Tom Behnke (FP), 1998-04-21:
Den 11. november 1997, altså for mindre end et halvt år siden, erklærede indenrigsministeren sig i morgennyhederne på TV 2 som modstander af en positiv særbehandling af flygtninge og indvandrere med den begrundelse, at det kunne skabe modvilje blandt danskerne. Jeg er hundrede procent enig med indenrigsministeren i, at det netop er det, der er problemet.
Problemet opstår jo i det øjeblik, hvor man giver udlændinge en positiv særbehandling, for så vender befolkningen sig generelt imod de fremmede og ikke imod dem, der har lavet lovgivningen og dermed givet dem de særfordele.
Det er jo det, der er problemet, og det er i virkeligheden den problemstilling, vi ønsker at rette op på med forslaget her.
Så de, der har givet udtryk for, at de kun har foragt tilovers for forslaget, har tilsyneladende overhovedet ikke forstået forslagets mening.
Meningen med dette forslag er netop at få nogle spilleregler i Danmark, som er rimelige, og som er til at forstå, og som den danske befolkning kan acceptere, og hvorved de kan acceptere det grundlag, som udlændinge er i Danmark på.
For dermed vil vi gavne de udlændinge, der er i Danmark, nemlig ved, at det generelle syn på dem vil blive langt mere positivt, end det er i dag.
Disse positive særfordele, som også indenrigsministeren kaldte dem, er kun medvirkende til, at den danske befolkning bliver småsur - og desværre ikke på politikerne, men på de fremmede, og det er ikke rimeligt over for de fremmede.
Jeg synes også, det er stærkt foruroligende, at en række ordførere benytter taletiden til at foretage pindehuggeri med hensyn til formuleringen af bemærkningerne til forslaget.
For der er jo tale om et beslutningsforslag, som udelukkende er et oplæg til en diskussion om denne problemstilling, og i det omfang beslutningsforslaget bliver vedtaget, er det jo blot et oplæg, som regeringen kan arbejde videre med.
Men det er jo klart, at når det store flertal ikke vil være med til at tage den diskussion, kan man også se uvilligheden til at diskutere de her ting ved, at ordførerne kun kommer på talerstolen for at foretage pindehuggeri i nogle detaljer i bemærkningerne til forslaget.
I øvrigt kan jeg sige til hr. Jan Petersen, som ikke helt kunne forstå forskellen og ligheden mellem de tre begreber, som han remsede op her: De tre begreber er tre begreber, som regeringen bruger i flæng.
Alt efter hvilken minister vi taler om og taler med, bruges disse begreber i flæng af regeringen, men hr. Jan Petersens bemærkning var måske lige så meget ment til regeringen, som den var til forslagsstillerne, nemlig Fremskridtspartiet.
Indenrigsministeren har jo ret i, at der er tale om en genfremsættelse, og grunden til, at vi i Fremskridtspartiet føler, at der er behov for at genfremsætte dette forslag, er, at vi jævnlig støder på eksempler, hvor udlændinge bliver positivt særbehandlet i det danske samfund, og det er ikke holdbart.
Vi nåede ikke i sidste samling at stemme om forslaget, og derfor har vi genfremsat det med henblik på, at vi når frem til en afstemning.
Det er det, beslutningsforslaget lægger op til, og derfor burde Venstre selvfølgelig støtte det, vel at mærke hvis fru Birthe Rønn
Hornbech mente det, hun sagde.
Det, der jo er problemet, når vi taler om særbehandling af udlændinge,
er, at det ofte kommer til udtryk, hvor forskellige forvaltningsmyndigheder skal udmønte lovgivningen i spilleregler.
Vi ved, at inden for f.eks. boligområdet, der jo er et område, hvor vi har en række sager, sætter kommuner ventelister til almennyttigt boligbyggeri ud af kraft og sætter udlændinge ind i stedet for.
Der er altså danskere, som har stået på venteliste i 2 år, 3 år, måske i længere tid, som bliver skubbet til side, fordi der nu er kommet en gruppe udlændinge, som skal have lov til at bo der i stedet for.
Så spurgte hr. Bendt Bendtsen mig, om det så betyder, at vi i Fremskridtspartiet har den holdning, at flygtninge skal blive i flygtningelejrene, indtil de har stået så længe på venteliste til en bolig, at de kommer med ind i den naturlige rækkefølge.
Ja, det mener vi i Fremskridtspartiet.
Vi kan ikke se, der er nogen som helst grund til, at man skal have en særbehandling af udlændinge, at de skal have lov til at komme foran i boligkøerne, i forhold til danskere, som har stået skrevet op i årevis.
Vi kan ikke se rimeligheden i det, og det eneste, man opnår, er, at den danske befolkning vender sig generelt imod udlændinge.
Det er det eneste, man opnår.
Det synes vi ikke er rimeligt over for de udlændinge, som opholder sig i Danmark, og derfor må vi sige, at vi tager afstand fra det, og vi havde håbet på, at vi med debatten her i dag kunne have løsnet bare en lille smule op for det, som beslutningsforslaget jo går ud på, nemlig at vi pålægger regeringen at gennemsøge de forskellige ministerier og lovgivninger for at se, om der er andre steder end dem, der er nævnt i forslaget, hvor der er tale om positiv særbehandling.
I forslaget er der jo nævnt 8-10 steder, hvor vi indtil videre har fundet, at der er tale om positiv særbehandling.
Det er sådan, at arbejdsformidlingen indrykker annoncer i dagbladene, hvor den giver tilbud om, at flygtninge kan få lov til at komme på et kursus, de kan også få nogle ydelser i forbindelse med, at de er der, og efterfølgende er de garanteret praktikplads.
Så stiller jeg det spørgsmål til arbejdsministeren: Er det rimeligt, at man har den forskelsbehandling?
Hvorfor er det et kriterium for at komme ind på disse uddannelser, at man er flygtning?
Det gælder altså hele gruppen og ikke nogle enkeltpersoner.
Man tager ikke hensyn til enkeltindivider og forskelligheder fra person til person, for det er jeg sådan set enig i at vi selvfølgelig skal gøre, men her er det altså hele gruppen.
Det er et rent kriterium for at komme ind, at man er flygtning, og efterfølgende er man så garanteret en praktikplads.
Det er ikke rimeligt, at man har en sådan lovgivning.
Det afviser arbejdsministeren og siger, at der jo er nogle særlige forhold, der gør sig gældende, og derfor er vi nødt til at gøre noget særligt for denne gruppe.
Mit andet spørgsmål til arbejdsministeren var: Hvad nu, hvis man havde indrykket annoncer, hvor der stod: Det er en forudsætning for, man kan komme ind på den her uddannelse, at man er dansk.
Se så ville det have været klart diskriminerende, giver arbejdsministeren udtryk for.
Det ville altså være klart diskriminerende, hvis man foretager den samme behandling af danskere, men nu, hvor der er tale om udlændinge, er der undtagelser i lovgivningen, der gør, at det ikke betyder det store.
Det synes vi i Fremskridtspartiet er foruroligende, og derfor vil vi selvfølgelig føre vores forslag frem til en anden behandling, hvor vi kan få lov til at stemme om det, og så må partierne hver især forholde sig til forslaget.
Afslutningsvis skal jeg takke for, at Dansk Folkeparti støtter forslaget.
Tak for det.