Lise von Seelen (S), 2006-03-31:
Jeg afløser fru Lone Møller, som ikke kunne være til stede her i dag.
Lovforslaget her har grundlæggende til formål at fjerne eksklusivaftaler i sundhedssektoren.
Dommen fra Menneskerettighedsdomstolen kræver dog ikke en ændring af sundhedsloven.
Dommen vedrører alene lønmodtagere.
Praktiserende læger, tandlæger og andet sundhedspersonale, der ikke er i et ansættelsesforhold, men udøver et liberalt erhverv under en kontrakt eller i et aftaleforhold med den offentlige sygesikring, er ikke berørt af lovforslaget her.
Regeringen fremsætter således alene lovforslaget ud fra et principielt ønske om generelt at sikre den negative foreningsfrihed og dermed fjerne alle eksklusivlignende aftaler.
Lovforslaget sigter således ikke på at bringe dansk ret i overensstemmelse med Den Europæiske Menneskerettighedsdomstols afgørelse fra januar 2006.
Socialdemokraterne er af den opfattelse, at eksklusivaftaler på en lang række områder har været nyttige.
På lønmodtagerområdet har de bl.a. været med til at sikre det gode og stabile arbejdsmarked, som vi i dag er så stolte af.
På sundhedsområdet har samarbejdet mellem sygesikringen og de faglige organisationer været med til at sikre en faglig udvikling, relevant efteruddannelse, en økonomisk ansvarlighed, tilstrækkelig information, effektiv kontrol og en vellykket implementering.
Socialdemokraterne mener dog, at hvis der skal ske en afskaffelse af eksklusivaftalerne på lønmodtagerområdet, burde det også gælde for øvrige erhverv.
Med lovforslaget skal sundhedspersoner ikke længere være fagligt organiserede for at drive praksis i sundhedsvæsenets praksissektor.
Regeringens iver for at fjerne alle bestemmelser af eksklusivlignende karakter må under ingen omstændigheder sætte patienternes sikkerhed over styr.
Så giver lovforslaget overenskomstparterne adgang til at aftale, at sundhedspersoner, som praktiserer uden at være medlem af den forening, som er part i overenskomsten, også skal bidrage til at afholde disse omkostninger.
Vi er glade for, at lovforslaget dermed anerkender, at det koster at være forhandlingspart.
Socialdemokraterne bemærker dog samtidig, at det af en række af høringssvarene fremgår, at de faglige organisationer er bekymrede for den konkrete udmøntning af den konkrete fastsættelse af gebyrerne.
For os er det afgørende, at det ikke må kunne betale sig at melde sig ud af en faglig organisation.
Det er derfor helt afgørende, at vi sikrer, at parterne kan aftale sig frem til den rette løsning med henblik på fastsættelse af gebyrer.
Det må under ingen omstændigheder være sådan, at de faglige organisationer kommer til at betale for dem, der blot drager nytte af overenskomsterne uden at bidrage dertil.
Det er regeringens hensigt, at der skal lovgives mindst muligt.
Det skal nemlig være op til parterne at aftale sig frem til løsninger, og den hensigt støtter vi.
Vi kan være i tvivl om nogle konsekvenser inden for overenskomstområdet, så regeringen opfordres derfor til, at eventuelle konkrete praktiske problemer som afledte effekter af lovforslaget overvejes og undersøges nærmere.
For Socialdemokraterne er det mest afgørende, at den enkelte patient ikke kommer til at mærke forskel på, om den praktiserende læge er medlem af en faglig organisation eller ej.
Regeringens iver for at fjerne alle eksklusivlignende aftaler må aldrig komme patienterne til skade.
De har krav på nøjagtig samme ydelse, fagligt organiserede eller ej.
Socialdemokraterne mener grundlæggende, at da dommen får konsekvenser på lønmodtagernes område, må den således også have det på det øvrige område, herunder sundhedssektoren, dog uden at patienterne kommer til at bøde for det.
Vi kan støtte forslaget, og vi ser frem til udvalgsarbejdet.
For at gøre det fuldstændigt, at jeg erstatter andre i dag, skal jeg på vegne af SF meddele, at de også støtter forslaget.