Kim Behnke (UP), 2001-04-24:
Som flere har været inde på, er det her en delvis genfremsættelse.
Vi nåede ikke at blive færdig med forslaget i sidste folketingssamling, og det skyldes ikke manglende arbejdsindsats eller interesse i Folketingets Retsudvalg, men jo alene den kendsgerning, at når et nyt folketingsår begynder, så bortfalder et forslag.
Justitsministeren og også fru Birthe Rønn Hornbech var inde på den lille skønsmæssige beregning, vi har lavet i bemærkningerne på første side, over, hvor lang tid det vil tage at gennemgå en række love. Fru Birthe Rønn Hornbech øste af sin erfaring fra den offentlige forvaltning og sagde, at det slet ikke kan lade sig gøre.
Nu er det sådan, at de love, vi tænker på og nævner i den her forbindelse, alene er de gamle anlægslove, som juridisk må være relativt nemme at tage stilling til, når man sidder og bladrer og finder gamle bestemmelser om oprettelse af jernbanestrækninger, havne og andre offentlige anlæg.
Hvis vi skal ned og kigge i Danske
Lov og den slags bestemmelser, så kan jeg være enig med fru Birthe Rønn Hornbech i, at så er tidsforbruget noget større.
Det skal jeg så til gengæld sige som en, der har en lille smule erfaring på området.
Justitsministeren vil hellere forenkle eksisterende love, og det arbejde kan jeg da kun ønske justitsministeren held og lykke med, for det er jo noget, der interesserer os alle sammen.
Ikke desto mindre er det jo sådan, at siden det her forslag blev fremsat første gang, har regeringen allerede fundet inspiration.
Hr. Aage Frandsen var inde på dette lovforslags § 12, altså bestemmelserne om de gamle klædedragter og uniformer.
Det forslag kommer vi til at stille et ændringsforslag om, for det har justitsministeren i den her samling i en anden sammenhæng stillet forslag om at ophæve.
Så helt er det jo ikke gået forbi opmærksomheden i Justitsministeriet.
Sagen er nemlig den, at de bestemmelser i dag er reguleret i straffelovens § 132, så selv om man har lyst til at bære gamle uniformsklædedragter til f.eks. et karneval, som hr. Aage Frandsen var inde på, ja, så er der altså en grænse for det tidspunkt, hvori man måtte stille med aktuelle uniformer, som kan give folk det indtryk, at man f.eks. bærer en officersgrad i dag.
Lige præcis § 12 har justitsministeren allerede fundet interesse for, og vi har noteret os fire andre steder - de er ikke medtaget her i forslaget - hvor regeringen har fremsat forslag om at ophæve gamle bestemmelser.
Så var der tilsyneladende ingen af de ellers så vågne ordførere, der har opdaget, at moderne tekstbehandling er en god ting, men alligevel har der indsneget sig en korrekturfejl heri.
Det er sådan, at da det jo er en genfremsættelse, så bygger det i vid udstrækning på en række ændringer i forhold til sidste gang, og en af ændringerne er, at der er rykket i paragrafferne.
Det er ikke dér, der er en fejl, men dér, hvor der er en fejl, er i begrundelserne, hvor der flere steder i forhold til de gamle statslån henvises til bemærkningerne til § 52.
Jeg vil gerne have noteret, at det skal være bemærkningerne til § 46.
Så der er altså selv hos os mulighed for at begå fejl, når man kigger i disse gamle regler.
Fru Sandy Brinck siger: Hvad skal det til for?
Hvilken relevans har det for borgerne?
Nu vil jeg give et eksempel
på, at det ikke alene har relevans for borgerne, det burde også have haft relevans for regeringen.
Statsministeren har den 18. april fremsat et lovforslag til ændring af lov om dronning Margrethe den Andens civilliste osv.
I det lovforslag, L 223, som regeringen har fremsat i den her samling, er der f.eks. i § 5 en henvisning til, at en lov nr. 109 fra 1950 skal ophæves.
Når man kigger i Retsinformation, ser det ikke ud, som om den lov overhovedet eksisterer.
Den findes, men den er ikke nævnt i Retsinformation.
Et andet sted, i bemærkningerne til pkt. 9, henvises der til en gammel bestemmelse fra 7. januar 1862, men når man slår op i Retsinformation, forefindes den heller ikke dér.
Der er altså to fuldstændig aktuelle eksempler fra den 18. april i år på, at der mangler det tilstrækkelige overblik.
Regeringen fremsætter lovforslag, hvor der henvises til bestemmelser, som ikke findes i Retsinformation, og når regeringen kan gøre det, er mit spørgsmål til fru Sandy Brinck: Hvordan tror hun så, borgerne har det med at skulle finde ud af, hvad der egentlig er gældende lov i Danmark?
Efter min opfattelse bør det være fuldstændig sådan, som også hr. Helge Bo Jensen siger: Der skal være ét sted, hvor vi kan stole på, at når vi slår op dér, kan vi se
, hvad der er gældende lov i Danmark.
Det sted mangler vi.
Jeg kan henvise til ministeriernes svar på spørgsmål S
I besvarelsen på S 1566 fra sidste samling er der to steder, hvor man må erkende, at bestemmelserne heller ikke er korrekt oplyst i Retsinformation.
Der er altså en række eksempler på, at det værktøj, vi har, og som vi alle sammen gerne vil have som et fælles omdrejningspunkt, ikke er komplet.
I bemærkningerne til det forslag, vi behandler nu,
lovforslag
L 175,
kan man se, at § 9 fra det gamle forslag er gledet ud, fordi vi undervejs under udvalgsbehandlingen fandt ud af, at bestemmelserne om dødsbokriterielovgivningen osv. havde man glemt at markere som værende historiske i Retsinformation.
Det står på side 10 i bemærkningerne, og det er altså endnu et eksempel på, at det fælles grundlag, vi alle sammen gerne skulle have, og som eksempelvis kan være Retsinformation, desværre ikke er tilstrækkelig retvisende.
Selv om justitsministeren har skrevet til de forskellige ministerier og har sagt, at nu må man tage sig sammen, er det altså fortsat muligt at finde helt aktuelle eksempler på, at Retsinformation ikke er retvisende.
Fru Birthe Rønn Hornbech vil gerne have, at vi i stedet kaster os over at få ophævet sådanne love, at der kommer flere frihedsrettigheder til borgerne.
Vi deltager gerne i at holde den liberale fane højt, og vi påtager os gerne at medvirke til det, men det er bare ikke dette projekt.
Fru Birthe Rønn Hornbech synes også, at forslaget er fremsat på et sent tidspunkt.
Hvis det var første gang, ville jeg være enig med fru Birthe Rønn Hornbech, men det er anden gang, forslaget bliver fremsat, og det vil sige, at fru Birthe Rønn Hornbech og resten af Retsudvalget havde hele sidste sommer til sammen med mig at stille spørgsmål i udvalget og lade Justitsministeriets embedsmænd svare. Sagen har været behandlet et helt år, og derfor synes jeg, det er acceptabelt at fremsætte lovforslaget den 28. februar.
Hr. Helge Adam Møller er faldet over nogle militære bestemmelser.
Vi er enig med hr. Helge Adam Møller i, at vi tror ikke, de har nogen som helst praktisk retsvirkning i vore dage.
Med hensyn til f.eks. § 4, som hr. Helge Adam Møller faldt over, kan man se i bemærkningerne på side 20, at med arveloven fra 1963 blev de fleste af dens bestemmelser sådan set ophævet, og det, der er tilbage, er der ikke længere brug for. Hr. Aage Frandsen fra SF gjorde gældende: Hvis vi nu vedtager forslaget her, kan vi så være sikre på, hvad der sker? Ja, der ligger der jo altså en besvarelse fra justitsministeren, som hævder - og det er det, vi skal behandle under et senere punkt - at lige så snart vi er tilbage før 1870, kan vi være nogenlunde sikre på, at det, der står i Retsinformation, er det, der har betydning.
Selv om vi har fundet eksempler på, at det ikke nødvendigvis er sådan, er det trods alt Justitsministeriets vurdering.
Når det gælder de nyere ting, har vi nemmere ved at overskue, også i vores egen erindring, om det er noget, vi roligt kan ophæve eller ej.
Jeg vil stadig mene, at når vi under udvalgsarbejdet når frem til snorene, bør det være muligt at få ophævet langt hovedparten af de punkter, der er nævnt i forslaget.
Men er der fra hr. Aage Frandsens eller andres side ønske om, at enkelte eller måske flere af bestemmelserne udgår, deltager vi selvfølgelig gerne i arbejdet med at lave sådanne ændringsforslag.
En af ordførerne nævnte, at det kræver en lov for at ophæve en lov.
Det er rigtigt, og det er også derfor, vi har valgt at samle så mange ting i ét lovforslag.
Hvis vi ophævede dem enkeltvis med enkeltlove, ville antallet af love være det samme; men her er et tilfælde, hvor vi kan ophæve over 100 bestemmelser med én enkelt lovvedtagelse, og så er det dog muligt at få tyndet ganske gevaldigt ud i den danske lovjungle.
Vi glæder os til også i denne sommer at deltage i udvalgsarbejdet, og da justitsministeren antagelig ikke skal bruge denne sommer til at lave regler om grises adgang til mudderbad og sådan noget, håber vi, at embedsværket har tid til at være behjælpelig med at få det hele gennemarbejdet grundigt.
Jeg takker ordførerne for behandlingen.