Rune Lund (EL), 2006-05-04:
Det er der, Enhedslisten går ind og siger: Vi synes faktisk, at vi skal lave en udrykningsstyrke i FN-regi i stedet for at opbygge de her militære blokke.
Så vi går faktisk ind på det, som FN selv ville gøre, hvis FN havde muligheden for det, nemlig at lave sin egen udrykningsstyrke, og vi vil ikke være med til at undergrave FN ved at presse på for en yderligere udvikling i retning af opbygning af militære blokke, som FN så må se sig nødsaget til at benytte sig af, fordi FN ikke selv har de militære midler til rådighed, som FN egentlig gerne ville have.
Så vi vil gerne støtte SHIRBRIG og den slags FN-udrykningsstyrker, og dermed støtter vi FN mest muligt.
Det Radikale Venstres forslag om at opfordre regeringen til at fremsætte lovforslag om ophævelse af forsvarsforbeholdet, så det kan komme til folkeafstemning det her efterår, er lige præcis et forslag, som kan være med til at skabe politikerlede.
Jo, det er jo sådan, at EU i øjeblikket befinder sig i en fuldstændig uafklaret situation, måske ligefrem en kaotisk situation.
Baggrunden for det er jo de meget glædelige nejer til EU-forfatningen, som vi fik i Frankrig den 29. maj i 2005 og et par dage senere i Holland, nogle nejer, som foreløbig har blokeret for en EU-forfatning, som ville betyde mindre demokrati, mere magt til de store selskaber, endnu mere magtoverførsel til EU, endnu flere flertalsafgørelser, endnu flere måder at flytte magten på langt væk fra almindelige mennesker, fagforeninger, græsrødder og politisk aktive, der, hvor de er, og ned til lukkede korridorer i Bruxelles, hvor det er de store selskaber, der bestemmer.
Det var dejligt, at vi fik de nejer i Frankrig og Holland, og det har åbnet op for, at vi i det hele taget kan tage en diskussion om EU og Europa, frem for at det hele bare skal køre på skinner og det hele bare skal køre i en bestemt retning, en retning, som Enhedslisten synes er meget uheldig.
Forfatningstraktaten eller EU-forfatningen sejler, nogle vil genoplive den, andre vil ikke, og andre vil igen have en miniudgave af forfatningen, og det sidste er i hvert fald noget, f.eks. landets statsminister har talt om, men der hersker i hvert fald total uafklarethed.
Vi ved ikke, i hvilken retning EU vil bevæge sig, og det ved vi først efter henholdsvis et fransk præsidentvalg og et hollandsk parlamentsvalg næste forår.
Så længe tænkepausen varer, og den kan vare længe endnu, er det jo at købe katten i sækken at diskutere en ophævelse af et forsvarsforbehold, når vi ikke ved, hvad det forsvarsforbehold bliver ophævet ind i, om man så må sige.
Når det så er sagt, er der også en række gode politiske argumenter imod at ophæve forsvarsforbeholdet.
For Enhedslisten er det vigtigt, at vi ikke ønsker en udvikling af en militær union og en fælles EU-hær engang i fremtiden.
Vi vil ikke være med til at opbygge EU som en ny militær supermagt, der kan finde på at kaste sig ud i militære eventyr, hvad enten vi taler om EU-landenes tidligere kolonier eller eksempelvis operationer i Irak.
Det er jo sådan, også ifølge den Nicetraktat, vi har i dag, at en EU-hær, når den opererer, bare skal handle i overensstemmelse med principperne i FN.
Det fremgår af Nicetraktaten.
At gå ind og presse på for en yderligere militær udvikling i EU med de nuværende regler, som vi ser i Nicetraktaten, og som er videreført i EU-forfatningen, vil sige, at man arbejder på en opbygning af en militær blok, som samtidig er med til at undergrave FN.
For hvad var det, USA gjorde, da USA gik ind i Irak?
Ja, da handlede man jo også i overensstemmelse med principperne i FN.
I Enhedslisten går vi ikke ind for at opbygge militære blokke, som åbner mulighed for, at der kan handles militært, uden at der er afgivet mandat i FN's sikkerhedsråd.
Skal der handles militært, skal der altid foreligge et mandat afgivet af FN's sikkerhedsråd.
Det er en forudsætning for overhovedet at tale om, hvorvidt der skal laves en militær aktion eller ej.
EU har allerede en militær udrykningsstyrke, EU har allerede ansatserne til en fælles militær produktion, med andre ord: EU har allerede taget de første skridt til at blive en supermagt, en militær supermagt.
Den udvikling er Enhedslisten imod.
Vi har ikke brug for nye supermagter, vi har tværtimod brug for kræfter, der vil bidrage til at løse konflikter med fredelige midler, og den bedste organisation, vi har til det – eller den mindst ringe – er FN.
FN har mange fejl og mangler, men FN er trods alt den eneste organisation, vi kan satse på, hvis det, vi ønsker at opbygge, ikke er konkurrerende militære blokke, men tværtimod et internationalt retssamfund.
Til det er FN den mindst ringe organisation, og vi skal ikke på nogen måde presse på for en udvikling, som vil bidrage til en undergravning af FN.
En ophævelse af et forbehold er en undergravning af FN.
Danmark bidrager, og Enhedslisten vil gerne, at Danmark skal bidrage til fredsbevarende aktioner.
Og det er jo ikke, fordi der ikke er noget at lave rundtomkring i verden, men der peger vi bare på, at der er andre muligheder end at opbygge en militær blok i EU.
FN har f.eks. en udrykningsstyrke, der hedder SHIRBRIG, og den har eksisteret i mange år.
Vi ønsker faktisk at pulje de danske soldater til en sådan SHIRBRIGstyrke, en sådan FN-udrykningsstyrke, det kunne der være fornuft i.
Der er også masser af konflikter, som man kunne sende danske soldater ud til, men det skal altid foregå i FN-regi og altid med hundrede procent sikkerhed for, at vi har et FN-mandat.
En ophævelse af forsvarsforbeholdet vil være et bidrag til en generel oprustning og en generel militarisering af EU og til en undergravning af FN, og derfor kan Enhedslisten selvfølgelig ikke støtte et sådant forslag.