runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jens Rohde (V), 2000-05-11:
Ja, det er jo interessant at høre ministerens svar på debatten her i dag.
Der er i hvert fald noget, der tyder på, at public service det er alt, og så er det i øvrigt ligegyldigt, hvad det koster.
Det kan tv-stationerne så få lov at definere, og så hiver vi bare pengene op af borgernes lommer.
Det er jo så nemt bare at lave licensforhøjelse.
Det er dér, jeg synes, man mangler respekten for borgernes penge. Så er der børnereklamerne, hele opstramningen omkring reklamereglerne, også med sponsorering.
Der synes jeg vi mangler et svar på igen: Hvordan vil man sikre, at digitaliseringen virkelig bliver til noget, at der kommer nogle kanaler, som vil putte noget indhold i de multipleksninger, som vi får, og i det sendenet, som vi får, således at de penge, der er afsat til at udbygge det digitale net, også kommer rette sted hen, således at det er ikke er spildte penge?
Det svar har vi ikke fået.
Man laver en opstramning af børnereklamerne og tror, at vi kan opbygge en elektronisk Berlinmur omkring Danmark.
Det er måske det, jeg synes er sådan en lille smule inkompetent, og når jeg har været ude i karrige angreb, så kan man sige: Ja, men jeg kunne jo konstatere, før jeg nogen sinde gik ud med karrige angreb, at det holdt ministeren sig heller ikke tilbage for, og det samme gjorde CD's medieordfører jo heller ikke i medierne, så der tror jeg ikke nogen har noget at lade hinanden høre.
Så er der igen radiosiden.
En Kanal 4, der er et alternativ, det bliver ministeren ved med at påstå.
Hun taler mod bedre vidende, for der står helt klart, hvad den kanal skal indeholde.
Vi får ikke en ren kanalprofil.
Det må enhver da kunne se, det er da en kendsgerning.
Og får vi så et radioavisalternativ på P 5, jamen altså der er jo masser af radioavisalternativer i Danmark.
Der er bare ikke nogen af dem, der er landsdækkende, og det kan vi altså konstatere at vi heller ikke får her.
Vi får ikke et landsdækkende nyhedsalternativ til Danmarks Radio, og det er jo det, der er interessant, for der findes 33 trekilowattfrekvenser, fire tikilowattfrekvenser og én enkilowattfrekvens, og disse kan aldrig nogen sinde blive hverken 70 eller 80 pct. dækkende for landet.
Det er praktisk taget umuligt. Hvorfor vil vi så lave noget om, som er så godt?
Jamen det siger jo sig selv.
Vi synes ikke, det er godt, og vi kan jo konstatere, at der er et bredt mindretal i Folketinget, som heller ikke synes, at det er godt.
Bl.a. er der en konvergens i medierne markedsmæssigt og teknologisk, som man bliver nødt til at forholde sig til.
Derfor mener vi, at der bør laves én samlet lov for de elektroniske medier.
Der bør gøres op med blandingsøkonomier, der bør ske en liberalisering af reklame- og markedsføringsloven, og så skal det samles i én lov.
Vi vil have det ægte monopolbrud, lokalradioerne skal have ordentlige vilkår, og det betyder bl.a., at Koda- og Gramexafgifterne skal underkastes et nøjere eftersyn, og det skal licensen selvfølgelig også i respekt for borgernes penge.
Peter Duetoft (CD), 2000-05-11:
Vi kan ikke støtte det forslag til vedtagelse, men det kommer vel heller ikke som den store overraskelse.
Men jeg vil godt sige til hr. Søren Søndergaard, at jeg fra begyndelsen også var meget optaget af det med aviserne, og jeg kritiserede meget, at Danmarks Radio og TV 2 havde fået foræret de to radiokanaler på forhånd, bl.a. fordi jeg mente, at aviserne skulle med ind.
Og derfor er det bedst opnåelige for aviserne jo da, at de kan byde både på fireren og på femmeren.
Jeg tror, at samspillet mellem en radiokanal og et andet medie er så stærkt, også kommercielt, at dagbladene rent faktisk vil have fornøjelse af også at byde på fireren.
Så mener hr. Søren Søndergaard, at under de regler, der så er - og vi kan så være uenige om EU's udbudsregler og alt muligt andet, der rent faktisk findes om det her område - var det det bedst mulige, vi kunne gøre for dagbladene.
Søren Søndergaard (EL), 2000-05-11:
Efter vores opfattelse kan man godt give kanalen til aviserne.
Det, man ikke kan gøre, er, at man ikke kan give dem den via et udbud, og det er det, der er forskellen efter vores opfattelse, men det var lige præcis nogle af de ting, vi bad om at få undersøgt.
Nu vil jeg ikke læse de spørgsmål op, vi stillede, som vi altså ikke fik svar på, inden medieforliget var indgået, men det var lige præcis nogle af de ting, der skulle undersøges.
Og nu viser det sig, at vi her bagefter, lang tid efter medieforliget er indgået, skal diskutere, hvad der nu var rigtigt, og hvad der nu var forkert i forhold til de ting.
Det havde jo været mere hensigtsmæssigt, om vi havde gjort det, inden medieforliget blev indgået.
Aage Frandsen (SF), 2000-05-11:
Hr. Søren Søndergaard var inde på i sit andet indlæg her, at der var uenighed blandt de parter, som har indgået forliget, om, hvad forliget indeholdt.
Det er ikke korrekt.
Vi har forskellige tilgange til det, vi har forskellige ønsker, vi er forskellige politiske partier, og derfor er det ikke overraskende, at vi ikke har den samme holdning til, hvad vi gerne ville have haft ud af det.
Men det, der ligger i den aftale, der er indgået, er, at teksten for det første selvfølgelig er klar for os - det er vi enige om - og for det andet er der nogle ting i den tekst, der ikke er endelig afgjort.
Vi ved også med os selv, at der er en række ting, som skal forhandles videre.
Det er noget, som forestår i de kommende måneder, og derfor er der nogle ting, som vi jo heller ikke endeligt kan svare på.
Jeg kan ikke endeligt svare på alle spørgsmål.
Men der er ikke tale
om, at vi ikke er enige om indholdet i det.
Og så kan jeg ikke lade være med at sige om det forslag
til vedtagelse, som hr. Søndergaard har fremsat, at der laves mange forskellige typer af forslag til vedtagelse i Folketinget.
Som regel er det noget med, at man pålægger en regering noget, og som regel har forslaget til vedtagelse en konsekvens, hvis det bliver vedtaget.
Tænk, hvis det her blev vedtaget, hvilken konsekvens ville det så have?
Ingen konsekvens.
Det er jo lidt overraskende. Er man interesseret i at få vedtaget et forslag, som ingen konsekvens har, hvis det bliver vedtaget?
For det har ingen konsekvens, og derfor afspejler det vel nok også, at de forenede partier, der er imod medieaftalen, kan være enige om at sige, at regeringen er dum, og at ministeren er dum.
Det synes jeg ikke er den mest begavede form for forsøg på at lave en konklusion fra disse partiers side.
Den tilgodeser de centrale ting, som vi var interesseret i, først og fremmest omkring public service, omkring en række ting, vi gerne ville sikre.
Det gør man både på tv-siden og på radiosiden med hensyn til den fjerde radiokanal.
Der er en række ting, som man ikke på indeværende tidspunkt ved hvordan ender, men det afgørende for os har under hele forløbet og også som led i aftalen været indholdet i det, der kommer ud af det.
Søren Søndergaard (EL), 2000-05-11:
Et så enkelt spørgsmål som det, der går på, om det her medieforlig betyder flere eller færre reklamer i den danske æter er man uenig om.
Efter min opfattelse er det fuldstændig klart, at det betyder flere.
Hvis hr. Duetofts fortolkninger kommer igennem, så vil det betyde mere, og derfor nytter det jo ikke noget, at man siger, man er blevet enig om noget.
Man er blevet enig om noget, hvor det viser sig, at man vil gå i hver sin retning.
Så til det med, at denne her vedtagelse ikke har nogen konsekvens.
Nu er det jo sådan set ikke op til forslagsstillerne at tage konsekvensen af en vedtagelse.
Det må jo være dem, som vedtagelsen er stilet til.
Men derudover vil jeg sige, at det, vi forventer, er da, at man for det første ikke længere indkalder til forhandlinger og opfordrer folk til at stille spørgsmål og så lader være med at svare på spørgsmålene, før man har afsluttet forhandlingerne.
Og for det andet, at man, når man indkalder folk til forhandlinger, så løbende giver dem de skiftende udspil, der bliver produceret, så det ikke bliver sådan, at der er nogle, der får udspillene, og nogle andre, der holdes helt udenfor.
Det er sådan set den konsekvens, der er i det.
Og den synes jeg er utrolig konkret.
Erik Mortensen (S), 2000-05-11:
Nu skal vi ikke glemme, at det jo altså er et lovgivningsområde, hvor man, som også ministeren havde med i sit indlæg, rent faktisk får en rabat.
Det er jo altså procesenergi, vi taler om her, og der har man altså lavet en aftale med Told og Skat.
Det må vel siges at i hvert fald i henhold til den lovgivning, som er vedtaget i Folketinget, at være yderst fordelagtigt for et sådant erhverv.
Hr. Arne Melchior efterlyser så de eksempler, der måtte være.
Nu sagde jeg ikke, der er andre, jeg sagde, at det skulle ikke undre mig, at der var andre.
Det skulle være mærkeligt, om der ikke var andre i samme situation.
Men der gælder jo igen, at vi har vedtaget en lov om de muligheder - det er CO2-afgiftsloven, vi taler om - og ifølge den har man altså kunnet lave aftaler med Told og Skat i det omfang, man bruger det som procesvarme, og få nogle - vil jeg mene - rimelige vilkår.
Jeg mener også, at erhvervet i sine forhandlinger med ministeriet og ved foretræde i Skatteudvalget har givet udtryk for, at de løsninger, man kom frem til, var fair, men selvfølgelig aldrig 100 pct. tilfredsstillende.
Det er jo klart, der er sket noget i verden, der er sket noget med energiprisniveauet, og det kan vi jo altså ikke være herrer over.
De faldne bemærkninger, må jeg så sige, giver mig ikke anledning til at ændre Socialdemokratiets stilling til spørgsmålet.
Jens Kirk (V), 2000-05-11:
Det, ordføreren fra Socialdemokratiet siger, er jo ikke forkert.
Men jeg må desværre sige til den socialdemokratiske ordfører, at i praksis har det vist sig, at der forlanges meget mere, end der er nødvendigt, og dér må det være rigtigt, at den, der modtager støtten, har en mulighed for at agere og sige: Hov, her går man vist lidt for vidt.
Det er ikke altid nødvendigt for at kunne undersøge en bedrift, at man f.eks. skal have de private regnskaber.
Det har vi været udsat for i praksis.
Kim Andersen (V), 2000-05-11:
Gartnerierhvervet er et stort og vigtigt erhverv i Danmark både økonomisk og beskæftigelsesmæssigt.
Det tegner sig for hjembringelse af store nettovalutaindtægter og er også et vigtigt erhverv i forsyningen af den indenlandske efterspørgsel og i konkurrencen med importen på frugt-, grøntsags- og blomsterområdet.
Vi har kun et ønske om og en interesse i, at dette vigtige erhverv har de bedst mulige vilkår til fremme af økonomi og beskæftigelse, og vi synes i Venstre, at det er et positivt forslag, som CD her har fremsat, og det vil vi gerne tilsige vores fulde støtte.
Jeg synes også, det var positivt i skatteministerens indlæg før, at skatteministeren, sådan lyttede jeg mig til det, accepterede problemstillingen, og jeg opfattede det i og for sig også derhen, at ministeren ville medvirke til at finde en løsning.
Til den socialdemokratiske ordfører vil jeg gerne sige, at det er jo ikke noget argument, at der kan være andre erhverv, som kan være bragt i samme situation, at de belaster deres konkurrenceevne, fordi de skal tage lån for at afregne afgifter tidligt.
Det er jo ikke et argument for at afvise det her forslag.
Tværtimod burde vi have de erhverv og grupper med i forslaget.
Vi skal jo indrette vores afgifter og opkrævningsregler, så de er til at leve med for erhvervslivet.
Det er jo ikke et selvstændigt mål at gøre det så besværligt og omkostningstungt, at det kvæler virksomhederne og dermed nedlægger arbejdspladser.
Det er effekter, som vi i andre sammenhænge værdsætter højt og også gerne giver bevillinger til at nå.
Her kan vi få det som en sidegevinst.
Det er absolut værd at tage med. Vi vil som sagt fra Venstres side tilsige forslaget vores positive støtte og medvirker gerne til en hurtig behandling i udvalget.
Jens Kirk (V), 2000-05-11:
De stillede ændringsforslag nr. 1-4 kan være meget sympatiske, men i Venstre mener vi, at det vil være en devaluering af landmandsuddannelsen, hvis vi ligesom siger, at vi springer over modul 1 og 2. Og som en - der er måske flere her i salen - der har undervist på landbrugsskoler, så kan jeg fortælle, at det ikke er uvæsentligt, hvad man har lært på modul 1 og 2, fordi man videre hen i driftslederuddannelsen skal bruge det, man har lært på modul 1 og 2. Jeg synes også med den lovgivning, vi har herinde, hvor vi pålægger landbrugserhvervet mange ting, både biologisk og fysiologisk, at man skal vide mange ting, og så er det ikke uvæsentligt, at man har det hele med fra bunden af.
Landbrugsloven er der jo ikke lavet om på.
Hvis man opfylder betingelserne i landbrugsloven, så kan man forsat købe et landbrug.
Det er jo ikke sådan, at det her forhindrer nogen i at købe et landbrug.
De stillede ændringsforslag her forhindrer nogle i at købe landbrug med en statsgaranti.
Vi mener, det er en devaluering af landbrugsuddannelsen, hvis vi siger ja til det, og derfor siger Venstre nej.
Henning Grove (KF), 2000-05-11:
Fra konservativ side lægger vi da selvfølgelig stor vægt på, at man får en så god uddannelse som muligt, når man skal være landmand, ingen tvivl om det.
Men vi ved jo også, at der findes medarbejdere, der i løbet af en 5-6 år arbejder ude i landbruget, som lærer det praktiske fra grunden af, og som så pludselig får lyst til at købe en landbrugsejendom.
Vi er jo tilhængere af, og det går jeg egentlig også ud fra Venstre er, at vi får så mange iværksættere som muligt, og at vi ikke skal stille hindringer i vejen for det.
Det er dem, vi gerne vil give en håndsrækning med det her.
Vi har erkendt, at unge landmænd, der uddanner sig, skal have en særlig motivation til det, og derfor får de tilskud til det.
Vi har i det her ændringsforslag sagt, at der gives muligheder for, at de, der igennem håndens arbejde, igennem et stort stykke arbejde for andre landmænd har uddannet sig og lært af dem, skal have mulighed for at købe en landbrugsejendom. Vi har sagt, at så var det rimeligt, at staten gik ind
og gav en statsgaranti
Jeg forstår ikke, at Venstre, der vil være landbrugets parti, at Venstre, der vil have udviklingen på landet, ikke engang vil være med til det her, for det er også et forslag, som giver muligheder for at fastholde befolkningen ude i landbruget, ude på landbrugsejendommene, men nej tak, siger Venstre, det her skal være forbeholdt eliten og ikke den brede befolkning.
Vi giver kun en lille støtte til det her.
Jeg forstår ikke, at man siger nej til det.
Jens Kirk (V), 2000-05-11:
Jeg vil gerne sige til hr. Henning Grove fra Det Konservative Folkeparti, at vi siger ikke nej til nogen.
Man kan fortsat ifølge landbrugsloven købe den ejendom, hvis man opfylder betingelserne.
Men man kan også sige, at de, der er blevet 35-40 år og har lyst til at prøve noget andet, allerede har haft et langt liv med mulighed for fuld opsparing, hvor de altså har kunne lægge mere til side end dem, der er gået ind i en 6-årig uddannelse, som har været inde under ret skrappere regler for, hvordan uddannelsen skal forme sig, og som ikke har haft mulighed for den samme opsparing.
Der er jo ingen, der forhindrer de mennesker, der snakkes om her, i at gå i gang med noget, hvis de opfylder lovens krav, men vi synes, at med den lovgivning, som vi iværksættere har sat i værk her fra Folketinget, må det være rigtigt, at det er dem, der kommer ind i en 6-årig uddannelse, vi fortsat prioriterer højest.
Christian H. Hansen (DF), 2000-05-11:
Jeg vil også blot tilkendegive, at en af grundene til, at Dansk Folkeparti bakker op om det her ændringsforslag, er, at ændringsforslaget vil være med til at holde gang i meget af den debat, vi også har haft herinde om landdistrikterne, og give folk en mulighed for at træde ind i det her.
Man kunne måske have diskuteret det, da det første ændringsforslag lå der, hvor der var et tilskud, altså en økonomisk del inde, men den er nu taget ud, også lidt i et håb om, at vi så kunne få flertal for det her ændringsforslag, som ville have været til gavn for det samlede danske landbrug.
Men det ser ud til, at Venstre her svigter sit bagland, nemlig landbruget, og det må vi så bare tage til efterretning.
Så er det jo godt, at der er andre partier, der kæmper lidt for landbrugets interesser.
Henning Grove (KF), 2000-05-11:
Jo, men der er ingen tvivl om, at vi også synes, vi skal tilgodese de yngre landmænd, og det gør vi jo her.
Vi giver dem belønning med direkte tilskud.
Det giver en lille gulerod til folk, der i starten ikke tør gå ind i den store uddannelse, men som efter at have været i praktik i en del år har lært så meget, at de tør starte noget op, tør være iværksættere, tør være med til at holde liv i landdistrikterne.
Vi giver dem en ganske lille gulerod, ved at vi siger, at vi godt vil gå ind og give et statsgaranteret lån til dem på nogle betingelser - der er jo sat betingelser på her - sådan at vi har sikkerhed for, at de kan klare sig. Og det siger Venstre nej til.
Det siger Det Radikale Venstre nej til.
Man ødelægger en mulighed for at holde liv i landdistrikterne her.
Jeg synes virkelig, det er synd.
Jeg havde håbet, at Venstre ville tage en fornuftig beslutning her, men her er man underlagt Socialdemokratiet, ligesom Det Radikale Venstre er underlagt Socialdemokratiet.
Jens Kirk (V), 2000-05-11:
Jeg kan godt fortælle den konservative ordførere, at det her er en selvstændig vurdering af, hvad vi mener tjener landbruget og landbrugsuddannelsen bedst.
Landbrugsloven giver nogle andre muligheder.
Jeg synes jo faktisk, det er paradoksalt, at Det Konservative Folkeparti jo på mange andre områder synes, at vi skal have en vis uddannelse.
Jeg kan her ikke lade være med at nævne, at hvis landmændene selv skal give deres dyr medicin under gode forhold, så har De Konservative et andet standpunkt.
Her mener vi, at det er en landbrugsuddannelse, som vi synes skal være i orden, og det er den, vi belønner.
Henning Grove (KF), 2000-05-11:
Jeg må erkende, at Venstre er klemt her.
Det kunne man høre i den sidste argumentation.
Hvad har dog førstegangsbehandlinger af dyr at gøre med den her sag?
Den her sag er noget med at hjælpe landmænd til at fortsætte.
Folk, der tager en lille uddannelse, giver vi en chance for at være med her.
Men jeg forstår, at Venstre er klemt.
Jeg beklager, at man har taget den forkerte beslutning, men jeg håber så, vi en anden gang kan rette op på det.
Jens Kirk (V), 2000-05-11:
Til hr. Erling Christensen må jeg desværre sige, at det er jo ikke rigtigt.
Man kan ved begrundet mistanke bare indhente en retskendelse, og undertegnede har været ude for, at myndighederne har forlangt meget mere, end der var nødvendigt for at foretage en kontrol, og derfor har vi måttet spørge en minister om, hvad der skulle til, før den kontrol var nødvendig, og det viste sig, at det kun var 2/3 af det, man forlangte, der var nødvendigt.
For ligesom at have hånd i hanke med det her har vi syntes, at det skulle ind, og som sagt før, så er det nok kun en tre til fem stykker, der ikke frivilligt vil gøre det, og så kunne man sige, at det vel ikke var for meget at forlange, at vi havde en retskendelse.
Erling Christensen (S), 2000-05-11:
Jeg gentager, hvad jeg sagde: Det er noget med en automat det her.
I dag er det sådan, at hvis kontrollen har mistanke om, at der foregår noget ulovligt, så anvender de en retskendelse for at bruge retsplejelovens midler, således at man får den sigtedes beskyttelse, når man kommer ud i den situation.
Sådan er reglerne i dag.
Hvis man har mistanke om, at der foregår noget kriminelt, så indhenter man en retskendelse, for den, man aflægger kontrolbesøg hos, har den beskyttelse, som retsplejeloven giver.
Tove Videbæk (KRF), 2000-05-11:
Hr. Henrik Svane siger om den femte kanal, at man jo får en pose penge for den, og at disse penge vil man så bruge på en masse gode ting, bl.a. public service.
Men siger hr. Henrik Svane ikke dermed: Jamen den femte kanal er tabt, den kan vi godt glemme.
Vi kan ikke stille krav til den, men vi sælger den for den største pose penge, vi får, og så glemmer vi den, og så bruger vi de gode penge på nogle andre gode formål.
Er det i virkeligheden ikke det, hr. Henrik Svane siger?
Annie Lunde Hansen (CD), 2000-05-11:
Centrum-Demokraterne har lovet at meddele, hvad de stemmer
her til tredje behandling, og vi har undersøgt sagen, og vi synes, at vi vil give nogle af de yngre landmænd, som har en lang praktik i landbruget, en fair chance for at få et statsgaranteret lån, ved at de går ind på landbrugsskolerne og tager tredje modul i en driftsledereksamen, som varer et halvt år. Jeg synes, at hvis en ung praktisk landmand kan gå ind og tage et tredje modul uden at have modul 1 og modul 2, så er hans kundskaber ikke så ringe endda.
Der er noget af det, man har haft på modul 1 og 2, som han skal kunne for at tage modul 3. Så vi stemmer for ændringsforslag nr. 1-4, og selvfølgelig står vi ved, at vi stemmer for ændringsforslaget
om retskendelser sammen med Venstre.
Nu har der været sagt så meget fra Socialdemokratiets side.
Det har jo flere gange fra CD's side lydt, at vi var meget imod, at man skulle gå ind på privat ejendom uden retskendelse, men i nogle tilfælde har vi stemt for det, da der var tale om, at det var ved sygdomsbekæmpelse, og at der var fare for fødevaresikkerheden.
Men nu synes vi, at grænsen er ved at være nået, hvor man går ind uden retskendelser.
Derfor stemmer vi for det ændringsforslag sammen med Venstre, som vi også har meddelt før.
Kristen Touborg (SF), 2000-05-11:
Ved andenbehandlingen stillede SF et ændringsforslag om, at der kunne gives statsgaranti og -støtte til lån til visse yngre landmænd, som har stor praktisk erfaring, men ikke fuldt ud opfylder de teoretiske krav.
Det var et forslag, der blev nedstemt.
Desværre ser det jo ikke ud til, at der kan blive flertal for det.
Det kan jeg godt være ret forundret over at der ikke er.
Jeg er vel ikke så forundret over, at Venstre ikke vil stemme for det.
Venstre varetager jo først og fremmest de stores interesse, og de store landmænd skal nok sørge for den teoretiske uddannelse.
Men jeg er ret uforstående over for, at regeringen ikke kan støtte det her forslag, herunder at især De Radikale ikke vil være med.
Er det her virkelig radikal husmandspolitik?
Ja, jeg spørger bare.
Vedrørende ændringsforslagene fra Venstre må vi sige, at dem må vi stemme imod, ud fra at uanmeldte kontrolbesøg vil blive umuliggjort, hvis Venstres ændringsforslag gennemføres.
I praksis vil det ikke blive muligt for den kontrollerende myndighed at komme på uanmeldt besøg, og hvis landmanden dernæst afviser det, skal der skaffes en dommerkendelse, og
så vil det jo være muligt, hvis der er nogle fejl og mangler, der trænger til at blive rettet, at få dem rettet undervejs.
Det vil blive meget bureaukratisk, det vil også umuliggøre egentlige uanmeldte kontrolbesøg, og det er grunden til, at vi må afvise forslagene.
Vi mener altså ikke, det er et angreb på grundloven.
Jens Kirk (V), 2000-05-11:
Det er faktisk fantastisk, at vi her i det 151. år for grundlovens vedtagelse ikke respekterer § 72.
Hvorfor har vi den i grunden?
Hvorfor skal vi ikke respektere § 72?
Mogens Andreasen (DF), 2000-05-11:
Dette lovforslag kan for mange synes at være positivt, men vi anser det for at være et forslag, som er en videreudvikling af integrationsloven.
Det er jo oprindelig hensigten, at flygtninge skal hjem igen, og her integrerer vi dem så inden for arbejdsmarkedsområdet, ved at de kommer til at betale ATP.
Det er formentlig regeringens hensigt med det her at videreudvikle det sådan, at det bliver indvandrere og ikke flygtninge, og det er vi imod.
Og derfor stemmer vi nej til dette forslag.
Erik Mortensen (S), 2000-05-11:
Jeg synes selvfølgelig ikke, det er helt fair, at hr. Kim Andersen klandrer mig for ikke at ville tage andre erhvervsgrupper ind i det her.
Vi har, som jeg også sagde i mit svar, en lovgivning på det her område.
Vi har ikke en lovgivning for hver enkelt erhvervsgruppe.
Vi har da ikke en lovgivning, der siger, at vi skal opsøge hver enkelt erhvervsgruppe, som vi overhovedet kan komme i tanke om, og forhøre, hvordan dens forhold er.
Rent faktisk har vi altså en lovgivning, hvorefter man kan søge en aftale og dermed i lighed med gartnerierhvervet få nogle yderst lempelige vilkår.
At andre ting i hverdagen, som jeg også nævnte, omkring energipriserne så er med til at vælte eller skubbe til læsset, gør ikke sagen bedre, men det ændrer jo ikke noget ved, at vi har en generel lovgivning.