runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Morten Homann (SF), 2005-10-12:
Jeg kan godt forstå, at spørgsmålet selvfølgelig er lidt vanskeligt for ministeren at svare på, al den stund det er et noget amputeret Socialministerium, vi står tilbage med.
Store dele af Socialministeriets ressort er flyttet til Integrationsministeriet, andre dele er flyttet over i Beskæftigelsesministeriet, så jeg forstår godt, at når det drejer sig om at tage initiativer for at bekæmpe uligheden, står socialministeren noget svækket tilbage og har måske ikke så meget at byde på, når det drejer sig om at bekæmpe uligheden.
Det var i hvert fald lidt en tynd omgang, som hun kom med.
Jeg kan jo ikke lade være med at spørge, nu hvor socialministeren selv fremdrager de almene boliger, hvorvidt det er ministerens opfattelse, at det forslag, hun selv har været fremme med i offentligheden, om at lade Landsbyggefonden bidrage med et ganske stort milliardbeløb til nybyggeri, medvirker til at øge ligheden eller øge uligheden i samfundet.
Eva Kjer Hansen (V), 2005-10-12:
Jeg skal gerne besvare hr. Morten Homanns spørgsmål i hvert fald angående boligområdet, som jo hører under mit ressort og derfor også er relevant at fremdrage.
Nu skal jeg ikke gentage en hel masse af det, der er sagt, men måske bare lige nævne, at når vi taler om boligområdet, vil det jo være sådan, at når boligværdierne stiger, har det en tendens til at øge de målte indkomstforskelle i samfundet, og når boligværdierne falder, er det lige omvendt.
Det er nok meget godt at have med, når man ser på, hvordan udviklingen har været gennem årene.
Regeringens boligpolitiske indsats er en langsigtet indsats, som jo bl.a. skal bidrage til, at der bygges flere boliger og flere boliger til en rimelig husleje, og at både ejere og lejere skal have rimelig sikkerhed for deres fremtidige boligudgifter.
Det er det, der ligger bag den politik, som regeringen fører på området.
Der er en bred politisk aftale om boligområdet, som er fra oktober 2002, og som jo udmønter sig i en række initiativer for at skabe en tilvækst på omkring 15.000 ekstra boliger i perioden 2003 til 2007.
De ekstra boliger følger initiativet til flere private udlejningsboliger, flere almene boliger og flere ungdomsboliger.
Så også på det her område synes jeg faktisk at regeringen fører en politik, der understøtter en rigtig god udvikling.
Morten Homann (SF), 2005-10-12:
Nu har socialministeren jo indtil for 14 dage siden været tilhænger af, at der skulle skabes mere ulighed i Danmark, og SF først af alle, tror jeg, hilser det meget velkommen, at socialministeren har skiftet holdning til det punkt og nu går ind for mere lighed.
Derfor er det lidt interessant at diskutere, hvordan man ønsker at omsætte det at skabe mere lighed til praksis.
Nu har socialministeren i tidligere spørgsmål diskuteret meget, hvad man tidligere har gjort på Socialministeriets område for at øge uligheden med henblik på at skabe mere hensigtsmæssige strukturer.
Men det kunne jo også være lidt interessant at se, nu hvor man ønsker at bekæmpe uligheden, om der var nogle ting i regeringens bredere politik, altså f.eks. inden for boligpolitikken, skattepolitikken eller beskæftigelsespolitikken for den sags skyld, som socialministeren så som en hindring for at få bekæmpet uligheden.
Vi må i hvert fald slå kræfterne sammen, når nu vores fælles målsætning er at få bekæmpet uligheden i det her land.
»Er der særlige forhold ved regeringens samlede politik, herunder f.eks. bolig- og skattepolitikken, som efter ministerens mening vanskeliggør ambitionen om at mindske de sociale skel i det danske samfund?«
Eva Kjer Hansen (V), 2005-10-12:
Altså med hensyn til de udmeldinger har jeg uforbeholdent trukket mine udtalelser tilbage, og det tror jeg selv hr. Morten Homann må være bekendt med.
Men jeg skal da gerne for tredje gang gentage mit svar på hr. Morten Homanns skriftlige spørgsmål, udgangspunktet for den diskussion, vi har nu, nemlig – og så skal jeg gerne igen tale langsomt – at vi kan konstatere, at indkomstforskellene har været svagt stigende siden 1994, og at det, der ikke mindst gør sig gældende, er udviklingen i kapitalindkomsten.
Det har jeg gjort rede for mange gange i dag, og det burde vel være slået klart fast.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Morten Homann (SF), 2005-10-12:
Må jeg bare lige erindre om, at det, der jo var indgangen til hele det her spørgsmål, var socialministerens egen konstatering af, at uligheden er stigende.
Eller står socialministeren stadig ved sin udtalelse om, at uligheden er stigende?
Eva Kjer Hansen (V), 2005-10-12:
Hr. Villy Søvndals problem er vel i virkeligheden det, at hr. Villy Søvndal har meget svært ved at anerkende, at den her regering faktisk gør en rigtig god indsats over for de økonomisk dårligt stillede og de svageste grupper, og at hr. Villy Søvndal, når han sådan lige skal være åben og ærlig over for det, godt kan se, at den her regering om noget har prioriteret de forskellige områder og faktisk sørget for, at der er satset meget på det sociale område.
Men det er muligvis lidt svært for hr. Villy Søvndal, fordi hr. Villy Søvndal har indarbejdet en bestemt retorik, og der passer det ikke rigtig ind, at den her regering faktisk tager nogle rigtig gode initiativer, som SF jo også bakker op indimellem og på andre områder har lidt svært ved, fordi de skal holde fast i den retorik, de nu engang har valgt.
Jeg har understreget mange gange i dag, at det synes vi fra regeringens side at vi også er nødt til at tage højde for.
Men derudover ved hr. Villy Søvndal jo godt, at der er sat massivt ind med hensyn til at sikre, at folk får de samme chancer, de samme muligheder for eksempelvis at få en uddannelse og komme i beskæftigelse.
Villy Søvndal (SF), 2005-10-12:
Det er alligevel lidt underligt, for man skulle umiddelbart tro – sådan lidt naivt måske – at hvis vi har en regering, der nogle gange går ind for øget ulighed, så vil det medføre bestemte initiativer i retning af at sænke de lavere satser og sørge for at give slip på de højeste indkomster, så de får lov til at vokse.
Og så skulle man umiddelbart forestille sig, at når ministeren går ind for lighed, som ministeren jo gør nu – er jeg overbevist om – så skulle det medføre nogle andre initiativer, hvor den stigende ulighed bekæmpes.
Det, jeg synes er underligt ved ministeren, er, at det bliver ord alt sammen.
Uanset om man går ind for lighed eller ulighed, ændrer det ikke noget ved initiativerne.
Det ville da ellers være indlysende, at man var nødt til at revidere de forslag, man kom med, at regeringen var nødt til at lave et helt nyt lovkatalog, fordi man nu efter ministerens udsagn gik ind for lighed.
Jeg vil spørge: Er der slet ingen konsekvens?
Er det bare tomme ord?
For så kan jeg godt for stå, at det også for ministeren er svært at forstå, hvor regeringen står henne i ulighedsdebatten, og så er ministeren måske også undskyldt for at holde sig så tæt på talepapiret, som tilfældet er i dag.
Eva Kjer Hansen (V), 2005-10-12:
Regeringen fortsætter den linje, som regeringen har lagt, og det er at sikre en afbalanceret økonomisk og social udvikling; det er at sætte ind over for de konkrete problemer, folk slås med; det er at sikre en fornuftig incitamentsstruktur i det danske samfund; det er at fortsætte en linje, hvor vi sikrer, at en positiv velstandsudvikling netop kommer de svageste til gode.
Det har vi jo i massevis af gode eksempler på faktisk er sket over de seneste år, hvor netop hele det sociale område er blevet meget højt prioriteret af regeringen, og hvor vi simpelt hen fortsætter den linje.
Som jeg startede med at svare på det stillede spørgsmål: Det er et spørgsmål om at fortsætte den linje, som regeringen fra starten af har lagt, så der er ikke brug for at revidere, justere eller lave om på noget som helst.
Villy Søvndal (SF), 2005-10-12:
Spørgsmålet her går jo på, at ministeren har konstateret, at uligheden øges i Danmark.
Det vil vi ikke bebrejde ministeren, det er jo en helt rigtig og indlysende konstatering.
Det, der så også bliver spurgt til i spørgsmålet, er, om det giver anledning til revision af politikken.
Vi har nogle dage, hvor socialministeren går ind for øget ulighed, så har vi nogle dage, hvor socialministeren går ind for øget lighed.
Giver det anledning til forskellige politiske initiativer, at man går ind for ulighed, eller at man går ind for lighed, eller er initiativerne fuldstændig de samme?
Eva Kjer Hansen (V), 2005-10-12:
Jeg synes, det er helt utroligt, at SF går imod det, at man skal sikre sig, at børn får de færdigheder med fra folkeskolen, som man egentlig har tænkt sig de skal nå at tilegne sig i folkeskolen.
Jeg synes, det er helt ubegribeligt, at SF ikke synes, at vi skal sikre, at børnene får lært noget undervejs, så vi undgår, at en stor gruppe går ud uden faktisk at kunne læse, når de forlader 9. klasse.
Det er jo om noget det, der er med til at fastholde børn i en dårlig situation, og som netop ikke gør op med at bryde den negative sociale arv, fordi de børn ikke har færdighederne til at gennemføre en uddannelse.
Jeg husker også, at SF ikke synes om læreplanerne i daginstitutionerne, altså det, at man skal sørge for at tjekke, at børnene får de kompetencer, de får brug for undervejs, at de får noget ud af det, mens de er i dagtilbuddene, og er forberedte på folkeskolen, f.eks. også det, at vi sætter ind med sprogstimulering over for de børn og unge, der har brug for det.
Jeg må bare sige, at jeg undrer mig såre over, at SF ikke vil bakke op om, at vi skal få samlet de børn og unge op i tide, der på forhånd har det svært, og hvor der har været nogle hindringer undervejs, sådan at de får samme muligheder som alle andre.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2005-10-12:
Ja, det anede mig nok, at det var de nationale test, der skulle hjælpe med at rette op på uligheden i samfundet.
I den forbindelse vil jeg gerne høre: Nu lægger folkeskoleforliget op til, at man skal have de her nationale test, men ikke, hvad det er, der skal følges op på i forbindelse med de her test.
Har man fra regeringens side tænkt sig at sætte flere penge af til, at kommunerne kan bruge flere penge på lærernes efteruddannelse eller på bedre materialer i skolerne eller andet?
Der er jo ikke nogen penge med i det her forlig; der er jo ikke noget, der skal følge op på, at man har testet børnene.
Jeg kan ikke se, hvordan det at teste børnene skulle fremme ligheden i samfundet.
Eva Kjer Hansen (V), 2005-10-12:
Det kan godt være, at spørgeren synes, at svaret var en tynd omgang, men der må jeg bare sige, at jeg jo er nødt til at svare på de spørgsmål, jeg bliver stillet.
Derfor går regeringens udspil til de nuværende boligforhandlinger ud på at sikre ressourcer til tre områder, nemlig til renovering af den eksisterende boligmasse, til nybyggeri og til sociale aktiviteter i ghettoområder.
Jeg synes, at vi er inde i et rigtig godt forhandlingsforløb, og jeg tror også, at vi kan finde et resultat.
Med hensyn til at bruge midler fra Landsbyggefonden skal jeg over for hr. Morten Homann bare understrege, at det hele tiden har været intentionen med Landsbyggefonden.
I loven fra 1967 fremgår det klart, at Landsbyggefondens midler også skal bruges til nybyggeri.
Nu kommer vi jo ind i en periode, hvor der kommer flere penge ind i fonden, og derfor er det helt oplagt, at de politiske partier bag boligaftalen fra 2002 nu diskuterer, hvordan vi skal anvende de forskellige midler, hvordan balancen skal være mellem de tre indsatsområder, jeg skitserede.
Som sagt synes jeg også, at der er brug for, at vi bygger nyt.
Der er specielt i større byer en meget stor efterspørgsel efter boliger.
Om nogle er vel nogle af de svageste dem, der simpelt hen ikke har en bolig i dag, og derfor synes jeg, det er vigtigt, at vi får bygget flere almene boliger.
Fru Pernille Vigsø Bagge har fuldstændig ret i, at det er godt og vigtigt at have fokus på børnene og de tilbud, børnene får undervejs, og det er jo netop det, regeringen har gjort en hel del for at styrke.
Bl.a. har jeg nu også over for satspuljepartierne præsenteret forslag om at få afsat yderligere ressourcer til bekæmpelse af negativ social arv, og det tror jeg jeg kan høre på spørgsmålene i dag at jeg vil få stor opbakning til fra SF's side.
Så er det selvfølgelig også vigtigt at satse på, at unge får en egentlig uddannelse efter folkeskolen, for det giver de bedste chancer for senere at komme i beskæftigelse.
Når velstanden stiger i Danmark, kommer det også de dårligst stillede til gode.
Det gør det bl.a. på grund af den satsregulering, der finder sted, men også den omfordeling, der i det hele taget er.
Nu skal jeg så ikke trætte andre lyttere med i øvrigt at nævne de ting, der også ikke bare hjælper med hensyn til sociale problemer, man måtte tumle med, men også hjælper dem, der er økonomisk dårligt stillede.
Jeg kan kun sige, at jeg undrer mig over, at SF ikke synes, at det er vigtigt også at se på incitamentsstrukturen, og at man fra SF's side slet ikke kerer sig om, hvorvidt det også økonomisk kan betale sig at arbejde.
Morten Homann (SF), 2005-10-12:
Alt andet lige
vil det øge uligheden, hvis man nedsætter overførselsindkomsterne for nogle af dem med de mindste indkomster i det her land.
Beviseligt øger det ulighederne, hvis man laver skattelettelser, som primært kan bruges af de mest velstillede grupper.
Derfor var det, at jeg i al stilfærdighed glædede mig til, at vi også skulle diskutere nogle tal, som dækkede en lidt større del af den nuværende regerings periode, så vi kunne få et mere fuldtonet billede af, hvad den nuværende regerings politik har betydet.
Jeg må bare konstatere, at når det drejer sig om at leve op til målsætningen om at bekæmpe den økonomiske ulighed, så har socialministeren en række initiativer, som retter sig mod de dårligst stillede, men som har det til fælles, at stort set ingen af dem ændrer ved den økonomiske ulighed.
Når det drejer sig om de velstillede, er regeringens politik at give dem et støre råderum, og det er i hvert fald ingen hemmelighed, at det øger uligheden, hvis de velstillede får mere og man ikke samtidig sørger for, at de dårligst stillede også får det.
Eva Kjer Hansen (V), 2005-10-12:
Hr. Morten Homann startede med at bede om nogle tal over en længere periode.
Jeg ved ikke, om det var, fordi jeg kom til at svare lidt for hurtigt, så det ikke var helt klart forståeligt, hvad jeg sagde.
Derfor vil jeg gerne lige gentage det.
Vi kan konstatere, at indkomstforskellene har været svagt stigende siden 1994.
I perioden 2000-2003 har de samlede indkomstforskelle imidlertid været omtrent uændrede.
Det er bare for lige at slå fast over for hr. Morten Homann, hvad det egentlig var, jeg oplyste af tal.
Som sagt kan udviklingen, som jeg også tidligere har været inde på, næsten udelukkende forklares ved udviklingen i kapitalindkomsten, det vil sige, at ejendomspriserne også har spillet en rolle.
Morten Homann (SF), 2005-10-12:
Jeg kan ikke lade være med at sige, at det kunne være interessant, hvis socialministeren på et tidspunkt kunne give Folketinget tal på, hvordan uligheden har udviklet sig i hele den nuværende regeringsperiode i stedet for kun at tage tal fra den spæde begyndelse.
Men lad nu det ligge.
Problemet er jo, at der har været en lang række tiltag under den nuværende regering, som beviseligt har øget uligheden.
Vi kan nævne skattestoppet på ejendomsværdiskat, vi kan nævne skattelettelserne, vi kan nævne loftet over kontanthjælpen, vi kan nævne starthjælpen.
Det kan godt være, at socialministeren begrunder det med, at den ulighed er god, fordi den skaber mere hensigtsmæssige strukturer i samfundet.
Lad nu det være, men det har i hvert fald øget uligheden.
Derfor er spørgsmålet: Hvad ønsker socialministeren at stille op med de politikker, som regeringen har, som øger uligheden, hvis hun vil stå ved sin holdning om, at hun ønsker at bekæmpe den?
Hvis man ikke drager nogen konsekvenser af, at socialministeren pludselig ønsker at bekæmpe uligheden, er det jo en gratis omgang.
Statsministeren burde vel ret beset
ikke have trukket socialministerens udtalelser tilbage, hvis den førte politik står ved magt.
Eva Kjer Hansen (V), 2005-10-12:
Næh, der er ikke tale om nogen ændringer.
Det har hele tiden været regeringens mål at sikre en afbalanceret økonomisk og social udvikling, som løfter de svagest stillede, og et samfund uden for store og økonomiske skel.
Der er ikke tale om nye ambitioner, og derfor er der heller ikke behov for at ændre på den førte politik.
Vi fortsætter simpelt hen den linje, der er lagt.
Vi kan konstatere, at indkomstforskellene har været svagt stigende siden 1994.
Set over perioden 2000-2003 har de samlede indkomstforskelle imidlertid været omtrent uændrede.
Udviklingen kan næsten udelukkende forklares ved udviklingen i kapitalindkomsten, særlig aktieindkomsten og ejendomspriserne.
Derimod har udviklingen i løn- og indkomstoverførsler ikke bidraget væsentligt til at øge indkomstforskelle.
Flere på arbejdsmarkedet og dermed øget velstand er forudsætningen for, at vi har ressourcer til at hjælpe dem med de laveste indkomster og hjælpe de allersvageste grupper.
Målsætningen for regeringens politik har derfor hele tiden været at indrette de forskellige ydelser sådan, at det altid kan betale sig at arbejde.
Samtidig er det regeringens politik at sætte målrettet ind for at afhjælpe de forskellige problemer, som de udsatte grupper står over for.
De udsatte grupper hjælper man ikke ud af deres særlige problemer ved blot at forhøje de offentlige ydelser.
Tværtimod kan det, som jeg har været inde på mange gange, være med til at fastlåse den enkelte i en passiv tilværelse, så sagen er, at regeringen fortsat vil føre en aktiv social- og beskæftigelsespolitik for at få folk i arbejde i stedet for at fastholde dem på passiv forsørgelse.
Morten Homann (SF), 2005-10-12:
Ministeren er kommet med to vigtige udsagn i de sidste uger.
For det første, at uligheden er stigende, og for det andet – og det er jo så i den sidste runde – at man ønsker at bekæmpe den.
Det leder mig så til at spørge, hvilke af de initia tiver, som den nuværende regering har taget, og som har været med til at øge uligheden, det så er socialministerens holdning skal laves om, fjernes, revideres, sådan at vi kan gå den modsatte vej igen og få bekæmpet uligheden.
Det må jo være en indlysende konsekvens af, at socialministeren nu ønsker at bekæmpe ulighed.
»Når ministeren nu har konstateret, at der i Danmark er øget ulighed, og siden hævder, at ministeren ønsker at bekæmpe sociale skel, hvilke af regeringens initiativer må så følgelig revideres, så de ikke længere uddyber den sociale ulighed, men tværtimod i overensstemmelse med regeringens angivelige ønske om at bekæmpe sociale skel må justeres for at indfri de nye ambitioner?«
Eva Kjer Hansen (V), 2005-10-12:
Jeg tror, jeg har givet lige så simple svar, som der er blevet stillet simple spørgsmål, nemlig at det for regeringen er afgørende, at det kan betale sig at arbejde.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Villy Søvndal (SF), 2005-10-12:
Jeg har stillet et simpelt spørgsmål til socialministeren tre gange.
Socialministeren har tre gange undladt at besvare det.
Jeg tror, at sådan noget på det private arbejdsmarked hedder arbejdsvægring, og mig bekendt er det fyringsgrund, når man nægter at svare på noget, man bliver bedt om at svare på.
Jeg synes, det er ærgerligt, at socialministeren ikke vil besvare det meget enkle spørgsmål – men det er jo klart nok, hvorfor hun ikke vil – om, at når man sætter satserne ned og folk ikke kommer i arbejde, så øger man fattigdommen.
Det er indlysende.
Derfor synes jeg i virkeligheden, det er lidt pinligt, at socialministeren vælger at snakke om noget helt andet, som følger Statsministeriets talepapir, i stedet for at løsrive sig fra det og svare.
Jeg synes alligevel, det er ærgerligt, at man ikke vil besvare et så enkelt spørgsmål.
Eva Kjer Hansen (V), 2005-10-12:
Jeg har tidligere svaret, at jeg synes, det er alt for tidligt at vurdere effekten, og at det, der jo bl.a. er behov for, er, at kommunerne bliver bedre til at informere borgerne om konsekvensen af loftet over kontanthjælpen.
Det bedste eksempel, vi har på, at det her virker,
er ungesatsen i 1990'erne, hvor unge under 25 år på kontanthjælp fik ændret den indkomst, de kunne få, svarende til SU, hvilket jo i den grad betød, at de unge kom i gang med en uddannelse eller kom i beskæftigelse.
Selv hr. Morten Homann må jo anerkende, at den aftale, der blev lavet på det tidspunkt, havde en enorm effekt med hensyn til at få unge videre med enten uddannelse eller beskæftigelse.
Så jeg synes faktisk, at den er værd at fremhæve som et rigtig godt eksempel på, at det betyder noget, at man også kerer sig lidt om, hvad incitamentsstrukturen er.
Morten Homann (SF), 2005-10-12:
Nu har det jo kendetegnet nogle af verdenshistoriens store ideologer, ligesom socialministeren indtil for 14 dage siden og måske også lidt socialministeren igen i dag, at man ikke har ladet sig anfægte af, hvordan virkeligheden har set ud, men har holdt fast i sine dogmer om, hvad det er for nogle ideer, man vil trække ned over virkeligheden.
Gør det ikke et indtryk på socialministeren, at det tilsyneladende ikke virker, at det tilsyneladende ikke får folk i job i noget nævneværdigt omfang, at man øger uligheden mellem overførselsindkomst og lønindkomst?
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2005-10-12:
Jeg tillader mig at gå over i en lidt anden boldgade end lige de økonomiske incitamenter, fordi ministeren igen lige har nævnt de initiativer, der er taget for at mindske uligheden, og i øvrigt har talt om de udsatte grupper.
Jeg vender så også lidt tilbage til noget, jeg spurgte om tidligere.
Med henblik på også at mindske uligheden blandt børnene i de udsatte familier nævnte ministeren læringsplaner i daginstitutioner og en folkeskolereform.
I den forbindelse vil jeg gerne høre, hvad det er for en folkeskolereform.
Er det det forlig, der blev indgået for 3 uger siden, eller er det den fra 2002, som er med til at mindske ulighederne i samfundet?
Morten Homann (SF), 2005-10-12:
Det var et meget langt svar, som omhyggeligt undgik at svare på det, jeg spurgte om.
Så lad mig gentage: Vi gider ikke i denne her sammenhæng diskutere, hvorvidt Landsbyggefonden kan støtte boliger eller ej.
Den diskussion kan vi tage på et andet tidspunkt.
Spørgsmålet er ganske simpelt: Hvis man bruger, som der er lagt op til, 4,4 mia. kr. af Landsbyggefondens penge på at bygge nye boliger – penge, som ikke findes i Landsbyggefonden nu, men som man ved hjælp af fremskrivning kan se måske vil komme ad åre – vil det så øge uligheden eller øge ligheden i samfundet?
Eva Kjer Hansen (V), 2005-10-12:
Jeg synes om noget, at det er en god indsats at sikre boliger til dem, der i dag ikke har en bolig.
Det ville jeg umiddelbart tro var noget, SF bakkede op om, for hr. Morten Homann anerkender vel, at der er stor efterspørgsel efter boliger, specielt i de større byer, og at det derfor er vigtigt at få bygget nyt.
Men der må det jo så også være en irritation for hr. Morten Homann, at den her regering om noget har gjort noget ved boligbyggeriet, bl.a. med boligaftalen fra 2002 og sænkelsen af den kommunale grundkapital, der jo i den grad har gjort, at der er gang i byggeriet.
Vi ønsker at sikre, at der bliver bygget flere almene boliger.
Jeg mener, at der er et behov for at kunne tilbyde gode, billige boliger i de større byer.
Derfor er det et led i regeringens forhandlingsudspil, at der selvfølgelig også skal sættes penge af til nybyggeri.