runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Holger K. Nielsen (SF), 1997-10-09:
Man får jo helt tårer i øjnene, når man hører ministeren tale om venstrefløjens såkaldte børnesygdomme.
Til finansministeren: Vi har ikke på noget tidspunkt sagt, at fordelingsvirkningen var i orden i regeringens forslag.
Det ser vi overhovedet ingen grund til.
Og med hensyn til den der snak om partitaktik, så lad os dog få det her på det rene.
Det, vi har oplevet i aften i regeringen, er jo en omgang partitaktik.
Det er jo en regering, der har været fastlåst, har været lammet af taktik regeringspartierne imellem.
Det er jo den sørgelige sandhed i alt det her.
Og så synes jeg, det næsten er endnu mere sørgeligt, at finansministeren så kører det over på venstrefløjens såkaldte børnesygdomme.
Finansministeren ved udmærket godt, at der har været åbninger fra venstrefløjens side i løbet af i dag, fra SF, fra Enhedslisten.
Finansministeren ved udmærket godt, at hvis regeringen havde haft vilje til reelle forhandlinger, så kunne man være kommet ganske langt. Finansministeren ved godt, at han fra de borgerlige, fra De Konservative og Venstre hele dagen har hørt arrogance, har hørt modstand, har hørt bemærkninger, der går i den stik modsatte retning end det, regeringen burde gå efter.
Det ved finansministeren godt.
Finansministeren har hørt hr. Uffe Ellemann-Jensen, har hørt Venstre og De Konservative puste sig op efter debatten her i aften, og så skal vi sidde og høre på noget om venstrefløjens børnesygdomme.
Godt nok er det sent, men man skal alligevel høre meget, før ørerne falder af.
Nu får jeg snart lyst til at komme hjem
og sove
- det må jeg altså indrømme - for det her er næsten for meget at skulle høre fra den nuværende regering.
Det, vi har oplevet i aften,
er partitaktik, det er, at regeringen vil binde sig til Centrum-Demokraterne, at Socialdemokrater og De Radikale ikke kan finde ud af det.
Det er en miserabel forestilling, og resultatet, er jeg bange for, bliver nok så miserabelt.
Frank Aaen (EL), 1997-10-09:
Finansministeren kunne jo give det indtryk, at vi undervejs havde givet forskellige meldinger til regeringens udspil.
Det er jeg sådan set ked af.
Vi plejer sådan set ikke at få sådanne fejlagtige oplysninger fra regeringen om, hvad der er vores positioner, vi plejer sådan set nærmest at være kendt for, at det, vi har sagt åbent, også er det, vi har sagt ved forhandlingerne.
Det får mig lige til at pege på en rolle, der ikke har været så meget fremme i debatten: CD's rolle i det her.
CD's rolle i, hvorfor vi er kommet i den her situation, er nok et studium værd, for der har faktisk igennem lang tid været flertal i Folketinget for at annullere f.eks. skattelettelsen med det skrå skatteloft, der næste år får 2 mia. kr. til at fosse ud af statskassen og give et luksusforbrug oppe i toppen. Og grunden til, at det har været så svært at finde løsninger på problemet, har været, at CD har holdt fast i skattereformen og ville sikre de rige en skattelettelse, og i sidste omgang blev Robin Hood-elementet, der var i det oprindelige udspil fra regeringen, taget ud. Jeg vil sige, at det er en meget slet social profil, CD kommer ud med efter det her.
Jes Lunde (SF), 1997-10-09:
Regeringen har jo forhandlet til to sider om den her sag.
Den har mødt to parter.
Den har mødt en højrefløj, som har sagt nej til bunden opsparing, og så har den mødt en venstrefløj, som har sagt ja til bunden opsparing, men at den skal være mere social.
I en situation med de meldinger valgte man at begynde at give indrømmelserne til dem, der havde sagt grundlæggende nej til hele modellen.
De kunne få indrømmelser.
Det kunne den side, der grundlæggende sagde ja, men ville have det mere socialt retfærdigt, ikke få.
Det er regeringens valg, at den ikke var interesseret i at gøre det mere socialt, men kun interesseret i at spille med V og K. Men det er ikke SF's ansvar.
Det er ikke venstrefløjens ansvar.
Det er fuldstændigt regeringens eget valg.
Så kom
ikke her og snak om børnesygedomme!
Jeg synes, at det er mere relevant at snakke om, at den her regering er i gang med at få en venstresidig lammelse, og det kan risikere at blive livstruende for den.
Kim Behnke (FP), 1997-10-09:
Jeg skal ikke forlænge debatten ret meget, men i løbet af eftermiddagens og aftenens debat i går var det egentlig Fremskridtspartiets opfattelse, at det dagsordensforslag, der var blevet stillet af hr. Arne Melchior, som gik ud på, at der skulle indledes forhandlinger med Folketingets partier, egentlig var en fornuftig dagsorden, som vi godt kunne have støttet.
Nu har vi her under mødet meget sent eller meget tidligt her til morgen fået forelagt, at det, det handler om, udelukkende er, at regeringen ønsker at have forhandlinger med Venstre og De Konservative i morgen.
Det er jo ikke Folketingets partier, for der er langt flere partier i Folketinget end lige de to.
Når Fremskridtspartiet havde haft - ikke forventninger, men forhåbninger om, at regeringen også ville have indledt forhandlinger med os, så er det selvfølgelig, fordi vi mener
at have en lang række fornuftige og seriøse bud på, hvordan man kunne have forøget den private opsparing, og hvordan man kunne have dæmpet det offentlige forbrug.
Men det ser ikke ud til at have regeringens interesse, og derfor kan vi ikke længere støtte den dagsorden, som hr. Melchior har foreslået.
Pia Kjærsgaard (DF), 1997-10-09:
Det er blot for at markere Dansk Folkepartis holdning til den dagsorden, der er stillet af CD.
Vi har ikke - det skal jeg sige - igennem hele dagen haft forhåbninger om, at regeringen ville optage forhandlinger med Dansk Folkeparti om en tvungen opsparing, så vores stilling har været klar hele tiden.
Vi har villet stemme imod, og jeg skal selvfølgelig yderligere på det her tidspunkt understrege, at nu stemmer vi ekstra meget imod.
Per Stig Møller (KF), 1997-10-09:
Der er jo en gammel sang, der hedder »Give Peace a Chance« - giv freden en chance - og dermed vil jeg sige til økonomiministeren, at vi kommer til forhandlingerne i morgen.
Jeg forudsatte kun den gode vilje, for den kunne jeg komme i tvivl om, da jeg hørte statsministerens måde at referere vores møde på.
- Jamen det kan økonomiministeren være enig eller uenig i, men sådan oplever vi det altså.
Man er altså to parter til at opleve en gengivelse af noget, man har været sammen om. Men altså, til økonomiministeren vil jeg sige, at vi kommer i morgen, det er klart.
Vi skylder naturligvis den danske befolkning, at vi søger at finde en løsning på problemerne.
Vi er enige om problemerne.
Som Det Radikale Venstres ordfører sagde tidligere i dag: Hvis vi er enige om målet, så må vi også være i stand til at finde midlerne frem til det. Det er det, vi har tilbudt i aften, og det kommer vi også for at gøre i morgen.
Uffe Ellemann-Jensen (V), 1997-10-09:
Jeg må sige til statsministeren, at jeg er temmelig overrasket over det forløb, vi har været igennem her.
Ikke voldsomt, ikke dramatisk, en anelse - det var udtryk, statsministeren brugte - og så har vi oplevet et drama her. Vi har forsøgt at være imødekommende.
Jeg må rent ud sige, at statsministerens referat af, hvad vi har siddet og drøftet ved en fortrolig drøftelse, finder jeg ikke på nogen måde er fair. Statsministeren har lagt et tilbud frem, javel.
Vi har sagt: Det tilbud er vi rede til at drøfte i en sammenhæng.
Og statsministeren ved, som jeg har gjort opmærksom på, at dette at gå ind i en tvangsopsparing efter vores opfattelse ikke er noget, der kan stå alene, ikke noget, der er rimeligt.
Vi er meget tilfredse med, at regeringen vil forlade tanken om noget, der jo reelt var en ekstra skat, men jeg synes, statsministeren skylder at beskrive den sammenhæng, vi har ønsket at præsentere det i. Jeg finder det højst besynderligt, at vi skal høre et ensidigt referat af, hvad der er foregået i en fortrolig drøftelse, et ubalanceret referat, og så en invitation til nye diskussioner.
Det virker, undskyld statsminister, ikke særlig seriøst.
Det virker ikke, som om regeringen har noget som helst ønske om at nå til enighed om de her ting.
Regeringen kender vores indstilling: vi kommer naturligvis, når vi bliver inviteret til drøftelser.
Vi finder fortsat, at hvis regeringen virkelig ønsker en løsning på det her, så kan vi nå frem til den.
Men denne her måde at forhandle på synes jeg ærlig talt ikke statsministeren kan byde hverken Folketinget eller de partier, han har inviteret over til sig.
Søren Søndergaard (EL), 1997-10-09:
Hr. Kim Behnke er jo også forslagsstiller til en vedtagelse, hvori det hedder, at vi skal pålægge Indenrigsministeriet at påbegynde hjemsendelsesprocedurer for samtlige 2.000 kosovoalbanere.
Når man tænker på den aktuelle situation i Kosovo og på de serbiske fascisters overgreb på fredelige kosovoborgere
, så er det måske et lidt malplaceret tidspunkt.
Det vil jeg nu ikke hæfte mig ved, men jeg kunne godt tænke mig at spørge hr. Kim Behnke, hvordan den hjemsendelsesprocedure skal forberedes.
Hvad er det, der konkret skal ske?
Hr. Kim Behnke er selvfølgelig fuldstændig orienteret om, at man fra danske myndigheder i årevis har forsøgt at udsende de folk.
Det har man også fra svenske myndigheder.
Det lykkedes heller ikke så godt.
Dem, man sendte tilbage, fik tæsk.
Man har også forsøgt fra dansk side, det gik heller ikke så godt.
Så hvad er det egentlig, man ønsker mere, og hvad er det, der gør, at hr. Kim Behnke tror, at det kan lykkes nu i modsætning til i den forløbne tid?
Kan det f.eks. være, at man kunne forestille sig, at det serbiske regime under ledelse af Milosevic vil forlange penge for at modtage de her folk, og er Fremskridtspartiet så i den forbindelse villig til at betale for at komme af med de 2.000 flygtninge?
Bruno Jerup (EL), 1997-10-09:
Jeg har et enkelt spørgsmål til hr. Behnke, som drejer sig om Fremskridtspartiets politik, og som burde være forholdsvis enkelt at svare på, og det er, om det er Fremskridtspartiets og hr. Behnkes politik, at flygtninge skal smides ud med faldskærm, ligesom hr. Behnke har udtalt?
Tommy Dinesen (SF), 1997-10-09:
I den debat, der har været indtil nu, og i statsministerens åbningstale var der ikke ret meget om den kollektive trafik, og det kan man nok sige er lidt underligt.
Men det var der så fra hr. Kim Behnke, som sagde, at der var en masse urimelige trafikprojekter, og derfor vil jeg godt have at vide, hvad det er for nogle urimelige trafikprojekter.
Der er altså ikke plads til dem, når de skal med toget, når de skal på arbejde osv.
Og noget af det, der diskuteres, og som er en stor mangel, er jo, at der mangler et dobbeltspor mellem Ringsted og København.
Hvis ikke det kommer, så bliver der rent trafikkaos.
Derfor vil jeg godt spørge hr. Kim Behnke, om det er det, der hentydes til.
Det har jo en pris på en 5-8 mia. kr.
Det er selvfølgelig mange penge, men hvis ikke man får det, så bryder det i hvert fald totalt sammen, og så kan folk overhovedet ikke komme på arbejde.
Er det et urimeligt trafikprojekt?
Det var spørgsmålet.
Kim Behnke (FP), 1997-10-09:
Jeg vil gå i gang med at svare på de mange spørgsmål fra Enhedslistens folketingsgruppe.
Til hr. Keld Albrechtsen: Vi var enige om at stemme nej i juni til Schengenaftalen.
Grunden til, at Schengenaftalen bliver interessant i forhold til Amsterdamtraktaten, er jo, at den går fra at være en mellemstatslig aftale til at blive en del af Amsterdamtraktaten og altså en del af EU-samarbejdet, og derfor nævner jeg Schengensamarbejdet i forbindelse med problemerne med grænsekontrollen.
Det er bestemt i Schengenaftalen.
Det var vi modstandere af.
Det var en af vores væsentligste grunde.
Det næste er så, at man har indført en såkaldt Dublinkonvention, som betyder, at man ikke længere må sende illegale indvandrere tilbage med det samme.
De skal på ferieophold i Danmark, indtil man undersøger deres sag.
Alt sammen er en del af den samme politik, der bliver ført af regeringen med opbakning fra et flertal i Folketinget.
Vi er modstandere af den politik.
Vi ved, at Enhedslisten også er det, men ud fra andre motiver.
Så er det hr. Søren Søndergaard, der vil vide, hvordan vi kan hjemsende kosovoalbanerne.
Ja, Tyskland har jo altså formået at hjemsende 213.000 kosovoalbanere og forskellige andre til folkerepublikken Jugoslavien.
Tyskerne har altså formået at hjemsende et ganske betragteligt antal personer, uden at det har givet problemer.
De danske myndigheder har totalt sovet i timen og ikke sørget for at få indgået aftaler.
Det, der giver os håb om, at det kan lade sig gøre at få indgået en aftale, er, at de lokale myndigheder dernede nu langt om længe har indvilget i at indlede forhandlinger med den danske regering, vel vidende at de forhandlinger først starter, efter at vi er forbi lørdag den 11., som er en skelsættende dato i forhold til de danske regler.
Der gælder det om, at vi får startet den hjemsendelsesprocedure, så vi ikke hænger på de 2.000 personer.
Med hensyn til spørgsmålet, om vi vil betale penge til folkerepublikken Jugoslavien, er svaret nej.
Vi var med til at forhindre, at man betalte penge til Somalia, og det samme synspunkt gør sig gældende i forhold til Jugoslavien.
Det var, som det også er fremgået, en sommerprovokation.
Søren Søndergaard (EL), 1997-10-09:
Nej, faktum er jo, at man i øjeblikket ikke kan sende kosovoalbanerne hjem uden konsekvenser.
Og hvis man ikke er villig til at betale for det - og det er jeg da glad for at Fremskridtspartiet ikke er - til det serbiske regime og deres krige rundt omkring i området, jamen så kan man ikke sende dem hjem, medmindre man vil bruge faldskærmsmetoden.
Men i øvrigt synes jeg, det mest interessante ved denne her debat om Fremskridtspartiets indlæg er dem, der ikke siger noget.
Vi har været vidne til et utrolig generaliserende oplæg om de fremmede, om de fremmede, der stjæler, de fremmede, der bedriver vold, de fremmede, der bedriver, jeg havde nær sagt hor, de fremmede, der gør alt muligt, som Fremskridtspartiet ikke kan lide, selv om det altså kun er en ganske lille del af de fremmede.
Samtidig hører vi gang på gang fra Venstre og De Konservative, at Venstre og De Konservative ikke vil sættes i bås med Fremskridtspartiet og Dansk Folkeparti.
Men alligevel: Hvor er hr. Per Stig Møller?
Hvor er hr. Anders Fogh Rasmussen
Hvor er hr. Uffe Ellemann-Jensen?
Hvor er hr. Hans Engell i denne her debat?
De er fuldstændig fraværende!
De ønsker ikke at udfordre Fremskridtspartiet på den fremmedhadske politik.
Men husk: Den, der tier, samtykker.
Kim Behnke (FP), 1997-10-09:
Til hr. Søren Søndergaard: Jeg beklager, at min hukommelse ikke var god nok, og derfor har jeg tjekket i notaterne.
Tyskland hjemsendte i oktober 1996 135.000 personer, og jeg har oplysningen fra Jyllands-Posten den 5. oktober i år, og jeg har klippet med.
Fremskridtspartiets udlændingepolitik er ikke fremmedhadsk.
Det handler ikke om, at vi hader nogle bestemte fremmede.
Hvis der er nogen, vi hader, så er det det flertal her i Folketinget, som har vedtaget en fuldstændig uansvarlig udlændingelov, og som tillader, at alle de horrible ting foregår, som tillader, at danskerne føler sig dårligt behandlet, og som tillader, at det mange steder faktisk er danskerne, der er de diskriminerede.
Det er det, vi er modstandere af.
Men at en somalisk kvinde går hen og får jackpot ved det danske bistandsbord, kan jeg da godt forstå hun gør.
Men så er det altså Folketingets opgave at lukke muligheden, så hverken somaliere, iranere eller tyrkere eller amerikanere kan gå hen og få jackpot ved det danske velfærdsbord.
Så skylder jeg hr. Tommy Dinesen at sige, at de trafikprojekter, vi er modstandere af, primært er motorvejsprojekterne.
Det er den fortsatte elektrificering op igennem Jylland, og det er udretning af jernbaneskinner.
Bruno Jerup (EL), 1997-10-09:
Jeg tog hr. Behnkes svar til mig før som et udtryk for, at enten har Fremskridtspartiet skiftet politik for nylig, eller også har man simpelt hen fra Folketingets talerstol sagt
: Undskyld, vi har gjort noget forkert.
For sådan må man jo forstå det, hvis det er sådan, at man til udvortes brug ligesom andre partier herinde har én politik og til indvortes brug i Folketinget har en anden politik. Sådan må det jo forstås, når man ser på den meget ensidige kampagne, som kommer fra hr. Behnkes og kompagnoners side.
Og i forhold til spørgsmålet om kosovoalbanerne er det jo uhyrligt, hvordan man igen og igen fra Fremskridtspartiet skal høre de her generaliseringer, som fuldstændig skærer alle over én kam uden nogen som helst nuancer eller bare skyggen af nuancer i forhold til, at vi snakker om mennesker, der er flygtet fra krig og fra oprørssituationer rundt omkring.
Arne Melchior (CD), 1997-10-09:
Hr. Torben Lund lagde i morges ud med nogle morsomme betragtninger om, hvem der mon var skurk.
Det var smart og morsomt.
Nu hørte jeg noget, der hverken var morsomt eller smart fra hr. Kim Behnke.
Hvis der er nogen, jeg hader, sagde han, så er det mine kollegaer her i Folketinget.
Og hvorfor hader han dem?
Fordi de tillader, at nogle danskere føler sig dårligt behandlet.
Men at nogle mennesker føler sig dårligt behandlet, uden at det bevisligt er tilfældet, kan vel ikke få hr. Kim Behnke til at hade sine kollegaer her i Tinget.
Hvad er det for et usselt plan at komme ned på?
Tommy Dinesen (SF), 1997-10-09:
Til hr. Kim Behnke: Det er alt for nemt at sige, at det er DSB's nye køreplan, der er skyld i, at der ikke er skinner
Sagen er jo, at alle har vidst, at Storebæltsforbindelsen ville betyde, at der ville komme
Det, der er det dårlige, er, at politikerne fra nogle af partierne ikke har været så fremsynede, at de har fundet ud af, at når man fik nogle flere tog, så skulle der altså også flere skinner til.
Det, der er ved at ske for øjeblikket, er jo, at DSB er ved at blive kvalt i succes, netop fordi de har fået togtunnelen.
Det er problemet, og derfor er man nødt til at bruge en masse penge.
Hvis ikke man gør det, så får man totalt kaos på vejene.
Så derfor er det her ikke store trafikprojekter, der er urimelige.
Tværtimod er det noget, der er nødvendigt.
Kim Behnke (FP), 1997-10-09:
Til hr. Bruno Jerup: Fremskridtspartiet ændrer ikke politik alt efter, om vi er uden for huset eller vi er herinde i huset.
Men når der pågår en debat hen over sommeren og danske ansvarlige myndigheder siger: Vi aner ikke, hvordan vi skal sende folk hjem til Somalia, selv om andre lande har løst opgaven, ja, så er man altså nødt til at få danskerne op af stolen og forstå, at det her er alvorligt.
Og en måde at gøre det på er nogle gange at komme med en provokation og sige, at i sidste ende må vi sende folk hjem med en faldskærm.
Derfor stiller Fremskridtspartiet ikke et forslag om det
herinde.
Vi forventer, at den lange liste over andre muligheder, der er for at sende de somaliere hjem, skal være udtømt.
Og der er vi sikre på, at om ikke det bliver nr. 19 eller nr. 72 eller nr. 83 af de muligheder, at når vi når til dem, så er det rent faktisk muligt at sende somalierne hjem. Med hensyn til kosovoalbanerne og hvorvidt vi har et mærkeligt menneskesyn: Fremskridtspartiets udlændingepolitik går faktisk ud på, at vi skal hjælpe langt flere mennesker, langt flere individer.
Men det vil Folketingets flertal ikke være med til.
Nej, vi skal tage nogle enkelte herop.
Det menneskesyn bryder vi os ikke om.
Vi vil hellere hjælpe langt flere individer i lokalområdet.
Og hver gang der er ansøgning om det i Folketingets Finansudvalg, så stemmer vi for det.
Så til hr. Arne Melchior: Dem, vi ikke bryder os om,
er ikke hr. Arne Melchior, men det er den politik, hr. Arne Melchior står for, og det er de resultater, der kommer ud af det, når hr. Arne Melchior stemmer for love herinde.
Og med hensyn til påstanden om, at det ikke kan lade sig gøre at vise, at der er nogle danskere, der bliver dårligt behandlet, vil jeg bede hr. Melchior om at læse den seneste rapport fra Ældre Sagen, som dokumenterer, hvor elendigt danske pensionister rent faktisk har det.
Og til hr. Tommy Dinesen skal jeg til slut sige, at hvis DSB ikke havde det politiske opdrag bag sig, at de skulle lukke en dansk provinslufthavn om året, så kunne det være, de ikke fandt det nødvendigt at eksperimentere med hastigheder på 180 km/t.
Ikke alene er det dumt at gøre det, fordi alle andre tog skal vige for dem, der skal igennem med den store hastighed, men som passager er det ikke specielt behageligt at køre, fordi der hele tiden skal bremses op.
Drop det projekt med at køre med højhastighed i Danmark!
Det er landet slet ikke stort nok til.
Og så kan togene fra Ringsted og Kalundborg sagtens komme til København, når de ikke skal holde tilbage for lyntoget fra Århus.
Søren Søndergaard (EL), 1997-10-09:
Altså, jeg var ved at falde ned af stolen, da jeg hørte hr. Per Stig Møller snakke om stramning af retspolitikken.
Lad os tage tre mærkesager for Det Konservative Folkeparti fra den forrige samling.
Det Konservative Folkeparti stemte imod stramning af færdselsloven.
Man ville tillade fartbøller at køre med 136 km i timen i bebygget område, og hvor der er 80 km fartbegrænsning, uden at det ville få konsekvenser for kørekortet. Man har stemt imod promillegrænsen.
og man har selvfølgelig stemt imod en stramning af revselsesretten, fordi man insisterer på, at folk skal have tilladelse til at slå deres børn.
Fuldebøtteri, fartbølleri og korporlig afstraffelse af børn.
Helt ærligt: Det Konservative Folkeparti - opstramning
af retspolitikken
Jeg vil sige til hr. Per Stig Møller: Prøv et nyt reklamebureau.
Per Stig Møller (KF), 1997-10-09:
Den socialdemokratiske ordfører stillede spørgsmål om udliciteringen, og her skal jeg citere fra Mandag Morgen den 29. september 1997: »Socialstyrelsens undersøgelse viser, at kommunerne på kort sigt kan spare op til 5 pct. af udgifterne til ældreomsorgen ved at udlicitere store dele af den.«
Jeg skal også komme med nogle tal fra de svenske erfaringer:
I Malmö er 42 pct. af plejehjemspladserne udliciterede, i Helsingborg er tallet 32 pct. og i Stockholm 30 pct.
Det er alt sammen sket med besparelser for den offentlige sektor og med fastholdelse af kvaliteten, og når de kan i Sverige, kan vi vel egentlig også.
Så stiller hr. Torben Lund det kloge spørgsmål, om vi mener, at privatforbruget ikke er for stort, for detailtallene viser jo, at det ikke er steget.
Regeringen reagerer med en pressemeddelelse på et tal, der bl.a. er præget af, at bilsalget er steget som følge af, at regeringen gjorde bilerne dyrere i maj måned.
Vi er da nødt til at sætte os ned og sammenholde de tal.
Regeringen reagerede på det ene brev fra Danmarks Statistik, men vi fik et til i går, og det siger altså, at detailomsætningen er faldende.
Så risikerer vi, at indgrebet gør ondt værre.
Men vi kan i hvert fald konstatere, at den private opsparingskvote er dalet.
Det står vi ved, det kan vi konstatere, og den vil vi gerne have i vejret.
Den er faldet fra 5 til 3 eller sådan noget, og den vil vi godt være med til at sætte i vejret, og her vil vi mene, at de ordninger, vi foreslår, er de rigtige.
Men hovedproblemet er da, at det offentlige forbrug er steget.
Så kan man komme som hr. Klaus Hækkerup og sige, at det offentlige forbrug er steget med 8 pct. og det private med 14 pct.
Men tager man regeringens egne forudsigelser for halvår til halvår, siger regeringen jo hele tiden, at stigningen kun bliver det halve, dvs. at det offentliges forbrugsstigning er langt større og dobbelt så stor, som regeringen havde forestillet sig i forbindelse med offentlige ansættelser.
det tror jeg ikke.
Hvis man bruger kapitalpensionsprincippet på de forskellige områder, vi har foreslået, skal det nok vise sig, at det holder. Så til sidst om EU: Jamen nærhedsprincippet bliver da udbygget i forbindelse med Amsterdamtraktaten.
Allerede vedtagne fællesskabsaktioner kan falde væk, og nye skal direkte motiveres som værende bedre fælles end enkeltvis.
Så når jeg ikke mere nu.