Lissa Mathiasen (S), 2001-02-01:
Lovforslaget, der her er til førstebehandling, er der virkelig god grund til at glæde sig over, for det er et godt stykke arbejde, der er lavet.
Vi har i Socialdemokratiet set frem til dette forslag med længsel - ikke for vores egen skyld, men fordi de mange mennesker, der kommer ud for en sådan ulykkelig hændelse, har fortjent væsentligt bedre, og det får de nu.
Det serviceeftersyn af vores erstatningslovgivning, der her er lagt op til, er godt nyt, hvad enten det drejer sig om ofre for vold, voldtægt, færdselsulykker eller andre ulykker, og jeg vil godt tage nogle af hovedpunkterne frem. Jeg tror, mange er enige med mig i, at de beløb, ofre for incest og voldtægt får udbetalt, altid virker meget lave set i forhold til forbrydelsens karakter.
Men sandheden er vel, at intet beløb kan erstatte den krænkelse, der overgår én, når man bliver udsat for enten incest eller voldtægt, og man kan godt spørge: Hvad er formålet med erstatningen så? Set med mine øjne er formålet at give ofret mulighed for at gøre tilværelsen lidt mere tålelig; men uanset hvad behovet er, rækker de 30.000-45.000 kr., man i dag får i erstatning for voldtægt, ikke langt.
Vi er derfor godt tilfredse med, at erstatningen for netop de forbrydelser fordobles, og tilsvarende hilser vi også velkommen, at forslaget indebærer en generel forhøjelse af erstatningsniveauet ved personskader. Det er også godt at konstatere, at private forsikringer og andre ydelser ikke længere skal modregnes i erstatningen.
Det betyder, at erstatningsbeløbet reelt kan gå til at kompensere for den lidte overlast, man har været ude for.
Et tredje meningsfyldt forslag er, at der ikke længere sættes grænser for, hvor længe ofret kan få tabt arbejdsfortjeneste.
Ikke mindst i voldtægtssager afhænger ofrets psykiske tilstand netop af, hvornår det er muligt at gøre erhvervsevnetabet endeligt op.
Én ting er sikkert: Alle disse forslag kan gøre tilværelsen lidt mere tålelig for ofret, og sammen med den offerrådgivning, vi oprettede for et par år siden, og de forbedrede muligheder for erstatning er det en væsentlig forbedring af vores indsats over for de mennesker.
Vi er også godt tilfredse med, at reglerne for tab af erhvervsevne forbedres, så de kommer til at ligge tæt op ad de regler, der gælder for personer, som er kommet til skade på arbejdet.
I bund og grund er det jo mindre væsentligt, hvordan man har lidt tab af erhvervsevne; det vigtige er, at man har tabt den, og ikke mindst kompensationen for tabet.
Det størst tænkelige beløb for tab af erhvervsevne bliver fremover 6.020.000 kr., hvilket er en forhøjelse på små 2,5 mio. kr. i forhold til i dag.
Det er også sådan i dag, at erstatningsbeløbet reguleres drastisk, afhængig af bl.a. alderen.
Det vil sige, at f.eks. en ældre person og en ung under ulønnet uddannelse har fået mindre i erstatning for tabt erhvervsevne end en midaldrende person.
Det foreslås nu lavet om, og det er godt, at der bliver gjort noget ved den form for aldersdiskrimination.
Nu bliver det sådan, at beløbet varierer noget mindre, og erstatningen bliver større for alle aldersgrupper.
Det sidste element, jeg godt vil nævne i lovforslaget, er, at hvis man mister sin partner eller ægtefælle, kan der ud over forsørgertabserstatningen udbetales et engangsbeløb på 108.000 kr. til dækning af de ekstra udgifter, der er forbundet med dødsfaldet.
Det er vi glade for, vi synes, det
er rigtigt, det er kommet med.
Jeg erkender blankt, at vi aldrig kan fjerne risikoen for store omvæltninger i folks tilværelse, som vender op og ned på livsbetingelserne.
Men vi kan fra samfundets side være med til at øge trygheden, så ofre og efterladte får tid til at skabe sig en ny tilværelse.
Det er et stort og meget omfattende forslag, og jeg har her kun taget nogle få punkter frem.
Men ingen tvivl: Vi er utrolig glade for det fremsatte forslag, og vi vil i hvert fald gerne medvirke til at godt og konstruktivt udvalgsarbejde.
Vi kan støtte forslaget og ser med glæde frem til, at det bliver vedtaget her i Folketinget.