runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-02-02:
Det er jo lidt svært at komme ret meget videre, når indenrigsmininsteren vil henholde sig til, at hvad indenrigsministeren mener er svært at svare på.
Jeg kan godt forstå, at hvis jeg stillede et spørgsmål til trafikministeren om, hvad indenrigsministeren mener, kunne det være svært at svare på, men at det er svært for indenrigsministeren at svare på det spørgsmål, står jeg lidt uforstående over for. Men så vil jeg bare spørge på en anden måde med hensyn til, hvor mange der er vendt tilbage: Finder indenrigsministeren ikke, at der i Kosovo er behov for, at så mange af de mennesker, som har været nødsaget til at flygte, vender tilbage og er med til at genopbygge deres land?
Er det i virkeligheden ikke sådan, at stort set alle de kosovoalbanere, som for under et år siden måtte flygte fra deres land, bl.a. på grund af NATO's bombardementer, burde vende tilbage og være med til at genopbygge deres land?
Det spørgsmål må indenrigsministeren da have en holdning til, for ellers må vi jo til at minde indenrigsministeren om alle de holdninger, han havde, da han var borgmester i Århus, men som han har glemt, efter at han er blevet indenrigsminister.
Thorkild Simonsen (S), 2000-02-02:
Det er da utroligt, hvad man kan bevæge sig ind på omkring det spørgsmål.
Der var nu, så vidt jeg ved i hvert fald, ingen kosovoflygtninge, da jeg var borgmester i Århus, men jeg vil gerne sige, at de tal, jeg oplyser her for Danmarks vedkommende, svarer ret nøje til de oplysninger, jeg har fra andre europæiske lande om, hvem der vender tilbage.
Jeg sagde før, at det er forbavsende, at 1.220 personer har kunnet finde muligheder for at bo dernede under de forfærdelige forhold, og det er helt klart, at den generelle holdning hos de kosovoalbanere, der er her i landet, er - som jeg har fået oplyst fra Røde Kors - at de hellere end gerne vil tilbage, men at mulighederne ikke har været til stede for at give dem ordentlige forhold at bo under.
Man må jo huske på, at da vi tog flygtninge herop, bestemte vi, at vi skulle tage de svageste, de ældste og de syge, og det er ikke mennesker, man lige stiller til rådighed som arbejdskraft i et land, der er blevet bombet.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-02-02:
Tak for svaret, for nu kom vi jo lidt nærmere på holdningerne og lidt nærmere på, hvad indenrigsministeren egentlig mener.
Thorkild Simonsen (S), 2000-02-02:
Hermed sluttede spørgsmålet.
Sonja Mikkelsen (S), 2000-02-02:
Jeg går ud fra, at spørgeren i sit spørgsmål sigter til det møde, der blev holdt i Trafikministeriet den 27. januar mellem regeringspartierne, Venstre og De Konservative og mig selv.
Vedrørende fremsendelse af Maunsell-arbejdspapiret kan jeg oplyse, at papiret blev fremsendt til Trafikudvalget hurtigst muligt efter, at ministeriet fik papiret oversendt fra Ørestadsselskabet.
Jeg var som bekendt på tjenesterejse i Jylland med Trafikudvalget, da ministeriet modtog arbejdspapiret den 26. januar, og ønskede at orientere mig i det, før papiret blev oversendt.
Dette skete hurtigst muligt, dvs. den 27. januar.
Ørestadsselskabet oplyser, at man tilsvarende oversendte papiret til Trafikministeriet, så snart anlægsentreprenøren Comets tilladelse til at offentliggøre papiret var indhentet, idet de i arbejdspapiret indeholdte ideer ikke tilhører Ørestadsselskabet. Det skal i denne forbindelse understreges, at det nævnte arbejdspapir ikke af Trafikministeriet vurderes at have nogen relevans for den beslutning vedrørende forbindelsestunnelen mellem metroen og regional- og S-togperronerne, som blev truffet den 27. januar i år.
Jeg kan oplyse, at i et projekt af metroprojektets størrelse er der hos bygherren, rådgiverne og entreprenørerne udfærdiget i tusindvis af breve, notater og rapporter, og det er et naturligt led i den fremadskridende projekteringsproces, at de involverede teknikere identificerer problemer, og at der laves udkast til alternative fremgangsmåder.
Det er ligeledes en naturlig del af processen, at teknikerne udarbejder løsningsforslag, der af parterne vurderes og diskuteres, hvorefter der besluttes, hvorledes projekteringen går videre.
Der er under projektforløbet identificeret og løst et utal af problemer, men kun et mindre antal af disse har en sådan karakter, at de bliver til direktionssager, og langt færre finder vej til bestyrelsens bord.
Margrete Auken (SF), 2000-02-02:
Jeg vil minde ministeren om, at vi bad om rapporten allerede den 5. januar på baggrund af en artikel i Berlingske Tidende den 1. januar, og vi bad om at få den inden den 14. januar.
Den 22. eller 23. januar
måtte jeg rykke for svaret, og så kom der et svar den 24. januar.
Men det svarede ikke på det, vi havde spurgt om, vi havde ikke fået rapporten, der blev snakket udenom, og så bad vi om at få den med det samme.
Jeg er bekendt med, at det først var den 25. januar, der gik besked fra ministeriet til Ørestadsselskabet om at få rapporten.
Man har intet foretaget sig i ministeriet, og ministeren kunne da være begyndt med en undskyldning for, at man ikke reagerede på udvalgets opfordring og sendte rapporten over til os, da vi bad om den, men bare lader som ingenting og derefter lidt hånligt og nedladende siger, at ministeren var ude at rejse, da der skulle være svaret.
Jeg vil gøre opmærksom på, at jeg faktisk havde fået løfte fra ministeriet om at få den.
Da vi kom tilbage fra besigtigelsen, var ministeren selv overrasket over, at jeg ikke havde fået hele rapporten, men kun en fotokopieret side, så det er altså og har været en højst besynderlig fremgangsmåde fra ministeriets side, som jeg primært mener også retfærdiggør en undskyldning.
Så vil jeg også godt sige, at jeg ikke er enig med ministeren i, at den ikke har relevans med hensyn til metroen.
Jeg tror f.eks., at det selv på hr. Heiselberg havde gjort et vist indtryk, hvis han havde haft lejlighed til at se rapporten inden og se, hvad der står i den.
Det kan godt være rigtigt, som ministeren siger, at der ligger mange rapporter, men der er to kritiske redegørelser om passagerstrømmene, som er ganske afgørende alvorlige. Jeg har forhørt mig hos folk, der i øvrigt har forstand på det, og de er overraskede over, at ministeren gladelig indkalder en engelsk metroekspert, når de danske S-tog skal vurderes, og tilsidesætter DSB's vurderinger.
Ministeren mener altså, at man ikke skal bruge udenlandske advarsler, hvis de på nogen måde kan genere ministeren, men jeg vil godt bede om, at ministeren yderligere kommenterer de sikkerhedsspørgsmål, der er nævnt i rapporten, først og fremmest om evakueringsforholdene, men også om den alt for smalle trappe på fjerntogsperronen.
Arne Melchior (CD), 2000-02-02:
Jeg vil starte med at komplimentere den koldblodighed, som ministeren udviser.
Den er sjælden, og det er ret imponerende, at man kan sidde med sådan noget i hånden og sige, at det har ingen betydning.
Komplimenten skal altså forstås på den måde.
Men jeg forstod på ministerens svar til fru Margrete
Auken, at rapporten først var kommet ministeriet i hænde den 26. januar, hvis jeg hørte rigtigt, og derfor har jeg dette spørgsmål: Er ministeren som medejer af Ørestadsselskabet, som i høj grad er med-, ja, hovedansvarlig for det, der foregår og som videre skal foregå, ikke smaskhamrende fornærmet over ikke at have fået kendskab til den rapport langt, langt tidligere?
Sonja Mikkelsen (S), 2000-02-02:
Da Trafikministeriet fik spørgsmålet fra Trafikudvalget, blev spørgsmålet sendt videre til Ørestadsselskabet med henblik på at få rapporten udleveret, og som jeg redegjorde for i mit første svar, har Ørestadsselskabet herefter rettet henvendelse til anlægsentreprenøren Comet om at få tilladelse til at offentliggøre papiret, idet papirets indhold og dermed de ideer, der er indeholdt i arbejdspapiret, ikke tilhører Ørestadsselskabet og derfor ikke umiddelbart kan udleveres af selskabet.
Jeg vil også gerne tilføje, at det omtalte arbejdspapir fra Comet eller Maunsell efter Ørestadsselskabets mening ikke føjede noget nyt til den viden, man havde i forvejen hos Ørestadsselskabet, rådgiverne og DSB.
Comet fik derfor på baggrund heraf besked af byggeledelsen på at fortsætte med den løsning, man oprindeligt havde indgået kontrakt om, og der er efterfølgende fundet tekniske løsninger, som sikkerhedsmæssigt - også anlægssikkerhedsmæssigt - er fuldt forsvarlige.
Det er dem, der er baggrunden for det projekt, der går i gang den 15. marts.
Til spørgsmålet om, hvorvidt trafikministeren skulle være fornærmet, kan jeg henvise til - som jeg også har redegjort for - at der i en proces med projektering af et så omfattende projekt, som der her er tale om, er mange papirer og mange overvejelser, og trafikministeren vil sådan set gerne have sig frabedt at skulle orienteres om samtlige mellemregninger og overvejelser, der gøres om, hvordan man kan løse enkelte konkrete problemer i forbindelse med den fremadskridende projektering.
Så ud fra den betragtning er jeg ikke fornærmet.
Margrete Auken (SF), 2000-02-02:
Jeg må altså gentage over for ministeren, at jeg er bekendt med, at Ørestadsselskabet først fik besked den 25. januar.
Hvis det er rigtigt, at ministeriet allerede sendte brevet den 5. januar, er det da forbløffende, at man ikke rykker for svar, for udvalget havde jo bedt om at få rapporten inden den 14. januar.
Nu er det ikke, fordi jeg har
megen tillid til Ørestadsselskabet, men faktisk tror jeg i og for sig stadig, det er rigtigt, at de ikke har set før den 25. januar, at det var rapporten, udvalget ønskede, og det er altså under alle omstændigheder noget kolossalt sjusk fra ministeriets side, at man ikke respekterer, når udvalget beder om at få den inden den dato.
For de første er der de to logistikproblemer, som ikke er løst.
Jeg har fået, og jeg går ud fra, at alle ordførerne i øjeblikket får henvendelser fra ingeniører, og der er en af dem, der i et brev til mig udtrykkeligt spørger, om man har risikovurderet en evakueringssituation fra metroperronen, for så vidt han kan se på tegningerne, vil det skabe en meget, meget farlig situation.
Det er præcis en af de ting, der er vurderet i rapporten.
Der er også noget andet i den, som jeg synes, vi må stille spørgsmål om, for jeg tror ikke, - og det er jo sådan set fair nok - at ministeren har forstand på det.
Men der er ikke bare pres ovenfra, der er også pres på fra siderne, og jeg vil meget gerne vide, om man har erfaringer om, at sådan noget er lavet under tilsvarende vilkår, altså at der findes sårbare bygninger i forvejen, og hvordan man har løst problemet, også efter at byggeriet er færdigt.
Jeg mener ikke, man skal tage det her fuldstændig afslappet.
Der er ikke nogen beroligende meldinger, og jeg mener, det bør tages meget alvorligt.
Jeg kan ikke andet end at læse det som en livsforsikring fra Comets side, når de siger, at når det går galt, hvad intet - Gud forbyde det - nogen sinde vil gøre, bevar mig vel, kan man sige: I var advaret.
Sonja Mikkelsen (S), 2000-02-02:
Jeg er bange for, jeg ikke kan komme det voldsomt nærmere.
De tekniske løsninger, som der nu arbejdes med, er sikkerhedsmæssigt fuldt forsvarlige.
Maunsell og andre rådgivere og Comet har fundet frem til dem, og arbejdet vil på den baggrund blive påbegyndt den 15. marts.
Hvad angår beredskabssiden, vil der selvfølgelig foreligge de nødvendige godkendelser fra beredskabsmyndighederne, altså Jernbanetilsynet.
Der vil ikke blive etableret anlæg, der ikke er forsvarlige rent sikkerhedsmæssigt.
Margrete Auken (SF), 2000-02-02:
Angående det fuldt forsvarlige: Jeg så forleden, at Jernbanetilsynet har sagt, at det var o.k. at holde hele stationen åben i hele perioden, altså også i de 9 måneder, hvor man regner med, at der er en passage, som kan være op til 60 m lang og kun 1,75 m bred inklusive sikkerhedsafstand, og så er der et plankeværk.
Når der er tale om et 8-vogns myldretidstog, vil jeg godt sige, at det kan godt være, man har lavet de computermodeller, som ministeren omtalte i Berlingske Tidende.
Men jeg vil bestemt ikke kalde det fuldt forsvarligt.
Jeg skulle i hvert fald ikke have noget af at sende børn derhen, og jeg har altså en fornemmelse af, at Jernbanetilsynet stort set fungerer som et gummistempel.
Det er en meget hård beskyldning at komme med her, men i betragtning af den usikkerhed, der er i DSB om det her - og det er DSB, der er ansvarlig for passagererne - synes jeg, ministeren med hr. Arne Melchiors udtryk er koldblodig, når hun siger, at det tør hun godt løbe an på.
Vi må tage de andre ting under de andre mundtlige spørgsmål, men jeg vil godt spørge ministeren til allersidst: Er hun sikker på, at man har vurderet sikkerhedsflowet?
Nu tager vi bare den lille ting med, men hvis der kommer en alvorlig situation, hvad har svaret så været fra Maunsell med hensyn til det punkt?
Det vil jeg godt vide, og det må ministeren i hvert fald vide.
Arne Melchior (CD), 2000-02-02:
Jeg kan udmærket forstå, at ministeren ikke ønsker alle mellemregningerne, for så kunne der blive nok at bestille i det store ministerium.
Det kan jeg da godt forstå.
Men hvad jeg ikke forstår, er, hvordan ministeren udvælger dem, hun har tillid til, kontra dem, hun ikke har tillid til.
I hvert fald har hun offentligt udtalt, at de er uprofessionelle, men det sker der ikke noget ved.
Det må de bare have lov til at være.
Men så kommer der en mr. Harris ind i billedet, og ham har ministeren stor tillid til, mens firmaet Maunsell bare bliver mødt med ligegyldighed undervejs.
På den baggrund er mit spørgsmål: Har ministeren undersøgt, hvor professionelle, hvor anerkendte, hvor dygtige man er i firmaet Maunsell, som er kommet med denne i mine øjne ret katastrofale forudsigelse om, hvad der kan ske.
Sonja Mikkelsen (S), 2000-02-02:
Jeg tror, det er vigtigt lige at sige, at når Ørestadsselskabet - det er det, man har oplyst over for mig - i sin tid afviste Maunsells arbejdspapir på det her felt og den omtalte løsning, ja, så blev det gjort på baggrund af en væsentlig forlængelse af omstigningsvejene og manglende kapacitet i nogle flaskehalse i disse.
Og Comet har, som allerede nævnt, accepteret den afvisning, der kom fra Ørestadsselskabet af den mulige løsning, som var skitseret i det her omtalte arbejdspapir. Så spørger hr. Arne Melchior, hvordan ministeren vælger, hvem hun har tillid til, og det er jo et godt spørgsmål.
I hvert fald hjælper det på tilliden, hvis de argumenter, der er, er veldokumenterede.
Det er sådan set en relativt god målestok for, om man kan have tillid eller ej. Jeg har ikke haft nogen grund til at anfægte Maunsells kapacitet på det her område, og det tror jeg heller ikke der har været grund til fra andres side.
Maunsell bliver brugt til at udarbejde en række løsninger på konkrete opgaver i forbindelse med metroprojektet, og det her er som sagt en af mellemregningerne.
Jernbanetilsynet har accepteret trappen på 1,20 m.
Margrethe Vestager (RV), 2000-02-02:
I afgørelsen af, hvilke erhvervsskoler der skal udbyde de nye korte videregående uddannelser, er der i princippet taget to hensyn: et regionalt hensyn og et kvalitets hensyn.
Og i det samlede skøn af de faktorer er afgørelsen faldet ud til fordel for København og Haslev.
Thorkild Simonsen (S), 2000-02-02:
Det første spørgsmål kan ikke besvares.
Jeg har ikke tal her på stående fod på, hvor mange fra Kosovo der har søgt asyl uden om nødloven.
Det kan selvfølgelig besvares, hvis jeg får et spørgsmål derom, men jeg kan ikke på stående fod besvare det.
Vi har ikke fået nogen indberetninger fra UNHCR om den kritiske situation i Kosovo, og den har sikkert betydning for forholdet, så det ville være det rene gætteri, hvis jeg begyndte at skønne over det, og det vil jeg ikke bevæge mig ud i.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-02-02:
Jeg vil gerne sige tak til indenrigsministeren for besvarelsen.
Selv om det ikke var et skriftligt spørgsmål, går det jo bare ud på, når tallene skal frem på bordet, at indenrigsministeren ulejliger sig med at læse tallene op, og det var nok ikke så svært endda.
Jeg vil gerne spørge indenrigsministeren, om indenrigsministeren har noget skøn over, hvor mange af den persongruppe, vi taler om, som er kommet hertil uden om Kosovonødloven.
Det, der var gældende for den kosovoalbaner, vi diskuterede under det sidste spørgsmål, var jo præcis, at personen var kommet fra Tyskland og - så vidt jeg har fået oplyst - ikke var omfattet af Kosovonødloven.
Derfor er det interessant at vide, hvor mange der er kommet ad den vej til Danmark og har søgt asyl i Danmark.
Nu er vi jo i februar måned, og jeg mener, at henvisningen til vinter osv. vel må betyde, at det tal ikke stiger.
Eller hvad er indenrigsministerens vurdering?
Mener indenrigsministeren, at det er forventeligt, at flere end de 171 af de 1.220 vil fortryde og bede om at komme tilbage til Danmark igen?
Margrete Auken (SF), 2000-02-02:
Jeg synes, ministeren kommer nemt om ved det.
Altså, i næste omgang skal vi snakke om planlægningschefens rolle i det med samtalen med Ørestadsselskabet og de lange omstigningsveje og de alternative forslag.
Jeg vil godt sige, at det her altså ikke bare er nogle små, tilfældige mellemregninger.
Og når direktør Spliid i den her nævnte artikel i Berlingske Tidende siger, at de af Maunsell var blevet rådet til ikke at tage ansvaret - nu tager jeg udelukkende den smalle trappe - så vil jeg gå ud fra, at ministeren kan sige, at det nu er Comet, der går ind og tager det sikkerhedsmæssige ansvar for den smalle trappe: den, der bliver 1,20 m bred, og som jo ikke engang bliver ensrettet.
Og dér vil jeg da så godt spørge ministeren: Har hun sikret sig efterfølgende, at den kritik, der er blevet rejst - og nu snakker jeg udelukkende om de dér logistikting med hensyn til passagerne - er blevet relevant besvaret, sådan så ministeren nu kan gå ind og påtage sig ansvaret for at sige, at de forudsagte katastrofesituationer ikke opstår?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-02-02:
»Vil ministeren oplyse, hvor mange Kosovoalbanere Danmark i alt har modtaget pr. 31. december 1999, og hvor mange af disse der pr. samme dato havde søgt om at komme hjem, samt hvor mange af disse, der er afrejst fra Danmark inden årsskiftet?«
Thorkild Simonsen (S), 2000-02-02:
Det havde været nemmere, hvis det havde været et skriftligt spørgsmål,
men nu er det altså mundtligt. Jeg går ud fra, at spørgeren tænker på, hvor mange personer der er omfattet af Kosovonødloven.
Jeg kan oplyse, at Danmark pr. 31. december 1999 i alt har modtaget 2.823 evakuerede personer fra Kosovo, og dertil kommer 125 kosovoalbanere, der er blevet familiesammenført med de omtalte 2.823 evakuerede, altså i alt over 2.900.
I alt er 1.220 personer, som er omfattet af Kosovonødloven vendt tilbage til Kosovo pr. 31. december
Det sidste fly afgik den 10. november 1999 med i alt 106 personer.
Af de 1220 personer, der er vendt tilbage til Kosovo, har 171 pr. 31. december 1999 henvendt sig til Udlændingestyrelsen, da de har fortrudt repatrieringen.
Begrundelsen derfor er, at de ikke har mulighed for at klare sig gennem den kolde vinder på grund af ringe boligforhold eller fuldstændig mangel på elektricitetsforsyning.
På trods heraf ønsker 42 personer, som er omfattet af Kosovonødloven, på nuværende tidspunkt at vende tilbage til Kosovo.
Disse sager afventer endelig tilbagemelding fra Dansk Røde Kors.
Klaus Hækkerup (S), 2000-02-02:
»Vil ministeren revurdere ministeriets afslag på at tillade Erhvervsskolen Hamlet at gennemføre udbud af Finans, Forsyning og energi, Informations- og Kommunikationsteknologi og Service, turisme og hotel som kortere videregående uddannelser?«
Skriftlig begrundelse
Undervisningsministeriet har meddelt afslag på at tillade
Erhvervsskolen Hamlet at gennemføre udbud af Finans, Forsyning og energi, Informations- og Kommunikationsteknologi og Service, turisme og hotel som kortere videregående uddannelser med den begrundelse, at det ikke er fundet hensigtsmæssigt at placere uddannelsen på Erhvervsskolen Hamlet, bl.a. ud fra et ønske om at understøtte andre uddannelsesmiljøer, og/eller at skolen ikke hidtil har haft et fagligt miljø og en søgning, der kan danne grundlag for, at skolen inden for en 3-årig periode vil kunne leve op til de overordnede kvalitetskrav.
Jeg vil koncentrere mig om den del af uddannelserne, som omhandler Service, turisme og hotel, og her sagde ministeren, at Hamlet Erhvervsskole ikke har udbudt et lignende undervisningstilbud.
Lad mig først sige, at Hamlet Erhvervsskole, der jo er fusioneret med Helsingør og Hillerød tekniske skoler, er den eneste skole i landet, der er IATA-godkendt til de her uddannelser.
Skolen har gennemført et længerevarende kursusforløb på en række områder inden for de sidste tre-fire år: Internationale hotelmedarbejdere har der været 30 kursister på; Turismekonsulent har der været 60 kursister på; Aktiv turisme 16 deltagere; Rejsebureaumedarbejder havde 120 kursister; Aktivitetsguide havde 35 kursister.
Herudover har der været efteruddannelse i Rejsebranchen med 75 kursister og endelig merconomuddannelse i Turisme I og II med ca. 100 kursister. Jeg vil godt spørge undervisningsministeren: Hvordan skal en skole, der ikke er godkendt på forhånd, men som har en fornemmelse af, at der i området er søgning til en uddannelse, nogen sinde komme i gang med at kunne give et tilbud til de unge mennesker, der gerne vil søge ind på en uddannelse, når den ikke kan blive godkendt til at gennemføre uddannelsen, selv om den, når den udbyder kurser, kan se, der vil komme mange?
Hvad er ideen i at prøve at straffe skolen og straffe de unge mennesker, der bor i området, ved ikke at godkende uddannelsen?
Jeg savner en reel begrundelse fra ministerens side for, at man f.eks. på det område ikke har kunnet godkende Hamlet Erhvervsskole.
Margrethe Vestager (RV), 2000-02-02:
Jeg vil gerne have mig frabedt enhver antydning af, at udfoldningen af reformen af de korte videregående uddannelser handler om at straffe skoler eller potentielle studerende eller nuværende studerende for den sags skyld.
KVU-reformen har faktisk en målsætning og er et forsøg på at løfte hele den korte videregående uddannelsessektor ved at lave uddannelser, som har brede og dermed også landsdækkende kompetencer, og som derfor giver de unge mulighed for at få en uddannelse, som er anerkendt, og som ikke kun giver beskæftigelsesmuligheder på et meget snævert og selvudviklet uddannelsesfelt.
I forhold til det samlede og landsdækkende udbud, som der er taget hensyn til ved godkendelserne, er der også taget hensyn til, at uddannelserne er tilgængelige inden for en rimelig geografisk radius.
Vi har ikke taget det hensyn, at den enkelte skole skulle kunne forøge sit volumen ved mere eller mindre veldokumenterede udbud, som ikke har grund i de uddannelser, som vi ønsker udbudt, og når man ikke tidligere har haft uddannelser, som har haft det KVU-niveau, jamen så er der heller ikke det.
Jeg vil gerne opfordre skolerne til dels at intensivere samarbejdet, dels at sørge for, at de uddannelser, som man rent faktisk har fået godkendelse til, også udvikles og løftes til gavn for ikke alene regionen, men sandelig også for de studerende, som ønsker at tage dem.
Klaus Hækkerup (S), 2000-02-02:
Jeg er nu ikke sikker på, at de studerende, der må forlade byggeuddannelsen på Helsingør, fordi den nu ikke kan forsætte, og som må til København, ikke opfatter det som en straf; men lad nu det være.
Nu er det Service-, turisme- og hotelområdet, jeg godt vil spørge om.
Dér ligger det jo sådan, at skolen i Helsingør har udviklet og udvikler moduler til en hotel-, restaurant- og turismeuddannelse på både master- og bachelorniveau i samarbejde med Lunds Universitet, og så starter uddannelse i øvrigt i Hälsingborg, 5 km fra skolen, i efteråret i indeværende år.
Det, jeg ikke forstår, er, at ministeren overhovedet ikke tillægger det tværregionale samarbejde over Øresund eller det internationale samarbejde omkring Øresundsregionen nogen betydning, når ministeriet skal tage stilling til godkendelse af de pågældende uddannelser og placering af de pågældende uddannelser?
Der er da andre steder, hvor det hensyn har spillet ind.
Eller er det bare noget, ministeriet helt har undladt at lægge vægt på i sin godkendelse af fordelingen af uddannelserne i hovedstadsområdet?