Morten Helveg Petersen (RV), 2000-10-25:
Det er en omdiskuteret lov, vi behandler her i dag.
Jeg synes også, diskussionen hidtil har båret præg af, at dansk politik i hvert fald ikke længere kan forklares ved en traditionel højre-venstre-akse.
Vi ser et helt anderledes partimønster, et helt andet mønster for og imod lukkeloven, end hvad man ellers kunne forvente ud fra en højre-venstre-akse.
Det er jo ikke nogen hemmelighed, at jeg personlig tilhører den mere utålmodige af slagsen med hensyn til lukkeloven, men jeg er udmærket klar over, at der også i mit eget bagland er uenighed på det her felt, og at der er nogle, der ønsker at bevare lukkeloven eller i hvert fald at gå mere lempeligt frem, end jeg personlig kunne have smag for.
Det skal jeg vende tilbage til.
Jeg synes egentlig, forslaget her har ramt en fornuftig balance mellem bevaring og forandring, men lad mig gennemgå det kort.
Jeg synes, at vi som udgangspunkt i diskussionen også må have en sondring imellem, hvad der er mål og midler i det her.
Jeg synes, jeg får en fornemmelse af, at lukkeloven jo tilskrives mange virkninger, og måske også for mange virkninger.
Når man diskuterer miljø, er det mere relevant at kigge på planloven i forbindelse med storcentre.
Når man kigger på muligheder for at holde hånden over handlende i landdistrikter, jamen så er generationsskiftespørgsmålet et vigtigt og påtrængende spørgsmål.
Det er ikke nødvendigvis lukkeloven, der skal bruges som instrument til at sikre videreførelse af butikker ude i landet.
Jeg oplever, at der er en stor forvirring med hensyn til, hvad der er mål, og hvad der er midler, hvis man i øvrigt har nogle hensigter med at have en lukkelov.
Jeg tror, det var den konservative ordfører, der sagde, at vi egentlig havde verdens bedste lukkelov, hvad jeg er stærkt uenig i, og det viser sig alene i, hvor svær den har været at administrere.
Altså at kalde en lov som den her, der har givet så store vanskeligheder i forbindelse med administrationen,
for verdens bedste lukkelov synes jeg er problematisk. Jeg synes derfor så i øvrigt, at det er fornuftigt med de præciseringer, der lægges op til, altså havneregel og omsætningsgrænse, og hvad lovforslaget ellers indeholder - det skal jeg ikke gennemgå her - men jeg synes faktisk, man har fundet en rimelig balance mellem præciseringer og så en gradvis åbenhed over for søndagsåbent, hvad jeg synes er fornuftigt.
Der er en række ordførere, der har fremhævet Erhvervsministeriets egne rapporter om gevinsterne - i gåseøjne - forbundet med søndagsåbent, ikke gevinster forstået på den led, at det er kroner og øre, man stikker i lommen, men måske en aflastning i hverdagen for travle børnefamilier, der får mulighed for at lægge nogle indkøb om søndagen.
Vi skrider nu meget moderat frem.
Fire søndage er der lagt op til i 2001, yderligere fire i 2003.
Det kan vist ikke kaldes noget stormtempo.
Og endelig er der så - hvad jeg godt vil lægge vægt på fra radikal side - spørgsmålet om regionalisering: Vi synes, det er fornuftigt at tage den diskussion.
Vi synes, det er fornuftigt, som beskrevet i lovforslaget, at sige, at vi reviderer på et senere tidspunkt, og at vi benytter den mellemliggende periode bl.a. til at diskutere princippet om regionalisering, et princip, som vi jo bruger på en lang række andre leder og kanter og områder i Folketinget ud fra en erkendelse af, at der selvfølgelig er stor forskel på konkurrencesituationen i en hovedstad i forhold til ude på landet.
Og nu lyser min lampe her.
Lad mig runde af med at sige: Jeg synes, at det forslag, som vi behandler her i dag, er udtryk for en fornuftig balance mellem de hensyn, som jeg også kan høre at der er mange her i salen i dag der gerne vil tage i forhold til små handlende, kombineret med en gradvis indførelse af søndagsåbent.
Og så må man jo så i øvrigt se, hvilke erfaringer man så gør sig med det.
Hvis det bliver en succes, jamen så er det udtryk for, at forbrugerne gerne vil have det, og det er måske ikke det værste udgangspunkt at have for politikere.
Så radikal støtte til forslaget, som det ligger her.