Birthe Rønn Hornbech (V), 2003-04-25:
Vi har diskuteret den sag om dommeres bierhverv mange gange
her i Folketinget.
Jeg har været ordfører hver gang, og jeg skal ikke lægge skjul på, at jeg synes, det bliver mere og mere pinagtigt for hver gang.
Denne gang ikke mindst, fordi den dokumentation, der fremgår af forslaget, jo er ubestridelig, sandfærdig og rigtig.
Det er ærgerligt, at de initiativer, der blev taget i forbindelse med domstolsreformen, tilsyneladende ikke har båret frugt, og at vi nu igen skal stå her og diskutere
domstolenes forhold
Det ville jeg helst være foruden.
Men vi må jo konstatere, at henstillinger og appeller ikke har været tilstrækkeligt, og alle udsagn om, at det ville blive bedre, er blevet gjort til skamme.
Det er blevet værre.
Der er blevet flere bijob, og de er blevet mere koncentrerede.
Det er den forkerte vej, det går.
Men jeg vil så med det samme sige, at vi i Venstre ikke kan støtte en så firkantet formulering, som fremgår af beslutningsforslaget, og i det hele, ligesom justitsministeren, naturligvis vil afvente det udvalgsarbejde, der nu er.
Og jeg må sige, at jeg synes, at det, ministeren har gjort, er ret fikst, nemlig nu også at indkalde brugerne.
For der er jo også mange af de brugere, der mener, at de både til stort og småt absolut skal have en højesteretsdommer, og derpå hviler hele systemet.
Ellers ville man måske belaste retssystemet i stedet for.
Det er der, man må se at finde en løsning, for vi er jo naturligvis i Venstre helt enige i, at erhvervslivet skal have mulighed for at få afgjort store sager ved voldgift frem for at belaste retssystemet.
Vi nærer ikke den bekymring, som nogle jurister gør,
for, at man så ikke ved, hvad gældende ret er, tværtimod.
Der er ingen grund til at forhindre, at man kan få afgørelser, der ligger uden for retssystemet, for at undgå at belaste selve retssystemet.
Så det er vi meget tilhængere af.
Så må vi også gribe i egen barm og huske hinanden på, at det jo også er den lovgivende magt, der hele tiden pålægger dommere at varetage så det ene og så det andet job.
Det er selvfølgelig ud fra den forestilling og det synspunkt, at dommerne er dem, der nyder almindelig agtelse og har stor viden på det juridiske område.
Det skal dommerne naturligvis være tilfredse med.
Jeg forstår i hvert fald godt, at Østre Landsrets præsident Ziegler med noget knubbede ord har afgivet indstillingen om en formand i Farumkommissionen.
Vi har egentlig også det synspunkt, at vi i Danmark er godt tjent med, at dommere kan andet end at sidde i dommerskranken.
Jeg er selv mødt i Østre Landsret, og det var jo meget tydeligt, at de meget forskellige landsdommere, som har meget forskellige erfaringsområder fra deres bijob, har en viden, som jo bliver ført ind, ikke bare i den enkelte retssag, men i det plenum, som landsretten er.
Derfor skal man ikke begynde at lægge gift ud for emnet bijob.
Men vi er naturligvis nødt til at sørge for, at det ikke vokser, og at det ikke koncentreres så meget, at man i folkelig forstand kan sige, at der kan rejses tvivl om, hvorvidt domstolene er uafhængige, fordi dommerne efterhånden får en højere indtægt uden for hvervet som dommere end inden for.
Med de bemærkninger skal jeg sige, at vi er blevet mere kritiske over for bijob, end vi har været tidligere, for vi synes, at udviklingen går i den forkerte retning.
Jeg vil meget gerne herfra appellere til parterne, der nu skal sidde i et udvalg, om, at de egentlig også begyndte at lytte til, hvad der bliver sagt herinde, også inden det udvalgsarbejde bliver færdigt. Jeg vil appellere til, at man af sig selv prøvede at sprede sit job og prøvede at overveje, om der måske var nogle områder, der slet ikke behøvede at være ledet af en højesteretsdommer eller en landsdommer.
Med disse bemærkninger skal jeg sige, at vi ikke kan støtte forslaget, som det ligger.