Keld Albrechtsen (EL), 2002-03-22:
Det er altså lidt træls, især når man kommer med et lovforslag, der vitterlig på lange strækninger indeholder vældig gode ting. Det er faktisk ret irriterende, vil jeg sige til ministeren. Det dér med 4. Maj Kollegierne har sandt at sige ikke noget med resten af sagen at gøre, det har det ikke.
Men nu må vi se på, hvordan vi under udvalgsarbejdet eventuelt kan få løst det problem. Vi er i øvrigt ikke enige i den del, der vedrører 4. Maj Kollegierne.
Vi synes ikke, at det er sagligt velbegrundet at forlænge en sådan ordning længere.
Det kunne løses, ved at man udskilte det som et særskilt lovforslag, hvis der er flertal for den del af det, men vi vil også meget gerne være med til at undersøge, om der kunne laves et ændringsforslag, således at man kunne få afviklet den ordning, som jo nu skriver sig fra noget langt tilbage i historien.
Med hensyn til det, man kalder B 76, er vi jo glade for, at det nu ser ud til at kunne blive vedtaget.
Jeg har ikke hundrede procent sikkert kunne finde forudsætningen i den tekst, regeringen har fremsat, men det er selvfølgelig indlysende, at den må med, og den var jo også med i det, der blev vedtaget i Folketinget, og som der henvises til i bemærkningerne.
Men det er altså meget vigtigt for os, at det kommer ind i loven.
Så kan jeg ikke lade være med at sige, at jeg synes, det er meget positivt, at Det Radikale Venstre, Socialdemokratiet og SF nu bløder op i deres holdning.
Men det havde unægtelig været smukt, hvis det var sket allerede sidste år, og jeg vil sige, at det også havde været en fordel i valgkampen, hvis man havde gjort det.
For det efterlod jo det indtryk i valgkampen, at det var den borgerlige fløj og Enhedslisten, som var tilhængere af frihed, og at Socialdemokratiet, SF og Det Radikale Venstre ikke var det.
Det gjorde ikke noget godt indtryk.
Vi tryglede og bad den daværende regering, om ikke godt man kunne se det, men det kunne man ikke, og det var uheldigt.
Men det skal jeg ikke trampe mere rundt i, hvis de signaler, der gives i dag, er, at nu er man alligevel på vej.
Så er man frygtelig bange for, at der er nogle selvejende institutioner, der skulle kunne få en bedre finansiering end kommunerne.
Det problem må vi så arbejde videre med for at få kommunerne med op.
Vi var med til at få gennemført det her forslag også for at trække det kommunale byggeri i gang og for at få gennemført 7 pct.-ordningen.
Det her virkede jo som rambuk for at få gennemført
7 pct.-ordningen på det kommunale område.
Hvis det ydermere nu kan tjene som rambuk til også at få forbedret den kommunale finansiering for plejehjem m.v., vil det jo være fornemt, og vi vil gerne støtte SF og Socialdemokratiet i den bestræbelse på at få ligestillingen.
Men ligestillingen skal sikres ved, at kommunerne kommer op, ikke ved at andre bliver sat ned. Så vil jeg slutte med det helt principielle: Der er nogle, der er så frygtelig, jeg havde nær sagt betonagtige med hensyn til at al anvisning skal ske af kommunen.
Her etableres et lille område, hvor mindretal i samfundet, måske af religiøse grunde eller af kulturelle grunde, kan få en mulighed for også at bo sammen med dem, de gerne vil, når de bliver gamle.
Det skal man ikke fratage dem.
Man skal tværtimod i et pluralistisk samfund opmuntre til at støtte, når sådanne lommer af frihed får lov til at blomstre lidt i et samfund, der ellers i et og alt er gennemsyret af ensrettede regler.
Vi må ikke give de borgerlige den slags sager her at føre valgkamp på én gang til.
Det er bare en opfordring.
Det skal de ikke have, for det er der ingen grund til.
Så lad det ikke ske igen.