Lone Møller (S), 2004-01-22:
Nu mener jeg bestemt ikke, at det her er et paradeforslag, som ministeren så nedvurderende omtaler det.
Det er faktisk et forslag, som kunne hjælpe ganske mange mennesker, og som jeg er sikker på også på længere sigt kunne give nogle besparelser.
Det er desværre ikke første gang, vi behandler forslaget, men derfor er forslaget hverken dårligere eller utidssvarende.
Så kan jeg da undres lidt, når ministeren står heroppe og omtaler de tilfældige beslutningsforslag i sundhedspolitikken.
Det kunne være lidt skægt at lave en opgørelse over, hvor mange sådan tilfældige beslutningsforslag i sundhedspolitikken, som specielt partiet Venstre, som ministeren jo kommer fra, fremsatte i den tid, Socialdemokratiet sad på regeringsmagten.
Bare for at nævne et enkelt kan jeg huske, at vi havde et forslag om, at vi skulle betale for fuldstændig udokumenteret alternativ behandling i udlandet.
Det var et, som ministeren bestemt havde godkendt blev fremsat i dette Folketing.
Men lad nu det være, det kan vi jo spørge om ved anden lejlighed.
Der er ingen tvivl om, at antallet af overvægtige danskere i disse år stiger eksplosivt.
Hver anden dansker skønnes at være overvægtig, og den største stigning ser vi altså hos børn og unge.
Overvægt medfører jo også en masse følgesygdomme.
Børn helt ned til tiårsalderen får sukkersyge simpelt hen på grund af fedme.
Det er dybt deprimerende at opleve, at nogle i dette Folketing har en opfattelse af, at overvægt er folks eget problem.
Der er ingen tvivl om, at vi selv har et ansvar, men jeg synes, det også er vigtigt at notere sig, at formanden for Ernæringsrådet, professor Bjørn Richelsen, siger, at vi bliver nødt til at se virkeligheden i øjnene: Samfundet har altså også et stort ansvar. Alle rapporter siger, at fedme stiger for hvert år, og de siger også, at mennesker alt for sjældent kan holde vægten nede, efter at de har slanket sig.
Derfor er vi nødt til at skabe nogle resultater, og hvis vi skal det, så må der noget nyt og noget mere til.
Det her forslag skal selvfølgelig ikke stå alene, og samtlige overvægtige i Danmark skal bestemt ikke til diætist og heller ikke på samme tid.
Men hvis vi bare lader stå til og fremlægger fine rapporter, så går der ikke længe, før vi har amerikanske tilstande.
Vi skal motivere folk til at foretage sunde valg, og vi skal som politikere skabe rammerne.
Som sagt har professor i sundhedsøkonomi Kjeld Møller Pedersen netop lavet en undersøgelse, der viser, at fedmeepidemien koster det danske samfund i størrelsesordenen knap 2 mia. kr.
Det ser ud til, at tendensen fortsætter, siger han.
Det er altså på tide at vågne op.
Det vil klart være hensigtsmæssigt at finansiere den forebyggende diætistvejledning og derved få reduceret antallet af dyre sengepladser, sådan at vi ikke først sætter ind, når blodproppen og sukkersygen har ramt.
Jeg mener, at det beløb, der er anbefalet i forslaget, kan dække at komme i gang, og jeg mener, at det er en meget dårlig undskyldning at sige, at vi ikke kan løse det i et samlet hele.
Det er så stort et problem, at alle muligheder må prøves, og som sagt er det jo kun efter henvisning fra praktiserende læger, så det er jo ikke sådan, at alle bare kan få offentligt tilskud til at få lagt deres kost om.
Vi andre, som kan klare det ved ganske almindeligt hårdt arbejde, skal selvfølgelig ikke bruge offentlige midler på at have den mulighed.
Derfor skal Socialdemokratiet endnu en gang appellere om støtte til dette forslag.