runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Svend Aage Fauerholdt (DF), 2001-03-15:
Når vi i dag behandler beslutningsforslag nr. B 84, og det er havnet i Miljøudvalget, er det selvfølgelig, fordi formen og ordene, der står i beslutningsforslaget, henviser til, at vi skal behandle det her.
Der står for eksempel: »En bæredygtighedsvurdering skal for det første indeholde en beskrivelse af de konsekvenser, som forslaget vil få på miljøområdet.« Man kunne have brugt de samme ord, og så udskiftet »miljøområdet« med »trafikområdet«, ja det gælder faktisk for samtlige udvalg, at vi ønsker en konsekvensberegning af mange ting.
Og ordet konsekvensberegning vil jeg nok bruge flere gange end det poppede »bæredygtig«.
Vi er ganske vist med til at fremsætte beslutningsforslaget denne gang til forskel fra sidste gang, hvor vi fra Dansk Folkeparti kritiserede »bæredygtig«, som er ved at være misbrugt på næsten alle områder.
Havde dette beslutningsforslag været placeret i et andet udvalg, f.eks. i Trafikudvalget, så kender vi der allerede nogle konsekvensberegninger, som vi helt klart tager afstand fra i dag.
Vi kan alle sammen huske stænkelapperne.
Konsekvenserne af at sætte dem på bilerne blev jo overhovedet ikke prøvet dengang, og de blev hurtigt pillet af igen.
Vi kender også nogle konsekvensberegninger af at køre imod en betonmur med 50 km/t. og med 70 km/t.
Det får vi nogle konsekvenser ud af, og vi får nogle tal, som vi sådan set godt kan tage udgangspunkt i mange gange.
Men de her udtalelser er ikke fremsat for at kritisere nogen, men for at sætte lidt nytænkning i gang om at foretage nogle beregninger, inden vi igangsætter nogle ting.
Og der er vi i hvert fald med fra Dansk Folkeparti.
Vi vil gerne have konsekvenserne frem på papiret, inden vi igangsætter nogle ting.
Det er nok, fordi jeg er erhvervsmand, og som erhvervsmand regner man altid sådan en del ting ud, inden man igangsætter, så man kan se, om der er ræson i det, og det hænger sammen, og vi vil også vide, hvordan det færdige arbejde ser ud.
Så vi støtter selvfølgelig det her beslutningsforslag, som vi er medforslagsstillere til.
Svend Auken (S), 2001-03-15:
Da der ikke er ændret så meget som ét ord i forhold til det forslag, vi behandlede sidste år, vil jeg helt generelt henvise til de kommentarer, jeg kom med sidste år.
Jeg bliver dog nødt til at gentage, at jeg stadig ikke kan genkende forslagsstillernes billede af lovgivningen på miljø- og naturområdet.
Samtidig vil jeg gerne understrege, at der naturligvis er behov for løbende at udvikle administrationen af miljølovgivningen, så den bliver så effektiv som overhovedet mulig.
Som eksempel herpå kan jeg nævne, at en teknisk arbejdsgruppe med repræsentanter for både de kommunale organisationer og landbruget i øjeblikket kigger nærmere på en række tekniske forudsætninger i et interessant oplæg netop fra de kommunale organisationer og landbruget om differentiering, målretning og forenkling af miljøreguleringen af landbruget.
Endvidere er en arbejdsgruppe, hvor også de kommunale organisationer er repræsenteret, ved at lægge sidste hånd på en gennemgang af VVM-systemet.
Altså eksempler på, at vi i regeringen er parat til at lytte til synspunkter om at gøre lovgivningen så enkel, klar, logisk og forståelig som overhovedet mulig.
Hvis vi i Miljø- og Energiministeriet finder regler, der kan forbedres og gøres enklere og klarere, gør vi selvfølgelig også noget ved det, og kommer andre med gode forslag, vil vi meget gerne lytte og tage dem med også.
Ved de tidligere behandlinger af dette forslag har jeg opfordret forslagsstillerne til at komme med konkrete eksempler på regler, der kunne og burde forenkles.
Når forslagsstillerne, til trods for at vi nu har behandlet forslaget fire gange, ikke er kommet med konkrete eksempler, fristes jeg til - men vil nødig provokere hr. Kim Andersen - at kalde det et paradeforslag.
Regeringen kan heller ikke denne gang støtte forslaget.
Inger Bierbaum (S), 2001-03-15:
Folketinget har tidligere behandlet forslag, der er fuldstændig enslydende med det foreliggende.
Socialdemokratiet har ved alle behandlinger afvist forslagene, og da der ikke er sket noget, som har givet os anledning til at skifte holdning, afviser vi det også denne gang.
Man har heller ikke denne gang præciseret nogle konkrete ting, som man ønsker ændret, men jeg vil dog ligesom sidste gang benytte anledningen til at understrege, at vi naturligvis også ønsker, at lovgivningen er både klar og logisk og systematisk.
Det er da også mit indtryk, at miljø- og naturlovgivningen er indrettet sådan.
Jeg vil også lige understrege, at vi altid er villige til at diskutere konkrete tilfælde, hvor der kunne være behov for forenklinger, ligesom man måske kunne forestille sig, at informationsindsatsen kunne styrkes på de områder, hvor lovgivningen måtte være særlig kompliceret.
Det er vi også åbne over for.
Det er imidlertid særdeles vigtigt for os, at eventuelle forenklinger af lovgivningen ikke resulterer i en dårligere miljøbeskyttelse.
Forenklingerne må ikke betyde, at vort miljø lider overlast, det er helt afgørende for os i Socialdemokratiet.
Med disse kommentarer afviser vi forslaget.
Jørn Jespersen (SF), 2001-03-15:
Der er en tendens til, at mange af de forslag på miljøområdet, som borgerlige partier med Venstre i spidsen fremsætter, er ganske abstrakte - i den forstand at de har en i og for sig fornuftig og sympatisk overskrift, mens det, der karakteriserer dem, derimod er, at der ikke blot tilnærmelsesvis anvises nogen midler til at opfylde overskriftens hensigter.
For kort tid siden diskuterede vi et forslag om at forkorte sagsbehandlingstiden i Naturklagenævnet.
Det er der vel i sig selv næppe nogen der kan have noget imod, men der var overhovedet ikke nogen forslag til, hvordan det skulle ske.
Det kan godt være, at der var en skjult dagsorden, det skal jeg ikke kunne sige, men så ville det altså være rart at få den åbent frem, så man kunne forholde sig til forslaget.
På samme måde med dette forslag om regelforenkling. Jamen det er der jo ingen der har noget imod.
Ikke engang Venstre tror vel, at andre partier, som er imod forslaget, har noget imod det i sig selv.
Men hvad er midlerne?
Er det f.eks. at svække miljøindsatsen?
Er det at mindske beskyttelsesniveauet?
Ja, det ved vi ikke, for der står ikke noget om det i bemærkningerne.
Der er ikke nogen miljøpolitisk målsætning i bemærkningerne, og derfor er det altså ganske svært at tage stilling til forslaget fra bl.a. Venstre, når man på fuldstændig undlader at beskrive, hvad det egentlig er, hvad man gerne vil.
Efter vores opfattelse er det sådan, at hvis man virkelig vil afbureaukratisere og forenkle miljølovgivningen, skulle man i højere omfang bruge nogle markedsbaserede styringsinstrumenter, så vi indregnede miljøomkostningerne i varernes pris, f.eks. ved en målrettet brug af grønne afgifter.
Det tror vi f.eks. på landbrugsområdet kunne føre til både en større og bedre miljøeffekt og et langt mere overskueligt system.
Men på det område har vi jo hidtil ikke haft megen medvind fra Venstre og andre borgerlige partier. Man har tværtimod lagt op til en indsats, som har ført til kontrolskemaer, bureaukrati og en regeljungle, som ingen kan overskue.
Hvis vi skal drøfte regelforenkling, samtidig med at vi har en ambition om at få en stærkere miljøindsats, er det nok helt generelt nogle bedre virkemidler, der skal til.
Det kunne være interessant, hvis Venstre begyndte at diskutere på en mere seriøs måde og ville bruge nogle stærke, markedsbaserede styringsinstrumenter med hensyn til at få markedet til at producere de resultater, som vi politisk mener er ønskværdige, bl.a. et bedre miljø.
Svend Aage Fauerholdt (DF), 2001-03-15:
Når der bliver sendt nogle bolde op i luften, er det altid klogt at interessere sig for, i hvilken retning de flyver, og når vi igen kommer frem med dette forslag, som Dansk Folkeparti er medforslagsstiller til, er det klart, at vi har nogle hensigter med det. Man siger, at man ikke kan være med, men for mig at høre er det dog en lidt anden afvisning, end det har været tidligere.
Forslaget er fremsat med henblik på at gøre miljø- og naturlovgivningen mere enkel og klar.
De mange bemyndigelser, der gives til miljømyndighederne, skal forenkles, så enhver borger kan gennemskue både bekendtgørelser og love.
Sagsbehandlingstiden kan i dag være af så lang varighed, at gode initiativer opgives, og der kan opstå konflikter.
Antallet af henvendelser til offentlige myndigheder fra landmænd og lodsejere stiger som følge af, at ejerne ikke har overblik over, i hvor høj grad deres ejendom er berørt af planlægningen og arealreguleringen i det åbne land, og hvilken betydning det i givet fald har.
Desuden opleves det af mange ejere, som om helheden og sammenhængen i den offentlige planlægning og regulering ikke er til stede.
Det bør derfor overvejes at skabe grundlag for en fælles ramme for en overordnet politik, der sigter mod forenkling af reglerne for det åbne lands planlægning og i det hele taget regulering.
Rammen bør baseres på et nationalt helhedssyn og bør skabe sammenhæng og overskuelighed i forvaltningen, så de overordnede mål og konsekvenser bliver tydelige for såvel den enkelte landmand som for andre borgere.
Det vil give mulighed
for en højere grad af overensstemmelse mellem de politiske mål og befolkningens ønsker.
Det er et forslag om forenkling af reglerne på natur- og miljøområdet, vi behandler i dag, og vi er i Dansk Folkeparti meget interesserede i, at også andre områder bliver taget op, så hele regelsættet bliver betydelig mere forståeligt og overskueligt, end det er i dag.
Vibeke Peschardt (RV), 2001-03-15:
Det bliver jo næsten lidt trivielt at sige, at nu ser vi dette forslag endnu en gang, ligesom vi også har sagt om alle de øvrige.
Det undrer mig i grunden, at man fra forslagsstillernes side bliver ved med at fremsætte de samme og de samme og de samme forslag år efter år, uden at der er flertal for dem, og uden at der - hvis jeg kan sige det på den måde - er bevægelse i kunsten på nogen måde.
For det første vil jeg sige om forslaget, at der er jo ikke nogen rigtig konkrete forslag i det til, hvad der kan gøres.
Man vil gerne forenkle, siger man, men samtidig siger man, at de bemyndigelser, som vi jo ved, de borgerlige partier har meget imod - i hvert fald så længe de sidder ovre på den side af midtergangen - skal om ikke afskaffes, så dog gøres mere enkle.
Jeg vil lige gøre opmærksom på, at hvis man vil forenkle og gøre bemyndigelserne mere enkle, kræver det altså flere ord, så jeg er ret sikker på, at det, man egentlig vil, måske kan komme til at betyde, at det hele kommer til at se endnu mere kompliceret ud.
Jeg er sådan set enig med hr. Jørn Jespersen, som for ganske kort tid siden sagde her fra talerstolen, at nogle af de forenklinger, man kunne lave, specielt på landbrugsområdet, var at danne nogle instrumenter, der gjorde, at man ikke behøvede nær så meget af den kontrol, man jo også klager over.
Det kunne f.eks. være afgifter og den slags.
Men vi synes ikke, vi tror ikke
, at dette forslag rent umiddelbart kan bringe sammenhæng og overskuelighed i forvaltningen.
Til allersidst vil jeg sige, at vi har jo lige for nylig behandlet et forslag om en kortere sagsbehandlingstid i Naturklagenævnet og endda behandlet det venligt.
Søren Kolstrup (EL), 2001-03-15:
Jeg synes ikke, man skal klandre Venstre eller andre borgerlige partier for at genfremsætte forslag.
Det er jo ædelt nok, at man holder fast ved sine ideer og tanker, og det er derfor, vi har partier.
Men vi kunne måske godt forvente, at når man genfremsætter et forslag, har man en ambition om yderligere at kvalificere det, og en sådan ambition har man ikke haft fra forslagsstillernes side. Vi vil regelforenkling, siger forslagsstillerne, og det kan jo lyde meget smukt.
Men hvis det ikke siges hvordan, jamen så kan man jo fristes til - jeg siger udtrykkeligt fristes til - at mene, at forslagsstillerne vil gå ind for en regeleliminering.
Det er selvfølgelig en påstand, men i og med at vi ikke får at vide, hvordan den regelforenkling skal finde sted, og man ikke går ned i substansen, kan vi jo tro, der er en anden, skjult dagsorden.
Der er ét punkt, hvor jeg kan følge forslagsstillerne,
også fordi de er konkrete her.
Det er spørgsmålet om, at diverse ministre får flere og flere hjemler, og det synes jeg man må sige kan være et problem.
Det kan anfægte retssikkerheden, fordi hjemler kan underlægges vidt forskellige politiske luner.
Men igen: Hvordan undgår vi hjemlerne?
Det ville være godt med nogle eksempler på, hvor man i givet fald vil tage fat.
Så vil jeg gerne komme med en meget principiel bemærkning.
Hvis man virkelig ønsker regelforenkling på miljø- og naturområdet, tror jeg, det allervigtigste, man kan gøre, er at have en revolutionær økologisk tilgang til tingene.
Får vi en omstilling af landbruget i økologisk retning, sikrer vi, at vore fabrikker ikke længere anvender uønsket kemi, og får vi lagt f.eks. hele malerindustrien om, så det kun er produkter med de laveste farekoder eller 00-malekoden, der bliver produceret, får vi jo færre problemer, og det vil igen sige, at så er der behov for mindre regulering.
Regulering følger altid af, at samfundet bliver mere komplekst, og at vi lever i et samfund, hvor man har ret til at forurene.
Som det sidste skal jeg sige helt principielt: I et samfund som det danske, hvor man liberaliserer mere og mere, vil liberaliseringen med logisk nødvendighed altid føre til mere og mere kontrol.
Det har vi set på energiområdet, det har vi set på teleområdet, og vi vil nu se det - jeg må ikke bruge det ord her fra talerstolen, men jeg er lige ved at sige: Gud forbyde det - på togområdet, hvor man nu også vil til at have mange operatører, og det vil sandelig føre til utrolig meget mere bureaukrati og styring centralt fra.
Så er der Venstre.
Jeg vil gerne opfordre de borgerlige partier til at prøve at arbejde deres ideer igennem, så vi andre får noget at bide i og forholde os konkret til.
Så jeg synes ikke, Venstre skal opgive så let.
Men jeg vil sige: Prøv at lave noget gruppearbejde og se at komme lidt mere ned i substansen.
Ole M. Nielsen (KRF), 2001-03-15:
Jeg synes, det var nogle helt rigtige overvejelser, Enhedslistens ordfører her gjorde sig om liberalisering, der giver mere kontrol.
Men manglende liberalisering giver jo noget andet, så det er et valg mellem nogle forskellige onder.
Kristeligt Folkeparti kan tilslutte sig forslaget her.
Vi er ikke medforslagsstillere, og derfor føler vi heller ikke noget særligt ansvar for indholdet.
Men det er jo blevet kritiseret for, at der ikke er konkrete henvisninger til og anvisninger på, hvad man kan gøre.
Det kunne man vel i virkeligheden også kalde en kvalitet ved forslaget.
De, der vil spille bolden op til regeringen, kan komme med initiativer.
Det er den ene side af sagen.
Det er da godt nok.
Men det er jo også sådan, det ved vi rent praktisk, at hvis man giver sig til at komme med for mange konkrete anvisninger, så er det jo dem, man diskuterer, i stedet for princippet, og så har man et eller andet forbehold ud fra dem, for det var måske nogle, man i sin tid stemte for, og så vil man jo ikke så gerne indrømme, at man måske egentlig godt kunne undvære dem i dag osv.
Så jeg synes såmænd, at det er et meget fornuftigt forslag det her, og det kan vi fuldt ud støtte.
Svend Auken (S), 2001-03-15:
Forslaget er en genfremsættelse fra sidste år.
Indholdet er, at kommunerne inden for byzonen skal afgøre, hvor der kan placeres butikker, og hvor meget butiksbyggeri der skal være. Regionplanmyndighedernes kompetence med hensyn til butiksplanlægning ønskes altså væsentlig begrænset, og dermed er der i realiteten ikke noget tilbage af den detailhandelslov, planlægningslov, som har skånet kongeriget for mange store, eksterne centre, og som har givet en håndsrækning til et varieret handelsliv, som har fuld opbakning blandt handelsorganisationer bortset fra de allerstørste kæder. Jeg beklager naturligvis, at et par af de partier, som har udtrykt sympati for forslaget her, tilsyneladende af forslagsstillerne er blevet lokket til at give støtte til noget, der i realiteten fjerner grundlaget for detailhandelsplanlægningen herhjemme.
Vi er ikke enige i det synspunkt.
Vi mener, at vi har en lov, der har fungeret godt.
Den redegørelse, jeg gav sidste år, viste det samme, og jeg tror, at det i almindelighed, bortset fra det jo altid er vanskeligt at gennemføre
planlægning, er en lovgivning, som i det store og hele fungerer godt.
Vi har i hvert fald ikke tænkt os at ødelægge den lovgivning, som vi faktisk er meget stolte af.
Lis Greibe (S), 2001-03-15:
Beslutningsforslag nr. B 93 er vel dybest set
den årlige luftning af de borgerlige partiers utilfredshed med den ændring af planloven, som vi fik i 1997.
Det er ærgerligt, at vi er nødt til at tage debatten igen i år, fordi årsagen til dette i høj grad skyldes, at ikke alle amter er blevet færdige med at udforme forslag til de nødvendige retningslinjer.
Vi lever nogle steder i landet fortsat i en overgangsbestemmelsesfase, og det er derfor muligt, for tiden i hvert fald, at fiske eksempler frem, som kan virke urimelige.
Det er sådan, at hvis man går nærmere ind i de eksempler, der er vist i beslutningsforslaget, så vil man i virkeligheden kunne tilbagevise, at der reelt ligger nogle problemer i det i dag.
Men jeg vil så blot pointere mere generelt, at så længe amterne ikke har været færdige med deres planer, så har det faktisk været nødvendigt at være ret restriktive, ellers ville vi risikere at få nogle afgørelser, der i forhold til fremtidige ansøgninger ville være dybt uretfærdige, og som ville forskelsbehandle.
I Socialdemokratiet er vi meget tilfredse med, at det er amterne, der tager hånd om udviklingen og planlægningen inden for byzonerne.
Vi er overhovedet ikke i tvivl om, at det i praksis sker i et meget tæt samarbejde med berørte kommuner, og at der dermed tages hensyn til både lokalkendskab og til en overordnet vurdering.
Netop amternes mulighed for at se de enkelte byers udvikling i et samlet hele vil forhindre uheldig hektisk udviklingskonkurrence mellem nabokommuner.
Der skal sikres et varieret butiksudbud i bymidten i de mange mindre, mellemstore og store byer, og dette skal amterne sørge for.
Vi fornemmer helt bestemt, at vi har fået meget ret i, at det var nødvendigt at gribe ind og omlægge styringen i 1997.
Forbrugsorganisationer, miljøorganisationer, fritidsorganisationer, landbrugsorganisationer, samtlige organisationer inden for handelsstanden og inden for detailhandelen bakkede op om planlovsændringen, og der er ingen tvivl om, at befolkningen også nu godt kan se, at det var nødvendigt at sætte bom for den helt planløse eksploderende udvikling med butikskædecentre.
Jeg er bange for, at forslagsstillerne ikke kan se nødvendigheden. Socialdemokratiet mener, at kompetencen ligger godt hos amterne, og vi vil bestemt ikke give kommunerne frit spil til selv at vurdere behovet for nybyggeri.
Socialdemokratiet kan ikke støtte forslaget.
Svend Aage Fauerholdt (DF), 2001-03-15:
Ja, i den her sag tager Dansk Folkeparti ikke ordet for at nedgøre de folkevalgte ude i kommunerne.
Det, det starter med her i vores forslag, er jo i princippet, at det er kommunerne, der er planmyndighed inden for byzonen.
Derfor er det helt klart, at vi er med dér, hvor vi kan lægge kompetencen over til dem, som sidder så tæt på og ved, hvad der fungerer i det daglige.
Det her lægger op til en vis frihed i de enkelte kommuner til at vurdere rigtigt.
Derfor synes vi i Dansk Folkeparti, at det her er et ualmindelig godt forslag, hvor vi skulle give den frihed til og tro på de mennesker, som bor de forskellige steder, og i særdeleshed give et skulderklap til de mennesker, som borgerne nu sætter ind i de forskellige kommunalbestyrelser.
For enhver borger har jo tiltro til, at lige bestemt det menneske eller det parti, man stemmer på, har de hensigter, som man nu ønsker.
Det er derfor, vi er medforslagsstillere.
Vi ønsker, at planloven overgår til kommunens styrelse inden
for byzonen, og kan det ikke ske ved den her fremsættelse i dag, jamen så er det da helt klart, at så er Dansk Folkeparti med også næste gang, for her er virkelig et område, som vi gerne vil have ændret.
Vibeke Peschardt (RV), 2001-03-15:
Der er jo en grund til, at amterne laver regionplaner.
Og en af grundene er bl.a., at det på den måde skal blive om ikke umuligt så i hvert fald give anledning til megen eftertanke hos kommunerne med hensyn til, hvor de vil placere bl.a. store centre. Og den planlægning har faktisk virket temmelig godt.
Man har i en hel række tilfælde forhindret, at kommuner, om jeg så må sige, shoppede om, hvem der kunne få det største center.
Det synes vi er en god ting.
Det betyder nemlig, at man ikke får alt for overflødige byggerier, der står tomme.
Jeg kunne nævne rækker af eksempler på det.
Men vi går ikke ind for, at amterne skal miste den her kompetence, og vi går slet ikke ind for, at kommunerne skal have den, så vi siger det samme, som vi har gjort tidligere: Vi afviser forslaget.
Søren Kolstrup (EL), 2001-03-15:
Enhedslisten ønsker, at amterne bevares som planmyndighed også inden for byzonen.
Vi befrygter, at hvis kommunerne får en sådan planmyndighed, kan det medføre, at de enkelte kommuner indbyrdes vil begynde at slås om at tiltrække så mange kæder, så mange storcentre til netop til deres kommune, til deres bymidte.
Det vil der komme ringere planlægning ud af, det vil der komme om ikke klondike ud af, så vil der i hvert fald være en risiko for, at der bliver en svagere planlægning.
Vi siger nej til forslaget.
Ole M. Nielsen (KRF), 2001-03-15:
Jeg synes, at hr. Svend Aage Fauerholdt holdt en god tale om tilliden til byrødderne.
Den tillid har jeg også til, at de varetager deres egen kommunes interesse, og det er just det, der er problemet.
Derfor er vi nødt til at have en myndighed, der ligger ovenover til at varetage helhedens interesse.
Det er jo ellers meget sympatisk, at et byråd skal varetage sin egen interesse, men vi må altså lige anskue det på et lidt højere niveau.
At det så har vist sig omkring Ørestaden, at det slet ikke er nok, er jo dybt beklageligt, men det får vi lejlighed til at snakke om senere; det er virkelig noget af det, der har rørt meget ved min overbevisning og min tillid til systemer.
Men vi kan altså desværre ikke tilslutte os forslaget
Svend Auken (S), 2001-03-15:
Jeg synes, det er prisværdigt, at hr. Kim Andersen klart understreger, at formålet med det her forslag er at ødelægge detailhandelsplanlægningsloven.
Det er også derfor, at det kan overraske én, at Det Konservative Folkeparti er medforslagsstiller, idet De Konservative har tilsluttet sig, er gået sammen med handelsorganisationer og alle de andre, der har støttet denne.
Sandheden er jo, at det kun er partiet Venstre og så de største kapitalinteresser, der går imod denne lovgivning, naturligvis sammen med kommunernes ønske om at kunne tage fra hinanden.
Hr. Kim Andersen har ret i, at i Århus Amt - som i andre amter - er det jo altid svært at lave en afvejning, hvor vi politisk går ind og sætter rammer, så vi tager hensyn ikke bare til Århus, men også til Skanderborg og også til de mindre bysamfund osv. Den proces har vi været igennem stort set over hele landet og med gode resultater
, og vi har haft en massiv og bred opbakning fra handelsorganisationer.
Jeg vil ikke bruge mere af Folketingets tid til her at diskutere med hr. Kim Andersen, men jeg kan love hr. Kim Andersen, at det bliver en af de virkelig store diskussioner.
Når samtlige handelsorganisationer, landbrugets organisationer, forbrugerorganisationer, miljø- og naturorganisationer, ja, stort set alle de organisationer, der overhovedet interesserer sig for dette, undtagen de snævreste kapitalinteresser, har bakket op omkring det her forslag og fortsat bakker op omkring det her lovforslag, giver det en solid basis både for Socialistisk Folkeparti, Enhedslisten, regeringspartierne, Kristeligt Folkeparti og, håber jeg, også Det Konservative Folkeparti i deres opgør med det nyliberale synspunkt, som hr. Kim Andersen desværre forsvarer her.
Jeg glæder mig i øvrigt over, at masser af Venstreborgmestre over hele landet bakker op omkring denne her lovgivning, masser.
med socialdemokratiske borgmestre i de store centerkommuner.