runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jan Petersen (S), 1998-09-08:
Der bliver jo lidt ordkløveri med hr. Frank Aaen, for når jeg siger, at vi gerne vil bruge 4 år, at vi gerne vil bruge en valgperiode til at indfri vores valgløfter, bliver det lige pludselig til, at så er de først indfriet om 4 år, altså at man skal vente i 4 år på det.
Tingene kommer, efterhånden som de fungerer i virkeligheden, og jeg mener, at det næsten er uhørt at sige, at efter at vi har gennemført en valgkamp, hvor vi har stillet befolkningen de og de mål i udsigt, skal de allerede være nået efter sommerferien eller senest ved åbningstalen.
Sådan er det jo ikke.
Sådan fungerer det jo ikke i det virkelige liv.
Ikke engang hr. Frank Aaens oplæg til diverse forslag kan jo lade sig gøre på et halvt eller et helt år.
Næ, vi tager tingene én for én i forskelligt tempo.
Men det grundlæggende er, at skal det her projekt lykkes, kræver det, at der er orden i økonomien, og det er frem for alt det fundament, det her forslag til finanslov lægger.
Så vil hr. Thulesen Dahl gerne diskutere strukturreformer på arbejdsmarkedet, og hvad der arbejdes med.
Og jeg sagde før til hr. Knud Erik Kirkegaard, at en vis hemmeligholdelse af tingene er der selvfølgelig tale om, når man laver forberedelser til udspil i åbningstalen.
Men jeg vil da godt røbe én af hemmelighederne for både hr. Thulesen Dahl og hr. Kirkegaard, nemlig at der den 24. august er udgivet en rapport med et katalog over mange mulige instrumenter, der kan tages i anvendelse, når arbejdsmarkedsstrukturerne nok en gang skal rykkes, og det er det katalog, vi diskuterer.
Så nu har jeg afsløret en betydelig del af hemmelighederne, og det må række for i dag.
Hr. Kim Behnke mener ikke, at jeg kan tillade mig at sammenligne forholdene her i landet med den elendighed, der er i andre lande.
Næ, man kan forestille sig så mange andre sammenligninger, og man kan også fremstille nogle fiktive positioner, som man ønsker at den danske samfundsøkonomi skal bevæge sig ind i, men jeg synes ikke, det er så ringe endda, at vi ligger øverst, når vi sammenligner os med de andre EU-lande.
At hr. Kim Behnke mener, at statsgælden kan bringes voldsomt ned under det ambitionsniveau, vi allerede har frem til år 2005, og som er ganske ambitiøst, kan jo give anledning til en god diskussion, men vi har år for år jo set de ændringsforslag fra Fremskridtspartiet, hvormed man mener at sådan noget skulle kunne lade sig gøre, og økonomisk har de jo aldrig været særlig tilgængelige.
Kim Behnke (FP), 1998-09-08:
Jeg kan forstå på hr. Jan Petersen, at det meste af det skal være en hemmelighed, til vi mødes engang i oktober, men der er dog visse ting, vi må have styr på.
Uanset hvor elendig økonomien er i andre lande, må vi lige være enige om, at det, vi behandler i dag, er det danske finanslovforslag.
Den danske regering og Socialdemokratiet har været nødsaget til indtil flere gange at rykke datoen for, hvornår man forventer at der kommer balance i økonomien.
Og i dag bliver der fra hr. Jan Petersens side med store armbevægelser sagt, at det er en kendsgerning, at statens gæld er på vej ned, men så foreholder jeg hr. Jan Petersen den kendsgerning, at det altså er med under ½ pct. Og mit spørgsmål er: Fremover, til år 2005, som nu er målet, hvornår er det så, de store klumper kommer?
Er det næste år, eller er det året efter, eller er det først i år 2005?
Vi kan ikke nøjes med ½ pct. om året, hvis statens gæld for alvor skal bringes ned, specielt ikke i en situation, hvor den internationale økonomi gør, at vi kan forvente højere renter og andre ting, som jo bestemt ikke er til gunst for statens afdrag og statens gældsnedbringelse.
Så vi må have nogle bud i dag og ikke først engang i oktober.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1998-09-08:
Nu har statsministeren og arbejdsministeren og andre af regeringens medlemmer rejst land og rige rundt og forklaret, at der skal ske strukturreformer på arbejdsmarkedet, og vi har fået den ene sommerballon efter den anden fra regeringens side.
Så tillader vi os her ved førstebehandlingen af forslaget til finanslov for 1999 at spørge den finanspolitiske ordfører for det største regeringsparti: Hvad er det, der arbejdes med?
Hvad er det, vi kan forvente at se på bordet?
Men så får vi at vide, at vi slet ikke må stille spørgsmålet, at det må vi se, når statsministeren kommer med sin åbningstale og sin åbningsredegørelse.
Derfor bliver jeg nødt til at spørge hr. Jan Petersen: Er det udtryk for, at man ikke arbejder med noget, eller er det udtryk for, at finansordføreren for det største regeringsparti ikke aner, hvad der arbejdes med, eller skulle det mon være, fordi man vil holde kortene helt tæt til kroppen og ikke vil fortælle offentligheden og Folketinget her i dag, hvad der arbejdes med? Jeg troede faktisk, at meningen med at få denne førstebehandling af finanslovforslaget på det her tidspunkt i folketingssamlingen, hvilket jo er noget nyt, var at bringe debatten fra gaden og fra medierne herind i parlamentarismens højborg, men jeg har åbenbart taget fejl, hvis det, hr. Jan Petersen foreløbig har sagt, står til troende.
Frank Aaen (EL), 1998-09-08:
Jamen jeg skal da sige tak til hr. Jan Petersen for indrømmelsen: Valgløfterne fra regeringen er ikke opfyldt i dette finanslovforslag.
Borgerne må vente i 4 år på at se, om løfterne bliver opfyldt.
4 års ventetid er det, man kan se frem til.
Er det, fordi der ikke er penge?
Værsgo, ½ mia. kr.
i skattelettelser
Til erhvervslivet, som aldrig nogen sinde før har tjent så meget, som det gør i disse år: Værsgo, 1 mia. kr. i skattelettelser!
Til dem, der skovler penge ind på Nordsøolien: værsgo, skattelettelser!
Det er der råd til, men de, der mangler pasning af deres børn, de, der mangler at blive behandlet på et sygehus, de, der ikke får ordentlig hjemmehjælp, må værsgo vente i 4 år.
Jamen jeg skulle da gerne give regeringen lidt tid til at opfylde løfterne, hvis den så bare begyndte med denne finanslov, men det gør den jo ikke.
Der sker ingenting, tværtom går det den forkerte vej.
Der skæres på overførselsindkomsterne, der skæres på uddannelserne, og aftalen med kommunerne gør, at der i øjeblikket fyres folk i kommunerne, og at man ikke kan opfylde løfterne over for børnene, over for de ældre, over for de syge.
Det går den forkerte vej.
Samtidig med at regeringen svigter egne valgløfter, mener den, at der er råd til at give skattelettelser til aktieejerne, til bankerne, til A.P. Møller, og det er det, jeg synes er så horribelt af en socialdemokratisk regering.
De halvanden milliard kroner, der med denne finanslov fosser ud af statskassen til erhvervslivet, var nok til at dække nettoudgiften ved at ansætte 10.000 hjemmehjælpere og sikre alle børn - alle børn - øjeblikkelig pasning.
Hvis man i stedet brugte halvanden milliard kroner på den måde, havde man løst to af de største ventelisteproblemer.
Det gør man ikke.
Man synes, det er vigtigere at give erhvervslivet en skattelettelse.
Jeg synes, det er beskæmmende.
Søren Kolstrup (EL), 1998-09-08:
Hr. Jan Petersen taler om, at finanslovforslaget indeholder perspektiver.
Vil hr. Jan Petersen erkende, at når man lukker trafikpuljen, er det et tilbageslag for den kollektive trafik, for de svage trafikanter? Vil hr. Jan Petersen erkende, at det er et tilbageslag, når man reducerer Den Grønne Fond, Vandfonden, Aktionsfonden for Økologisk Omstilling, Naturforvaltningen, UVE-ordningen?
Miljøet får det dårligere med den her finanslov.
Vil hr. Jan Petersen erkende disse forhold og sige åbent og klart: Den her finanslov indebærer en forværring, et tilbageslag for den miljøpolitik, som regeringen i hvert fald har lagt op til i sin åbningstale?
Ebbe Kalnæs (CD), 1998-09-08:
Socialdemokratiets ordfører lagde megen vægt på, at man havde reageret i tide med pinsepakken.
Vores finansminister siger ofte, at de, der ikke ville tage et ansvar, så ikke var med ved den lejlighed. Vi sagde meget tidligt fra med hensyn til pinsepakken.
Jeg vil gerne sige, at det ikke alene er et spørgsmål om at tage et ansvar, det er også et spørgsmål om at vælge instrumenter.
Der er ingen tvivl om, at det var en omfordeling af dimensioner, man lavede.
Det kan se pænt ud; det kan se ansvarsfuldt ud, men i virkeligheden var jo det, der også skete ved den lejlighed, at en masse mekanismer omkring tilskyndelsen i det her land forsvandt samtidig.
Jeg vil gerne spørge, om det ikke bekymrer regeringen,
når OECD spørger danskerne, hvordan de har tænkt at tilrettelægge deres liv; jeg vil gerne spørge, om ikke det bekymrer den, når man hører flere og flere sige: Vi vil holde før; vi vil tidligere på pension; vi ønsker egentlig ikke at arbejde så meget over; vi synes ikke rigtig, det kan betale sig.
Det bliver man faktisk fattigere af i en nation.
Vi er alle sammen enige om, at vi skal have et velfærdssamfund af meget høj kvalitet, lige fra højre til venstre.
Jan Petersen (S), 1998-09-08:
Hr. Kim Behnke fandt, at orlovsordningerne var statsbetalt ferie.
Jeg skal i stilhed gøre opmærksom på, at uddannelsesorlov er en meget vigtig del af den forandring på arbejdsmarkedet, der er nødvendig.
Det kræver kompetence, det kræver uddannelse, når mennesker skal flytte sig fra ledighed og i job eller fra et job og til et andet, og derfor er uddannelsesorlov på ingen måde statsbetalt ferie.
Vi mener også, at der skal være plads til en børnepasningsorlov for på den måde at give et bidrag til mindre arbejdstid og lidt mere fritid sammen med børnene, og derfor er det selvfølgelig logisk, at vi så siger, at vi må prøve at vurdere det her i en livsarbejdstidssammenhæng.
Så er både hr. Kofod-Svendsen og hr. Kim Behnke inde på, at det statslige overskud er for beskedent.
Ja, det kan man selvfølgelig godt sige.
Det kan da godt være, at målsætningen for år 2005 om at få det ned på godt og vel 40 pct. af værdien af det, vi producerer i landet, er for beskeden.
Det kan da også godt være, at det, vi har præsteret indtil nu, er for beskedent.
Men det er det bedste i Europa.
Jeg ved ikke, hvilket land i Europa man så synes, man skal inspireres med metoder fra for at få ambitionsniveauet hævet.
Fru Henriette Kjær mente ikke, det var godt nok i sundhedssektoren.
Hun fandt, at vi var blottet for handling.
Det lød, som om fru Henriette Kjær slet ikke var opmærksom på, at sygehusejerne, amterne har indgået en aftale med regeringen, der giver plads til, at der kan foregå også en økonomisk forbedring i sygehussektoren.
Og så lød det ikke, som om fru Henriette Kjær mente, at svaret var andet end penge.
Jo, der skal bruges flere penge her og dér.
Men mange af svarene på at komme videre med sundhedssektoren ligger ikke i penge; de ligger i omlægninger, effektiviseringer og en ny tilrettelæggelse af arbejdet.
Og lige præcis de elementer indgår jo også i aftalen mellem regeringen og amterne.
Vi anvender partnerskabet, og deri ligger en del af initiativerne.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 1998-09-08:
Hr. Jan Petersen talte meget om økonomisk ansvarlighed, men jeg synes samtidig, hr. Jan Petersen gik meget let hen over den ubehagelige kendsgerning, at vi har renter af statsgæld
på over 52 mia. kr.
En hel del af dette store beløb går jo også uden for landets grænser til udlændinge, der har investeret i Danmark.
Hvem kommer til at betale disse renter år efter år?
Det gør jo også lavindkomsterne.
Derfor vil jeg høre, om der ikke er et højere ambitionsniveau for regeringen end det, der siges i budgetoversigten, hvor man på side 6 opererer med et overskud på DAU-siden på en halv milliard kroner - en halv milliard kroner - og det er et utroligt lavt ambitionsniveau.
Henriette Kjær (KF), 1998-09-08:
Det er ikke godt nok, vil jeg sige til hr. Jan Petersen.
Det, som regeringen kan præstere på sundhedsområdet, er ikke godt nok.
Ser man på regeringens finanslovforslag, må man sige, at det er blottet for noget, der bare ligner handling på sundhedsområdet.
Der er ikke lagt op til reformer; der er ikke lagt op til strukturændringer; der er ikke lagt op til at give flere midler til det trængte sygehusområde.
Men det bliver kun ved forsøget, for når statsministeren ikke engang kan formå sin sundhedsminister til at gøre noget ved problemerne, er vi ringe stillet.
Det Konservative Folkeparti har en række forslag til, hvordan vi kan få et bedre sygehusvæsen, vel at mærke et bedre offentligt sygehusvæsen.
Vi ønsker ikke et samfund, hvor det offentlige sygehusvæsen udvikler sig til et andenklasses foretagende, og hvor kun folk, der er forsikret eller har penge nok, kan blive behandlet ordentligt.
Det offentlige sygehusvæsen skal gøres bedre, og Det Konservative Folkeparti kræver sundhed på bordet, når vi går i gang med drøftelserne af næste års finanslov.
Kim Behnke (FP), 1998-09-08:
Jeg tror, jeg fik det noteret næsten ordret, da hr. Jan Petersen sagde: »Vi kan ikke både afdrage på statens gæld, fastholde velfærden og arbejde mindre.«
Det er underligt, at det er en socialdemokrat, der skal sige det fra Folketingets talerstol, al den stund det var Socialdemokratiet, der gik i spidsen for fem år siden og indførte orlovsordningerne, hvor vi netop advarede mod, at man sender folk på statsbetalt ferie, oven i købet i et antal på mellem 70.000 og 80.000 om året.
Hvorfor ophører man så ikke, vil jeg spørge hr. Jan
Petersen, med orlovsordningen og sætter sunde, raske, arbejdsduelige mennesker i beskæftigelse frem for at indføre nye tilskudsordninger?
Det savner vi et svar på, frem for at man står her og holder en tale i floskelform.
Så er der spørgsmålet om statens gæld.
Nu behandles finansloven i år jo lidt før, end vi plejer, så jeg ved ikke, om hr. Jan Petersen har nået at læse den udmærkede publikation fra Finansministeriet, der hedder »Budgetoversigt nr. 1«.
Der fremgår det på side 47, at det fald i statsgælden, der er tale om fra 1998 til 1999, er på under en halv procent.
Det vil sige, at det fortsat vil tage langt over 100 år at få statens gæld afviklet.
Jan Petersen (S), 1998-09-08:
Hr. Frank Aaen mener, at finanslovforslaget er udtryk for et stort løftebrud.
Det må være muligt for hr. Frank Aaen at vide, at vi har en fire års valgperiode i dronningeriget, og forudsætningen for, at vi kan indfri vores løfter, er selvfølgelig, at samfundsøkonomien er i orden, at det må være muligt at gennemgå også de kommunale budgetter og få tingene til at fungere bedre, at få reduceret ventelisterne - det indeholder kommuneaftalen faktisk tilkendegivelser om - når der også er givet kommuner og amter en vækstmulighed på 1 pct. Det er i de kommunale og de amtskommunale budgetter, den offentlige sektor kan komme i vækst, mens det på det statslige ikke er tilfældet.
Så det skal nok gå, vil jeg sig til hr. Frank
Aaen; der er jo nogle år endnu. Hr. Jes Lunde mener så, at jeg skulle mene, at arbejdsløshedsproblemet er løst.
Nej, det mener jeg ikke det er.
Det er dem, vi vil mobilisere.
Når jeg siger, at vi er i nærheden af fuld beskæftigelse, er det, fordi jeg ikke tror, at arbejdsløshedsprocenten, sådan som den udregnes nu, kan bringes særlig meget ned.
Og den ledighed vil vi under alle omstændigheder have, for den indeholder mennesker, der er på vej fra et til et anden job, er hjemsendt, har vejrlig eller lignende.
Så gjorde hr. Thulesen Dahl opmærksom på, at det statslige overskud er ganske beskedent.
Ja, men det offentlige overskud er ganske voldsomt, og det er jo nok så interessant, for det er ud fra det, de udenlandske partnere vurderer dansk økonomi. Jeg skal så slutte med sommerballonerne, og hvad det er for nogle konkrete ting, vi spiller ud med.
Derfor må hr. Thulesen Dahl have mig undskyldt.
Det må han have til gode til åbningsdebatten, til lovkataloget og til åbningstalen.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1998-09-08:
Ikke et øje er tørt, når hr. Jan Petersen står heroppe og oser af økonomisk ansvarlighed.
Det er så selvfølgelig en helt anden sag.
Men hvordan kan hr. Jan Petersen i en tid, hvor statsgælden stadig væk er alarmerende stor, og hvor vi jo ikke for alvor får betalt af på gælden, få det forbundet med en økonomisk ansvarlighed?
Så har det jo ikke skortet på sommerballoner fra regeringens side, specielt med hensyn til, hvordan vi sikrer, at flere bliver på arbejdsmarkedet frem for at blive passivt forsørget.
Det, jeg godt kunne tænke mig hr. Jan Petersen svarer på, er mere konkret
: Hvordan vil Socialdemokratiet udmønte disse forslag, specielt selvfølgelig med hensyn til efterlønsordningen og med hensyn til forslaget om at skabe skånejob?
Jes Lunde (SF), 1998-09-08:
Jeg synes, det er lidt bekymrende, hvis Socialdemokratiet vil tage det udgangspunkt i denne debat, at vi er i nærheden af fuld beskæftigelse, at arbejdsløshedsproblemerne stort set er løst, for det er jo slet ikke sådan, det er.
Der er stadig væk 180.000 arbejdsløse ud over dem, der kan være parkeret i forskellige midlertidige jobskabelsesforanstaltninger.
Der er masser af mennesker, der er ledige i det her samfund.
I nogle enkelte fag, ja, der nærmer man sig fuld beskæftigelse, men der er mange, mange områder, hvor vi stadig har en kæmpe arbejdsløshed.
Derfor forstår jeg slet ikke den dagsorden, Socialdemokraterne vil sætte i øjeblikket, og jeg vil meget advare imod, at man tager det udgangspunkt, for så er udgangspunktet for den politik, man lægger til rette, simpelt hen forkert.
Frank Aaen (EL), 1998-09-08:
Jeg vil gerne spørge den socialdemokratiske ordfører, om ordføreren erindrer, at der var folketingsvalg i marts, og at regeringen blev genvalgt på en lang række gyldne løfter om, hvad den ville gøre, for at der blev bedre forhold for de ældre, for børnene og for de syge.
Og så vil jeg gerne have en erkendelse fra ordføreren af, at i den finanslov, vi debatterer i dag, er der intet som helst sted, hvor der er tilløb til, at regeringen vil opfylde de løfter, den blev valgt på - tværtimod.
Regeringen har indgået en så elendig og så stram aftale
med kommunerne, at vi hører om fyringer, og vi ved nu, at der ude i kommunerne helt konkret foregår det modsatte af det, regeringen lovede.
Ventelisterne til daginstitutionerne bliver længere, ældreomsorgen bliver dårligere, og der sker
ikke nogen fjernelse af ventelisterne til sygehusene; det går lige modsat. Kan Socialdemokratiet ikke forstå - eller må jeg spørge på en anden måde: Mener den socialdemokratiske ordfører, at det er hæderligt at gå i valgkamp og vinde et valg på de løfter, man afgav, og så fremsætte et forslag til finanslov, der ser ud som dette her?
Ole Sohn (SF), 1998-09-08:
Det er blot for at gentage mit tidligere spørgsmål til hr. Thor Pedersen.
Det var måske for konkret til, at det kan besvares, men Venstre har lagt et forslag frem til en arbejdsmarkedsreform, som indebærer, at 15.000 personer fra den 1. april næste år ikke længere skal have dagpenge.
Mit spørgsmål er: Kan Venstre garantere, at der kan skaffes 15.000 nye job i den private sektor, eftersom det ikke er særlig velset at være offentligt ansat?
Eller hvad bliver konsekvensen for de 15.000?
Er det bistandshjælp, er det førtidspension, man vil skubbe dem over på og dermed bare flytte en offentlig udgift?
Knud Erik Kirkegaard (KF), 1998-09-08:
Et af de helt centrale temaer i efterårets finanslovforhandlinger bliver ubestrideligt en strukturreform på arbejdsmarkedet.
Jeg ved ikke, om Socialdemokratiet er klar over, hvad de selv vil på det område.
Men efter hr. Jan Petersens indlæg i dag må jeg sige, at hvis man ved, hvad man vil, så er det verdens bedst bevarede hemmelighed.
De Konservative og Venstre er kommet med klare bud på en strukturreform.
Embedsmændene fra en række ministerier har givet deres bud.
Henvisning til åbningstalen - nej, det er for billigt, hr. Jan Petersen.
Kom nu frem på podiet.
Hvis Socialdemokratiet har en politik på arbejdsmarkedsområdet, som man ønsker gennemført her til efteråret, så lad os dog høre klar tale.
Ole Sohn (SF), 1998-09-08:
Jeg synes, debatten mellem den socialdemokratiske ordfører og hr. Knud Erik Kirkegaard om arbejdsmarkedsreformen er interessant, og jeg synes også, det er interessante spørgsmål, der bliver stillet af Det Konservative Folkeparti for at få løftet sløret lidt for Socialdemokratiets udspil til arbejdsmarkedsreformen.
Finder man det muligt at nå til enighed med Det Konservative Folkeparti om en arbejdsmarkedsreform, som primært indebærer, at man skal smide 15.000 ud af dagpengesystemet i 1999 og yderligere 10.000 det efterfølgende år?
Er det den vej, Socialdemokratiet vil gå?
Jan Petersen (S), 1998-09-08:
Jeg vil starte med hr. Søren Kolstrup: Regeringen har ikke opgivet målsætningen på CO2-området, men i miljøvurderingen af finanslovforslaget påpeges det, at på trafikområdet er det umuligt at nå målet med de kendte midler.
Derfor appellerede jeg om i de kommende måneder at få debatteret, hvorledes vi i øvrigt kan tilrettelægge indsatsen for CO2, sådan at vi søger at nå det mål, vi har.
Jeg forstod også, at der efter hr. Søren Kolstrups mening er en lang række enkeltkonti, som han finder er budgetteret problematisk, men det bliver der god lejlighed til at drøfte over forhandlingsbordet, og jeg går ud fra, at hr. Søren Kolstrup og hans parti også inviteres.
Så fandt hr. Knud Erik Kirkegaard, at jeg skulle være mere konkret på arbejdsmarkedsområdet, hvor hr. Knud Erik Kirkegaard jo er i den gunstige situation, at han ikke deltager i det egentlige forberedende lovarbejde fra regeringens side.
Derfor kommer hr. Knud Erik Kirkegaard ikke længere i dag.
At han så rejser rundt i landet og finder et forvirret Socialdemokrati, som han ikke ved hvad er, må han selv om.
Jeg blev meget forvirret over, hvad den arbejdsmarkedspolitiske effekt ville blive af De Konservatives forslag, og det vil jeg så rejse rundt med.
Og jeg skal gerne personligt sende et eksemplar af vores arbejdsprogram, så hr. Knud Erik Kirkegaard ikke længere er forvirret. Så siger hr. Ebbe Kalnæs, at pinsepakken handlede om at tage ansvar og vælge instrumenter.
Ja, vi var uenige om instrumenterne, men fra regeringens side fortsatte vi for så vidt i det, vi gennemførte, blot skattereformerne fra 1985-86 og fra 1994.
Der er en linje i det.
At CD så denne ene gang valgte ikke at tage ansvar, fordi man var uenig med hensyn til instrumenterne, skal ikke komme CD til skade, men for os var det afgørende, at linjen fra de to tidligere skattereformer holdt også i den, vi har lavet i 1998.
Kim Behnke (FP), 1998-09-08:
Jeg er glad for, at vi i det mindste under denne første behandling af finansloven har fået slået fast, at det socialdemokratiske ambitionsniveau med hensyn til nedbringelse af statens gæld ikke bliver til andet end lidt retorik og så den halve procent, som i øvrigt primært er hentet hjem ved, at man får ekstraordinære indtægter. Derfor vil jeg gå til noget, der er langt mere konkret:
Jeg spurgte finansministeren, hvorfor der ikke er afsat nogen penge.
Finansministerens svar var, at hvis der opstår problemer, er der plads i de eksisterende budgetter.
Dertil er kun at sige, at så må de eksisterende budgetter enten være for store, eller også må der være opgaver, som kommer til at ligge hen.
Alene en virksomhed som Tele Danmark kommer i 1999 til at bruge mellem 250 og 300 mio. kr. Så det er nok meget naivt at forestille sig, at staten ikke får udgifter på det punkt.
Jeg spørger hr. Jan Petersen: Hvordan ser Socialdemokratiet på det problem?
Det kan man ikke udskyde til år 2005; det skal løses i løbet af 1999.