runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Villy Søvndal (SF), 2005-10-06:
Hun sagde til mig: De kan virke meget tillokkende, de kan forsøge at friste dig, men husk, at de vil dig det ikke godt.
Det har jeg skrevet mig bag øret og tænkt, at det må jeg prøve altid at huske, også i politik.
Jeg kom til at tænke på det i forbindelse med kontanthjælpsforliget, da jeg hørte fru Lotte Bundsgaard sige, at det er vigtigt at gøre noget for kontanthjælpsmodtagerne, for det er jeg meget enig i.
Problemet er jo, at man lod sig lokke til at lave et forlig, jeg tror oven i købet, det hedder »Flere i arbejde«, hvor man var med til at lægge loft ind over kontanthjælpen.
Vi havde besøg i Folketingets Arbejdsmarkedsudvalg af en dansk familie, der havde 2.800 kr. tilbage, når de faste udgifter var betalt.
Jeg vil godt spørge, da jeg har forstået, at Socialdemokraterne er på vej ud af det forlig, hvor hurtigt man kan komme det, og om der er udsigt til, at det lykkes, for det er jo en helt afgørende ting at komme ud af et sådant forlig, der er med til at skabe så stor fattigdom.
Lotte Bundsgaard (S), 2005-10-06:
Nu synes jeg, fru Charlotte Dyremose taler lidt i ring.
At man fra den politiske ordførers side ønsker at sænke skatten, tror jeg ikke jeg har sagt på noget tidspunkt.
Vi siger sådan set i vores finanslovforslag, at man hverken skal hæve eller sænke skatten.
Vi vil gerne på sigt være med til at sænke skatten på arbejdsindkomster, og vi vil gerne på sigt være med til at lave et bredt forlig, som sænker skatten på arbejdsindkomster.
Det sagde vi jo også klart og tydeligt i valgkampen at vi gerne ville, men det ville regeringen under ingen omstændigheder.
Den havde sit skattestop, og det var, som om det var hugget ud i granit.
Vi mener, at det, der er behov for, og som vi beskriver i vores finanslovforslag, er, at vi i et så rigt land som Danmark ikke kan være bekendt, at de ældre har så lidt tid, når deres hjemmehjælp kommer.
Charlotte Dyremose (KF), 2005-10-06:
Jamen jeg har skam studeret Socialdemokraternes finanslovforslag, og med et forsigtigt skøn har jeg også vurderet, at der mangler ca. 6 mia. kr., og de 6 mia. kr. går jeg ud fra skal findes et eller andet sted.
Jeg kan konkludere, at fru Lotte Bundsgaard støtter den linje, at det vil være fuldstændig vanvittigt at udelukke at sætte skatten op, og at man støtter det skatteloft, som hr. Henrik Sass Larsen har konstateret vil give 1,2 mia. kr. i ekstra indtægter fra boligejerne.
Men så er jeg bare spændt på, hvor længe fru Helle Thorning-Schmidt kan sidde og overhøre, at fru Helle ThorningSchmidts linje bliver underkendt, og at man altså fra den politiske ordførers side ønsker at sænke skatten og ikke at følge partiformandens linje.
Lotte Bundsgaard (S), 2005-10-06:
Det, vi mener, er jo, at man kan vælge mellem det, vi kalder en sparestrategi, og en investeringsstrategi.
Man kan vælge at sige, at nu sparer vi os til fremtiden – vi sætter ikke de penge af til uddannelse, der skal til, og vi er ligeglade med, at der er færre voksne, der får en voksenefteruddannelse.
Men man kan også vælge at investere i fremtiden.
Man kan vælge at gøre det, vi gør i vores finanslovforslag, nemlig bruge 2 mia. kr. ekstra på uddannelse og forskning, fordi vi mener, at ved at uddanne danskerne godt og ved at sikre, at vores erhvervsliv kan få nogle gode forskningsresultater at arbejde med, kan vi få Danmark til at hænge sammen.
Statsministeren talte i tirsdags om en moderne måde at føre politik på.
Vi mener faktisk, at den moderne måde at føre politik på er at sikre, at vi er godt uddannede, og sikre, at erhvervslivet har gode muligheder for at få del i de forskningsresultater, som det jo også selv hele tiden beder om at vi sætter penge af til.
Charlotte Dyremose (KF), 2005-10-06:
Jeg sad og ledte lidt i fru Lotte Bundsgaards tale efter, hvordan man vil dække alle de mange checks, man har tænkt sig at skrive ud, og jeg har også ledt efter det i finanslovforslaget, som jo er temmelig underfinansieret.
Men nu begynder tingene jo lige så stille at stå klart.
I svaret til både fru Pia Christmas-Møller og hr. Peter Christensen slås det bl.a. fast, at man gerne vil have skatteloftet, og det er jo det skatteloft, hvorom hr. Henrik Sass Larsen på et tidspunkt har sagt, at det heldigvis vil give 1,2 mia. kr. mere i statskassen.
Det vil altså være en ekstraregning til boligejerne på 1,2 mia. kr., og skal jeg forstå det sådan, at den kurs, man har valgt i Socialdemokratiet, er zagkursen – altså den kurs, hvor man gerne vil indkræve flere skatter?
Det er fru Mette Frederiksens kurs, for fru Mette Frederiksen har jo kaldt det fuldstændig vanvittigt at udelukke, at skatten kan sættes op.
Lotte Bundsgaard (S), 2005-10-06:
Boligejerne kan regne med, at vi har et klart loft over, hvor meget skatten kan stige, og at vi står fast på skatteloftet.
Derudover kan boligejerne læse vores finanslovforslag, og der vil man se, at der ikke er en eneste ejendomsskat eller afgift, der stiger.
Det, vi gør, er at lukke nogle skattehuller, og det, vi også gør i vores finanslovforslag, er at gøre noget for, at vi også i fremtiden kan sikre, at danskerne ikke skal betale mere i skat, at vi er veluddannede, og at vi har sat penge af til forskning, så vi har noget at leve af i fremtiden.
Jeg er glad for at vide, at hr. Peter Christensen har en fortid som skatteordfører.
Men på trods af den fortid vil heller ikke hr. Peter Christensen jo sige noget om, hvordan Venstre mener at vi om 10, 20, 30 år skal sikre vores velfærdssamfund.
Peter Christensen (V), 2005-10-06:
Jeg har også en fortid som skatteordfører, og i den forbindelse har vi tit diskuteret netop 1990'ernes skattepolitik, og i de debatter har hr. Ole Stavad over for mig flere gange slået fast, at han bestemt ikke selv mener, at danskerne blev brandskattet.
Nu siger Socialdemokraterne så, at de ikke vil brandskatte.
Men hvad dækker det over?
Dækker det over, at man kan vende tilbage til det, vi desværre alt for tit har oplevet, nemlig at man bare kan dreje skatteskruerne?
Der er godt nok et finanslovforslag, hvor man ikke i øjeblikket – sådan formulerede fru Lotte Bundsgaard det – vil øge beskatningen, men et øjeblik er jo kun et splitsekund, så hvad kan boligejerne regne med?
Lotte Bundsgaard (S), 2005-10-06:
Jeg vil godt, inden Venstres ordfører og sikkert også mange af de andre ordførere fra Venstre hidser sig helt op, bede Venstres ordfører om at kigge i den Økonomisk Redegørelse, som finansministeren har udgivet.
Hvad står der i den om beskatning?
Jo, danskerne betalte i 2001 rundt regnet 650 mia. kr. i skat, og hvor meget bliver der betalt i skat i 2005?
750 mia. kr.!
Derfor mener jeg faktisk, at Venstre skal stoppe sin skræmmekampagne, for man betaler 100 mia. kr. mere i skat nu, end man gjorde, da regeringen tiltrådte.
Og hvad så med skattetrykket?
Er skattetrykket faldet i Danmark?
Er skattetrykket faldet?
Nej, tværtimod, skattetrykket er steget!
Uanset hvor meget man i Venstres rækker sidder og griner lidt hånligt, betaler vi 100 mia. kr. mere i skat i dag, så skattetrykket er steget.
Peter Christensen (V), 2005-10-06:
Jeg ville egentlig også gerne have spurgt ordføreren, hvad man synes om forslaget til vedtagelse.
Men det nytter jo ikke meget, hvis der ikke bliver lyttet til de indlæg, der kommer, og derfor kan det næsten heller ikke komme an på debatten, som fru Lotte Bundsgaard sagde, for det kræver jo, at man lytter til hinanden, hvis det skal være en reel debat.
Men nu kan fru Lotte Bundsgaard læse forslaget i frokostpausen, og så kan vi måske få en debat og høre, hvad det egentlig er, Socialdemokratiet har imod det fælles forslag til vedtagelse.
Der har været meget, meget usikkerhed om, hvad Socialdemokratiets skattepolitik overhovedet går ud på, så jeg kunne godt tænke mig at vide – for at sætte det ind i en historisk ramme: I 1990'erne havde vi det, jeg vil kalde den Ole Stavadske storhedstid, og var det en periode, hvor danskerne blev brandskattet?
Er det fru Lotte Bundsgaards vurdering, at danskerne blev brandskattet i 1990'erne?
Lotte Bundsgaard (S), 2005-10-06:
Jeg vil sige helt ærligt, at jeg er en smule skuffet over fru Pia Kjærsgaard.
Fru Pia Kjærsgaard har i de sidste par uger været ude og sige, at vi skal gå op imod den stigende ulighed i Danmark, og hun har fået statsministeren til at sætte sin socialminister på plads, selv om socialministeren bare sagde det, som socialministeren hele tiden har ment.
Det har fru Pia Kjærsgaard kæmpet for de sidste par uger.
Men hvad gør fru Pia Kjærsgaard og Dansk Folkeparti nu, når vi sidder her inde i Folketingssalen?
Kæmper Dansk Folkeparti videre for at få regeringen til at gå op imod den stigende ulighed?
Nej, det gør Dansk Folkeparti ikke.
Dansk Folkeparti lader sig spise af med en vedtagelse, som regeringen gerne vil have at Dansk Folkeparti stemmer for.
Jeg vil åbent og ærligt sige, at jeg mener, det er vigtigt, at vi får fokus på, om regeringen går ind for at bekæmpe den stigende ulighed eller ikke går ind for at bekæmpe den stigende ulighed.
Det troede jeg også Dansk Folkeparti mente var vigtigt, men når det kommer til stykket, spiller Dansk Folkeparti den rolle, Dansk Folkeparti elsker at spille, nemlig som dem, der bare bakker regeringen op.
Jens Rohde (V), 2005-10-06:
Denne regering har ikke afskåret folk fra at tage en uddannelse.
Det er jo ikke rigtigt, vil jeg sige til fru Pia Gjellerup.
Alle kan faktisk få en gratis uddannelse i dette land.
Det har denne regering ikke ændret på.
Vi har gjort op med nogle af de skolepraktikpladser, som har skabt ledighed, som har uddannet folk til ledighed, og i stedet for har vi lavet en målrettet satsning på erhvervspraktik, fordi erhvervspraktik skaber beskæftigelse.
Vi er meget målrettede med hensyn til, at det, vi gør, det, vi bruger de offentlige kroner på, og den hjælp, vi giver til folk, skal være hjælp til selvhjælp.
Lotte Bundsgaard (S), 2005-10-06:
Jeg vil godt sige det igen klart og tydeligt, at vi mener, det er afgørende, at flygtninge og indvandrere kommer ud på arbejdsmarkedet.
Derfor har vi også i fællesskab med Det Radikale Venstre fremsat en række forslag, der gør, at det bliver nemmere.
Derfor synes vi heller ikke, det er nok, når man taler om kulturkamp, bare at tale om den lille gruppe muslimer, som er fundamentalistiske.
Det handler også om at tale til arbejdsgivere, til dem, der er på arbejdsmarkedet, for at flygtninge og indvandrere kan få mulighed for at få en plads på arbejdsmarkedet.
Det skal der slet ikke herske nogen tvivl om.
Men vi går altså ikke ind for en forklædeydelse, som nærmer sig en borgerløn, hvor det handler om, at man skal blive derhjemme.
Vi går ind for at få kontanthjælpsmodtagerne i arbejde.
Men kan de så bare det, kan man spørge.
Nej, det er der nogle af dem der ikke bare kan.
Det var afgørende for os at få med i forliget.
Pia Gjellerup (S), 2005-10-06:
Det kan godt være, at hr. Jens Rohde synes, han har forstand på virkeligheden, men han gør ikke noget ved den, når den åbenlyst skriger til himlen.
Det er jo det, der er tilfældet her.
Der mangler uddannet arbejdskraft, arbejdsgiverne har ikke været der i tide til at tilbyde deres elevpladser, og regeringen har været inde at lukke den mulighed, der var for at færdiguddanne unge mennesker, sådan at de ville være parate i dag.
Så enten er det arbejdsgiverne eller regeringen, der har problemet, men hr. Jens Rohdes svar er, som hr. Thomas Adelskov lige sagde: Nej, der skal mere pisk til dem, der er blevet skubbet ud.
Det er en mærkelig reaktion på virkeligheden.
Det var det også i besvarelsen af hr. Ole Stavads spørgsmål lige før, hvor reaktionen på virkeligheden, når man laver en kommunalreform, er, at man sætter sig til at bestemme alt, hvad der skal ske derude, inklusive afskære kommunerne muligheden for at bestemme over deres skatteudskrivning, som har ført til det helt absurde resultat, at en kommune, der ellers ville bevæge sig ned mod gennemsnittet i de sammenlagte kommuner, den bliver en del af, får forbud mod at sætte skatten ned.
Der svarede hr. Jens Rohde sådan meget tøvende og sagde, at han ikke kan forholde sig til noget konkret.
Nej, men kan hr. Jens Rohde så ikke forholde sig til det principielt i stedet for at stå og væve om at forsvare, at man forbyder en skattenedsættelse, som i høj grad er velbegrundet?
Thomas Adelskov (S), 2005-10-06:
Kan hr. Jens Rohde ikke bekræfte, at der inden for byggeriet igennem mange år har manglet praktikpladser til elever, som har været på erhvervsuddannelserne, og at det eneste svar, regeringen har haft, har været at afskaffe skolepraktikordningen?
Kan hr. Jens Rohde ikke bekræfte, at banksektoren, som også i artiklen i Børsen fortæller, at man står og mangler elever, i mange år har undladt at tage elever ind og tage deres del af uddannelsesansvaret?
Og kan hr. Jens Rohde ikke også bekræfte, at regeringen har indført et loft over uddannelsesaktiviteterne for de ledige, således at man rent faktisk har set en begrænsning i lediges muligheder for at kunne tage kurser og efteruddannelse, opkvalificering, der ville gøre dem i stand til at tage nogle af de job, som hr. Jens Rohde står og siger de skal tage i dag?
Det, regeringen gør, er, at den fører den modsatte politik.
Den forhindrer i en lang række situationer unge mennesker eller ledige i at kunne tage den nødvendige uddannelse og komme ind på det rigtige spor, der gør dem i stand til permanent at forankre sig i et job på arbejdsmarkedet.
Svaret til dem fra regeringens side er: Vi stiller ikke yderligere krav til arbejdsgiverne.
Nej, dem lader vi være, vi tvinger dem ikke til at tilbyde de pladser, således at der rent faktisk er uddannet arbejdskraft nok.
Nej, svaret er: Vi kommer med mere pisk, vi kræver, at man står endnu mere til rådighed, og vi vil rådighedsvurdere dem endnu mere, end vi allerede gør i dag.
Ole Sohn (SF), 2005-10-06:
Men er det ikke korrekt, sådan som socialministeren af vanvare kom til at sige, at den øgede ulighed sådan set også er et aktivt resultat af regeringens politik?
Det er jo klart, at når man laver skattelettelser, som giver størst skattelettelse til dem, der har den højeste indkomst, og ingen skattelettelse til dem, som har den laveste – altså dem, der er på overførselsindkomst – så øger man aktivt uligheden på den ene måde.
Den anden måde, hvorpå man aktivt øger uligheden, er, at for dem, som i forvejen har allersværest ved at komme ind på arbejdsmarkedet, sætter man loft over ydelsen.
Det vil sige, at man sætter dem ned i ydelse.
Det er to aktive handlinger, som er med til at øge uligheden, og som – sådan som socialministeren ganske rigtigt sagde det og brugte som begrundelse – skulle give dynamik.
Er hr. Jens Rohde ikke enig i den konstatering?
Jens Rohde (V), 2005-10-06:
Vi har nedsat en velfærdskommission og bedt den om at gøre et arbejde færdigt ud fra en given tidsplan, og så overholder vi naturligvis i respekt for de beslutninger den tidsplan, som vi har lagt for Velfærdskommissionen.
Lad mig så sige til fru Lotte Bundsgaard, at det godt kan være, at fru Lotte Bundsgaard synes, det er irriterende, at hun ikke kan få noget at vide af os her.
Men vi lader os altså ikke trække rundt i manegen af, at Socialdemokratiet lige pludselig selv ændrede sin køreplan.
Det er jo ren processnak, for begge partier er enige om, at velfærdsreformer først kan træde i kraft efter næste valg, så om vi træffer beslutningen nu eller til næste forår er ligegyldigt.
Jeg er nemlig helt sikker på, selv om det ikke er mig, der udskriver valg i det her land, at der ikke kommer noget valg før jul.
Ellers må statsministeren rette mig senere.
Lotte Bundsgaard (S), 2005-10-06:
Først vil jeg gerne høre, om hr. Jens Rohde, efter at statsministeren i tirsdags talte om den meget moderne måde at føre politik på, mener, at det er en moderne måde at føre politik på, at man ikke vil sige, hvad man mener, og at man, hvis man kommer til at sige, hvad man mener, trækker det i sig igen.
Derudover vil jeg godt høre hr. Jens Rohde, hvad det egentlig er, man mangler fra Velfærdskommissionen.
Er det eksperternes politiske forslag, man mangler, eller er det analyserne, man mangler?
Har Venstre ændret holdning på det område?
Skal der eksperternes politiske forslag til, før Venstre kan melde ud om, hvilke velfærdsreformer de mener, der er behov for?
Jens Rohde (V), 2005-10-06:
Man kunne måske sige, at man kan frygte lidt, om Socialdemokraterne kan levere den vare, som de har slået sig op på at sælge.
Det er jo ikke hver dag, vi har set, at de har kunnet det.
Men til tidspunktet er der altså kun det at sige, at hvornår Socialdemokraterne spiller ud, er en socialdemokratisk afgørelse, må jeg sige til fru Lotte Bundsgaard.
Hvornår vi spiller ud, er vores afgørelse.
Vi har for længe siden, for 2 år siden, lagt en køreplan for, ikke alene hvornår velfærdsreformerne skal præsenteres, men også hvordan de skal implementeres.
Den køreplan ser vi ikke nogen grund til at ændre på, fordi Socialdemokraterne har valgt med den nye formand – og det kan vi da kvittere for – at melde ud, hvordan tingene skal være.
Jeg har givet min begrundelse for, hvorfor vi ønsker at lave en samlet pakke, og at vi derfor gerne vil have det bredest mulige beslutningsgrundlag, og det får vi bl.a. gennem Velfærdskommissionen.
Og det ville da være mærkeligt, hvis vi på nuværende tidspunkt efter 2 år skal til at kortslutte Velfærdskommissionens arbejde.
Det ville ikke være særlig pænt.
Lotte Bundsgaard (S), 2005-10-06:
Først vil jeg gerne opfordre hr. Jens Rohde til endnu en gang lige at læse Socialdemokraternes velfærdsoplæg igennem, for så kan det nemlig være, at hr. Jens Rohde bliver i en smule bedre humør.
Når hr. Jens Rohde mener, at der er behov for bedre uddannelse, bedre integration, og at vi får færre på sygedagpenge, så er det netop det, vi ud over at se på tilbagetrækningsalderen foreslår i vores velfærdsudspil.
Men jeg vil godt høre – hr. Jens Rohde plejer jo ikke at være bleg for at sige, hvad han mener – om hr. Jens Rohde ikke mener, det er sådan en smule sølle, at regeringen ikke vil melde ud, hvad den mener om velfærdsreformer?
Jens Rohde (V), 2005-10-06:
Som jeg sagde i min tale: Hvis man kigger statistisk på det, så er det jo sådan, at hver eneste gang, man får et menneske i arbejde, så stiger uligheden i det, der hedder Ginikoefficienten.
Hvem kan så bruge den der Ginikoefficient til ret meget ude i den virkelige verden?
Det er der jo ikke nogen, der kan.
Men for det menneske, som kommer i arbejde, stiger uligheden jo ikke.
Det menneske føler jo, at vedkommende er kommet på arbejdsmarkedet og føler sig formentlig mere lige ikke bare økonomisk, men også socialt, med den øvrige del af samfundet.
Derfor skal vi passe på, hvordan vi diskuterer begrebet ulighed.
Det er jo også sådan, at når huspriserne stiger kraftigt, så får det jo også betydning for den statistiske ulighed – måske også sådan, at formuespredningen bliver knapt så stor.
Det er da rigtigt.
Det vil SF, ved jeg.
SF vil jo gerne sætte boligskatterne op.
Det ønsker vi ikke.
Derfor gælder det jo hele tiden om at finde en balance, men for os handler det om at skabe lige muligheder, og de muligheder skaber vi bedst for folk, hvis vi får dem i arbejde, for så har de muligheden for i langt højere grad at skabe sig den tilværelse, de ønsker.
Villy Søvndal (SF), 2005-10-06:
Må jeg takke for det ærlige svar, der synes at bekræfte min tese om, at hr. Jens Rohde både er en meget stor polemiker og en meget forsigtig mand.
Og jeg forstår det godt.
Derfor er mit næste spørgsmål måske også helt unødvendigt, men jeg vil alligevel spørge: I Venstres sådan interne opgør om lighed og ulighed, vil hr. Jens Rohde da støtte den lidt trængte socialministers synspunkt, at uligheden faktisk har været stigende under den nuværende regering?
Det her er ikke et spørgsmål, om man går ind for ulighed eller ikke, men er hr. Jens Rohde enig med socialministerens konstatering af, inden hun fik mundkurv på, at uligheden faktisk har været stigende?
Jens Rohde (V), 2005-10-06:
Ikke hvad jeg ved af, men man skal jo passe på, hvad man siger i disse dage.
Så jeg udsteder ingen garantier.
Villy Søvndal (SF), 2005-10-06:
Jeg havde set meget frem til at høre hr. Jens Rohdes tale, og det er, fordi jeg anser hr. Jens Rohde for at være en meget dygtig polemiker.
Der må jeg sige her bagefter, at jeg synes, det var lidt skuffende.
Jeg synes, det var en meget forsigtig tale, der lagde sig sådan fuldstændig i slipstrømmen af statsministerens tale.
Det kan man så godt forstå i lyset af den senere tids begivenheder, at man lægger sig godt og sikkert i kølvandet.
Men jeg vil godt spørge alligevel: Er det rigtigt, som det forlyder på gangene – jeg har været rundt her til morgen og lytte – at Venstre overvejer at få lavet sådan en kanon over ting, man godt må mene, men ikke sige højt?
Er det et rigtigt rygte, kan det bekræftes?
Jens Rohde (V), 2005-10-06:
Vi har aldrig nogen sinde sagt, at fordi man lukker grænserne, så klarer integrationen sig selv.
Det har vi da aldrig nogen sinde sagt.
Vi har sagt, at det giver os overskud og kræfter til at fokusere noget mere og sørge for, at de mennesker, som er her i landet, rent faktisk får en ordentlig, integreret tilværelse.
Den indsats har vi faktisk hele tiden været i gang med på en lang række områder.
Vi kan også glæde os over, at der i dag er 15.000 flere indvandrere i arbejde end i 2001, der er flere, der tager en uddannelse, og der er faktisk også flere, som har blandede venskaber.
Det er virkeligheden.
Men jeg vil meget gerne vedstå, at vi jo slet, slet, slet ikke har nået målet endnu, og derfor lagde vi også op til at bruge en lang række nye instrumenter med den integrationsaftale, som vi lavede med Socialdemokraterne her i foråret, og den glæder jeg mig til at vi skal udmønte i lov, således at disse værktøjer, vi har aftalt i den integrationsaftale, kan komme ud at virke i samfundet, så vi kan få flere indvandrere i arbejde og få en bedre integration.
For det er jo sådan set målet for os alle.
Forskellen på den måde, vi anskuer verden på, er jo ret markant her.
For hr. Ole Sohns udgangspunkt er ligesom hr. Jørgen Arbo-Bæhrs i det første spørgsmål den passive forsørgelse: at folk skal være i passiv forsørgelse.
Det er vi lodret uenige i.
Vi skal altid sørge for – altid sørge for – at det kan betale sig at arbejde, om det så kun er 5 timer om ugen.
Det er dog et skridt ind på arbejdsmarkedet.
Sådan må det være.
Der er jo også rettigheder og pligter i det her land.
Vi har givet skattelettelser til alle.
Det er rigtigt, at overførselsindkomsterne ikke kom med, men folk på overførselsindkomster er nok dem, der har størst gavn af, at afgifterne ikke længere stiger i det her land.
Det gjorde de svageste, det gjorde de fattigste.
For dem betyder det enormt meget, at vi har et skattestop.