runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2006-01-11:
Dette lovforslag, som handler om styrkelse af forældreansvaret, består af to hovedpunkter.
Med lovforslaget bliver der nu mulighed for, at kommunerne kan pålægge forældrene at foretage bestemte aktiviteter og aktive handlinger sammen med deres børn med henblik på at sikre, at det enkelte barn kommer ind i en positiv udvikling.
Der sikres også mulighed for, at udbetalingen af børnefamilieydelsen kan stoppes i et kvartal, hvis forældrene ikke efterlever et givet pålæg.
Forslaget udmønter målsætningen i regeringsgrundlaget »Nye mål« fra februar 2005, hvor der står, at der skal ydes en markant indsats for at styrke forældrenes ansvar, så deres børn får mulighed for at udvikle sig, får en god skolegang og ikke begiver sig ind på en kriminel løbebane.
Et forældrepålæg kan være med til at vende en negativ udvikling hos børn og unge.
Det skal både tydeliggøre over for forældremyndighedsindehaveren, hvilket ansvar det forventes de påtager sig i forbindelse med deres børns adfærd og udvikling, og det skal være med til at give børn og unge mulighed for at få en god skolegang og en opvækst uden kriminalitet og andre adfærdsmæssige problemer.
Lovforslaget udvider kommunernes nuværende muligheder for at yde støtte til børn og unge med behov for særlig støtte, og det skal ses som et nyt redskab, altså som et supplement til alle de eksisterende tilbud, der er i forvejen.
En forebyggende indsats er meget fornuftig, og det er vigtigt, at vi også stiller krav til forældrene om, at de påtager sig et ansvar.
Vi kan bryde mønsteret, hvis vi giver kommunerne værktøjerne.
Jeg har forhørt mig og i andre sammenhænge talt med bl.a. socialrådgivere, og de siger, det er påfaldende, at de har måttet gøre forældre opmærksomme på, at det ikke er kommunen, der er børnenes forældre.
Venstre ønsker at gøre det meget klart, at ansvaret for børnene er forældrenes, og at det er dem, som skal opdrage og guide deres børn til en god tilværelse.
Jeg vil meget gerne slutte med et citat af lederen fra den lukkede institution Grenen, som siger: Det er min klokkeklare holdning, at det er vigtigt, at man stiller krav til forældrene om, at de tager ansvaret på sig, for det nytter noget, når de gør det.
Citat slut.
Venstre bakker altså lovforslaget positivt op.
Lise von Seelen (S), 2006-01-11:
Det er helt klart den ekskluderende del af lovforslaget, hvor der lægges afstand til de familier, der er tale om her.
Det mener vi simpelt hen ikke kan være grundlaget for en opgave, hvor vi vil inkludere andre mennesker, og det nævnte vi også på det møde, vi havde med ministeren.
Men ministeren har valgt at fastholde formuleringen, og det synes vi simpelt hen skaber en stor ubalance i forslaget, fordi vi helt klart er af den opfattelse, at man vil opnå meget bedre resultater ved at bruge andre metoder.
Carsten Hansen (S), 2006-01-11:
Mener ministeren, at det er »sognerådspolitik eller usagligt« at drøfte, om der på Fyn skal være en eller to retskredse, når Fyn med sine 476.580 borgere bliver langt den største retskreds i Danmark ifølge forslaget fra ministeren?«
Jeg kan se af dagens aviser, at justitsministeren har været ude og sige, at hun ligefrem bøjer sig for Sydfyn.
Det vil jeg selvfølgelig gerne høre en kommentar til, men når jeg har stillet spørgsmålet, er det, fordi der er lagt op til, at Fyn som det eneste område kun skal være én retskreds i en politikreds, alle andre steder er der to, og ministeren var på sit møde i Fåborg ret ubøjelig.
Når jeg har stillet spørgsmålet lidt polemisk, er det jo, fordi ministeren der sagde, at det var sognerådspolitik og usaglige argumenter.
Jeg kan sige, at jeg faktisk synes, der er rimelige og saglige argumentationer for at opdele Fyn i to, det kan ministeren også finde i sin egen Strukturkommission.
Derfor har jeg bragt spørgsmålet op her i salen i dag.
Lene Espersen (KF), 2006-01-11:
Jeg vil gerne understrege, at Folketinget jo får rig lejlighed til at drøfte kredsgrænserne for fremtidens politi- og domstole, når jeg til februar måned fremsætter regeringens lovforslag om en politi- og domstolsreform for Folketinget.
Jeg vil også gerne understrege, at det naturligvis på ingen måde vil være usagligt, tværtimod, at drøfte, om der på Fyn bør være en eller to retskredse.
Regeringens lovforslag vil blive udformet i lyset af de høringssvar, som vi modtager om det lovudkast, der blev sendt i høring den 16. december.
Og på baggrund af, at vi jo er i en høringsfase, vil jeg ikke gå ind i en specifik debat om kredsgrænser i et bestemt område, men nøjes med kort at redegøre for de overordnede hensyn, der ligger til grund for det lovudkast, som er sendt i høring.
Lovudkastet indebærer en meget omfattende reform af vores domstolssystem, der har som hovedformål at styrke de lokale enheder, dvs. byretterne.
Reformen går altså ikke ud på at centralisere, men på det modsatte.
Lovudkastet indeholder således en lang række nye opgaver og beføjelser til byretterne, og for at byretterne kan klare disse nye opgaver, er det nødvendigt, at byretterne bliver store nok.
Det er på grundlag af forskellige opgørelser lagt til grund, at en byret bør have mindst 6-8 udnævnte dommere for at være bæredygtig.
Kun Bornholm er et særtilfælde.
Om en byret er stor nok til at have 6-8 udnævnte dommere, kan ikke umiddelbart vurderes på grundlag af befolkningstallet, men i højere grad på grundlag af den forventede sagsmængde.
Ved udformningen af forslaget til den nærmere retskredsinddeling er der herudover taget udgangspunkt i den kommunale struktur, der etableres den 1. januar 2007 som led i kommunalreformen.
Desuden er der lagt vægt på, at en kommune ikke bør deles mellem flere retskredse, og at en retskreds ikke bør deles mellem flere politikredse.
Det er på denne generelle baggrund, at der i lovudkastet er lagt op til at etablere én retskreds på Fyn, og jeg mener, forslaget er velbegrundet ud fra de nævnte hensyn.
Men jeg vil som sagt lytte til de saglige argumenter i høringssvarene, herunder naturligvis også saglige argumenter for en anden kredsinddeling inden for den overordnede ramme, at de enkelte byretter skal være store nok til at kunne klare de nye væsentlige opgaver, som ligger i lovudkastet.
Carsten Hansen (S), 2006-01-11:
Jeg har selvfølgelig forståelse for, at ministeren må afvente høringssvarene, men ministeren har jo selv på sine møder rundtom i landet og især det på Fyn, har jeg bidt mærke i, været sådan meget bastant: Ministeren ville kun høre på saglige argumenter og ikke snakke sognerådspolitik.
Derfor var jeg nødt til at stille det her spørgsmål, og derfor er jeg glad for, at ministeren imødekommer det.
Så vil jeg høre ministeren: Det med sagsmængden og antallet af dommere kan man definere ud fra nogle geografiske grænser, altså hvor mange sager der er beregnet i et område, og det er jo bare et spørgsmål om, hvor man trækker stregerne henne.
Det er jo sådan, at hvis man tager den i Strukturkommissionen foreslåede grænse, så er den på de der 165.000-170.000 mennesker.
Vil det ikke give belæg nok for en ekstra retskreds, en sydfynsk retskreds, altså to retskredse på Fyn?
Lene Espersen (KF), 2006-01-11:
Som jeg har redegjort for, har der været en lang række saglige hensyn, som har været afgørende, da regeringen skulle komme med et udspil til en politi- og retskredsreform, og det er også på det grundlag, at det lovforslag, der er sendt i høring, er udarbejdet.
Jeg tror, det er væsentligt at holde sig for øje, at virkeligheden i dag i 2006 er en lidt anden, end da den gamle Strukturkommission kom med et forslag, og det tror jeg også vil være hr. Carsten Hansen bekendt, hvis han sammenlignede de to forslag.
Ud over at der er kommet en ny kommunal struktur, der gør, at der er nogle grænser, der bliver tegnet på en lidt anden måde, så har det været afgørende for regeringen, at der var mindst seks udnævnte dommere, mellem seks og otte, i hver af de nye retskredse.
Det fraveg man i Strukturkommissionens gamle forslag.
Carsten Hansen (S), 2006-01-11:
Det er da klart, at der kan være saglige belæg for det, men det, der jo undrer en, er, at i virkeligheden har ministerens egen kommission senest i 2001 anbefalet en sydfynsk retskreds.
Derfor undrer det mig lidt, at det skulle være så kraftige saglige hensyn, der gør, at man nu laver Fyn som det eneste sted i landet som én retskreds, altså en politikreds, hvor der ikke er to retskredse.
Det andet er, at de saglige hensyn er der vel også at tage til befolkningen, selv om de ikke har vejet tungt, kan jeg forstå, at der vil blive uforholdsmæssig lang vej ind til Odense, når man kommer fra en lille ø, der ikke er landfast.
Det vil også retssikkerhedsmæssigt – jeg ved ikke, om det vil bekymre ministeren, det gør det i hvert fald mig – betyde, at en lang række småsager måske slet ikke vil komme for retten.
Og det er jo et vigtigt princip i vores samfund, at man kan få efterprøvet den slags sager, og at man ikke skal bruge mange dage på det bare i rejsetid.
Lene Espersen (KF), 2006-01-11:
Som jeg sagde til hr. Carsten Hansen før, og det gentager jeg også gerne, også fordi der måske ikke var tilstrækkeligt med tid til at besvare spørgsmålene fuldt ud fyldestgørende, er en af forskellene på Strukturkommissionens forslag og regeringens forslag, at vi har lagt vægt på, at samtlige borgere i landet, også de borgere, der bor på Sydfyn, skal have præcis den samme høje kvalitet, standard og vare, som resten af borgerne i landet.
Og derfor har vi haft det som rettesnor, at der skal være mindst seks-otte dommere.
Jeg vil sige, at det også har vejet tungt for regeringen at se på hensynet til borgerne den ene gang i deres liv, hvor de gennemsnitligt møder frem i retten, men nogle gange har man skullet veje to ting op imod hinanden, herunder en forlænget transporttid mod den højeste kvalitet i retssystemet.
Der har vores udgangspunkt altså været, at vi gerne vil stille alle borgere lige, både når det gælder retssikkerhed og behandling i retssystemet.
Lise von Seelen (S), 2006-01-11:
På de møder, som ministeren har været til, har ordet sognerådspolitik jo været brugt adskillige gange, og de borgere, som har forsøgt at komme med deres saglige synspunkter, har adskillige gange følt sig fejet af banen, ved at ministeren har affærdiget deres udsagn med at kalde det sognerådspolitik.
Jeg vil gerne stille ministeren et spørgsmål med hensyn til det, at der her i høringsperioden er stillingsopslag med geografiske angivelser, ligesom der er besigtigelse af bygninger i de geografiske områder, ministeren har udvalgt.
Lene Espersen (KF), 2006-01-11:
Jeg vil sige til fru Lise von Seelen, at der har været en grund til, at jeg har taget den borgerturné rundt i landet.
Det har været for at lytte til, hvad det er for argumenter, som borgere og de, man kunne kalde de professionelle, særlig lokale politikere, har haft for, at der skulle være måske en anden reform, og i hvert fald give en forklaring på, hvorfor reformen ser ud, som den gør.
Det betyder også, at jeg lytter, at regeringen lytter.
Regeringspartierne lytter i den her fase, og derfor vil jeg heller ikke i dag overhovedet lægge mig fast på noget.
Jeg mener, der er gode saglige argumenter og meget stærke argumenter for det forslag, som er sendt i høring, men der er en mening med at have en høringsfase, og det er at give tid til eftertanke og omtanke, inden det endelige forslag kommer.
Lise von Seelen (S), 2006-01-11:
Med den åbenhed, ministeren giver udtryk for her i forhold til ny inspiration, som sådan en rundrejse kan give, kan vi da formode, at man med de nye forslag, der er kommet til, hvor der kan være domstole og hovedtingsteder,
vil gå ud og foretage besigtigelse af dem; og at man, hvis det viser sig, at det er mere hensigtsmæssigt at flytte f.eks. et hovedtingsted, så er villig til at lave om på de stillingsopslag, som har nogle andre geografiske angivelser?
Lene Espersen (KF), 2006-01-11:
Jeg vil sige, at jeg lytter til alle saglige argumenter.
Jeg er da klar over, at der er nogle mennesker, der synes, at det at bruge ordet sognerådspolitik kan virke provokerende.
Jeg har nu også oplevet folk, der nærmest direkte har oplevet det som en ros, så det er nok lidt forskelligt, alt efter hvor man kommer fra i landet.
Eller: Det er bedre, at mine borgere har det nemt og bekvemt, end at borgerne i den anden by har det nemt og bekvemt.
Ved alle de møder, jeg har været til, uanset hvor jeg har været, i både Aabenraa, Faaborg og andre steder i landet, har mange af de folk, der er en del af systemet, dommere, politifolk og andre, faktisk rejst, synes jeg, en saglig kritik, som selvfølgelig vil blive efterprøvet i den videre fase.
Og det synes jeg er rimeligt at vi får lejlighed til at gøre.
Men jeg er klar over, at det måske har skuffet nogle steder.
Man har tænkt, at når ministeren møder op et sted, hvor folk er sure, må det være, fordi hun har en god nyhed til dem.
Til det har jeg måttet sige: Nej, jeg kommer og fortæller og redegør for, hvad der ligger til grund for regeringens forslag.
Man må også kunne forstå, at der er behov for grundige overvejelser, såfremt der er ting, der skal justeres.
Carsten Hansen (S), 2006-01-11:
Jeg vil godt takke ministeren for den åbne attitude, jeg nu registrerer her i Folketingssalen.
Det er en ganske anden end den, der er refereret på fjernsyn og tv, når ministeren har været ude.
Det vil jeg godt rose for og også for det, at ministeren nu siger: Jamen vi tager de argumenter ind, og det lyder, som om der er en vægtig begrundelse.
Så vil jeg godt sige, at jeg ikke er fra Svendborg.
Jeg er fra Odense, så jeg kan i hvert fald ikke beskyldes for sognerådspolitik i denne her retning, det vil jeg godt have lov at sige.
Tværtimod kunne jeg måske få lidt skældud.
Lene Espersen (KF), 2006-01-11:
Jeg vil sige tak for de positive bemærkninger fra hr. Carsten Hansen.
Jeg vil nu sige, at jeg har haft en meget åben og imødekommende attitude alle steder, men jeg er nok blevet lidt grebet af, at jeg er meget overbevist om, at det her er en god reform.
Og det har nok virket meget stærkt på nogle mennesker, at ministeren troede så meget på det, at det var svært for andre sådan helt at føle, at jeg fuldt ud kunne leve mig ind i deres virkelighed.
Det er klart, at jeg selv mener, at det her er en fantastisk god reform, og det har nok virket som lidt stærk kost på nogle mennesker, der måske har syntes, at der var nogle få ting, der i hvert fald geografisk skulle se anderledes ud.
Jeg vil sige til hr. Carsten Hansen, at jeg heller ikke beskylder hr. Carsten Hansen for at føre sognerådspolitik.
Med hensyn til spørgsmålet om bygninger vil jeg sige, at jeg for langt størstedelen af bygningernes vedkommende tror, at der nok vil være behov for en vis udskiftning.
De nye hovedtingsteder bliver meget store, men som jeg også har redegjort for ude på møderne, er det jo sådan, at Domstolsstyrelsen ikke længere ejer de bygninger.
Vi har i reformforslaget indregnet, at huslejen fremover bliver højere.
Det er der afsat penge til, så vi har taget højde for den problemstilling.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Carsten Hansen (S), 2006-01-11:
»Hvorfor mener ministeren, at der andre steder, f.eks. på Lolland-Falster og i Sønderjylland, skal være langt mindre retskredse end en eventuelt kommende sydfynsk retskreds?«
Det, der jo kan undre en uden at være ekspert på det retspolitiske område, er, at det nogle steder er en god begrundelse, at man har en lille retskreds – befolkningsmæssigt, retssikkerhedsmæssigt osv. – mens man andre steder i virkeligheden lidt overhører sin egen kommission.
Jeg har hørt ministerens bemærkninger med hensyn til antallet af dommere og også måske de bestræbelser, ministeren agter at gøre med henblik på at finde på alternative muligheder for at servicere så stor en del af befolkningen som muligt.
Jeg vil egentlig godt have ministeren til at redegøre for de overvejelser, der har ligget for de langt mindre retskredse rundtomkring end den, man f.eks. forestiller sig i forbindelse med en sydfynsk retskreds.
Lene Espersen (KF), 2006-01-11:
Udgangspunkt for det her spørgsmål er jo også, hvorvidt der bør være en eller to retskredse på Fyn.
Som jeg sagde før, vil jeg ikke i dag gå ind i en specifik debat om kredsgrænserne i et bestemt område, men holde mig til, hvad jeg lige har sagt om de overordnede hensyn, der ligger til grund for det lovudkast, der blev sendt i høring den 16. december.
Som jeg nævnte, er det en væsentlig forudsætning, for at byretterne kan klare de nye opgaver, der følger af lovudkastet, at byretterne får en tilstrækkelig størrelse.
Og jeg kan oplyse, at de nye byretter både på Lolland-Falster og i Sønderjylland, som der er lagt op til i lovudkastet, begge opfylder den generelle forudsætning om, at retskredsen skal være stor nok til, at der kan være mindst seks-otte udnævnte dommere ved den pågældende byret.
Jeg vil også her gerne gentage, at jeg naturligvis vil lytte til alle saglige argumenter i høringssvarene, herunder også saglige argumenter for en ændret kredsinddeling inden for den overordnede ramme: at de enkelte byretter skal være store nok til at klare de nye væsentlige opgaver, som ligger i lovudkastet.
Carsten Hansen (S), 2006-01-11:
For det første siger jeg tak for svaret.
Det andet er, at det bare undrer mig meget, at man nok kan finde ud af at ansætte seks-otte dommere på Lolland-Falster.
Hvorfor søren kan man ikke finde ud af det på Sydfyn, når befolkningsunderlaget og sagsmængden stort set vil være ens?
Når man kigger på det udefra, virker det i hvert fald underligt på mig, som ikke har sat mig dybt ind i den her reform, at ministeren her godt vil vægte en lille retskreds, men på Fyn skal det være én stor.
Lene Espersen (KF), 2006-01-11:
Man kan sige til hr. Carsten Hansen, at der er flere forskellige ting, der har spillet ind.
Men i forhold til det gamle strukturkommissionsforslag, der arbejdede med 25 retskredse, og som jo sådan set er det, der som udgangspunkt er med til at skabe så meget debat om det nye udkast, er der sket det, at antallet af retskredse jo er reduceret fra 25 til 22, og de tre færre retskredse fordeler sig faktisk med en i Jylland, en på Fyn og en på Sjælland.
Meget af det skyldes som sagt bl.a. den nye kommunale struktur, nye kommunegrænser, som man også skulle indtænke i det samlede billede, da lovforslaget skulle udarbejdes.
Jeg vil sige til hr. Carsten Hansen – jeg nåede det ikke i sidste runde, men jeg kan vist lige nå det her – at ud over Fyn er også Glostrup og Bornholm én retskreds.
Så der er altså to andre steder i landet, hvor man har valgt at sige, at politikredsen og retskredsen er sammenfaldende.
Det glemte jeg at svare i sidste runde.
Carsten Hansen (S), 2006-01-11:
Jeg tror, vi må konstatere, at både i Glostrup og på Bornholm er afstandene jo væsentlig kortere, end de vil være på Nordlangeland eller fra Ærø, når det gælder om at komme ind til tingstedet eller en domstol.
Så det argument tæller ikke, synes jeg, i det, vi snakker om her.
Men må jeg ikke spørge ministeren: Har befolkningsunderlaget og regeringens egen politik omkring vækst i yderområder slet ikke spillet ind i det her?
Er det kun det, at der skal være seks-otte dommere, vi taler om?
Både jeg og, jeg tror en stor del befolkningen på Fyn er uforstående over for, at så stor en retskreds skal dække så mange mennesker.
Lene Espersen (KF), 2006-01-11:
Vi har jo netop i lovforslaget lagt op til, at retspræsidenterne lokalt kan etablere en ordning, hvor man tager ud på det lokale kommunekontor og der forretter både skiftesager og fogedsager.
Og det tror jeg vil ske i ganske rigt mål, særlig de steder, der ligger geografisk ret yderligt.
Man kan sige, at ud over at gøre det af hensyn til borgerne som en service er det også i domstolenes egen interesse, for man får ikke folk, der skylder 500 kr. i en fogedsag, til at bruge 400 kr. på at rejse hen til hovedtingstedet.
Så der er der et hensyn, og det hensyn er faktisk indtænkt i lovforslaget.
Men hvis der skal køres store nævningesager og store civile sager, så er det stadig væk mit argument, at det er væsentligere for folk, at der ikke er lang ventetid, og at der er en sagkyndig behandling, end at transporttiden måske bliver forøget med en time eller halvanden.
Carsten Hansen (S), 2006-01-11:
Jeg kan godt forstå, at ministeren er optaget af kvalitet.
Det tror jeg vi alle sammen er.
Men mener ministeren ikke, det kunne lade sig gøre at skabe en sådan retskreds med kvalitet og indhold med et befolkningsunderlag på ca. 70.000 mennesker?
Lene Espersen (KF), 2006-01-11:
Jeg vil sige til hr. Carsten Hansen, som jeg også sagde i besvarelsen af det tidligere spørgsmål, at vi tager de henvendelser, der har været om sagen, alvorligt og regner på dem.
Det vil vi naturligvis også gøre i denne her sag.
Jeg vil blot understrege endnu en gang, at man ikke kun kan tage udgangspunkt i befolkningsunderlaget, men nødvendigvis også må tage udgangspunkt i antallet af sager, der er ved retten.
For det er jo afgørende for, hvor mange dommere der i sidste ende kommer til at sidde det pågældende sted.
Der er det altså for mig meget afgørende, at de retter, der er, og som vi etablerer i de nye hovedtingsteder, vil kunne klare mere end én stor sag samtidig, så vi ikke oplever det, som vi desværre må opleve i dag, synes jeg, nemlig et problem med folks generelle retsfølelse, fordi det tager alt, alt, alt for lang tid at få berammet sager ved retterne.
Det er utilfredsstillende for alle, og det vil også efter et stykke tid være utilfredsstillende for folk på Sydfyn, hvis de får en ringere service på Sydfyn end andre steder, fordi de ønsker deres eget lille hovedtingsted.
Så jeg vil sige, at vi laver beregninger, vi kigger på tingene med et åbent sind, men det, der er afgørende for regeringen, er, at vi fastholder, at alle skal have det samme høje serviceniveau og den samme gode betjening, uanset hvor i landet de bor.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Arne Toft (S), 2006-01-11:
Jeg synes, det er en meget dårlig sammenligning.
Hvis en taxachauffør ikke kommer og kører taxaen, så får taxachaufføren altså ikke løn for det.
Hvis man ikke kommer til de møder i det udvalg, man sidder i, så får man altså honorar endda.
Og det er jo ikke et spørgsmål om at møde op 100 pct. af tiden.
Det er et spørgsmål om, at nogle er fraværende i 100 pct. af tiden.
Det er lige modsat.
Jeg vil godt spørge ministeren, om ikke ministeren kan forstå, at de mennesker, som sidder i et byråd og er valgt til et sammenlægningsudvalg, døjer med at forstå, at folketingsmedlemmer, der får fuldt honorar, også kan få fuldt honorar for at sidde i et byråd eller i et sammenlægningsudvalg uden at møde op til møderne.
Det er også derfor, vi har nogle regler, der gør, at hvis man mere permanent ikke kan varetage sit byrådshverv gennem mere end 3 måneder, så oppebærer man ikke honorar.
Men er det, hr. Arne Toft foreslår, at man skal reducere byrådsmedlemmets honorar under henvisning til fremmødeprotokollen?
For så må det være en generel regel.
Så er det jo i den forstand, hvis ikke man kommer til udvalgsmøderne, ligegyldigt, om man ikke kommer til byrådsmøderne, fordi man kører taxa eller gør rent eller er til forældremøde eller varetager et folketingshverv.
Jeg forstår det altså ikke.
Og jeg kan da næppe forestille mig, at hr. Arne Toft ønsker et system, hvor vi begynder at honorere de folkevalgte efter deres fremmøde og alene efter deres fremmøde.
Bjarne Laustsen (S), 2006-01-11:
»Hvordan vil ministeren sikre sig, at AlexandraSkolen i Frederikshavn kan overleve, når SUstyrelsen og ministeren vil fratage skolen dens SU-godkendelse?«