Susanne Clemensen (CD), 2000-04-14:
Ingen kan være i tvivl om, at dansk erhvervslivs serviceydelser og produkter allerede nu er højt specialiserede og videnstunge, og at det er en udvikling, som fortsætter med rivende fart.
Traditionel industri med masseproducerede serieprodukter af lavteknologisk karakter hører snart fortiden til.
Den skrappe internationale konkurrence betyder, at kravene til danske virksomheder og deres medarbejdere stiger, fordi mange maskiner og teknologi i dag kræver, at f.eks. en ufaglært arbejder kan læse, skrive og regne.
Det betyder naturligvis også, at kravene fra erhvervslivet og de ansatte til os politikere om at stille et attraktivt efter- og videreuddannelsessystem for beskæftigede voksne til rådighed stiger.
Ellers bliver konsekvensen, at virksomheder må lukke, hvis de ikke er i stand til at udvikle og omstille produktionen, og vi ved jo, at de medarbejdere, som er mest i risikogruppen, hvad angår arbejdsløshed, også er dem uden uddannelse.
Vi har naturligvis alle sammen interesse i at sikre, at erhvervslivet er konkurrencedygtigt
I efteråret 1999 kom rapporten om mål og midler i offentligt finansieret voksen- og efteruddannelse.
Rapporten satte fokus på den omstændighed, at efteruddannelserne for voksne kun i begrænset omfang førte til, at de uddannelsessøgende fik en formel kompetence.
F.eks. resulterede kun 30 pct. af uddannelsesaktiviteterne i formel kompetence, og heraf var der alene knap 2 pct., der fik en formel erhvervskompetence.
Denne rapport startede processen frem til de lovforslag, vi behandler her i dag.
De seks lovforslag danner rammen om et helt nyt og sammenhængende videreuddannelsessystem for voksne i beskæftigelse, som er et led i opfølgningen på finanslovaftalen for i år om en voksen- og efteruddannelsesreform indgået mellem regeringen, SF og CD og med tilslutning fra Enhedslisten.
De forslag, som undervisningsministeren har lagt frem efter drøftelse med forligspartierne, kan sammenlignes med et kinesisk æskesystem, hvor de inderste æsker er forudsætninger svarende til grundskolens afgangsniveau i relevante fag, mindst 2 års erhvervserfaring samt et krav om, at ansøgeren er fyldt 25 år.
Det er dem, der giver adgang til en grunduddannelse for voksne, også kaldet GVU, der er det grundlæggende niveau i videreuddannelsessystemet, og som svarer til erhvervsuddannelsesniveauet.
Indtil nu har der været en barriere i forhold til de kortuddannede, der ønsker en faglært uddannelse.
Det har ikke været muligt uden en uddannelseskontrakt med arbejdsgiveren, og det har netop ført til, at kun knapt 2 pct. fik en formel erhvervskompetence.
Det problem løses med grunduddannelsen
for voksne.
Derudover er der tre videregående uddannelsesniveauer: videregående voksenuddannelse, VVU, der svarer til kort videregående uddannelsesniveau, diplomuddannelse, der svarer til mellemlang videregående uddannelsesniveau eller bachelorniveau, og masteruddannelse, der svarer til kandidatniveau.
Adgang til en uddannelse på et af de tre videregående uddannelsesniveauer er betinget af, at ansøgeren har en relevant adgangsgivende uddannelse og mindst 2 års relevant erhvervserfaring.
Og det er jo netop det, der er formålet med denne her voksenefteruddannelsesreform: at folks erhvervs- og livserfaring også tæller, når de som voksne går i gang med at efter- og videreuddanne sig.
Der er med andre ord dannet et parallelt kompetencesystem.
Så vidt lovforslaget om erhvervsrettet grunduddannelse
Alt for mange danskere mangler grundlæggende færdigheder i dansk og regning.
En ny OECD-undersøgelse lavet af amternes og kommunernes forskningsinstitut har vist, at mellem 28 og 46 pct. af den voksne danske befolkning har utilstrækkelige læse/regne-færdigheder i forhold til de krav, der stilles på arbejde og i dagligdagen.
Det tager vi nu for alvor fat på, men det giver da også stof til eftertanke om, hvordan vi tilrettelægger undervisningen i folkeskolen, og her tror jeg, at vi er nødt til at tilrettelægge undervisningen på en helt anden måde, hvor lærernes måde at gå til undervisningen og den enkelte elev på skal ske ved at inddrage elevernes praktiske, musiske og kreative evner i langt højere grad, end man gør i den traditionelle boglige undervisning, foruden at vi er nødt til at give mere tid til undervisningen.
Loven om forberedende voksenundervisning skal give voksne mulighed for at forbedre og supplere deres grundlæggende færdigheder i læsning, stavning og skriftlig fremstilling samt talforståelse, regning og basale matematiske begreber.
Den forberedende voksenundervisning forankres i amtet, men undervisningen skal foregå flere forskellige steder.
F.eks. kan den gennemføres lokalt, på offentlige og private virksomheder, i foreninger og faglige organisationer.
Desuden opdeles undervisningen i trin med flere niveauer inden for hvert trin, og undervisningen på trin 1 i læsning, stavning og skriftlig fremstilling kan tilrettelægges for deltagere, der har dansk som andet sprog og for ordblinde deltagere.
Derfor ændres
daghøjskolernes formålsbestemmelse også, så daghøjskolernes tilbud kan omfatte tilbud, hvor den forberedende voksenundervisning indgår helt eller delvis, og det er vi positive over for. En vigtig forudsætning for et voksen- og efteruddannelsessystem er selvfølgelig også forsørgelsen, og det dækkes med den ny lov om statens voksenuddannelsesstøtte. I CD er vi godt tilfredse med det samlede forlig på voksen- og efteruddannelsesområdet på nær Arbejdsmarkedets UddannelsesFinansiering, men det er jo et emne, som vi kommer tilbage til senere i dag, og som jo strengt taget ikke har noget at gøre med de lovforslag, som vi behandler her og nu.
De to væsentlige dele af lovpakken, det parallelle kompetencesystem for voksne og den forberedende voksenundervisning,
mener vi er en væsentlig og nødvendig styrkelse af voksnes uddannelsesmuligheder, således at arbejdsstyrken i Danmark også i fremtiden vil være på et niveau, så vi kan klare os internationalt.