runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Yvonne Herløv Andersen (CD), 2001-05-18:
Beslutningsforslag nr. B 184 er en opfølgning af det arbejde, som SF har gjort på området.
Det har været et langt og sejt træk, og det har også været bistået af andre partier i Folketinget.
CD synes også, at det er et emne, det reelt har været meget svært at få på dagsordenen, når det drejer sig om økonomien.
Man peger her især på spørgsmålet om forskning i de nye sygdomme, som er relateret til det nye arbejde, som vi er stillet over for på vores arbejdspladser.
Der er så kommet det ud af udvalgsarbejdet, som ministeren refererede heroppefra.
Jeg forstod også, at ministeren gerne ville vente lidt på resultaterne af det.
Nu er vi jo derhenne, hvor vi ikke kan give nogen forslag en seriøs behandling, beklageligvis nok.
Men med den interesse, der er for hele området i Folketinget, og jeg fornemmer også, at der er en vilje til at forsøge at skaffe
de penge, der skal til forskningen, vil CD gerne melde sig og deltager gerne til efteråret.
Der vil jeg da også gå ud fra at regeringen kan have noget færdigt, så vi samlet kan se på, hvordan vi får prioriteret det længere frem.
Her tænker jeg især på økonomien, for så må de partier, der gerne vil det, jo også lægge ryg til det økonomisk.
Her vil jeg da bare sige, at der ikke kan stå flere i kø til satspuljepengene.
Det er ganske umuligt.
Desuden er det også alt for kortsigtet.
Skal vi noget, skal vi altså forsøge at hive nogle penge ud af finansloven.
Og det skal der vilje til.
Det skal man lige tænke på.
Den vilje har CD.
Jette Gottlieb (EL), 2001-05-18:
Jeg vil godt starte med at erklære mig helt enig med SF, for vi er også af den opfattelse, at forskning i arbejdsskader, erhvervssygdomme og generelt på arbejdsmiljøområdet er helt mangelfuld, og så halter den jo i øvrigt uhjælpeligt bagefter udviklingen på arbejdsmarkedet.
Jeg har specielt hæftet mig ved, at arbejdsministeren i et svar til hr. Knud Erik Kirkegaard den 9. februar opgjorde den samlede arbejdsmiljøforskning til 148 mio. kr., og de tal, man nogenlunde kan sammenligne med, er i Sverige 277 mio. kr. og i Finland 258 mio. kr.
Siden 1997 har midlerne til forskning i Arbejdsmiljøinstituttet, Arbejdsmarkedsrådet og Arbejdstilsynet stort set stået i stampe, og en stadig større del af arbejdsmiljøforskningen finansieres af tyvekosterne fra satspuljen
, men når nu satspuljepartierne insisterer på hvert år at tage penge fra overførselsindkomsterne, så kan jeg da kun bifalde, at det bliver brugt til noget fornuftigt i det mindste, men brugen er altså ikke nem at forsvare ud fra forligets fundats, og det er satspuljeforligspartierne også udmærket klar over. Ud over problemerne med manglende bevillinger til arbejdsmiljøforskningen vil jeg altså også fremhæve et par andre betragtninger i SF's bemærkninger til forslaget:
For det første er hverken det forebyggende arbejdsmiljøarbejde eller arbejdsskadelovgivningen indrettet på de moderne tiders problemer.
Museskader, dårligt psykisk arbejdsmiljø, nedslidning, ensidigt gentaget arbejde og den slags er selvfølgelig også et forskningsproblem.
Der er problemer i såvel arbejdsmiljø- som arbejdsskadeloven, og det vender vi tilbage til under det næste punkt på dagsordenen.
Her kommer vi til at diskutere det.
For det andet konstaterer SF, at der er brug for midler
til at etablere et eller flere forskningsmiljøer
Jeg vil i den forbindelse gerne gøre opmærksom på, at Enhedslisten selv har fremsat et beslutningsforslag om etablering af en arbejdsmiljøhøjskole, og faktisk alle partier i Folketinget støttede tankegangen.
Det skulle bare have været arbejdsmarkedets parter, ideen kom fra.
Jeg tror, at vore og SF's holdninger stemmer meget godt overens, for ideen med vores arbejdsmiljøhøjskoleforslag var netop at skabe et miljø, hvor forskningen på mange planer går hånd i hånd med det praktiske arbejdsmiljøarbejde ude på arbejdspladserne, hvor forskning og erfaringer fra virkelighedens verden spiller sammen, og hvor sikkerhedsrepræsentanter og forskere direkte kan arbejde sammen til gensidig inspiration.
Men uanset hvordan man forestiller sig en øget forskning i arbejdsmiljø i almindelighed og arbejdsskader og erhvervssygdomme i særdeleshed, vil jeg sige, at vedtagelse af SF's forslag er både vigtig og nødvendig.
Vi støtter forslaget, og vi er i øvrigt også absolut villige til i kommende finanslovforhandlinger at lægge vægt på det som en af de ting, vi mener, der skal bevilges penge til.
Anne Baastrup (SF), 2001-05-18:
Det er altid dejligt at sparke en åben dør ind
sådan en fredag eftermiddag.
Men det, der selvfølgelig er kardinalpunktet, er, om der også bliver stemt ja til sidst, og stort set alle har jo sagt ja, bortset fra Socialdemokratiets og Dansk Folkepartis ordførere. Socialdemokratiets ordfører havde den sædvanlige indledning: Vi synes, det er godt, vi synes, det er rigtigt, men vi har gennemført det, og i øvrigt stemmer vi imod.
Dansk Folkeparti gik systematisk i gang med at komme med en lang række betragtninger, som jeg også mener, vi har lagt ind i bemærkningerne til beslutningsforslaget, og endte så med af uransagelige grunde at afvise det.
Jeg har på fornemmelsen, at det var et spørgsmål om at finde et hår i suppen.
Dansk Folkepartis ordfører pegede på museskaderne, og det er fuldstændig rigtigt, at det har taget os mange, mange år i SF at få afsat penge til at lave en automatisk forskning i museskader.
Det burde være sket for lang tid siden.
Det, vi vil, er netop at lave en systematisk opfølgning af arbejdsskader.
Vi vil have en systematisk beskrivelse og en forskning, der viser, hvor arbejdsskaderne kan forventes at komme, så Dansk Folkepartis indvending står jeg uforstående over for; men det er jo ligegyldigt.
Hovedessensen af ordførernes samlede vurdering af forslaget er, at der er en generel positiv indstilling over for det, og det er godt.
Det, det handler om, og som flere har været inde på, er at finde nogle penge til en grundforskningsbevilling, kan man kalde det. Vi skal ikke fedte rundt i satspuljen, som fru Pia Christmas-Møller meget tydeligt sagde.
Det er for kortsigtet at anvende de 10 mio. kr., vi har fået afsat til museskader, for det er jo kun inden for en kort periode, og så er de væk.
Det duer ikke.
Vi er nødt til at have en bevilling, så vi kan lave en systematisk forskning, og den danske forskning på området kan videreudvikles, og med de forskellige positive tilkendegivelser, der er kommet, regner jeg med, at der kommer til at ske noget til efteråret i forbindelse med finanslovforhandlingerne.
Enhedslisten pegede på muligheden for at lave en arbejdsmiljøhøjskole, og det kan godt være, det er en god idé.
Men omvendt er der jo mange arbejdsmedicinere, der sidder rundtomkring og har brug for at deltage i et forskningsmiljø, og det kunne de gøre i større eller mindre grad ved at få mulighed for at trække på bevillinger fra centralt hold og trække på universitetshospitalernes viden på området.
Enhedslistens bud er måske det rigtige, og vi må se på det.
Men det vigtigste er, at vi får sat et systematisk arbejde i gang.
Det kan ikke være rigtigt, at vi har styr på alle de gammeldags røg-, støj- og møgsygdomme - man ser jo stort set ikke længere en maler med malersyndrom - mens alt for mange fra Teknisk Landsforbund har museskader, og alt for mange fra Socialrådgiverforeningen har psykiske arbejdsmiljøskader.
Det skal vi tage højde for, og det tror
jeg kan ske, hvis man laver en systematisk forskning; men nu får vi se.
Vi sætter ikke forslaget til anden behandling, men det kommer formentlig ikke som nogen overraskelse.
Klaus Kjær (DF), 2001-05-18:
Hvorfor tror fru Anne Baastrup, at museskader ikke er blevet anerkendt trods en mere end 10-årig debat om emnet og trods utallige forskningsresultater?
Det skyldes inertien i Arbejdsskadestyrelsen og specielt Erhvervssygdomsudvalget.
Man har forskningen til rådighed, man benytter sig bare ikke af den.
Jeg mener, at man først og fremmest skal sætte ind på at få Erhvervssygdomsudvalget i særdeleshed til at spille en aktiv rolle, før man begynder at etablere et fuldstændig nyt forskningsmiljø med Arbejdsskadestyrelsen som lokomotiv.
Jeg ser også et problem i det, at det er Arbejdsskadestyrelsen, der skal beslutte, hvilke lidelser der skal forskes i, for at Arbejdsskadestyrelsen senere kan træffe konkrete afgørelser.
Der er nogle kompetenceafgrænsninger, men vi ser gerne et fælles register, man kan trække oplysninger fra, og at der kommer en forpligtelse for Erhvervssygdomsudvalget til at indhente de oplysninger og holde sig løbende ajour med udviklingen.
Anne Baastrup (SF), 2001-05-18:
Grunden til, at museskaderne ikke er kommet på listen, er, at man ikke har vedtaget dette beslutningsforslag for 10 år siden.
Der var erfaringer med museskader, men de forskningsbaserede erfaringer var ikke på et sådant niveau, at Erhvervssygdomsudvalget ville acceptere dem.
Karolinska Sjukhuset i Sverige havde efter min opfattelse - men jeg er jo ikke videnskabsmand - dokumenteret, at der er en sammenhæng, men den dokumentation ville man ikke anerkende i Erhvervssygdomsudvalget. Hr. Klaus Kjær, som mig bekendt har en fortid i Arbejdsskadestyrelsen, burde jo vide bedre end nogen anden, hvordan Erhvervssygdomsudvalget arbejder; men det er jo ikke det, der er temaet nu.
Det, der er temaet, er, at vi får en systematisk forskning på området
, så Erhvervssygdomsudvalget fremover ikke kan afvise de konkrete sager, fordi det ikke mener, at det videnskabelige grundlag er på plads.
Den eneste grund til, at vi fik rygsygdomme med og man begyndte at anerkende langvarigt tungt løftearbejde som rygsygdomsskabende, var, at vi fandt nogle penge og fik lavet et konkret forskningsprojekt, så Erhvervssygdomsudvalget kunne arbejde videre i samme retning.
Klaus Kjær (DF), 2001-05-18:
Jeg må spørge fru Anne Baastrup: Hvorfor i alverden skulle Erhvervssygdomsudvalget anerkende et forskningsresultat, som det selv har iværksat, frem for forskningsresultater, som foreligger fra uafhængige forskningsinstanser og uafhængige forskningsmiljøer?
Det, fru Anne Baastrup siger, er faktisk, at hun tror, at Erhvervssygdomsudvalget kun vil lytte til forskningsresultater, som det på eget initiativ har iværksat.
Anne Baastrup (SF), 2001-05-18:
Det er et hår i suppen, hr. Klaus Kjær har fundet, og jeg synes, denne diskussion er fuldstændig tåbelig.
Det, vi ønsker, er en systematisk forskning, der afklarer, hvor der er arbejdsrelaterede skader, som kan medføre, at man kan få en arbejdsskadeforsikring, og den pågældende lidelse kan komme på erhvervssygdomslisten.
Når jeg læser beslutningsforslagets tekst, står der ingen steder, at Arbejdsskadestyrelsen skal have nogen besluttende kompetence.
Vi skal have en forskning, der fungerer, og jeg så meget, meget gerne, at Erhvervssygdomsudvalgets arbejdsopgaver blev noget anderledes; det ved hr. Klaus Kjær også godt.
Men sæt nu, at socialministeren ikke får lavet det om med det næste lovforslag, sæt nu, det bliver sådan, at Erhvervssygdomsudvalget skal fortsætte på den måde, det arbejder på nu, så kan hr. Klaus Kjær da ikke have noget imod, at der kommer videnskabelige undersøgelser, der påviser, at der er en sammenhæng mellem en bestemt type arbejde og bestemte skader. Hr. Klaus Kjær vil ikke støtte forslaget, men det er hr. Klaus Kjærs problem, det er ikke mit.
Jeg har et flertal hjemme.
Klaus Kjær (DF), 2001-05-18:
Tror fru Anne Baastrup, at Arbejdsskadestyrelsen vil iværksætte undersøgelser af museskader, når den ved, at der er denne modvilje mod at anerkende museskader?
Den har varet i 10 år nu
, så hvorfor i alverden skulle Arbejdsskadestyrelsen pludselig foranledige, at der blev iværksat nye undersøgelser af museskader?
Anne Baastrup (SF), 2001-05-18:
Arbejdsskadestyrelsen har ikke iværksat forskning på området, men vi har via satspuljeforhandlingerne fået gennemført, at der er nogle arbejdsmedicinere, der er i gang med forskning, når det drejer sig om museskader.
Jeg synes lige, vi skal holde en pause.
Det kan godt være, hr. Klaus Kjær har mange store problemer med Arbejdsskadestyrelsens måde at forvalte hele lovgivningen på, og det må stå for hr. Klaus Kjærs egen regning, men når vi laver en systematisk forskning, er det da ikke Arbejdsskadestyrelsen, der siger, at af hensyn til arbejdsgivernes store forsikringsudgifter ønsker de ikke den forskning, og det er jo overhovedet heller ikke det, beslutningsforslaget lægger op til.
Nu er der afsat midler
til at forske i museskader, og vi regner med, at der kommer nogle resultater i løbet af kort tid, og så må vi køre nogle retssager.
Jeg regner med, at Teknisk Landsforbund og tilsvarende organisationer er i gang med at overveje det.
Det handler om systematik, om grundforskning, ikke om, at der skal sidde en eller anden formand for et ervervssygdomsudvalg og sige, at man ikke vil have forskning her.
Det er jo ikke sådan, det hænger sammen.
Men hr. Klaus Kjær har en noget firkantet opfattelse af, hvem det er, der reelt bestemmer.
Det er den til enhver tid siddende socialminister, der er den politisk ansvarlige for, hvordan Arbejdsskadestyrelsen fungerer, det er ikke som det billede, hr. Klaus Kjær har af, at det er embedsmændene og kun embedsmændene, der styrer.
Jeg synes, det er ganske betænkeligt, hvis hr. Klaus Kjær har den opfattelse af den danske centraladministration.
Ulrik Kragh (V), 2001-05-18:
Vi kan jo lige så godt benytte lejligheden til at få SF ud af busken med hensyn til en tilkendegivelse om pinsepakkestoffet, om en mulig skattebegunstning af pensionskassebyggeri.
Det er jo sådan, at regeringen har fremsat et forslag, der er forligsstof, og jeg synes da, det kunne være interessant, om SF's ordfører ville tage hul på den del af det, og om de har tænkt sig at bakke det op.
Jette Gottlieb (EL), 2001-05-18:
Jeg vil godt bede ministeren om at være en lille smule mere konkret, så det kan indgå i debatten.
Ministeren har jo lovet, at der vil blive fremlagt principper inden folketingsårets udgang, og jeg vil da nok mene, at det havde været usædvanlig pænt, hvis man havde fremlagt de principper i forbindelse med den debat, vi skal have nu.
Regeringen må jo være ganske langt i arbejdet, når den skal fremlægge noget inden små 2 uger.
Som bekendt er der kun 2 uger tilbage inden sommerferien, så jeg vil meget gerne have bare i punktform, hvad elementerne er i den reform, regeringen vil fremsætte lovforslag på baggrund af, så de kan indgå i debatten.
Pia Christmas-Møller (KF), 2001-05-18:
Det Konservative Folkeparti lægger megen vægt på, at der bliver forsket tilstrækkeligt i arbejdsskader og erhvervssygdomme.
Vi har også hen over årene været med til at afsætte midler til en forstærket forskning på dette område, bl.a. via satspuljeforhandlingerne.
Problemet med at afsætte penge via satspuljeforhandlingerne er, at man ikke har så forfærdelig lang tid at løbe på, da der typisk er tale om årlige forhandlinger og dermed også årlige budgetrammer.
Det, jeg oplever er de største problemer på forskningsområdet her, er koordination og fælles vidensopsamling og ikke mindst, at man ikke har et lidt længere tidsperspektiv at arbejde med.
Det korte og det lange er, at vi gerne vil arbejde positivt med dette forslag under udvalgsbehandlingen.
Det var måske en idé at tage emnet op i forbindelse med den forestående revision af arbejdsskadeforsikringsloven.
Jeg synes, at det ville høre naturligt sammen, at man på den ene side kigger på arbejdsskadeforsikringsreglerne og på den anden side ser på, hvordan man kan forbedre forskningsindsatsen på området.
Alt i alt vil vi se positivt på hele emnet og håbe på, at SF vil lægge op til en konstruktiv dialog.
Jeg forventer ikke, at vi kan få færdigbehandlet forslaget på denne side af sommerferien, men lad os bruge det som et element i en fortsat konstruktiv dialog, som kan pege frem mod nogle resultater til efteråret.
Egil Møller (DF), 2001-05-18:
Jeg tror aldrig, jeg bliver enig med det radikale parti om, hvor mange problemer stammer fra.
I Dansk Folkeparti er vi overbeviste om, at den massive indvandring af flygtninge og indvandrere her til landet er skyld i, at der opstår mange problemer.
Det er jo ikke kun på boligområdet.
Vi, der læser aviser hver dag, ved jo, at der opstår flere og flere problemer rundt om i Danmark.
Så bliver der godt nok sagt, at den gælder i bare 3 år, og så er man ligestillet med danskere.
Jamen det er man jo ikke.
Når først man har en lejekontrakt, så gælder de regler, der er i lejeloven, og så er man beskyttet mod opsigelse.
Derfor har man så fortsat en passende bolig.
Tove Videbæk (KRF), 2001-05-18:
Dette beslutningsforslag sigter på at løse problemerne med den utilstrækkelige og usystematiske forskning, som foretages i Danmark på arbejdsskadeområdet.
I Kristeligt Folkeparti synes vi, der er mange gode holdninger og hensigter, både i selve forslaget og i bemærkningerne.
Lissa Mathiasen (S), 2001-05-18:
Nu er det jo faktisk lykkedes her i dag, og det glæder jeg mig over, at få en rimelig sober og ordentlig debat, og det synes jeg også, emnet her fortjener.
Det vil sige, at de bliver indplaceret på arbejdsmarkedet, får lært dansk og samfundsforhold og så fremdeles.
Kan man fra De Radikales side bekræfte, at det kun gælder denne gruppe?
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 2001-05-18:
Det har vi konkret foreslået på det område, som vi synes er mest presserende, nemlig for de godt 2.500 yngre handicappede, som bor på ældrecentre.
De kan være 25 år, 47 år, de bor på ældrecentre, hvor gennemsnitsalderen måske er oppe i firserne.
I dette tilfælde begynder vi og siger: Her betaler staten det hele.
Det har vi fremsat forslag om.
Desværre blev det stemt ned i går af bl.a. regeringspartierne.
Men her var et meget konkret forslag til at bygge nogle almene boliger til gavn for de yngre handicappede, hvor staten skulle betale alle 14 pct., for at starte på det område.
Så jeg er ikke fremmed for tanken, men jeg synes, at det var naturligt at begynde på det mest presserende område, og det mener vi er på området for de yngre handicappede. Så til fru Lissa Mathiasen: Der foreligger jo ikke noget socialdemokratisk forslag.
Der er nogle tanker, nogle udspil.
Der ligger jo ikke et forslag til behandling i salen, og vi må da se, når det ligger i salen.
Jeg har ikke afvist det, men vi skal da selvfølgelig have mange beregninger.
Socialdemokratiet kunne være kommet med forslaget for lang tid siden, så vi havde haft tid til et udvalgsarbejde
Jeg går da ikke ind i et udvalgsarbejde her fra Folketingets talerstol om et forslag, som ikke har været til første behandling i salen.
Naturligvis gør jeg ikke det, men jeg siger, vi har en positiv holdning til at få pensionskasserne inddraget.
Knud Erik Hansen (SF), 2001-05-18:
Jamen jeg er glad for den åbning.
Jeg har også fornemmet, at Kristeligt Folkeparti er bekymret og også overvejer procentsatserne, og hvilken betydning de har.
Når man går fra, at kommunerne har en eller anden medfinansiering, til, at det er staten, der overtager medfinansieringen, er essensen jo, at så sikrer man sig, at de kommuner, der er asociale og ikke opfører de boliger, som de burde opføre, og spekulerer i social eksport, får meget vanskeligere vilkår. Kan Kristeligt Folkeparti ikke godt se en pointe i, at vi har en opgave i, at alle kommuner er med til at bære den sociale opgave, og at vi også i Folketinget bør sikre nogle mekanismer, således at de også gør det?
Lissa Mathiasen (S), 2001-05-18:
Altså det, der ligger i det udspil fra regeringens side, går jo på, at man ophæver den nuværende beskatning på 15 pct. af pensionskassernes kapitalafkast.
Det er det, der er mit udgangspunkt for spørgsmålet.
Vil Kristeligt Folkeparti på den baggrund være med til at sikre, at man også fremover i pensionskassernes byggeri rent faktisk giver kommunerne den sociale anvisningsret? Det er et meget konkret spørgsmål og for så vidt også meget nemt at svare på.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 2001-05-18:
Hvordan de private udlejningsorganisationer skal varetage det boligsociale ansvar, mener jeg også må afhænge noget af den subsidiering, der så er.
Man kan lave en model, så der reelt ikke er nogen lettelse, og så der er en tydelig lettelse.
Der mener jeg, at jo større skattebegunstigelsen er, jo større krav kan man stille.
Så jeg synes, der må være en forhandling med de pågældende organisationer om, hvordan man konkret udformer lovforslaget.
Jo mere offentlig støtte, jo større forpligtelse vil jeg være med til lovgivningsmæssigt at pålægge.
Så er hr. Knud Erik Hansen inde på, om man helt skulle flytte de sidste 14 pct. over til staten.
Nu kan man sige: Vi havde i mange år 7 pct., og jeg synes jo nok, man kunne prøve det.
Der er jo også argumenter for, at kommunen selv har en vis medfinansiering, som kan være værdifuld.
Om det så lige skal være 7+7, men det er i hvert fald et stort skridt, hvis vi går fra 14 pct. til 7 pct. Men der kan da være særlige områder.
Kristeligt Folkeparti har faktisk foreslået, når det gjaldt bygningen af handicapegnede boliger, et område, som er i den grad grænseoverskridende, betaler staten alle 14 pct. Så vi er ikke fremmede for tanken, men vi har det på et konkret målrettet område.
Knud Erik Hansen (SF), 2001-05-18:
Hr. Kofod-Svendsen sagde, at for samfundet koster det jo det samme, om det var kommune eller stat, der betalte de 14 pct. eller 7+7 pct. Så vil jeg egentlig godt spørge hr. Kofod-Svendsen, om der så ikke kunne være god logik i at sige, at staten overtog alle 14 pct. Så undgik vi, og jeg opfatter også, det ville være en bekymring for Kristeligt Folkeparti, at der er kommuner, der ikke, skal vi sige, påtager sig deres sociale ansvar.
Så undgår vi, at nogen kan misbruge deres medfinansiering til ikke påtage sige det sociale ansvar, som de også bør påtage sig.
Lissa Mathiasen (S), 2001-05-18:
Det, jeg måske kunne ønske mig, var, at Kristeligt Folkeparti
Det er korrekt, at der ikke foreligger et konkret lovforslag fra regeringen, men der ligger et konkret udspil, hvor man siger, at man fjerner beskatningen på de 15 pct.
Det synes jeg da egentlig man godt kunne forvente at Kristeligt Folkeparti - dels på baggrund af en høring, der har været, hvor vi har vendt det her spørgsmål, dels i kraft af den debat, der har været om det, og i kraft af de forslag, der har ligget her i salen tidligere - svarede på.
Det er egentlig derfor, at jeg synes, det er naturligt at spørge. Vi har jo også undervejs haft debatten så godt og vel i Boligudvalget, og derfor må det vel være naturligt.
jeg kan da ikke forestille mig, at Kristeligt Folkeparti ikke har gjort sig en overvejelse, om en 15-pct.s-lettelse i forhold til pensionskassernes kapitalafkast er nok for Kristeligt Folkeparti.
Det ville glæde mig, hvis man også fra Kristeligt Folkepartis side ville være positiv, og det er det, jeg hører herfra, til netop at sikre bredden i vores byggeri også fremover på lejeboligområdet. Hr. Kofod-Svendsen
beskæftigede sig lidt med pensionskassebyggeriet, og der vil jeg godt høre, om jeg forstod det, hr. Kofod-Svendsen sagde, korrekt, nemlig at i det øjeblik, man går ind, som der også ligger i regeringens udspil, og letter det beskatningsmæssige, kan vi forvente, at Kristeligt Folkeparti vil være parat til at lægge stemmer til, at vi så samtidig siger, at det betyder så også, at vi mener, at man fra pensionskassernes side skal være med til at deltage i den boligsociale løsningsmodel, således at man er parat til fra Kristeligt Folkeparti via lovgivning at pålægge kasserne at tåle en kommunal anvisningsret til en del af deres byggeri.