runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Thomas Adelskov (S), 2004-12-08:
Jeg forstod, at statsministeren mener, det er vigtigt, at man fastholder presset på virksomhederne for at få dem til at oprette praktikpladser.
Jeg sidder hernede og tænker på: Hvordan er det, man skal presse virksomhederne?
Hvad er det for et pres, statsministeren vil lægge på virksomhederne?
Har statsministeren sagt: Hvis I ikke gør det, får I en strafafgift, eller også vil vi gøre noget andet ved jer?
Kunne vi ikke få at vide, hvad det er for en straf, statsministeren påtænker, og hvilket pres man vil lægge på virksomhederne?
Jeg forstod på statsministerens besvarelse til mig før, at man ikke vil være med til at lave en noget for nogetordning, hvor de virksomheder, som laver praktikpladser, får et tilskud, og de virksomheder, der ikke laver praktikpladser, bliver straffet ved at komme til at betale og finansiere de andre.
Nogle af de initiativer, der gør størst indtryk på i hvert fald mig, er, at man prøver at få praktikpladser ved at have lagkager med ud til virksomhederne.
Det synes jeg sådan set ikke er et særlig stærkt pres, det minder mest af alt om en Gøg og Gokke-film.
Når vi er så optaget af skolepraktikken, er det jo, fordi skolepraktikken er et sikkerhedsnet under de unge, der ikke får en praktikplads.
Det er bare det, vi beder statsministeren om at fortælle de unge, hvis det bliver sådan, at det såkaldte lagkagepres på virksomhederne ikke giver resultat.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-12-08:
Hvis hr. Torben Hansen vil diskutere detaljer fra miljøministerens område, må hr. Torben Hansen altså stille sine spørgsmål til miljøministeren.
Jeg kender ikke til de detaljer i Miljøministeriet.
Jeg vil bare fastslå, at regeringens mål selvfølgelig klart er, at vi skal have rent drikkevand.
Vi har fremsat en pesticidplan, som tager sigte på at reducere forbruget af pesticider; vi har fremsat en vandmiljøplan, som går ud på at forbedre vandmiljøet i det hele taget med en lang række virkemidler.
Så regeringen er aktivt beskæftiget med at forbedre situationen, når det gælder drikkevandet.
Så det er en langsigtet indsats, der er brug for her.
Men vi har altså taget fat på en bred front af områder.
Torben Hansen (S), 2004-12-08:
Tak, fru formand.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-12-08:
Jeg kan kun gentage, at den flerårsplan, som regeringen har fremlagt, har som mål, at der skal være sket en 30-procents-reduktion i forbruget af pesticider inden for en 10-års-periode.
Det er det mest ambitiøse mål, der endnu har været sat fra nogen regering, når det gælder reduktionen af forbruget af pesticider, og det er også rimeligt, for vi skal have bragt forbruget af pesticider ned.
Torben Hansen (S), 2004-12-08:
Det kunne være rart, om statsministeren ville forholde sig til pesticidforbruget herhjemme og dermed, at mængden af det, der er nået ned i danskernes drikkevand, rent faktisk er stigende.
Det kunne også være rart, om statsministeren ville forholde sig til de forskningsmidler, der har været på det område her.
I 2002 halverede, halverede, regeringen forskningsmidlerne til at sikre danskerne rent drikkevand.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-12-08:
Lad mig da slå fast fuldstændig klart allerede her fra starten, at vi selvfølgelig skal have rent drikkevand i Danmark.
Fuldstændig klart og uforbeholdent, det er det, der er målet: rent drikkevand, selvfølgelig.
Og hvad gør vi så?
Ja, vi har jo iværksat en pesticidplan, en flerårig plan, foreløbig en 5-årsplan fra 2004 til 2009, hvori vi har fastsat nye, skærpede mål for reduktion af brugen af pesticider.
Og der er forskellige virkemidler i den plan.
Der har vi jo taget hårdere fat på det spørgsmål, end den tidligere regering gjorde.
Torben Hansen (S), 2004-12-08:
Man kunne jo godt af hensyn til den undrende offentlighed fra statsministerens side måske gøre opmærksom på, hvad miljøministerens svar var.
Det, man i hvert fald kan konstatere, er, at lige præcis omkring eksempelvis pesticiderne kan vi jo se, at på trods af, at regeringen har lavet en pesticidplan – tidligere var det pesticidhandlingsplaner, nu har man taget ordet handling ud, det er det første, der er galt – er brugen af pesticider herhjemme rent faktisk stærkt stigende.
Og det betyder, at vi kan tage den diskussion her igen til næste år og konstatere, at nu er det ikke længere 200.000, men 300.000 eller 400.000 danskeres vand, der er stærkt forurenet med pesticider.
Det må være naturligt endnu en gang at spørge statsministeren: Hvad agter regeringen at gøre for at undgå, at den danske befolkning bliver udsat for vand, der er fyldt med gift og bakterier og nitrater?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-12-08:
Jeg går ud fra, at det, der bliver sigtet til i spørgsmålet, er den undersøgelse fra Danmarks Geologiske Undersøgelser, der blev offentliggjort i januar i år.
Jeg kan oplyse, at miljøministeren i august måned besvarede et lignende spørgsmål fra Folketingets Miljø- og Planlægningsudvalg.
Det var spørgsmål 342 og 343.
Og jeg kan sige, at jeg er fuldstændig enig i miljøministerens besvarelse til Miljøudvalget.
Torben Hansen (S), 2004-12-08:
Derfor er det helt naturlige spørgsmål: Hvad agter regeringen at gøre ved, at over 200.000 mennesker i deres dagligdag er udsat for stærkt forurenet drikkevand?
»Hvad vil statsministeren gøre ved, at over 200.000 danskeres drikkevand er stærkt forurenet?«
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-12-08:
Regeringen har meget klare mål for, hvad der skal ske her.
Og jeg vil godt holde fast i eller gentage, at uddannelsesgarantien stadig væk gælder, uanset hvad fru Pernille Blach Hansen påstår.
Vi prøver at justere rammerne inden for denne uddannelsesgaranti, således at vi får de unge ledt over i erhvervsuddannelser, der rent faktisk også kan give beskæftigelse, og som jeg har sagt flere gange nu, vil regeringen gøre sit alleryderste for at sikre, at alle unge, der har et ønske om det, også kan få en uddannelsesaftale, men vi vil selvfølgelig gøre det på en sådan måde, at de uddannelsesaftaler, der bliver indgået, bliver på områder, hvor der er størst mulig sikkerhed for, at de unge senere også kan få et arbejde.
Så fru Pernille Blach Hansen behøver altså ikke i den grad at tage sorgerne på forskud.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Pernille Blach Hansen (S), 2004-12-08:
Jeg kan konstatere, at statsministeren ikke har villet garantere, at ingen unge falder igennem sikkerhedsnettet fra den 1. januar.
Sagen er jo den, at det godt kan være, der stadig væk er et sikkerhedsnet, men maskerne er bare så store, at en hel del unge nu ikke længere blive fanget op af det.
De falder igennem.
Og derfor vil jeg da gerne takke for den lille åbning, der trods alt var i statsministerens svar til hr. Carsten Hansen om, at hvis arbejdsgiverne ikke gør som forventet, når nu statsministeren vil se meget alvorligt på dem, så ville han kigge på, om der er behov for yderligere initiativer.
Og der vil jeg da gerne give det tilsagn, at det vil vi meget, meget gerne være med til at kigge på i Socialdemokratiet.
Vi tager nemlig de unges parti i den her sag.
Men jeg vil så godt opfordre meget stærkt til, at regeringen har den plan B klar pr. 1. januar, for mens vi venter på, at det går op for regeringen, at det her ikke virker, så er det faktisk alle dem, vi taber i mellemtiden, der har det største problem.
Så kære hr. statsminister, kunne plan B ikke være klar til 1. januar, så det ikke er de unge, der er taberne i det her spil?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-12-08:
Jo, men jeg tror, at når det gælder indvandrerunges muligheder for erhvervsuddannelse, så er der forskellige af de initiativer, vi har taget, som kan hjælpe.
For det første har vi jo taget initiativ til at skaffe, om jeg så må sige, flere praktiske indgange til erhvervsuddannelserne, således at de, der måske har det lidt nemmere med hænderne end med bøgerne, får en nemmere indgang til erhvervsuddannelserne.
For det andet har vi oprettet flere kortere erhvervsuddannelser.
Det tror jeg også vil hjælpe på fuldførelsesprocenterne.
Det er vel at mærke kortere erhvervsuddannelser, der ikke forringer kvaliteten, men som man senere kan bygge ovenpå.
Det tror jeg faktisk er en meget hensigtsmæssig måde at sikre på, at flere unge med en anden etnisk baggrund kan komme ind og fuldføre en erhvervsuddannelse og senere få beskæftigelse.
Anne-Marie Meldgaard (S), 2004-12-08:
Med hensyn til tallene kan vi jo slå dem op bagefter, og så kan vi jo sammenholde hver vores mening om det.
Jeg vil godt tilbage til det der med det sikkerhedsnet, for det kunne måske opklare noget af mit første spørgsmål.
Hvis nu det her sikkerhedsnet indeholder flest eller næsten kun unge med indvandrerbaggrund, hvad vil regeringen så gøre for, at der også bliver en bred vifte af andre unge i det sikkerhedsnet, sådan at der bliver plads til unge med anden etnisk baggrund i praktikpladserne?
For virkeligheden er jo, at skolepraktikken kunne afvikles så nemt som ingenting, ved at arbejdsgiverne påtog sig den her opgave.
Den eneste måde, det kan lade sig gøre på, er åbenbart, at de kommer til at betale kollektivt for afskaffelsen af skolepraktikken ved selv at oprette praktikpladser.
Og det vil Socialdemokratiet ikke have noget imod.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-12-08:
Det sidste spørgsmål forstod jeg ikke helt dybden i, så det må fru Anne-Marie Meldgaard venligst gentage.
Hvis der er besparelse på omlægningen af praktikordningerne, er det jo, fordi arbejdsgiverne kommer til at bære en større del af byrden, når vi satser på praktikpladser i virksomhederne i stedet for skolepraktik.
Men det dækker jo over det positive, at hvis man kan få unge ud i rigtig praktik, jamen så leder det med større sikkerhed til beskæftigelse end skolepraktik.
Det er derfor, jeg må gentage, at det altså er ufatteligt for mig, at Socialdemokratiet virkelig kan betragte skolepraktikken som alle tings løsning, når det har vist sig, at det er det ikke.
Jeg er enig i at have skolepraktikken som, om jeg så må sige, et sikkerhedsnet.
Vi har en uddannelsesgaranti, vi har sat os et mål om at nedbringe antallet af skolepraktikpladser til gengæld for, at vi får øget antallet af rigtige praktikpladser.
Men det er dog en positiv ting at sikre rigtige praktikpladser til de unge.
Anne-Marie Meldgaard (S), 2004-12-08:
Jeg har svært ved at forstå statsministerens svar til hr. Carsten Hansen her, for i lovforslaget på det her område står der direkte, at der er sparet 484 mio. kr., når lovforslaget er fuldt implementeret i 2007.
Der vil jeg da gerne vide, om vi ikke kan regne med det, der står i Økonomisk Oversigt.
Og når statsministeren nu her meget ensidigt satser på ordinære praktikpladser og stadig væk fastholder, at uddannelsesgarantien er til stede, så vil jeg spørge, om det også gælder indvandrerunge.
Og hvordan vil statsministeren sikre, at lige præcis unge med indvandrerbaggrund på lige fod får del i de praktikpladser, som kommer, sådan at det svarer til det antal unge med anden etnisk baggrund, der går på skolerne, som også får praktikpladser?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-12-08:
For det første vil jeg lige sige, at det jo ikke passer, at regeringen skærer ned for erhvervsskolerne.
Vi opretter nye uddannelser, og så har vi i øvrigt skolepraktikken som, om jeg så må sige, et sikkerhedsnet.
Men jeg skal ikke lægge skjul på, at vi ønsker, at flest mulige unge får rigtige praktikpladser, fordi det er det, der giver mest beskæftigelse.
Carsten Hansen (S), 2004-12-08:
Der var engang en klog mand, der sagde, at skal man have arbejde i Danmark, så skal man have en uddannelse.
Det bekræfter alle tal, vi kan se på, jo også, og det sagde statsministeren også på sin højt berømmede tale på Venstres landsmøde.
Skal vi ikke være enige om, at det er det, man skal.
Man skal simpelt hen have et arbejde, og så skal man også have en uddannelse.
Men når man skærer 80 pct. væk, så forsvinder en del af uddannelsesgarantien, og jeg hører statsministeren nu, og det tilsagn takker jeg for, sige, at på den måde her har arbejdsgiverne virkelig en forpligtelse til at leve op til en aftale.
Statsministeren og hans parti har skåret 487 mio. kr. væk fra uddannelsesområdet.
Vi står nu her 3 uger før, 80 pct. af uddannelsesgarantien falder væk.
Kan vi ikke løfte sløret lidt for, hvad det er, regeringen vil for at sikre alle disse tusinder af unge mennesker en praktikplads, så de kan komme videre med uddannelse og bidrage til, at Danmark kan være et velfærdssamfund, som de jo så gerne vil?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-12-08:
Nej, men for det første vil jeg gerne gentage, at regeringen holder fast i uddannelsesgarantien.
Vi prøver at justere rammerne, så de unge bliver ledt over i uddannelser, der senere kan give beskæftigelse.
Men jeg vil også godt sige, og jeg siger det med dyb alvor, at jeg har en klar forventning om, jeg har en klar forventning om, at arbejdsgiverne nu løser deres del af den her opgave.
Hvis min forventning bliver skuffet og arbejdsgiverne ikke løser den her opgave, så er regeringen selvfølgelig nødt til at overveje situationen, for vi har et klart mål om, at de unge, der ønsker en erhvervsuddannelse, også skal have en erhvervsuddannelse.
Det forudsætter, at det er en erhvervsuddannelse, der senere kan give beskæftigelse, og det er det, det hele går ud på.
Men vi må sikre, at der er uddannelsesaftaler til dem, der vil have det.
Hvis arbejdsgiverne skuffer vores forventninger og ikke løfter deres del af den her opgave, så er regeringen selvfølgelig nødt til at overveje situationen, og hvilke skridt vi så skal tage for at sikre, at vi når vores mål om erhvervsuddannelse til de unge, der ønsker det.
Carsten Hansen (S), 2004-12-08:
Nu har vi gentagne gange hørt, at vi skal have is i maven.
Det siger undervisningsministeren, og statsministeren siger, at vi skal fastholde presset på arbejdsgiverne.
Vi hører også, at uddannelsesgarantien holder, men man har altså skåret 80 pct. af skolepraktikken og uddannelsesgarantien væk og nøjes med 1.200 årselevpladser.
Vi ved fra de svar, vi har fået fra undervisningsministeren, at i 2003 var tilgangen til skolepraktik 5.000 unge mennesker, der gerne ville have en praktikplads og sikre, at de kunne færdiggøre deres uddannelse.
Vi ved, at der bliver over 4.000 i år, og at der er oprettet 479 ordinære pladser, mens resten er restlæreaftaler osv. fra skolepraktikken.
Derfor er det, jeg spørger mig selv: Kunne vi ikke bare inden for disse fire vægge få at vide, om der er en plan B?
Er det ikke sådan, at når nu statsministeren påstår, at der er en uddannelsesgaranti, skulle vi kunne fortælle de unge mennesker, hvor der er beskæftigelse at få, og undtage det merkantile område?
Skulle vi ikke kunne fortælle dem, hvor der er garanti for, at de kan komme igennem?
Det er mennesker af kød og blod ...
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-12-08:
Jeg ved ikke, hvad skolerne har gang i for at få uddannelsesaftaler med arbejdsgiverne, og det vil jeg nu ikke blande mig i, for det tror jeg hver enkelt skole er bedst til, må jeg nok sige.
Det kan hr. Thomas Adelskov selvfølgelig snakke med skoleledelserne om, når han så hånligt karakteriserer de initiativer, der er igangsat rundtomkring,
det blander jeg mig ikke i.
Men vi har skabt nogle klare incitamenter, så skolerne faktisk får en økonomisk fordel af at lave aftaler med arbejdsgiverne om rigtige praktikpladser.
Så vil jeg godt gentage, at jeg ærlig talt synes, at der er nogle brancher, hvor arbejdsgiverne ikke har levet op til deres ansvar.
De har prøvet at smyge sig uden om forpligtelsen til at oprette rigtige praktikpladser i virksomhederne ved at lade det offentlige sørge for skolepraktik, selv om vi så kan se, at skolepraktik ikke med samme sikkerhed som rigtige praktikpladser leder til senere beskæftigelse.
Vi fastholder altså uddannelsesgarantien, men prøver at justere den sådan, at vi får ledt de unge over i de uddannelser, der med størst mulig sikkerhed kan give beskæftigelse senere.
Jeg tror ikke, jeg kan føje meget mere til, hvad jeg allerede har sagt.
Men det er bare tankevækkende for mig, at Socialdemokratiet hænger fast i skolepraktikken, som om den er løsningen på alle verdens problemer.
Når alle ved, at skolepraktikken oprindelig var tænkt som en nødløsning, og når alle ved, at skolepraktik ikke i så høj grad som rigtig praktik giver beskæftigelse bagefter, er det da ufatteligt, at Socialdemokratiet betragter skolepraktikken som løsningen på alle problemer.
Hvorfor ikke forene kræfterne om det, som kunne bringe os fremad, nemlig at indrette systemet sådan, at der er et stærkere incitament til at få oprettet rigtige praktikpladser i virksomhederne?
Vi har igangsat forskellige initiativer, nu har jeg redegjort for dem i flere omgange, og det kan jeg helt henholde mig til.
Line Barfod (EL), 2004-12-08:
Vi har jo diskuteret strukturreformen en del, og hvad det kommer til at betyde, når den skal føres ud i livet.
Men vi har ikke diskuteret så meget, hvad det betyder her og nu, og jeg må indrømme, at jeg blev noget chokeret, da jeg læste DJØF-Bladet i sidste uge.
DJØF-Bladet skriver, at strukturreformen har krævet sine første ofre, folk, der går ned med stress i ministerierne, fordi man simpelt hen er overbebyrdet med al den lovgivning, der skal laves som led i strukturreformen, og som der åbenbart overhovedet ikke er sat ekstra ressourcer af til i ministerierne.
Jeg vil sådan set
Skal det forstås sådan, at statsministeren overhovedet ikke mener, at der er noget om det, når tillidsfolk kan berette om, at ansatte i ministerierne nu er begyndt at måtte sygemelde sig på grund af stress; at statsministeren mener, at man bare kan blive ved med at pålægge de ansatte i ministerierne at skulle arbejde mere og mere og her skulle arbejde med den største lovreform, den største omvæltning nogen sinde i Danmark, uden at der er afsat ekstra ressourcer?
De er tværtimod i en situation, hvor man bliver ved med at køre en grønthøster hen over ministerierne og bliver ved med at skære ned på ressourcerne i ministerierne.
Lene Espersen (KF), 2004-12-08:
Jeg vil ikke lægge skjul på, at jeg synes, det arbejde, som Brydensholtudvalget løbende udfører, og som også udgør en del af hovedingredienserne i det her lovforslag, er overordentlig vigtigt, og at jeg synes, at de forslag, som lovforslaget indeholder, viser, at vi er parate til at ændre lovgivningen, i takt med at samfundet ændrer sig, og også sikre, at den strafferetlige beskyttelse er tilstrækkelig i forbindelse med den type kriminalitet, vi står over for.
Alle ordførere har haft en principielt positiv tilgang til den her problemstilling, men der har været et par områder, hvor man har rejst kritiske spørgsmål.
Jeg vil gerne indlede med at sige, at jeg synes, det er godt, at der bl.a. er en tilslutning til, at vi nu får en overbygningsbestemmelse i straffeloven, som omfatter alle grove overtrædelser af skatte-, afgifts-, told- og tilskudslovgivningen, og at vi nu sidestiller svig med EU-midler med svig med nationale midler samt indbygger en overbygningsbestemmelse, for så vidt angår juridiske personer osv.
Jeg synes, det er meget godt, at der har været en principiel tilslutning til det.
Jeg synes, det er en relevant problemstilling, som er nævnt fra talerstolen, nemlig at den her lovgivning ikke kan ses fuldstændig isoleret, så det vil vi straks tage op, således at det tilgår Retsudvalget hurtigst muligt.
Det andet spørgsmål, som har været rejst bl.a. af SF, Det Radikale Venstre og Enhedslisten har vedrørt den mere principielle stillingtagen til spørgsmålet om, hvorvidt det er på sin plads at indføre strafskærpelse også på det her punkt.
Jeg vil sige, at det er muligt, der er andre, der har udtrykt sig på den måde, som nogle gjorde her på talerstolen, og har sagt, at man altid skal straffe den personfarlige kriminalitet hårdere end den økonomiske kriminalitet.
Jeg mener nu – det har jeg altid selv sagt – at man skal straffe den personfarlige kriminalitet mindst lige så hårdt som den økonomiske kriminalitet og altså ikke på den måde bestemme, at det ene nødvendigvis skal straffes så meget hårdere end det andet.
Men jeg synes faktisk, at det på det her område – ikke så overraskende – har været på sin plads at gennemføre en strafskærpelse, ikke mindst fordi jeg synes, at strafværdigheden af de forbrydelser, vi her har med at gøre, er af en sådan karakter, at det er rigtigt at hæve strafferammerne.
Man har jo at gøre med kriminalitet, hvor det ikke er en sådan pludselig indskydelse eller en dårlig dag, der gør, at man begår en kriminel handling.
En stor del af de forbrydelser, som lovforslaget omhandler, er jo forbrydelser, som er planlagt meget omhyggeligt og over lang tid, og hvor man bevidst forsøger at omgå regler.
Set i lyset af det synes jeg faktisk, at der er momenter, som bestemt taler for strafskærpelser.
Det er jeg naturligvis også klar til at svare på under udvalgsbehandlingen, men jeg vil gerne her under førstebehandlingen tilkendegive, at jeg er meget glad for, at der har været så stor opbakning ikke mindst til det gode, solide arbejde, som Brydensholtudvalget udfører.
Jann Sjursen (KD), 2004-12-08:
Kristendemokraterne kan godt støtte det fremsatte beslutningsforslag.
Vi har også nogle betænkeligheder i lighed med dem, som andre ordførere har givet udtryk for her i forbindelse med førstebehandlingen, med hensyn til om den følgelovgivning, som lovforslaget i virkeligheden forudsætter, kommer på plads på andre ministerområder.
Det er et spørgsmål, som vi må se nærmere på i forbindelse med udvalgsarbejdet.
Her ved førstebehandlingen vil jeg godt tilkendegive vores principielle tilslutning til de initiativer, der bliver lagt op til, ikke mindst med henblik på at få bekæmpet berigelseskriminalitet, som er rettet mod offentlige midler, og som i dag kan antage mange forskellige former og derfor også må mødes med forskellige redskaber.
Lovforslagets hovedsigte mener vi er vigtigt at få på plads: at man indsætter en fælles overbygningsbestemmelse i straffeloven, som skal omfatte alle grove tilfælde af svindel med offentlige midler; at man ikke skal ty til forskellige særlove for at finde ud af, hvad det egentlig er, der bliver straffet for, hvorfor og med hvor meget.
Vi hører også til dem, som ikke mener, man bare skal hæve strafferammerne fuldstændig bevidstløst.
Jeg er enig med de ordførere, som har peget på, at hvis vi skal komme noget af berigelseskriminaliteten til livs, er det først og fremmest efterforskningsindsatsen, som skal styrkes, så også det må vi se på.
Men jeg vil her ved førstebehandlingen med hensyn til de ting af mere faktuel karakter ved lovforslaget, der allerede er blevet fremdraget fra andre ordføreres side, blot henholde mig til disse og så meddele Kristendemokraternes principielle tilslutning til lovforslaget som helhed med de enkelte reservationer, som jeg har nævnt her, og som vi gerne vil se nærmere på i forbindelse med udvalgsarbejdet.