaget i den foreliggende form, men er enig i, at rene meningstilkendegivelser ikke skal bekæmpes med kriminalisering, og derfor vil vi arbejde for en ændring af bestemmelsen.