Jette Gottlieb (EL), 2000-04-14:
Da Enhedslisten i forbindelse med finanslovforhandlingerne meldte sig til forligskredsen omkring VEU-reformen, var det, fordi vi var hundrede procent enige i reformens erklærede målsætning, nemlig at give et uddannelsesmæssigt løft til de mennesker, der ikke i forvejen har haft den store fornøjelse af uddannelsessystemet.
Vi er også enige i bestræbelserne på forenklinger, f.eks. hvad angår godtgørelse under uddannelse.
Vi tilsluttede os med den klausul, at hvis midlerne, som de ligger i det her forslag, viser sig ikke at være i stand til at løfte den målsætning, ja, så er forligsparterne parate til at se på eventuelle ændringer, der kunne føre til forbedringer af den situation.
I forligskredsens arbejde med de her liggende forslag har vi så især lagt vægt på at få nedbrudt barriererne for, at reformens intentioner bliver en realitet, og her tænker jeg ikke specielt på barriererne for den enkelte - de er selvfølgelig til stede i form af manglende motivation og den slags ting - men lige så meget på de forhold på arbejdsmarkedet, som kan være forhindringer for reelle rettigheder med hensyn til uddannelse; f.eks. støder mange, der er i arbejde, i praksis ind i arbejdsgivermodvilje, medmindre en umiddelbar fordel for arbejdsgiveren er inden for rækkevidde.
Her kan vi godt tilslutte os ministerens bemærkninger til forslaget om AUF, hvor det understreges, at en af vejene frem er en systematisk uddannelsesplanlægning.
Nu er det sikkert ikke nogen stor hemmelighed, at vi ikke nærer en ubegrænset tillid til, at den måde, det samlede lovkompleks er skruet sammen på, reelt fører til det uddannelsesmæssige løft, som alle ønsker.
Derfor betragter vi det som en hjørnesten, at såvel regeringen og Folketinget som arbejdsmarkedets parter og andre involverede til stadighed følger op, om reformen rent faktisk virker, og at der er mulighed for at justere lovgivningen, hvis det viser sig nødvendigt ud fra målsætningen.
Det er jo en meget omfattende reform, vi taler om, og de færreste kan vel påstå, at de har fuldt overblik over konsekvenserne, ikke mindst fordi der ligger mange fortolkningsmuligheder i forslagene, og fordi der ligger så mange forskellige handlemuligheder for de forskellige aktører.
I den forbindelse vil vi godt pege på nogle af de problemer, som vi allerede i dag kan se, og hvor vi under udvalgsarbejdet vil arbejde for, at spørgsmålene bliver afklaret. For det første er der hele spørgsmålet om finansieringen gennem AUF'en, hvor man må sige, at regeringen ikke just har medvirket til helt at skabe klarhed over, hvordan den er bygget op.
I forbindelse med finanslovforhandlingerne regnede man sig frem til et finansieringsbehov på 3,5 mia. kr., men i dag er man så nået frem til 2,9 mia. kr., en forskel på 600 mio. kr.
Det er der godt nok forståelige forklaringer på for det mestes vedkommende, men jeg vil alligevel hæfte mig ved det høringssvar fra LO, der påpeger, at der tilsyneladende er trukket 200 mio. kr. mere fra det statslige bidrag, end finanslovaftalen indeholdt.
Det kræver selvfølgelig forklaringer, og jeg håber også på, at ministeren er enig i, at en sådan besparelse ikke skal ses som et mål for regeringens indstilling til den styrkede uddannelsesindsats.
Man kan jo ikke se bort fra, at uddannelse koster penge og meruddannelse koster flere penge.
Med hensyn til parternes rolle lægger jeg meget stor vægt på enighed - og jeg håber, at såvel Venstres ordfører som den konservative ordfører lægger mærke til, at jeg lægger meget stor vægt på parternes enighed - for jeg synes, at det nok er det, der bedst sikrer, at der kommer noget reelt ud af det.
Men jeg vil på den anden side ikke være med til, at en sådan enighed skal blokere, sådan at det ikke fører til noget som helst, og derfor synes jeg, det er meget fint at få konstateret, at der er en åbning for tanken om, at det kan være en ikke enig indstilling, der kommer fra bestyrelsen.
For det andet er der nogle uafklarede spørgsmål, hvad angår deltagerbetaling for nogle af de kompetencegivende uddannelser, først og fremmest uddannelserne på social- og sundhedsområdet og PGU-merituddannelsen.
Det fremgår også, at der er tale om en venteposition for de uddannelser, indtil der foreligger en nyordning af de ordinære uddannelser, og at deltagerbetaling indgår i kommuneforhandlingerne.
Vi er glade for, at undervisningsministeren gjorde klart, at det var et problem, som forligskredsen skulle have løst, men vi kunne godt tænke os, at der var et tidsperspektiv i denne løsning.
Efter vores opfattelse er det faktisk noget, der haster.
Dels er der tale om uddannelser, der er målrettet til at give kortuddannede et løft enten som videreuddannelse på eget arbejdsområde eller som en form for omskoling, dels er der tale om, at der netop på social- og sundhedsområdet er meget brug for en sådan uddannet arbejdskraft i bestræbelserne på at styrke den sociale service.
Så længe de her omtalte uddannelser ligger under åben uddannelse med deltagerbetaling og et meget begrænset optag, ja, så længe vil store grupper af kortuddannede få begrænset deres mulighed for uddannelse.
Faktisk vil nogle grupper få direkte forringelser i forhold til situationen i dag, f.eks. dem, som i dag deltager på PGU-merit med voksenuddannelsesstøtte, som også giver mulighed for at få dækket en del af deltagerbetalingen.
Sådan en mulighed bortfalder med omlægningen af godtgørelsessystemet, så der er altså ret god grund til hurtigst muligt at få de nævnte uddannelser ind under AUF'en.
Jeg vil derfor spørge ministeren, om det er muligt at få en afklaring af nyordningen af de ordinære uddannelser på denne side af lovens ikrafttræden.
Endelig vil vi også godt have afklaret, om AUF-bestyrelsens kompetence til at lave aktivitetslofter, reducerede tilskud og reducerede godtgørelser vil betyde, at uddannelsesinstitutioner og brugere kan komme i situationer, hvor de ikke ved, om de er købt eller solgt. Som lovforslaget er udformet, er det lysende uklart, hvad kriterierne er for, hvornår og hvordan AUF-bestyrelsen kan gribe ind. Hvad angår lovforslaget om godtgørelse, har jeg ikke de store kommentarer, bortset fra at der også på det her område kan blive behov for at gå tingene efter i sømmene, i takt med at loven slår igennem.
Det gælder ligeledes forslagene om arbejdsmarkedsuddannelser og AMU-centre.
Her vil jeg dog ikke undlade at pege på en af farerne ved vægtningen af de kompetencegivende uddannelser.
I den forbindelse har folk i AMU-systemet påpeget, at lovændringerne kan føre til begrænsninger i efterspørgslen på kurser, og at de bløde kurser bliver kørt ud af systemet, kurser, som kan være medvirkende til motivering og afklaring med hensyn til den enkeltes deltagelse i uddannelsen.
Jeg vil også hive en gammel, men relevant traver frem, nemlig arbejds- og sikkerhedsforholdene på AMU-centrene.
Det er jo ikke nogen hemmelighed, at kursisterne mange steder har kummerlige forhold, både hvad angår lokaler, gamle maskiner og dårlige sikkerhedsforhold.
Det må være en afgørende del af opgaven, bl.a. i forbindelse med bestræbelserne på at effektivisere AMU-centrene gennem samarbejde og sammenlægninger, at forholdene for kursisterne bliver forbedret, bliver tidssvarende og bliver forsvarlige i forhold til arbejdsmiljøloven.
Til sidst vil jeg kommentere forslaget om fjernelse af uddannelsesorloven fra orlovsloven.
Min eneste kommentar skal være, at retten til uddannelsesorlov med godtgørelse jo i forvejen var temmelig indsnævret på grund af revisionen af positivlisten.
Hvor intentionerne med uddannelsesorlov oprindelig var at give folk mulighed for selvvalgt uddannelse, er der i dag tale om et selvvalg med alvorlige begrænsninger.
Når uddannelsesorloven nu foreslås erstattet med uddannelse med godtgørelse under AUF'en, fortsætter den snævre indgang til uddannelse, og vi mener stadig, at det kan være en hæmsko for ikke mindst de kortuddannedes muligheder.
Virkeligheden må vise, om vi ikke har ret i, at der faktisk er brug for mere bredde i uddannelsesmulighederne, en mere åben indgang end den, man har lagt sig fast på i dag.
Med disse ord vil jeg støtte lovforslagene, og samtidig håber jeg, at udvalgsarbejdet kan afklare nogle af de spørgsmål, jeg her har rejst.