runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-10-25:
Jeg er ikke sikker på, at ministerens taletid er opbrugt, sålænge formanden ikke har gjort det klart, står op eller gør anskrig, men jeg vil i hvert fald gerne bede om at få svar på mine to spørgsmål.
Så jeg gør et nyt forsøg, og så håber jeg, at ministeren kan klare det inden for taletiden.
Det er meget klare spørgsmål.
Det ene er, om ministeren ikke kunne bekræfte, at det hele vejen igennem har været ministerens opfattelse, at der var tale om en kompensation, altså at det ikke bare var noget i forhold til brevet af 31. marts til Jens Bilgrav-Nielsen, men at det har været ministerens opfattelse hele vejen igennem, jf. de citater, som hr. Jens Rohde jo allerede har læst op her i spørgetiden.
Det andet spørgsmål var: Hvis forligspartierne ikke var enige med ministeren i det, ville det så ikke have været naturligt, at forligspartierne havde gjort anskrig, havde sagt noget til det, når ministeren i talrige forbindelser har gjort det klart, at det var hendes opfattelse?
Og så noterer jeg mig, at den eneste forligspartner, der rent faktisk har bidraget til den her diskussion, nemlig hr. Søren Hansen, faktisk har givet kulturministeren ret i, at der var tale om en kompensation i forbindelse med de 60 mio. kr.
Jens Rohde (V), 2000-10-25:
Det er jo godt, at det er kulturministeren, vi har her i dag, for kunsten stiger absolut, det må man sige.
Det er en køn sang fra de varme lande, som vi hører.
Det er én stor gang udenomssnak.
Det er jo fantastisk, at kulturministeren nu - det må jo så være gået op for hende den 15. oktober - kan sige, at der ikke kan være tale om en kompensation, når det ikke står i aftaleteksten, på trods af at kulturministeren, som jeg har dokumenteret her i dag, ved adskillige lejligheder har talt om kompensation.
Det er jo simpelt hen ganske enkelt utroligt, og jeg kan ikke tage det som udtryk for andet, end at enten har kulturministeren overhovedet ikke styr på det område, hun sidder med og den aftale, hun har indgået, eller også har hun bevidst forsøgt at fordreje sandheden over for offentligheden.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2000-10-25:
Jeg må selvfølgelig sige, at jeg er kolossalt træt af det ordvalg, som hr. Jens Rohde vælger.
Det er oven i købet et meget, meget voldsomt ordvalg med jævne mellemrum.
Jeg vil gerne gentage, at det, der er vigtigt for mig, er at holde fast i, hvad der står i den aftale, som forligspartierne har indgået med hinanden.
Hvad enkeltpersoner eventuelt må have haft af intentioner eller meninger er sådan set ligegyldigt. I det øjeblik aftalen er lavet, så er det den, man skal holde sig til.
Det er i hvert fald meget, meget uklogt af ministeren, hvis hun ikke holder sig til den aftale, der er lavet, og det agter jeg at gøre.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Jens Rohde (V), 2000-10-25:
»Vil ministeren oplyse, hvorfor der kun har været ført forhandlinger med TV2 om reklameregler, og hvad vil ministeren gøre, såfremt andre TV-stationer ikke ønsker at tilslutte sig denne aftale?«
Ja, det er jo lidt synd for kulturministeren, at hun skal blive fornærmet over sprogbruget, men sådan er det jo en gang imellem i det politiske liv.
Det vigtige er, at vi jo i den her sag så prøver at holde os lidt til facts, og jeg synes, det er et meget tvivlsomt ærinde, kulturministeren har været ude i.
Nu synes jeg, at vi så, efter at have uddebatteret det andet, skal have kastet lidt lys over, hvorfor kulturministeren har valgt kun at lave en aftale med TV2.
Der er trods alt andre tv-stationer i Danmark, og det kan da godt være, at kulturministeren har ført forhandlinger med andre tv-stationer, det ved jeg ikke noget om, men vi kan konstatere, at der kun er lavet en aftale med TV2.
Og hvorvidt det så vil være gunstigt for det samlede billede i forhold til ministerens intentioner om færre børnereklamer synes jeg er meget tvivlsomt.
Men er det rimeligt kun at lave en aftale med TV2, og hvis disse stationer, der ikke har lavet en aftale, ikke vil tilslutte sig den aftale, hvad vil ministeren så gøre?
Er det ikke at udvise en vis arrogance først at lave en aftale med TV2 og så derefter komme og nærmest sige til de andre tv-stationer, at I er velkomne til at tilslutte jer denne her aftale eller til at lave en tilsvarende aftale, og hvis I ikke vil indgå i den aftale, så vil jeg som kulturminister lave bindende regler og dermed altså gennemføre det forbud? Og ser ministeren ikke et reelt problem også i forhold til ministerens og regeringens egen stilling, hvis man går ind og laver en lov, som er gældende for nogle og ikke for andre eller måske for alle andre, men bare ikke for TV2?
Tror ministeren helt ærligt ikke, at det kunne skabe nogle ret voldsomme juridiske problemer?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-10-25:
Jeg bliver nødt til at spørge ministeren, hvorfor ministeren ikke ville svare på mine to spørgsmål, som jeg to gange her i spørgetiden har forsøgt at få ministeren til.
Det var meget klare spørgsmål.
De relaterer sig desværre ikke til det her spørgsmål, derfor må jeg jo ikke gentage dem her, men jeg kan da i det mindste bede ministeren forklare, hvorfor ministeren ikke vil besvare dem.
Det er meget klare spørgsmål om, om det ikke havde været ministerens opfattelse hele vejen igennem, at der var tale om kompensation på de 60 mio. kr. for tabet af muligheden for at lave børnereklamer nær børneprogrammerne på TV2, jf. de mange citater, der er kommet her i spørgetiden.
Og det andet var: Hvis forligspartierne ikke var enige i det, havde det så ikke været naturligt, at forligspartierne havde gjort rede for det?
Og den eneste person fra et forligsparti, der har ytret sig i den sammenhæng, er hr. Søren Hansen, som har givet kulturministeren ret i, at der var tale om en kompensation.
Det er to meget klare spørgsmål, nu er de gentaget for tredje gang.
Det kan være, ministeren kan finde tid i sin besvarelse her til at besvare dem nu.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2000-10-25:
Selv om jeg ikke ved, om jeg egentlig må svare på et spørgsmål igen, så vil jeg sige, at hvis hr. Kristian Thulesen Dahl nu går tilbage i den tekst, der kommer til at ligge fra de her forhandlinger, så vil han kunne se, at jeg har svaret på spørgsmålene.
Jeg har svaret på, hvad min opfattelse af det her var, hvad mine intentioner var.
Og hvad angår spørgsmålet, om forligspartierne har gjort anskrig, har jeg også svaret på det.
Med andre ord: TvDanmark og andre stationer har mulighed for at få deres egen aftale, de har mulighed for selv at lægge deres ideer frem til, hvordan de synes, aftalen skal se ud.
Det har vi spurgt Konkurrencestyrelsen om, og Konkurrencestyrelsen har også givet os nogle retningslinjer for, hvordan den type aftaler kan indgås.
Så vi vil selvfølgelig tage hensyn til, at det her kommer til at foregå på lige vilkår.
Jens Rohde (V), 2000-10-25:
Ja, det kan jo blive et særdeles interessant sæt regler at skulle sidde og kontrollere stationerne efter, alt efter hvilken aftale de nu får lavet med kulturministeren.
Men jeg vil godt have et svar på, om ministeren, såfremt der er tv-stationer, der ikke vil indgå en aftale med kulturministeren, ønsker, at disse så skal underlægges et forbud, mens andre slipper, altså et forbud mod at sende børnereklamer i det, som det er beskrevet i ministerens lovudkast.
Det vil jeg gerne have et svar på.
Og nu vi har været inde på kompensation, så ved jeg godt, at ministeren i hvert fald her prøver at sige, at der ikke er tale om en kompensation, men er der påtænkt nogen kompensation til andre tv-stationer, som måtte lide tab på baggrund af nye reklameregler?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-10-25:
Jeg skal meget gerne tage udskriften fra Folketingets forhandlinger i dag og så prøve at ramme ind, hvor ministeren i givet fald ville have svaret på de her spørgsmål.
Det er nemlig ikke sket.
Det, ministeren har gjort, hver gang hun har skullet forholde sig til de her spørgsmål,
er at sige, at der ligger en aftaletekst, og det er den, der må være gældende.
Selvfølgelig er det da sådan, men det anfægter da ikke, at det har været ministerens opfattelse hele vejen igennem i de talrige citater, vi kan hive frem, at det, der var tale om i forhold til TV2 med de 60 mio. kr., var rendyrket kompensation for tabet af muligheden for at lave de børnereklamer.
Men vi kommer ikke videre nu.
Jeg vil gerne tage ministeren på ordet, og så tager vi en udskrift af forhandlingerne, og så kan ministeren og jeg jo i fællesskab finde ud af, hvor der skulle være svaret på de spørgsmål.
Der er ikke svaret, og så må vi jo vende tilbage til de specifikke spørgsmål på et senere tidspunkt i en onsdagsspørgetid.
Peter Duetoft (CD), 2000-10-25:
Først vil jeg gerne have lov at rette en faktuel fejl.
Den faktuelle fejl er, at det er ikke korrekt, at hr. Søren Hansen er den eneste af forligspartnerne, der har udtalt sig om de 60 mio. kr. Faktisk har CD udtalt, at vi aldrig nogen sinde har hørt ordet kompensation indblandet i de forhandlinger, der har været, og vi sad altså med ved samme bord, så hr. Thulesen Dahl render med en halv vind. Så vil jeg godt spørge ministeren, om det ikke er korrekt, at det ikke er meningen, at alle aftaler omkring reklamerne nødvendigvis skal være ens, altså de skal ligge på samme niveau, men at meningen netop er, at et TvDanmark eller et TV2 ud fra egne forudsætninger selvfølgelig kan forhandle de aftaler i land, og at der dermed ikke er tale om, at den aftale, der nu er indgået med TV2, er et pres over for de andre.
Det er et niveau, som forligspartierne var enige om, men aftalerne kan altså være forskellige fra station til station.
Så man skal ikke fremstille det, som om at nu er der altså lavet en aftale, og den skal alle altså stort set bare rette sig efter.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2000-10-25:
Det er en meget præcis udlægning.
Dermed har jeg også svaret på hr. Jens Rohdes spørgsmål, vil jeg mene.
Der er ikke tale om, at de andre stationer bare skal adoptere den aftale, som TV2 har lavet med Kulturministeriet.
De enkelte stationer kan få deres egne aftaler, og jeg håber, det lykkes at lave en aftale, men ellers så har vi i forligskredsen aftalt, at det, vi så gør, er, at vi så må lave en bekendtgørelse, hvor vi udstikker retningslinjerne for de stationer, som altså ikke ønsker at lave en aftale, og de retningslinjer vil blive på niveau med det, vi har aftalt med bl.a. TV2 eller andre stationer.
Jens Rohde (V), 2000-10-25:
Ja, det lyder da i hvert fald meget interessant, når vi på et tidspunkt via digitaliseringen får 10, 12, 15, måske 20 kanaler.
Det kan virkelig blive nogle interessante regelsæt, dem må vi jo så følge meget nøje.
Men kulturministeren svarede sådan set ikke på, hvorvidt det forbud, der er lagt op til i lovudkastet, skal gennemføres for nogle eller for andre.
Det vil altså sige, at man skal lave nogle bindende regler for nogle, der er underlagt en lov, en ministeriel lov, og så er der andre, der slipper fri, fordi de laver en aftale, som ministeren nu kan sidde og vurdere, om hun synes er god nok eller ikke god nok.
Og så vil jeg lige sige med hensyn til det med at løbe
med en halv vind
: Jamen man må jo altså sige, at ordet kompensation er blevet brugt ganske rigeligt af både kulturministeren og så sandelig også af hr. Søren Hansen, og derfor, hvis det er hr. Kristian Thulesen Dahl, der løber med en halv vind, så må det samme være tilfældet for både hr. Søren Hansen og for kulturministeren.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2000-10-25:
Nu varer det desværre et stykke tid, inden vi har alle de digitale kanaler.
Dem glæder jeg mig utrolig meget til at vi får, men desværre er vi jo ikke kommet så langt endnu.
Jeg er glad for, at det forlig, vi har med Venstre også på det her område, forhåbentlig vil bidrage til, at vi i løbet af kort tid får en række forskellige digitale kanaler, men jeg tror altså ikke, det bliver i løbet af de næste 4 år, at vi sådan vil have et væld af mange forskellige digitale kanaler. I forhold til spørgsmålet om niveauet for reduktion af børnereklamer kan man sige, at det, vi har aftalt i forligskredsen, er, at den bekendtgørelse, vi eventuelt må lave, vil komme til at ligge tekstmæssigt et sted mellem den tekst, vi har i den nuværende lov eller i lovudkastet, og så de aftaler, vi i øvrigt har indgået. Men det er alt sammen noget, der vil blive aftalt i forligskredsen.
Lad mig gøre det helt klart: Der kan kun være tale om en kompensation, hvis det var sådan, at forligsparterne havde aftalt, at der skulle være en kompensation.
Med andre ord, at der skulle være sådan en krone til krone kompensation, så vi nøjagtigt regnede ud, hvor meget TV2 havde tabt ved det her, og hvor meget de så skulle have i licenskroner.
Det har de ikke aftalt.
Det står ikke i aftaleteksten.
Og det vigtigste er jo trods alt: Hvad er det, aftalepartierne har aftalt? Og der står klart og tydeligt i den her forligstekst, at TV2's udsendelser af børneprogrammer skal styrkes.
Der står ikke andet.
Det har været min opfattelse, at der, hvor vi havde en opgave, var ved at gå ind og beskytte børn og unge.
Altså at sikre, at de ikke blev udsat for nær så mange reklamer, som de er blevet hidtil.
Og endelig så har jeg også lagt utrolig megen vægt på, at der var licensmidler til at gå ind og sikre, at børn og unge rent faktisk blev på de danske public service- stationer.
Vi ved nemlig, at der er en tendens til, at børn
og unge forsvinder væk fra public service-stationerne og over til de udenlandske kanaler.
Men da vi har en forpligtelse til at sørge for at lave noget, som er for alle befolkningsgrupper, så er det selvfølgelig vigtigt at sige, at nogle af de midler, vi har via de ekstra licensindtægter, skal bruges netop på børn og unge.
Om forligspartierne har gjort anskrig: Ja, hvis det var sådan, at de havde fået den opfattelse, at der her var tale om kompensation, så havde de gjort anskrig. Hvis der havde været tale om kompensation, så skulle det have stået i aftaleteksten.
Det gør det ikke.
Jens Rohde (V), 2000-10-25:
Det er korrekt, at det ligger langt fra spørgsmålet, der er stillet, i og med at der er tale om, at TV2 årligt bliver tilført 60 mio. kr. i licensmidler.
Det ville nok være en god idé, hvis ministeren sørgede for at have styr på tingene, inden tingene bliver endelig vedtaget.
Så det er sådan set bare en venlig reminder.
Men jeg kan forstå på kulturministeren, at hun nu går ind for og synes, at frivillige aftaler er det bedste.
Vil det sige, at vi fremover vil blive forskånet for kulturministerens kamp for at indføre forskellige forbud mod reklamer?
Hvor står ministeren helt reelt i denne her sag?
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2000-10-25:
Årsagen til, at jeg har valgt at forsøge at indgå frivillige aftaler i stedet for at gennemføre en lov, er, at jeg tror, man kommer længst med frivillige aftaler.
Det har faktisk været sådan hele tiden, at jeg har ønsket at lave frivillige aftaler, men selvfølgelig har det været vanskeligt at komme igennem med det.
Efter at lovudkastet lå klar, viste der sig heldigvis en mulighed for at lave frivillige aftaler, i alt fald en frivillig aftale med TV2.
Og jeg tror, at der er en større mulighed for, at man lever op til en frivillig aftale i stedet for at få en lov trukket ned over hovedet.
I forhold til spørgsmålet om notificering vil jeg sige, at jeg synes, det ligger langt fra det spørgsmål, der oprindeligt er stillet, og jeg vil gerne vende tilbage med en skriftlig redegørelse om den del af det.
Jens Rohde (V), 2000-10-25:
Ministeren kan jo så fortsætte sin redegørelse umiddelbart lige her efter spørgsmålet.
Jeg vil da først og fremmest sige, at vi i Venstre sådan set er meget tilfredse med, at kulturministeren har foretaget en kovending og opgivet sin idé om børnereklameforbud, men det kunne være interessant at høre, hvad årsagen er til, at ministeren er vendt på en tallerken.
Så synes jeg også, det kunne være interessant at få belyst, hvorvidt den licensaftale, der er lavet, er blevet notificeret i EU i betragtning af, at når vi har set andre steder i udlandet, f.eks. i forhold til BBC, hvor der er foretaget ekstra investeringer eller oprettet ekstra kanaler, så har det faktisk krævet notificeringer i EU.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-10-25:
Denne retorik er også hidtil blevet anvendt af regeringen.
lader de andre trække læsset«, lande, som »ikke er solidariske«, men »usolidariske« osv.
Situationen er nu den, at den danske befolkning har besluttet at holde fast i den danske krone og dermed stå uden for eurosamarbejdet.
Skal regeringens udsagn tages for pålydende - at man vil skifte kurs i EU-politikken - så bliver det ikke troværdigt, hvis man f.eks. fortsat vil betegne Danmark som et B-land.
Efter folkestemningen, som jo blev et nej til euroen, er det vigtigt at få klarlagt, om regeringen vil respektere afstemningsresultatet i et sådant omfang, at man også med hensyn til sin retorik, de udtryk, man bruger om Danmark og om de andre lande i Europa, medgiver, at vi står altså uden for euroen, vi har vores egen krone, og det er godt. Og det må jo så betyde, at man ikke betragter Danmark som et B-land og de andre lande som A-lande, eller at Danmark er usolidarisk, og de andre er solidariske, eller at Danmark kører på frihjul.
Det er vigtigt at få klarlagt det, og det er baggrunden
for spørgsmålet: Om regeringen vil bruge en retorik omkring alt det her, som varetager Danmarks interesser.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2000-10-25:
Nej, regeringen vil ikke lade sig pålægge en bestemt retorik.
Der er fri tale her i landet, og selv hr. Frank Dahlgaard kan ikke bestemme, hvilket ordvalg der anvendes hverken af ministre eller andre folketingsmedlemmer i øvrigt.
Det ville være helt forkert og ganske udemokratisk.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-10-25:
Ja tak.
Jeg skal ikke pålægge nogen noget, men som et medlem af Folketinget må jeg jo stille nogle spørgsmål og få oplyst, hvad regeringen ønsker at gøre. Ønsker regeringen fortsat at betegne Danmark som et B-medlem i Europa, mens de, der er medlem i alle EU's ordninger, herunder euroen, er A-medlemmer?
Ønsker man det?
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2000-10-25:
Det kan hurtigt blive en meget interessant og dog ligegyldig diskussion, hr. Frank Dahlgaard her tager fat på.
Lad os nu gå til biddet og se i øjnene, at kendsgerningen er jo, at vi har fire forbehold, som betyder, at der er områder i EU-samarbejdet, vi ikke deltager i.
Sådan er det, og det kan hr. Frank Dahlgaard heller ikke tale sig ud af.
Det respekterer vi fuldt og helt; det er der ikke nogen der kan sætte spørgsmålstegn ved, det synes jeg simpelt
hen er kendsgerningen, og det må vi selvfølgelig også drage konsekvenserne af.
Med hensyn til retorikken: Det vil være dybt udansk og meget fremmed, hvis hr. Frank Dahlgaard i dag spørger, om vi skal pålægge hinanden bånd med hensyn til, hvordan vi udtrykker os. Vi skal overholde Folketingets almindelige normer og regler, det gør vi naturligvis alle, men at begynde at pålægge os selv en særlig sproggranskning eller ord, vi ikke må bruge, det hører ikke med og ikke hjemme i en politisk debat, må jeg sige til hr. Frank Dahlgaard.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-10-25:
Jeg er fuldstændig enig med statsministeren.
Her skal ikke pålægges nogen noget, medmindre det er et flertal i Folketinget, der pålægger regeringen noget.
Men det er jo en ganske almindelig demokratisk debat, at der er medlemmer i Folketinget, der spørger regeringen om deres politik og om, hvilket ordvalg de fuldstændig frit - selvfølgelig under politisk ansvar - vil benytte sig af.
Det er bare sådan almindelig oplysning; det er jo det, som spørgetiden bl.a. er med til.
Hvilket ordvalg ønsker regeringen at bruge?
Vil man køre videre, som man har gjort før, og betegne Danmark og de andre, der ikke er med i alle EU-ordninger, som B-medlemmer, som andenrangsmedlemmer, som nogle, der er ude i periferien?
Det er spørgsmålet.
Når man sammenholder det med, at Danmark er et fantastisk godt land at bo og leve i, og man sammenholder det med de faktuelle oplysninger om dansk økonomi, så er vel forholdet det - og det er også et spørgsmål til statsministeren - om ikke Danmark er et A-medlem og et A-land og et førsterangsland med en utrolig stærk økonomi, med en utrolig god beskæftigelse, med en lav arbejdsløshed og i dag med en inflation, der er lavere end euro-områdets.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-10-25:
Ja, det er jo sin sag, at regeringen mener, det er en del af ytringsfriheden at have ret til at nedgøre det land, regeringen er valgt til at varetage interesserne for; det er jo sådan lidt specielt.
Statsministeren står her og siger, at det er en del af ytringsfriheden, og at der er ikke nogen, der skal lægge bånd på regeringens mulighed for at nedgøre Danmarks anseelse udadtil.
Det er dog lidt påfaldende.
Selvfølgelig er det da således, at regeringen skal tjene landets interesser, og er Danmarks interesse at blive betegnet som en B-nation, en andenrangsnation i det europæiske samarbejde?
Nu siger statsministeren jo ganske rigtigt, at de fire forbehold er der, de består, også efter - særdeles efter - det danske nej den 28. september.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2000-10-25:
Ja, jeg må sige, jeg har svaret på spørgsmålene.
Vi har diskuteret retorik, og jeg har svaret, at retorik er noget, vi kan arbejde med begge parter, alle parter, i vores måde at formulere os på, og det er vel svaret.
Jeg føler ikke, der er mere at sige om det spørgsmål, og jeg har ikke flere kommentarer til spørgsmålet.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-10-25:
Jamen det synes jeg er meget skuffende, for spørgsmålet er jo slet ikke besvaret.
Hvilket ordvalg agter regeringen at bruge i fremtiden efter regeringens udsagn efter folkeafstemningen om, at nu lægger man an til en ny dansk EU-politik, der respekterer folkeafstemningsresultatet, naturligvis, og som bl.a. lægger op til, at der skal være et EU i forskellige hastigheder, i forskellige rum eller et forstærket EU-samarbejde, som man nu taler om? Hvis det skal være troværdigt, er der jo her på baggrund af et spørgsmål fra et medlem af Folketinget en kærkommen anledning for regeringen til at sige, at selvfølgelig vil vi ikke benytte en retorik, som betegner Danmark som et B-medlem, et andenrangsmedlem, et land ude i periferien, et land, der er usolidarisk osv.
Jeg vil indstændigt anmode statsministeren om at benytte denne lejlighed til at sige, at Danmark er et fuldgyldigt medlem af Det Europæiske Fællesskab.
Vi er ikke ringere, fordi vi på nogle områder står udenfor.
Vi er anderledes, det er der også andre der er på nogle områder, men vi er ikke ringere.
Det har statsministeren nu en anledning til at slå fast.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-10-25:
Statsministeren skal altså holde op med at spille fornærmet over, at det blev et nej den 28. september, for det er det, statsministeren så også vælger at gøre i denne her spørgetid. Statsministeren har sagt, han vil bygge bro mellem jaet og nejet.
Altså det er en pudsig måde at bygge bro på, den facon, statsministeren anlægger og så siger: Jeg har godt nok ikke svaret på spørgsmålet, nu vil jeg i øvrigt ikke svare på mere. Der ét spørgsmål, statsministeren bliver nødt til at forholde sig til.
Det er, at før den 28. september i år sagde statsministeren, da sagde regeringen, at hvis det blev et nej, ville Danmark være en andenrangsnation, en B-rangsnation i det europæiske samarbejde.
Så tillader vi os at spørge nu i dag, et godt stykke tid efter den 28. september
: Er det stadig væk regeringens opfattelse, at fordi Danmark stemte nej den 28. september, skal vi betragte os selv som en andenrangsnation i det europæiske samarbejde?
Er det virkelig, hvad vi kan regne med, at regeringen går ud og fortæller den undrende verden efter nejet den 28. september?
Hermed sluttede spørgsmålet.
Bodil Thrane (V), 2000-10-25:
Finder ministeren det rimeligt, at formanden for Statens Teaterråd i forbindelse med uddeling af støtte til teaterformål udtaler følgende: »Nordjyske projekter er uprofessionelle.
Vi er ikke et egnsudviklingsråd.«
Af en samlet bevilling på godt 76 mio. kr. gennem Statens Teaterråd og Statens Musikråd er der tilfaldet Nordjylland 275.000 kr. plus to brugte biler.
Det er på den baggrund, jeg har rejst mit spørgsmål, og jeg beder kulturministeren om at svare, om det er rimeligt - det kan man selvfølgelig godt svare - men om udtalelsen om baggrunden for rimeligheden er, at vi i det nordjyske ikke er så professionelle, at vi burde kunne få større bevillinger.