Jacob Buksti (S), 2000-04-13:
Jeg vil da gerne takke for en både saglig og på mange måder positiv modtagelse af lovforslaget.
Det må jeg sige i sig selv er et udtryk for, at diskussionen i dag ikke er helt uvæsentlig.
For så vidt angår selve forslaget om forsøg med højere hastigheder, så er det som sagt regeringens hensigt, at forsøget skal gøres landsdækkende.
Meningen med forsøget er at få et godt grundlag for en eventuel senere beslutning om at forhøje hastighederne for tunge køretøjer og lette vogntog fra 70 km til 80 km i timen.
Der kan alene tilvejebringes et tilstrækkeligt vidensgrundlag ved at udføre forsøget på hele motorvejsnettet.
Det er ikke tanken, at forsøget skal udstrækkes til motortrafikveje eller andre veje i øvrigt.
at sætte uheldstallene i vejret.
Det er således kendt, at der vil ske færre uheld, når der køres med nogenlunde ensartede hastigheder, specielt på motorveje.
I modsat retning trækker, og det er ikke nogen hemmelighed, at højere hastigheder alt andet lige betyder flere uheld, men sammenfattende vurderes det, at de to tendenser stort set vil opveje hinanden.
Formålet med forsøget er derimod at få konstateret, hvilken ændring i den faktiske hastighed det vil medføre at forhøje hastighedsgrænsen fra 70 km i timen til 80 km i timen.
Forventningen er, at der kun sker en forholdsvis begrænset ændring af den faktiske hastighed.
Jeg har ikke nogen forventning om, at det vil være muligt at måle en eventuel påvirkning af uheldstallene i kraft af et forsøg, der løber over 2 år, fordi der er så få lastbiler, der hvert år er impliceret i et personskadeuheld på motorveje.
Derimod har jeg en forventning om, at det kan være muligt efterfølgende indirekte at vurdere de konstaterede hastighedsændringers betydning for uheldstallene, så vi på den baggrund vil kunne få et tilstrækkeligt grundlag for at træffe en eventuel beslutning om en ændring af hastighederne fra 70 km til 80 km i timen på motorveje.
Der skal ikke herske tvivl om, og det vil jeg gerne komme tilbage til, at det er mit og regeringens mål at arbejde stærkt for at få hastighederne sænket.
Men det er der ikke noget i forslaget, som strider mod.
Det foreslåede forsøg går som bekendt ud på forsøg med højere hastighed på motorveje og ikke andre veje.
Jeg går ikke ind for, at folk skal køre hurtigere end tilladt.
Så jeg er helt enig i, at det er de faktiske hastigheder, der skal ned.
Det vil kunne spare mange menneskeliv, hvis folk bare fulgte de gældende hastighedsgrænser, og det er sådan, jeg forstår Færdselssikkerhedskommissionens tilkendegivelse i det foreløbige udkast.
Det er da også rigtigt, som det er blevet fremhævet
også under debatten her i dag, at en egentlig traditionel kontrol på motorvejene indimellem kan være direkte farlig, og derfor må man sige, at den kontrol, der hidtil har været på motorvejene, er sket i kraft af den almindelige patruljering.
Men det er også sådan, at politiet i sin kontrol af hastigheder har prioriteret kontrol på landeveje og byveje højere end kontrol på motorveje af den simple årsag, at det er på de førstnævnte, at uheldstallet og fartoverskridelserne er mest alvorlige.
Men det er noget, som jeg i givet fald vil diskutere, om muligt også med justitsministeren.
Med hensyn til lovforslaget om en udvidelse af muligheden for at køre med langsomtkørende motordrevne køretøjer på motorvej, på Storebælt eller Øresund, er baggrunden for dette, at med åbningen af Storebælt kan visse transportopgaver efter gældende lovgivning slet ikke eller kun med uforholdsmæssigt store transportomkostninger selvfølgelig gennemføres.
Der er ikke tanke om at udvide ordningen til alle motorveje i landet.
Og hvis jeg så skal prøve at se på nogle af de spørgsmål, der er stillet, ud over at konstatere, at hr. Erling Christensen så lyset allerede i 1996, vil jeg sige, at med overhalingsforbudet - det var hr. Erik Jacobsen inde på, og det var også hr. Thorkild Fransgaard inde på til sidst - er det sådan, at det faktisk er en del af forsøget netop at se på, om et overhalingsforbud har nogen positive effekter, eller om de er negative, som det bliver fremhævet her af de to ordførere. Derfor vil det også være sådan, at overhalingsforbud gennemføres efter indstilling fra politi, fra Rådet for Trafiksikkerhedsforskning og de involverede myndigheder, og jeg har også forstået, at vognmandsorganisationerne selv er interesseret i at have indflydelse på dette.
Det er faktisk en kendsgerning, at på en række områder vil det forhold, at de tunge køretøjer ikke kan overhale hinanden, kunne få en positiv virkning på at afvikle trafikken mere glidende.
Man skal huske, at der her er tale om veje med mere end ét spor i hver retning, og det vil sige, at der hele tiden bør være et spor, man så vil kunne køre i.
Så til hr. Helge Adam Møller og andre, som mener, at vi bør udvide det her forsøg med forsøg på andre områder for personbiler med højere hastigheder.
Dér vil jeg bare sige - som også hr. Ole M. Nielsen sagde, selv om han gerne vil tilslutte sig det - at det er jo imod selve forsøgets ånd. Forsøgets ånd er netop at vise, at hvis det er sådan, at man indsnævrer forskellen i hastighed mellem de forskellige køretøjer, så kører trafikken mere flydende.
Det er det, det hele går ud på.
Det går ikke ud på at gøre forsøg med at sætte hastigheden op af den simple årsag, som det også er blevet sagt, at de stort set alle sammen kører for hurtigt.
Og det er jo også derfor, at nogle af de negative konsekvenser, der fremhæves, i givet fald allerede er der.
Og hvis man derfor samtidig hævede de almindelige bilers hastighed, så vil den del af forsøget jo altså ryge, og så vil det alene være et forsøg om, hvad det betyder at køre hurtigere.
Og det er ikke det, der er forsøgets sigte. Så regeringen har ikke nogen planer om at ændre i hastigheden for de almindelige biler. Så til fru Margrete Auken: Jeg mener, at jeg allerede har forklaret, hvad forsøget går ud på. Fru Margrete Auken var også inde på, at hvis det virkelig skulle batte noget, så skulle man lave forsøg, hvor man kontrollerede hastigheden og sammenlignede, hvad det ville sige, når man kørte 70 og kørte 80 km/t.
Jeg er sådan set enig i, at det kunne være et meget spændende forsøg, men det tror jeg kun kan lade sig gøre i et laboratorium forstået på den måde, at ude i virkelighedens verden kører man altså temmelig meget stærkere. Endelig hvis det var sådan, at man skulle lave et forsøg ude på landevejene af den her karakter, så ville det dels blive ret forvirrende og samtidig ville de data, der ville blive indsamlet, blive så få, at det er svært at se, hvad man kunne få ud af det.
Men ellers vil jeg sige om de spørgsmål, som fru Margrete Auken stiller, at dem er vi meget åbne over for at se på og naturligvis stille alle ressourcer til rådighed for at få afklaret, så vi får belyst alle de problemstillinger, som knytter sig til dette her.
Og som sagt, så har jeg noteret mig, at fru Margrete Auken og SF ikke er totalt afvisende.
Det synes jeg i sig selv er positivt.
Hr. Søren Kolstrup, som heller ikke vil afvise at støtte forslaget - man kan jo blive helt bekymret - stiller fem kriterier op, hvor, som jeg noterede det, det afgørende var, at der parallelt med det her også blev gjort en øget indsats for at kontrollere hastigheden.
Det er et synspunkt, som jeg er meget enig i, og som jeg har slået til lyd for også i de senere dage. Konsekvensen af det her må være, at man prioriterer kontrol af hastigheden.
Og det, som selvfølgelig skal overvejes, er også en prioritering af ressourcerne på dette område.
Det andet er succes-/fiaskokriterierne.
Jamen dem
vil jeg meget gerne drøfte også med hr. Søren Kolstrup.
Det er et spørgsmål om, hvorvidt vi kan se, at der sker en sænkning af den faktiske hastighed.
Det er det, det går ud på.
Og hvis det er sådan, at der ikke sker det, ja, så må man selvfølgelig gøre op, hvad så.
Så er der i hvert fald ikke noget selvstændigt argument for nødvendigvis bare at fortsætte.
Så er der fartspærrere i alle biler, der omfattes af det her forsøg.
Jeg forstod det sådan, at det skulle være i alle lastbiler.
Det er jo sådan, som jeg har forstået det, at det faktisk er tilfældet, at der skal være fartspærre i lastbiler, som erhverves i dag, og som det også blev sagt, så er det kun lastbiler, der er anskaffet før 1988, som er i den situation, at de kan køre uden.
Og som det også blev fremhævet af hr. Erling Christensen, drejer det sig om ca. 25 pct., så det er jo et problem, der løser sig selv. I spørgsmålet om trafikpuljen er jeg selvfølgelig ked af, at hr. Søren Kolstrup opfatter det som enten misforståelser eller som et anslag mod ånden i trafikpuljen. Det er faktisk tænkt sådan, at præcis fordi det her ikke handler om at sætte hastigheden op, men handler om at lave et kontrolleret forsøg af færdselssikkerhedsmæssig art med afvikling af trafikken, nemlig ved at man får dæmpet den faktiske hastighed, så ligger det efter min mening klart inden for det, som dækkes af trafikpuljen.
Men det må vi jo i givet fald
Hr. Ole M. Nielsen sagde, som jeg noterede det, at man kunne da i hvert fald hæve den i Jylland, for dér er der både bedre plads og længere strækninger.
Så er det bare, at jeg siger: Hvorfor skal man så have så mange motorveje derovre?
Så er der jo ikke brug
for dem.
Der er jo så god plads i forvejen.
Så med de her ord vil jeg gerne sige, at jeg takker for den positive tilkendegivelse og tilsiger selvfølgelig al mulig støtte og bistand i forbindelse med udvalgsarbejdet.
Som det oplyses over for mig forventes det, at forsøget totalt vil kunne beløbe sig til at koste 1,4 mio. kr.