runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Charlotte Antonsen (V), 2000-04-11:
Jeg kan altså kun forstå hr. Keld Albrechtsens forvirring på den baggrund, som hr. Keld Albrechtsen jo har, nemlig en manglende tro på en markedsøkonomi.
Det, der er udgangspunktet i EU, er naturligvis, at der er tale om lande, der er demokratier, og som har markedsøkonomier, som tror på den fri konkurrence.
Derfor er det ikke så vanskeligt for os liberale at være i EU, derfor er det ikke så vanskeligt for Socialdemokratiet eller for Det Radikale Venstre at være i EU, og derfor kan vi fortsat være uenige om vores økonomiske politik, fordi vi tror på det markedsøkonomiske grundlag for den økonomiske udvikling, vi tror på, at man skaber arbejdspladser gennem vækst og den vej rundt, ligesom man gør i EU.
Så der er rigelig plads til politisk uenighed inden for EU; vi behøver ikke at melde os ud.
Det var faktisk også et svar til hr. Claus Larsen-Jensen, men der er en ting, jeg godt vil sige her, og det er, at jeg altså også synes, det er lidt ærgerligt, at vi ikke rigtig er nået til eurodiskussionen endnu, sådan som hr. Claus Larsen-Jensen var inde på, men tilsyneladende er situationen vel den, at nejsigerne efterhånden har fundet ud af, at danskerne faktisk er ret godt tilfredse med udsigten til at komme med i eurosamarbejdet, og så ønsker de altså at skabe den totale forvirring ved at tale om, at vi mister vores selvstændighed, og at socialpolitik og skattepolitik og alt muligt andet skal afgøres af EU, men det har intet med sagen at gøre.
Euroafstemningen
vedrører overhovedet ikke de spørgsmål.
Vi kan fortsat bestemme, nøjagtigt hvordan pengene kan fordeles, vi kan fortsat bestemme, hvor stor en offentlig sektor, vi ønsker i Danmark; vi har verdens største offentlige sektor, og det kan vi forsat have, så længe vi har orden i økonomien, forstået på den måde, at vi så kræver de skatter ind, der skal til for at finansiere den offentlige sektor.
Til hr. Frank Dahlgaard
: Jeg kan slet ikke følge hr. Frank Dahlgaards argumentation om, at det skulle være uansvarligt at føre en fornuftig økonomisk politik.
Altså hvad er det for noget, at man skulle lægge op til at devaluere, at man skulle lægge op til at have et budgetunderskud på over 36 mia. kr.? Er det det, hr. Frank Dahlgaard synes er en god idé?
Et budgetunderskud på over 36 mia. kr.?
Det er i hvert fald uansvarligt over for kommende generationer, og det er naturligvis også uansvarligt i forhold til samarbejdet i euroen.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-04-11:
Fru Charlotte Antonsen taler jo udenom, når hun siger, at der ikke er tale om at stække det danske folkestyre.
Så vidt jeg hørte, sagde fru Charlotte Antonsen, at det var hendes opfattelse, at det ikke ville være muligt at føre den traditionelle socialdemokratiske økonomiske politik i fremtiden, hvis vi kom med, og det betyder jo altså, at der er noget, der ikke er muligt.
Man kan ikke devaluere, og man kan ikke føre en finanspolitik som i 1982, hvor vi havde et kæmpe statsunderskud og andre ting; det kan man simpelt hen ikke, man kan ikke opføre sig uansvarligt.
Folkestyret er ikke svækket, siger fru Charlotte Antonsen.
Det bliver lidt ligegyldigt.
Vi er under formynderi, vi kan ikke opføre os uansvarligt, og så kan man sætte et kryds ved Jacob Haugaard eller andre, for det er lidt ligegyldigt, det bliver alligevel styret fra Bruxelles.
Vi bliver kastet ind under tysk og fransk ansvarlighed, og så bliver det mere ligegyldigt, hvad man stemmer til Folketinget herhjemme.
Er det ikke rigtigt?
Claus Larsen-Jensen (S), 2000-04-11:
Det er lige før, man skal overveje klippekort her, når man overtræder reglerne.
Nå, spøg til side.
Undrer det egentlig ikke fru Charlotte Antonsen, at det endnu en gang er alt muligt andet, der skal diskuteres, end det, der egentlig er indholdet af debatten?
Det andet, jeg vil spørge fru Charlotte Antonsen om,
er: Er det ikke korrekt, at den økonomiske politik, vi fører i Danmark omkring fast kurs, jo sådan set ikke i dag afhænger af, om vi har en regering af den ene eller den anden observans, men af, at der er bred enighed om ud fra danske interesser at føre den pågældende politik, og at, når vi diskuterer den europæiske udvikling, EU's udvikling, så er det klart, at de forskellige partier slås for de synspunkter, de har hver for sig, ligesom de slås i kommunerne og i Folketinget, og at det derfor ikke er meningsfyldt i forbindelse med euroen at diskutere, om det nu er borgerlig økonomisk politik eller socialdemokratisk økonomisk politik, fordi det politiske slagsmål foregår på en lang række andre felter?
Keld Albrechtsen (EL), 2000-04-11:
Men fru Charlotte Antonsen ved jo godt, at det overskud, vi i dag har på statsfinanserne, bliver der mere end rigeligt brug for i forbindelse med løsningen af det problem, vi har med, at der hele tiden i det danske samfund bliver en større andel af ældre i forhold til dem, der er på arbejdsmarkedet.
Derfor bliver der et større pres på de offentlige finanser, og derfor vil vi i løbet af de næste 10 år komme i konflikt med euroreglerne.
Det kan man regne sig frem til.
Det er et forholdsvis enkelt regnestykke.
Det kender fru Charlotte Antonsen jo nok også.
Det vil sige, at inden for det kommende årti banker vi ind i euroreglerne, og så skal vi til at føre det, der kaldes uansvarlig socialdemokratisk politik, hvis vi skal opretholde velfærdsstaten i Danmark.
Jeg kunne egentlig godt bede fru Charlotte Antonsen om at tage stilling til, om det er den ene eller den anden opfattelse af euroen, som Venstre i virkeligheden har.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-04-11:
Der er en bemærkning her i sidste omgang fra fru Charlotte Antonsen, som får mig til at studse og får mig herop.
Fru Charlotte Antonsen sagde noget i retning af, at det var hendes opfattelse, at hvis vi afskaffede kronen og fik EU's mønt, så kunne man ikke længere føre socialdemokratisk politik.
Det betyder altså, at så bliver det mere ligegyldigt, hvor man sætter krydset, når der skal stemmes til folketingsvalg.
Så bliver Christiansborg efterhånden en tilfældig bygning på vej mod lufthavnen og Bruxelles. Vil fru Charlotte Antonsen uddybe, at hun er interesseret i det her, fordi hun så kan stække mulighederne for, at det danske folkestyre f.eks. kan føre en socialdemokratisk politik?
Det er jeg da selv imod, men jeg vil da kæmpe for, at hvis der er tilstrækkelig mange, jeg havde nær sagt tosser, der stemmer på nogle tossede, skal vi tage konsekvenserne af det.
Det skal da ikke være sådan, at vi sætter os under Bruxelles' og Frankfurts formynderi.
Charlotte Antonsen (V), 2000-04-11:
Til hr. Kristian Thulesen Dahl: Venstre respekterer en folkeafstemnings resultat, og jeg forestiller mig ikke, at vi skal til at stemme om ØMU'en igen et år efter, for som det allerede er blevet sagt, er der jo den mulighed, at vi står udenfor.
Hvis Danmark ikke er med i euroen, så er vi jo heller ikke med i de overordnede økonomisk-politiske beslutninger, der træffes blandt de 11 eurolande, og når vi ikke er det, er vi altså udelukket fra en meget væsentlig del af EU-samarbejdet, og så kan man godt frygte, at det på længere sigt kan føre til, at vores medlemskab visner bort.
Det kan da godt være, at man så på et senere tidspunkt skulle overveje at komme med ind i varmen, måske når alle de østeuropæiske lande også er gået over til euro, men vi har ikke nogen planer om en ny folkeafstemning året efter, hvis det skulle blive et nej.
: Hr. Keld Albrechtsen ønsker jo ikke at høre, hvad der bliver sagt fra jasiden.
Jeg har ikke talt om, at EU siger, at man skal føre en bestemt økonomisk politik.
Det, man siger i ØMU-traktaten, er, at medlemmene ikke må skeje ud økonomisk.
De må altså ikke have et budgetunderskud på over 3 pct. af bruttonationalproduktet.
Det er omregnet til danske kroner 36 mia. kr.
Der er altså meget rig mulighed for at skeje ud økonomisk og lade pengene - 36 mia. kr. om året - fosse ud af statskassen, uden at man kommer i karambolage med de krav, der er.
Når EU har sagt, at det måske kunne være en god idé at sænke skattetrykket eller andre ting, så har det jo samtidig også været situationen, at EU og Kommissionen udmærket godt ved, at det kan de ikke blande sig i, og derfor har økonomiminister Marianne Jelved jo også vendt den anden kind til og sagt, at man ikke vil lytte efter det.
Men vi kan ikke se, at der sker noget ved, at man drøfter sit lands økonomiske politik.
Det, der er væsentligt, er, at EU ikke kan blande sig i vores finanspolitik, hverken med hensyn til skattepolitik, arbejdsmarkedspolitik eller socialpolitik.
Til hr. Frank Dahlgaard: Ja, vi vil altså til enhver tid bekæmpe en socialdemokratisk dansk regering, men man kan overhovedet ikke tale om, at det skulle stække dansk folkestyre.
Tværtimod betyder det, at vi som danske politikere ikke alene har indflydelse på vores egen hjemlige politik, men også får indflydelse på den grænseoverskridende politik, som vi jo alle samme er afhængige af, både når vi taler økonomi, miljø, beskæftigelse og mange andre emner.
Niels Helveg Petersen (RV), 2000-04-11:
Den var en del af Edinburghafgørelsen.
Den var en del af det grundlag, vi stemte om i 1993, men euroen indgik ikke i afstemningsgrundlaget.
Der blev ikke stemt nej til euroen i 1993.
Det er jo rigtigt, hvad jeg siger.
Vi stemte om et nyt grundlag for Danmarks tilslutning til Maastrichttraktaten, men den danske befolkning sagde ikke nej til euroen ved et afstemningstema, hvor den indgik i Traktaten.
Holger K. Nielsen (SF), 2000-04-11:
Forholdet til ØMU'en indgik da i det formelle grundlag for folkeafstemningen i 1993.
Og er det ikke korrekt, at den måde, det indgik på, var, at vi havde en undtagelse fra Danmarks deltagelse i ØMU'ens tredje fase?
Og er det ikke korrekt, at danskerne stemte ja til, at vi skulle have den undtagelse?
Det er det, regeringen nu forsøger at ændre, og årsagen til, at vi skal have en folkeafstemning om det her spørgsmål, er, at der skal en ny folkeafstemning til for at ophæve den undtagelse, som vi fik i 1993, fra ØMU'ens tredje fase.
Niels Helveg Petersen (RV), 2000-04-11:
Ja, vi stemte ja til det grundlag, der var knyttet til Maastrichttraktaten.
Det er vi enige om.
Det var det nye efter folkeafstemningen i 1992, men den afstemning var ikke - så kan vi diskutere det politiske - juridisk en afstemning om Danmarks tilslutning til euroen.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-04-11:
Jeg synes, at den diskussion, der er nu, om, at vi ikke skulle have stemt om euroen tidligere, er fuldstændig absurd.
Det er dog indgået ret kraftigt
både i det skriftlige juridiske grundlag, i det formelle grundlag, vi har taget stilling til, og i de politiske diskussioner, der har været.
I hele forløbet mellem 1992-afstemningen og 1993-afstemningen var det at skabe nogle undtagelser helt centralt for de aktører, der forhandlede om Edinburghafgørelsen, og det er derfor også helt mærkværdigt at opleve den diskussion, der er mellem to af deltagerne i det forløb, og høre den ene part sige, at vi ikke har haft det inde som et formelt grundlag.
Derfor synes jeg også, at eftersom det i Edinburghafgørelsen var en realitet, at man også havde forbeholdet om valutaspørgsmålet, og Venstre med det samme efterfølgende gjorde det klart, at det ville arbejde på at få ophævet det forbehold, er det interessant at vide, hvad der så sker efter et nej den 28. september, om Venstre også dér vil sige til befolkningen: Ja, nu har I godt nok stemt for et forbehold, for at vi fortsat skal have vores nationale valuta, men vi arbejder da fortsat på en ny afstemning, der kan fjerne den nationale valuta.
Niels Helveg Petersen (RV), 2000-04-11:
Mit indlæg for noget siden var udsprunget af, at hr. Kristian Thulesen Dahl sagde, at Danmark sagde nej til euroen tre gange.
Det er forkert, hvad hr. Kristian Thulesen Dahl sagde, og det mener jeg også er dokumenteret.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-04-11:
Jeg vil gerne sige tak til fru Charlotte Antonsen for svaret, fordi fru Charlotte Antonsen i modsætning til regeringspartierne jo erkender, at her er tale om et politisk projekt, der indeholder en klar politisk centralstyring fra EU's side.
Det er ganske vist ikke noget særlig demokratisk synspunkt, men jeg forstår da godt, at et borgerligt parti som Venstre går ind for den konstruktion, for det jo er en - hvad skal man sige? - traktatfæstet borgerlig politik, som man dermed får indført, og som Folketinget ikke kan sætte sig op imod.
Så tak for svaret!
Det er jo rene ord for pengene.
Jeg må sige til dem, som har diskuteret folkeafstemningerne om euroen, at vi har da stemt om den euro tre gange i træk.
Tilhængerne har da gang på gang forsikret befolkningen om, at hvis den stemte ja til den ene traktat efter den anden, så var det et nej til euroen.
Sådan har grundlaget da været.
Vi har bare været nogle, der, dengang man kom med det nationale kompromis, sagde: Det tror vi ikke en pind på, det holder ikke en millimeter, og derfor stemte vi imod det.
Men det er da rigtigt, som flere ordførere har været inde på, at vi tre gange i træk har stemt om den fælles mønt.
Charlotte Antonsen (V), 2000-04-11:
Først til hr. Kristian Thulesen Dahl: Det er altså første gang, vi alene skal tage stilling til et dansk ja til euroen, og derfor er det den første danske euroafstemning.
Sådan er det altså.
Venstre respekterer altid folket og folkets afgørelse, så selvfølgelig vil vi respektere et nej, ligesom vi gjorde i 1992.
Baggrunden for, at vi fik Edinburghafgørelsen, var jo netop, at vi af politiske og ikke af juridiske grunde, for juridisk kunne man sagtens have den samme folkeafstemning med et års mellemrum, fandt, at det var forkert at spørge danskerne om Maastrichttraktaten en gang til.
Derfor var det, at vi forhandlede og fik de danske undtagelser, som så reducerede Maastrichttraktatens rækkevidde.
Så til hr. Keld Albrechtsen: Jamen jeg er enig i det, hr. Keld Albrechtsen siger der er blevet sagt fra Venstres formands side om, at euroen forhindrer en uansvarlig socialdemokratisk politik.
Jamen noget af det, der er forudsætningen for eurodeltagelse, er jo netop, at man har orden i økonomien.
I øjeblikket har vi en dansk socialdemokratisk regering, som har orden i økonomien.
Så kan vi altså godt søge om euromedlemskab.
Det er klart, at det forhindrer man, og det tror jeg er til gavn for os alle, for konsekvensen af de økonomiske udskejelser især i 1970'erne var det, man kaldte stagflation, hvor vi havde en galopperende inflation sideløbende med en galopperende arbejdsløshed.
Vi er i hvert fald i Venstre stærkt uenige i, at vi skal forsøge det en gang til, men jeg kan forstå, at det er hr. Keld Albrechtsens politik, ligesom det er SF's politik, at vi kan komme i en situation, hvor det er en god idé at devaluere.
Det synes vi ikke.
Vi synes, det er en dårlig idé at devaluere.
Holger K. Nielsen (SF), 2000-04-11:
Jamen jeg fatter ikke en lyd af det her.
Der bliver sagt af udenrigsministeren, at det ikke var en del af grundlaget; det var jo noget af det politiske.
Javist var det noget af det politiske.
Det var også det, vi stemte om i 1993.
Vi stemte i 1993 om Maastrichttraktaten plus Edinburghafgørelsen.
Kan jeg få et klart svar fra udenrigsministeren: Var undtagelsen fra ØMU'en en del af Edinburghafgørelsen, eller var den ikke en del af Edinburghafgørelsen?
Og for det andet: Stemte vi ikke også om Edinburghafgørelsen i 1993?
Karen Jespersen (S), 2000-04-12:
Det er rigtigt, som fru Anne Baastrup siger, at lovforslaget lægger op til en mulighed for at stoppe biler, men begrundelsen for at fremsætte lovforslaget - det er så også svar til hr. Frank Aaen - er sådan set at præcisere, at politiet ikke har nogen beføjelser til at ransage en bil ud over dem, der ligger i retsplejelovens bestemmelser.
Samtidig har der heller ikke været nogen tilstrækkelig klar lovhjemmel med hensyn til spørgsmålet om muligheden for at stoppe en bil, og derfor kan man sige, at det var der heller ikke klare regler for på det tidspunkt, hvor Schengen blev vedtaget.
Men det vigtigste har været koblingen til at understrege, at der ikke er nogen adgang til at ransage en bil ud over den, der findes i retsplejeloven, og det er faktisk en meget vigtig præcisering i forbindelse med den debat, der var på det tidspunkt, hvor vi diskuterede Schengen.
Med hensyn til ekspropriationsbestemmelsen vil jeg sige til hr. Peter Skaarup: Lovforslaget er et debatoplæg, og det er lovforslag jo som regel.
Men det, jeg sagde før, var jo lige præcis, at det har været med til at sætte fokus på det problem, vi har med at få grunde til og bygninger til asylcentre, uden at det betyder opskruede priser, og som jeg også sagde ved fremsættelsen af lovforslaget: Lad os prøve at tage en diskussion om det problem.
Jeg har selvfølgelig hørt, at der ikke er nogen vild begejstring blandt Folketingets partier for den bestemmelse, og det indgår selvfølgelig i mine overvejelser.
Tom Behnke (FRI), 2000-04-12:
Det var ikke bare et godt psykologisk argument, det var sandheden, og sandheden kommer jo frem nu.
Vi kan huske tilbage, at den daværende justitsminister, Bjørn Westh, så vidt jeg husker, jo også på møder ude i landet bedyrede, at det ikke var rigtigt, at det fremover ville blive sådan, at tilfældige borgere ville blive stoppet på tilfældige steder rundt i landet i deres køretøjer og blive kontrolleret.
Det bedyrede man dengang, og vi sagde: Det passer ikke.
Og nu kommer sandheden også frem. Men man skal jo holde fast i, at vi i Frihed 2000, dengang kaldet Fremskridtspartiet, var helt enige i, at vi selvfølgelig skal have det internationale samarbejde om bekæmpelse af den grænseoverskridende kriminalitet. Så langt var vi jo enige.
Dér, hvor uenigheden opstod, det var: Betyder det så, at vi nødvendigvis skal fjerne grænsekontrollen?
Ja eller nej.
Vi sagde: Nej, det behøver det ikke at betyde.
Vi kan godt få en undtagelsesbestemmelse ind i Schengenkonventionen, således at vi må opretholde vores grænsekontrol.
Det kunne vi have fået, og det ville vi have fået, hvis vi havde bedt om det,
men det ville man ikke, for man ville have grænserne væk som et symbol på, at nu var vi med i samarbejdet.
Det havde man ikke behøvet, men man gjorde det.
Anne Baastrup (SF), 2000-04-12:
Det er fuldstændig rigtigt, som ministeren siger, at den konkrete adgang til at åbne lukkede rum skal være i overensstemmelse med ransagningsbestemmelserne i retsplejeloven.
Men at der ikke er noget som helst oplæg til afgrænsning af, hvad det er for nogle biler, og hvad det er for nogle førere, politiet fremover skal standse med henblik på at undersøge, om man transporterer illegale folk, synes jeg simpelt hen er en retspolitisk nyskabelse, som den tidligere justitsminister, Bjørn Westh, afviste ville komme.
Så siger ministeren, at den argumentation, vi andre kommer med, bare er overdrevet.
Jeg synes simpelt hen, indenrigsministeren burde tage en snak med justitsministeren om, hvorvidt det er den vej, vi skal gå rent retspolitisk, blot på grund af Schengenkonventionen, og om ministeren vil være med til, i hvert fald som minimum, at lave nogle afgrænsninger, så politiet ikke bare får fuldstændig frit spil.
Vi kender jo den undersøgelse fra Glostrup Politi, hvoraf det helt klart fremgår, hvad det er for en type førere, man går efter, og jeg synes, det er helt uacceptabelt, at ministeren ikke tager det alvorligt.
Henning Grove (KF), 2000-04-12:
Indenrigsministeren nævnte, at Præsidiet ikke gerne ser for mange lovforslag, og det er da rigtigt, at vi ikke vil have flere lovforslag end nødvendigt, ligesom vi også sætter pris på lovkvalitet.
Tværtimod ønsker vi en så klar lovgivning som muligt og en så forenklet lovgivning som muligt, så befolkningen lettere kan finder rundt i den.
Peter Skaarup (DF), 2000-04-12:
Der er to ting, jeg vil spørge ministeren om på baggrund af ministerens tale for lidt siden.
Det ene er, at jeg hørte ministeren sige, at der skulle være en konkret mistanke for at kunne standse køretøjer efter denne nye regel i loven.
Ministeren må jo stå bag lovforslaget, men her står der, at det ikke er nødvendigt med en konkret mistanke, så uanset om der er en konkret mistanke eller ej, kan man altså gøre det.
Det står flere steder i fremsættelsen, og det står også i selve bemærkningerne til lovforslaget.
Så vil jeg godt spørge ministeren - for det synes jeg ikke rigtig vi fik svar på - om det er korrekt, som ministeren sagde til Berlingske Tidende den 6. april, at det er et debatoplæg, som vi kan diskutere.
Og vil regeringen tage afsnittet om ekspropriation ud eller ej?
Det synes jeg også vi kan forvente at få et svar på her i dag, for når vi har en førstebehandling af forslaget, er det vel for at få svar på kritikken af den del af det.
Så jeg vil godt spørge ministeren: Er det et debatoplæg, eller er det et lovforslag?
Frank Aaen (EL), 2000-04-12:
Med formandens tilladelse vil jeg starte med at erklære mig helt enig i hr. Groves betragtninger.
Når det var en så central del af diskussionen i 1997, er det selvfølgelig ikke noget, man lige er kommet i tanker om.
Det er noget, man har fundet det mest opportunt at vente lidt med, og jeg kan i hvert fald sige til ministeren, at der kommer et skriftligt spørgsmål om netop det punkt for at få afklaret, hvorfor man har gået og puslet med den del af forslaget i så lang tid.
Jeg forstår ikke ministerens bagatellisering af de retspolitiske problemer i dette lovforslag, men det er ikke så meget det, jeg vil spørge til.
Jeg vil gerne høre ministerens svar på dette spørgsmål
Hvorfor kommer dette forslag nu?
Hvilke ændringer er der sket, siden tilslutning til Schengen blev vedtaget i 1997?
Jeg ved godt, loven forventes at træde i kraft næste år, men det ændrer jo ikke ved, at hele problemkomplekset var klarlagt, da vi diskuterede Schengentilslutningen i 1997.
Hvorfor kommer forslaget så nu?
Frank Aaen (EL), 2000-04-12:
Jeg glæder mig over, at hr. Arne Melchior dog har så megen betænkelighed ved den her del om ransagning af biler helt vilkårligt, at vi kan diskutere det under udvalgsarbejdet.
Så jeg takker for det tilsagn, og så vil jeg bare sige, at frugtsalat er dejligt, men hvis man kommer rådne æbler i frugtsalaten, så er den dårlig.
Frank Aaen (EL), 2000-04-12:
Det er korrekt, at min lille dreng engang blev taget med en legetøjspistol i tasken under en flyvning fra København til Aalborg.
Han blev meget flov over, at han blev stoppet, og denne pistol blev fjernet og lagt i bagagerummet, så det kan jeg bekræfte. Men det ændrer jo ikke ved det hovedsagelige, at vi har fået det her problem, fordi det er forbudt for Danmark i dag at lave en effektiv kontrol ved grænsen.
Det er jo fakta, det kan man ikke tale sig bort fra.
Må jeg så sige om det med stramninger: Det, at man kan ekspropriere en bolig, er jo ikke en lempelse for flygtningene, det er jo udelukkende en stramning over for mennesker, der udnytter den situation, at nogle er i nød og ikke kan finde et sted at bo, og i den situation jobber prisen op.
Så det er i virkeligheden bare en stramning i forhold til nogle, der ønsker at hive for meget profit hjem i en nødsituation.
Det er i virkeligheden skatteyderne, vi beskytter, og ikke nogen som helst form for lempelse for de stakler, der kommer til landet, fordi de er flygtninge.
Arne Melchior (CD), 2000-04-12:
Min korte bemærkning skal gå til ordføreren, som er hr. Frank Aaen, og derfor vil jeg gerne bede hr. Frank Aaen, når han nu dog skal have ordet, bekræfte, at man også får undersøgt sin bagage og sin krop, når man flyver indenlands.
Det har altså intet som helst, som hr. Skaarup har drømt om, at gøre med, at man skal over en grænse.