runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Hans Christian Schmidt (V), 1999-12-10:
Jeg vil godt tage fat i det synspunkt, som fru Pernille Blach Hansen kom med, nemlig at L 69 er et godt forslag.
Hvis man i dag prøver at kigge i Ingeniøren, vil man kunne læse, hvad miljøkonsulent Steen Mejlby fra SiD siger.
Han udtaler, at de SiD-medlemmer, der er ansat på pvc-fabrikker, synes, at afgiftsforslaget er rædselsfuldt, og frygter, at det vil koste arbejdspladser.
Jeg vil selvfølgelig have forståelse for, hvis det er sådan, at Socialdemokratiet ikke føler nogen anledning til at tage advarsler eller henvendelser fra SiD alvorligt.
Men jeg vil sige, at vi gør det, og jeg synes nok, at det måske kunne tjene til både regeringens og Socialdemokratiets ære, hvis man prøvede at kigge en lille smule derhen, hvor de folk, der arbejder med det, befinder sig.
Det handler altså ikke om, at det kun er industrien, der er kritisk, sådan som fru Pernille Blach Hansen får det til at fremstå, det handler også om, at f.eks. SiD har samme opfattelse.
Gør det slet intet indtryk på fru Pernille Blach Hansen, at også de SiD-folk, som arbejder derude hver dag, har den opfattelse?
Fru Pernille Blach Hansen var inde på et par betragtninger om pvc-aftalen og sagde, at den havde spillet fallit.
Det kan altså godt undre en, og det kan blive særlig interessant at høre lidt senere i dag, om også miljø- og energiministeren vil mene, den har spillet fallit.
Jeg har hørt ved flere lejligheder, at miljø- og energiministeren har sagt, at på en lang række områder har man haft et godt samarbejde med virksomhederne, og man har haft et godt samarbejde med f.eks. WUPPI om tingene.
Men jeg forstår nu, at det er noget, man siger, når man er sammen med de rigtige folk.
Når det er her i Folketingssalen, har det spillet fallit, så har det ikke været noget værd, og det er jeg selvfølgelig lidt ked af.
Jeg forstod, at fru Pernille Blach Hansen roste meget det lovforslag nr. L 69 om afgift, fordi det skulle gøre noget ved ftalaterne.
Synes fru Pernille Blach Hansen så, det er rimeligt, at det forslag netop ikke medtager undervognsbehandling og tekstiltryk?
Og er fru Pernille Blach Hansen enig i, at netop de to ting har Miljøstyrelsen redegjort for som værende to af de mest farlige områder, hvorfra der kommer ftalater?
Helge Adam Møller (KF), 1999-12-10:
Tak for en saglig og også meget engageret debat om det her forslag.
Også tak fordi jeg føler, der alligevel er opblødning i rækkerne, at vi står nærmere ved at få gennemført det her beslutningsforslag, end vi har stået i de sidste 10 år.
Jeg vil også godt sige - det har jeg ikke fået sagt tidligere - at det forslag, som Dansk Folkeparti har stillet, kan vi også støtte.
Det er jo med få nuancer den samme hovedidé, der bærer begge forslag.
nogle mennesker, som ikke havde begået nogen kriminel handling endnu.
De havde jo bare skjult deres ansigt.
Jeg hopper det over, fru Elisabeth Arnold har alligevel ikke tid til det.
Justitsministeren nævnte i sin tale, at der ikke var nogen borgerlig justitsminister, der, dengang de borgerlige havde regeringsmagten, men ikke flertallet, havde fremsat forslag om dette.
Og det er korrekt.
Det var der jo nogle gode grunde til, for i de par år, hvor vi sad i regeringen, og hvor forslaget første gang var fremme, fremsat af Fremskridtspartiet, var det en regering, der bestod af De Konservative, Venstre og De Radikale.
Og de to partier gik ind for maskeforbud, men der var et enkelt parti, og det var det mindste, der var imod.
Og regeringen kan jo så ikke støtte et forslag, hvis ikke alle tre partier er for.
Men jeg vil da også godt minde om, at den 20. februar 1991, mens justitsministeren var den konservative Hans Engell, og De Radikale ikke var i regering, kom forslaget igen til behandling, og dér støttede vi det.
Og da vi stemte den 3. maj 1991, stemte Det Konservative Folkeparti med justitsministeren i spidsen, Venstre, Fremskridtspartiet, Kristeligt Folkeparti og CD for forslaget.
Og det var meget tæt på at blive vedtaget.
Så lad mig slutte med, at justitsministeren orienterede os om, at der kommer en redegørelse fra politiet inden jul.
Og der vil jeg da godt sige her klart og tydeligt, at når vi har ventet i de her 10 år, så kan vi selvfølgelig også vente et stykke tid endnu, hvis det altså er julen 1999, vi snakker om, og ikke næste år.
Men det går jeg ud fra, så vi venter meget gerne og giver også den tid, et par uger efter julen, til at man kan drøfte og diskutere det, og agter ikke at foretage os yderligere med vores eget beslutningsforslag, før vi ser, hvordan de drøftelser og afvejninger falder ud.
For os er det vigtigste, at det her ender med en vedtagelse.
Om der så går en måned fra eller til er ikke det afgørende.
Anne Baastrup (SF), 1999-12-10:
Dem vil jeg have lov til at gå hen til og sige: Gider du at lade være med at tage din maske på, gider du lade være med at tage din maske på, gider du at vise dit ansigt sammen med mig, således at vi i fællesskab kan vise nazisterne foragten.
Det svineri, der foregik på Nørrebro, har intet at gøre med mit ønske om at indgå i en demokratisk samtale med de unge.
Det er, fordi jeg vil have, at de skal vise deres ansigt, således at vi alle sammen viser vores ansigt over for nazisterne, således at vi bliver så mange, at der overhovedet ikke er noget at komme efter.
Det er den demokratiske samtale, jeg vil have.
Og jeg vil ikke have, at de laver det svineri, som de lavede på Nørrebro.
Men sagen er bare den, at det vil ikke undgås ved et maskeringsforbud, fordi politiet var der jo ikke; der var ikke nogen, der kunne tage fat i de unge, da de først var der.
Problemet er bare, at det løser ikke noget.
Det, de lavede på Nørrebro den aften, er lige så forbudt som at begå bankrøveri.
Og desværre så er antallet af bankrøverier jo også stigende.
Henriette Kjær (KF), 1999-12-10:
Fru Pernille Blach Hansen erkender altså, at der er et problem med genbrugs-pvc, men fru Pernille Blach Hansen vil ikke gøre noget ved det.
Jeg må sige, at fordi det er vanskeligt at løse et problem, skal man jo ikke lade det gå ud over de virksomheder, det rammer, og hvordan tror fru Pernille Blach Hansen, at vi får løst problemet?
Når vi ikke kan løse det nu, hvordan tror fru Pernille Blach Hansen så, vi kan få det løst inden revisionen om et par år?
Og mener fru Pernille Blach Hansen så ikke, at det vil være mest sagligt at vente, til EU kommer med sit udspil, eller at vi giver os så god til at behandle det lovforslag, at vi får løst problemet?
Tom Behnke (FRI), 1999-12-10:
Det, som fru Anne Baastrup ikke har forstået, er, at det, der er behov for,
er, at man kan identificere dem, der laver balladen.
Vi vil selvfølgelig ikke kunne forhindre, at det finder sted.
Vi vil ikke kunne forhindre, at en bankrøver maskerer sig.
Nej, det kan vi selvfølgelig ikke.
Vi vil ikke kunne forhindre, at der kommer situationer, hvor politiet først når frem på et tidspunkt, hvor balladen er startet.
Nej, det er rigtigt.
Men det betyder da ikke, at vi fuldstændig skal give op.
Giv dog politiet det værktøj, det er at lave et maskeringsforbud, sådan at man i hovedparten af tilfældene kan gribe ind, inden det udvikler sig voldeligt.
Det har vi også gjort i en lang række andre bestemmelser, som jeg nævnte i min ordførertale.
Der er da også nogle, der slipper, der er også nogle, der når at smutte igennem, og som alligevel laver deres kriminelle handlinger, selv om politiet har værktøjerne til at gribe ind.
Men i langt de fleste tilfælde kan man nå at gribe ind, og så kan man nå at forhindre det.
Fordi man i 5 eller 10 pct. af tilfældene ikke kan nå at forhindre det, er det jo ikke ensbetydende med, at man så skal fratage politiet muligheden for i 90 pct. af tilfældene at gøre noget for at forhindre, at kriminaliteten finder sted.
Pernille Blach Hansen (S), 1999-12-10:
Pvc er et plastisk produkt, der anvendes til mange ting i hverdagen.
uden at komme frem til, at der er problemer, og med hensyn til den hårde pvc er problemet især bortskaffelsen. En del pvc ender nemlig i dag i affaldsforbrændingen, og da pvc indeholder klor, udvikles der ved forbrænding saltsyre.
Derfor er restprodukterne fra denne proces klassificeret som farligt affald.
Den bløde pvc indeholder derudover en række miljø- og sundhedsbelastende tilsætningsstoffer.
En gruppe af disse tilsætningsstoffer er ftalaterne, der anvendes som blødgører i pvc.
Ftalaterne er på Miljøstyrelsens liste over uønskede stoffer, da de er mistænkt for at forringe forplantningsevnen samt at være kræftfremkaldende og skadelige for vandmiljøet.
Socialdemokratiets bekymring over disse stoffer bliver bestemt ikke mindre af, at ftalaterne benyttes i meget store mængder.
Alene i 1995 var forbruget i Danmark på ca. 11.000 t. Socialdemokratiet er helt enig i pvc-strategiens mål. Det er vigtigt, at vi både har en bagudrettet og en fremadrettet indsats på pvc-området.
Der er selvfølgelig behov for, at vi får håndteret det hidtidige forbrug og de i fortiden skabte affaldsproblemer, men i grunden er det ærgerligt, at vi overhovedet skal diskutere affaldsproblemerne med den hårde pvc, for baggrunden er jo helt klart, at den frivillige aftale med industrien fra 1991 har spillet fallit.
Målene er slet, slet ikke nået, og det er klart, at når en frivillig aftale ikke kan levere varen, er der behov for, at vi handler.
Vores pvc-politik skal samtidig være fremadrettet.
Vi skal også arbejde for at få de problematiske kemikalier ud af pvc, så vi kommer et skridt nærmere en løsning på de miljø- og sundhedsmæssige problemer.
Socialdemokratiet støtter altså regeringens to hovedmål om for det første at holde pvc væk fra affaldsforbrændingen og for det andet at få reduceret de miljø- og sundhedsskadelige tilsætningsstoffer.
Faktisk har vi ikke fantasi til at forestille os, at der er partier i Folketingssalen, der i dag er uenige i disse mål.
I løsningen på problemerne skal vi selvfølgelig spille på alle tangenter og benytte mange midler.
På det punkt er vi allerede godt i gang.
I Danmark har vi eksempelvis forbudt ftalater i legetøj til børn under 3 år, og i øjeblikket arbejder vi som bekendt her i Folketinget med en afgift på såvel pvc som ftalater.
Det harmonerer fint med vores tanke
om, at en vares pris bør afspejle de reelle omkostninger.
Men det er klart, at denne politik ikke skal stå alene.
Vi skal også arbejde for udvikling af renere produkter, vi skal snakke om den grønne indkøbspolitik, og vi skal også internationalt kæmpe for en restriktiv pvc-politik. Både regeringens pvc-strategi og ftalat-handlingsplan ser Socialdemokratiet store perspektiver i.
Der lægges op til en bred indsats såvel herhjemme som internationalt, og vel at mærke en indsats, som tager fat på nogle alvorlige problemstillinger til gavn for miljøet og folkesundheden.
I Socialdemokratiet er vi klar til at sætte konkret handling bag de fine ord, så Danmark også på dette område bliver et foregangsland.
Ole M. Nielsen (KRF), 1999-12-10:
Jeg tror, fru Pernille Blach Hansen har ret i, som hun sagde i sit første indlæg, at alle gerne vil reducere pvc og ftalater, og at alle gerne vil have det ud af systemet.
Problemet er bare, hvordan det skal gøres.
Ja, og det gør vi, fordi det sådan set er det konkrete, der er kommet fra regeringens side ud over den frivillige aftale, der jo ikke rigtig duer, som det er erkendt.
Så sagde fru Pernille Blach Hansen i sit første indlæg, at Socialdemokratiet er villig til at sætte konkrete handlinger bag.
Det er faktisk dem, der mangler.
Der mangler egentlig nogle alternativer til det her.
Vi erkender, det er vanskeligt, men man er altså stoppet ved det, som allermest ligner et indtægtsgivende forslag, nemlig L 69, som ikke har nogen miljøeffekt i virkeligheden.
Jørn Jespersen (SF), 1999-12-10:
Jeg kunne forstå på hr. Hans Christian Schmidt, Venstres ordfører, at der ikke var nogen sundhedsproblemer forbundet med ftalaterne.
Var det ikke muligt at fremlægge en dokumentation for den noget vidtgående påstand, når den nu er fremkommet?
Jeg kunne også forstå, at Venstre ligesom SF har øje for, at undervognsbehandling og tekstiltryk ikke er med.
På den baggrund vil jeg gerne spørge, hvad Venstre er parat til at gøre på de her områder.
Går man ind for afgifter på de områder, går man ind for et forbud, eller har man en helt tredje løsning?
Hr. Hans Christian Schmidt sagde, at Venstre gerne ville gøre noget for miljøet.
Kunne vi ikke få det uddybet?
Hvad er det, Venstre gerne vil gøre, når vi snakker om pvc og fthalater ud over de ting, som kom til sidst, for det var jo uendelig ukonkret?
Og endelig vil jeg spørge vedrørende frivillige aftaler: Er det efter Venstres opfattelse sådan, at så længe bare nogle få af de parter, man har lavet en frivillig aftale med, overholder den, så skal det ikke komme alle de andre til skade?
Så skal man ikke gribe ind, når aftalen som helhed ikke lever op til de målsætninger, der er lavet.
Søren Kolstrup (EL), 1999-12-10:
Jeg er meget enig i det politiske udgangspunkt, fru Pernille Blach Hansen har, og jeg synes også, der er nogle rimelige argumenter.
Men tilbage til hullerne.
Det må også set fra fru Pernille Blach Hansens synspunkt
være et problem, at der er kommet så mange huller ind, og derfor vil jeg gerne have fru Pernille Blach Hansen til at bekræfte, at vi faktisk på alle områder - bortset fra noget, der ligger mellem 5 pct. og 8 pct. - umiddelbart kan finde alternativer.
Og skal vi så ikke sige i forlængelse deraf, at hvis det er korrekt, indskrænker vi hullerne til de områder, hvor vi ikke umiddelbart kan finde alternativer?
Hans Christian Schmidt (V), 1999-12-10:
Jeg vil godt starte med at sige, at jeg har noteret mig, at flere af de punkter, som jeg nævnte, var både SF's Jørn Jespersen og fru Pernille Blach Hansen imod, og det anede mig jo.
Så det kan undre mig lidt.
Så vil jeg sige, at af de punkter, som jeg nævnte, var tre af dem måske meget lidt konkrete.
I så tilfælde er ministerens bud meget lidt konkrete. Jeg synes sådan set, at ministeren er noget bedre.
Jeg vil godt kvittere for det, han har skrevet, men at der er nogle i salen, der ikke er enig med ham, det må jo ordnes ved en anden lejlighed. Så vil jeg sige om min tale - jeg skrev den ned, fordi jeg tænkte, at det nok skulle være det punkt, vi kom til at diskutere lidt, og jeg skal så gerne citere det igen.
Jeg siger: For det første hersker der stor tvivl om, hvorvidt pvc og ftalater overhovedet har nogen indflydelse på miljø- og sundhedstilstanden.
Ja, i hvert fald for fru Pernille Blach Hansens vedkommende ved jeg, at hun ved det, for vi sad ved siden af hinanden i det panel i Dansk Industri, der diskuterede pvc, og jeg hørte ikke fru Pernille Blach Hansen gå i rette med de professorer, der gengav det.
Og jeg kan da også forstå - og det var jeg meget glad for - at også Danmarks Naturfredningsforenings repræsentant med glæde endda konstaterede, at der ikke var risiko for, at det var kræftfremkaldende.
Det synes jeg da kun, at det er godt, at man her tilkendegiver og erkender ved en sådan konference - Danmarks Naturfredningsforening på en pvc-høring for nylig i Dansk Industri - at det var en fejlvurdering.
Man konstaterede det samtidig med glæde.
Det vil jeg godt gøre til mine ord; det gør jeg også.
Søren Kolstrup (EL), 1999-12-10:
Hr. Hans Christian Schmidt mente ikke, der var de store problemer ved pvc m.m. Vil hr. Hans Christian Schmidt benægte, at der er problemer med vinylklorid i forhold til arbejdsmiljøet? Hvad er det for nogle undersøgelser, hr. Hans Christian Schmidt bygger på, når han siger: Her er ikke noget stort
problem?
Det vil jeg gerne have en udtalelse om fra hr. Hans Christian Schmidts side.
Elisabeth Arnold (RV), 1999-12-10:
Til hr. Tom Behnke: Altså, det er i orden, at hr. Tom Behnke er uenig med mig, det er der ikke noget mærkeligt i, men jeg vil altså ikke fejlciteres.
Jeg sagde intet om at tale med unge mennesker, intet.
Kig selv efter i referaterne.
Jeg nævnte det ikke i min ordførertale og har ikke nævnt det i nogen af mine korte bemærkninger, så vær så venlig at lade være med at citere mig for noget, jeg ikke har sagt.
Pernille Blach Hansen (S), 1999-12-10:
Det er jo det, vi har med at gøre.
Hvad vil Venstre gøre, når frivillige aftaler ikke overholdes af industrien?
Hvad vil Venstre, når industrien ikke lever op til det, de har lovet?
Endnu en gang ser vi jo her i salen et godt eksempel på, at Venstre på miljøområdet er umådelig fodslæbende, og det kommer altid til at gå ud over miljøet og sundheden.
Jeg synes, det er ærgerligt for danskerne og miljøet generelt.
Pernille Blach Hansen (S), 1999-12-10:
Jeg vil gerne bekræfte, hvad hr. Jørn Jespersen sluttede med.
Det er også et svar til fru Henriette Kjær.
Det er klart, når vi har set på, hvilke produkter, der skal være omfattet af en afgift, og hvilke der ikke skal, så har vi vurderet det, jeg også nævnte før, nemlig hvordan man indsamler, hvor mange procent man indsamler, og hvordan man behandler det, der indsamles.
Der er problemet med kablerne, at det genbrug, der finder sted, kun i et meget minimalt omfang er i selve kablerne, og derfor nedsættes behovet for ny pvc ikke i nævneværdigt omfang.
Det samme gælder for tagrenderne.
Dem genbruger man især i f.eks. staldinventar.
Det vil sige, at i øjeblikket spreder man blyholdig pvc i forskellige produkter, det der hedder downcycling.
Så jeg synes endnu ikke, vi har fået dokumenteret overbevisende, at tagrender og kabler skal fritages for en afgift.
Det må komme an på en prøve, om de forskellige produkter kan leve op til de krav, jeg her har skitseret.
Fru Henriette Kjær siger også, at kommunerne ikke indsamler, men vi har netop i Affald 21 vedtaget, at kommunerne nu fremover skal indsamle pvc-affald, så det ser jeg faktisk ikke noget problem i i det lange perspektiv.
Det håber jeg selvfølgelig at kommunerne lever op til, når Folketinget vedtager det.
Når fru Helga Moos snakker om farlighed, kunne jeg endnu en gang godt tænke mig at få Venstre til at svare på: Er der problemer med ftalater?
Er der sundhedsmæssige og miljømæssige problemer med ftalater?
Er ftalater farlige?
Ja eller nej?
Det er vel det, vi skal diskutere, når vi står med et konkret forslag.
Jeg mener, vi har god grund til at handle, og jeg mener, vi har god grund til at tro, at der er store problemer med ftalaterne.
Jeg er da glad for at høre fra hr. Ole M. Nielsen, at
Kristeligt Folkeparti ikke lider af grøn afgiftsforskrækkelse, som det gælder for i hvert fald mange af de store borgerlige partier, herunder specielt Venstre.
Jeg håber også, at vi i en fornuftig dialog med Kristeligt Folkeparti måske kan komme frem til en fornuftig landing med den her pvc- og ftalatafgift, eller at vi om ikke andet kan gøre det på andre områder, hvor grønne afgifter et et godt middel til at regulere folks adfærd.
Jørn Jespersen (SF), 1999-12-10:
Nu har der været rejst spørgsmål om, om andre produkter skulle fritages, bl.a. kabler og tagrender.
Ole M. Nielsen (KRF), 1999-12-10:
Den socialdemokratiske ordfører sagde på et tidspunkt, det var ikke til mig, det var til en borgerlig ordfører, at man ikke ville høre snak om grønne afgifter.
Jeg vil faktisk gerne høre snak om grønne afgifter.
Jeg erkender bare, det er utrolig svært, og det gør regeringen faktisk også.
I finanslovforhandlingerne fremførte vi et par forslag, nemlig en reklameafgift og en afgift på flybilletter.
Reklameafgiften har regeringen også selv en positiv holdning til, men fandt ud af, at det simpelt hen ikke var til at have at gøre med, og de indvendinger, vi fik imod flyafgiften, var så ynkelige, at jeg ikke vil være bekendt at referere dem herfra.
De var simpelt hen så dårlige, at de ikke tåler dagens lys, vil jeg påstå.
Det samme gælder den her.
Der står jo i lovforslaget, at man forventer, at en pvc-afgift på længere sigt kan reducere forbruget med en 10-15 pct. Kære venner, 10-15 pct. i forhold til, at der faktisk står i ministerens redegørelse, at man med de samlede indsatser forventer en reduktion på 50 pct. inden for de næste 10 år.
Det er faktisk det, det handler om.
Helga Moos (V), 1999-12-10:
Hvis jeg spurgte fru Pernille Blach Hansen, hvor på listen over uønskede stoffer pvc og ftalater ligger, når det gælder farlighed, så tror jeg ikke, fru Pernille Blach Hansen ville kunne svare, for det er der nemlig ingen, der kan.
I Danmark har vi valgt, at vi ikke skal prioritere efter farlighed, hvor man i Norge har valgt at gå ind og sige, at de har lister over farlighed.
Jeg vil gerne høre, om fru Pernille Blach Hansen ikke synes, det var en god idé, at vi gik ind og prioriterede efter farlighed, som man gør i Norge, at vi i stedet for at gribe lidt hist og list pist, som vi har gjort indtil nu, så fik lagt en mere sammenhængende strategi for vores arbejde med kemikalier.
Henriette Kjær (KF), 1999-12-10:
Det kan ikke nytte noget, at retorikken er i orden, når fakta ikke er det.
Fakta er jo, at f.eks. tagrender er omfattet af indsamlingsordningen WUPPI, men de bliver pålagt afgift.
Fakta er også, at NKT indsamler kabler og tråd og bearbejder og genbruger det i deres kabler.
De bliver altså også pålagt en afgift.
Jeg kan ikke se miljøaspektet i det her.
Problemet er jo også, at kommunerne ikke opstiller de containere, som WUPPI-samarbejdet tilbyder.
Der er nogle kommuner, der åbenbart føler sig for gode til at tage imod det tilbud, så man faktisk ikke har nogen steder at aflevere det her byggeaffald.
Vil fru Pernille Blach Hansen ikke erkende, at netop kommunerne har været et problem i den her sammenhæng?
Pernille Blach Hansen (S), 1999-12-10:
Hr. Svend Aage Faurholdt spørger, om vi - hvis der nu arbejdes med det her i kommunerne, og der laves nogle nye initiativer på genbrugsområdet - kan fjerne afgiften på pvc. Jeg synes, der er flere forudsætninger, der skal være opfyldt, før et produkt som pvc skal afgiftsfritages.
For det første skal man have en genbrugsindsamling, som fungerer.
Man skal indsamle stort set det hele, og samtidig skal man selvfølgelig også behandle det, man har indsamlet.
Det skal ikke bare deponeres, man skal have en fornuftig behandling af det, og det betyder så også, at man skal kunne adskille det blyfri og det blyholdige pvc.
Der er altså flere ting, der skal være opfyldt, før et produkt opnår afgiftsfritagelse.
Men jeg synes egentlig, at idet vi allerede har fritaget rør, døre og vinduer, har vi vist den gode vilje og vist, det kan lade sig gøre at blive fritaget. Hr. Ebbe Kalnæs siger, at der ikke er blevet gjort noget for genindsamling fra det offentliges side.
Jamen pointen er jo netop, at det var industrien, det var virksomhederne, der forpligtede sig til en indsamling.
Men det har de altså ikke levet op til, så jeg kan ikke forstå, hr. Ebbe Kalnæs synes, at det offentlige pludselig skulle gå forrest og lave en hel masse ting, når man har en frivillig aftale med industrien på det område. Jeg kan helt bekræfte, hvad hr. Jørn Jespersen siger.
Det er indlysende, som det ser ud nu i hvert fald, at EU er mindst 10 år efter Danmark på pvc-området.
Så hvis der skal ske noget, hvis der virkelig skal skubbes på og foretages nogen reel handling i Danmark, er vi nødt til selv at gøre det, så kan vi ikke blive ved med at vente.
Og det er klart, at jeg også er meget enig i, at vi ikke har fundet den bedste teknologi til at anvende brugt pvc.
Der er store problemer, når vi tilsætter ny pvc, og når vi ser på genbrugsprocenten.
Der er mange ting, der stadig mangler at blive videreudviklet, men det er da mit håb, at den debat, vi har nu, og den fokus, der er på pvc, gør, at vi i stigende grad får videreudviklet produktet pvc.