runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Holger K. Nielsen (SF), 2000-05-25:
Meget morsomt, meget morsomt, det svarer næsten til, at jeg hørte en tale på vores landsmøde, hvor der var en, der sagde, at det at være for ØMU'en svarer til, at man vil varme et stort hus op ved at have en termostat, der ligger i Frankfurt.
Så noget med huse har det her da at gøre, ikke!
Men jeg kan da fortælle, at jeg faktisk skrev en bog om det her helt tilbage i 1983.
Jeg skal nok sende den til fru Elisabeth Arnold sammen med vores partiprogram, så hun kan blive orienteret om, hvad debatter i SF går ud på.
Jeg indrømmer, at det ligger lidt ud over den tænkning, der er hos regeringspartierne, nemlig at vi bare skal være med; det er frygteligt, hvis vi ikke er med i det hele.
Vi skal være med bare for at være med, og vi skal være med ved bordet bare for at være med ved bordet.
Det, vi siger, er, at det jo kan være, at der er nogle borde, som vi ikke vil spise ved, for det bryder vi os ikke om.
Så er der andre borde, hvor vi gerne vil spise ganske, ganske godt, og hvor vi skal have indflydelse.
Det synes jeg er en Europavision, der ligger ud over det, som regeringen tænker.
Det ved jeg da udmærket godt.
Elisabeth Arnold (RV), 2000-05-25:
O.k., et Europa i flere rum; det er så det, det handler om.
Så vil jeg gerne spørge SF, hvad det er for nogle rum, SF vil bo i.
Holger K. Nielsen (SF), 2000-05-25:
Nu synes jeg, vi er ved en meget spændende diskussion.
Vi tog ikke afstand fra Joschka Fischer, jeg var faktisk den eneste, tror jeg, i debatten her i Danmark, som ikke tog direkte afstand fra Joschka Fischer.
Jeg sagde, at det var nogle spændende ideer, han var kommet med, også ud fra, at hvis der er demokratisk flertal i nogle lande for at gå meget langt i integrationsprocessen - og det er der uden tvivl i Tyskland, det er der uden tvivl i andre europæiske lande - så synes jeg ikke, at vi kan blokere for, at de skal have lov til at gøre det.
Det er også det, der ligger i det nationale kompromis med: at vi ikke vil forhindre de andre i at gå videre.
Men så skal vi også finde en plads til os, hvor der ikke er demokratisk flertal for den meget vidtgående integration.
Det, der ligesom er hele pointen, er, at der er visse lande, der ikke vil være med i den vidtgående integration, der er andre lande, der ikke kan være med i den vidtgående integration.
Og det, der er øvelsen, er at få Europa til at spille sammen med alle de forskellige forudsætninger, der er mellem de lande, der enten ikke vil eller ikke kan være med.
Det er ikke nye skel; tværtimod er det en forudsætning for at ophæve gamle skel, at vi får den integrationsstrategi.
Elisabeth Arnold (RV), 2000-05-25:
er jo netop, at et Europa i flere hastigheder udvikler sig til et Europa, hvor der er A-medlemslande og B-medlemslande, og som vil genoplive de gamle skillelinjer i Europa mellem stormagter og dem, der er i randområderne.
Kan SF slet ikke se farerne ved en sådan udvikling, som et Europa i flere rum, et Europa i flere hastigheder vil udvikle sig til, nemlig et Europa med nye skillelinjer.
Er det det, SF vil med et nej?
Holger K. Nielsen (SF), 2000-05-25:
Nej, det er ikke rigtigt.
Det er en alt for naiv beskrivelse af de faktiske forhold.
Når det drejer sig om Den Europæiske Centralbank, så ved fru Pernille Blach Hansen jo godt, at det ikke er danske synspunkter, den danske nationalbankdirektør kan tage.
Det er europæiske synspunkter, der skal tages, for at der skal være tillid til euroområdet som helhed.
Det er sådan, kan man sige, at det valg, man skal træffe, er, om indflydelsen er større end den suverænitet, man taber.
Vi mener det sidste netop på grund af finanspolitikken, den økonomiske politik og den meget dynamiske integrationsproces, der kommer i gang gennem ØMU'en, hvor EU vil gå ind på nogle helt, helt nye områder.
Det blev sagt meget præcist af Asger Aamund i TV 2 i aftes, hvor han sagde, at det her drejer sig om, at der skal skabes et forenet Europa, hvor EU får indflydelse på nye områder.
Det vil betyde tab af dansk suverænitet på de områder.
Vi synes, det er en meget farlig udvikling.
Jeg indrømmer, det kan gå godt, det kan ikke udelukkes, men den er utrolig farlig, og derfor ønsker vi ikke at tage den risiko.
Vi mener, det er en forkert udvikling for Danmark og for Europa.
Pernille Blach Hansen (S), 2000-05-25:
Sådan er det jo nu, de andre bestemmer jo over os, fordi vi selv har valgt at fraskrive os den ret.
Er det ikke rigtigt, at ved at gå med i den fælles valuta så hiver vi noget af indflydelsen tilbage, den indflydelse, vi har opgivet i Danmark og opgav allerede i 1982, er det ikke rigtigt?
Holger K. Nielsen (SF), 2000-05-25:
Jeg kan forstå, at fru Pernille Blach Hansen er meget negativ over for en vision om et Europa i flere hastigheder eller et Europa i flere rum, som vi kalder det.
Jeg synes, man skal have en langt mere nuanceret debat om den europæiske vision her i Danmark.
Jeg tvivler meget på - hvis vi skal have et EU med 30 medlemslande - at det så overhovedet er realistisk, at vi har den samme integrationsmodel, der er i øjeblikket.
Den model, vi kører med i øjeblikket, blev meget skabt i 1950'erne med nogle meget flotte føderalistiske visioner af folk som Monnet og Schuman, men det var med seks meget homogene lande.
Det er helt umuligt at forestille sig, at Østeuropa i den grad kan gå ind i sådan en model.
Så i stedet for at jamre over, at det bare giver mangel på indflydelse, kan det også godt give mere indflydelse på visse områder.
En af pointerne hos mig er, at der er områder, som vi prioriterer højt her i Danmark.
Når det drejer sig om miljø, er vi i front, det skal vi fortsat være.
Og jeg vil godt gentage, at vores nej til ØMU'en ikke er et nej til Europa.
Pernille Blach Hansen (S), 2000-05-25:
Det er ikke det Europa, Socialdemokratiet går ind for.
Men jeg kan ikke rigtig få det til at hænge sammen.
På et spørgsmål fra Venstres ordfører lige før, der svarede SF's formand, at i dansk politik ville SF gerne have indflydelse, hvorfor vil SF så ikke have det i europæisk politik, når det drejer sig om indflydelse over pengene?
Det kan jeg ikke helt få til at hænge sammen.
Hvordan kan SF synes, at det er demokratisk at lade andre bestemme over os, for sådan er det jo lige i øjeblikket?
Holger K. Nielsen (SF), 2000-05-25:
Vi kan måske diskutere det lidt mere seriøst ved en anden lejlighed, men så vidt jeg har forstået, så har SF altså støttet alle forbedringer af børnepasningsorloven, og derfor er jeg stadig væk lidt uforstående over for det.
Jeg synes, at SF og Kristeligt Folkeparti skulle sætte sig sammen og så se på, hvordan vi i fællesskab kunne få en bedre politik i forhold til børnefamilierne, for det er et anliggende, vi er meget optagede af.
Ole M. Nielsen (KRF), 2000-05-25:
Vi har helt konkret haft initiativer i den forgangne sæson, hvor vi har fremsat forslag, der gør det muligt for børnefamilierne at fravælge arbejdsmarkedet i en periode simpelt hen for at give bedre vilkår for børnene.
Det fik en pauver tilslutning og blev i stedet til regeringens hakkeri, hvor man hakker orlovsordningen op i nogle småstykker.
Det har vi ikke haft SF's støtte til.
Det ville vi gerne have, også selv om vi ikke har flertal, og selv om vi kun opnår et mindretal sammen med SF, så vil vi faktisk gerne have den støtte.
Holger K. Nielsen (SF), 2000-05-25:
Jeg er da ked af, at hr. Ole M. Nielsen er blevet svigtet, men jeg forstår ikke helt konkret, hvad vi har gjort forkert, men jeg kan så bekræfte, at det, som også er Kristeligt Folkepartis anliggende, nemlig at skabe bedre vilkår for børn og børnefamilier, også er vores anliggende.
Så i det omfang, der kan skabes flertal for det, kan man regne med SF også her til efteråret.
Ole M. Nielsen (KRF), 2000-05-25:
Hr. Holger K. Nielsen havde nogle meget fornuftige overvejelser om paradokset, der er mellem regeringens gode økonomiske tal og så de knap så gode tal i meningsmålingerne, og havde også en vurdering af, at det måske kunne have noget at gøre med sprog; den manglende sammenhæng imellem det, man siger, og så det, man gør, troværdighed kan vi kalde det.
Et af de områder, hvor vi synes, at det har knebet meget med regeringens troværdighed det seneste års tid, er med hensyn til, hvad man siger om børnefamilierne, og hvad man vil være med til at gøre.
Kan vi regne med, at SF vil være med til at bruge de gode tider til at gøre det bedre for familierne, for folkets fremtid, ved at give børnefamilierne bedre vilkår i fremtiden?
Elisabeth Arnold (RV), 2000-05-25:
Det kan da ikke nytte noget, at man henviser til, at man godt kan sende SF's program, og så kan vi alle sidde og læse det.
Det er jo her på talerstolen, det skal siges.
Vælgerne og offentligheden skal da vide, hvad det er for en vision, SF har for et kommende Europa; et stort Europa med mange nye medlemslande.
Hvad er det for en position, Danmark skal have
Må vi ikke få det at vide?
Det kan da ikke være nok bare at henvise til en eller anden tryksag, som så ligger og samler støv på skrivebordene.
Lad os få visionerne præsenteret her fra Folketingets talerstol.
Holger K. Nielsen (SF), 2000-05-25:
Jamen fru Elisabeth Arnold har slet ikke forstået pointen i det, jeg sagde om vismændene.
Jeg sagde det modsatte: at de ikke var på nejsiden, at de var blevet påduttet at tilhøre nejsiden, fordi jasigerne tog så kraftigt afstand fra dem.
Tværtimod giver de en afbalanceret rapport, der på mange måder giver regeringen ret.
På ganske, ganske små områder sætter de spørgsmålstegn ved regeringens politik, og så falder der brænde ned, så tager finansministeren afstand fra vismændene, så er det, de laver, useriøst.
Det var det, jeg påpegede.
Men jeg er da glad for det, for i offentligheden er det blevet til, at vismændene er på vores side, men det er i virkeligheden helt urimeligt.
Men som sagt er jeg glad for det.
Så spørger fru Elisabeth Arnold, hvad der skal ske efter et nej.
Et nej er da en fortsættelse af den nuværende udvikling.
Jeg har en masse visioner for Europas udvikling.
Jeg kan snildt sende
Vi er i en nejsituation netop nu.
Det er vi altså.
Jeg ved godt, at andre forsøger at give en anden fremstilling af det, men vi er uden for ØMU'en i øjeblikket.
Vi har en undtagelse.
Denne undtagelse vil regeringen have ophævet.
Det er regeringen og ikke os, der vil have en ny situation.
Elisabeth Arnold (RV), 2000-05-25:
Vismændene er på vores side, sagde hr. Holger K. Nielsen.
Altså mig bekendt har vismændene ikke anbefalet et nej til euroen.
Vismændene har beregnet nogle økonomiske konsekvenser og fundet ud af, at der ikke er så meget at komme efter hverken til den ene eller den anden side.
Men alligevel har hr. Holger K. svært ved at få armene ned, for nu går det jo godt, og vi vinder.
Så vil jeg gerne spørge SF: Hvad vinder SF?
Hvad er SF's vision?
SF sagde til Det Radikale Venstre i talen: Lad være med at komme med alle de tal.
O.k., det lader vi så være med.
Så må det næste spørgsmål være: Hvad er så visionen?
Hvad er det for et Europa, som hr. Holger K. Nielsen ser foran sig?
Vi venter spændt.
Holger K. Nielsen (SF), 2000-05-25:
Det er fuldstændig korrekt, at der er fantastisk meget hykleri i Venstres snak om de dårligst stillede på arbejdsmarkedet.
Venstre vil jo ikke støtte, at der sker en uddannelsesindsats i forhold til de mennesker.
Det er fuldstændig korrekt, og det er hyklerisk. Så til det andet: Jeg synes, at jeg var meget sød ved regeringen.
Hvis man plejer at høre mig, så vil man da lægge mærke til, at jeg sådan set var ganske positiv.
Jeg sagde da, at det går godt med dansk økonomi.
Jeg kan da læse op, hvad det var, jeg sagde.
Jeg sagde nemlig, at dansk økonomi har det godt, den økonomiske vækst er brølende, arbejdsløsheden er faldet
markant, betalingsbalancen har det langt bedre, der er overskud på de offentlige finanser.
Og så sagde jeg, at det kan i høj grad krediteres regeringens økonomiske politik støttet af SF.
Er det ikke pæne sager?
Jeg synes da, vi har haft et ganske godt samarbejde, og vi har fået indflydelse på mange forskellige ting, og derfor lagde jeg også vægt på, at denne her regering da er langt, langt bedre end en borgerlig regering ville være.
Det er bare ikke godt nok, og det er hele problemet.
Problemet er, at regeringen har en række helt åbenlyse vanskeligheder i forhold til vælgerne.
Det må vel også erkendes af den socialdemokratiske ordfører.
Dér siger vi, at vi har en række gode råd til, hvordan man kan komme ud over den krise, og derfor vil vi godt ind i en nærmere diskussion med regeringen om, hvordan regeringen og venstrefløjen i fællesskab kan formulere en troværdig og overbevisende velfærdspolitik for befolkningen.
Pernille Blach Hansen (S), 2000-05-25:
Jeg vil godt lige i forlængelse af den seneste ordveksling spørge hr. Holger K. Nielsen, om det ikke er interessant at høre Venstre sige, at uddannelsespolitikken er vi enige om, og så har regeringen lavet forlig med bl.a. SF på voksenefteruddannelsen, uden at Venstre er med, for det kunne de ikke støtte.
Det var det ene spørgsmål.
Det andet er: Vi siger vel farvel til en folketingssamling nu, hvor SF har fået så meget indflydelse som aldrig nogen sinde før, men samtidig hører vi her SF's formand rette kritik af regeringen.
Betyder det så, at alt det, vi har udrettet sammen i denne folketingssamling, ikke har været godt nok?
Holger K. Nielsen (SF), 2000-05-25:
Jeg synes i og for sig, det var en rimelig plat bemærkning, at jeg skal have taburetter.
SF vil have indflydelse, og det er der da ikke noget galt i.
Og det, jeg så siger, er, at vi har en politik.
Det er godt nok ikke den her liberalistiske politik, som Venstre har, hvor man har en forestilling om, at bare man deregulerer på arbejdsmarkedet, bare man knægter fagforeningsrettighederne, så får man virkelig de her folk ud i job. Det er ganske rigtigt, at den politik har vi ikke, men vi har en politik, hvor vi forpligter private arbejdsgivere og offentlige arbejdsgivere, hvor vi får en diskussion i gang om, hvordan vi kan få de her mennesker ind.
Jeg må sige til fru Ulla Tørnæs, at det er for utilstrækkeligt, for useriøst bare at have en forestilling om, at hvis man giver skattelettelser til erhvervslivet, hvis man deregulerer, så får man de her mennesker ind på arbejdsmarkedet.
Så til det med at vi vil have en stram økonomisk politik: Det er simpelt hen løgn.
Jeg kan finde citatet
dernede, det har jeg ikke sagt.
Og hvis jeg får mulighed for det senere, kan jeg læse det op.
Jeg har sagt, at SF altid er villig til at diskutere en stram økonomisk politik.
Det gælder uanset, om det bliver et nej, eller om det bliver et ja.
Det var det, jeg sagde den pågældende dag.
Jeg fatter ikke, hvorfor fru Ulla Tørnæs og andre bliver ved med at fyre den slags bemærkninger af, de hører ingen steder hjemme.
Og der er ingen uoverensstemmelse mellem det, hr. Jes Lunde har sagt tidligere i dag, og det, jeg har sagt.
SF har sagt, at vi tager vores ansvar alvorligt.
Det kan fru Ulla Tørnæs være glad for vi gør i modsætning til Venstre, og det betyder, at hvis der bliver behov for en stram økonomisk politik, jamen så er vi også villige til at diskutere den, og det er ligegyldigt, om det bliver et ja eller et nej.
Omkring de langtidsledige og dem, der er sat uden for arbejdsmarkedet, vil jeg sige, at det er fantastisk vigtigt med en markant uddannelsesindsats.
Jeg tror, det er vigtigt, at vi fortsætter den udvikling og ligesom også har i baghovedet, at vi selvfølgelig skal investere i videregående uddannelser, og det kommer der nok nogle diskussioner om i næste folketingsår, men at vi så også skal huske, at der er utrolig mange, der er sat udenfor i øjeblikket, som kan løftes ind på arbejdsmarkedet gennem relevante uddannelsesforløb.
Dertil kommer jo en fortsættelse af den servicejobstrategi, som vi fik ind i finansloven, at vi må engagere kommuner og amter langt, langt kraftigere, også engagere private arbejdsgivere, forpligte arbejdsgiverne langt kraftigere til, at de også har et socialt ansvar.
Det er, som om hele debatten omkring det sociale ansvar er blevet sådan lidt løsagtig.
Det er sådan blevet fine konferencer og fine skåltaler, man holder.
Der er visse virksomheder, der er gået i gang med det.
Grundfos er et meget godt eksempel.
Men der vil vi godt arbejde for, at man får mere forpligtende aftaler på det.
Bendt Bendtsen (KF), 2000-05-25:
Jeg vil gerne sige tak til fru Mimi Jacobsen for de pæne ord.
Det er rigtigt, at både ældre og sundhed og uddannelse har en stor prioritet hos Det Konservative Folkeparti.
Og jeg mener faktisk også, at hvis vi ser på nogle af de konservativt styrede kommuner, der er ude i landet, så kender vi også vores besøgelsestid.
En af pillerne i det konservative hus er vores socialpolitik, det vil vi altid stå fast på. Og så direkte til fru Mimi Jakobsens spørgsmål, om vi her fra dette hus skal gå ud og detailstyre kommunerne: Vi har så meget respekt for det kommunale selvstyre, at vi mener, at det er ude lokalt, man står til regnskab for sine handlinger hvert 4. år, og det er derude, vi lægger politikken på hjemmehjælpsområdet og på ældreområdet.
Og vi ser gerne og har arbejdet for det lokalt, at man ude i de områder får en større valgfrihed, så de ældre ikke skal skifte hjemmehjælp så meget, som de gør nogle steder.
Vi har desværre også i min egen hjemby haft en pensionist, der ligefrem fik hjemmehjælper nr. 100.
Holger K. Nielsen (SF), 2000-05-25:
Ja, nu er forretningsordenen jo sådan, at man har 1 minut her på talerstolen, så jeg skal forsøge at give en læse let-lektion på 1 minut på, hvad SF's EU-visioner er.
Det er kortfattet det, vi kalder et Europa i flere rum, det er et langt mere fleksibelt europæisk samarbejde, end tilfældet er i øjeblikket.
Vi mener faktisk, der er perspektiver i, at Danmark står uden for ØMU'en, at der blev skabt et eurofrit område i det store, samlede Europa, som vi skal have skabt.
Jeg tror, det er en forudsætning for, at vi kan få en folkelig opbakning bag det europæiske samarbejde.
Jeg tror, det er en forudsætning for, at vi kan få Østeuropa integreret på en let måde.
Jeg tvivler på, at man med den udvikling, hvor man integrerer i dybden i stedet for i bredden, som tilfældet er med ØMU-konstruktionen, kan få Østeuropa med ind i den hast, som vi skal have.
Som jeg har sagt for nylig: I stedet for Joschka Fischers vision om et føderalt Europa om 10 år, skal vi inden for 10 år have sikkerhed for, at hele Balkan, Serbien, Kroatien, Albanien, Makedonien, Bosnien, Kosovo er medlemmer af EU, og at de sætter sig sammen og forhandler fiskekvoter og krumme agurker, forhandler landbrugsordninger og i samarbejde stiller krav til Nordeuropa om, at der ikke skal være så meget støtte til det nordeuropæiske landbrug, og at de så bagefter går ud og spiser frokost sammen i stedet for at sprætte maven op på hinanden.
Det er vores vision om Europa.
Et samlet, helt Europa, hvor EU's fredsskabende rolle virkelig får betydning, og det forudsætter en helt, helt anden integrationsstrategi end den, der er tilfældet i øjeblikket.
Det blev vist en udvidet læse let-udgave på 2 minutter.
Bendt Bendtsen (KF), 2000-05-25:
Jeg kan bekræfte, at alle, der går på arbejde hver dag og betaler mellemskat, efter den konservative model vil slippe billigere i skat.
Vi nøjes ikke med at holde skåltaler om, at det skal kunne betale sig at arbejde.
Og så er det rigtigt med hensyn til dagpengeområdet: Tidligere kunne man jo faktisk næsten i en uanet periode være på dagpenge.
Det har vi sagt fra konservativ side i mange, mange år.
Den blev først skåret noget ned, så var det 5 år, så blev det 4 år, og det var så politikken.
Det er rigtigt, at vi går ind for en mere skrå model, vi har ikke lagt niveauet endnu, men det er rigtigt, at understøttelsen ifølge os skal være større i år 1, lidt mindre i år 2 og i år 3.
Sådan er det.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-05-25:
Jeg kan sige, at denne her situation bestemt ikke giver særlig anledning til moro eller noget lignende.
Denne her sag er dybt tragisk.
Det er dybt tragisk, at det parti, som siger, det vil stå i spidsen for regeringen efter valget osv., osv., ikke heroppefra kan give noget som helst bud på sin egen holdning til Østrigssanktionerne, andet end at man vil opfordre statsministeren til et eller andet.
Man er fuldstændig i lommen på statsministeren.
Det afgørende for, om der er flertal for et forslag herinde, er jo bl.a., om Venstre vil stemme for eller imod.
Kan vi heroppefra få et klart svar fra fru Ulla Tørnæs på, hvad Venstres holdning er til det forslag til vedtagelse, Dansk Folkeparti har fremsat vedrørende Østrigssanktionerne?
Er virkeligheden måske ikke lige præcis, at det, Venstre gav udtryk for i de første dage, efter sanktionerne blev offentliggjort, i virkeligheden er det, der er Venstres holdning, nemlig at havde Venstre siddet ved magten i denne her sag på det tidspunkt, hvor man blev bedt om at tage stilling til sanktionerne, så havde sanktionerne været lige så meget i kraft over for Østrig, som de er i dag?
Så ville Venstre også have sagt ja til sanktionerne, som man jo gav udtryk for i dagene efter, at sanktionerne blev indført. Er det ikke det, der er tale om, og er det ikke derfor, man har så svært ved heroppefra at støtte et forslag til vedtagelse, der siger, at nu afskaffer Danmark selvfølgelig de tåbelige sanktioner mod Østrig?
Ulla Tørnæs (V), 2000-05-25:
Jamen jeg ved ikke, hvad det er for noget sludder, hr. Thulesen Dahl bliver ved med at fremføre her.
Jeg bliver faktisk nødt til at spørge hr. Thulesen Dahl: Har hr. Thulesen Dahl et flertal for det forslag til vedtagelse, som Dansk Folkeparti har fremsat?
Det synes jeg, vi må vide, for vi bliver ved med at køre rundt i den fuldstændig forkvaklede debat, som det åbenbart morer hr. Thulesen Dahl at køre rundt i.
Så vil jeg sige med hensyn til vismændenes rapport: Vi har klart tilkendegivet, at vi er ikke enige i den konklusion, vismændene er nået frem til, men samtidig må vi jo sige, at vi ikke som folketingspolitikere skal dirigere, hvad vismændene skal konkludere.
Men når hr. Thulesen Dahl så beskriver det, som om Venstre står last og brast med finansministeren og statsministeren, så står vi jo også sammen med arbejdsgivere, LO og mange andre.
Så det er jo ikke noget med, at Venstre i den sammenhæng skal holde hånden over finansministeren eller statsministeren.
Igen et fuldstændig forkvaklet billede fra hr. Thulesen Dahl.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-05-25:
Der er én ting, der i hvert fald står lysende klart efter debatten i dag, og det er, at er der to, der i praksis står sammen om Østrigssanktionerne, så er det Venstre og statsministeren.
Uanset hvor meget fru Ulla Tørnæs står heroppe på talerstolen og siger, at nu opfordrer Venstre statsministeren til at gå forrest for at få ophævet de her sanktioner blandt de 14 lande, så er det jo et uimodståeligt faktum, at Venstre ikke er villig til, hvis der er et flertal her i Folketinget, at sige til statsministeren: Nu vil vi have de sanktioner ophævet.
Venstre bliver ved med at snakke udenom, bliver ved med at sige, at vi opfordrer statsministeren osv.
Men det afgørende er jo ikke, om man vil opfordre statsministeren, det afgørende er, om man er villig til at være med til at finde et flertal her i Folketinget, der siger til statsministeren, at nu ophæver Danmark de tåbelige sanktioner, og dér har vi ikke hørt noget fra Venstre, der er opløftende i dag. Også på et andet punkt står Venstre last og brast med statsministeren, og det er i det, hr. Anders Fogh Rasmussen gjorde sig til talsmand for i går og som jo nærmest lød som et ekko af statsministeren, nemlig i kritikken af de økonomiske vismænd.
Jeg vil i den forbindelse spørge fru Ulla Tørnæs:
Efter at aviserne nu er fyldt med udtalelser fra økonomer og finanshuse, der siger, at de faktisk er enige med de økonomiske vismænd, vil Venstre så stadig væk stå last og brast med statsministeren og finansministeren osv. i kritikken af de økonomiske vismænd?