Anne Baastrup (SF), 2005-12-09:
Overvågnings- og sikkerhedsbranchen er blandt de hurtigst voksende.
Men forud for behovet for mere overvågning og ønsket om sikkerhed går usikkerheden.
I takt med både velstandsstigninger og ensomhed er frygten vokset.
Fra den ene side pustes der politisk til frygten i en populistisk kamp om vælgerne gennem tilbud om at genskabe trygheden, og fra den anden side kapitaliseres frygten gennem skabelsen af en teknologisk tilstedeværelse i de rum, der gør os utrygge.
Vi er ikke alene, for kameralinsen er der også og bebor dermed frygtens rum sammen os og sladrer villigt, hvis uheldet er ude.
Men det stopper ikke der.
For ved siden af alarmen i sommerhuset, overvågningskameraet på parkeringspladsen eller togstationen er feltet for mulig, potentiel og reel overvågning dramatisk forøget.
Det historiske gadespejl og sladderen på kroen om hinandens gøren og laden er suppleret af elektroniske spor, der konstant efterlades til arbejdsgivere, offentlige myndigheder og store virksomheder som f.eks. banker og teleselskaber.
Ikke som genstand for nyfigenhed mellem naboer, men som dataindsamling for forbrugsmønstre, reklamefremstød og for indehaverne af de teknologiske knudepunkters adgang til kontrol gennem overvågning.
Der er altså på den ene side kommercialisering og penge og på den anden side magt og kontrol i skidtet.
Vores e-mail- og mobiltelefonforbrug, der i vores dagligdag er så såre uskyldigt, er de facto koblet på interesser, der ikke nødvendigvis er vores, og som i vidt omfang er uden for demokratisk kontrol.
Taler du i mobiltelefon, registreres det, hvor du taler fra, via registrering af sendemast.
Betaler du med dankort, kan det ses, hvor du har handlet.
Oftest bliver du videoovervåget, mens du køber ind.
Arbejder du i en forretning, er du ofte overvåget, både når du står bag disken og går i baglokalet.
Kører du i Stog i Københavnsområdet, er du overvåget.
Sejler du i din fiskerbåd bestemte steder, er du overvåget.
Kører du for hurtigt, er der fotofælder.
Din computer afslører, hvornår du er logget på arbejdspladsens server.
Sagen er den, at uanset hvor vi bevæger os rundt i vores dagligdag, så er vi på den ene eller anden måde i fare for overvågning.
Der er mulighed for fuldstændig kontrol af den enkelte danskers tilværelse.
Isoleret set er der som regel mange gode argumenter for det enkelte konkrete overvågningsskridt.
Som en, der skal betale en telefonregning, vil jeg jo meget gerne kunne få verificeret, om jeg rent faktisk har talt i telefonen.
På tilsvarende vis er det også klart, at jeg meget gerne vil se, hvem det er, der har hævet pengene på min konto.
Men problemet er, at ingen har det totale overblik.
Ingen har overblik over brugen af overvågning.
Derfor er det efter vores opfattelse helt afgørende vigtigt, at der kommer en kortlægning af de eksisterende muligheder for overvågning på alle områder af danskernes liv, samt at denne kortlægning jævnligt følges op, således at de forskellige ministre over for Folketinget er ansvarlige for konkret at argumentere for den nye type af overvågning, de inden for deres ressortområde har fundet så nødvendig, samtidig med at de også ved denne redegørelse forpligtes til at overveje, om ikke der er områder, der i dag overvåges, hvor man måske kunne beslutte sig til at droppe den overvågning.
Det er baggrunden for, at vi sammen med Enhedslisten har fremsat det meget generelle, principielle forslag til vedtagelse.