runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Naser Khader (RV), 2004-05-05:
Min primære bekymring og mit hovedproblem er jo politisk.
Jeg synes, det er et politisk problem, at der står 107 mio. kr., som har stået i 1½ år, og som ikke er blevet brugt.
Det er det ene. Det andet, jeg også synes er problematisk, er den der lukkethed, der er omkring hele processen.
Jeg læste i dag i Berlingske Tidende, at Filminstituttet oplyser, at der er blevet givet støtte til et par projekter, men man vil ikke fortælle hvilke.
Hvorfor denne lukkethed?
Hvorfor denne hemmeligholdelse?
Og hvorfor vil Filminstituttet og styregruppen ikke vise de modeller, de tager udgangspunkt i, hvordan et projekt skal se ud?
Hvorfor skal der være hemmelighedskræmmeri omkring noget?
Da vi indgik et filmforlig her for 1½ år siden i 2002, blev vi, forligspartierne, enige om at erstatte novellefilmordningen med en talentudviklingspulje, og så var det meningen, at Filminstituttet skulle give 75 mio. kr. og Danmarks Radio og TV 2 32 mio. kr. til ordningen.
Det er en ordning, der skal gælde over 4 år, og ordningens primære formål er at udvikle nye instruktører, manuskriptforfattere og producenter.
Det, der er vigtigst ved den ordning, er selve talentet og ikke projektet.
Jeg synes, det er en fremragende ordning.
Den er enestående i verden.
Så mit første spørgsmål til kulturministeren er: Hvad kan ministeren oplyse om status for denne pulje?
Søren Søndergaard (EL), 2004-05-05:
Når nu statsministeren ikke kan garantere, at ingen af de fanger, som de danske soldater har videregivet, er blevet udsat for tortur eller ydmygende behandling, vil statsministeren så tage skridt til at sikre, at det bliver undersøgt, om de pågældende personer har været udsat for tortur eller ydmygende behandling, sådan at statsministeren på et senere tidspunkt kan garantere det?
Det er jo en relativt simpel operation.
Der er jo tale om et relativt afgrænset antal mennesker, og man kan henvende sig til de mennesker og spørge, om de har noget at klage over.
Vil statsministeren sikre, at en sådan undersøgelse bliver gennemført?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-05-05:
Altså i lyset af de oplysninger, der er kommet frem på det seneste, skal man jo være meget forsigtig med at udstede garantier, når nu hr. Søren Søndergaard beder om det stærke udtryk, der hedder garantier.
Det, jeg kan oplyse, er, at de danske styrker i Irak lejlighedsvis fører tilsyn med de tilbageholdte, som danske styrker har overdraget til britiske styrker eller til lokale myndigheder.
Forsvarskommandoen har ikke modtaget rapporter
om, at de tilbageholdte, som danske styrker har overdraget, skulle have lidt overlast
Der er senest ført tilsyn med de tilbageholdte ved de britiske styrker den 30. april i år.
Søren Søndergaard (EL), 2004-05-05:
Udenrigsministeren har så glemt at sende svaret til hr. Søren Søndergaard.
Det er ved at blive undersøgt af Folketingets Præsidium i øjeblikket, hvad der er gået galt dér.
Det er selvfølgelig meget interessant, at Ritzau kunne oplyse om det, inden svaret kom til spørgeren.
Men lad det nu ligge.
Nu får statsministeren så mulighed for at svare.
Jeg vil i forlængelse af statsministerens oplysning spørge, om statsministeren kan garantere, at ingen af de fanger - så kan man kalde dem krigsfanger, eller hvad man vil kalde dem, tilfangetagne - som de danske soldater har videregivet, er blevet udsat for tortur eller ydmygende behandling.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-05-05:
Efter det, der er oplyst over for mig, har en domstol i byen Gent i sidste måned afsagt dom over tre foreninger med tilknytning til partiet Vlaams Blok.
Hver af foreningerne er blevet idømt en bøde for overtrædelse af en belgisk lov fra 1981, der sanktionerer handlinger motiveret af racisme eller fremmedhad.
Dommen kan i øvrigt appelleres.
Jeg vil ikke gå ind i den konkrete sag, men blot påpege, at det altså ikke er partiet Vlaams Blok, men derimod tre tilknyttede foreninger, der er blevet dømt.
Peter Skaarup (DF), 2004-05-05:
Jeg vil godt bede statsministeren orientere om de sanktioner, der for nylig er indført ved en belgisk ret imod et belgisk politisk parti, der hedder Vlaams Blok.
Man kan være enig eller uenig med forskellige politiske partier, der stiller op til valg i forskellige EU-lande, men det, der for os er vigtigt, er, at partierne frit kan opstille.
Der vil jeg dels godt spørge, om statsministeren vil orientere om de sanktioner, som nu er indført ved en belgisk ret, der bl.a. betyder, at det politiske parti ikke kan få lov til at optræde i medierne, ikke kan få tilskud til sin virksomhed fra staten, som er den eneste mulighed for at få økonomi bag politiske partier i Belgien, dels vil jeg spørge, om det er noget, statsministeren vil tage afstand fra, at man på den måde forbyder politiske partier at virke demokratisk i Belgien.
»Hvilke oplysninger kan statsministeren give om de retlige sanktioner, der er taget over for det belgiske politiske parti Vlaams Blok på baggrund af partiets politiske ytringer, og er statsministeren enig i, at sådanne indgreb i ytringsfriheden er bekymrende for demokratiet, uanset hvor i verden de finder sted?«
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-05-05:
Jeg er enig i, at alle skal have lige adgang til at søge de oplysninger, man ønsker.
Men det er jo også meget individuelt, hvad det er for oplysninger, den enkelte ønsker. Nogle ønsker uddybende oplysninger om en ting, andre ønsker uddybende oplysninger om en anden ting.
På det punkt synes jeg egentlig ikke, vi skal være formyndere for nogen.
Der vil vi som sagt drøfte med helt åbent sind med Folketingets partier, hvordan vi lægger det til rette.
Der har som sagt været benyttet forskellige modeller i tidens løb, men under alle omstændigheder gælder det om, at enhver, der ønsker oplysning om, hvad der skal stemmes om, også kan få en sådan oplysning uden besværligheder.
Peter Skaarup (DF), 2004-05-05:
Er statsministeren ikke enig i, at den forfatning, som eventuelt kommer ud af det her - det er i hvert fald det, der ligger i konventets tekst - vil være så altomfattende og ny og anderledes end de traktater, som nærmest har været lappeløsninger på eksisterende ting, den vil være så ny og anderledes og omfattende, at det er utrolig vigtigt, at alle borgere får hundrede procents mulighed for at sætte sig ind i, hvad indholdet egentlig er? Mit andet spørgsmål er så: Vil statsministeren ikke anse det for det mest demokratiske, at vi alle sammen har lige muligheder for at sætte os ind i indholdet, og det handler for os at se ikke bare om, at man kan se noget på internettet, eller man kan gå hen på biblioteket og læse noget?
Det handler om, at man får materialet ind ad døren og sort på hvidt, linje for linje kan læse, hvad vi stemmer om.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-05-05:
For det første vil jeg gentage, hvad jeg allerede har sagt, at regeringen med åbent sind vil drøfte med Folketingets partier, hvordan oplysningsarbejdet tilrettelægges.
Jeg lægger vægt på, at der kan være en bred enighed om måden at tilrettelægge oplysningsarbejdet på.
Allerede i dag er det sådan, at der er mulighed for at søge oplysninger på internettet for dem, der ønsker det, så man skal da ikke afvise internettet som kommunikationsmulighed. Men jeg er enig med hr. Peter Skaarup i, at man ikke kan basere sig alene på internettet.
Peter Skaarup (DF), 2004-05-05:
Jeg må indrømme, at jeg også er forbløffet over, at statsministeren ikke fuldstændig klart kan acceptere, at selvfølgelig skal sådan en forfatning, som jeg synes det er og ikke en traktat, som statsministeren kalder det, omdeles til alle borgere.
Der er jo mange ældre mennesker, som af forskellige årsager ikke har forstand på og kendskab til internettet, og der er det jo klart, at de skal have den mulighed, som det er, at der kommer noget ind ad brevsprækken, så man rent faktisk et hundrede procent kan sætte sig ind i, hvad det handler om, og specielt når der er tale om en folkeafstemning, som måske er den sidste, som danskerne får om EU-spørgsmål.
Det lægger nogle tilhængere vægt på at det måske bliver, fordi man vil lave noget fuldstændig nyt og altomfattende i forhold til de tidligere traktater.
Det må stå klart, at en sådan forfatning skal omdeles til alle borgere, og det vil vi i hvert fald lægge vægt på.
Så vil jeg spørge statsministeren, om statsministeren er enig med Venstres EU-ordfører, fru Charlotte Antonsen, der i Folketingssalen den 30. marts i år flere gange blev spurgt om muligheden for at omdele en sådan forfatning til borgerne og hver gang svarede noget i retning af, at i disse internettider syntes hun ikke, at der er behov for at husstandsomdele noget som helst.
Er statsministeren enig med Venstres EU-ordfører i, at når vi har internettet, så er det unødvendigt at omdele en forfatning, som skal til folkeafstemning, til alle borgere i Danmark?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-05-05:
Jeg synes faktisk, jeg har svaret meget klart, nemlig at det er min bestemte opfattelse, at oplysningsmaterialet forud for en folkeafstemning skal være sådan, at alle har mulighed for at sætte sig ind i nøjagtig, hvad der står i det traktatforslag, der skal til afstemning.
Naturligvis.
Det har der i tidens løb været
mange forskellige modeller for, og det vil vi naturligvis drøfte med Folketingets partier, men lad os nu tage tingene i den rigtige rækkefølge.
Altså lige i øjeblikket er vi koncentrerede om at forhandle indholdet, hvor vi prøver at få det bedst mulige resultat.
Lad os nu lige blive færdige med det, før vi så drøfter, hvordan vi tilrettelægger oplysningsarbejdet.
Der skal jo også på et eller andet tidspunkt tages stilling til, hvornår en folkeafstemning skal finde sted.
Det er der heller ikke truffet beslutning om på nuværende tidspunkt.
Så nu synes jeg altså, at hr. Søren Søndergaard og for den sags skyld også hr. Peter Skaarup skal tage tingene i den rigtige rækkefølge.
Søren Søndergaard (EL), 2004-05-05:
Det er stadig væk fint, at det skal drøftes med Folketingets partier, det er fint, at regeringen vil træffe sin beslutning i henhold til det, men det ændrer jo ikke ved, at statsministeren kunne have en holdning.
Jeg går ud fra, at statsministeren vil lægge en holdning frem for Folketingets partier.
Eller er virkeligheden den, og man får den mistanke, netop når vi nu snakker om 1992, at det netop var de dårlige erfaringer fra 1992, som gør statsministeren så tilbageholdende med at støtte det her forslag.
Altså i 1992 uddelte man jo rent faktisk Maastrichtaftalen, og da vælgerne så, hvad den indeholdt, så sagde de nej tak, og siden har man ikke syntes, at det var en særlig god idé. Altså er det, der gemmer sig bag statsministerens nølen her, at man i virkeligheden ikke er voldsomt interesseret i, at alle borgere helt automatisk kan få den ind ad brevsprækken, sådan at de i ro og mag kan sætte sig ind i, hvad den indeholder?
Eller hvad er baggrunden for, at statsministeren ikke kan svare på spørgsmålet?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-05-05:
Først vil jeg gerne slå fast, at jeg deler det synspunkt, at der skal tilvejebringes materiale i forbindelse med en folkeafstemningskampagne, som gør det muligt for alle fuldstændig uden forhindringer at sætte sig ind i, hvad det er, det her drejer sig om.
Selvfølgelig.
Vi har også tidligere været med til, det kan jeg godt bekræfte over for hr. Søren Søndergaard, at lave en husstandsomdeling af et traktatforslag.
Jeg tror, det var tilbage i 1992.
Da der skulle stemmes om den såkaldte Amsterdamtraktat i 1998, benyttede man en anden fremgangsmåde, også i enighed
blandt et bredt flertal af partier her i Folketinget.
Da kunne enhver, der ønskede det, rekvirere et gratis eksemplar af traktatforslaget ved henvendelse til Folketingets EU-oplysning, altså akkurat den metode, som man kan bruge nu i forbindelse med EU-konventets traktatforslag.
Så der har altså været anvendt forskellige fremgangsmåder tidligere.
Jeg er helt åben.
Søren Søndergaard (EL), 2004-05-05:
Jeg må indrømme, at jeg ikke helt kan forstå, at statsministeren ikke kan svare på et så relativt simpelt spørgsmål som, hvad statsministeren mener om en husstandsomdeling af en helt afgørende traktat.
I går med 60 års forsinkelse kritiserede statsministeren samarbejdspolitikken.
Det var på tide, lidt for sent, men o.k.
Altså statsministeren kan udtale sig om hvad som helst, men hvorfor kan statsministeren så ikke udtale sig om, hvorvidt statsministeren synes, det er en god idé?
Det kan statsministeren lige afklare, men jeg mener nu, det var med Venstres tilslutning - besluttede at lave en husstandsomdeling i forbindelse med en folkeafstemning.
Statsministeren må vel kunne sige, om statsministeren synes, at det er en god idé at gøre det samme igen.
Det er jo ikke noget svært spørgsmål, vel?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-05-05:
Jeg synes altså, det er meget, meget tidligt at begynde at lægge sig fat på, hvordan oplysningsarbejdet skal finde sted, men jeg vil da gerne give hr. Peter Skaarup medhold i, at det skal tilrettelægges fuldstændig åbent.
Der skal naturligvis være adgang til, at alle, der har ønske om at sætte sig ind i teksterne, skal have mulighed for det og også uden omkostninger.
Det siger sig selv.
Men hvorfor vente, til den nye traktat ligger klar?
Allerede nu er det sådan, at EU-konventets forslag til en ny traktat kan enhver få et gratis eksemplar af ved at rette henvendelse til Folketingets EU-oplysning.
Så hver eneste, der måtte have lyst til at læse, hvad der står i forslaget, og det er ikke engang færdigt endnu, men altså alle, som gerne vil læse, hvad der står i forslaget, kan få lejlighed til det.
Man kan bare henvende sig til Folketingets EU-oplysning, så får man et gratis eksemplar.
Peter Skaarup (DF), 2004-05-05:
Jeg forstår godt, at statsministeren ikke her i Folketingssalen nu, hvor vi ikke kender indholdet af forfatningen, vil fortælle, hvad Venstre og regeringen vil mene og gøre i forbindelse med en kampagne, men jeg synes ikke, det bør forhindre, at man allerede nu giver et klart tilsagn om, at alle husstande, alle borgere, der skal stemme ved en sådan folkeafstemning, får mulighed for ved selvsyn at sætte sig ind i forfatningen ved simpelt hen at have sort på hvidt, hvad det er, den indeholder.
Den garanti om en husstandsomdeling af indholdet af forfatningen burde man kunne give, uanset om man kender resultatet af de drøftelser, der er i EU-kredsen nu.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-05-05:
Til hr. Peter Skaarup og andre, som allerede nu rejser spørgsmålet om en husstandsomdeling af en eventuel fremtidig EU-traktattekst, vil jeg sige: Lad os nu tage tingene i den rigtige og den naturlige rækkefølge.
Her og nu drejer det sig så om at afslutte forhandlingerne om en ny traktat.
Samtidig står det klart, at efter regeringskonferencens afslutning vil befolkningen få lejlighed til at tage stilling til traktaten ved en folkeafstemning, og den nærmere tilrettelæggelse af denne folkeafstemning og oplysningsarbejdet i forbindelse med en sådan folkeafstemning er tiden ikke inde til at lægge sig fast på nu, hvor vi fortsat er midt i forhandlingerne om indholdet.
Peter Skaarup (DF), 2004-05-05:
Jeg vil gerne spørge statsministeren om et emne, der har med den eventuelt kommende forfatning at gøre.
Noget tyder på, at regeringscheferne måske bliver enige om en forfatning inden for den kommende periode under det irske formandskab, måske senere, men under alle omstændigheder må man forvente, at den danske befolkning skal til en folkeafstemning på et tidspunkt om den forfatning, som ligger i støbeskeen, og vi vil godt allerede nu spørge statsministeren ved den her lejlighed, om vi kan være sikre på, at regeringen vil tage initiativ til, at en sådan forfatning, der skal til folkeafstemning, kommer ud til borgerne, så alle kan forvisse sig om, når den debat kommer, hvad forfatningen rent faktisk indeholder.
Line Barfod (EL), 2004-05-05:
Jeg takker for ministeren bekræftelse af, at regeringen ønsker, at der skal mange flere private firmaer ind og overtage velfærdsopgaver.
Så har jeg et andet spørgsmål.
Ministeren talte om, at der skulle ske en markant vitalisering af kommunerne og det nære demokrati.
Hvori består denne markante vitalisering, når en lang række opgaver flyttes op til staten og skal varetages af embedsmænd, og en lang række andre opgaver skal ud i kommunale selskaber, hvor beslutningerne træffes bag lukkede døre, og endnu en række beslutninger skal flyttes ud i selvejende institutioner, hvor beslutningerne også vil blive truffet bag lukkede døre?
Hvori ligger så vitaliseringen af demokratiet?
Peter Skaarup (DF), 2004-05-05:
Vi må sige i Dansk Folkeparti, at vi finder det meget bekymrende, at ytrings- og forsamlingsfriheden på den måde krænkes, som der er tale om i det her tilfælde.
Det er rigtigt, at det er tre tilknyttede foreninger til det politiske parti, men det er alligevel nogle tilknyttede foreninger, som har stor betydning for, at et politisk parti kan fungere, fordi man i Belgien har indrettet det politiske system sådan, at man er meget afhængig af, at sådanne foreninger kan virke og kan yde tilskud på forskellig vis til det politiske parti.
Derfor anser vi det for meget alvorligt, at man ser tilstande i et demokratisk land som det her, og vi anser det egentlig som en opfølgning på det, som Belgien også var fremme i skoene med, kan man godt sige, hvad angår sanktioner mod Østrig, mod de østrigske borgere, der stemte forkert ved et valg.
De var også meget skeptiske over for den danske regerings udlændingepolitik, efter at regeringen trådte til, og kritiserede den udlændingepolitik, som man vel nok kan sige har virket og på mange måder har fungeret rigtig godt, og som også har været inden for de internationale konventioner, som vi har tilsluttet os. Derfor vil jeg spørge statsministeren, om statsministeren ikke kan undersøge nærmere, hvad der ligger bag det pågældende forbud, for det gør faktisk, at det parti, der i meningsmålingerne står til at vinde det kommende valg til Europa-Parlamentet og lokalvalg, ikke kan fungere, ikke kan optræde i medierne, og det er vel ikke særlig demokratisk.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-05-05:
Hr. Peter Skaarup er jo udmærket klar over, at en regering i en retsstat ikke kan gå ind og blande sig i de afgørelser, der træffes ved domstolene.
Peter Skaarup (DF), 2004-05-05:
Men der skal man huske, at det, som den belgiske regering har ønsket og nærmest er gået til valg på, er at blive målt på, om regeringen formåede at komme det såkaldte Vlaams Blok til livs.
Så man kan roligt sige, at den belgiske regering efter al sandsynlighed arbejder meget aktivt for at få ødelagt det partis muligheder for at arbejde i Belgien.
Det får jo den praktiske konsekvens, at det er ulovligt
at distribuere Vlaams Bloks publikationer, og der vil jeg spørge statsministeren, om det ikke er meget problematisk, hvis der fra anden hånd bliver vedtaget regler, eller der bliver afsagt domme, der vil betyde, at f.eks. et dansk politisk parti ikke måtte udgive sine publikationer. Lad os nu sige, at man i sammenligning kunne kritisere partiet Venstre for at være kommet med forskellige holdninger på udlændingeområdet, som man ikke ønskede og derfor pludselig forbød det parti at distribuere dets publikationer, forbød det parti at optræde i radio og fjernsyn. Ville det ikke være fuldstændig grotesk at forestille sig?
Og er det ikke på samme måde grotesk, at man i et andet land i EU nu forbyder et større politisk parti at markere dets holdninger i debatten?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-05-05:
Jeg tror ikke, jeg kan føje meget mere til, hvad jeg allerede har sagt.
Jeg har ikke til hensigt på nogen måde at blande mig i de afgørelser, der er truffet af en domstol i et andet land.
Det eksempel, som hr. Peter Skaarup rejser, for så vidt angår forholdene her i landet,
er jo et rent hypotetisk eksempel, som jeg slet ikke har fantasi til at forestille mig kunne opstå.
Forsvarsministeriet har oplyst følgende, som jeg kan henholde mig til: Ved de danske styrker i Irak tilbageholdes jævnligt civile personer, som efterfølgende overdrages til lokale myndigheder eller til den britiske styrke.
Disse personer tilbageholdes typisk på grund af ulovlig våbenbesiddelse, tyveri eller anden form for kriminalitet.
Danmark har ikke taget krigsfanger i Irak.
Samlet er der i perioden, fra den danske styrke blev indsat i Irak til den 21. april i år, tilbageholdt 178 personer.
Heraf er 22 frigivet, 113 er overdraget til irakisk politi, og 43 er overdraget til Storbritannien.
Dette har hr. Søren Søndergaard så i øvrigt den 3. maj i år fået oplyst af udenrigsministeren i besvarelse af spørgsmål nr. S 3332, og jeg har ikke noget at føje til det.
Søren Søndergaard (EL), 2004-05-05:
Den 16. april, altså i midten af april, stillede jeg fire spørgsmål til udenrigsministeren, herunder hvor mange fanger de danske styrker i Irak havde taget, og hvad der var sket med dem.
Grunden til, at jeg stillede de spørgsmål, var jo, at man skal være både døv og blind eller også helt bevidst have valgt at lukke både øjne og ører for at have undgået at bemærke de mange oplysninger, der gennem længere tid er kommet frem om tilfælde af mord, tortur og ydmygelser begået af besættelsesmagten i Irak. Nu kan man selvfølgelig spørge: Hvad kommer det Danmark ved?
Det kommer jo Danmark ved, fordi Danmark er en del af besættelsesmagten i Irak.
Vi er med til at besætte landet og er en del af den koalition, der holder landet besat.
Derfor er det selvfølgelig generelt en ekstremt alvorlig sag for Danmark, men det er selvfølgelig også en ekstremt alvorlig sag, hvis det har noget at gøre med de fanger, som Danmark har taget.
Da jeg ikke havde fået noget svar fra udenrigsministeren efter de der 14 dage, så syntes jeg, at det sådan set var på tide, at vi kom videre i sagen, og derfor stillede jeg spørgsmålene i fredags til statsministeren, og statsministeren har så mulighed for at svare nu.
»Vil statsministeren oplyse, hvor mange fanger de danske styrker i Irak har taget, samt hvad der er sket med dem, herunder hvor mange af dem der er blevet overdraget til det amerikanske militær?«
Aase D. Madsen (DF), 2004-05-05:
Det er jeg glad for.
Når rejseholdet så har været ude en ekstra gang måske - jeg ved ikke, om man vil optage drøftelser med dem igen - så regner jeg med fra økonomi- og erhvervsministeren eller fra statsministeren at få svaret, at nu er sagen løst.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-05-05:
Jamen som det også fremgår af det brev, som fru Aase D. Madsen henviste til, har jeg været meget optaget af, at vi kunne finde en løsning for barmarksværkerne, og jeg er faktisk glad for at konstatere, at det også er lykkedes for langt de fleste barmarksværker at opnå en væsentlig bedre økonomisk situation.
Så har vi en lille restgruppe, som vi nu prøver at finde løsninger for, og det er det, vi har drøftet her.