Per Clausen (EL), 2005-10-11:
Det er jo fremgået rimelig klart af den debat, vi har haft i dag, at det, det her forslag handler om, er at stille friskolerne svagere i konkurrencen med folkeskolerne, end de er i dag.
Det er det første.
Og det kunne man jo godt diskutere, hvis det var sådan, at man kunne have en åben og ærlig diskussion om, at folkeskolen har nogle problemer med at konkurrere med friskolerne, og at der var nogle steder, hvor det faktisk var vigtigt at give folkeskolerne nogle bedre betingelser.
Men det andet og dybt besynderlige i det her forslag er, at det er indrettet sådan, at det vender mod de friskoler, der findes i de tyndtbefolkede områder.
Sådan er det endt med Venstre, som vel i en eller anden forstand også har sit afsæt i Grundtvig næsten lige så meget som hr. Søren Krarup, det parti, der engang talte om det nære samfund, at når man vil gøre noget for friskolerne, give dem dårligere betingelser, ja, så retter man frontalangrebet mod friskolerne i de tyndtbefolkede områder, mod landdistrikterne, og det gør man, samtidig med at Venstre har en anden minister, en fødevareminister, der rejser land og rige rundt med smukke taler om, hvor vigtigt det er at bevare landdistrikterne som noget, hvor der sker en masse udvikling, og hvor det er attraktivt at bo.
Pointen her er jo, at de områder, hvor man kan forvente at spareivrige kommunalpolitikere, om ikke andet så spareivrige, fordi de i hvert fald mener, at de har for få penge og får for få penge fra staten, vil nedlægge folkeskoler, vil være områder, hvor man i forvejen har udgifter til transport til folkeskolen.
Der vil en friskole, som skulle etableres det samme sted, naturligvis også have de udgifter, men de udgifter ønsker man ikke at de skal have mulighed for at få statstilskud til.
Derfor skaber man under dække af, at det skulle være et lighedsskabende forslag, større ulighed mellem friskoler og folkeskoler.
Det skaber lige præcis større ulighed dér, hvor det måske for alvor giver mening at snakke om, at friskolerne kan være vigtige at bevare, også fordi det vel et eller andet sted er meget godt, at befolkningen har et middel, den kan ty til som forsvar over for kommunalpolitikere, som udelukkende ud fra besparelsesmæssige hensyn nedlægger folkeskoler.
Tilbage står altså den lille nagende tvivl, som selvfølgelig godt kan skyldes, at jeg ikke sådan nærer den allerstørste tillid til regeringens hensigter, at det her forslag i virkeligheden ikke så meget handler om friskolerne, men handler om at give kommunerne bedre muligheder for at nedlægge folkeskoler fremover.
Vi er hverken helt så grundtvigske som Det Radikale Venstre eller Dansk Folkeparti, eller som Venstre var det i gamle dage, selv om vi faktisk også mener, at friskoler har spillet en meget positiv rolle igennem mange år i Danmark.
Vi kunne godt overveje, om man kunne gøre et eller andet i forholdet mellem friskoler og kommuneskoler, ikke mindst i de store byer.
Men vi synes ærlig talt, det er dybt, dybt besynderligt, at man starter med det her frontalangreb på den mulighed, mennesker i landdistrikter har for at bruge friskoler.
Det er i virkeligheden et frontalangreb på hele tanken om, at landdistrikterne skal være attraktive steder at bo og leve i.
Det kan man jo ikke se bort fra.
Men så er jeg ærlig talt
lidt forbavset over, at undervis ningsministeren ikke straks har sagt fra og sagt: Det går ikke.
Hvis vi skal have et angreb på friskolerne i de store byer, tager vi det der, frontalt.
Hvis vi har en opfattelse af, at det skal være sådan, at man ikke skal kunne forhindre, at kommuneskoler nedlægges, ved at etablere friskoler, så tager vi det også frontalt op.
Faktisk synes jeg, at undervisningsministeren, som jeg har kendt ham igennem efterhånden mange år, gerne plejer at tage konflikterne for det, de er, i stedet for sådan at luske lidt uden om, hvad jeg synes, det her er udtryk for.