Frank Aaen (EL), 2005-03-10:
Hr. Michael Aastrup Jensen fra Venstre har flere gange citeret fra lovforslaget, hvor der står, at man skal anvise, men er som en anden prokurator stoppet med citatet dér og har ikke læst de tre linjer længere nede, hvor der står: så vidt muligt inden for 6 måneder.
Det er jo præcist de der ord »så vidt muligt«, der er de helt afgørende.
Når man på den måde citerer noget, men lige stopper der, hvor det er mest behageligt for en selv, så er det selvfølgelig, fordi man har en dårlig sag.
For at der ikke skal være nogen som helst tvivl om, at det er det, oppositionen siger, der er det rigtige, kan jeg lige citere fra et svar, som socialministeren gav til min forgænger Keld Albrechtsen, hvor der helt klart i det svar står, at det er regeringens politik ikke at give en retsgaranti inden for en bestemt periode.
Det er jo derfor, at de mennesker, der her får frataget retten, som de troede de havde, til en bolig, kan se, at den ret lige pludselig forsvinder.
Det er altså meget sigende, at det er Venstres, De Konservatives og Dansk Folkepartis politik, at den fattige familie, der troede, den skulle have en bolig, lige pludselig kan se, at den ikke længere har ret til den bolig, og vi får flere boligløse.
Det blev jo også bekræftet af de sidste spørgsmål fra Venstres fru Inge-Lene Ebdrup, som jo siger til hr. Villy Søvndal, at det er, fordi det ikke er realistisk.
Det er jo præcis det, der er problemet
: Den bolig, man har ret til, er der, og den kan man få.
Den tager man så fra dem, og så er det ikke realistisk med det lovforslag, der ligger her, at folk får en anden bolig – og i hvert fald ikke inden for ½ år.
Tænk, at selv om man har ret til at få en bolig i morgen, kan man ikke engang få garanti for, at man i stedet for kan få en anden bolig før måske om ½ år,
måske om 1 år, måske aldrig
Det er den måde, man ønsker at behandle fattige boligsøgende på, og det synes vi er helt uantageligt, selv om vi selvfølgelig deler opfattelsen af, at vi skal have gjort noget ved ghettoiseringen.
Når det gælder private udlejere, spurgte vi før: Kan vi ikke sige, at vi skal have dem til at hjælpe med at løse de boligsociale problemer?
Det kunne vi altså ikke få nogen garanti for.
Hvad er det egentlig, der gør, at det er vigtigt at beskytte en privat udlejers ret til ikke at tilbyde boliger til fattige?
Hvad er det, der gør, at det er vigtigere for V og K end at løse problemet?
Og hvorfor synes man, at det er i orden at fratage rettigheder fra fattige, mens man på ingen måde vil antaste den rige boligudlejers rettigheder?
Det er, at regeringen siger: Jamen de almennyttige boliger er offentligt støttede.
Ja tak, men vi ved jo fra økonomi- og erhvervsministeren, at hvad angår offentlig støtte, så er der ingen forskel på, hvad støtte der gives til private boliger og gives til almennyttige boliger.
Så det er et politisk valg, man har taget.
Vi i Enhedslisten er enige i, at man skal modvirke ghettoiseringen, men det er måden, man gør det på, vi ikke er enige i.
Regeringen vil fratage folk rettigheder.
Vi mener ikke, at det er den rigtige vej, og vi mener heller ikke, at det virker.
Vi foreslår, at man skal give kommunerne ret til at anvise boliger i private udlejningsbyggerier.
Vi mener, man skal gøre det attraktivt for ressourcestærke familier – dem, der er i arbejde – at blive boende i de her områder, at kunne flytte til de her områder, få lyst til at flytte ind i de her områder.
Det kan man gøre ved byfornyelse, modernisering og kvarterløft.
Desværre er det alt sammen nogle redskaber, som denne regering har skåret ned på.
De redskaber, man havde til at kunne gøre det attraktivt at flytte ind i områder, der ikke er så attraktive, har man skåret væk.
Hvis man ville noget for alvor, så skulle man genopbygge byfornyelsen, tilføre flere midler til kvarterløft, sørge for – også i Gellerupparken og ikke bare der, hvor ministeren synes, det er mest behageligt – at der så bliver tilført nogle midler på den måde.
Vores holdning er, at man skal gøre det attraktivt at gå ind og løse nogle problemer, så vi på den måde får en mere varieret boligsocial sammensætning i de områder, ved at give tilbud, ved at lave forbedringer, ved at gøre livet bedre og ikke ringere for nogen.