Elisabeth Arnold (RV), 2005-01-12:
Enhedslisten har ønsket en debat om den aftale, der er indgået mellem fem partier i Folketinget om fortolkningen af forfatningstraktaten.
Jeg vil gerne sige med det samme, så det ikke kan misforstås, at vi i Det Radikale Venstre er store tilhængere af udkastet til forfatningstraktat, og vi anbefaler et ja ved en kommende folkeafstemning om forfatningstraktaten.
Vi synes, det er vigtigt at mærke sig, at tilblivelsen af forfatningstraktaten er sket i en bred, repræsentativ forsamling efter en åben og demokratisk proces.
Den måde, den traktat, vi skulle diskutere i dag, er blevet udarbejdet på, er en proces, som har betydelig større legitimitet end det, vi hidtil har set.
Det Radikale Venstre lægger endvidere vægt på, at forfatningstraktaten er holdt i et læseligt sprog, som gør den tilgængelig for EU-borgerne.
De særlige ting, vi vil fremhæve i forfatningstraktaten, er, at der er en god beskrivelse af værdigrundlaget for EU, der er en klar opgavefordeling, der er en styrkelse af borgernes rettigheder, der er en styrkelse både af Europa-Parlamentet og de nationale parlamenters medvirken i processerne, og så er der også, hvilket har været et stort ønske fra manges side og i hvert fald fra modstandernes side i Danmark, en klar beskrivelse både af en suspensionsprocedure og af en udmeldelsesprocedure, hvis en medlemsstat skulle ønske at melde sig ud af Fællesskabet.
Det er også kommet med, og det ville garanteret ikke være kommet med, hvis det udelukkende havde været embedsmænd, der havde lavet teksten; nu har der også været politikere med til selve udfærdigelsen af teksterne.
Vi finder, det er vigtigt, at der sker en almen udbredelse af kendskabet til forfatningstraktatens indhold, og derfor skal vi også have fastlagt tidspunktet for en folkeafstemning, sådan at der bliver god tid til en grundig og fair debat.
Målet med traktaten er helt overordnet at genskabe et effektivt og beslutningsdygtigt EU, især efter udvidelsen til 25 lande, hvor det naturligvis er betydelig mere besværligt at tage beslutninger, end det er i en meget, meget mindre organisation.
Men selv om vi i Det Radikale Venstre er meget glade for EU-traktaten, er der også nyskabelser i teksten, der kan vække bekymring; det har vi kunnet se i debatten.
Især vedrørende overgang fra enstemmighed til flertalsafgørelser, de såkaldte passereller, kan der selvfølgelig være bekymring i brede kredse af befolkningen for, hvorvidt der nu på en eller anden måde vil blive indført noget, som man ikke ved i det øjeblik, man stemmer om selve forfatningstraktaten.
Derfor har vi sammen med fire andre partier i Folketinget været med til at udarbejde en aftale om, hvordan vi vil fortolke de bestemmelser, der er i udkastet til forfatningstraktat, som forhåbentlig bliver vedtaget.
Indholdet er dels en beskrivelse af de områder, hvor de fem partier er enige, altså om de forbedringer, som traktaten rummer vedrørende større åbenhed, klare værdier, principper om frihed, ligestilling, menneskerettigheder og demokrati, klar arbejdsdeling mellem EU og medlemslandene osv., dels en beskrivelse af, hvordan man vil bruge de nye regler for, hvordan et EU med mere end 25 medlemslande kan træffe beslutninger. Vi har valgt at gå med i aftalen fra Det Radikale Venstres side, fordi vi synes, det er en styrke, at de fem partier, som vil sige ja til EU-traktaten, er enige om betydningen og enige om fortolkningen.
Det giver et langt bedre grundlag for at have debatten, at man også har en enighed om, hvordan man efterfølgende vil fortolke reglerne.
Jeg vil ikke lægge skjul på, at vi har tøvet med at give et hvilket som helst parti vetoret, men den aftale, vi har lavet, mener vi simpelt hen er en måde at indhegne de specielle bekymringer på, der kan være i forbindelse med teksten.
Vi har valgt at gøre det på den måde, fordi vi synes, det er vigtigt, at der er en bred enighed i Folketinget om, hvordan traktaten skal fortolkes.
Derfor har vi valgt at være med i aftalen, og vi synes, det er en god og perspektivrig aftale.
Det er vigtigt ikke at sammenligne den direkte med det såkaldte nationale kompromis.
Monday, February 14, 2005 12:24 PM har i forhold til Maastrichttraktaten, er jo nogle, der er permanente, og som entydigt siger nej til helt bestemte arbejdsområder af EU-samarbejdet.
er det vigtigt at gøre det klart, at der ikke på forhånd siges nej.
Der er tale om en intern beslutningsproces i Danmark, hvor et flertal i det danske Folketing ved hjælp af de fem partier, der har indgået aftalen her, kan sige, hvordan de vil komme frem til en afgørelse, og inden for de fem partier kan et hvilken som helst parti sige: Vi er bekymrede for det her, vi synes ikke, vi skal gå så langt.
Den disciplin har vi fra Det Radikale Venstre valgt at indordne os under.
Den aftale vil vi holde, og vi vil så give så meget til vores aftalepartnere, at de vil få respekt for os og for, at det vil vi rette os efter.
Vi er glade for, at SF er kommet med.
Nu skal vi passe på ikke at rose hinanden for meget, men jeg vil i hvert fald udtrykke den største respekt for SF for den proces, de har været igennem.
Vi, der har fulgt SF i mange år i EU-sager, ved jo, at de har været utrolig konstruktive, når det drejer sig om miljøpolitik, ligestillingspolitik og andre vigtige områder, hvor SF har været en utrolig stor hjælp for de nationale lovgivere.
Om folkeafstemningen vil jeg til sidst sige, at Det Radikale Venstre faktisk mener, at Danmark skal sørge for at få en selvstændig afgørelse om forfatningstraktaten og derfor holde en afstemning så hurtigt som muligt, det vil sige, at vi ikke behøver at vente på en hel masse andre lande og lægge os i ly af dem, før vi selv beslutter os.
Det Radikale Venstre vil gerne have en hurtig folkeafstemning om forfatningstraktaten.