Knud Erik Hansen (SF), 2001-03-15:
Ja, det er jo ikke første gang, og hvis man så skal trænge lidt ned i, hvad det her handler om, så handler det i virkeligheden måske ikke så meget om butikscentre, men så handler det måske i virkeligheden om, hvad det er for en slags frihed, man støtter.
Er det en frihed i fællesskab, eller er det en frihed for de stærke, eller som man siger populært, er det junglelovens regler, der skal gælde?
Jeg opfatter det, som at forslagsstillerne mener det sidste.
Jeg synes, det er utrolig naivt, som forslagsstillerne fremstiller sagen.
Hovedargumentet er, at kommunerne har det bedste kendskab til forholdene, og det er de jo nærmest alene om, og dermed skal man så give dem indflydelse.
Selvfølgelig har de et godt kendskab.
Det ville også være mærkeligt, hvis de ikke havde et godt kendskab til forholdene. Jeg synes forslagsstillerne lukker øjnene for alt det andet, der også har betydning.
For mig at se
er det, fordi de er forblindet af junglelovens hovedregel, nemlig friheden for den stærke. For hvad sker der, hvis man opgiver den amtslige planlægning?
Hvad er det så for en virkelighed, vi vil få?
Ja, så vil vi få en virkelighed, hvor kommunerne konkurrerer om at trække kapital til butikscentrene.
Ikke som tidligere, og det er rigtigt, som det står i forslaget, til bar mark, for det er ved at være passé.
Nu er det bymidterne, det drejer sig om, og der er ganske store områder mange steder, hvor man kan omdanne bymidterne til store centre.
Det er det, vi vil få konkurrence om.
Og er det så kommunerne, der vil komme til at bestemme?
Det tror jeg ikke.
Det er i virkeligheden ikke kommunerne, der kommer til at bestemme.
Det er jo dem, der har pengene, der vil komme til at bestemme.
Det er jo investorerne, og de er da kloge nok til at spille kommunerne ud imod hinanden for at få de bedste betingelser.
Og hvem kommer så i klemme?
Hvem risikerer ikke at få en udvikling?
Ja, det er de mindre handlende.
Det er de handlende, der tilfældigvis bor i den by, som bukkede mest for investorerne, som så valgte den by. Der er mange, for hvem verden vil gå i stå, og de vil ikke have nogen steder at gå hen til demokratisk debat om denne udvikling.
For der er jo ikke ubegrænset købekraft.
Der ikke ubegrænset plads til antal butikskvadratmeter.
Derfor kan alle ikke få, hvad de vil have, men vi kan være med til at sikre, at de bliver fordelt på en fornuftig måde og på en måde, som er til gavn for forbrugerne og også til gavn for de mindre bysamfund.
Og det kan vi ikke, hvis vi overlader det til kommunerne og fratager amterne ansvaret.
Vi er derfor i SF fortsat glade for, at det er amterne, der har fået det overordnede ansvar for planlægningen af detailhandelen, og det skete jo også ud fra en erfaring om, at kommuner rent faktisk ikke kunne styre udviklingen, fordi detailhandelen netop overskrider kommunegrænserne.
Det vil de fortsat ikke kunne, og heller ikke selv om det i dag ikke er storcentre, det drejer sig om, det er det ikke, men det butikscentre inde i byen.
Så vi synes, at ved at fastholde forslaget giver vi faktisk frihed til, at amter og kommuner i fællesskab også i samarbejde med handelslivet kan tage fat på nogle af de problemer, der er rejst.
Opgiver vi den amtslige planlægning, ja, så er den demokratiske debat væk.
Så er det investorerne, der i høj grad kommer til at bestemme.