Keld Albrechtsen (EL), 2003-10-21:
Sammenfattende kan man sige om det her lovforslag, at det jo nok burde have haft overskriften: Uden mål og med.
Der er ingen målsætninger i det, man ved ikke, hvor man vil hen, og der er heller ingen midler i det.
Det er sådan set meget logisk, for når der ingen mål er, hvorfor skal der så være nogen midler.
Men det, der er,
er en masse bemyndigelser til ministeren, det er det konkrete i det.
Det vil sige, at hvis vi vedtager det her lovforslag, sådan som det ligger, er det eneste, der står tilbage, at vi har flyttet en hel masse beføjelser fra Folketinget over til ministeren.
Det er muligvis behageligt nok for en regering at få nogle flere beføjelser, så man ikke behøver at trættes med at skulle høre på genstridige folketingsmedlemmer, som man synes stiller for mange spørgsmål osv., det kan da godt være, at det kunne være behageligt, men jeg sidder stadig væk tilbage med en betydelig undren over, at det kan være især Venstres politik bare sådan at dele generelle bemyndigelser ud til ministre.
Jeg har jo nu efterhånden været medlem af Folketinget en del år, og jeg kan godt huske, da Venstre var i opposition.
Hver gang der kom et lovforslag fra den daværende socialdemokratiske-radikale regering med selv den mindste bemyndigelse og selv, hvis det var helt præcist fastlagt, hvad den gik ud på, og hvad den kunne bruges til, og hvilke grænser der var for bemyndigelsen, så kom der alligevel et stærkt principielt indlæg fra partiet Venstre, som jeg i øvrigt var helt enig i dengang, og jeg mener stadig væk også, at man skal være meget varsom med bare at dele bemyndigelser ud til ministre.
Og hvad kommer der så her?
Der kommer en blankocheck, en
kæmpemæssig blankocheck til miljøministeren
Ja, jeg vil endda gå så vidt som til at sige, at der formentlig er tale om mere end en blankocheck, der er tale om en gummicheck, for der er heller ikke økonomisk dækning for det, ministeren får bemyndigelse til.
Der tales i bemærkningerne om udgifter på 35 mio. kr., men hvis man har tænkt sig at leve op til EF-direktiverne og samtidig har tænkt sig, at man vil give især landmænd generel adgang til at få erstatning for at holde op med at forurene - det er jo det, der ligger bag ved det, det er jo det, der er kernen i den her sag, at man mener, at mennesker, der i dag forurener vores natur, skal have en erstatning for at holde op med at forurene - så bliver det jo rasende dyrt.
Det var det, jeg var inde på, at der jo fuldstændig mangler konsekvensberegninger i det her, for hvis man bruger det der princip med, at der skal ydes erstatning for at holde op med at forurene - som om det var en ret, man kunne have, men det ligger jo i Venstres, De Konservatives og Dansk Folkepartis politik, at de mener, at der er nogle, der er udstyret med en ret til at forurene, og hvis vi tager den fra dem, så skal de have en erstatning - så når vi altså op på de der tal på 1,5-2 mia. kr., hvis det skal gennemføres.
Man har selvfølgelig ikke de penge på grund af skattestoppet, og hvilken konsekvens drager man så?
Derfor sidder ministeren i et kæmpe juridisk morads, som han selv har bevæget sig ud i ved at begive sig ud i den ertatningsproblematik.
Hr. Jørn Jespersen nævnte et erstatningsproblem, der kan opstå i forbindelse med de store svinefarme, hvor man giver tilladelser uden at tænke på konsekvenserne, fordi man ikke vil følge vores forslag om et midlertidigt stop for udvidelse af svinefarmene, indtil vi
lige får tænkt os om, om vores natur overhovedet kan rumme det.
Nej, det har man ikke tænkt på.
Der behøver man ikke noget forsigtighedsprincip.
Og man har jo heldigvis heller ingen præcise målsætninger for miljøet, så man ramler ikke ind i nogen målsætninger ved at give en hel masse tilladelser.
Det kører
bare derudad.
Og så kan man bagefter finde en anledning til at udbetale en hel masse penge i erstatning, når man så skal til at trække tilladelserne tilbage.
Det system er simpelt hen ikke holdbart.
Derfor er det, at vi fra Enhedslistens side siger: Vi skal selvfølgelig overholde de direktiver, det må vi for det første sikre, og derfor må vi endnu en gang have Kammeradvokaten til at se på spørgsmålet om habitatdirektivet; der ligger allerede et notat, der viser, at den danske lovgivning ikke er tilstrækkelig, men det har regeringen åbenbart ikke tænkt sig at drage nogen konsekvenser af. Vi vil gerne have en undersøgelse, og det vil jeg godt spørge ministeren om vi kan få også med hensyn til vandrammedirektivet.
Der trænger vi også til at få belyst, i hvilket omfang det her lever op til vandrammedirektivet.
Det kan vi jo vende tilbage til i udvalget. Men det er så én ting, at vi selvfølgelig mindst skal ligge på det minimale niveau for EU, men vi skulle da også gerne gøre det bedre.
Som fru Helle Sjelle var inde på, skulle vi da også gerne være foregangsland.
Det kræver jo, at vi har nogle præcise målsætninger, og derfor vil jeg godt spørge ministeren: Kunne vi ikke fremskynde vandmiljøplanforhandlingerne og pesticidhandlingsplanforhandlingerne?
Nu ved jeg godt, at man åbenbart har lavet et eller andet papir sammen med Dansk Folkeparti om pesticider, men det indeholder mig bekendt ikke nogen konkrete skridt, så det kan jo ikke forhindre os i at gå videre.
Vil vi rent faktisk sikre, at i stedet for at mængden af giftstoffer i vort grundvand og drikkevand hele tiden stiger, så skal det faktisk, i hvert fald om nogle år, begynde at falde?
Det er jo faktisk også det, der står i direktivet, at det skal begynde at falde, og dette er der ikke antydninger af i lovforslaget. Kunne vi så ikke sætte os ned sammen og tage en forhandling og få lavet sådanne målsætninger?
Vi vil fra Enhedslistens side gerne deltage i sådan nogle forhandlinger, men vi vil ikke være med til, det må jeg sige helt direkte, at overdrage regeringen alle beslutningsbeføjelser i de her sager gennem generalbemyndigelser uden at ane noget som helst om, i hvilken retning vi går.
For så er det os, der pludselig sidder med ansvaret for, at der f.eks. skal uddeles 2 mia. kr. i erstatninger,
fordi regeringen har misforstået EU-juraen.
Det ansvar vil vi altså ikke gå ind og tage, det kan vi simpelt hen ikke.
Vi ved ikke en pind om, i hvilken retning det peger.
Det var derfor, jeg spurgte Venstres ordfører, og nu vil jeg godt spørge ministeren: Kunne vi ikke få lov til i Folketinget og i befolkningen lige at tænke os om og få defineret nogle målsætninger og finde ud af, hvad det er, vi vil, især med vores vand?
Det er jo vandet, der er kardinalpunktet i det her.
Vil vi have det sådan, at vi kan have en urenset drikkevandsforsyning i Danmark også i fremtiden?
Der er jo ikke et øje tørt, når f.eks. Dansk Folkepartis folk rejser rundt i landet og taler om, at vi skal have urenset drikkevand.
Og så laver man en pesticidaftale med ministeren, der ikke sikrer noget som helst med urenset drikkevand, men som tværtimod lægger op til, at vi om få år skal til at rense vores drikkevand.
, ligesom vi heldigvis stadig væk har i dag?
Det er meget elementært, og det kunne vi formentlig klare i 2-3 ugers forhandlinger.
Vi kunne f.eks. tage udgangspunkt i de målsætninger, der står i selve direktiverne, som man hævder man er ved at implementere.
Der kunne vi jo starte.
Jeg vil bare spørge ministeren - nu er forslaget jo fremsat, og så ligger det i udvalget - kunne vi ikke fremskynde vandmiljøplanforhandlingerne og pesticidhandlingsplanforhandlingerne, sådan at vi vidste, hvad det her i virkeligheden gik ud på?