Elisabeth Arnold (RV), 2002-01-31:
Forudsætningerne for det lovkompleks, vi behandler her i dag, er FN's Sikkerhedsråds to resolutioner, vedtaget i september måned efter terroraktionen den 11. september, og desuden en handlingsplan vedtaget i enighed mellem EU-landene.
Endelig er der et par allerede eksisterende FN-konventioner, som Danmark endnu ikke har gennemført i nationallovgivningen.
Jeg vil gerne sige som indledning, at for Det Radikale Venstre er det utrolig vigtigt, at vi har disse internationale beslutninger at støtte os til.
Det er meget sjældent, at der er enige Sikkerhedsrådsbeslutninger.
Det er der i det her tilfælde.
Vi føler os meget forpligtede af det.
Vi vil ikke på nogen som helst måde prøve at smyge os uden om det ansvar, der ligger på os, efter at disse vedtagelser har set dagens lys.
Jeg vil også gerne sige i forbindelse med det her til fru Anne Baastrup, inden hun helt forsvinder ud af salen, at EU's handlingsplan vedrørende bekæmpelse af terrorisme indeholder et meget stærkt afsnit om netop det globale ansvar, som EU-landene har for at sørge for at være med til at mindske kløften mellem rige og fattige lande i verden og være med til at udbrede demokratiet.
Derfor er det jo selvfølgelig ubehageligt at stå her med et finanslovforslag, som vi skal førstebehandle i morgen, hvor der skæres ned på ulandsbistanden.
Men selvfølgelig er det også en del af terrorforebyggelsen, at man har et aktivt internationalt arbejde, at sørge for, at der kommer en bedre global balance, end der er i øjeblikket.
Det bare være sagt, fordi vi også som radikale føler, at det er meget vigtigt, at man engagerer sig internationalt og ikke blot kigger på sin egen lille andedam.
Men for nu at vende tilbage til det lovforslag, vi behandler her i dag, så drejer det sig selvfølgelig om ændringsforslag inden for straffeloven, retsplejeloven og udleveringsloven.
Der er for alle tre lovkompleksers vedkommende principielle brud på hidtidig dansk praksis.
Derfor er det vigtigt, at vi har haft en høringsfase af det første udkast, som varede i et par måneder, og derefter har vi haft en eksperthøring i går i Landstingssalen.
Begge dele af processen, nemlig høringsfasen og den eksperthøring, vi havde i går, har bragt forbedringer ind i det oprindelige udkast og har kastet klarhed over mange af de problemstillinger, der allerede er berørt tidligere i denne debat.
For straffelovens vedkommende bliver der indført en særlig terrorismebestemmelse med strafferamme på fængsel indtil livstid.
En lang række handlinger, som allerede er strafbare, henregnes under denne paragraf.
Det drejer sig om manddrab, flykapring, brandstiftelse osv. Det, der skal afgøre, om en handling er terrorisme, er først og fremmest tilstedeværelsen af et særlig kvalificerende terrorfortsæt, men der er også det, der har været diskuteret meget af de foregående ordførere, og det er netop, om det er et led i en frihedskamp, eller om det er et led i en almindelig nedbrydning af demokratiske samfundsstrukturer.
Der fik vi i går på høringen klart tilkendegivet, at den definition af terrorisme, der foreligger nu, er betydelig bedre end den, der forelå tidligere i udkastformen.
Der var et par eksperter i går, der sagde, at det næppe var muligt at finde en bedre definition af terrorbegrebet end den, der forelå nu.
Men jeg vil gerne herfra tilkendegive, at vi i hvert fald meget gerne vil bruge tid på det under udvalgsarbejdet for at finde ud af, om vi kan indskrænke det yderligere.
Vi er enige i de bemærkninger, der har været om, at det ikke skal være sådan, at man bliver afskåret fra en på alle måder legitim frihedskamp for at afskaffe et diktatur, men man skal altså selvfølgelig kunne skelne mellem de to forskellige former for aktiviteter.
Det vil vi meget gerne bidrage til.
Faglige aktioner er også noget af det, der har været diskuteret.
Det skal selvfølgelig heller ikke være omfattet af terrorismebegrebet.
Desuden er der indført nogle skærpede bestemmelser for deltagelse i og støtte til terrorvirksomhed.
Men det er selvfølgelig vores arbejde at prøve at gøre, hvad vi kan for at lave en hæderlig og ordentlig opfyldelse af de løfter, som vores regering i forbindelse med FN's Sikkerhedsråds beslutning er forpligtet af. Sådan som det er beskrevet nu efter den høringsfase, det har været igennem, vil almindelige tilslutningsytringer eller almindelig indsamling i syklubben - som blev omtalt meget i går - ikke være strafbar.
Vi bidrager også meget gerne her med et solidt arbejde
for at prøve at få indsnævret gråzonen, så vi får så klar en lovgivning som overhovedet muligt.
På retsplejelovens område er der blevet mulighed for forøget adgang til ransagning, til aflytning, til dataaflæsning, til opbevarelse af dataoplysninger i større omfang end i dag.
Fælles for alle bestemmelserne gælder, at der skal foreligge en dommerkendelse, før politiet kan foretage efterforskningen.
Men jeg må sige på Det Radikale Venstres vegne, at vi ikke er helt tilfredse med resultaterne efter høringsrunden.
Vi er stadig væk bekymrede over adgangen til gentagne hemmelige ransagninger, som politiet kan foretage i forbindelse med en konkret sag.
Det har undret mig lidt, at partier herinde, som normalt taler meget om boligens ukrænkelighed og privatlivets fred og de danske myndigheders meget store iver for at blande sig i folks privatliv,
har været så accepterende over for denne her bestemmelse om politiets øgede adgang til gentagne hemmelige ransagninger.
Jeg så meget gerne, at justitsministeren lyttede til noget af den kritik, der har været, og tog en seriøs diskussion med os i Retsudvalget om: Kan vi få indskrænket den beslutning, den bestemmelse om at foretage flere på hinanden følgende hemmelige ransagninger inden for samme dommerkendelse?
Kan vi få indskrænket den sådan, at den ikke vil kunne opfattes som noget, der går voldsomt ud over privatlivets fred?
Jeg synes, det er umagen værd at tage den diskussion op i Retsudvalget.
Jeg synes ikke, at de svar, der har været i forbindelse med høringsfasen, har været tilfredsstillende.
Jeg synes stadig væk, det kan kritiseres, at man herved giver politiet nogle muligheder, som de i virkeligheden godt kunne undvære, og hvor de med de eksisterende regler kan få lige så meget ud af det.
Til sidst vil jeg sige om udleveringsloven, om udlevering af danske statsborgere til retsforfølgelse i udlandet, at det går Det Radikale Venstre ind for.
Vi synes, det er ganske logisk, at man, hvis man står anklaget for en grov forbrydelse - ikke dømt, men anklaget for en grov forbrydelse - i et andet land, som tilhører den kreds af lande, der har skrevet under på disse fælles rammebetingelser, som tilslutter sig retsstatens vilkår, kan udleveres til strafforfølgelse eller til rettergang i det pågældende land.
Der er jo forskellige betingelser knyttet til.
For eksempel skal de kunne komme hjem til Danmark og afsone en eventuel afsagt dom; der skal være grænser for, hvilke lande man kan udlevere til, afhængig af f.eks. risikoen for tortur og andre risici.
Men i princippet mener vi, det er rigtigt, at man skal kunne udlevere danske statsborgere til retsforfølgelse i et andet land.
Det Radikale Venstre er jo et af de partier, der ligesom de fleste her i Folketinget har tilsluttet sig ideen om en international straffedomstol.
Der har vi jo allerede taget et skridt og sagt: Danmark udleverer danske statsborgere til strafforfølgelse et andet sted end på dansk grund.
Så det skridt har vi allerede taget.
Derfor er det for os ganske logisk også at lade det omfatte de lande, som er fælles om disse beslutnigner. I dette lovkompleks er der mulighed for - og det må siges rent ud - indskrænkninger i den personlige frihed, der er mulighed for indskrænkninger i ytringsfriheden, der er muligheder for indskrænkninger i privatlivets fred.
Derfor synes jeg, vi skal love hinanden at give os god tid i Retsudvalget.
Vi mener fra Det Radikale Venstres side, at lovkomplekset er nødvendigt, og vi støtter det, men hvis det kan blive bedre, medvirker vi meget gerne til det.