Frank Jensen (S), 2000-11-22:
Det er jo sådan, at ny lovgivning går til lovteknisk gennemgang i Justitsministeriets Lovafdeling, inden den forelægges for regeringen og fremsættes for Folketinget.
Og her tilsigter vi jo gennem dialog med ressortministerierne at sikre, at affattelsen af lovgivningen er så klar som muligt, og at de retsregler, der er deri, er i overensstemmelse med andre mere grundlæggende lovgivninger vi har, bl.a. grundloven og nogle af vores internationale konventioner.
Men det er naturligvis det enkelte ressortministerium, som har ansvaret for kvaliteten i sin egen lovgivning.
Det, Justitsministeriet stiller til rådighed, er mere en lovteknisk service, men også naturligvis med mulighed for, at vi kan påpege, hvis der er problemer ikke blot af teknisk kvalitet, men også i forhold til paragraffernes overensstemmelse med mere grundlæggende lovgivning og internationale konventioner.
For så vidt angår det her spørgsmål om retssikkerheden, er det det enkelte ressortministerium, som har, om jeg så må sige, førertrøjen i forhold til at sikre den i affattelsen af lovgivningen.
Vi har ikke i Justitsministeriet mulighed for at vurdere relevansen i forhold til offentliggørelse inden for de enkelte ressortområder.
Så derfor er det her den enkelte ressortminister og det enkelte ressortministerium, som har det ansvar.
Men det er jo naturligvis, som hr. Aage Frandsen også selv var inde på i sit indlæg, Folketinget, der igennem den lovbehandling, der finder sted her, må sikre, at ressortministeren får både stillet det spørgsmål eller besvaret det under lovbehandlingen mundtligt eller i skriftlig form.
Også når det drejer sig om anvendelsen af bemyndigelser, er det jo sådan, at Folketinget gennem sin lovbehandling kan sikre, at man har fået klarhed over, hvordan de bemyndigelsesbestemmelser vil udnyttes også i forhold til at sikre retssikkerheden.
Det er der jo meget større opmærksomhed om i Folketingets udvalg i dag.
Og det er klart, at jeg som justitsminister anerkender den optagethed, som også de andre udvalg ud over Retsudvalget har, som sikkerhed for, at der er retssikkerhedshensyn, der er varetaget i forbindelse med lovtilblivelsen.
Så til hr. John Vinther: Jeg synes, at hr. John Vinther lød en lille smule mopset.
Det var bestemt ikke min hensigt at opfatte hr. John Vinther sådan, at hr. John Vinther og Det Konservative Folkeparti ikke ville have gjort nøjagtig det samme, som Forbrugerstyrelsen gjorde i går, nemlig at nedlægge et umiddelbart forbud mod videresalg af dette sammenklappelige løbehjul.
Jeg gav selv svaret, og jeg antog, at hr. John Vinther var fuldstændig enig i det, og det var jeg glad for at få bekræftet, at hr. John Vinther var.
Hvor der foreligger en umiddelbar fare, skal der kunne offentliggøres resultater umiddelbart, og der kan jo også nedlægges et forbud mod videresalg.
Det er vi jo enige om.
Det, jeg så ikke forstår, er, hvordan hr. John Vinther så forestiller sig, at man skal kunne lave et generelt regelsæt, som skal omfatte alle de her områder?
For jeg går ud fra, at den samme adgang til at kunne nedlægge et umiddelbart forbud ikke skal gælde for alle områder.
Jeg går ud fra, at det ikke skal gøre sig gældende inden for restaurationsområdet, at man skal kunne nedlægge et umiddelbart forbud mod, at forretningen åbner dagen efter, at man har været på kontrolbesøg.
Jeg går heller ikke ud fra, at hr. John Vinther mener, at man skal kunne stoppe alle produkters videresalg, hvis det ikke er i en situation, hvor det er ganske alvorlige forhold, der kan gøre sig gældende.
Så jeg mener, at det er nødvendigt, at vi forholder os til de konkrete bestemmelser i forbindelse med behandlingen inden for de enkelte ressortområder.
Det er både vi og Folketinget bedst tjent med.
Og det fører ingen steder hen at nedsætte sådan en tværministeriel arbejdsgruppe, der skal sidde og lave sådan nogle regelsæt på de her meget forskelligartede områder.
Til spørgsmålet om min personlige holdning til fødevareministerens lovudkast: Jeg mener, det vil være at åbne for en måske for oppositionen meget spændende øvelse, hvis man sådan kunne kalde andre ministre i Folketinget til sig og spørge dem om lovforberedelsen i deres ministerier.
Jeg falder ikke for fristelsen til at gå ind i den dialog.
Det er fødevareministeren, der har et lovforslag til høring, og min stillingtagen til det bliver taget på et tidspunkt, hvor det skal passere ministermødet, hvor lovforslaget skal fremsættes på regeringens vegne.
Det er en uskik, hvis vi begynder på den juleleg her op mod højtiden.
Til fru Eva Kjer Hansen er svaret nøjagtig det samme, også i forhold til evalueringen af den nuværende fødevarelov.
Resultatet af den evaluering må man forelægge for og spørge fødevareministeren om og ikke justitsministeren.