runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pia Gjellerup (S), 2004-02-26:
Bøderegnen varsles fra alle verdenshjørner i disse dage.
Det er, som om det at opføre sig ordentligt er noget, man skal have en særlig belønning for, og det at lave fejl har kun krabasken som svar.
Jeg tror, det er vigtigt, og det vil i hvert fald være Socialdemokratiets indgang til at bedømme og hele tiden justere samvirket mellem borgere og samfund, at man viser tillid til hinanden, at man også accepterer, at der kan ske fejl.
Det fornemmeste, når man opdager fejl, er så at sørge for at få dem rettet.
Det næste er måske, at vi alle sammen kan vænne os en lille smule mere til at bruge ordet undskyld.
Det synes jeg ikke det her forslag lægger op til.
Det lægger op til at medvirke til higen efter nulfejlssamfundet, som vi godt ved ikke eksisterer nogen steder.
Det vil nok heller ikke være behageligt at leve i, hvis det endelig skulle være.
Vi ville ikke have meget andet at bruge kræfterne på end at se efter hinandens fejl.
Det vil blive et meget dogmatisk samfund.
Her er det nemlig ikke kun som regeringen, der især vil opdrage på borgerne, men det er også spørgsmålet om, hvad vi kan gøre for at opdrage på myndighederne.
Det er måske så meget igen, men det er et meget firkantet forslag for at forsøge at opdrage lidt på myndigheder, der måtte have vanskeligheder med at opfylde en række også væsentlige procedureregler.
Vi vil gerne fra Socialdemokratiets side være med til at drøfte det, også med baggrund i det, der blev nævnt fra fru Anne Baastrups side, at vi faktisk ved, at der er en række steder, og det er især på det sociale område, vi har kendskab til det, hvor der er virkelig mange processuelle fejl.
Vi vil meget gerne være med til at bidrage til at finde nogle måske lidt mindre desperate forsøg, men dog alligevel forsøg og forhåbentlig lidt mere tjenlige forsøg på at finde ud af, hvordan vi får en bedre behandling, hvordan vi får færre fejl, hvordan borgerne kan komme i en situation, hvor de har en større sikkerhed for, at de bliver behandlet korrekt.
I Socialdemokratiet har vi det generelt sådan, at vi ikke gerne vil deltage i bøderegn, men vi vil gerne deltage i at finde metoder til, at man kan nå til en bedre behandling.
Debatten, der har været her i dag, har allerede lagt op til at fortælle, hvorfor noget for noget-princippet kan forvride et samfund.
Vi ønsker fra Socialdemokratiets side
ikke at bidrage til et samfund, hvor det er brugere i forhold til forretningen Danmark, men hvor det er borgere i et samfund, som vi i fællesskab har bygget op.
Vi vil gerne bidrage til ret og rimelighed, ikke til bestikkelse, skyld og straf.
Der synes jeg desværre, at det her forslag ender en lille smule i den forkerte grøft.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2004-02-26:
Jo, men når man kommer med et så kortfattet beslutningsforslag med så stor en ændring, som jeg mener det er, er det altså meget svært for os andre uden videre at overskue alle konsekvenserne
Derfor siger jeg bare, at det her beslutningsforslag ikke har overbevist mig om, at man her har fundet det rette middel til det, man vil, og som vi også vil.
Jeg kan ikke forestille mig, at hvis der er så mange forkerte afgørelser i Ribe - nu kan jeg ikke huske, om det var en af kommunerne - at bod skulle hjælpe til, at afgørelsen bliver bedre.
Det tror jeg ikke.
Det tror jeg er den helt forkerte fremgangsmåde.
Anne Baastrup (SF), 2004-02-26:
Der har vi i Folketingets Socialudvalg netop fået en rapport fra Statsamtet i Ribe, der påviser, at i langt over halvdelen af sagerne er der ikke journalisering, der er ikke sket partshøring, der er ikke sket klagevejledning.
Der er simpelt hen en total mangel på overholdelse af forvaltningslovens regler.
Jeg er fuldstændig enig med fru Birthe Rønn Hornbech i, at når vi selv falder over sagerne, skal vi klage til Ombudsmanden, og det gør jeg selv personligt, men der er altså rent faktisk på især det sociale område nogle meget store problemer med den måde, som borgerne bliver behandlet på.
Derfor er det jo så også i vores optik godt, at vi får nogle større kommuner, for de små har meget vanskeligt ved at håndtere det.
Det er sådan lidt for at belyse baggrunden for det her beslutningsforslag.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2004-02-26:
Jamen vi taler om to forskellige grupper mennesker.
Elisabeth Arnold (RV), 2004-02-26:
Men det, at man klager mange gange, er vel ikke det samme som at sige, at man ikke kan have ret.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2004-02-26:
Vi definerer ikke ordet kværulant på samme måde.
Jeg definerede det faktisk, idet jeg sagde, at en kværulant er en, der bliver ved med at klage og klage og klage og aldrig får ret, og som klager så meget, så Ombudsmanden til sidst skriver, at yderligere henvendelser ikke vil blive besvaret.
De belaster faktisk mange steder det offentlige system i et omfang, som fru Elisabeth Arnold ikke gør sig begreb om. Det skyldes bl.a., at jeg har lettere adgang til at foretage anholdelser end fru Elisabeth Arnold - fru Elisabeth Arnold brugte nemlig det ord.
Elisabeth Arnold (RV), 2004-02-26:
Med fare for at påkalde mig fru Birthe Rønn Hornbechs store vrede, vil jeg godt anholde brugen af ordet kværulanter.
Det er vel sådan i hele den offentlige forvaltning, at en kværulant, der får ret, ikke er en kværulant, men blot en borger, der har fået ret.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2004-02-26:
Jeg er fuldkommen enig, men jeg vil da godt se en dokumentation for, at der åbenbart er helt lovløse tilstande ude i kommunerne.
Det er ikke det indtryk, vi får, når vi har møde med Folketingets Ombudsmand.
Jeg var meget optaget af, at Folketingets Ombudsmand fik indseende med kommunerne.
Det var ikke alle kommuner, der dengang syntes, det var særlig morsomt, men jeg var meget tilhænger af det.
Jeg forstår så bare ikke, at når fru Line Barfod har så mange sager og ved, at der er kommuner, hvor sådan en masse sager er ulovlige, at hun så ikke indbringer dem for Folketingets Ombudsmand.
Og så må jeg sige, at jeg tvivler på, at boden ligefrem skulle hjælpe på arbejdsforholdene de pågældende steder.
Men jeg er nødt til at understrege igen: Vi afviser ikke, at det her er et væsentligt spørgsmål - det gælder i øvrigt ikke bare forvaltningen, det gælder også retssagen, hvor vi gerne ser en større ligestilling mellem den enkelte borger i retssager mod det offentlige.
Så vi er ikke uenige om målet, men hvorfor ikke se på den mere åbne drøftelse, som jeg forventer at de vil have i Finansministeriet?
Line Barfod (EL), 2004-02-26:
Derfor er der selvfølgelig en række detaljer, som ikke er taget med, bl.a. hvad man gør med folk, der bliver ved med at forsøge at få den samme sag genoptaget.
Det er ikke det, det her forslag drejer sig om.
Det drejer sig om at pålægge en bod for at få myndighederne til at overholde de lovregler, der er fastsat.
Der er mange offentligt ansatte, der gør et kolossalt stort arbejde og gerne vil gøre deres arbejde godt nok, men som har fuldstændig urimelige arbejdsbetingelser, som sidder med alt for mange sager, alt for mange børnesager, alt for mange førtidspensionssager, eller hvad det kan være, og hvor det ikke er en generel holdning hos den myndighed, de sidder i, at man skal overholde reglerne.
Jeg forstår ikke helt, at fru Birthe Rønn Hornbech mener, at de regler, vi har fastsat, bl.a. i forvaltningsloven, bare er sådan nogle ligegyldige formelle regler.
Det er jo også derfor, at vi ikke har foreslået, at overtrædelse af disse regler skal betyde, at afgørelsen bliver ugyldig og skal gå fuldstændig om, men vi mener, at det skal have en konsekvens ikke at overholde dem.
Der er jo en grund til, at vi mener, at de regler skal være der.
Det går jeg ud fra fru Birthe Rønn Hornbech er enig i.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2004-02-26:
Jeg går selvfølgelig ud fra, at fru Line Barfod indbringer de sager for Ombudsmanden, så kommunerne kan lære det.
Men jeg synes, at der er et stort spring til, at enhver offentligt ansat om ikke af sin egen lomme skal betale, men altså skal stå stigmatiseret, og at det offentlige skal betale en bod på 5.000 kr., fordi man har begået en formel fejl, som ingen betydning har.
Det skal selvfølgelig påtales, og der skal undervises, men det her er meget firkantet.
Hvad med den anden side af sagen?
Hvad med nogle af ærkekværulanterne, som vi i hvert fald i mit system kender, og som Ombudsmanden kender, som til sidst får svaret: Yderligere henvendelser vil ikke blive besvaret?
Hvad sker der med dem, hver gang de rejser spørgsmål om en bod?
Det ville jeg gerne have haft beskrevet.
Om der er andre måder?
Jamen det er faktisk det, Finansministeriets arbejdsgruppe skal se på.
Formålet, hører
jeg, er det samme som fru Line Barfods.
Line Barfod (EL), 2004-02-26:
Fru Birthe Rønn Hornbech efterlyste, hvordan vi kan få mere korrekte afgørelser.
Det har Folketinget jo fastsat en række
redskaber til omkring partshøring, klagevejledning osv.
Det er jo netop nogle regler, der skal sikre, at vi kan få mere korrekte afgørelser, at der f.eks. i børnesager skal udarbejdes handleplaner, at man skal tale med børnene osv.
Vores problem er bare, at kommunerne ikke gør det.
Vi ser gang på gang sager, hvor kommunerne ikke har overholdt disse regler, der skulle sikre, at vi får en korrekt afgørelse.
Jeg har både som advokat, og når jeg har snakket med diverse organisationer osv., gang på gang mødt den kæmpe frustration, der er, fordi borgerne bliver straffet, bare de gør den mindste fejl, mens myndighederne kan begå den ene fejl efter den anden, uden at det har nogen konsekvenser overhovedet.
Det her er, kan man måske sige, et lidt desperat forsøg på at sige, at myndighederne altså skal tvinges til at begynde at overholde de lovregler, som vi har fastsat, ikke bare for sjov og for at tingene skal se pæne ud, men fordi det er den måde, vi mener, vi kan sikre korrekte afgørelser på.
Hvis fru Birthe Rønn Hornbech har andre måder, vi kan gøre det på, så lytter jeg meget gerne.
Lene Espersen (KF), 2004-02-26:
Jamen det har jeg ikke set noget om.
Det, jeg blot anholder, er spørgsmålet om, hvor det, hvis der er en myndighed, der begår en fejl, så skal udløse en erstatning på 5.000 kr. på en check til den person, det er gået ud over, som et plaster på såret, eller hvad man nu skal kalde det.
Det har faktisk efter min mening ikke noget at gøre med noget for noget.
Jeg forsøgte faktisk sådan at få fru Line Barfod og Enhedslisten lidt ind i debatten i håbet om, at man måske kunne tage et mere overordnet princip, men det er bestemt ikke det, som regeringen har lagt op til med »Noget for noget«.
Det er jo heller ikke sådan, fru Elisabeth Arnold, at regeringen har fremsat forslag, der går ud på, at borgere eller virksomheder, der gør det ekstra godt, får 5.000 kr. hver dag, som hvis man skulle bruge den tankegang, der ligger bag Enhedslistens forslag.
Det er en lidt anden tankegang, der ligger bag, som først og fremmest bygger på, at det er rigtigt at belønne de borgere og virksomheder, som gør en ekstraordinær indsats.
Enhedslistens forslag er jo mere pisken, end det er guleroden, for det er guleroden, der er drivkraften i »Noget
for noget«
Det her er pisken.
Nu skal vi sandelig sørge for, at de offentlige myndigheder, der ikke sørger for, at det hele er hundrede procent perfekt, og som begår fejl, skal aflevere en kontant afregning til borgeren.
Som sagt synes jeg, der ligger en forkert tankegang bag det i forhold til den opgave, som offentlige myndigheder har.
Men jeg ser da meget frem til en interessant udvalgsbehandling, hvor jeg kan forstå, at vi kommer rundt om mangt og meget og nok ikke nøjes med at diskutere det, som beslutningsforslaget rent faktisk behandler.
Line Barfod (EL), 2004-02-26:
Jeg er helt klar over, at fru Charlotte Dyremose kun har læst en tale op for den sædvanlige ordfører.
Men da fru Charlotte Dyremose jo var ordfører, da vi på Socialministeriets område indførte regler om, at borgerne kunne straffes, hvis de - ikke med vilje, men uagtsomt havde givet forkerte oplysninger til myndighederne - vil jeg spørge fru Charlotte Dyremose, om det er hendes og Det Konservative Folkepartis opfattelse, at man godt kan bruge straf over for borgerne for at få en korrekt sagsbehandling, men ikke kan pålægge myndighederne en bod, hvis de ikke overholder reglerne.
Elisabeth Arnold (RV), 2004-02-26:
Så er vi så tilbage i Enhedslistens forslag igen, hvor jeg synes, at princippet noget for noget helt klart fremgår af forslaget, for der står jo ingen steder i forslaget, at det normale klagesystem, eller det normale domstolssystem, eller den normale erstatningslovgivning skal bortfalde.
Det er jo ikke sådan, at den bod, som Enhedslisten foreslår, skal træde i stedet for den ulykkelige borgers mulighed for at få oprejsning gennem en erstatningssag eller for at få tilbagebetalt det, som vedkommende får udbetalt, det, som vedkommende rettelig skulle have fået udbetalt, men ikke har fået.
Jeg vil i hvert fald gerne spørge: Hvor i Enhedslistens forslag står der, at de almindelige klagesystemer og domstolsprøvelsen skal bortfalde?
Charlotte Dyremose (KF), 2004-02-26:
Jeg synes rent umiddelbart, at drøftelsen må foregå i udvalget med vores ordfører, men sagen er, at vi meget gerne ser på muligheder for, hvordan vi kan få en mere effektiv og korrekt sagsbehandling.
Ud over det må jeg henvise til, hvad jeg også sagde om, at forslaget kan komplicere sagsbehandlingen osv., plus at det jo ikke er sådan, at det altid er det væsentlige for den enkelte borger, om tingene går op i kroner og øre.
Det, der er væsentligt for den enkelte borger, er at få et rigtigt og korrekt tilsagn fra kommunen, og som eksemplet gik på, handler det ikke om, at man får 5.000 kr., hvis man ville have opført et sommerhus.
Anne Baastrup (SF), 2004-02-26:
Ud over at sidde i Folketingets Retsudvalg sidder jeg også i Folketingets Socialudvalg, og her får man jo virkelig indblik i, hvordan borgere, der er underlagt og afhængige af kommunale afgørelser, undertiden oplever, at de er et led i en kafkask historie.
Om det ligefrem skal betyde, at der skal betales en bod, synes jeg vi skal overveje grundigt.
Men det smarte ved Enhedslistens forslag om en bod er jo, at man i virkeligheden kan tvinge kommunen til at indføre de sagsstyringsforløb, som er helt, helt afgørende for, at den kan overholde alle de regler, der er i forvaltningsloven.
Hvis man tager en stor offentlig virksomhed som Arbejdsskadestyrelsen, der har tonsvis af sager, og hvor der er klagefrister og tidsfrister og høringer, og jeg ved ikke hvad, tror jeg simpelt hen ikke, det rent teknisk kan lade sig gøre at undgå at lave en partshøring, hvis man sidder som sagsbehandler i Arbejdsskadestyrelsen.
Det kunne måske sætte en proces i gang, som var til gavn for både de ansatte og især borgerne.
Derfor tror jeg, at den idé, som Enhedslisten her har lanceret, skal vi følge op, for jeg synes, den ser spændende ud.
Som fru Pia Gjellerup sagde, er den måske lidt firkantet, men man kan jo øve sig med nogle andre ord, og jeg synes, Enhedslisten skal have ros for forslaget.
Torben Hansen (S), 2004-02-26:
Jeg vil da gerne give Venstres ordfører chancen endnu en gang for at svare på det her.
Vi har hørt, at man lægger vægt på det kommunale selvstyre; det tror jeg alle her i salen gør.
Men det korte af det lange er, at jeg egentlig godt kunne tænke mig at vide, hvad Venstres principielle holdning er til det, hvis det er sådan, at det viser sig om 2 eller 3 år, at det her rent faktisk åbner op for, at der stille og roligt vil blive etableret jagthytter og sommerhuse i skovene.
Hvad er Venstres helt principielle holdning?
Det må vi da kunne få et svar på, uden at man skal dække sig ind bag, at det hele finder de nok ud af i kommunerne.
Venstre som politisk parti her i Folketinget må da have en principiel holdning til det, og den vil vi jo gerne høre.
Søren Gade (V), 2004-02-26:
Jeg er nødt til at sige det samme til hr. Torben Hansen, som jeg har sagt til tidligere spørgere: Jeg opfatter spørgsmålet som polemisk.
Man ønsker at problematisere, at man nu vil åbne mulighed for, at der bliver bygget hytter i skoven til gavn for unge mennesker.
Jeg er nødt til at sige, at der har
ikke i tiden før i dag og vil ikke i tiden fremover blive bygget flere skovbørnehaver, end den enkelte kommune har brug for.
Hvorfor skulle man dog det?
Det er dog en dyr foreteelse.
Der er jo ikke tale om et lille skur.
Det ville dog være utopi at tro, at man bygger dem med henblik på, at en eller anden rigmand skal købe hytten efter et antal år, hvor man så nedlægger skovbørnehaven.
Men jeg kan jo ikke stå her og give en garanti for, hvad man gør ude i den enkelte kommune, og jeg vil det i øvrigt ikke, for da jeg er Venstremand, har jeg stor tiltro til det kommunale selvstyre.
Jeg gør blot opmærksom på, at man kan indskrive i planloven, at hytten kun kan bruges til det formål, den er opført til, og at den derefter skal fjernes.
Torben Hansen (S), 2004-02-26:
Nu kan jeg forstå på hr. Søren Gade, at han garanterer, at de, der vil gå i gang med de her projekter med skovbørnehaver og spejderhytter og alt muligt andet, kan få lov til det.
Det har de sådan set også et retskrav på med den § 11, der er her i lovforslaget.
Nu har Venstres ordfører jo talt meget om det kommunale selvstyre og alt det der.
Det korte af det lange er: Hvordan vil Venstre stille sig, hvis det er sådan, at der efter et eller to år er nogle af de her institutioner, der bliver nedlagt, og der derefter bliver etableret eksempelvis jagthytter i skovene? Det må vi jo kunne få et klart svar på her fra Folketingets talerstol.
Søren Gade (V), 2004-02-26:
Jeg kan garantere, at der kan blive givet tilladelse til at oprette spejderhytter og skovbørnehaver.
Og jeg kan garantere, at den enkelte kommunale myndighed kan skrive i planloven, at når brugen af hytten til skovbørnehave stopper eller spejderklubben bliver nedlagt, så skal pågældende hytte fjernes og området reetableres.
Jacob Buksti (S), 2004-02-26:
Når nu Venstres ordfører har så stor tillid til, at reglerne holdes og ikke bliver bragt til det alleryderste, som statsministeren indimellem prøver at sige, så vil jeg gerne høre, om Venstres ordfører her fra Folketingets talerstol kan garantere, at der ikke er noget af det her byggeri, der senere vil gå over og blive brugt som jagthytter.
Søren Gade (V), 2004-02-26:
Reglerne vil blive fuldstændig, som det er i dag, hvor man også har skovbørnehaver med det formål at drive skovbørnehaver.
Jeg må bare sige, at jeg mere opfatter spørgsmålet som polemisk, idet der jo ikke vil blive bygget i hundredvis af skovbørnehaver med det formål, at de på et tidspunkt skal laves om til hytter, som hr. Jacob Buksti eller andre kan købe.
Det er slet ikke det, der er tale om.
Der er rent faktisk tale om, at man skal give unge mennesker lov til at færdes i en spejderhytte eller i en skovbørnehave.
Og der er faktisk flere organisationer, der oven i købet har anbefalet, at man giver unge den mulighed, fordi det er godt ikke alene for krop og sjæl, men det er faktisk også en god beskæftigelse at opholde sig i skoven, og det er godt at vænne unge mennesker til at omgås naturen.
Jacob Buksti (S), 2004-02-26:
Jeg skal bare være sikker på, at jeg forstod Venstres ordfører korrekt.
Venstres ordfører mener altså, at man kan give tilladelse til, at der kan ske permanent byggeri ude i skovene med et ganske bestemt formål, og når der så ikke er behov for det formål mere, så skal de pågældende bygninger rives ned og fjernes og skoven genetableres?
Er det sådan, det skal forstås?
Søren Gade (V), 2004-02-26:
Så kom vi frem til hr. Keld Albrechtsens virkelige formål, altså at skabe dyb mistillid til de kommunale myndigheder.
Så er vi jo fremme ved sagens kerne.
Jeg har ingen som helst problemer med, at det er de kommunale myndigheder, som skriver i tilladelsen: Vi opfører nu en skovbørnehave med det formål at drive en skovbørnehave, og når skovbørnehaven ikke skal være skovbørnehave længere, så skal den fjernes.
Det kan de kommunale myndigheder skrive, og det overlader jeg trygt til de kommunale myndigheder.
Det anser jeg ikke som nødvendigt at jeg skal stå herinde i Folketingssalen og lovgive om.
Det klarer man ude lokalt.
Så der har jeg en anden approach til det kommunale selvstyre, end hr. Keld Albrechtsen åbenbart har.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-02-26:
Jeg tror, der kan være bred enighed om, at vi alle sammen godt vil have, at børnene kan komme ud i skoven, og at der eventuelt også kan være en hytte til formålet.
Men hvorfor har man så ikke skrevet det i planloven?
Det har man jo ikke, det afhænger af, om de lokale myndigheder skriver det ind eller ej, og det vil sige, at med det, vi har set i visse amter, f.eks. visse sydligt beliggende amter i Jylland, tvivler jeg meget stærkt på, at man når at få skrevet noget i papirerne, inden godkendelsen bliver givet.
Det kan jeg vist godt sige uden at overdrive, så derfor hjælper det ikke noget, at hr. Søren Gade står her på talerstolen og udsteder garantier, som man ingen som helst chance har for at indfri ude i virkeligheden.
Skal det forstås sådan, at Venstre vil skrive det ind i planloven, så vi har hånd i hanke med det her i Folketinget?
Er det sådan, det skal forstås?
Det er jeg bange for at det ikke er. Jeg tror, meningen netop er, at der ikke skal være hånd i hanke med det.
Søren Gade (V), 2004-02-26:
Lad mig starte med at slå fast: Meningen er afgjort ikke, at det byggeri, der er tale om her, skal udvikle sig til jagthytter eller fritidshuse, og planlovens landzoneregler kan sikre, at det ikke sker.
Man skal have tilladelse efter planloven til at opføre byggeriet, og det er også planloven, der regulerer, om et byggeri, der er opført til ét formål, kan anvendes til noget andet.
Hvis en bygning er opført som skovbørnehave og ikke længere skal være skovbørnehave, kan man ifølge planloven bestemme, at den fortsat kun må bruges til det formål, den var beregnet til, da den blev opført.
Derfor anser jeg det ikke for et problem, for når man opfører bygningen, kan man blot skrive, at den er beregnet til at være skovbørnehave.
Men det kræver altså, at der er hytter til skovbørnehaver, og at man kan etablere nye skovbørnehaver.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-02-26:
Jeg er lidt i tvivl om, hvorvidt hr. Søren Gade overhovedet forstod det spørgsmål, som fru Elsebeth Gerner Nielsen stillede.
Det, der lå i spørgsmålet, var, at man kan opføre en bygning ude i skoven og sige, at den er beregnet til et bestemt formål, og så kan man efterfølgende bruge den, nøjagtig som man vil.
Det er det, der er risikoen, og der kan være mange penge i det, hvis bygningen ligger et sted, hvor den efterfølgende kan blive en eller anden rigmands jagthytte eller sådan noget.
Bekymrer det overhovedet ikke Venstre?
Vil Venstre være med til at skrive nogle betingelser ind i lovforslaget i den anledning, eller er der reelt tale om, at man fra ministeriets og fra Venstres side benytter enhver lejlighed til at forsøge at finde et nyt smuthul, hver gang man er blevet sat på plads i spørgsmålet om byggeri i skoven?
Er det det, vi oplever endnu en gang?
Søren Gade (V), 2004-02-26:
Kan fru Elsebeth Gerner Nielsen ikke selv høre, at det lyder
lidt langt ude, at danske landmænd nu skulle begynde at fokusere på at lave skovbørnehaver i de skove, de har, i stedet for at fokusere på det, det handler om, nemlig at drive deres landbrug og drive deres skove
Jeg anser ikke det, fru Elsebeth Gerner Nielsens spørgsmål går på, som noget som helst problem.
Der vil ikke blive bygget 100 skovbørnehaver af landmænd i Danmark, når lovforslaget bliver vedtaget, det kan jeg forsikre fru Elsebeth Gerner Nielsen om.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2004-02-26:
Der står i lovforslaget, at landmændene har et retskrav på at opføre skovbørnehaver og spejderhytter.
Det skal ikke forstås sådan, at Det Radikale Venstre har noget som helst imod spejderhytter og skovbørnehaver, men vi har virkelig meget imod, hvis det skal være sådan, at landmænd eller skovejere kan opføre alle de hytter, de vil, og derefter har et retskrav på at bruge dem til nøjagtig det, de vil, i det øjeblik de ikke længere er spejderhytter og skovbørnehaver.