Søren Krarup (DF), 2002-03-21:
Lad mig begynde med at sige, at dette lovforslag utvivlsomt rummer praktiske fordele, hvad angår muligheden for at få fremmede ud på arbejdsmarkedet.
Det er godt, det fastslås, at der er rettigheder og især også pligter for den enkelte, så anskuet i et rent praktisk perspektiv må forslaget anbefales.
Men er dette rent praktiske perspektiv nu også det rette?
Jeg føler i hvert fald trang til at stille nogle principielle spørgsmål vedrørende selve lovforslagets indhold og forudsætninger.
For det første: Er det opgaven at integrere udlændinge, der kommer til Danmark?
Vi lever jo, som jeg før har været inde på, i en folkevandringstid.
Den såkaldte indvandring eller flugt er en camoufleret folkevandring, hvormed mennesker fra den tredje verden vil skaffe sig adgang til den vestlige verden, og skal vi uden videre acceptere denne forklædte folkevandring, og kan vi gøre det uden at sætte Danmarks eller det danske folks eksistens på spil?
Et lille land vil jo hurtigt kunne blive oversvømmet.
For det andet: Hvad betyder selve ordet integration?
Den politiske jargon siger, at integration er ensbetydende med at komme ud på arbejdsmarkedet, men integration er noget langt videregående, for det betyder at blive ét med Danmark og at blive dansk.
Der er med andre ord tale om en folkelig, en kulturel og, havde jeg nær sagt, en eksistentiel proces, og er den mulig for alle disse mange, mange tusinde muslimer, der som sådanne befinder sig i et afgørende modsætningsforhold til dansk kultur?
Er der ikke tale om, at den politiske verden beroliger sig med fraser, når den som her bare siger integration, integration og atter integration. For det tredje: Er integration opgaven, når der som i dette forslag tales om flygtninge?
En flygtning skal jo netop ikke integreres.
En flygtning skal have asyl, dvs. et fristed, indtil han eller hun atter kan vende hjem til sit eget land.
Dette er selvsagt flygtningens situation, og hvorfor så integrere?
Hvad er meningen med, at man således gør en flygtning til en indvandrer og vil, som det hedder i bemærkningerne, stille ham på lige fod med danskerne?
Er det ikke ensbetydende med at tage al mening ud af sproget, når man gør en flygtning til en indvandrer?
Lad mig også komme med en bemærkning om, at når man i en tid, hvor råd og nævn nedlægges i stort tal, indfører en særlig støtte til indvandrere, der skal integreres og have arbejde, opretter man jo i virkeligheden en anden form for statsligt nævn, der samtidig for så vidt medfører en illoyal konkurrence mod danske arbejdere.
Kort sagt: Forslaget, der i sit begrænsede praktiske sigte kan være godt nok, rejser en lang række spørgsmål, som rammer lige ind i hjertet af regeringens nye udlændingepolitik.
Jeg gentager: Skal vi acceptere folkevandringen til Danmark?
Er det ikke tværtimod opgaven at standse folkevandringen og beskytte Danmark?
Og skal integration ikke kun gælde dem, der er kommet hertil og har fået statsborgerskab og derfor bliver her?
De skal integreres, men flygtninge skal have asyl og så hjem igen, når der er fred i deres hjemland.
I Dansk Folkeparti er vi positive over for lovforslagets begrænsede og praktiske sigte, men vi finder dets perspektiv kort, overfladisk og også forkert.