Søren Søndergaard (EL), 2001-10-09:
Enhedslisten er enig i, at voldtægt er en særlig grov forbrydelse, som indebærer en særlig krænkelse af ofrets integritet og seksuelle selvbestemmelsesret.
Derfor kan der også være god grund til at overveje, om det nuværende strafniveau for voldtægt er rimeligt sammenlignet med strafniveauet for andre forbrydelser.
Desværre, vil vi sige, indgår regeringens forslag om skærpelse af straffen for voldtægt ikke i en samlet afvejning, da vi stadig væk ikke har fået Brydensholtudvalgets analyse af relationerne mellem straffe for forskellige forbrydelser.
Principielt mener vi ikke, at der bør røres ved strafferammerne, før dette udvalg er færdig, så vi kan få en sammenhængende diskussion af spørgsmålene.
Det er så også en af justitsministerens begrundelser for ikke at gennemføre en forhøjelse af de eksisterende strafferammer for voldtægt, men i stedet en sammenlægning af disse.
Derfor vil vi alligevel gå ind i en diskussion af det forslag, som regeringen har fremsat.
Vores udgangspunkt er, at der bør ydes den maksimale indsats for at nedbringe antallet af voldtægter, og at der ydes ofrene al mulig støtte til at komme sig over forbrydelsen.
Vi synes derfor også, at der i fornødent omfang burde stilles gratis psykologhjælp til rådighed for ofrene.
Vi er helt enige med Joan-Søstrene, som i deres høringssvar påpeger, at hjælpen til ofrene i dag ikke er tilstrækkelig.
Ligeledes kan der være behov for igen at se på lovgivningen
omkring erstatning til ofre for forbrydelser med udgangspunkt i det her lovforslags beskrivelse af gruppevoldtægters særlige voldsomme og traumatiserende konsekvenser for ofret
Vi har ikke nogen særlig tiltro til, at skærpede straffe vil reducere antallet af voldtægter.
Vi tror ikke, at forskellen på 1½ og 2½ års fængsel vil indgå i overvejelserne hos forbryderen, før voldtægten gennemføres.
I det hele taget er der, som påpeget af Advokatrådet, ikke dokumenteret nogen præventiv effekt af at skærpe straffen.
Indsatsen for at nedbringe antallet af voldtægter skal derfor starte et andet sted.
Det handler om en social indsats, og det handler om en opdragende indsats, særlig i forhold til den generelle opfattelse af forholdet mellem mænd og kvinder og retten til seksuel frihed, som indebærer retten
til at sige ja og nej på et hvilket som helst tidspunkt.
Her ligger der en væsentlig opgave for skoler og andre institutioner samt for forældre og organisationer i det civile samfund.
Her har vi alle en fælles forpligtelse.
Det skal stå klart for alle, at undertrykkelse og sexistisk opførsel er uacceptabel uanset kulturel, religiøs eller etnisk baggrund.
På den måde sættes grænsen længe før, der bliver tale om voldtægt.
Men det handler også om at styrke pigerne.
Det må sikres, at alle piger har et alternativ til at søge ind i miljøer, hvor de må finde sig i vedvarende undertrykkelse, og at de støttes i at opbygge et selvværd, der gør, at de siger fra længe inden, vi nærmer os voldtægtslignende situationer. Når forbrydelsen er sket, handler det, ud over at hjælpe ofret videre, om at forebygge, at forbrydelsen gentager sig.
Her kan fængselsstraf ikke stå alene.
Vi har bemærket, at der i bemærkningerne henvises til nødvendigheden af behandling af voldtægtsforbryderen, og vi vil tilslutte os Joan-Søstrenes bemærkninger om, at der må afsættes de fornødne midler til gennemførelse af dette.
Om der ud over disse tiltag er behov for en generel skærpelse af straffen for voldtægt, er vi usikre på.
Vi synes i hvert fald ikke, at det er noget argument, at straffen er højere i andre lande.
Helst så vi, at en sådan eventuel skærpelse som sagt skete i forbindelse med en samlet gennemgang af strafniveauet i Danmark, og i hvert fald synes
vi, at det skal overvejes en ekstra gang, om vi skal gennemføre en forhøjelse af det generelle strafniveau, hvis det er gruppevoldtægterne, vi vil have ram på.
Ellers ender det med, at vi er lige præcis dér, hvor V og K helst vil have, vi skal være, hvor straffen for den ene ting sættes op, og så sættes den op for den anden ting, og sådan kan spiralen fortsætte. Det er jo karakteristisk for det forslag, som V og K har fremsat, at man i bemærkningerne ikke gør sig nogen som helst overvejelser om, hvorvidt forslaget vil have nogen effekt på omfanget af volden i samfundet.
Vi vil straffe mere.
Det ved vi ikke.
Hvorfor skal der så straffes mere?
Fordi det skal der.
Det er nogenlunde den melodi, det kører på, og den kan man selvfølgelig gentage igen og igen, men der er altså ingen overvejelser om, hvorvidt det gør noget ved det, man hævder man vil gøre noget ved, nemlig omfanget af volden i det danske samfund.
Hvis nævninge og domsmænd tager hensyn til voldsmændenes sociale situation og mulighederne for at give de bedste betingelser for, at en forbryder kan få et liv uden voldskriminalitet og dermed altså også uden nye ofre, ja, så mener forslagsstillerne tydeligvis, at det er et udtryk for utidig slaphed
Det har de hørt fra en eller anden landsdommer.
Men der er ingen grund til at tro, at vedtagelsen af dette forslag fra V og K vil nedbringe volden.
Der er ingen grund til at tro, at det vil gøre det tryggere at være borger i Danmark.
Der er ikke nogen erfaringer, der tyder på, at alene længere fængselsstraffe forebygger voldskriminalitet eller forhindrer tilbagefald for den straffede.
Ud over voldsforbrydelser vil forslagsstillerne også øge strafferammerne for menneskesmugling.
Der findes helt sikkert blandt menneskesmuglere en række meget gennemført usympatiske typer, som fortjener lovens strengeste straf, men hovedårsagen til væksten i menneskesmuglingsindustrien er den umenneskelige flygtningepolitik, som føres i de europæiske lande, hvor man er godt i gang med at bygge en mur omkring Fort Europa.
Menneskesmuglingen fjernes ikke ved hjælp af hårde straffe.
Hårde straffe på det her område forhøjer blot prisen og dermed fortjenesten ved menneskesmugling.
Forslagsstillerne synes at gå ud fra den antagelse, den helt igennem forkerte antagelse, at de flygtninge, som når til Danmark ved hjælp af menneskesmuglere, altid er misbrugere af asylsystemet.
Men det er noget vrøvl, for mange forfulgte er faktisk nødt til at benytte sig af menneskesmuglere for at slippe væk, for så stramme er grænserne om Europa blevet.
Enhedslisten vil gerne diskutere strafferammer.
Vi vil sågar gerne diskutere, om bestemte typer af voldsforbrydelser ikke også skal straffes hårdere, og det har vi også tidligere givet udtryk for.
Men vi vil dels gøre det på et sagligt grundlag, dels gøre det i en sammenhæng, for hvis der ikke er nogen sammenhæng, kan vi bare gå fra den ene forbrydelse til den anden, hver gang der er en konkret sag, og hæve strafferammerne, og når vi så har gjort det én gang, så kan vi gentage det igen og igen og igen, og uden at der er et særligt formål dermed.