Jens Rohde (V), 2000-05-03:
Lovforslaget her fra kulturministeren er jo lidt en gang blandede bolcher, som vi i Venstre sådan overordnet set er positivt stemt over for.
Der er den ændrede regnskabspraksis, regnskabslov, for
Den anser vi for at være en formalitet.
Så er der forbudet mod besiddelse af piratkort.
Det er jo noget, som både Venstre og De Konservative har plæderet for i mere end et år, så der er vi da glade for, at regeringen har lavet en kursændring, for modstanden var jo vitterlig stor sidste sommer, men der er vi altså glade for, at det her bliver implementeret, således at vi kan komme problemet bedre til livs.
Dog vil vi godt i Venstre se lidt på, om vi ikke kan præcisere, hvordan loven skal håndhæves, sådan at vi undgår, at det lige pludselig bliver myndigheder, der uden retskendelse kan komme ind i folks hjem og se, hvilke kort man har.
Så det vil vi gerne have kigget lidt på under
udvalgsarbejdet
Så er der hele »must carry«-problematikken.
Her er det ganske fornuftigt i regeringens forslag med den overgangsordning mellem analoge og digitale sendinger, således at man ikke skal sende alt analogt og digitalt på én gang.
Det ville være lidt af en dobbeltkonfekt og en temmelig dyr og næsten umulig historie for fællesantenneanlæggene.
I forhold til digitaliseringen synes vi, at det ville være en idé, hvis vi fik en kilobyteafgrænsning på det, man pålægger fællesantenneanlæggene at distribuere af statsprogrammer eller -kanaler.
For man skal jo huske på, at når det hele er digitaliseret, vil Danmarks Radio, hvis de er i besiddelse af én, måske to multipleksninger kunne producere en lang række forskellige programmer, og man kan jo godt sætte spørgsmålstegn ved, om det også er nødvendigt, at alt i den henseende skal distribueres i fællesantenneanlæggene.
Det ønsker vi i hvert fald at vi får kigget på under udvalgsarbejdet.
Vi finder i forhold til »must carry«-bestemmelserne, at det også er en lille smule betænkeligt, at klageadgangen over Telestyrelsens afgørelser forsvinder.
Og så vil vi godt have undersøgt, hvad det egentlig koster at fordele kabelført lokal-tv i fællesantenneanlæggene, og have en diskussion om, hvorvidt det er rimeligt, at fællesantenneanlæggene skal betale disse omkostninger, som vil være en temmelig fordyrende installation for deres vedkommende.
Vi synes såmænd, det er fornuftigt, at man også får styr på habiliteten i radio- og fjernsynsnævnene.
Derimod synes vi ikke, at det er fornuftigt at give ministeren beføjelser til at fastsætte kvoter for europæiske produktioner på danske kommercielle stationer.
Vi anerkender, at der er tale om et direktiv fra EU fra 1989.
For historiens skyld skal vi nok lige have med, at det jo var noget, hele det danske Folketing var meget imod dengang.
Men der er jo ikke nogen grund til, at man laver en overimplementering af et direktiv, som i hvert fald dengang ikke faldt i særlig god smag i de danske partier her i Folketinget.
For hvad er det egentlig, der står i direktivet?
Der står såmænd, at medlemsstaterne skal, når det er muligt, med passende midler drage omsorg for, at tv- og radiospredningsorganerne afsætter mindst 10 pct. af den sendetid, der ikke består af nyheder, sportsbegivenheder, underholdningsudsendelser med konkurrencepræget islæt, reklamer og tekst-tv eller alternativt efter medlemsstaternes valg, og afsætter mindst 10 pct. af deres programbudget til europæiske programmer.
Der er altså ikke nogen grund til, at man giver ministeren beføjelser til at fastsætte disse kvoter.
Vi kan lave en minimumsimplementering af direktivet, ved at vi ganske enkelt i loven slår fast, at der er tale om 10 pct. af den programproduktion eller det, man distribuerer, således at vi ikke risikerer, at vi får den form for omvendt censur, som jeg ikke synes tjener dansk kultur på medieområdet særlig godt.
Men med de bemærkninger er vi positive over for arbejdet i udvalget og naturligvis også overordnet positivt stemt for lovforslaget.