runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 1998-06-04:
Jeg vil også begynde med at stille skatteministeren det samme spørgsmål som hr. Kim Behnke: Hvordan forholder de her lovforslag sig til L 81, som vi behandler i Skatteudvalget i øjeblikket?
Agter ministeren at trække L 81, eller hvordan kommer det til at gå i relation til disse forslag?
Det vil vi gerne have mulighed for at vurdere både under udvalgsarbejdet og de videre forhandlinger, så vores endelige melding må afhænge af de nøjere undersøgelser, når det gælder L 97, L 98 og L 99.
Vedrørende L 112 består det jo faktisk af to dele.
Men med LD og ATP er man jo bundet på en anden måde.
Her fanger bordet, og her er der heller ikke så meget demokrati, som vi også kunne ønske, så her vil jeg ikke på samme måde give tilsagn.
Man kunne måske forestille sig, at forslaget blev delt i to, men det må også afhænge af det videre udvalgsarbejde.
Frank Aaen (EL), 1998-06-04:
Vi har tidligere i dag været inde på, hvordan Dansk Folkeparti synes, det er o.k. at nedsætte støtten til de enlige forsørgere, at gøre det dyrere at bo i socialt boligbyggeri og at indføre en lang række andre sociale nedskæringer, men nu skal vi altså her høre, at man har store bekymringer over, at A.P. Møller, landets rigeste mand, skulle miste lidt kroner.
Derfor vil jeg gerne spørge hr. Thulesen Dahl, om hr. Thulesen Dahl er bekendt med, at beskatningen af indtægterne fra nordsøenergien i Danmark er langt lavere, end det er tilfældet i Norge, Holland, England, de lande, vi normalt sammenligner os med. Mener hr. Kristian Thulesen Dahl og Dansk Folkeparti, at det er en god idé, at vi på det område har en særlig lempelig beskatning for dem, der tjener penge på nordsøenergien, eller var det ikke en god idé at forøge den?
Lighed mellem danske virksomheder!
Der var altså hovedsagelig kun en dansk virksomhed, der fik foræret al olien og gassen ude i Nordsøen, og det skovler den milliarder ind på til en langt lavere skattesats, end man kender fra andre lande.
Det er bare det, jeg synes er så utrolig smukt og godt
til at tegne et sanddrueligt billede af Dansk Folkeparti: Når det gælder enlige forsørgere, lavindkomster, lavindkomstgrupper og deres husleje, så går man ind for, at den skal sættes i vejret og deres forhold skal forringes
, men når det drejer sig om A.P. Møllers indtægt, så er Dansk Folkeparti dem, der går forrest.
A.P. Møller skal endelig have flere milliarder i kassen, det må vi endelig ikke røre ved.
Tak for det.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1998-06-04:
Lige så lidt som jeg tror, jeg får overbevist hr. Frank Aaen om visdommen i det, jeg siger, lige så lidt tror jeg, hr. Frank Aaen skal tro på, at han kan få mig overbevist om det, han tror er visdommen i det, han siger. Jeg har intet imod, at virksomheder tjener penge.
Jeg vil hellere have dem i arbejde.
Derfor har jeg ikke noget grundlæggende imod, at virksomheder tjener penge.
Det, hr. Frank Aaen jo i virkeligheden siger, hvis man skal føre tankegangen ud i livet, er, at hr. Frank Aaen vil have, at man fra det offentliges side skal sidde med en fuldstændig subjektiv vurdering og se på den enkelte virksomhed: Når den tjener nogle penge, skal man kunne stramme skatteskruen, så den skal betale nogle flere procenter af sit overskud end andre virksomheder. Jeg synes, den subjektive skattefastsættelse i forhold til den enkelte virksomhed er et farligt princip at komme ind på.
Der er jo i virkeligheden det, hr. Frank Aaen her plæderer for.
Nej, jeg synes, vi skal gå ind for lighed, jeg synes, vi skal gå ind for, at både den ene og den anden virksomhed betaler det samme.
Morten Helveg Petersen (RV), 1998-06-04:
Jeg har heller intet som helst imod, at danske virksomheder tjener penge.
Det kan de faktisk komme til at gøre i endnu højere grad, hvis det lykkes at sætte selskabsskatten ned, og man må jo sige, at der er stor velvilje for nedsættelse af selskabsskatten, hvis man lytter på debatten i dag.
Problemet viser sig, når det drejer sig om at skaffe finansiering til det, og det er jo vigtigt at fastholde, at en forudsætning for at sætte selskabsskatten ned altså er, at vi kan finde en eller anden form for finansiering herfor.
Nedsættelsen af selskabsskatten vil selvfølgelig, håber jeg, påvirke investeringer i Danmark positivt.
Danmark bliver et mere attraktivt land at investere i.
Det er det, der er formålet med nedsættelsen af selskabsskatten, og det skulle gerne have en lang række afledte positive konsekvenser.
Selskabsskat er en parameter på linje med en lang række andre parametre, når udenlandske virksomheder skal vurdere, om de vil investere i Danmark.
Men forudsætningen for, at vi kan sætte skatten ned, er, at vi kan finde noget finansiering, og jeg er sikker på, at også i det her tilfælde vil kreative forslag blive modtaget med kyshånd til brug for de videre forhandlinger.
Hvad angår L 100 skal jeg i øvrigt sige, at den generelle beskatning af gaver til fonde forekommer rimelig.
Det er værd at huske på i den sammenhæng, at gaver til godkendte almennyttige og almenvelgørende fonde op til 5.000 kr. fortsat vil være fradragsberettigede.
Hvad angår successionsreglerne og forslaget om, at man kun kan succedere i aktiver, der vedrører erhvervsmæssig virksomhed, hvis det er erhvervsmæssigt begrundet, forekommer os oplagt, ganske naturligt.
Det er vigtigt at huske på i den sammenhæng, at forslaget ikke er i modstrid med det udvalg, der er nedsat, og som arbejder med generationsskifte, i og med at forslaget kun vedrører erhvervsmæssig virksomhed.
Så det burde være en beroligelse for dem, der er interesseret i udvalgets arbejde.
er det oplagt, at vi i Danmark også følger de her OECD-regler for transfer pricing.
Det er oplagt med den tynde kapitalisering at forhindre, at datterselskaber kan finansieres på vilkår, som ellers ikke kunne være opnået på frie markeder
L 102, afskrivningsloven, er en delvis genfremsættelse, og en arbejdsgruppe arbejder videre.
Vi kan fra radikal side tilslutte os.
Vi vil særligt hæfte os ved det bundfradrag på 200.000 kr. ved opgørelse af fortjeneste ved afståelse af blandet benyttede ejendomme.
Endelig indebærer forslaget om ændring af kredittider på momsområdet altså en lettelse for de små virksomheder.
Så alt i alt kan vi tilslutte os forslaget.
Frank Aaen (EL), 1998-06-04:
Som sagt tidligere i dag synes vi ikke, at erhvervslivet skal betale mindre i skat, end de gør i øjeblikket.
Tværtimod, med de kolossale overskud, der i dag ophobes i virksomhederne, burde de betale mere til den fælles samfundshusholdning.
Derfor vil vi gå til denne pakke på den måde, at alle de stramninger, der er foreslået af regeringen - og vi anerkender, at der er en del fornuftige - vil vi stemme for.
Det er på afskrivningsdelen, på stramning af kredittider, ved stop for fiduser og stop for huller, der endnu ikke er opdaget.
Det er jo en god ting.
Der er nogle steder, hvor vi endda synes, at man burde gå længere.
Det gælder f.eks. i forhold til den finansielle sektor.
Jeg har før sagt, at de betaler alt for lidt i skat i dag.
Det, vi kan se i forslaget, er, at de ikke engang fuldt ud bliver bommet for den nedsættelse af selskabsskatten, som regeringen foreslår.
Det synes vi er forkert.
De skal selvfølgelig betale fuldt ud, hvis det bliver gennemført.
Omkring CO2- og Nordsøbeskatningen er det rigtigt, at den del, hvor man friholder Nordsøenergien fra en sænkning af selskabsskatten, er vi selvfølgelig meget tilfreds med.
Men jeg må skuffe den konservative ordfører og sige, at var det skrevet af mig eller hos os, havde det set ganske anderledes ud.
Så var det blevet langt skrappere, fordi vi sådan set mener, det er uanstændigt, at vi ikke fuldt ud får gavn af de værdier, som ligger ude i Nordsøen og er vores alle sammens.
Den skal som al anden produktion i Danmark være omfattet af en CO2-afgift.
Vi støtter altså alt det, der øger indtægterne, og vi er imod det, der lemper.
Skulle regeringen fastholde - vi har en mistanke om, at de to ting hænger sammen, nemlig at stramningerne forudsætter lempelsen af skatteprocenten - så vil vi altså sige, at det samlede regnestykke skal være sådan, at erhvervslivet og aktionærerne kommer til at betale mere, end lempelsen giver i forøgelse til erhvervslivet.
I den forbindelse synes vi, det er i orden, at også de aktieposter, der er placeret i pensionsfonde, bliver beskattede, men det er ikke nok.
Vi vil altså have mere på den side, men allerhelst så vi, at man nøjedes med at gennemføre stramningerne og lod erhvervslivet betale de beskedne 34 pct. i skat.
Alle vi andre ville være glade, hvis vi kunne nøjes med at betale 34 pct. i skat.
Vi synes sådan set, at den hellere skulle sættes i vejret end sænkes.
Thorkild B. Fransgaard (FP), 1998-06-04:
Skatteministeren nævner, at det er nødvendigt at sænke selskabsskatten, for at vi får den samme skat, som man har i de andre lande.
Det har skatteministeren ganske ret i.
Det er den ene ting.
Så har jeg et direkte spørgsmål til skatteministeren
Skatteministeren siger med hensyn til de ændrede afskrivningsregler, at det er for at tilpasse sig virkeligheden ude i erhvervslivet, og her vil jeg meget gerne høre, hvad han mener med det.
Nu er jeg tilfældigvis erhvervsmand, og jeg synes ikke, det passer til virkeligheden.
Ole Stavad (S), 1998-06-04:
Jeg ved ikke, hvor Fremskridtspartiets ordfører har sine oplysninger fra, for hvis han sætter sig ned og ser på, hvilke byrder der påhviler de virksomheder, som danske virksomheder konkurrerer med, eksempelvis afgifter, der er knyttet til ansatte i virksomheden, så vil han konstatere, at det bliver meget svært at finde nogen, der har byrder, der er så lave, som vi har i Danmark.
Derfor vil jeg meget gerne tilbyde, at jeg også på det punkt kan give oplysninger under udvalgsarbejdet.
Hvis det er sådan, at der er misforståelser, der gør, at man reagerer forkert, synes jeg, vi skal hjælpe hinanden med at få de misforståelser ryddet af vejen, og jeg bidrager gerne.
Thorkild B. Fransgaard (FP), 1998-06-04:
Det, som skatteministeren siger, har vi jo hørt mange gange, og det har også været skrevet i pressen.
Men nu er det jo muligt, at han læser statistikkerne på en anden måde, end vi gør ude i det virkelige erhvervsliv, og jeg må sige til skatteministeren, at de erfaringer, jeg har fået i de sidste 25 år - i særdeleshed de sidste 5 år - passer ikke med det, ministeren nævner om, at vi her i Danmark har nogle af de laveste omkostninger med hensyn til skatter og afgifter og andre byrder.
Nej, tværtimod.
Jeg har ikke noget med her i Tinget, men jeg vil meget gerne overbringe skatteministeren noget om, hvordan det er i andre lande, hvis det kunne hjælpe lidt.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1998-06-04:
Jeg skal svare hr. Frank Aaen, at grundlæggende er det vores holdning, at der bør gælde lige vilkår for de danske virksomheder, og derfor er det mindre interessant for os, at hr. Frank Aaen skeler til udlandet.
Det interessante for os er, om man har lighed for danske selskaber, og det vil man ikke have efter regeringens forslag.
Det kan man så have en holdning
til: Er man tilhænger eller modstander af det.
Vi er modstandere af det.
At blande det sammen med en diskussion, som hr. Frank Aaen forsøgte at skabe tidligere på dagen, og som vi jo også på det tidspunkt fik endevendt, hviler på et helt forkert, forfejlet grundlag i hr. Frank Aaens hoved.
Morten Helveg Petersen (RV), 1998-06-04:
Det Radikale Venstre kan selvfølgelig tilslutte sig samtlige lovforslag.
Der er en selvstændig gevinst forbundet med omlægningen af realrenteafgiften til en skat med en sats på 26 pct., nemlig at vi får et ensartet kapitalindkomstbeskatningsgrundlag.
Vi fjerner nogle forvridninger, vi modvirker spekulation, og når selskabsskatten nedsættes til 26 pct. - vi håber i hvert fald på, at det bliver vedtaget - så begynder vi at få en ensartet kapitalindkomstbeskatning, og det må da være til gavn for en hel masse mennesker.
Realrenteafgiften er jo utrolig kompliceret.
Den er svær at forstå, og der er god grund til at få en grundig udvalgsbehandling.
Der er mange gode spørgsmål at stille, men sigtet med at få den her ensartede kapitalindkomstbeskatning er rigtigt, og det kan vi bare gå ind for i Det Radikale Venstre.
Skattegrundlaget gøres bredere, fast ejendom inkluderes, og så er der skatten på afkast af aktieinvesteringer i pensionsordninger på 10 pct.
Endelig er der L 112, harmonisering af investeringsreglerne, forhøjelse af aktielofter, hvor jeg har svært ved at se de særlige hensyn, der skulle begrunde forskellige investeringsgrænser.
Derfor er vi selvfølgelig fra Det Radikale Venstres side også positive over for L 112. Jeg vil sige, at jeg stadig væk mener, der skal indføres et loft, og at de 50 pct. såmænd er fornuftigt set ud fra mit synspunkt.
Jeg er ikke så liberal som andre ordførere, at jeg helt vil fjerne ethvert loft her.
Det Radikale Venstre kan tilslutte sig samtlige forslag.
Ole Hækkerup (S), 1998-06-04:
Socialdemokratiet står, som det er fremgået af debatten hidtil, helt bag regeringens ønske om at fastholde den positive udvikling i den danske økonomi. En sikring af en høj opsparing er klart et af midlerne til at nå målet, netop fordi summen af den indenlandske private og offentlige opsparing pr. definition modsvares krone til krone i udviklingen i betalingsbalancen.
En fremgang i opsparingen vil betyde en bedre betalingsbalance, og omvendt vil tiltag, der reducerer opsparingen, naturligvis have en negativ effekt på betalingsbalancen.
Derfor vil det kun bidrage til de problemer, udspillet »Bedre balance« ellers skal afhjælpe, hvis ikke enten ordningen med indbetaling af 1 pct. af arbejdsmarkedsbidragsgrundlaget i ATP bliver permanent, eller andre ordninger med en tilsvarende effekt bliver søsat.
Effekten er, som det fremgår af bemærkningerne til lovforslaget, ganske betydelig.
Der opspares på individuelle konti i ATP, hvor forrentningen som bekendt generelt er høj.
Derudover har vi i Socialdemokratiet med tilfredshed bemærket, at arbejdsministeren lægger op til en forenkling, hvor bagatelgrænsesystemet afskaffes til fordel for aldersgrænser.
Det var ikke efter vores ønske, at denne administrativt vanskelige ordning med en bagatelgrænse blev etableret, og det forekommer umiddelbart logisk, at det vil være en lettelse med den nye model, der er foreslået.
Alt i alt er der altså tale om en forbrugsdæmpende foranstaltning, som vil komme den enkelte til gode, og på den baggrund skal jeg naturligvis anbefale forslaget.
Frank Aaen (EL), 1998-06-04:
Jeg vil bare sådan helt kort spørge den socialdemokratiske ordfører, om det har indgået i overvejelserne, at den nuværende form for opkrævning af ATP-bidraget er socialt skæv.
Bistandsmodtagere og de, der er på uddannelsesorlov, betaler en meget højere procent i forbrugsbegrænsning end dem, der har høj indkomst, dels fordi de betaler for stort et beløb i bunden, dels fordi der er tale om et fradragsberettiget beløb.
Har det indgået i Socialdemokratiets overvejelser, at det her bør laves om, fordi det er en uretfærdig og asocial begrænsning af forbrugsevnen?
Ole Hækkerup (S), 1998-06-04:
Jeg kan bekræfte systemet så langt, at når man indbetaler 1 pct. af sin indkomst, så vil der være forskel på, hvad forskellige individer indbetaler, og jeg kan også bekræfte det så langt, at hvis der er fradrag for det, så vil der være forskel på, hvad folk får i fradrag.
Som udgangspunkt finder jeg det dog rimeligt nok, at man opsparer individuelt, og jeg mener, at det er en logisk følge af et system, hvor man siger, at alle opsparer 1 pct. af deres indkomst, at der vil være forskel på, hvad folk når at opspare.
Det system er jo ikke nødvendigvis væsensforskelligt fra det, vi kender i dag.
Frank Aaen (EL), 1998-06-04:
Det er selvfølgelig et emne, jeg vil vende tilbage til i min ordførertale, og jeg er også sikker på, at det vil være et emne i forhandlingerne.
Jeg vil bare gøre opmærksom på, at 1 pct. er 1.300 kr.
for en arbejdsløs
, men hvis man er på bistandshjælp eller på uddannelsesorlov, så er 1.300 kr. altså 1,4 pct.
På den måde er det altså asocialt allerede der.
Og når man kan trække det fra i skat, er det da klart, at de højeste indkomster har en større skatteværdi af fradraget end de lave indkomster.
Så det er i bund og grund asocialt.
Men jeg vil bare sige, at vi vender tilbage til det.
Ulla Tørnæs (V), 1998-06-04:
Da vi i oktober 1997 stemte for forslaget om at indføre en midlertidig pensionsopsparing, lagde vi på ingen måde skjul på, at der var tale om et forslag eller måske nærmere en idé, som bestemt ikke var groet i Venstres have, idet vi dengang som nu påpegede, at udfordringen i den danske økonomi i højere grad bør mødes med opstramninger i den offentlige økonomi frem for tvungne forbrugsdæmpende foranstaltninger i form af en ufrivillig pensionsopsparing, der jo mest af alt minder om en udvidelse af bruttoskatten.
Det var en klar forudsætning for os, da vi sagde ja i 1997, at der var tale om en midlertidig ordning: en 1-årig opsparing i ATP, der lavede en midlertidig opbremsning i det private forbrug.
Og det er nu den ordning, regeringen med dette forslag ønsker at gøre permanent.
Det kan umuligt komme bag på regeringen, at Venstre ikke kan støtte en sådan tvungen permanent opsparing, som der lægges op til med dette forslag.
Vi er naturligvis tilhængere af at forbedre incitamenterne for at øge den private opsparing, noget, som også vores skatteordfører, hr. Peter Brixtofte, har understreget i debatten i løbet af dagen, men vi kan altså ikke gå med til en permanentgørelse af den tvungne opsparing.
Flemming Hansen (KF), 1998-06-04:
Jeg skal gøre det lige så kort som fru Tørnæs og bare sige, at vi ikke kan være med til det her, fordi det bliver gjort permanent.
Regeringen lovede sidste år ved indførelsen af det tvungne ATP-bidrag, at der var tale om en midlertidig tidsbegrænset ordning.
Dette er et klart løftebrud.
Der er ingen som helst grund til at gøre denne ordning permanent.
Vi vil gerne være med til at gøre den tidsbegrænset.
Det kunne f.eks. være 2 år.
Vi kan godt se, at der er behov for det,
men at gøre den permanent kan vi ikke deltage i.
Det er en tvangsopsparing på livstid, og det er der ingen grund til.
Så må jeg også sige, at vi er utrolig glade for, at vi gik med i forliget sidste år, for vi fik jo den udmærkede betaling, at pengene gik ind på navn i ATP-systemet, og det gjorde da i hvert fald, at det blev noget mere spiseligt for os.
Når vi nu ser, at regeringen vil fortsætte det, så er vi meget taknemmelige for, at vi var så fremsynede dengang ikke at have tillid til regeringen.
Aage Frandsen (SF), 1998-06-04:
Da det her forslag jo, som det allerede er nævnt, er en permanentgørelse af en ordning, som blev vedtaget sammen med Venstre og De Konservative, og som vi var imod, er vi naturligvis også imod det.
Vi er imod det, fordi den tvangsopsparing, der er tale om, omfatter en hel masse mennesker, som overhovedet ikke har et overforbrug, og ikke specielt rammer dem, som har et overforbrug.
Derfor er det et forslag, som vi vil sige typisk er økonomtænkning: Hvordan fjerner vi nogle penge fra forbruget uden at se på, hvem det er, der rent faktisk har forbruget?
Vi kan heller ikke lade være med at se forslaget i sammenhæng med, at et flertal i Folketinget, regeringen og højresiden, har vedtaget at tage noget af det, som man i forhandlingerne omkring overenskomsterne havde afsat til pension.
Det har man taget, det får de så ikke, og nu foreslår man så her, at man tvangsmæssigt sætter nogle af lønmodtagernes egne penge ind i en eller anden tvangspensionsordning.
Vi afviser overhovedet ikke, at der er behov for forbrugsbegrænsning.
Derfor har vi også sagt ja til at kigge
meget velvilligt på de forslag, vi havde til behandling tidligere, og det er i nogle andre forslag, som kommer til behandling senere, at vi kan se det rigtigt.
Vi afviser heller ikke, at man kan lave konstruktioner, som tager udgangspunkt i noget af det, som blev diskuteret i efteråret, men det er jo klart, at i forhold til det, regeringen lagde frem i efteråret, og det, det blev til, er det en forringelse.
Derfor afviser vi forslaget, som ligger her, men vi afviser ikke de intentioner, der ligger bag alle de her ting, som vi diskuterer i dag, nemlig at begrænse forbruget.
Mogens Andreasen (DF), 1998-06-04:
Dette lovforslag er en andel af regeringens lovpakke, som behandles i dag.
Arbejdsministerens forslag til ændring af denne lov er en permanentgørelse af loven om midlertidig pensionsopsparing i ATP-fonden fra 1997.
Forslaget indeholder en forhøjelse af tvangsopsparingen til ATP-fonden på 1 pct., som skal indbringe netto 3,1 mia. kr. til de offentlige finanser.
Samtidig ønsker regeringen gennemført, at pensionsudbetalingerne fra det 67. år skal udbetales i månedlige rater i en periode på 10 år i modsætning til gældende regler, hvor pensionsopsparingen kan udbetales som engangsbeløb.
Af bemærkningerne til forslaget fremgår det endvidere, at aktiverne i ATP-fonden opgøres efter markedsværdi, og at der derfor ikke er en reserve til udligning af udsving i markedsrenten.
Det betyder, at i år med negativ renteudvikling vil pensionsopsparernes konti blive nedskrevet, og det vil medføre et økonomisk tab i forhold til de tvangsopsparingsmidler, der indestår på kontoen.
Det er efter Dansk Folkepartis opfattelse uanstændigt.
Vi mener, der skal tillægges en fast rente, som sikrer pensionsopsparerne en fornuftig tilskrivning til de indestående midler.
Vi mener, at der fortsat skal være mulighed for ved det 67. år at kunne få udbetalt den indestående opsparing som engangsbeløb og ikke, som anført i lovforslaget, i rater over 10 år.
Vi er godt klar over, at regeringens økonomiske politik ikke hænger sammen, det har vi vidst i lang tid, og vi kender også årsagen til det økonomiske uføre, nemlig et overforbrug i den offentlige sektor, men her har regeringen ingen tanker om at slå bremserne i.
Vi har tidligere i dag set beviset ved vedtagelse af lovforslag nr. L 20 om forhøjelse af præmieringsordningen fra 25.000 kr. til 50.000 kr. til offentlige arbejdsgivere ved ansættelse af folk fra AMU-centrene.
I stedet griber man i den samlede lovpakke til tvangsudskrivelse af midler til ATP-fonden, man vil fjerne lejeværdien af egen bolig, men i samme åndedrag forhøje ejendomsskatterne, man vil sænke selskabsskatterne for virksomhederne, men i samme åndedrag vil man sænke afskrivningsreglerne fra 30 til 25 pct.
Vi har svært ved at få øje på hjælpen til dansk erhvervsliv, til husejerne, bilisterne og alle de andre, der bliver ramt af regeringens indgreb.
Det eneste, der kommer ud af regeringens udspil,
er ekstra skatter og afgifter.
Der er ingen grænser for, hvad denne regering vil gennemføre af gode ting, når de selv står og siger det.
Vi må bare konstatere, at de ikke er indeholdt i denne lovpakke.
Dansk Folkeparti er yderst kritisk over for den samlede lovpakke, og vi vil se det endelige resultat på de videre forhandlinger og tage stilling til det, når det foreligger, men denne her tvangsopsparing siger vi blankt nej til.
Morten Helveg Petersen (RV), 1998-06-04:
Styrkelse af opsparing er et af hovedmålene med pinsepakken, og det er også hovedformålet med det her lovforslag.
Bortfald af den midlertidige pensionsopsparing vil jo øge de disponible indkomster med ca. 3 mia. kr. Fra Det Radikale Venstre vil vi gerne tilslutte os, at den midlertidige pensionsopsparing gøres permanent dels for at neutralisere forbrugsvirkningerne af de her 3 mia. kr. og dels for at styrke opsparingen.