Gitte Seeberg (KF), 1998-01-29:
Senere, og det var under den borgerlige regering, mens hr. Anders Fogh Rasmussen var skatteminister, nærmere præciseret i 1991, blev den endelige beslutning om afvikling af den toldfri salg i EU truffet.
Det er også den linje, den socialdemokratisk ledede regering siden har fulgt, og det er vi glade for. Beslutningen blev på daværende tidspunkt, som også hr. Jacob Buksti var inde på, truffet af landene i enstemmighed, og beslutningen var som sagt en naturlig følge af landenes tiltrædelse af det indre marked i 1993.
Hensigten med det indre marked var - og er - en harmonisering og en åbning af grænserne.
EU er ét stort marked, og det er selvfølgelig i sig selv positivt.
Med landenes tiltrædelse af det indre marked er det derfor også helt naturligt, at det afgiftsfri salg nu ophører, efter at man har haft ganske lang tid til at indstille sig på det. Jeg opfatter denne forespørgsel, der er stillet af Fremskridtspartiet, som en mulighed for Fremskridtspartiet til på en meget populistisk sag igen at markere sig i EU-debatten, hvor vi jo alle kender partiets holdning.
Der skal nu føres valgkamp på denne sag, som i bund og grund er god nok, for vist er det populært at handle toldfrit i lufthavnene og på færgerne, men det argument er ikke godt nok i sig selv.
Det er jo alt andet lige bedre, at vi får tvunget det danske høje afgiftsniveau ned på europæisk niveau til gavn for danske forbrugere, og der er mange gode argumenter for, at Danmark skal vedstå sin aftale, som vi vel at mærke, hvilket også tidligere er blevet fremført, ikke kan lave om på, medmindre samtlige EU-lande tilslutter sig det, for det kræver enstemmighed.
Vi vil fra dansk side blive tvunget til, om vi vil det eller ej, at harmonisere vores afgifter på de varer - altså sprut og cigaretter - som man i dag kan købe toldfrit, og jeg er derfor også glad for at høre skatteministeren sige, at han er enig i det.
Jeg må sige, at jeg er også enig i det, skatteministeren allerede har sagt, for der er sket en harmonisering i de senere år.
Det er vi nødt til, og gør vi ikke det, vil grænsehandelen eksplodere, og den kendsgerning er vi selvfølgelig alle sammen her i Folketinget nødt til at forholde os til, og regeringen er jo så heldigvis enig.
Så til den mere alvorlige del af sagen: Vi har jo i Folketingets Skatteudvalg modtaget en række henvendelser fra de erhverv, der føler sig hårdest ramt af de nye regler.
Det kan set med branchens øjne virke hårdt, og der er også regioner i Danmark, som det vil gå ud over.
Men omstillingsperioden har været lang.
Man kan sige, at den har varet i næsten 15 år, eller i hvert fald 8 år fra beslutningen blev truffet, og det er derfor på nuværende tidspunkt fuldstændig omsonst at tale om nye undersøgelser, om beskæftigelsesvirkninger eller andet.
Det vil, om man så kan sige, kun være at trække pinen ud.
Hvis man endelig skal se det på en anden måde, kan man tværtimod indvende, at det er sjældent, at et erhverv med indirekte statsstøtte i hele perioden har fået en så lang omstillingsfrist til at finde nye aktiviteter, hele 8 år, som jeg sagde før. Man kan jo spørge sig selv, om det ret beset overhovedet er rimeligt at opretholde en mere eller mindre skatteyderfinansieret konkurrencefordel, som jo klart er til skade for dansk detailhandel.
På det regionale plan, som der også er nogle ordførere, der har været inde på, kan der komme problemer med beskæftigelsen på kort sigt, og vi må i videst muligt omfang benytte os af bl.a. de EU-ordninger, der er stillet til rådighed.
Der er uligheder, eller man kunne sige, der er muligheder, for bl.a. Nordjylland og Lolland, men vi kan ikke afvise, at det går ud over bl.a. de områder.
Når der kigges samlet på beskæftigelsen, ser jeg ingen grund til at betvivle, at skatteministerens rapport skulle være rigtig.
Det er da rigtigt, som fru Charlotte Antonsen siger, at man aldrig kan være hundrede procent sikker på, at alle tal holder.
Vi kan heller ikke være sikre på, at det ikke ændrer vores adfærd, at der bliver købt mindre alkohol og cigaretter i Danmark.
Den provenugevinst, som Danmark får ved afskaffelsen, skal bruges til at nedsætte afgifterne, og der er også mulighed for, at man kan give andre brancher, som vil blive ramt, kompensation.
Min konklusion er, at det er en fordel for Danmark, det er en fordel for borgerne i EU, og så er det ikke mindst en fordel for miljøet, at man ikke skal transportere alt det her frem og tilbage over grænsen.
Ophævelsen af toldfrit salg er en helt naturlig følge af det indre marked, og jeg kan meddele, at Det Konservative Folkeparti ikke kan støtte Fremskridtspartiets forslag til vedtagelse.