runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Claus Hjort Frederiksen (V), 2002-03-13:
Udgangspunktet for det, vi snakker om her, er jo regeringens integrationsudspil, og personlig må jeg sige, at mit temperament står til, at det allervigtigste er, at arbejdsløse får et job.
Så kan man godt opbygge alle mulige restriktioner af den ene art og af den anden art, og jeg kan selv opfinde mange problemer.
Jeg synes bare, at vi skal handle i fællesskab.
Det er derfor, jeg er glad for, at hr. Ole Sohn interesserer sig for det her område, for den største samfundsmæssige opgave, vi står over for i de kommende år, er at sikre folk uden for arbejdsmarkedet tilknytning til arbejdsmarkedet.
Og der synes jeg, at det må være helt naturligt, at vi siger: Jamen lad os se på området, vi diskuterer med arbejdsmarkedets parter, vi garanterer, at vi ikke griber ind i de kollektive overenskomster.
Men jeg hører alle steder, hvor jeg færdes - fra fagforeninger, fra fagforbund, fra arbejdsgiverforeninger og fra hovedorganisationerne - en entydig erklæring om, at dette er det største samfundsmæssige problem, vi står over for: at skaffe ledige fodfæste på arbejdsmarkedet.
Lad os så se, hvor langt de her aftaler, der kommer, bærer.
Lad os give det en chance.
Erkendelsen har bredt sig.
I stedet for at sige, at denne her ordning kan vi i hvert fald ikke røre, og denne her ordning kan vi ikke røre, så vil jeg da gerne sætte mig i spidsen for at sige: Jamen lad os da prøve i fællesskab at finde ud af noget, og vi garanterer lønmodtagerne, at vi ikke er ude på at nedbryde overenskomstsystemet med mindstebetalinger osv., og vi siger til arbejdsgiverne, at de barrierer, I har med, at I ikke gider at sætte jer ind i alle de forskellige indviklede ordninger, vil vi prøve at forenkle.
Der synes jeg, at jeg har givet de garantier, som hr. Ole Sohn efterlyser, nemlig at det er aftalevejen, vi skal frem på med arbejdsmarkedets parter for at få accepten ude på arbejdspladserne af det, vi foretager os her.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-03-13:
»Hvad vil ministeren gøre ved den situation, der opstår, hvis besætningen på 50 kreaturer Jysk Kvæg hos Leo Kortegaard, Farsø, går tabt på den anmeldte tvangsauktion tirsdag den 12. marts 2002?«
I rapporten skriver IEC, at Jysk Kvæg er truet, og at populationen kun består af 130 hundyr.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2002-03-14:
Aktindsigt er en afvejning af hensyn.
Man kan jo vælge på alle måder at give retssikkerhed til dem, der tyranniserer og udøver vold og trusler over for andre indsatte og ansatte.
Vi har valgt en anden afvejning.
Vi vejer hensynet større til de svage indsatte, der render rundt og er hunderædde for overhovedet at sige noget om, hvordan man tæsker løs på både indsatte og truer ansatte.
Det har vi altså valgt, at det vil vi godt til livs, vi vil gerne have, at de, der bliver overfaldet, og de, der bliver truet, tør sige, hvor det stammer fra.
Med hensyn til fangeflugt har vi faktisk den opfattelse,
at de, der netop ikke stikker af, men opfører sig ordentligt, faktisk bør behandles en smule mildere end dem, der hele tiden forser sig og oven i købet også flygter fra fængslerne.
De ulige skal ikke behandles lige.
Lissa Mathiasen (S), 2002-03-14:
Lige nøjagtig det, fru Birthe Rønn Hornbech her tager fat i omkring aktindsigt, var faktisk det, jeg startede med at tage fat i, idet jeg syntes, det kunne være interessant at vide, hvordan den nuværende § 24, stk. 3 rent faktisk har fungeret i praksis.
Det sagde jeg i min ordførertale.
Det er det, jeg har efterlyst.
Hvorfor har det ikke fungeret, hvis det er det, jeg hører, fru Birthe Rønn Hornbech sige.
Det må vi have frem på bordet.
Det kan være, justitsministeren vil give os svaret i dag.
Vi har ikke på noget tidspunkt hørt udsagn om, at det ikke har fungeret.
I dag kan man tilsidesætte aktindsigten.
Hvad er så grunden til, at det ikke fungerer?
Per Dalgaard (DF), 2002-03-14:
L 140 er egentlig et utroligt forslag.
Det skal nu fastsættes ved lov, at det er strafbart for anholdte og fængslede at flygte fra et fængsel under ledsaget eller uledsaget udgang.
Det fantastiske ligger i, at det ikke tidligere har medført nogen form for restriktioner at lege røvere og soldater med ordensmagten.
Det har været omkostningsfrit at påføre samfundet fornyede store omkostninger ved efterlysning, efterforskning og et større træk på de i forvejen knappe ressourcer hos politiet.
Den eneste konsekvens har været en udsættelse af næste besøg hos venner og bekendte og alternativet ved flere udeblivelser at sidde i enecelle en vis periode.
Det er den eneste restriktion, der har været gældende indtil nu. Det siger lidt om den pladderhumanistiske holdning, der i mange år har været fremherskende i lovgivningen her i landet.
Det er befriende, at disse utålelige forhold nu bringes til ophør, således at vi nu også i denne lov får sund fornuft og anstændighed ind i straffeloven.
En fornuft, folk ude i samfundet længe har ønsket sig. De bestræbelser, justitsministeren yderligere har gang i med at forstærke indsatsen mod narko i fængslerne og en begrænsning af de indsattes aktindsigt, støtter
Dansk Folkeparti
Der er absolut ingen god grund til, at en indsat skal have at vide, hvilken fængselsbetjent der fik det afgørende ord med hensyn til, at en såkaldt stærk fange f.eks. skal flyttes til et andet fængsel, absolut ingen grund.
Igennem flere år har der været forsøgt en begrænsning i netop aktindsigten, uden at det er lykkedes.
Men nu er der andre og mere fornuftige toner i Folketinget som et resultat af borgernes, af befolkningens vurdering af den tidligere regerings indsats.
Det tegner godt, og det er fremmende for retsbevidstheden.
Dansk Folkeparti kan således tilslutte sig hele lovforslaget.
I praksis viser det sig, at der åbenbart er store problemer med at få fængselspersonale og andre personer til at vidne i sager, hvor der kan påkaldes aktindsigt.
Der må der være et eller andet galt ved det eksisterende lovgrundlag, siden der stadig væk er problemer med det, og derfor skal det selvfølgelig laves om.
Lissa Mathiasen (S), 2002-03-14:
Nu håber jeg, hr. Per Dalgaard også er klar over, at der er oprettet særlige afsnit i Horsens, i Nyborg, i Vestre Fængsel, og sådan kunne jeg blive ved, netop med henblik på at kunne flytte stærke fanger.
Men jeg synes egentlig, at hr. Per Dalgaard selv leverer det bedste svar på det, jeg har kritiseret her, når hr. Per Dalgaard siger, jamen lad os lave det om.
Det, jeg egentlig efterlyser, og som jeg kan høre hr. Per Dalgaard heller ikke ved, er: Hvad er problemet, siden man ikke har brugt § 24?
Hvad er grunden til, at man ikke har brugt den mulighed, man har for at suspendere aktindsigten, når den rent faktisk findes i den gældende lov? Jeg er lidt mere grundig i mit arbejde, så når jeg ved, at vi har en lovgivning og en paragraf, som siger, at det skal være muligt, så har jeg det faktisk sådan, at hvis det viser sig, at der ikke bliver draget nytte af den, så vil jeg godt vide hvorfor, inden jeg bare laver om.
Det synes jeg vi står os godt ved herinde.
Det er sagligt, det er ordentligt.
Må jeg forstå det på den måde, at fru Birthe Rønn Hornbech hermed siger, at man fra Venstres side ikke er optaget af at resocialisere de mennesker, som vi rent faktisk har inde og afsone?
Hvis det er tilfældet, så er jeg rystet, så er jeg bekymret over det, der vil ske i de kommende år.
For os er det afgørende væsentligt, og jeg mener også, at i de diskussioner, vi har haft tidligere omkring Cognitive Skills, omkring canadiske muligheder, og hvad der har været, så har man også fra Venstres side været enig.
For os er det afgørende, at de mennesker, som vi har siddende inde, som jeg sagde i min ordførertale, skal have deres straf, selvfølgelig.
Men lige så afgørende er det, at vi så bruger tiden til at sikre, at de ikke blot, når de kommer ud og har afsonet deres straf, rent faktisk er værre og mere kriminelle. Det må være i alles interesse, og det plejer vi også herinde at være enige om, så derfor undrer det mig såre, at fru Birthe Rønn Hornbech pludselig kan sige det modsatte.
En person, der har siddet inde i 5 eller 7 år, som ikke er blevet resocialiseret undervejs, er ikke en person, jeg eller andre hverken som borgere eller for den sags skyld som ofre kunne ønske sig.
Det er heller ikke noget, vi skal ønske os i forhold til, hvordan det her samfund så ville komme til at se ud.
Per Dalgaard (DF), 2002-03-14:
Det er da glædeligt at høre, at fru Lissa Mathiasen sætter sig grundigt ind i tingene, hvor hun så mener, at det gør jeg ikke.
Det er da højst sandsynligt også rigtigt, at jeg ikke har læst § 24 a. Men det har ingen betydning, synes jeg.
Det har betydning, hvordan det fungerer i praksis.
Hvordan virker tingene i praksis?
Hvordan fungerer det ude i fængslerne i praksis?
Lissa Mathiasen (S), 2002-03-14:
Jeg vil godt spørge hr. Per Dalgaard: Hvad er det egentlig, der er til hinder for med den nuværende § 24, stk. 3, at man kan overflytte en fange til en anden institution?
Lissa Mathiasen (S), 2002-03-14:
Nu var det lidt svært at høre, hvad der lå i hr. Per Dalgaards kommentar og spørgsmål.
Hvordan fordeler fangeflugt sig i forhold til indsatte, der flygter, i forhold til ledsaget udgang?
Mig bekendt er hovedparten af de fangeflugter, der sker, på ledsaget udgang.
Og når jeg synes, det er interessant - det vil jeg også godt sige til andre her - at standse op her og kigge på, om det også er det rigtige, så er det, fordi hovedparten af dem, der flygter, gør det i forbindelse med ledsaget udgang.
Det er typisk svage fanger.
Hvad er årsagen til det?
Derfor er det måske ikke lige dem, vi skal ramme hårdest ned på og give mulighed for forlængelse på op til 2 år.
Det er derfor, jeg synes, at vi trænger til at få en analyse af det her.
Om aktindsigt: Jeg synes egentlig, det kunne være interessant at få at vide, hvordan det er gået set i forhold til den § 24, vi har, hvor man har mulighed for at se bort fra aktindsigten.
Vi vil i hvert fald i udvalget bede om at få en viden.
Hvad ligger der rent faktisk af viden?
Hvordan har erfaringerne været?
Hvordan er det gået?
Også fordi det ikke var uden grund, at der var et mindretal i Straffelovrådet, som rent faktisk var meget betænkelige. Så er jeg nødt til at sige, at når man sidder og kigger på det her og sidder og kigger på, hvordan det er gået, er det jo egentlig interessant at se, når man kigger på side 15 og 16, at det godt kunne være, at man skulle have brugt lidt længere tid, for det, der er trykt her, om, hvad der er gældende lov, og hvad der er lovforslaget, er faktisk forkert. Så det kunne godt være, at man skulle have brugt lidt mere tid generelt til at tænke i forhold til det her.
Det er grunden til, at jeg efterlyser høringssvar, og jeg vil godt sige, at jeg også synes, det er rimeligt, at vi kender høringssvarene.
Det kan jeg huske at tidligere ordførere har sagt fra oppositionen, og vi har været enige.
Men det skulle vel ikke ændre sig, fordi man kommer i regering, at man rent faktisk nu mener, at det kan være lige meget, om vi har høringssvarene eller ej.
Jeg synes, det havde klædt det her, og at det havde klædt regeringen, hvis vi havde haft belægget for det her, inden vi skulle tage diskussionen.
Per Dalgaard (DF), 2002-03-14:
Jeg kan heller ikke lade være med at kommentere fru Lissa
Mathiasens ordførertale, specielt det afsnit, der handler om fangeflugt
Det viser med al tydelighed, hvor langt væk fra virkeligheden Socialdemokratiet befinder sig - at begynde at tale om, hvorvidt der er lavet undersøgelser, om der er kommet udtalelser og lavet dit og dat omkring fangeflugt.
Alene det at nogle flygter fra fængslet, må da være nok til, at der skal gøres noget, og man skal ikke sidde og vente på undersøgelser, og jeg ved ikke hvad.
Folk ude i samfundet fatter simpelt hen ikke, hvad det er, der foregår hos Socialdemokratiet.
Det er selvfølgelig godt for os, og det er vi da bare glade for.
Helge Adam Møller (KF), 2002-03-14:
Jeg hæftede mig også ved udtrykket lovsjusk, og det kunne jeg måske have accepteret, hvis de to hovedelementer i det her lovforslag var noget fuldstændig nyt og ukendt for Socialdemokratiet eller for de andre partier.
Lad mig bare sige, at inden for de sidste 5 år er det jo tredje gang, vi i denne Folketingssal behandler et forslag - det har været fremsat to gange tidligere af Venstre og De Konservative - om at gøre det strafbart at flygte fra fængsler.
Det er i hvert fald tredje gang, måske allerede fjerde gang vi behandler det forslag, som Straffelovrådet indstillede i 1996 om aktindsigten i fængsler. Så vi har været det igennem.
Den tidligere socialdemokratiske minister er kommet med alle sine og Socialdemokratiets argumenter imod, at det fortsat skulle være tilladt og fuldstændig gratis at flygte
fra danske fængsler
Og vi har argumenteret stærkt og omhyggeligt igennem mange år.
Derfor kan det vel ikke komme helt bag på fru Lissa Mathiasen, at nu, når der endelig er et fornuftigt flertal i dette Folketing, gennemfører vi det også og gennemfører det klart, tydeligt og hurtigt.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2002-03-14:
Nu spurgte fru Lissa Mathiasen justitsministeren.
Jeg svarer ikke på justitsministerens vegne, men jeg har også lyst til at give mit besyv med, for fru Lissa Mathiasen stillede jo et meget relevant spørgsmål.
Fru Lissa Mathiasen spurgte, om der var sket noget nyt.
Ja, der er kommet en ny regering.
Der er kommet et nyt flertal. Og nu skal fru Lissa Mathiasen passe på, at fru Lissa Mathiasen ikke forveksler lovsjusk med sin egen uenighed i regeringens politik. Det gør ikke noget, at fru Lissa Mathiasen kalder de politiske holdninger, som giver sig til kende her, et ideologisk felttog, for der er altså en mening med, at man er folkevalgt, i hvert fald når man er os, og det er, at ens politiske holdninger manifesterer sig i lovforslag, og det er nok det, fru Lissa Mathiasen ikke holder så forfærdelig meget af, nu hun selv er kommet i mindretal.
Elisabeth Arnold (RV), 2002-03-14:
Med risiko for, at gøre fru Birthe Rønn Hornbechs fnysende vrede over Det Radikale Venstre endnu værre eller endnu hårdere, vil jeg blot sige, at vi lægger meget vægt på, at der ligger betænkninger og forarbejde, når man laver en lovændring.
Men vi vil selvfølgelig, som de frie mennesker vi er, forbeholde os ret til at være uenige med eksperterne.
Det ved jeg at fru Birthe Rønn Hornbech også gør.
Og vi har det altså sådan i Det Radikale Venstre, at vi er enige med mindretallet i Straffelovrådet.
Og det er det, vi har henholdt os til.
Lissa Mathiasen (S), 2002-03-14:
Hvad har hr. Per Dalgaard af tal, af belæg for det?
Hvad har hr. Per Dalgaard af oplysninger, som vi kan få her, for så er det åbenbart bare os, der ikke har fået noget at vide om, hvordan tingene rent faktisk foregår
derude
Lissa Mathiasen (S), 2002-03-14:
Naturligvis respekterer jeg, at Venstre ønsker at køre politikken igennem.
Det både respekterer vi, og det anerkender vi.
Det er der ikke noget odiøst i.
Så kan det godt være, at vi kunne have henvendt os til fru Birthe Rønn Hornbech lidt tidligere i dag og sagt, at vi synes, det er ærgerligt, at der ikke ligger nogle høringssvar.
Men det accepterer vi ikke, det er regeringens ansvar.
Hvorfor skulle jeg gå til fru Birthe Rønn Hornbech og spørge: Skulle de ikke have ligget der?
Det er regeringens, det er ministerens ansvar at fremlægge svarene.
Men jeg synes, det er betænkeligt, at man laver det her.
Jeg synes, det er betænkeligt, at der ikke er penge med.
Jeg synes, det er betænkeligt over for det personale, der skal varetage det her.
Hvad er det egentlig for et miljø, hvad er
det for et klima, vi får inden for murene med det her?
Hvad er det for nogle mennesker, der kommer ud, når de igen bliver sendt uden for murene?
Er det sådan nogle mennesker, vi ønsker?
Hvis vi kun taler om at holde dem inden for murene i længere tid og samtidig siger, at så gør det ikke så meget, at vi ikke er i stand til at leve op til de forventninger, vi har med hensyn til at kunne resocialisere dem. Hvad bliver det egentlig for et arbejdsmiljø?
Kan vi overhovedet få nogen til at varetage de her job fremover?
Jeg synes, vi har hørt meget i de seneste år om, hvor hårdt miljøet er blevet.
Derfor er det betænkeligt bare at tonse det her igennem uden overhovedet at have hørt, hvad de implicerede har at sige.
Og jeg kan godt lide smagsdommere i denne her sammenhæng, det vil jeg godt sige.
Line Barfod (EL), 2002-03-14:
Jeg har stor forståelse for, at hr. Per Dalgaard gerne vil gøre noget for at løse nogle problemer.
Det tror jeg, vi er mange, der gerne vil.
Men vi vil gerne være sikre på, at den måde, vi finder til at løse problemerne på, er den rigtige måde og ikke en måde, der gør problemerne større.
Derfor er det, vi så gerne vil vide med hensyn til dem, der skal anvende det her i praksis: Hvad går problemet ud på?
Vil det her forslag hjælpe til at løse problemet, eller vil det gøre det værre?
Jeg ville gerne vide, hvad det er, hr. Per Dalgaard regner med ved det her forslag, der gør det bedre, der løser problemet, og hvordan hr. Per Dalgaard kan være sikker på, at det ikke gør problemet værre.
Per Dalgaard (DF), 2002-03-14:
Fru Line Barfod spørger, om det kan hjælpe eller ej.
Det er svært at spå om fremtiden, man bliver selvfølgelig nødt til at forsøge, det er rigtigt.
Det kan man ikke garantere.
Jeg kan ikke garantere, at en indførelse af forbud mod aktindsigt i denne her lov vil hjælpe, men det er selvfølgelig et stort håb, at den gør det.
Jeg tror egentlig ikke, jeg kan komme det meget nærmere.
Med hensyn til fru Elisabeth Arnold må jeg forholde mig til det samme, og jeg kan ikke komme tingene nærmere nu.
Lissa Mathiasen (S), 2002-03-14:
Som vi også har været inde på tidligere i dag, er vi jo ikke i den heldige situation, at vi har nogle høringssvar, og det vil sige, at vi i hvert fald ikke har mulighed for på nogen måde at konstatere, om man virkelig mener fra Kriminalforsorgens side, at man sagtens kan magte det her.
Jeg vil godt sige, at jeg undrer mig meget, for det er altså ikke mere end 1 måned siden, at vi havde blandt andet Fængselsforbundet i Retsudvalget, som klart gav udtryk for, at de var nået til en grænse for, hvad de magtede.
Der er fuldt hus, melder de.
Derfor kan vi ikke forstå, at man i en situation, hvor man har fuldt hus, samtidig mener, at man skulle være i stand til at kunne kapere de her to lovforslag og den ekstra belægning, der dermed kommer, plus at man til efteråret skulle være i stand til at tage ekstra ind - jeg tror, at ministeren selv vurderer, at det er noget med 150 mennesker ekstra, der kommer i kraft af EU-formandskabet - uden at det kræver en større personalemængde, uden at det kræver en større kapacitet rent fysisk.
Det er derfor, at vi stiller de her bekymrede spørgsmål, for vi har ingen interesse i - ikke nogen af os - at det her ikke magtes på en ordentlig måde, men de, der mindst af alt har interesse i, at det her ikke lykkes på en ordentlig måde, er selvfølgelig personalet og de indsatte.
Det er derfor, at jeg bliver ved med at efterlyse en aktion fra ministerens side.
Sandy Brinck (S), 2002-03-14:
Jeg skal bare minde om, at min kollega fru Lissa Mathiassen tre gange har spurgt, hvad det er, der gør, at man ikke kan bruge de bestemmelser, der er omkring aktindsigt, som rent faktisk gælder i dag.
Og jeg skal bare konstatere, at vi får
ikke noget svar.
Vi får ikke nogen saglig begrundelse for at tage det her skridt.
Vi får ikke noget saglig begrundelse
for, at det her skulle være så meget mere effektivt end det, der er i dag.
Det er muligt, at vi får svarene i høringssvarene, det vil vi glæde os til, men nu står vi jo altså i en førstebehandling, hvor vi skal behandle det her politisk uden en saglig begrundelse og uden kommentarer fra de folk, som rent faktisk beskæftiger sig med det her i dagligdagen.
Det er dybt, dybt bekymrende.
Jeg skal blot konstatere, at vi ikke får noget sagligt grundlag for at ændre bestemmelserne omkring aktindsigt.
Helge Adam Møller (KF), 2002-03-14:
Jamen jeg vil da godt bekræfte, at der under de 8 års socialdemokratisk regering - godt presset af en aggressiv opposition - skete noget på det område, men der skete bestemt ikke nok.
Man fik lavet en række stoffrie afdelinger, og det er godt og rigtigt.
Man fik iværksat et forsøg, som vi gerne ser udvidet, med et alternativ til straf for hærdede narkomaner osv. Men der skete jo ikke noget på de her områder
i de almindelige fængsler, kan man sige; altså dér, hvor man ikke har den narkofrie afdeling, der flyder det stort set desværre stadig væk med narko.
Da havde man ikke den politiske vilje, og det er jo også derfor, fru Sandy Brinck selv siger: Jamen den afgåede justitsminister havde overvejet og var klar til en eller anden pakke eller sådan noget.
Men det var jo et forslag, der havde været på bordet de sidste 5 eller 6 år
, uden at der blev gjort noget.
Og så bare det dér med det mere rå miljø.
Ja, det kan være, det er mig - det er det selvfølgelig så ifølge oppositionen - der ikke er dygtig nok til, at jeg kan indse, hvorfor man ikke indfører en skærpelse eller fjerner aktindsigtskravet, således at enhver fange trygt tør gå til personalet, og at enhver ansat trygt tør fortælle om det lille mindretal i de danske fængsler af rockere og stærke fanger, som groft chikanerer hele fængslet, og som sætter deres egen dagsorden, som sørger for, at de, der ønsker at have et normalt forhold til fængselspersonalet, ikke tør have det.
De, der anbringer de fanger, der ikke gør, hvad de bør gøre, oppe på den varme kogeplade, efter at have tændt den i 6 eller 8 minutter forinden, og så står der dagen efter på side 3 i Jyllands-Posten, at der var en fange, der kom til at sætte sig op på en rødglødende kogeplade, og han blev siddende i 1½ minut.
Nej, han kom ikke til det.
Der var to store mænd, der holdt ham, og han tør ikke fortælle bagefter, hvad det var, der skete.
Det er dagligdagen i de danske fængsler, og det vil det her være med til at gøre op med.
Giver det et mere råt miljø?
Nej, det giver et mere menneskeligt miljø.
Sandy Brinck (S), 2002-03-14:
Indledningsvis vil jeg erklære mig fuldstændig enig med Enhedslistens ordfører i, at et mere råt miljø giver altså ikke de bedste forudsætninger for en ordentlig behandling, og det er vel også det, Fængselsforbundet siger til os i den skrivelse, som nu er nævnt flere gange.
Nu er det lang tid siden, at hr. Bjørn Westh var justitsminister.
Vil hr. Helge Adam Møller bekræfte, at der faktisk er sket ganske, ganske meget under den tidligere regering? Nu var jeg ikke selv medlem af Folketinget i hr. Bjørn Wesths justitsministertid, men på den seneste tur, Retsudvalget havde til danske fængsler, deltog hr. Helge Adam Møller også, og der så vi mange gode initiativer med meget stor succes.
Det vil jeg godt bede hr. Helge Adam Møller om at bekræfte.
Line Barfod (EL), 2002-03-14:
Jeg er også fuldstændig enig i den beskrivelse, hr. Helge Adam Møller kom med, at det store problem er narkoen i fængslerne, og det store problem, der er i forhold til resocialisering.
Jeg glædede mig i øvrigt over, at hr. Helge Adam Møller i sit tidligere indlæg sagde, at det var vigtigt, når folk kom ud af fængslet, at de så var kommet i gang med en uddannelse eller et arbejde, at de blev resocialiseret.
Derfor vil jeg gerne høre: Hvad er det, den nye regering vil gøre for at sikre, at man kan komme i arbejde eller i gang med en uddannelse, for at sikre, at der er de fornødne ressourcer i fængslerne til, at de fanger, der sidder, også bliver resocialiseret via arbejde og uddannelse.
Og så til sidst: Min dybe bekymring over det her forslag er, at det vil føre til et mere råt miljø i fængslerne og dermed modvirke resocialiseringen.
Og der er det, jeg gerne vil høre hr. Helge Adam Møller om: Hvorfor tror han ikke, at det her vil føre til et mere råt miljø?