Søren Espersen (DF), 2006-04-25:
Det er utroligt så mange krumspring, som den, hvad skal vi sige, socialistiske del af oppositionen i de seneste måneder – undskyld til hr. Niels Helveg Petersen – har foretaget med henblik på at presse regeringen til at nedsætte en kommission vedrørende Muhammedsagen. For det første har partiernes repræsentanter, hver gang der har været en tv-mulighed eller en radiomulighed, fremført ønsket.
Så har man stort set i hver eneste spørgetid siden februar stillet kravet over for diverse ministre.
Så har man forlangt, at Udenrigspolitisk Nævn skulle tvinge regeringen.
Så har man forlangt, at Folketingets Præsidium – som om præsidiet har noget som helst med den her sag at gøre – skulle tvinge regeringen.
Så har man fremsat et lovforslag, L 216, om ændring af lov om undersøgelseskommissioner, som blev behandlet forleden dag.
Jeg er nødt til at sige, at jeg synes, det er ved at blive lidt trivielt, og jeg kan ikke forstå, at man ikke snart kan slå sig til tåls med, at der i Folketinget altså ikke er et flertal for nedsættelse af en kommission vedrørende Muhammedsagen.
Det var der ikke tidligere, og det vil der heller ikke være i dag.
Der er tale om mange hundrede dokumenter, som samlet giver en udmærket kronologisk gennemgang.
De samme akter har pressen fået udleveret, og de har givet anledning til mange interessante artikler, hvor jeg føler, at man er godt orienteret, også som almindelig borger.
I den her forbindelse vil jeg gerne rose regeringen, så vel statsministeren som udenrigsministeren, de to ministre, som specielt har haft med sagen at gøre, for at have vist stor vilje til hele forløbet igennem at holde Udenrigspolitisk Nævn orienteret om sagens gang, ligesom jeg vil rose dem for den måde, man i øvrigt har håndteret denne vanskelige sag på.
Alt i alt kan man vist ikke i al fairness hævde, at Folketinget og offentligheden ikke fuldt og aldeles er oplyst om, hvad der er foregået i den sag om en håndfuld harmløse tegninger i Jyllands-Posten, der har ført til så mange voldelige, mærkelige og surrealistiske begivenheder rundtomkring i de muslimske diktaturstater.
Læg mærke til, at det ikke er i Danmark, den ballade har været, det har været ude i diktaturstaterne.
Dansk Folkeparti har hele vejen igennem sagen været den solide bastion, som regeringen kunne være sikker på ikke gav efter for de usaglige og mange gange usmagelige stormløb mod Danmarks interesser, som mange fra den anden opposition systematisk har iværksat.
En sådan bastion vil Dansk Folkeparti også fremover være.
jeg slutter af, vil jeg lige forholde mig til bemærkningerne til forslaget, hvori det hævdes, at Danmarks internationale omdømme har lidt skade.
Denne påstand er desværre en af de konstant tilbagevendende myter, nemlig at vores synspunkter på den internationale scene er forvrænget, men det gør det jo ikke rigtigere, at den nu gentages.
Virkeligheden er, at Danmark givetvis har et elendigt omdømme i en række diktaturstater i Mellemøsten og i Asien, men at Danmarks omdømme i ordentlige, demokratiske stater og blandt demokratiske og frihedselskende mennesker fortsat er fortræffeligt.
Rundtomkring fra hele verden er vi af disse demokratiske kredse blevet rost, fordi vi i vores lille land mod alle odds har stået så urokkeligt fast på friheden, som vi har gjort.
Dansk Folkeparti kan meddele, at vi heller ikke kan støtte dette forslag.