runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Margrete Auken (SF), 1998-04-24:
Altså den dér med sygehusloven: Det er ikke behandlingskrævende at være lesbisk, det er ikke behandlingskrævende ikke at kunne lide mænd.
Sådan er det altså.
Det er behandlingskrævende, hvis man er medicinsk infertil, og dér skal vi altså vide, hvor mange det faktisk drejer sig om, for det er helt skørt, at diskussionen nu er kommet til at foregå på denne måde, samtidig med at diskriminationsdelen er blevet meget værre end sidst, og jeg er faktisk ret tosset over det.
Jeg har så mange venner blandt homoseksuelle.
Jeg har veninder blandt lesbiske, jeg kender nogle, der har fået børn, og der er mange af dem, der er enige med mig i det, jeg siger her; bare for at få hovederne til at virke en lille smule og lade være med at bruge den dér beskyldning mod os andre.
De lesbiske har det i mange henseender svært nok her i samfundet, og de har ikke brug for, at det siges, at fordi vi behandler hinanden, som om vi har hinanden i øjenhøjde, stiller nogle krav til hinanden og ikke sygeliggør hinanden, diskriminerer vi.
Det er for galt.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 1998-04-28:
Vi mener i Kristeligt Folkeparti, at SF her har fremsat et væsentligt forslag, idet SF behandler nogle problemer, som der ifølge det, jeg kan høre under debatten, er bred enighed om i Folketinget at vi må arbejde på at løse bedre, end vi har magtet at gøre det indtil nu. Om SF så lige i enhver henseende har fundet de vises sten, må jo undersøges nærmere under udvalgsarbejdet.
Når man f.eks. under det første operative punkt taler om, at man skal have mærkning af et antal boliger, der specielt er forbeholdt de hjemløse, sindslidende, misbrugere og folk fra Kriminalforsorgen osv., ved jeg ikke, om det er sagen.
Jeg kan forstå, at man har været med Boligudvalget i Rotterdam, og at det er dér, man har fået den idé.
Jeg var ikke med på den tur, så jeg må i hvert fald høre lidt om baggrunden for det.
Hvad var det, man konkret ville løse i Rotterdam?
Var det helt det samme som det, SF vil løse?
Der er også nogle andre ting, vi gerne vil have undersøgt nøjere i udvalget, men vi er meget optaget af de samme problemstillinger, som SF her berører, og vi må se på, hvad vi kommer frem til under udvalgsarbejdet.
Aase D. Madsen (DF), 1998-04-28:
Der blev talt om naboernes interesse i det her, og fru Pernille Frahm sagde, at de i beslutningsforslaget omtalte grupper ikke er grupper, man ønsker at være nabo til.
Nej, det kan man da godt sige at det ikke er, og naboer, der f.eks. har boet i en ejendom i 25 år, kan jo få deres livskvalitet ødelagt. Så ved jeg godt, at by- og boligministeren talte om de råd, der skulle nedsættes, og der er forsøgsordninger bl.a. i Gladsaxe med beboerråd, der har en vis indflydelse på, hvem kommunerne anviser til boligerne.
Jeg synes, det burde være en hundredeprocentsret for beboerråd at sige: Vi vil have en homogen sammensætning i vores boligblokke.
Og hvem kan bedst finde ud af, hvad der er homogenitet i denne forbindelse?
Så jeg håber, at by- og boligministeren gør disse råd permanente.
Kirsten Jacobsen (FP), 1998-04-28:
Alle er enige om, at vi mangler penge til det her, og nu kommer jeg med et forslag.
Hvad med at nedlægge Ungdomsboligfonden, som vi lavede for 10 år siden, og som aldrig nogen sinde med sine 8 mio. kr. har lavet noget som helst andet end administration af sig selv og bestyrelseshonorarer til tidligere partikammerater?
Dér har vi 8 mio. kr., som vi alle sammen kunne bruge til gavn for en gruppe, som har virkelig god brug for dem.
Og så vil jeg anbefale, at man ikke lader den samme bestyrelse forvalte dem.
Keld Albrechtsen (EL), 1998-04-28:
Fru Pernille Frahm nævnte spørgsmålet om klageret og de problemer, der kan opstå dér.
til at omfatte de private lejeboliger
Det synes jeg kunne være noget, der virkelig kunne åbne for, at også de allerdårligst stillede fik en reel valgmulighed, og der har de frivillige ordninger, man har haft indtil nu, altså vist sig ikke at give nogen boligtilbud af betydning.
Annie Lunde Hansen (CD), 1998-04-28:
Jeg vil gerne sige til fru Aase Madsen, at det er muligt, at naboerne skal bestemme i en opgang, og der er også noget, der hedder en boligbestyrelse, men det er vigtigt, at de mennesker, som man mener befinder sig på et punkt, hvor de kan klare udslusning til en lejlighed, selvfølgelig får støtte, så de får lært, hvordan man opfører sig, når man kommer ud og skal bo i egen bolig.
Selvfølgelig skal de mennesker også indordne sig under de regler, der nu engang gælder i samfundet, men vi skal vel ikke, før vi sender dem derud, og før at vi ved, hvordan de egentlig reagerer, have noget imod de mennesker, for så får
Jeg synes, det var en meget kedelig bemærkning.
Egil Møller (DF), 1998-04-28:
SF's ordfører antydede heroppefra, at Dansk Folkeparti ikke er i stand til at skelne mellem udlændinge og danske statsborgere.
Jeg vil godt lige præcisere også over for SF's ordfører, at naturligvis er vi i Dansk Folkeparti klar over, at når udlændinge kommer her som flygtninge og får tildelt et dansk statsborgerskab, og det får de fleste af dem, er de naturligvis danske statsborgere.
Det er vi ikke i tvivl om.
Men det, jeg godt vil henlede opmærksomheden på, og det er sagt nogle gange heroppefra, er, at vi mangler titusinder af boliger til de svagest stillede grupper.
Jeg tror ikke, fru Pernille Frahm kan finde mange af disse nye mennesker, vi har fået her til landet, blandt de ti tusinde.
Vi kan nu engang ikke gøre mere, end vi har mulighed for med de ressourcer, vi har, og det er den prioritering, Dansk Folkeparti og SF nok er uenige om.
Søren Kolstrup (EL), 1998-04-28:
Derfor vil jeg gerne spørge hr. Glerup, om han ikke finder, at det er meget uheldigt, ja, måske direkte forkert, at bruge begrebet økologisk om den her plan.
Her er jo tale
om en ren rensningsfilosofi.
Hvor er det økologiske aspekt henne?
Annie Lunde Hansen (CD), 1998-04-28:
For at der ikke skal være nogle misforståelser, vil jeg sige til fru Aase Madsen, at jeg støtter fuldt ud beboerindflydelse, men der var tale om, hvis jeg ikke har misforstået fru Aase Madsen, at inden man nogen sinde havde fået den gruppe ind, så var man imod den i dette beboerdemokrati.
Jeg vil meget gerne sige, at også CD støtter beboerindflydelse.
Selvfølgelig gør vi det.
Pernille Frahm (SF), 1998-04-28:
Jeg synes, der er et problem i de forsøg, der er lavet, og jeg har bedt ministeren om at besvare nogle spørgsmål gennem Boligudvalget, for min oplevelse er, at de forsøg først og fremmest går ud på at få flere ressourcestærke ind i særlig belastede områder.
Det kan der sådan set være
megen fornuft i, men resultatet er jo, at der er en gruppe ressourcesvage mennesker, der skal ud, at der skal findes et andet sted til dem.
Det er jo en af de ting, der er med til at give os de problemer, vi står med i dag, hvor der er nogle mennesker, som ingen vil have, og den gruppe vokser, og vi er nødt til at gøre noget meget konkret og firkantet og formodentligt også centralistisk for at få løst problemet.
Aase D. Madsen (DF), 1998-04-28:
Jeg mener, at i det øjeblik et beboerråd i første omgang har godkendt de svage, har talt med dem, har været inde i hele beslutningsprocessen, så vil man da være langt mere positiv i det øjeblik, der opstår problemer med de svage grupper.
Så jeg tror, der er noget, CD's ordfører har misforstået.
Søren Kolstrup (EL), 1998-04-28:
Den socialdemokratiske ordfører hr. Glerup anvendte jo en lang række positive ord.
Det lød til at begynde med nærmest, som om hr. Glerup var blevet vældig forelsket i de her lovforslag. Jeg synes jo, at en sådan forelskelse kan gøre blind.
Der blev talt om en landvinding af rang og om en grøn klub.
Det lyder jo smukt.
Et faktum er det vel imidlertid - det håber jeg hr. Glerup kan svare på - at vi her grundlæggende står over for en rensningsfilosofi.
Hr. Glerup kan vel ikke mene, at der er tale om en egentlig løsning med hensyn til de våde enge - hvor mange piphans'er der så kan komme ud af det, skal jeg ikke udtale mig om - men blot tale om rensning.
Kan vi ikke få det bekræftet?
Og kan vi ikke også få bekræftet, at en fjerdedel af kvælstoftabet lades aldeles uberørt, altså den del af kvælstoftabet, der kommer fra fordampningen fra stalden og så fra lagret, altså fra dyret, og så til det bliver transporteret ud?
Martin Glerup (S), 1998-04-28:
Det, som er det gode ved den her plan, er, at den nedsætter det tryk, der er med hensyn til kvælstofbelastningen af vores miljø og af vores vandmiljø.
Det er en kendsgerning, og det er en løsning, som vi i Socialdemokratiet sætter pris på.
Som jeg også tidligere har sagt, så løser det ikke alle problemer, og vi mener i Socialdemokratiet, at der i løbet af et par år mindst bør fremlægges en plan for, hvordan vi undgår en del af den fordampning fra forskellige kilder, som hr. Kolstrup var inde på.
Men det er i næste etape, så her må man væbne sig med lidt tålmodighed.
Aase D. Madsen (DF), 1998-04-28:
Jeg er da meget ked af, at CD's ordfører synes, det var kedelige bemærkninger, jeg kom med om de permanente beboerråd.
De permanente beboerråd sætter da netop en dialog i gang.
Før disse svage grupper kommer ind, skal der tages kontakt til beboerrådet, således at man er forberedt og der kommer en positiv dialog.
Jeg kan ikke se, at det skal være en kedelig bemærkning, tværtimod ville det være godt for alle parter.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 1998-04-28:
Det består af to pinde, og jeg vil da ikke have noget imod, at regeringen kom med en samlet plan til at imødegå udstødelse og polarisering, men jeg vil spørge: Er det nødvendigt at vedtage et sådant forslag?
De implicerede ministre har vel forhåbentlig så god en hukommelse, at de husker at arbejde videre med det, de har sagt.
Hjælper det?
Det er vel ikke sådan, at vi ikke kan have en forespørgselsdebat, uden man nødvendigvis skal slutte med en vedtagelse af et forslag. Så er der den næste pind om at nedsætte en uafhængig kommission.
Vi har jo som også tidligere nævnt utrolig mange betænkninger og redegørelser.
Jeg har da i hvert fald den første meter og mere stående, så mit spørgsmål er igen: Er det nødvendigt med yderligere en kommission?
Handler det ikke om, at de mange ting, som vi allerede ved, bliver omsat i handling?
Tove Fergo (V), 1998-04-28:
Det ligger os meget på sinde, at mennesker ikke ryger ud af arbejdsmarkedet.
De, der er i arbejde, skulle meget gerne kunne bevare deres arbejde, lige så længe de har lyst til det.
Derfor sad jeg og lyttede efter, om arbejdsministeren måske skulle have et bud på, hvad regeringen vil gøre for at sikre, at det menneske, som går hen og får en sygdom og ikke kan blive behandlet hurtigt nok, f.eks. får mulighed for at nyde godt af, at arbejdsgiveren betaler en behandling på et hospital eller betaler en afvænningsbehandling, hvis der er tale om et misbrugsproblem.
Det er jo sådan, at der er kommuner, bl.a. Københavns Kommune, som gerne betaler alkoholproblembehandling for deres medarbejdere, og det bliver de pågældende ikke beskattet af.
Men hvis det er en privat virksomhed, der gør det, bliver man beskattet, og jeg kunne godt tænke mig at vide, hvad regeringens konkrete bud er på dette problem, som er et stort problem for mange mennesker, og som betyder, at mange kommer ind i den onde cirkel, som kan føre til en social deroute.
Vedrørende SF's forslag til vedtagelse beklager jeg, at jeg glemte at sige noget om det i første runde, fordi der var så meget, jeg gerne ville sige om alt det vi gerne vil.
Vi kan desværre ikke støtte forslaget.
Vi mener, der skal handling til her og nu.
Der skal ikke nedsættes flere råd og nævn, der skal sidde og sylte tingene, der skal handling til her og nu.
Ebbe Kalnæs (CD), 1998-04-28:
CD valgte ikke at bruge tid på forslaget i ordførertalen, fordi vi anser det for at være for bredt, og det er egentlig en smule betænkeligt, når vi efterhånden bevæger os ud i en debat, hvor stort set alt kan komme med om marginaliserede grupper og virkelig ramte mennesker.
Vi har så tit diskuteret i dette Folketing om folk, der virkelig er på den med alkoholproblemer og andre problemer, og om psykisk syge osv. Her kan der tales om udstødte i virkelig forstand, men nu kan vi få familiepolitik og hele balladen med ind under begrebet udstødte.
Så vil jeg gerne sige til fru Tove Fergo, der kom med et helt konkret spørgsmål om alkohol, at vi havde altså for få dage siden en debat her i Folketinget, hvor der viste sig et helt klart flertal for, at man rent faktisk gerne vil undlade beskatning på området.
Ove Hygum (S), 1998-04-28:
Jeg vil starte med at sige, at i Arbejdsministeriet er vi mest optaget af at arbejde forebyggende med arbejdsmiljøindsatsen, så nedslidningen og de arbejdsprocesser, der gør, at de situationer, fru Tove Fergo nævnte, og som kan føre til et behov for den ene eller anden form for behandling, opstår i mindst muligt omfang.
Dertil skal jeg føje, at jeg er vidende om, at Skatteudvalget i sidste uge har behandlet de temaer, fru Tove Fergo nævnte, og jeg har forstået på skatteministeren, at der har været en god debat om netop spørgsmålet om beskatning i de to situationer.
Dorit Myltoft (RV), 1998-04-28:
Dette beslutningsforslag drejer sig om en væsentlig mindre gruppe mennesker, og det er koncentreret om et af de vigtigste problemer for disse mennesker, nemlig sikringen af en bolig og et hjem for den absolut dårligst stillede og mest belastede gruppe mennesker.
Jeg skal minde om, at et hjem er mere end blot en bolig, hvor man har tag over hovedet, om end det er nok så vigtigt i et klima som det, der er det herskende i Danmark.
Indimellem kan den opgave at sikre et hjem til alle synes nærmest uoverskuelig, og der er brug for alle gode, kreative forslag, hvis det skal lykkes, og mange hænders arbejde skal inddrages.
I Det Radikale Venstre har vi været med til at sætte initiativer i gang, som er målrettede mod den svageste gruppe af mennesker.
Og skal jeg gå tilbage i historien, sådan som ordføreren for forslagsstillerne, fru Pernille Frahm, også gjorde, kan jeg især nævne tidligere socialminister Aase Olesens forsøg og udviklingsarbejde med de såkaldte SUM-midler.
Dette grundlag har vi arbejdet videre med i den nuværende regeringskonstellation, især gennem Byudvalget og med midler fra satsreguleringspuljen.
Det Radikale Venstre kan ikke støtte beslutningsforslaget fra SF, fordi vi mener, at de initiativer, som regeringen allerede har iværksat, virker mere målrettet mod løsningen af de opridsede alvorlige problemer.
Karen Jespersen (V), 1998-04-28:
Det er ikke rigtigt, når hr. Villy Søvndal påstår, at ulighederne i Danmark vokser, og at polariseringen vokser.
Når jeg ikke for alvor har taget den debat op her på talerstolen i dag, er det ikke udtryk for, at jeg er enig med hr. Villy Søvndal.
Men der er utrolig mange måder at opgøre tingene på, og derfor kan man sige, at det egentlig er en mere detaljeret og grundig debat værdig end den, vi kan føre her i dag.
Hvis man tager sådan noget som finansredegørelsen for 1997 fra november i fjor, står der på side 126
i afsnittet »Udvikling i indkomstfordelingen«: »Danmark er blandt de lande, der har den mest lige fordeling af de disponible indkomster.
Siden 1983, hvor analysen begyndte, er indkomstfordelingen blevet udjævnet yderligere, jf. figur 5.1.
Dermed adskiller udviklingen i Danmark sig markant fra de fleste andre vestlige lande, hvor indkomstforskellene i de senere årtier er udvidet.«
Altså i modsætning til Danmark, hvor de ikke er udvidet, men faktisk er mindsket.
Desværre har jeg ikke medbragt budgetredegørelsen for sidste år; men så vidt jeg husker, er der i budgetredegørelsen en opgørelse, der også viser, at når man tager alle faktorer med, er forskellene mellem de disponible indkomster faktisk blevet mindre og ikke vokset, som hr. Villy Søvndal påstår.
Hvis man ser på en række andre indikatorer, er der ligeledes meget, der tyder på, at også de sociale uligheder bliver mindre.
Langt flere unge er kommet i arbejde, og der er langt færre langtidsledige.
Fru Dorit Myltoft var inde på nogle tal, der også indicerede, at uligheden i Danmark faktisk bliver mindre og ikke større.
Det er selvfølgelig også målet for vores bestræbelser, og derfor mener jeg, vi er på rette vej.
Pernille Frahm (SF), 1998-04-28:
Med fare for at blive kaldt centralist vil jeg alligevel tillade mig at undre mig lidt over, at det blev afvist så kontant, at man fra det her Tings side skulle gribe ind og forsøge at mærke nogle boliger.
For jeg ved, at man har gjort det med ældreboliger, og at man har gjort det med ungdomsboliger, og nu ønsker vi altså, at man tager et tilsvarende initiativ på det her område.
Jeg har lyst til at citere fra en af de debatter - det er nemlig to debatter, der har ført frem til det her beslutningsforslag - hvor en tidligere socialpolitisk ordfører fra Socialdemokratiet sagde: »Vi skal ikke nøjes med forsøg og pilotprojekter; nej, der skal ske noget, der betyder, at det her problem bliver mindre, at det bliver synligt, og at der bliver færre hjemløse.«
Og endnu et citat: »Det er det offentliges ansvar - og det gælder både stat, amter og kommuner - at hjælpe mennesker i nød.« Det er altså dér, jeg synes vi bør sætte ind nu fra det her Tings side og tage vores del af ansvaret, for vi har været med til at indføre distriktspsykiatrien, og nu må vi også være med til at sikre, at den rent faktisk bliver fulgt op.
Jørn Pedersen (S), 1998-04-28:
Jeg vil gerne sige til fru Pernille Frahm, at vi altså har det lille tekniske problem, at forslaget jo langtfra kun er et boligpolitisk forslag, og det er jo sådan set en boligpolitisk drøftelse, der er lagt op til her.
Men hvis jeg kigger på de fire delforslag, som hver for sig kan være meget fornuftige og nærværende, og som jeg selv kunne opstille, vil jeg sige, at det jo rent faktisk er en længere socialpolitisk drøftelse, vi skal have, når vi skal løse nogle af de problemer.
Nu er det jo sådan, at hvis man går tilbage til december 1992, kan man sagtens finde citater fra tidligere debatter - det vil der være rig lejlighed til - men jeg vil minde fru Pernille Frahm om, at på daværende tidspunkt var det en anden type regering, vi havde her i Danmark.
Og jeg vil nok sige, at i den tid, hvor vi har haft regeringsansvaret, har vi faktisk været meget optaget af netop at sætte disse grupper på dagsordenen.
Jeg synes, det har været et flot resultat af det arbejde, der har været gjort i forbindelse med f.eks. satspuljeforhandlingerne her i Tinget, og hvor også SF og andre partier har været med, at vi har kunnet blive enige om nogle store, overordnede klumper, hvor vi faktisk gentagne gange har bevilget utrolig mange penge til at løse nogle af disse problemer.
Og derfor var mit budskab ikke et betonbudskab, men en slags stille appel om at lægge mærke til, at med hensyn til boligmulighederne ser det altså meget bedre ud nu, end det gjorde for bare nogle få måneder siden.
For hvis man spørger ude i amterne, hvordan det ser ud med hensyn til planlægningen i de kommende år på disse områder, bliver man faktisk glædeligt overrasket over, at der nu virkelig er kommet skred i tingene, og at der begynder at ske noget.
Og det synes jeg vi skal glæde os over frem for at tage det udgangspunkt, at vi her og nu skal gøre en hel masse ting, som alligevel skal gøres flere forskellige steder, hvis de skal blive til noget.
Så overordnet set vil jeg holde fast i, hvad jeg også sagde indledningsvis: Vi er positive over for de intentioner, der ligger her, men vi synes bare ikke, det er lige her og nu i dag i april, vi skal gøre det.
Pernille Frahm (SF), 1998-04-28:
Hr. Jørn Pedersen roser forslagets enkeltdele hver for sig, men mener, at der er rodet for mange ting sammen.
Så vil jeg da gerne høre, om hr. Jørn Pedersen vil støtte forslaget, hvis vi deler det op i fire og tager hver del for sig, for så kunne vi jo se, hvor mange dele vi kunne blive enige om, og det er jeg da meget villig til at se på. Og så kan jeg forstå, at grunden til, at den socialdemokratiske politik har ændret sig, er, at der er en anden regering, men så jeg vil sige, at der måske også er en anden holdning i de partier, der tidligere var i opposition.
Og denne debat går jo ikke bare tilbage til 1992, men faktisk helt tilbage til 1991, hvor vi havde den første debat om det her område, og hvor et enigt Folketing altså via en dagsorden besluttede, at der skulle ske noget på området.
Og nu sidder vi så i 1998 og forsøger at føre noget af det ud i livet, og det ville da være dejligt, hvis det kunne lade sig gøre, efter at der er gået 7 år.
Jørn Pedersen (S), 1998-04-28:
Nu må jeg jo sige til fru Pernille Frahm, at jeg er en af dem, der allermest har beklaget, at der var en periode, hvor fru Pernille Frahm ikke var medlem af dette Ting.
Men i den periode skete der virkelig fremskridt for de grupper, vi taler om her - uden at jeg dog dermed vil sige, at der er
nogen sammenhæng, men det gjorde der faktisk.
Men jeg tror altså, det vil klæde beslutningsforslaget - og det skal så være et godt råd til SF - at man fik konkretiseret det lidt, så vi frem for at diskutere denne meget brede vifte måske kunne begynde at diskutere delelementerne dér, hvor de hører hjemme.
Rikke Hvilshøj (V), 1998-04-28:
Bolig- og byministeren nævnede, at forslagsstillerne med dette forslag trykker på et ømt punkt.
Og det er et ømt punkt, som også Venstre er optaget af, for til trods for vores forkromede og fintmaskede socialsystemer er der fortsat mennesker, som det ikke er lykkedes det danske velfærdssamfund at tage ordentligt vare på.
Det drejer sig om at give de mennesker, der har vanskeligt ved at få en dagligdag til at hænge sammen, nogle ordentlige og trygge rammer, og i denne sammenhæng er der altså tale om boligrammerne.
Vi bruger mange ressourcer, økonomisk såvel som politisk, på at sikre en masse velfærdsgoder til folk, der sagtens kan tage vare på sig og sine, og vi glemmer let dem, der ikke råber op, men virkelig har brug for hjælp.
Og der skal ikke herske tvivl om, at Venstre fortsat ønsker at have fokus på, hvordan vi bedst kan hjælpe de allersvageste, også når det som her drejer sig om bomuligheder.
I 1996 blev der afsat penge til etablering af botilbud, og det ser nu ud til at ende med en støtte til - som jeg har forstået det - 886 boenheder.
Det er i hvert fald et stykke af vejen.
For et psykiatrisk hospital bør ikke være et sted, hvor man har sin folkeregisteradresse, men det kræver selvfølgelig, at der findes andre alternativer.
Og vi burde kunne bruge ressourcerne mere hensigtsmæssigt til at sikre nogle ordentlige botilbud, og her bør vi også overveje i højere grad at benytte satspuljen til sådanne initiativer.
Men om dette beslutningsforslag indeholder de rigtige fortsatte tiltag, vil vi gerne vente til den nærmere udvalgsbehandling med at afgøre.
Er det f.eks. en rigtig løsning at foretage en boligmæssig spredning i et forsøg på at sprede de vanskeligt stillede grupper, hvis de alligevel søger til byerne og koncentrerer sig dér?
Skal vi så ikke i stedet for møde dem dér, hvor de er, og hjælpe dem dér?
Vi vil appellere til kommunerne og amterne om at opprioritere dette område.
Og jeg mener faktisk, at vi skal passe på ikke at fratage kommunerne og amterne deres ansvar ved at detaillovgive om antallet af boliger til de vanskeligt stillede, ikke for kommunernes og amternes skyld, men fordi man lokalt har en meget bedre fornemmelse af det konkrete behov og mulighederne for en individuel tilpasning.
Men vi skal sikre kommunerne og amterne de nødvendige redskaber til at opfylde det meget brede politiske ønske om at skabe trygge rammer for vore vanskeligt stillede borgere.
Med den nye servicelov, der træder i kraft den 1. juni i år,
vil der blive mulighed for, at private organisationer får mulighed for at opføre refugier, bofællesskaber og andre botilbud uden først at skulle have en driftsoverenskomst med en kommune.
Og på dette område nærmer vi os også princippet om, at pengene følger borgeren, og det er det, vi har brug for, ikke store forkromede løsninger, men en masse differentierede tilbud, som er tilpasset den enkeltes behov.
Som sagt vil Venstre afvente udvalgsbehandlingen, før vi tager stilling til, om forslagene i dette beslutningsforslag er de rigtige forslag til sikring af bedre boligmæssige forhold for de udstødte og marginaliserede grupper i Danmark.