Louise Frevert (DF), 2002-05-23:
Jeg vil også starte med at kvittere for, at fru Bodil Kornbek fra Kristeligt Folkeparti har taget initiativ til at åbne debatten omkring folkeskolen, og specielt med hensyn til hvad regeringen har tænkt sig med folkeskolen.
Man kan så i den forbindelse stille det næste spørgsmål
omkring et nyt skoleforlig?
I de sidste 2 måneder har man i dagspressen kunnet erfare mange tiltag fra ministerens ministerium, og vi ordførere fra de andre politiske partier har bidraget med kommentarer og sideløbende ideer.
Jeg kan udmærket godt se og forstå, hvad det er, fru Bodil Kornbek vil med denne forespørgsel, nemlig at få ministeren ud af busken og få opklaret, om ministeren har andre relevante ting i ærmet end 10-punkts-programmet.
Stadig væk er det ikke nogen hemmelighed, at Dansk Folkeparti tager det som en selvfølge, at vi er med i de indledende forhandlinger omkring et folkeskoleforlig.
Nu har det jo været sådan, at efter at man har læst ministerens udspil med 10-punkts-planen, er man tilbøjelig til at tro, at mange af punkterne er skrevet direkte af efter Dansk Folkepartis holdningsprogram, bl.a. nævnt i stikordsform: sprogstimulering, indholdsbeskrivelse i børnehaveklassen, styrkelse af naturfag og historie, tidlig start på fremmedsprog og skoleledelse. Hvordan kan Dansk Folkeparti så gøre folkeskolen anderledes i forhold til regeringspartiernes udspil?
Bl.a. ønsker vi at gøre op med Danmarks Lærerforening.
Vi ønsker, at der skal laves om på den struktur, man har haft i lærerforeningen; overenskomsterne skal fundamentalt revideres.
Kunne det ikke være en fordel, at lærerne brugte tid på det, de er uddannet til, nemlig at undervise børnene?
Det kan ikke være rigtigt, at vi har en folkeskole, som hører til en af de dyreste i verden, samtidig med at vi i princippet har én lærer til ca. 10 børn, der undervises i folkeskolen.
For Dansk Folkeparti er det et vigtigt element, at børn hver dag kan møde op i deres skole og sige: Jeg er glad for at komme i skole for at lære.
Det er forhåbentlig det, der skal følge barnet hele skoleforløbet igennem, og det er også den intention, den lyst, den evne og den kompetence, der skal fremdrives hele skoleforløbet igennem.
Vi er i en teknologisk udvikling, hvor det kræver en del af de unge mennesker, når de skal i gang med en videregående uddannelse.
Derfor må alfa og omega være, at kimen til at dygtiggøre sig lægges allerede fra en meget tidlig alder.
Små børn elsker at tilegne sig kundskaber.
Det er kun vi voksne, der sætter en begrænsning.
Hvis vi animerer børnene til at ville lære, vil de elske at suge stoffet til sig.
Derfor kan man ikke have en ensartet undervisning i folkeskolen.
Vi har alt for længe rettet fokus på de svage elever, men hvad med dem, der faktisk er gode?
Vi har ligget under for janteloven så længe, at vi har glemt, at det kan være en fordel at være god.
Det er nødvendigt at få opretholdt interessen hos de gode børn, at man giver dem udfordringer.
Derfor kan holdinddeling, eller skal vi hellere kalde det differentieret undervisning i ordets egentlige betydning,
være utrolig nyttig.
Det vil også medføre, at læreren i en klasse er nødt til ikke at have den sædvanlige lærerrolle.
Dansk Folkeparti mener desuden, at det er en god idé, at man tester eleverne i undervisningen for at finde deres niveau.
Mange mener, at det giver en unødig konkurrence eleverne imellem, men vi mener, det er et godt parameter til at måle børnenes evner, og det kan faktisk bruges positivt, for test skal ses som et positivt tiltag, hvor man netop kan se, hvor barnet er henne, med henblik på at kunne gøre det bedre for barnet.
Hvis barnet har brug for mere undervisning, er det dér, man skal finde ud af det.
Hvis barnet keder sig, så er det også her, man skal sætte ind.
Til sidst vil jeg pointere, at for at børn kan vokse op og blive sunde mennesker, skal der være 1 times bevægelsestid om dagen, som WHO anbefaler.
Bevægelsestiden skal implementeres i den daglige undervisning.