runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lene Garsdal (SF), 2002-11-01:
Der har ikke været megen lyst, kan man sige, hos de partier, der står bag regeringen, til at diskutere indholdet af arbejdsmiljøindsatsen.
Jeg ville egentlig godt gøre fru Margrethe Vestagers ord til mine og sige, at det har været forstemmende, fordi man har mærket den hensigt, der er hos denne her regering, nemlig at der ingen intentioner er om at følge op på arbejdsmiljøområdet. Fru Charlotte Antonsen synes, så vidt jeg fornemmer, at målet bedst nås, hvis man lytter til virksomhederne.
Ja, naturligvis skal man det, men det er jo langtfra tilstrækkeligt. Hr. Bent Bøgsted, som nu ikke er her mere, påpeger ganske rigtigt en lang række problemer.
Og vi forsøgte at få hr. Bent Bøgsted til at konkretisere, hvad Dansk Folkepartis politik på det her område er, men desværre uden held.
Det kan vi jo kun beklage, for så kan vi frygte, hvordan det går
fremover med arbejdsmiljøområdet.
Fru Charlotte Dyremose: Det er ikke meget anderledes her.
Lov er lov, og lov skal holdes, siger fru Charlotte Dyremose ganske vist, men i praksis er det ikke det, som fru Charlotte Dyremose lægger op til.
Tværtimod, vil jeg sige.
Så der har ikke været megen opbakning bag de fire partier, som står bag vores forslag til vedtagelse, og deres ønsker om at komme videre på arbejdsmiljøområdet.
Det har været nævnt, at nogle af de fire partier her var imod, at parterne var inddraget.
Det vil jeg altså meget stærkt tilbagevise.
Det fremgår jo også helt tydeligt af vores forslag til vedtagelse, at vi med tilfredshed konstaterer, at der skal arbejdes med de fire prioriterede områder, og at vi havde ønsket, at regeringen ville sige bare lidt om, om den har ønsker om at lave en handleplan på området.
Vi forventer ikke, at vi kommer igennem på arbejdsmiljøområdet med de mål, der er stillet op, hvis der ikke kommer nogle nye politiske tiltag og samtidig nogle incitamenter for virksomhederne til at gøre en ekstra indsats.
Så det er med nogen beklagelse, at vi afslutter debatten her, men vi ser naturligvis frem til, hvad der sker, når nu Prioriteringsudvalget kommer med sin rapport.
Jeg vil gerne opfordre ministeren til, hvis der sker noget nyt på området, eller så snart man ved noget, at fremsende resultaterne til Arbejdsmarkedsudvalget, sådan at vi kan følge processen tæt, sådan at vi måske forhåbentlig, når vi står her igen med det samme tema, er kommet noget videre.
Til slut vil jeg sådan set
bare lige påpege over for ministeren i forbindelse med det seneste svar, han gav, at BST jo er privat.
Det er jo ikke nogen offentlig virksomhed, det er virksomhedernes egen private virksomhed, så det er en privat virksomhed.
Og så vil jeg bare sige tak for debatten i dag.
Irene Simonsen (V), 2002-11-01:
Jeg kan starte med at sige, at Venstre støtter lovforslaget om ændring af lov om udstationering af lønmodtagere.
Det her handler om fri bevægelighed for personer, varer og tjenesteydelser og er et grundlæggende princip i det europæiske samarbejde.
Udstationeringsloven af 15. december 1999 implementerer EF-direktivet, der har til formål at forhindre, at den fri bevægelighed udnyttes til social dumping.
Ved begrebet social dumping forstås, at virksomheder, der udfører tjenesteydelser i et andet land, medbringer egne medarbejdere, hvis løn og arbejdsvilkår er på et lavere niveau end i det land, hvor arbejdet udføres midlertidigt.
For at undgå social dumping pålægger EF-direktivet medlemslandene at sikre, at udenlandske arbejdstagere arbejder under samme vilkår som statens egne borgere.
Det betyder i praksis, at virksomheder, der i forbindelse med levering af tjenesteydelser udstationerer deres medarbejdere til Danmark, skal overholde de danske regler, der indeholder rettigheder inden for arbejdsmiljø, ligebehandling og ferie, altså nærmere bestemt lov om arbejdsmiljø, lov om ligebehandling af mænd og kvinder og lov om ligeløn. Funktionærlovens § 7 skal, hvis § 1 er opfyldt, også overholdes, ligeledes lov om forbud mod forskelsbehandling og ferielovens regler.
Lovforslaget medfører altså, at den lov ligeledes skal overholdes af den udenlandske virksomhed.
Virksomhederne er således forpligtet til at overholde den danske lovgivning
vedrørende arbejdstidens tilrettelæggelse, hvileperioder, pauser og den ugentlige arbejdstid osv.
Mindstelønnen er som bekendt ikke lovreguleret i Danmark, og vi har heller ikke de almengyldige overenskomster, som kendes fra andre lande.
Vi har således ikke nogen gældende regler vedrørende lønniveau, som vi kan pålægge de udenlandske virksomheder at overholde.
I Danmark er reglerne om mindsteløn fortsat udelukkende fastsat i de lokale overenskomster.
Og i det foreliggende lovforslag er der fortsat ingen regler om at lade de lokale overenskomster gælde for udstationerede lønmodtagere.
Men det har bare i praksis vist sig, at der kun foreligger meget få sager om mindsteløn, hvorefter det efter samråd med arbejdsmarkedets parter er blevet besluttet, at lønniveauet fortsat er frit at fastsætte.
For at imødekomme udviklingen på det område bliver revisionsbestemmelsen i loven bevaret, således at loven revideres senest i januar 2006.
Carsten Hansen (S), 2002-11-01:
Da vores ordfører på sagen, fru Lone Møller, ikke kan være til stede, har jeg lovet lige at sige, hvad vores synspunkt er, og jeg skal gøre opmærksom på, at det også gælder for Enhedslisten og Det Radikale Venstre.
Jeg skal sige, at Socialdemokratiet og de nævnte partier ingen bemærkninger har hverken til konsekvensrettelsen i den gældende lovs § 5 eller til forlængelsen af revisionsfristen i lovens § 11, og vi tilslutter os lovforslaget.
Jørn Dohrmann (DF), 2002-11-01:
Jeg skal også sige, at da vores ordfører ikke kan være til stede, skal jeg sige et par ord her på Dansk Folkepartis vegne.
Lovforslaget drejer sig om en forlængelse af revisionsfristen, som er blevet indsat i loven efter aftale
med arbejdsmarkedets parter.
Efter arbejdtidslovens ikrafttrædelse i maj 2002 har der ikke været de store problemer, og de, der har været, er blevet løst.
Revisionen tages op igen den 1. januar 2006, og samtidig tilføjes arbejdstidsloven til lov om udstationering af lønmodtagere med virkning pr. 1. januar 2003.
Det skulle ikke give problemer for nogen, så derfor kan Dansk Folkeparti støtte dette forslag.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2002-11-01:
ikke nødvendigvis er en offentlig institution - og jeg ved, at tankegangen ligger Enhedslisten fjernt - så er vi altså nogle her i landet, der tror, at private virksomheder måske også kan løse en lang række af de her ting.
Så det er i et forsøg på at udforske, om tingene nu én gang har fundet sin endelige løsning i det næste årtusind.
Jeg vil bare gerne tillade mig hele tiden at sætte spørgsmålstegn ved det, vi gør, for vi skal hele tiden sikre os, at vi yder den bedste indsats.
Lene Garsdal (SF), 2002-11-01:
Jeg vil også gerne kort vende tilbage til de administrative bøder, for der gives jo nu rent faktisk administrative bøder for materielle ting, altså for rene de facto-overtrædelser af arbejdsmiljøloven.
Betyder det, at hvis Det Konservative Folkeparti havde magt, som det havde agt, ville de afskaffe dem på grund af det administrative bøvl? Det var det ene.
Det andet er, at det er, som om fru Charlotte Dyremose mener, at vi andre ikke ønsker parterne inddraget.
Det lyder, som om det hele skal ordnes derude, men samfundet har da en interesse i at sikre mod alle de skader på arbejdspladserne og mod sygdomme osv.
Det vil jeg gerne lige høre lidt om.
Charlotte Dyremose (KF), 2002-11-01:
Fru Lene Garsdal spørger, om jeg mener, det er tilstrækkeligt, at parterne er inddraget, for at få et godt arbejdsmiljø.
Nej, jeg mener faktisk, som jeg også sagde i min ordførertale, at det er vigtigt, at alle parter er inddraget, altså både arbejdsgivere, lønmodtagere og myndigheder, og jeg mener, det kræver et samarbejde.
Men jeg mener faktisk ikke, det nytter noget, at vi bare laver regler herinde, hvis ikke vi har lyttet til dem, der rent faktisk skal håndtere reglerne til daglig, og hvis de ikke kan være med til at stå inde for, at reglerne også kan fungere ude i virkeligheden.
Det gælder altså lidt mere om, hvad der foregår i virkeligheden ude på arbejdspladsen, end hvad vi synes der ser smukt ud på papiret eller på folks hjemmesider her i Folketinget.
Så spørger den socialdemokratiske ordfører, om vi vil følge rådets indstillinger.
Som jeg også sagde i min ordførertale, håber jeg meget, der kommer nogle konstruktive indstillinger.
Jeg vil meget gerne følge de indstillinger, men som jeg også sagde til fru Lene Garsdal, er det altså vigtigt, at vi har et samspil de tre parter imellem, altså mellem arbejdsgivere, lønmodtagere og myndigheder, og at vi finder en løsning, der kan fungere.
Grunden til, at jeg netop så gerne vil have de konstruktive indspark fra parterne, er, at hvis vi kan få parterne med - hvis vi kan få inddraget dem, der til hverdag lever med reglerne i virkelighedens verden - mener jeg faktisk, vi kan lave de bedste regler herindefra.
Derfor vil jeg gerne vente på Strukturudvalgets rapport.
Så spørger fru Pernille Falcon med hensyn til at prioritere indsatsen, om vi ikke synes, det er synd for de virksomheder, der har et godt arbejdsmiljø, at der ikke bliver holdt tjek på dem, der ikke har det.
Det er netop derfor, vi gerne vil prioritere den indsats, der bliver gjort i Arbejdstilsynet, og det, vi i hvert fald synes er eller rettere var synd for de virksomheder, der har et godt arbejdsmiljø, var den store mængde bureaukrati, som den tidligere regering nedkaldte over netop de virksomheder.
Når de f.eks. skulle betale deres afgift, kunne de få et tilskud, og så kunne de bruge en masse tid og energi og papirnusseri på det.
Det har vi heldigvis sørget for at spare de dygtige virksomheder for.
Carsten Hansen (S), 2002-11-01:
Er det sådan, at vi må sige, at der slet ingen besparelser er
på Arbejdstilsynet og på arbejdsmiljøområdet til næste år?
Var det det, fru Charlotte Antonsen sagde?
Er det ikke sådan, at der allerede til næste år skal spares yderligere medarbejdere i Arbejdstilsynet?
Er det ikke sådan, at grønthøstermetoden fortsætter ud over, at de planlagte ekstraordinære besparelser er taget væk, og at der faktisk er
ganske store besparelser på hele arbejdsmiljøområdet til næste år?
Så vil jeg høre fru Charlotte Antonsen: Der kom jo en rapport fra Arbejdsmiljøinstituttet - det regner jeg med at fru Charlotte Antonsen ved - der bygger på et spørgsmål til 10.000 danskere, og som viser, at den tredje sygedag skyldes et dårligt arbejdsmiljø.
Er fru Charlotte Antonsen indstillet på at være med til at lave en ekstraordinær forebyggende indsats?
Det her er jo ganske dyrt, vi snakker om helt op til
den offentlige udgift på 9,3 mia. kr. og 12 mia. kr. i sundhedsvæsenet osv.
Har Venstre noget bud på, hvad man vil være med til på dette område?
Lene Garsdal (SF), 2002-11-01:
Fru Charlotte Antonsen fremstillede det, som om reduktionen i antallet af ansatte i Arbejdstilsynet skyldtes, at det gebyrbelagte tilsyn var afskaffet.
Jeg vil gerne have fru Charlotte Antonsen til at bekræfte, at det kun er ca. 50 medarbejdere, der var ansat til det gebyrbelagte tilsyn, og at reduktionen nu er væsentligt større, som også hr. Carsten Hansen lige var inde på.
Så vil jeg godt vende tilbage til, at fru Charlotte Antonsen nærmest fik det fremstillet, som om det var et kvalitetsløft, at Arbejdstilsynet nu skal organiseres i fire store centre.
Mener fru Charlotte Antonsen, at kvaliteten øges, ved at man får et område, der f.eks. rækker fra Skagen til Ringkøbing og helt ned til syd for Århus?
Og hvordan skal jeg forstå dét?
Bjarne Laustsen (S), 2002-11-01:
Jeg havde fornøjelsen at være til en konference for sikkerhedsledere nede i Fællessalen for et stykke tid siden
sammen med Venstres ordfører, hr. Jens Vibjerg, og der havde ordstyreren tilladt sig den meget fornuftige disposition at gå ind på Venstres hjemmeside og se, hvor mange gange ordet »arbejdsmiljø« optrådte.
Der kom ét hit, og forsamlingen morede sig selvfølgelig lidt over, om det nu også var udtryk for Venstres arbejdsmiljøpolitik.
Men jeg må sige, efter at jeg har hørt fru Charlotte Antonsen i dag, at det meget godt ligner.
Der er ikke ret meget nyt under solen.
Det er det forhold, at vi har sparet for at nå målene, og dem er vi helt sikre på nok skal nås.
Spørgsmålet kunne jo så være, hvorfor man ikke har sparet noget mere, så at man var helt sikker på, at man kunne nå målene.
Det er jo ganske fornuftigt af Prioriteringsudvalget at komme med det med at nedbringe arbejdsulykker og de væsentligste ulykker, vi har.
Det, der er spørgsmålet, er, om man kan nå målene.
Det tror vi ikke på at man kan, fordi man har desavoueret arbejdsmiljøpolitikken.
Det næste spørgsmål er - jeg har i den forbindelse stillet et spørgsmål til ministeren, spørgsmål 44, og svaret er, at man skærer 130 stillinger inden for Arbejdstilsynet: Er de kommende års besparelser på finansloven på 1, 3, 5 og 7 pct. indeholdt i de tal dér, eller kommer der yderligere besparelser?
Charlotte Antonsen (V), 2002-11-01:
Først til hr. Carsten Hansen: Jeg redegjorde faktisk i min tale for, at vi sparede på Arbejdstilsynet, ligesom vi sparer på alle andre offentlige institutioner.
Det skal jeg jo så åbenbart gentage igen, kan jeg forstå, for hr. Carsten
Hansen
Det lægger vi ikke skjul på.
Vi mener, at der er behov efter 8 år med Nyrupregeringerne for, at man strammer op, og at man effektiviserer den offentlige sektor.
Derfor har vi jo opstillet disse sparemål på et par procent om året de kommende år.
Men de ekstraordinære besparelser på arbejdsmiljøet har vi ikke.
Tværtimod har vi jo lige afsat 82 mio. kr. til en forskningsfond, og det er jo altså noget af det, der for alvor kan være med til at løfte indsatsen og muligheden for at forbedre medarbejdernes arbejdspladser, fordi der jo også er et behov for ny viden på dette område.
Hr. Carsten Hansen spørger, om vi vil gøre noget ved danskernes sygefravær: Ja, vi vil gøre alt, hvad vi overhovedet kan, for at mindske danskernes sygefravær.
Jeg tror bare ikke, at vi benytter de samme metoder, som Socialdemokratiet gjorde.
For der var jo en tendens til, at alle problemer skulle løses ved et skrivebord dengang, og at alle problemer skulle løses ved at ansætte flere i den offentlige sektor.
Det mener vi ikke.
Vi mener også, at man kan tænke nyt, og man kan på anden vis sikre, at man får et bedre arbejdsmiljø.
Fru Lene Garsdal er ked af, at antallet af arbejdstilsyn bliver reduceret fra 14 til fire: Jamen altså jeg ved ikke, om det er en ubetinget ulempe.
Det kan da godt være, at vi skulle have tænkt i de baner, mener jeg, uafhængigt af, om der nu lægges op til en besparelse eller ej.
For jeg tror altså på, at det, vi ser på virksomhederne, er en højere og højere grad af specialisering, det vil sige, at virksomhederne udvikler sig meget forskelligt.
Derfor er der altså også behov for, at de mennesker, der beskæftiger sig med arbejdsmiljø, giver virksomhederne gode råd, har mulighed for at specialisere sig.
Så jeg tror faktisk, at virksomhederne også kan få gavn af, at vi på den måde samler nogle ressourcer.
Men det er naturligvis vigtigt, at det ikke går ud over virksomhedsbesøgene.
Carsten Hansen (S), 2002-11-01:
Jamen det er jo interessant, at Venstre tager hele æren for satspuljeforliget.
Jeg mener, at det er et forlig blandt brede og store dele af Folketingets partier minus Dansk Folkeparti og Enhedslisten.
Og pengene er i øvrigt leveret sådan, at der er hegnet ind, så der ikke kan komme flere besparelser, tak for dét!
Er det også Venstres bud, at man skal sætte de syge til at arbejde - det er sådan helt Jacob Haugaardsk, det her - eller er der andre bud på, hvordan man vil sænke sygefraværet med forebyggelsesindsats, målrettet indsats, øget forskning?
Det er nemt at komme og sige, at de 82 mio. kr. skal erstatte den tredjedel, man har skåret væk på Arbejdsmiljøinstituttet.
Det er sådan lidt ét skridt frem og to tilbage
Lene Garsdal (SF), 2002-11-01:
Fru Charlotte Antonsen siger, at det naturligvis er vigtigt, at det ikke går ud over virksomhedsbesøgene, at Arbejdstilsynet nu bliver centraliseret i de fire centre.
Så vil jeg gerne spørge: Hvordan kan det undgå at gå ud over det, når der bliver væsentlig færre ansatte, og de får væsentlig længere at køre på arbejde, og når de skal på kontoret?
Det vil vel alt andet lige sige, at der bliver færre timer ude på virksomhederne, ellers kan jeg ikke få det til at hænge sammen.
Men jeg vil gerne spørge, om fru Charlotte Antonsen har en anden opfattelse.
Så var fru Charlotte Antonsen inde på i sin tale, at det var vigtigt at lytte til virksomhederne, og at det er dem, der ved, hvor skoen trykker.
Så vil jeg gerne spørge, om fru Charlotte Antonsen mener, at det er tilstrækkeligt bare at lytte, om ikke der skal være nogle arbejdsmiljøkrav og nogle incitamenter for virksomhederne til at sikre, at de får gjort noget ved det dårlige arbejdsmiljø. Når der stadig væk er over 55.000 skadede om året,
så må der jo være et problem derude.
Charlotte Antonsen (V), 2002-11-01:
Jamen der er desværre mange skadede derude, som det bliver sagt, selv efter 8 år, hvor fru Lene Garsdal har haft meget stor indflydelse på arbejdsmiljøet under de forskellige Nyrupregeringer. Ja, udgangspunktet er ikke særlig godt, så det er da på tide, at vi forsøger på en anden måde, og det er jo det, vi lægger op til.
Vi lytter til virksomhederne, vi lytter til parterne.
Det er klart, at vi også har et Arbejdstilsyn, der skal udføre sit arbejde, vi har stribevis af regler, som naturligvis også skal være med til at sikre et godt arbejdsmiljø.
Hr. Carsten Hansen spørger om de syge.
Ja, vi vil gerne være med til at reducere sygefraværet.
Det er en af grundene til, at vi ønsker at gøre en stor indsats på arbejdsmiljøområdet.
Kunne vi så ikke i første omgang her i huset koncentrere os om at prioritere og støtte prioriteringen af de fire tunge områder?
Der lægges jo op til, at vi i løbet af de næste 4 år skal reducere problemerne med tunge løft, ensidigt, gentaget arbejde, psykosociale faktorer med 10-15 pct.
Det er da langt, langt mere, end den forrige regering overhovedet gennemførte på 8 år.
Skulle vi ikke i første omgang glæde os over det og så spørge parterne, om de har nogle input til, hvordan vi omsætter det til virkelighed i stedet for allerede at jamre på forhånd?
Bjarne Laustsen (S), 2002-11-01:
Man har tre spørgsmål, og hvis ikke man får svar på det første, så har man misbrugt det, så nu må jeg prøve igen.
Og netop det sidste, som fru Charlotte Antonsen var inde på, var: Skal vi nu ikke lige se, hvad parterne kommer med?
Fru Charlotte Antonsen pynter sig med lånte fjer i den sag her, hvor man siger, at vi har skaffet 80 mio. kr.
Det er 40 mio. kr., vi er blevet enige om.
Og vi skal huske på, at indstillingen i 1997 var, at der skulle bruges 80 mio. kr. om året til forskning, men de 40 mio. kr., som vi er blevet enige om, en bred kreds af partier, er selvfølgelig bedre end ingenting.
Men det korte af det lange er: Hvis parterne kommer og siger, at der er skåret for meget i Arbejdstilsynet, der er blevet skåret for meget på forskningen som en betingelse for, at man skulle kunne gennemføre den fremtidige indsats og nå de her måltal, vil Venstre så være med til at skaffe nogle flere penge til f.eks. Arbejdstilsynet eller til forskning, eller hvad det kan være, eller være med til at genindføre nogle af de værktøjer, hvis der bliver peget på det, hvis parterne kommer og siger i Strukturudvalget eller noget andet, at det er det, der skal til?
Hvad er Venstres svar så?
Vil man bare læne sig tilbage og sige: Det går nok alt sammen?
Pernille Falcon (EL), 2002-11-01:
Jeg vil gerne høre fru Charlotte Antonsen, om hendes svar skal forstås derhen, at et forringet Arbejdstilsyn og en manglende udbygning af Bedriftssundhedstjenesten er den bedste måde at løfte arbejdsmiljøet på.
Charlotte Antonsen (V), 2002-11-01:
Jeg synes ikke, hr. Bjarne Laustsen skal lide ved at opleve, at der ikke bliver svaret på hr. Bjarne Laustsens første spørgsmål.
Der har været mange spørgsmål, derfor har jeg ikke nået det i de andre runder, men det, jeg så vil gøre, er, at jeg nu vil svare på hr. Bjarne Laustsens første spørgsmål, der var om Venstres hjemmeside.
Jeg må beklage, at hr. Bjarne Laustsen måske ikke i tilstrækkelig grad frekventerer Venstres hjemmeside.
Hr. Bjarne Laustsen er i hvert fald ikke i stand til at søge på ret vis, for hvis man går ind og søger under »arbejdsmiljø« på Venstres hjemmeside, så vil man opdage, at resultatet er 51 hit og altså ikke ét, som hr. Bjarne Laustsen nåede frem til.
Så jeg må opfordre hr. Bjarne Laustsen til i højere grad at studere vore hjemmesider.
Jeg vil medbringe dette papir, når jeg kommer ned fra talerstolen.
Der er afsat 82 mio. kr. under satspuljeforliget til arbejdsmiljø over de kommende år.
Ja, over de kommende år, det har jeg sagt hele tiden.
Til fru Lene Garsdal: Ja, det er jo en centralisering, når man går fra 14 kredse til fire centre.
Og som jeg redegjorde for, kan man jo godt forestille sig, at der også kan blive mulighed for en højere grad af specialisering, fordi der simpelt hen kommer flere medarbejdere til at sidde tæt på hinanden, så de kan dele opgaverne imellem sig, sådan så de måske i højere grad kan tilfredstille virksomhedernes ønsker og behov. Noget andet, jeg også gerne vil pege på med hensyn til at sikre virksomhedskontakten, er, at det jo er et spørgsmål om prioritering.
Det er klart, at hvis Arbejdstilsynet i højere grad prioriterer virksomhedsbesøg, så kan man selvfølgelig også nå flere virksomhedsbesøg, og især hvis man, som vi har gjort, kobler det med, at man får mulighed for i langt højere grad også inden for Arbejdstilsynet at benytte sig af hjemmearbejdspladser.
Så betyder det altså, at de mange medarbejdere, der arbejder for Arbejdstilsynet, i stedet for at skulle ind og vende omkring Arbejdstilsynet hver dag får mulighed for at starte hjemmefra og besøge de virksomheder, der måske for nogles vedkommende ligger tættere på hjemmet end det nye center.
Så vi har faktisk tænkt på det.
Og vi har gjort, hvad vi overhovedet kan for at sikre, at virksomhederne ikke kommer til at lide under dette her.
Carsten Hansen (S), 2002-11-01:
Ja, vi får jo effektmålene og procenterne læst op, men handling er der ikke meget af. Men jeg spurgte fru Charlotte Antonsen, hvis fru Charlotte Antonsen har tid: Er det Venstres politik at sende de syge på arbejde?
Det er det, beskæftigelsesministeren har sagt.
Det, den rapport fra AMU siger, er, at det er de mennesker, der i forvejen har slidgigt, ondt i bevægeapparatet, betændelsestilstande osv., at de, som bliver syge af det dårlige arbejdsmiljø, er dem, der er det i forvejen.
Det er dem, som er på de virksomheder, som er kategori 3-virksomheder, hvor Arbejdstilsynet jo nu ikke når ud, fordi de ikke - det har beskæftigelsesministeren bekræftet - når at leve op til den handlingsplan, der ligger i forhold til antallet af tilsynsbesøg osv.
Er det de mennesker, vi skal jage på arbejde?
Hvad har
Venstre af holdning til det?
Er det kun regeringen, der har
den holdning?
Skal vi til at jage de syge ud på arbejdsmarkedet, eller hvad er det, der skal ske?
Hvad mener
Venstre?
Var det ikke bedre at forebygge frem for bare at jage de syge på arbejde?
Charlotte Antonsen (V), 2002-11-01:
Altså vi ønsker, at de syge skal behandles - det kommer jo næppe bag på andre end hr. Carsten Hansen.
Det, jeg godt vil sige til hr. Carsten Hansen, er, at vi naturligvis også inden for sundhedsområdet vil gøre, hvad vi kan for at undgå lange ventelister, alle de ting, som den socialdemokratiske regering har efterladt sig, for at sikre, at flere mennesker kan komme på arbejde.
Det er da et problem, at så mange er syge, og hvis vi kan bidrage med forebyggelse, og hvis vi kan bidrage med at reducere ventelister, og hvis vi kan bidrage med et bedre arbejdsmiljø, så er det faktisk det, vi gerne vil gøre.
Så kan vi også sådan tale om deltidsarbejde.
Jeg ved ikke helt, hvad det er, hr. Carsten Hansen vil, andet end sådan almindelig provokation.
Vi lavede jo sammen med den forrige regering i den forrige regerings tid en førtidspensionsreform, hvor der bliver mulighed for, at man lettere kan have deltidsjob, hvis man ikke er i stand til at have fuldtidsarbejde.
Det er jo en anden mulighed, som vi i hvert fald stadig væk støtter, og det håber jeg da også, at hr. Carsten Hansen og hans parti gør.