runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-02-27:
Ja, det er jo ikke en morsom oplevelse som politiker at møde én, der har forstand på det, han snakker om, og jeg kunne tydelig høre, at hr. Dohrmann ved noget om det, han snakker om her.
Jeg synes faktisk, det var et ganske udmærket indlæg, hvor der også var mange fornuftige overvejelser - helt klart.
Men der, hvor kæden alligevel hopper af, er med hensyn til, at det skal kunne betale sig: Man er ikke interesseret i at løbe en risiko, man er ikke interesseret i at investere og betale for forsøg, det må alligevel hellere koste menneskeliv.
Det er sådan set det, jeg bliver ked af, for ellers synes jeg, at det var et meget, meget kvalificeret indlæg.
Jeg vil bare spørge hr. Dohrmann, om det ikke er rigtigt, at det er en erfaring fra alle områder, at når man lægger et pres, stiller nogle krav, øger efterspørgslen efter et produkt og stiller nogle krav til det produkts kvalitet, øger man både kvaliteten og udviklingen og sænker også prisen, fordi man får en masseproduktion i gang, i stedet
for at det er nogle enkelte filtre, der skal laves.
Jørn Dohrmann (DF), 2002-02-27:
Intentionerne i forslaget er gode, men man bør se realistisk på fremtiden også inden for transportområdet.
Med dette forslag vil man meget hurtigt have reduceret de små partikler i udstødningen, og det vil jo i sig selv også være godt nok, men selve ideen er ikke tænkt helt til ende.
Hvordan kan man tro, at man bare ved at indføre en lov kan få udviklingen af kvaliteten af filteret fremskyndet?
Den går ikke.
Jeg mener, at når man på området her indgår en aftale om de nye euroudstødningsnormer, må man prøve at overholde dem og leve op til dem i den rækkefølge, det er lagt op til.
Det er derfor, man indgår en aftale.
Jeg må også konstatere, at der er mange løse ender i forslaget.
Jeg tænker på, at der er oplyst en pris på ca. 40.000-50.000 kr. pr. stk., men man gætter på, at prisen kan komme ned på omkring 8.000 kr. for et filter.
Jeg siger: Et gæt.
Til det vil jeg sige, at jeg ikke mener, at man kan forsvare at sende en regning på noget, man ikke kender det endelige beløb på.
Der er også et andet problem i forslaget, og det er holdbarheden af filteret.
Jeg har selv været med til at deltage i nogle af de forsøg, hvor vi indbyggede nogle filtre af den såkaldte filtertype i lastbilerne, som skulle køre i det indre af Hamborg.
Her var problemet bare, at holdbarheden på filtrene ikke var god nok, og jeg kunne derfor godt tænke mig at vide, om forslagsstilleren ved, hvor lang levetid der er på sådan et filter og gerne i timer eller kilometer. Man skal tænke på, hvad der sker, når man tager en gammel motor og bygger et filter ind.
Det giver mere modstand i udstødningen, og dermed belaster man motoren endnu mere.
Dette kan også fremkalde nogle flere partikler og måske medføre, at motoren brænder sammen, fordi den ikke er bygget til det.
Som sagt er der mange uafklarede ender i dette forslag.
Her tænker jeg også på det antal dødsfald, som ligger mellem 22 og 1.700 personer.
Uanset hvad tallet måtte være, er vi selvfølgelig enige om, at det er alt for mange, men vi har jo heller ikke forbudt folk at ryge, selv om vi ved, at det også kræver mange dødsfald hvert eneste år.
Men med forslaget om partikelfiltre taler vi om forslag, som vil koste det danske samfund omkring 600 mio. kr. at indføre, uden at vi kender den egentlige virkning. Små partikler fra udstødningen er ikke kun et dansk problem.
Det er et problem, som eksisterer over hele kloden.
Mange af disse biler bliver såmænd eksporteret til Afrika, hvor man ikke har disse her krav om filtre.
Det er mere bekymrende, for så ender bilerne et sted, hvor vi ikke har kontrol med tingene, ligesom det i dag gør sig gældende med mange kassevogne.
Det er derfor også vigtigt, at man lader så mange lande som muligt være enige om, hvordan man griber det her problem an, i stedet for bare at eksportere problemet til de fattige lande. Da der er lagt op til stramninger sammen med de andre lande, synes Dansk Folkeparti ikke, at det er nødvendigt på nuværende tidspunkt at pålægge erhvervslivet en ekstra skat.
Vi støtter intentionen i dette forslag om at reducere udslippet af små partikler, men ikke på denne måde.
Torben Hansen (S), 2002-02-27:
En væsentlig del af luftforureningen er partikelforureningen, som Danmarks Miljøundersøgelser har konkluderet op til flere gange.
Partikelforureningen er et af de største sundhedsmæssige luftforureningsproblemer, vi har i Danmark, og der er klare tegn på, at især de fine og de ultrafine partikler er de mest skadelige.
Der er ej heller nogen som helst tvivl om, at trafikken er den væsentligste kilde til disse partikler.
Netop på dette område foreligger der også en rapport, der har forsøgt at opgøre de menneskelige omkostninger ved partikelforureningen.
Uanset om det er 22, eller maksimumtallet på over 1.000 årlige dødsfald er det rigtige, er det under alle omstændigheder for mange, og forskernes foreløbige udmeldinger på de fine og ultrafine partiklers virkninger indikerer klart, at 22 er alt for lavt sat. Der er også lavet en cost-benefit-analyse på området,
altså analyser, der sætter en pris på hvert enkelt menneskeliv.
Det er da meget muligt, at denne beregning så viser, at det måske er for dyrt at sætte partikelfiltre på busser og lastbiler set i forhold til de ekstra dødsfald og den ekstra sygelighed, som partikelforureningen forårsager, men Socialdemokratiet kan og vil ikke bruge denne ubehagelige prissjakren med menneskeliv til noget som helst.
Vi vil derimod tage udgangspunkt i forsigtighedsprincippet og i, at det er godtgjort, at partikelforurening koster menneskeliv, giver allergi, luftvejsproblemer og hjerte-kar-sygdomme samt generelt forhøjet sygelighed.
Partikelforurening er primært et problem i byerne, hvilket Kristeligt Folkepartis beslutningsforslag jo også påviser.
Bl.a. har stadslægen og Miljøkontrollen i København beregnet, at der alene i København sker mellem 100 og 300 for tidlige dødsfald om året som følge af forurening med små partikler.
Socialdemokratiet støtter det fremsatte forslag om partikelfiltre og vil meget gerne deltage positivt i en udvalgsbehandling, der kan sikre det bedst mulige grundlag for krav om godkendelsesordning, finansiering, miljøzonerne, det offentliges ansvar for egne køretøjer og biobrændsler.
Kort sagt, vi skal sikre både en miljømæssig og økonomisk bæredygtig løsning på det her meget alvorlige sundhedsproblem.
Jeg synes, det er lidt trist, at Venstres ordfører egentlig forsøger at negligere problemerne ved at sige, at der kan måske spares nogle sygedage, men og men og men.
Der er altså 4 år til 2006, og det er kun de nye køretøjer, det skal gælde for.
Det vil være sådan, at på de danske veje og i de danske byer vil der de næste 10, 15 eller 20 år køre lastbiler og busser rundt, som forårsager denne meget alvorlige partikelforurening.
Giver det overhovedet ikke Venstres ordfører anledning til bekymring?
Venstres ordfører har selv sagt, at der er tale om 1 mia. kr., som endda kan fordeles over nogle år, som det også ligger i Kristeligt Folkepartis forslag.
Skulle vi ikke give dem, der måske kan gå hen og blive syge, og dem, der kunne gå hen og dø, en chance med forslaget her?
Christian Brix Møller (RV), 2002-02-27:
Vi kan ikke få svar vedrørende problemerne for Venstre i forbindelse med skattestoppet.
Man kører spørgsmålet over til EU som den store lyksalighed, og så kan man jo bruge EU som undskyldning for at hæve skatterne, når man ikke kan overholde sit skattestop.
Men jeg vil gerne spørge Venstres ordfører, om det vil sige, at regeringen vil arbejde for, at vi går hurtigere frem end de intentioner, EU har nu.
Det vil jo også understøtte den hurtigere teknologiske udvikling, som Venstres ordfører efterspørger.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-02-27:
Vi er helt opmærksomme på, at den teknologiske udvikling ikke er fuldt ud gennemført på området, og derfor tager vi også højde for, at biler, der opfylder kravet og er indregistreret inden for de seneste 8 år, tror jeg vi opererer med, skal kunne køre uden filtre.
På den måde er det en gradvis indfasning, alt imens partikelfiltrene bliver bedre.
Men tilbage til Bjørn Lomborg, som f.eks. anslår, at partikelfiltre vil kunne spare 370.000 sygedage om året.
Alene af den grund er der jo en besparelse i forslaget, som langt hen ad vejen betaler den investering, der er tale om, og har det ikke nogen betydning for Venstre?
Christian Brix Møller (RV), 2002-02-27:
Der er fra Venstres side to begrundelser for at afvise forslaget: for det første at det er for dyrt, og for det andet at det strider mod regeringens skattestop.
Vedrørende at det er for dyrt: Lomborg siger, at det er en af de bedste investeringer, vi overhovedet kan lave på miljøområdet.
Der tales også om konkurrenceforvridning, men her vil jeg gerne påpege, at Kristeligt Folkeparti er åben over for, at der findes andre måder at finansiere forslaget på end ved at øge vægtafgiften. Vedrørende at det strider mod regeringens skattestop: Vil det sige, som hr. Torben Hansen også var inde på, at det er den reelle begrundelse, og at vi overhovedet ikke kan føre miljø- og sundhedspolitik, hvis det strider mod regeringens skattestop?
Torben Hansen (S), 2002-02-27:
Venstres ordfører siger, at det er soleklart, at forslaget har en virkning, og at det er soleklart, at der kan reddes menneskeliv, men det er bare for dyrt.
Et relevant spørgsmål må derfor være: Hvornår er det ikke for dyrt at redde menneskeliv?
Det er jo ganske interessant, at man fra Venstres side i denne størrelsesorden begynder at gøre menneskeliv op i, hvad der er for dyrt for vognmænd, og hvad der måske kan kollidere med skattestoppet, som ordføreren selv brugte som eksempel i sin tale.
Jørn Dohrmann (DF), 2002-02-27:
... om hr. Keld Albrechtsen vil have en lov, der gælder over hele verden.
Det synes vi er relevant.
Vi vil ikke kun ligesom snakke om EU.
Som sagt skal det gælde over det hele.
Derfor mener vi, at det er relevant at følge de love, der nu ligger lige nu på EU-plan, for det er dem, vi ligesom kan forholde os til.
Der er ikke lavet nogen på verdensplan, ellers ville vi gerne forholde os til dem også.
Men vi synes, det er et globalt problem, ikke kun et dansk problem.
Derfor vil vi gerne ligesom bruge pengene på bedst mulig måde.
Flemming Hansen (KF), 2002-02-27:
Så vil jeg også give et svar, der ligger lidt uden for, hvad
man måske normalt vil sige. Hvis jeg skulle forholde mig til alle disse spøgelser, som f.eks. fru Margrete Auken har set i denne sag, som bl.a. afstedkom et 4½ times samråd i Folketingets Trafikudvalg, så ville jeg gå rundt som et rystende nervevrag, og det er jeg ikke.
Derfor kan jeg heller ikke forholde mig i detaljer til denne sag om køreplanen, som ikke er lagt.
Det tror jeg man må have forståelse for.
Jeg er overbevist om, at Arriva ligesom embedsmændene i Trafikministeriet også følger denne debat og disse spørgsmål, der kommer herfra, meget grundigt.
Jeg er overbevist om, at de sidder og ser DK4 for at følge med i: Gør vi vores arbejde godt nok?
Er der utilfredshed om nogle ting, vi skal dække af?
Og vi har altså stadig væk 4 måneder, til at de skal aflevere køreplanen.
Jeg tror, at hr. Homann kan være rimelig afslappet, og jeg vil medvirke til, at vi får en tilfredsstillende løsning på det problem, som kan opstå, og hvis det opstår.
Men det er altså ikke opstået endnu, og det er en meget dårlig idé at løse problemer, som ikke er opstået, for det bliver man altså helt rundtosset af.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Villy Søvndal (SF), 2002-02-27:
Den kontante tone i debatten skyldes for mit vedkommende en fantastisk indignation, som næsten vokser daglig i øjeblikket, over en regering, som på den ene side påstår, at når vi taler om nogle af de allermest svigtede grupper, vi har i det her samfund, så vil de få det bedre, samtidig med at enhver, der gør sig den umage at sætte sig ind i tal, ved, at den her regering yder en økonomisk indsats, der er langt, langt svagere end under tidligere regeringer, hvor jeg kritiserede, at indsatsen ikke var stærk nok. Hvis vi havde en forbrugerombudsmand, der skulle vurdere politik, ville han gribe ind og sige, at det her er falsk varebetegnelse.
Det er det største angreb mod de dårligst stilledes levevilkår, vi har oplevet i mange, mange år, vi står over for.
Jeg betvivler ikke socialministerens gode vilje, men jeg betvivler efterhånden socialministerens evne til at forstå sammenhængen mellem ressourcer og så det, der kommer ud af det.
Den anden grund til vreden er ikke at møde et eneste argument fra ordførerne.
Vi holder af jer, og vi synes, I har gjort det godt, derfor lukker vi jer.
Det er politik, når det er rå magt, vi er vidne til lige nu.
Karen Jespersen (S), 2002-02-27:
Så vidt jeg har forstået, er det sådan, at alle ministerier skal gennemføre nogle besparelser, og det betyder, at der forsvinder et antal stillinger.
Det er rigtigt, at hvordan man så gør det i det enkelte ministerium, er jeg ikke klar over.
Jeg er heller ikke klar over, hvordan det præcis foregår i Socialministeriet.
Men det er da mit klare indtryk, at antallet af stillinger bliver begrænset i ministeriet, og det er da klart, at når man så får et sekretariat, der ligger i ministeriet, betyder det forslag, som Finansudvalget har behandlet, så vidt jeg kan læse, at der forsvinder et antal stillinger fra departementet.
Lige hvor de vil forsvinde fra, er jeg ganske rigtigt ikke klar over.
Men jeg må konstatere, at der forsvinder nogle stillinger, og at regeringens forslag til Finansudvalget betyder, at der bliver flyttet et antal stillinger ind i departementet.
Det kan altså ikke nytte noget, at man, fordi vi alle sammen snakker om, at vi gerne vil gøre det godt for de dårligt stillede grupper, så ikke kan tage en reel debat, når der faktisk er en reel uenighed.
Derfor kan vi godt samarbejde på andre områder, heldigvis.
Og det er da heldigvis også lykkedes.
Det ser ud til, at det kan fungere, men derfor synes jeg stadig væk, at det her er et problem.
Henriette Kjær (KF), 2002-02-27:
Nu har vi haft debatten om Rådet for socialt udsatte så mange gange, at det egentlig ikke er det, der kalder mig herop, for den diskussion kan vi have mange gange, og vi kan have den igen og igen, men jeg ved ikke, hvor frugtbart det
efterhånden er at blive ved med at tage den debat
Men det, der kalder mig herop, er fru Karen Jespersens påstande om, at der er fjernet stillinger i departementet.
Nu bliver jeg nødt til at spørge, hvor fru Karen Jespersen har de oplysninger fra, for det er simpelt hen ikke korrekt.
Der er ikke blevet fjernet en eneste stilling i Socialministeriet i selve departementet.
Tove Videbæk (KRF), 2002-02-27:
I Kristeligt Folkeparti ser vi ikke på dette forslag med sådan et helt afgjort nej eller ja.
Vi ved, at Narkotikarådet har gjort et stort stykke arbejde.
De har koordineret viden; de har haft ansvar for udgivelse af det udmærkede blad Stof; de har rådgivet og de har vejledet.
De har også spillet en væsentlig rolle bl.a. ved at styrke kontakten mellem de forskellige aktører på området.
Men på nogle områder har Narkotikarådet spillet deres politiske rolle for skarpt.
Både formand og sekretariatsleder er gået ud med egne meninger og forsøgt sig som politiske lobbyister.
Det er en af de grunde, vi har til ikke sådan helt og fuldt at kunne gå ind for forslaget her.
Jeg vil dog tillægge, at Narkofølgegruppen og den faglige følgegruppe på hjemløse-, alkohol- og sindslidendeområdet jo ikke kan nedlægges og jo heller ikke bliver det, for de er sådan set oprettet af de partier, der står bag satspuljen, så de bliver jo ikke berørt ved nedlæggelsen af Narkotikarådet.
Christian Brix Møller (RV), 2002-02-27:
Da fru Margrethe Vestager ikke kan være til stede, skal jeg på vegne af Det Radikale Venstre sige, at vi mener, at Narkotikarådet har ydet og yder en meget værdifuld indsats for at synliggøre narkotikaområdet.
Narkotikarådets værdifulde indsats er bl.a. kommet til udtryk deri, at rådet ikke alene stiller spørgsmål, som vi i Folketinget tager op og bringer videre i det parlamentariske arbejde, men også spørgsmål, som vi ikke tager op.
Det er i sig selv en pointe, at det ikke er alle råd fra Narkotikarådet, vi følger, for Narkotikarådets arbejde sikrer belysning og debat af området.
Kvaliteten og berettigelsen af rådets arbejde tilskriver vi i Det Radikale Venstre i høj grad
Narkotikarådets uafhængighed både i sekretariatsfunktionen og blandt Rådets medlemmer.
Det Radikale Venstre støtter forslaget om opretholdelse af Narkotikarådet.
Pia Kristensen (DF), 2002-02-27:
Dansk Folkeparti er enig med forslagsstillerne i, at indsatsen for de svageste grupper, herunder narkomaner, skal styrkes.
Narkotikarådet har spillet en væsentlig rolle og har ydet et vigtigt bidrag til indsatsen for narkomanerne.
Når vi bliver præsenteret for et forslag, vurderer vi det ud fra dets indhold og ikke, hvilke partibogstaver der pryder det.
Dansk Folkepartis holdning er i overensstemmelse med regeringens, når det drejer sig om at nedsætte et socialt råd
for udsatte grupper.
Vi ser det som en fordel, at repræsentanter for narkomaner, prostituerede, hjemløse, ja, alle indsatsområder er fysisk samlet i ét råd.
Vi tror på, at det fremmer kommunikation og handling og vil give et mere varieret bud på, hvorledes vi kan styrke indsatsen for de svageste grupper i samfundet.
Rådets medlemmer vil bestå af kvalificerede personer med en stor viden og indsigt på hver deres felt, og vi er ikke i tvivl om, at de vil yde en samlet indsats, både når det drejer sig om forebyggelse, akutte problemer og langsigtede løsninger.
Det er Dansk Folkepartis vurdering, at indsatsen over for de svageste varetages på bedste måde i et sådant forum.
Så på den baggrund må vi afvise beslutningsforslag nr. B 68.
Hans Andersen (V), 2002-02-27:
Socialdemokratiet ønsker med dette beslutningsforslag at opretholde bevillingen til Narkotikarådet.
Dette ønske begrundes bl.a. i rådets medvirken til en generel forbedring af forholdene for de svageste grupper i det danske samfund gennem de seneste 10 år.
Dette er en argumentation, som Venstre er helt uenig i.
At Narkotikarådet har udført et godt og vigtigt stykke arbejde er der ikke tvivl om, men Venstre mener, at der er behov for et socialt råd, som har et mere bredt og helhedsorienteret syn på alle de svageste grupper i vores samfund.
Venstre støtter derfor regeringens plan om at nedsætte et Råd for de socialt udsatte, som skal arbejde for en sammenhængende og helhedsorienteret indsats for de svageste grupper i samfundet.
Venstre kan derfor ikke støtte nærværende beslutningsforslag.
Henriette Kjær (KF), 2002-02-27:
I beslutningsforslaget fra Socialdemokratiet opfordres regeringen til at opretholde bevillingen til Narkotikarådet.
Forslagsstillerne finder, at Narkotikarådet har spillet en væsentlig rolle på stofmisbrugsområdet, og at Narkotikarådet med dets erfaringer, netværk og et uafhængigt sekretariat vil være et velegnet udgangspunkt for at brede indsatsen ud til andre målgrupper såsom hjemløse og prostituerede.
Regeringen er enig i, at Narkotikarådet gør et godt stykke arbejde, og at rådet har stor betydning for udvikling på stofmisbrugsområdet.
Vi nedlægger derfor heller ikke rådet, fordi vi har noget imod det eller vi ikke mener, det har løst sine opgaver godt nok, men fordi det er et led i en omstrukturering.
Indsatsen for stofmisbrugere skal også sikres fremover, men vi er ikke enige i, at det skal ske med udgangspunkt i Narkotikarådet.
Vi mener, der er behov for et råd, der ser på en samlet indsats over for alle de svageste grupper i samfundet.
De allerhårdest belastede stofmisbrugere har som oftest en række tunge problemer, der rækker ud over selve misbruget,
f.eks. i form af hjemløshed, psykiske sygdomme eller prostitution.
Derfor vil regeringen nedsætte Rådet for socialt udsatte, som vi har diskuteret mange gange her i salen, og det vil på en mere helhedspræget måde, end Narkotikarådet hidtil har haft mulighed for, kunne se problemstillingerne i et bredere og mere helhedspræget perspektiv. I forvejen har vi Børnerådet, Det Centrale Handicapråd og Ældreforum, og med nedsættelsen af Rådet for socialt udsatte vil de svageste grupper også få deres eget talerør, og der vil være nedsat et råd for alle grupper på Socialministeriets område.
Med etableringen af Rådet for socialt udsatte vil regeringen arbejde for en sammenhængende, gennemarbejdet og forbedret indsats for de svageste grupper i samfundet.
Og det er da bestemt min agt, at den viden og ekspertise, der er i Narkotikarådet, også vil være at finde i Rådet for socialt udsatte.
Jeg mener, at regeringens forslag om oprettelse af Rådet for socialt udsatte vil dække behovet for et forum, der bredt yder en samlet indsats over for alle de svageste grupper i samfundet, og på den baggrund kan regeringen ikke støtte forslaget.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-02-27:
Jeg er ikke sikker på, at hr. Dohrmann helt fik fat i problemet.
Det, der er problemet, er jo, at Dansk Folkeparti åbenbart i stigende grad - vi så det også på europaudvalgsmødet forleden med hensyn til liberalisering af elmarkedet og sådan nogle ting - accepterer, at når EU har vedtaget en lovgivning på det indre markeds område, så må vi ikke gøre det bedre her i Danmark.
Det handler jo ikke om, at der ikke skulle være globale regler, for det er jo EU, der regulerer det her.
Så jeg forstår ikke rigtig, hvad man vil med argumentet om globale regler.
Det er der desværre ikke mulighed for, må jeg sige til hr. Dohrmann, jeg ville gerne støtte det, hvis der var, men det er der ikke.
Det, der er problemet, er, at EU's indre marked forhindrer, at vi her i Danmark gør det bedre end det, Kommissionen har bestemt, og det er uforståeligt for mig, at Dansk Folkeparti underlægger sig Europa-Kommissionens diktater om det ene lovforslag efter det andet vedrørende det indre marked.
Christian Brix Møller (RV), 2002-02-27:
Efter at der i går blev udpeget en direktør for Miljøvurderingsinstituttet, skal vi nok lade den sag ligge og ikke rode mere rundt i den.
Nu gælder det om at skubbe på regeringen i arbejdet for mest muligt miljø for pengene.
Venstres ordfører sagde, at det netop handler om mest muligt miljø og mest mulig sundhed for pengene, men også at det her var en alt for dyr løsning.
En sådan beslutning ville redde mange mennesker fra at dø, og den vil være relativ billig.
Mest miljø for pengene - det er sådan, vi generelt burde prioritere vores miljøpolitik.« Hvis det kan dokumenteres, hvordan vil Venstre så forholde sig til Kristeligt Folkepartis beslutningsforslag?
Rikke Hvilshøj (V), 2002-02-27:
Jeg må så omvendt sige, at jeg undrer mig lidt over, hvad det er for en instans af forbrugere, som udtrykker det her ønske om brug for ro om søndagen.
De er glade for, at de netop kan handle i ro og mag om søndagen, for der er faktisk et andet tempo om søndagen også i de åbne butikker, og det kan folk godt lide.
Det, som den eksisterende lovgivning jo så faktisk bliver ved med at holde fast i,
er, at sådan noget som tankstationer og kiosker i særlig grad tilgodeses, for de må jo have åbent alle søndage uanset omsætningsgrænse, med høje priser, som forbrugerne så ikke har særlig stor gavn af.
Det vil vi i Venstre gerne give dem lov til.