Svend Auken (S), 1999-12-10:
Jeg vil gerne sige tak til de tilbageværende ordførere og også dem, der har været nødt til at forlade salen, for en meget engageret og en meget spændende debat.
Det er om ikke første gang så i hvert fald en af de allerførste gange, vi har brugt denne form, og jeg synes, at det har været en god debat.
Det har også gjort, at vi har fået, om jeg så må sige, alle de miljøaspekter frem, som er nødvendige, for at Folketinget har det tilstrækkelige beslutningsgrundlag, når man skal træffe beslutningen om de afgiftsforslag, som regeringen har lagt frem.
Der er sagt meget allerede i debatten.
Jeg har bidraget inden debatten med min redegørelse til udvalget, som redegør for de strategier, regeringen forfølger på dette område, og mine synspunkter har i øvrigt været godt forsvaret her i dag af regeringspartiernes ordførere og også af ordførerne fra Enhedslisten og fra Socialistisk Folkeparti.
Jeg tror, at én af årsagerne til, at der på dette punkt her er så stor spredning i synspunkterne eller rettere sagt så stor polarisering i synspunkterne, hænger sammen med den farlighedsvurdering, der ligger til grund for partiernes holdning. Har man det synspunkt, at der ikke er nævneværdige problemer ved pvc; har man det synspunkt, at farligheden af ftalaterne indtil videre kun er en usikker videnskabelig hypotese, ja, så er det klart, at så kommer man til det synspunkt, at så må alle andre synspunkter veje tungere til end de rent miljømæssige. Har man derimod det synspunkt, at pvc, når det optræder som affald, er farligt affald; at pvc i kraft af en række af de tilsætningsstoffer, der anvendes, er problematisk, og at det så vidt muligt skal holdes væk fra affaldsstrømmene og substitueres dér, hvor det kan ske med fornuft, ja, så ønsker man naturligvis en aktiv handling fra samfundets side for at minimere problemet.
Og har man den opfattelse, som vi i regeringen har, at der er en reel risiko knyttet til ftalater, og at vi måske her står over for en gruppe stoffer, som på lang sigt kan udgøre en reel sundhedsrisiko i samfundet, ja, så er det nødvendigt allerede nu at gøre noget. Problemet ved de borgerlige partiers alternativ til regeringens handlingsplan her i dag er efter min mening, at vi jo faktisk har fulgt deres råd i mange år, forsøgt med forskning, udvikling, oplysning, samarbejde med virksomhederne, frivillige aftaler, uden at det har givet de resultater, vi havde håbet på.
Og derfor ville man, hvis man gjorde det, som de borgerlige partier har anbefalet os at gøre her i dag, alene forlænge perioden, hvor man ikke tog effektive skridt til at løse problemerne.
Der er et enkelt synspunkt, som jeg har lyst til at gøre lidt ud af, og det er spørgsmålet om, hvorvidt det er klogt, at Danmark, som man siger, går enegang i forhold til resten af EU.
Jeg vil bare minde om, at i mangfoldige tilfælde har det, at et enkelt land, ofte Danmark, er gået i front, betydet, at Europa-Kommissionen efterfølgende ofte med direkte lån af den model, vi har brugt, har taget initiativer og dermed sørget for, at der kom fælles regler i hele EU.
Så det er ikke, om jeg så må sige, fjendtligt over for det europæiske samarbejde, at enkelte lande påtager sig en lederrolle og går i front.
Tværtimod er det det, der er med til at sætte gang i det europæiske samarbejde
, og vi har da heller aldrig hørt nogen bebrejdelser fra Kommissionens side over, at vi fra dansk side har taget denne førerrolle.
Det er klart, at de måske ikke nødvendigvis er enige i alle vores forslag, men selve det, at vi prøver at gå foran og i vores samfund, hvor vi også har en meget dygtig industri på området, søger at finde frem til nogle løsninger, der så efterfølgende kan overføres til hele det europæiske område,
er efter min bedste overbevisning noget positivt.
Det siger sig selv, at når man vil bruge afgiftsinstrumentet på et område, der er så sammensat, som tilfældet er her, så er der mange problemer.
Vi har forsøgt at lytte til de argumenter, der har været ført frem, og vi har også sagt, at vi er da overbeviste om, at når afgiften først har virket i et par år, så vil der være behov for styrkelse på nogle områder, ændringer på andre områder.
Vi kan da efter min mening først, når vi har set, hvordan afgiftssystemet har virket, komme frem til den ideelle form, og det er derfor, skatteministeren har lagt vægt på denne revision af afgifterne efter 2 år.
Vores formål med afgifterne er først og fremmest de miljømæssige, og som fru Pernille Blach Hansen jo udmærket redegjorde for, så har, om jeg så må sige, det rent indtægtsmæssige spillet en mindre rolle.
I øvrigt overrasker det mig lidt, at partier, som jo ikke er bange for at stille krav til de offentlige kasser om udgifter til det ene og til det andet, i sig selv mener, at det er forkert, at man også bruger ressourcebeskatning og miljøbeskatning som en indtægtskilde.
Hvorfor skal der kun være, om jeg så må sige, afgifter og skatter på det normale forbrug og den normale arbejdsindsats?
Hvis det i øvrigt kan gøres på en overbevisende og god måde - og det behøver vi ikke at tage andre til indtægt for, det mener vi i regeringen, at vi har fundet her -
hvorfor skal man så afskære sig fra også at bruge indtægtskilder på dette område her?
Sagt til hr. Kalnæs: Må jeg minde om, at hr. Kalnæs' parti sammen med de to nuværende regeringspartier var med til at lave en meget visionær omlægning af skattesystemet i Danmark, hvor vi bl.a. markant sænkede skatten af den sidst tjente krone ved i den forbindelse at betjene os af ressourcebeskatning.
Så det ser jeg egentlig ikke noget ondt i.
Det er jo ikke sådan, at pengene, når de kommer til samfundets brug, så automatisk er tabt.
Vi har alle store ønsker om forbedret sygehusvæsen, om styrket politiindsats, om sikkerhedspolitik, om sociale opgaver, uddannelsesopgaver osv.
Og derfor er det jo et helt legitimt formål, at man ønsker også at skabe et så godt indtægtsgrundlag som muligt.
Så jeg synes sagtens, man kan forbinde miljøsynspunktet og andre brede samfundssynspunkter, når det drejer sig om grønne afgifter.
Men endnu en gang tak til ordførerne for den, synes jeg, spændende og engagerede debat, vi har haft her i dag.
Det er synd, at det er sent på dagen en fredag.
Man kunne egentlig have ønsket sig, at en større del af Folketinget havde haft lejlighed til at høre de mange spændende og engagerede indlæg, uden at jeg dermed har sagt, at de alle hævede sig i kraft af et sandhedsindhold, som jeg blev overbevist af.