runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lene Espersen (KF), 2003-03-26:
Det første spørgsmål omhandlede, hvorvidt retsforfølgningen, såfremt det viser sig, at der er beviser for, at hærchefen har begået krigsforbrydelser, skal ske i Danmark eller et andet sted. Der sagde jeg før, men jeg tror ikke, at hr. Peter Skaarup hørte det, at der er flere forskellige måder at tackle den sag på.
En anden måde, som også statsadvokaten har været inde på,
er, at man bliver enig om f.eks. at lave et tribunal for de forbrydelser, som er blevet begået i Irak.
I Sydafrika valgte man en helt anden model med en sandhedskommission.
Det er jo ikke Danmark, der skal kommandere med et Irak, der måske er i en genopbygningsfase, og bestemme, hvordan man skal vælge at tackle tingene
Jeg må bare holde fast i, at lige nu er vi i en fase, hvor det bliver efterforsket, om der overhovedet kan rejses tiltale over for hærchefen.
For så vidt angår spørgsmålet om regeringsgrundlaget, vil jeg sige til hr. Peter Skaarup, at regeringsgrundlaget er blevet gennemført dels ved ændringer af udlændingeloven, dels ved, at vi har oprettet den særlige statsadvokatur. Men som jeg også meget klart tilkendegav, og som statsministeren tilkendegav i går, er vi indstillet på i forbindelse med den udredning, som integrationsministeren vil være pennefører for, at se på, om der er mulighed for at ændre reglerne, både de regler, der hører under integrationsministerens område, og de regler, der hører under mit område.
Men vi udelukker altså ikke, at vi kan prøve at gå ind og se på, om der er flere steder, hvor der kan strammes yderligere op.
Det gælder også i forhold til spørgsmålet om udsendelse fra Danmark.
Så det er altså ikke afklaret endnu, men det bliver det i den næste fase.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Per Stig Møller (KF), 2003-03-26:
Jeg har faktisk besvaret spørgsmålet.
Hr. Keld Albrechtsen inddrog jo det her i sit første spørgsmål, så det er faktisk besvaret.
Desuden sagde jeg ikke »om nødvendigt fra hus til hus«.
Jeg sagde, det er nødvendigt at få afvæbnet Saddam Hussein.
Jeg har ikke talt om militær strategi.
Hvis hr. Keld Albrechtsen ønsker det, skal han jo tale med forsvarsministeren.
Vi vil formindske dem maksimalt.
Det er derfor, krigen foregår, som den foregår.
Det er ikke et forsøg på at skyde civilbefolkningen.
Det er forsøg på at undgå at ramme civilbefolkningen.
Den, der bruger civilbefolkningen, er Saddam Hussein, som jeg svarede før, hvorimod de engelske tropper nede omkring Basra skåner den så meget som overhovedet muligt, prøver at komme ind med vand.
Røde Kors var inde i sidste uge.
Røde Kors, fik jeg at vide i går, formodes at være inde i dag med det, de kan komme ind med for at sørge for, at vandledningerne fungerer.
De kommer ind i havnen nu.
Der er nødhjælpsarbejde parat til hvert eneste skridt.
Det kræver jo bare, at man kommer frem og får afvæbnet hans tropper, så kommer man frem med nødhjælpen øjeblikkelig.
Jørn Jespersen (SF), 2003-03-26:
»Vil ministeren tilkendegive, om han er enig med vurderingerne fra LO og DA om, at landbrugsstøtten skal afvikles i nær fremtid?«
Skriftlig begrundelse
Politiken skriver den 14. marts 2003 under overskriften »LO og DI kritiserer landbruget«: »Med kravene om fortsat økonomisk støtte blokerer landbruget for vigtige internationale handelsaftaler.
Det koster arbejdspladser, lyder kritikken«.
DI's chefkonsulent Henriette Søltoft siger: »Hvis WTO ikke bare skal være en klub for de rige lande, så skal man rykke sig afgørende på landbrugsområdet, der er så afgørende for mange udviklingslande«.
Spørgeren ønsker vished for, om der i den danske regering findes en minister, der varetager Danmarks samlede interesser og globale forhold og ikke blot ministre, der alene varetager landmændenes interesser.
Per Stig Møller (KF), 2003-03-26:
Vi skal jo drøfte hele WTO-området resten af aftenen, når vi på et eller andet tidspunkt får lov at komme i gang efter spørgetiden.
Derfor vil jeg bare præcisere her, at regeringens holdning til landbrugsområdet er reformorienteret og liberal, ikke mindst med henblik på at imødekomme udviklingslandenes interesser. Jeg skal her henvise til Folketingets vedtagelse af 5. november 2002, som regeringen arbejder ud fra.
I forlængelse deraf arbejder vi for at afvikle den direkte landbrugsstøtte og for at udfase alle eksportsubsidier og prisstøtteordninger.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-03-26:
»Vil udenrigsministeren redegøre for de civile tab i forbindelse med krigen mod Irak?«
Per Stig Møller (KF), 2003-03-26:
Nu er det jo en meget stor udenrigspolitisk debat, hr. Keld Albrechtsen ønsker under spørgetiden.
Det er nok lidt meget forlangt, at jeg skulle rundtomkring i alle de hjørner, hr. Keld Albrechtsen gerne vil.
Men lad mig sige om Arabien: Der har jo været en meget moderat reaktion i de arabiske byer.
Det vil sige, at der ikke er en reaktion fra den arabiske verden mod det.
De ønsker ham også afvæbnet.
Det er ikke alene Saudi-Arabien, der arbejder på en fredsplan.
Det er også Jordan, kan jeg oplyse om. Jeg kender ikke nogen af planerne.
Det vil være meget interessant, hvis de kunne lave en fredsplan.
Men det kan kun lade sig gøre, hvis man får gennemført afvæbningen.
Ellers er det jo, Saddam Hussein bliver meget farlig.
Lad os tænke, at vi fulgte hr. Keld Albrechtsen og lod Saddam Hussein sidde, og vi lavede en fred, før han var blevet afvæbnet for sine masseødelæggelsesvåben, så ville han da blive en utrolig fare for sine omgivelser.
Så ville de ikke være blevet ødelagt.
Så ville han kunne bruge dem, hvornår det skulle være, og afpresse omgivelserne.
Det er jo derfor, de arabiske lande er med i det her på den måde, de er, fordi de ikke ønsker at have den mand til at stå frem med alle sine masseødelæggelsesvåben, når presset på ham er væk.
Så derfor er det en dødsensfarlig vej, hr. Keld Albrechtsen anbefaler.
Vi ønsker at stoppe krigen så hurtigt som muligt.
Vi ønsker at gennemføre den så skånsomt som overhovedet muligt.
Men vi kan ikke stoppe som i 1991 før Bagdad.
Det kan man jo godt se, hvad man fik ud af.
Da hr. Keld Albrechtsen i 1999 bad SR-regeringen om at droppe beslutningerne fra 1998, da ville hr. Keld Albrechtsen også forhindre, at man fik afvæbnet Saddam Hussein.
Der svarede SR-regeringen, at han ikke havde overholdt de aftaler, han havde indgået med Kofi Annan i 1998, som var forudsætningen for, at man stoppede i 1998.
Så man bliver altid snydt af Saddam Hussein.
SR-regeringen blev snydt i 1998.
Det måtte hr. Niels Helveg Petersen tilstå i 1999 -
præcis i et svar til hr. Keld Albrechtsen.
Så jeg vil gerne fraråde hr. Keld Albrechtsen at være fredsmager og derved lave en endnu større krigsrisiko senere.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-03-26:
Jeg vil gerne spørge ministeren: Der har jo bl.a. fra Saudi-Arabien været fremlagt forslag om fredsplan. Man kunne også have den overvejelse, at man nu var kommet derud, hvor det er nødvendigt at få stoppet denne krig og få FN ind på banen igen, selvfølgelig også for at få fjernet eventuelle masseødelæggelsesvåben.
Vi ved jo ikke, om de amerikanske påstande er korrekte.
Det ved vi ikke.
Men hvis de er, så selvfølgelig også for at få dem fjernet.
Det har hele tiden været meningen, at det skulle indgå i våbeninspektørernes arbejde, som så kan genoptages. Men forudsætningen for, at freden nogen sinde kan komme til Irak, er, at man får standset krigen og får standset den nu, inden der opstår en sådan bitterhed blandt alle de arabiske nationer, at man ikke længere vil kunne reparere de ulykker, man laver.
Er der nogen som helst bestræbelser på sammen med arabiske lande, som ønsker det, at få en fredsplan ind, så man kan få standset krigshandlingerne?
Eller har man tænkt sig, at denne krig bare skal fortsætte, uanset hvor mange der dør, uanset hvor mange der mister deres hjem og deres børn, og uanset den katastrofe i forholdet mellem Vesten og de arabiske lande, som det her det kan føre til?
Per Stig Møller (KF), 2003-03-26:
Alle civile tab er forfærdelige.
Det er naturligvis forfærdeligt, hvis et missil ved en fejltagelse rammer et forkert mål og fuldstændig sagesløse mennesker omkommer.
Det var også forfærdeligt, at en amerikansk raket ramte en syrisk bus fuld af folk, der ville tilbage til Syrien.
Det er der ikke nogen som helst tvivl om.
Der er uhyggelige og ulykkelige skadevirkninger i forbindelse med en krig.
Det, der er tale om, er, at Saddam Hussein sidder og kører et styre, der ganske bevidst og uden det er ulykkelige og tragiske fejltagelser, men ganske bevidst myrder og lemlæster tusinder af befolkningen for at holde dem undertrykte.
Men det er ikke for et regimeskifte, vi er gået ind.
Vi er gået ind for at afvæbne ham for hans masseødelæggelsesvåben.
Og havde han ødelagt sine masseødelæggelsesvåben, havde han haft 12 år og 4 måneder og
2 uger til at demonstrere for verden, at han havde ødelagt dem.
Det havde ikke været svært at få rapporter, som viser, at nu er der ødelagt de og de nervegasser; nu er der ødelagt det og det sennepsgas; nu er der ødelagt det og det sarin og ricin, og hvad det alt sammen er af forfærdelige giftstoffer, han har.
Det havde han sagtens kunnet.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-03-26:
Jeg synes, det er for groft, at ministeren står og antyder, at jeg vil holde hånden over noget som helst styre.
Det var det, man forsøgte at basere krigen på.
Men der er desværre meget, der tyder på, at vi står i en situation, hvor den arabiske befolkning også uden for selve Irak, i Egypten og andre steder, opfatter dette her som et amerikansk angreb på den arabiske nation.
Det kan jo medføre, at krigen bliver lang og grusom, fordi der tilsyneladende ikke er noget, der tyder på, at man vil kapitulere uden voldsom modstand.
Jeg er da fuldstændig enig med ministeren i, at der sker forfærdelige ting.
Er det ikke også forfærdeligt?
Det er da forfærdeligt med alle de ting, der sker i en krig.
Det er derfor, den må bringes til ophør.
Per Stig Møller (KF), 2003-03-26:
Jeg tror faktisk ikke, hr. Keld Albrechtsen ved noget som helst om, hvad han selv står og siger her.
Han aner ikke noget som helst om, hvad den irakiske befolkning ønsker.
Vi ved, at den irakiske befolkning forfølges inde i byerne
, hvis de kommer til at give udtryk for noget som helst andet, end at de støtter Saddam Hussein.
Jeg så en af fedayeenerne, som de hedder, stå og svinge med sin pistol i går og sige: Vi vil dræbe alle amerikanere, og vi vil dræbe alle dem, der ikke vil dræbe amerikanere.
Så hvordan vil han danne sig et billede af, hvad den irakiske befolkning mener?
De er ikke blevet spurgt af Saddam Hussein i årevis om deres holdning.
De har haft nogle kunstige valg.
Så jeg synes, hr. Keld Albrechtsen skal lade være med at stå her og fortælle os, hvad den irakiske befolkning ønsker.
Samtidig siger han, at han gerne vil af med Saddam Hussein, og det vil flertallet af menneskene også, og så siger han, at kun FN kan løse problemet.
Ja, FN-mandatet bygger jo på, at FN siden 1990 har bedt omverdenen gå ind og løse problemet.
Hr. Keld Albrechtsen har aldrig villet være med til at løse problemet.
Jeg tror ikke med den optræden, som Saddam Husseins styrker udviser, den brutalitet over for deres egen befolkning, som den udviser, at hr. Keld Albrechtsen kan forestille sig, at Saddam fredeligt kan afvæbnes.
Så var han da afvæbnet for længst.
Den mand afleverer ikke sit styre og sin brutale måde at undertrykke folket på, bare fordi nogle beder ham om det.
Jeg vil gøre opmærksom på, at hr. Keld Albrechtsen også i aviserne kan læse, hvordan de fedayeenere har hugget hovedet af kvinder, som de siger er prostituerede, men som formentligt med nioghalvfems procents sandsynlighed bare har haft en anden mening end Saddam Hussein.
Hvad er det dog for et styre, hr. Keld Albrechtsen vil holde hånden over?
Keld Albrechtsen (EL), 2003-03-26:
Jeg vil bare spørge ministeren, om der ikke i virkeligheden er bedre udsigt til at kunne finde en løsning, som også den irakiske befolkning kan acceptere, for den vil sikkert ligesom os andre meget gerne og meget hurtigt af med Saddam Hussein.
Men der er jo noget, der tyder på, at den irakiske befolkning heller ikke har et stærkt ønske om en amerikansk militærregering.
Derfor står vi desværre i den situation, at kun FN vil kunne løse dette her problem, og kun hvis krigen bliver standset.
Ellers risikerer vi jo, at den trækker i langdrag.
Vi risikerer meget store tab.
Jeg hørte - jeg ved ikke, om ministeren kan bekræfte det - at briterne havde sagt, at Basra nu er et militært mål.
Betyder det, at man skal kæmpe sig ind gennem gaderne?
Hvor mange civile vil man ofre på det? Og hvad med Bagdad?
Jamen det er jo noget forfærdeligt noget.
Og hvis det fører til, at den irakiske befolkning vender sig imod USA og Danmark, hvor er vi så henne?
Hvordan skal det hele så kunne ende med en løsning?
Jeg synes, tiden er inde til, at man prøver på at drøfte med os andre, hvordan vi kan rette op på det forfærdelige fejlgreb, som et flertal i Folketinget begik i sidste uge.
Per Stig Møller (KF), 2003-03-26:
Der foreligger faktisk ikke på nuværende tidspunkt nogen autoritativ opgørelse over de civile tab i forbindelse med koalitionens militære indsats i Irak.
Der er stor risiko for civile tab, og det er naturligvis og ulykkeligvis en uundgåelig følge af enhver væbnet konflikt.
Men jeg vil gerne endnu en gang understrege, at den militære indsats tilrettelægges på en sådan måde, at risikoen for civile tab formindskes så meget, det overhovedet er muligt.
En af grundene til den langsomme fremdrift omkring Basra-området er, at man præcis vil undgå civile tab.
Derfor har koalitionsstyrkerne vist, at det er meget vigtigt at minimere de civile tab til det mindst mulige.
Men man må også sige, at antallet af civile tab jo også nøje hænger sammen med, hvad det er, irakerne finder på at gøre.
Og det kommer man ikke ved hjælp af hr. Keld
Albrechtsens metoder.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-03-26:
Ministeren henviser til, at Folketinget har fået oplysninger i mandags.
Der er unægtelig sket meget siden i mandags.
Jo tak, men jeg vil godt spørge ministeren, om han ikke er enig i, at en betydelig del af de oplysninger desværre er forkerte, bl.a. fordi der fra de krigsførende parters side - det gælder begge parter - gives forkerte oplysninger, som desværre også i alt for stor udstrækning ikke efterforskes tilstrækkeligt af de globalt dækkende medier, før de bare bringes videre.
Men så vil jeg godt stille det afgørende spørgsmål til ministeren: Er ministeren ikke enig i, at det er dybt foruroligende, at der er så store tab, nu mere end 300 civile, som vi med sikkerhed ved er omkommet?
Mange flere er lemlæstet, mange flere er sandsynligvis på det tidspunkt, det her spørgsmål stilles, allerede døde. Mange, mange soldater er døde, og vi ved, at hvis man går videre med den form for krig, som man nu planlægger, kan det blive en dybt, dybt tragisk situation og ende i noget, der går helt ud af kontrol.
Har man virkelig i regeringen slet ingen overvejelser over, hvad det er, man har kastet sig ud i?
Har man ikke gnist af tvivl om, hvorvidt det er rigtigt at fortsætte ud ad den linje?
Per Stig Møller (KF), 2003-03-26:
Jeg skal for god ordens skyld gøre opmærksom på, hvordan spørgsmålet lyder.
Det lyder: »Vil udenrigsministeren redegøre for udviklingen i krigen mod Irak?« Derfor skal jeg svare følgende: Vi har i de seneste uger afholdt et stort antal møder i Det Udenrigspolitiske Nævn, som hr. Keld Albrechtsen vist egentlig også har deltaget i, hvor situationen i Irak har været indgående drøftet.
På Nævnets seneste møde i mandags tilkendegav vi i lyset af den militære indsats, der nu er indledt, at vi i den kommende tid vil holde Nævnet tæt orienteret om udviklingen i situationen. Hertil kommer, at den meget omfattende mediedækning af indsatsen indeholder mange detaljerede og præcise oplysninger om den seneste udvikling i krigssituationen.
Lad mig derfor her begrænse mig til at bekræfte, at koalitionens landstyrker fortsat forsøger at konsolidere det vundne terræn ved Basra og Umm Qasr i det sydlige Irak samt nord herfor ved An Nasiriyah og længere mod nord ved An Najaf.
Koalitionsstyrker har endvidere fortsat luftangrebene
på nøje udvalgte militærmål i Bagdad.
Samtidig gøres en stor indsats for at etablere forsyningslinjer til den humanitære bistand til den irakiske civilbefolkning.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-03-26:
Jeg går som en given ting ud fra, at ministeren er dybt foruroliget over udviklingen i krigen mod Irak og de store tab, som vi ser i den forbindelse.
Nu må alle bestræbelser jo selvfølgelig samle sig om at få standset den krig.
Jeg håber, at ministeren i dag har et bidrag til det.
»Vil udenrigsministeren redegøre for udviklingen i krigen mod Irak?«
Jann Sjursen (KRF), 2003-03-26:
Skriftlig begrundelse
I forbindelse med Kosovokrigen tømte SR-regeringen kontoen for nødhjælp, så det senere blev nødvendigt at overføre midler fra den langsigtede ulandsbistand.
For at undgå en lignende situation ønsker spørgeren, at regeringen allerede nu afsætter nye penge til den nødvendige humanitære bistand og genopbygning af Irak.
Dette skal ikke mindst ses i lyset af, at den nuværende regering har nedskåret rammen for humanitær bistand og flygtningebistand fra 1,1 mia. kr. til 792 mio. kr. årligt.
Med de bidrag, regeringen foreløbig har givet tilsagn om i forbindelse med krigen mod Irak, er knap halvdelen af rammen allerede brugt.
Per Stig Møller (KF), 2003-03-26:
Jeg vil godt slå noget fast, så det ikke er nogen myte omkring EU's position og virkeligheden her, nemlig at EU er den største importør af landbrugsprodukter fra udviklingslandene i dag.
Den gennemsnitlige told på landbrugsprodukter fra udviklingslandene er i kraft af diverse præferenceordninger og »Everything but Arms«-initiativet på 10 pct. og ikke 30 pct., som det ofte hævdes af nogle.
EU har primært høje toldsatser på mejeriprodukter, sukker samt lamme- og oksekød.
Via præferenceaftaler og andre ordninger sikres det, at produkter fra en lang række udviklingslande fritages for told.
EU's eksportsubsidier er faktisk faldet fra 25 pct. af værdien af eksporten i 1992 til 5 pct. i 2001, og vi ønsker altså at gå videre.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Jørn Jespersen (SF), 2003-03-26:
Det er der heller ingen grund til, for sådan nogle eksisterer
Men det, der er afgørende, og det, der ligger i udtalelserne fra LO og DA, er jo krystalklart, at man kan se stærke kræfter - Landbrugsraadet i Danmark plus en del regeringer i EU - som, når det kommer til stykket, modsætter sig de forslag til liberaliseringer, der fremkommer i WTO.
Derfor er det selvfølgelig afgørende at få at vide, at det er den danske regering ikke omfattet af.
Den danske regering vil støtte de forslag, der er om afvikling af eksportsubsidier jo hurtigere, jo bedre.
Man vil støtte de forslag til reduktion af den direkte støtte, der er.
Jo hurtigere og jo mere omfattende, desto bedre.
Og hvis der så er mangler, vil man selvfølgelig arbejde på at få noget med.
Er det den måde, man skal opfatte udenrigsministerens svar på?
Per Stig Møller (KF), 2003-03-26:
Jamen det er jo slet ikke det, jeg er blevet kaldt ned for at svare på, vil jeg sige til hr. Jørn Jespersen.
Vi kan ikke føre politisk landbrugsforhandling under en spørgetid.
Jeg er blevet spurgt, om ministeren vil tilkendegive, om han er enig i vurderingerne fra LO og DA, om at landbrugsstøtten skal afvikles i nær fremtid.
Og deri har jeg jo sagt flere gange til hr. Jørn Jespersen også her i salen, at jeg er enig.
Det er jo 117. gang, vi har den debat.
Jeg står ikke her og laver forhandlinger om røde og gule og blå og orange og cremefarvede bokse.
Jørn Jespersen (SF), 2003-03-26:
Det er klart, at man kan have nogle meninger om, at der mangler noget i Harbinsons forslag omkring amerikansk fødevarehjælp, der er skjulte subsidier til landbrug osv.
Det er fair nok, og så må man jo rejse det under forhandlingerne.
Det, jeg er interesseret i, er, om den danske regering er indstillet på, på de punkter, hvor Harbinsons forslag er en reel liberalisering, da at støtte det.
Er den danske regering enig i, at man sagtens kan reducere den gule og den blå boks med henholdsvis 60 pct. og 50 pct. over 5 år, og at det ikke er for vidtgående forslag?
Per Stig Møller (KF), 2003-03-26:
Nu har jeg jo ikke deltaget i det møde, og jeg skal slet ikke forholde mig til fødevareministeren, for så må hr. Jørn Jespersen være så venlig at kalde fødevareministeren i salen til et spørgsmål.
Hr. Jørn Jespersen kan spørge mig, og jeg vil ikke forholde mig til fødevareministeren.
Mine oplysninger er, at det er en vurdering, hun har givet.
Der, hvor vi måske misforstår hinanden, er, at vi ikke er tilfredse med hverken Harbinsons - som det hedder - første eller andet udspil.
Der er det, vi vender tilbage under WTO.
Men Danmarks holdning til forhandlingerne om landbrug er formuleret i overensstemmelse med Folketingets vedtagelse af 5. november om EU's midtvejsevaluering af landbrugspolitikken.
På det grundlag har vi tilsluttet os
EU's forhandlingsudspil om landbrug, idet vi fra dansk side endda har understreget, at vi gerne havde set det mere ambitiøst med hensyn til øget markedsadgang og nedbringelse af eksportsubsidier og prisstøtte, og at det derfor måtte anses som et første udspil i de videre forhandlinger, ligesom andre landes udspil er det.
Det er regeringens holdning.
Jørn Jespersen (SF), 2003-03-26:
Der var ikke tale om en vurdering af forhandlingssituationen og andre landes positioner.
Der var klokkeklart tale om en vurdering fra dansk side.
Det var fødevareministeren, der på regeringens vegne udtalte, at efter den danske regerings holdning var det forslag, der ligger - som altså er meget moderat - for voldsomt, for skrapt og for lemlæstende.
Det fremgik også klart af dagspressen, at det var den danske regerings vurdering.
Men jeg er da glad for, hvis udenrigsministeren nu slår fast, at det er det ikke, og dermed sætter fødevareministeren på plads og fastslår, at det ikke var dækkende for den danske regering, for den danske regering vil støtte alle tiltag, der går i retning af en så vidtgående liberalisering som muligt. Så hvis ikke jeg hører andet, går jeg ud fra, at det er konklusionen: Fødevareministeren udtalte sig ikke på den danske regerings vegne.
Per Stig Møller (KF), 2003-03-26:
Det er regeringens linje, at der skal komme et gennembrud i landbrugsforhandlingerne.
Det, fødevareministeren gjorde, var at give en vurdering af muligheden inden for EU.
Danmark er ikke hele EU.
Det var ikke regeringens politiske holdning, hun gav udtryk for.
Hun fortalte altså om Europa-Kommissionens forslag om afkobling af produktionsstøtten til oksekød og mælk og fortalte, at disse forslag møder massiv modstand fra et stort flertal af medlemslande, og desuden er der forbundet forskellige tekniske og administrative vanskeligheder med det.
Fødevareministeren har jo lov til at give en oplysning om, hvordan forhandlingssituationen er, uden at hr. Jørn Jespersen derefter skal sige: Jamen det er så regeringens holdning.
Jeg synes, hr. Jørn Jespersen skal være glad for, at fødevareministeren i den offentlige debat fortæller noget om de vanskeligheder, der er. Men regeringen står fast på og arbejder ud fra det, som er vedtaget i Folketinget i november.