runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-10-13:
Jeg havde selvfølgelig en forventning om, at hvis man vil være med i gamet og hvis man vil kunne sige nogle meget skrappe ting, så vil man også deltage i debatten og stå til ansvar for det, man selv har sagt.
Det tyder statsministerens seneste melding, det, at han ikke tager ordet, jo ikke på.
Derfor vil jeg gerne endnu en gang bede statsministeren komme herop på talerstolen og i meget klare vendinger fortælle os med navns nævnelse, hvad det er for nogle bevægelser, han nævnte for et øjeblik siden, som hr. Keld Albrechtsen skulle være modstander af, og som jeg skulle være tilhænger af.
Hvis man kan komme med sådan en sang - jeg ved ikke, om statsministeren tænker på de britiske konservative eksempelvis, men det ville være rart at få at vide præcis, hvem det er, statsministeren tænker på.
En anden ting, jeg gerne vil have statsministeren til at forholde sig til, er selvfølgelig sammenhængen i det, statsministeren har sagt fra talerstolen for et øjeblik siden.
Som jeg forstod det - og nu får vi jo en udskrift
af, hvad der præcis er sagt - så nævnte statsministeren, at der her fra Folketingets talerstol skulle være nævnt fra vores side, at hele familier med bl.a. bedsteforældre skal sendes ud af landet.
Jeg vil gerne spørge statsministeren: Hvornår er det sagt her fra Folketingets talerstol? Hvornår er den idé eller det forslag blevet nævnt her fra Folketingets talerstol?
Jeg går ud fra, at statsministeren har orden i sine papirer og selvfølgelig ved præcis, hvad han selv henviser til, og derfor kunne det også være rart at få det sat på plads.
Må jeg så ikke bare i stilfærdige vendinger tage så kraftig afstand, som jeg overhovedet kan, fra de udsagn, statsministeren kom med for et øjeblik siden.
Jeg vil gerne sige til statsministeren, at hjemme i mit barndomshjem var der stuerent.
Jeg vil gerne sige til statsministeren, at der fortsat er stuerent i mit hjem.
Derfor synes jeg, det var klogt af statsministeren så at tage en debat om det, hvis han endelig ønsker at gøre alle debatter her i Folketinget til en diskussion om et fordrejet forslag, som statsministeren så kan tage afstand fra.
Jeg vil synes, det ville klæde statsministeren, hvis han ønsker, at vores fremtidige debatter her i Folketinget skal køre på dét, så også at være villig til at tage debatten nu, når statsministeren selv har åbnet ballet.
Lene Espersen (KF), 1999-10-13:
Det var bare for at sikre os, at korttidshukommelsen ikke er alt for kort her.
Jeg vil godt spørge statsministeren, om de tanker fra Dansk Folkeparti, som statsministeren hentydede til, var de tanker, som vi for 21 timer siden hørte fru Pia Kjærsgaard komme med i det program på DR 1, der hedder Profilen, hvor fru Pia Kjærsgaard talte om 30, 40, 50, X antal familier, der skulle udvises af Danmark?
Anne Baastrup (SF), 1999-10-13:
Nu skal jeg prøve at overholde forretningsordenen.
Jeg vil godt spørge hr. Kristian Thulesen Dahl som redningsmand for fru Pia Kjærsgaard: Er hr. Kristian Thulesen Dahl enig i, at hr. Peter Skaarup nu har foretaget en redningsaktion over for fru Pia Kjærsgaard, idet hr. Peter Skaarup siger: Det var ikke tredje generation, vi mente der skulle smides ud.
Bedsteforældrene får lov til at blive her.
Det fremgår i hvert fald af et citat i en af dagens aviser.
Vil hr. Kristian Thulesen Dahl gå op og lave en eller anden form for redningsaktion, så vi andre ved, hvad det i og for sig er, Dansk Folkepartis formand render rundt og siger.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-10-13:
Det ene drejer sig om spørgsmålet om en bred regeringskonference, som hr. Knud Erik Hansen foreslog.
Efter min mening vil det være noget, man bør overveje mere end to gange fra SF's side, før man går ud og foreslår det.
En bred regeringskonference vil føre til to ting: For det første, at man vil eskalere unionsudviklingen fuldstændig ukontrollabelt med afskaffelse af vetoretten og alt muligt andet, som Prodi går og forestiller sig han gerne vil have med.
For det andet vil det føre til en ny omgang national kompromis her i Folketingssalen, og jeg synes, SF på baggrund af det, vi har oplevet i dag med den officielle ophævelse af det nationale kompromis, burde overveje mere end to gange, om
tiden er inde til at forsøge en gentagelse af det projekt i forbindelse med den kommende regeringskonference
Dette blot sagt til venskabelig overvejelse i SF på baggrund af de historiske erfaringer, som er indvundet.
Knud Erik Hansen (SF), 1999-10-13:
Med mange af de tendenser, der er i gang i EU, kan vi da godt frygte, at hvis vi åbner, åbner vi for noget, som vi ikke kan kontrollere. Men det hjælper ikke at stikke hovedet i busken.
Hvis vi mener, der er nogle opgaver, som EU skal løse, så må vi også få de opgaver bragt frem til debat og også få dem bragt frem til debat i EU.
Derfor ser vi gerne, at det bliver en mere bred konference end den smalle konference, som der nu er lagt op til.
Elisabeth Arnold (RV), 1999-10-13:
Jeg har en enkelt kommentar til hr. Thulesen Dahl og derefter
et spørgsmål.
Kommentaren går på behovet for fælles retlige regler, som hr. Thulesen Dahl sagde: Når vi nu har indgået Schengenaftalen, så er vi også nødt til at have fælles retlige regler.
Så det er ikke nogen betingelse, at man har fælles retlige regler.
Så spørgsmålet: Nu har jeg hørt, at hr. Kristian Thulesen Dahl spørger samtlige ordførere i dag, hvor lang tid der skal gå mellem udskrivelsen af en folkeafstemning og afholdelsen af den.
Kan vi så ikke også få et bud fra hr. Kristian Thulesen Dahl?
Det var der nemlig ikke noget bud om i det forslag til vedtagelse, der blev fremsat.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-10-13:
Jeg skal selvfølgelig over for formanden beklage min utilstrækkelige håndskrift, men sige, at jeg faktisk ikke havde planlagt at fremsætte et sådant forslag i dag, for jeg havde håbet, at vi under debatten kunne have fået en diskussion om et fælles sæt spilleregler.
Derfor var det mit udgangspunkt, at der slet ikke var behov for det, for jeg tænkte: Selvfølgelig kan vi da lave dét.
Mit eget bud har været, at den mindste periode er 12 måneder, fra man udskriver en folkeafstemning, til den bliver afholdt, men det ligger vi da ikke fast på.
Det afgørende er da, at der kan laves en fælles aftale alle Folketingets partier imellem.
Jeg forstår stadig væk ikke, at vi ikke engang kan få et svar fra de ordførere, der har haft ordet, og som er blevet bedt om at komme med en vurdering af, om man f.eks. er villig til at gå ned på 6 uger og sige: Jamen vi nøjes med 6 uger, fra vi udskriver en folkeafstemning, til den bliver afholdt.
Vi kan ikke engang få et svar på det og få at vide, om man vil gå så langt ned.
Det synes jeg da er faretruende.
Lad mig bare sige om det andet, fru Elisabeth Arnold rejser: Jamen jeg skal medgive, at der selvfølgelig vil være områder, hvor vi kan have andre regler, men jeg tror bare, at den indre logik i det her, er, at der i en stadig højere grad kommer fællesregler, når man har et område med fuldstændig åbne grænser.
Det er den udvikling, som jeg synes er uheldig.
Anne Baastrup (SF), 1999-10-13:
Til Hr. Keld Albrechtsen: SF står ikke med nogen som helst hat i nogen som helst hånd.
Vi er sat i verden for at forandre den, og vi sætter os ikke over i hjørnet og siger nej, nej, nej til nogen som helst forandring.
Vi ønsker et andet EU, og hvis vi bare siger: Vi vil ikke lave nogen forandringer, så fastholdes det EU, som er nu, og det er ikke godt nok.
Derfor er det vores ret og pligt at forlange en regeringskonference, som tager nogle af de emner op, som vi ikke fik igennem i Amsterdamtraktaten.
Alt andet ville da være at stikke blår i øjnene på vores vælgere.
Ellers kan jeg give hr. Keld Albrechtsen fuldstændig ret.
Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre har opsagt det nationale kompromis.
Det har de jo gjort i det sidste års tid eller halvandet.
Nu er der så truffet formelle beslutninger på deres årsmøder.
Men det behøver jo ikke at betyde, at SF så bare skal sætte sig hen i et hjørne og sige nej, nej, nej.
Vi vil have forandret verden, og det er også det, vi arbejder på hele tiden, og vi vil have en regeringskonference, som rent faktisk ændrer nogle af de ting, der er problemet med den måde, som EU fungerer på.
Frank Dahlgaard (UP), 1999-10-13:
Jeg skal ikke forlænge debatten unødigt, men der er én ting, jeg altså ikke begriber, og som jeg vil bede hr. Keld Albrechtsen prøve at forklare mig, måske begyndende nu her: Hvordan kan et såkaldt venstreorienteret parti være så meget imod, at tingene skal foregå kollektivt og i fællesskab?
Det er jo dybt konservativt at stå vagt om nationalstaten og det nationale demokrati og folkestyre, at have sine egne grænser, sit eget pengevæsen og politi, sine egne myndigheder, sin egen nationale lovgivning og regler, selv at kunne bestemme i sit eget land og kæmpe for det.
Men at Enhedslisten og venstrefløjen er modstandere af dette kollektive helvede, set med konservative øjne, hvor det hele er fælles, det fatter jeg ikke.
Elisabeth Arnold (RV), 1999-10-13:
Blot en kommentar til diskussionen om det nationale kompromis: Det er nu 7 år gammelt, og i det står der, at de fire danske forbehold kun kan ændres ved en folkeafstemning.
De kan altså ændres, nemlig ved en folkeafstemning.
Så hvis man ønsker en folkeafstemning om et eller flere af de danske forbehold, så er det ikke et brud på det nationale kompromis, så er det en nøje efterlevelse af de fælles regler, vi aftalte.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-10-13:
Med hensyn til det sidste, så var det jo en del af det nationale kompromis, som jeg tror alle husker, at der skulle føres en helt anden europapolitik, og de fire undtagelser blev set som en integreret del af denne helt anden europapolitik.
Det var den, SF fik skrevet ind i det nationale kompromis, og det er jo den, man har fået sat punktum for i dag.
Så vil jeg sige tak til fru Anne Baastrup
for hendes svar på det, jeg spurgte om
Jeg kan jo så oplyse, at Enhedslisten har bedt om, at vi får en forespørgsel specielt om regeringskonferencen og om den danske politik i forbindelse med regeringskonferencen.
Og hvis SF dér vil være med til, at vi stiller nogle forslag om at pille nogle af de beføjelser ud af EU's unionstraktat, som står der nu, så er det da naturligvis noget, som jeg synes vi skal prøve at blive enige om.
Nu har jeg blot markeret, at jeg synes, man i den her situation skal være forsigtig med at have nogen som helst illusioner om, at EU kan drejes hen til en anderledes og mere fornuftig politik.
Alt tyder jo på, at det desværre går den helt modsatte vej.
Så til hr. Frank Dalgaard: Her er svaret jo i og for sig givet af fru Lene Espersen.
Fru Lene Espersen kom med en meget præcis forklaring på, hvad Unionen går ud på.
Den går nemlig ud på ved hjælp af f.eks. konvergenskriterierne at sikre, at uanset hvad vi måtte mene her i Folketinget, så er vi tvunget til at føre konservativ økonomisk politik.
Det synes jeg ikke er nogen særlig god og demokratisk ordning.
Jeg kan godt se ud fra Det Konservative Folkepartis synspunkt - som man jo ikke kan skyde hr. Dalgaard i skoene - at der kan være noget tiltalende i at være tvunget til at føre sin egen politik, men det er altså ikke vi andres livret, det må jeg sige, og derfor er vi imod foretagendet.
Anne Baastrup (SF), 1999-10-13:
Jeg vil godt spørge hr. Keld Albrechtsen, om han ikke er enig i, at det jo må være et brud på det nationale kompromis' bestemmelse om, at det er en langsigtet EU-politik, der lægges til grund for de fire forbehold - af hensyn til forretningsordenen.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-10-13:
Jeg er ikke sikker på, at jeg helt forstod spørgsmålet, men det, jeg sagde, var, at i det nationale kompromis indgik jo, at der skulle føres en helt anden europapolitik, og i den var jo også undtagelserne en bærende del af konstruktionen.
Hvis jeg har sagt det anderledes i første omgang, så beklager jeg det.
Det var i hvert fald det, som jeg forsøgte at give udtryk for.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-10-13:
Nu kunne man diskutere mange former for redningsmænd, men jeg synes, det er påfaldende, at den her debat tager sit udgangspunkt og derefter løber ud fra det, statsministeren kommer med her i sin svarredegørelse; så kommenterer vi og stiller spørgsmål, og vi tager endda først korte bemærkninger til statsministeren, og efterfølgende, i anden runde, stiller vi spørgsmål til statsministeren, og så er det ikke muligt at formå statsministeren til at svare på de spørgsmål.
Det synes jeg er mærkværdigt.
Hvis man selv vil åbne ballet, må man også være villig til at gå ind i diskussionen. Så skal jeg sige til hr. Keld Albrechtsen, som siger det samme, som statsministeren sagde: at der skulle være en række højreorienterede bevægelser, som Dansk Folkeparti støtter rundt om i Europa: Hvad er det for nogle højreorienterede bevægelser?
Kan vi ikke få sat navne på?
Hvad er det for nogle, der hentydes til, som Dansk Folkeparti skulle støtte?
Det kunne være meget interessant at få uddybet også fra hr. Keld Albrechtsens side, når nu statsministeren ikke vil uddybe det, men han har jo sagt det samme.
Så skal jeg sige til fru Anne Baastrup, at det, som hr. Peter Skaarup har givet udtryk for, og som fru Anne Baastrup er har fru Anne Baastrup fuldstændig ret i.
Jann Sjursen (KRF), 1999-10-13:
Jeg vil bare sige med hensyn til åbningsdebatten, som jeg jo selvfølgelig ikke skal genudsende her i dag, at det, som fru Pia Kjærsgaard bekræftede over for mig, var, at kriminelle indvandrere skal sendes hjem også tre generationer tilbage.
Så vil jeg i øvrigt spørge hr. Thulesen Dahl, som lagde vægt på, at Dansk Folkeparti også går ind for at bekæmpe fremmedhad og tager initiativer til det, hvilke initiativer det så mere præcist er.
Anne Baastrup (SF), 1999-10-13:
Jeg vil da godt kvittere for, at hr. Kristian Thulesen Dahl nu her fra Folketingets talerstol siger, at Dansk Folkeparti havde en idé om, at tre generationer skal smides ud, hvis der er en enkelt, der er kriminel, men at den idé nu efter en redningsaktion fra hr. Peter Skaarup er blevet revideret, således at det kun er to generationer, der skal smides ud.
Jeg kvitterer.
Lene Espersen (KF), 1999-10-13:
Jeg har også to korte spørgsmål til hr. Kristian Thulesen Dahl, og jeg beklager meget, at de ikke handler så meget om det ekstraordinære topmøde i Tammerfors, men nu har debatten jo ligesom taget en lidt anden drejning.
Jeg vil bare bede hr. Kristian Thulesen Dahl bekræfte, at hr. Kristian Thulesen Dahl er enig med fru Pia Kjærsgaard i de udtalelser, som fru Pia Kjærsgaard kom med i »Profilen« i og som handlede om, at det for Dansk Folkeparti er ligegyldigt, om denne her gruppe mennesker, der skal ud af landet - og så taler vi ikke engang om, hvor mange generationer det er, men det drejer sig om et sted mellem 30 og 60 familier, der skal smides ud - har dansk statsborgerskab eller ej.
Det vil jeg godt høre hr. Kristian Thulesen Dahls svar på.
Charlotte Antonsen (V), 1999-10-13:
Ja, undskyld, hvis fru Espersen ikke vil, så vil jeg gerne.
Jeg vil gerne forsøge at relatere denne her diskussion til, hvad der står oppe på tavlen.
Vi kommer vist desværre til at give hr. Thulesen Dahl meget taletid på denne her måde, men jeg vil nu alligevel spørge til det sidste, hr. Thulesen Dahl sagde, for jeg synes ikke, det sådan skal stå alene: Kan jeg få bekræftet, at hr. Thulesen Dahl og hans parti ikke vil være med til at give flygtninge de rettigheder, der følger af, at vi nu lukker, havde jeg nær sagt, eller i hvert fald laver oplysningskampagner og forsøger at dæmpe de illegale indvandreres flugt eller rejse til EU?
Vil det så sige, at man fra Dansk Folkepartis side vil til at stemme ja, hver gang der skal gives FO - mandat - generelt til de flygtningepolitiske tiltag, vi ser fra EU?
Lene Espersen (KF), 1999-10-13:
Man bliver da helt inspireret af Venstres ordfører til netop at forsøge at relatere den diskussion, vi har nu, også til det, der foregår på det ekstraordinære topmøde i Tammerfors, og dér er der bl.a. et diskussionsemne, der hedder grundlæggende rettigheder, frihedsrettigheder.
Mit spørgsmål til hr. Kristian Thulesen Dahl er: Hvor har Dansk Folkeparti egentlig tænkt sig at sende mennesker
hen, som har dansk statsborgerskab, men som bliver frataget det?
Hvilket land forventer Dansk Folkeparti vil tage imod mennesker, der er statsløse, og som ikke har noget statsborgerskab?
Hvor er det præcis, man vil sende dem hen?
Keld Albrechtsen (EL), 1999-10-13:
Jeg forstod på hr. Kristian Thulesen Dahls bemærkning, at Dansk Folkeparti i virkeligheden støtter den rapport, som nu bliver godkendt på topmødet i Tammerfors.
Jeg ved ikke, om jeg har forstået det rigtigt, men jeg forstod i hvert fald, at de dele af rapporten, som indebærer, at det bliver vanskeligere for flygtninge at nå frem til Europa, støtter Dansk Folkeparti.
Det overrasker mig for så vidt ikke, for det er jo den flygtningepolitik, Dansk Folkeparti har.
Men jeg må da sige, at for mig giver det anledning til at spørge statsministeren, om ikke hr. Kristian Thulesen Dahls bemærkninger nødvendiggør endnu en tæt læsning i regeringen af den rapport, for jeg er da bange for, at statsministeren i virkeligheden er på vej ud i noget snavs nu med den opbakning, som han dermed får til rapporten.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-10-13:
Jeg tror, jeg til fru Charlotte Antonsen vil sige, at jeg ret præcist har forsøgt at gøre rede for, hvad der er Dansk Folkepartis holdning i forhold til forskellige dele af det samarbejde, som foreligger: Vi siger ikke på forhånd ja eller nej til at diskutere det her område, heller ikke i EU-regi, og vi siger heller ikke på forhånd, at der er forslag, som vi ikke støtter.
Tværtimod har jeg så nævnt et par områder, hvor vi faktisk kan se, at der kan være en idé i det.
Det, der er helt afgørende, er bare, om Danmark selv bestemmer, om det er på et mellemstatsligt grundlag, og om vi i givet fald, hvis vi ønsker det, kan fravige de EU-regler, som bliver vedtaget.
Det synes vi er meget afgørende, og det kan jo være til fordel for flygtninge eller det modsatte, men det afgørende er selvfølgelig, at vi har en mulighed for det.
Det tror jeg egentlig også er et svar til hr. Keld
Albrechtsen
Vi har ikke forestillet os med den idé, vi
er kommet med, at man kan sende nuværende danske statsborgere ud af landet.
Og punkt 2: I forhold til f.eks. palæstinensere tænker vi på en konkret aftale, der kunne indgås.
Men vi har ikke tænkt på, at det skal være et forslag, der med tilbagevirkende kraft fratager dem, der nu er blevet danske statsborgere, deres danske statsborgerskab.
Ebbe Kalnæs (CD), 1999-10-13:
Jeg skal gøre det ganske kort og på CD's vegne meddele, at vi har fuld tillid til, at regeringen og statsministeren i de kommende forhandlinger prøver at få det bedst mulige ud af det med de holdninger, vi heldigvis har bredt i Danmark.
Så vil jeg også gerne benytte lejligheden til at sende en ros til Venstres ordfører, som var dejlig klar i sin tale, i sit hovedindlæg her.
For at forkorte det yderligere har jeg sprunget nogle korte bemærkninger over, og jeg vil gerne spørge hr. Thulesen Dahl, som siger, at man ikke har noget sådan konkret forslag at fremsætte, om det er 30 eller 60 eller nogle andre antal: Vil det sige, at vi kan frygte, at der er et forslag af en sådan karakter på vej?
Jann Sjursen (KRF), 1999-10-13:
Det er helt oplagt, at det er en god ting at få en fælles flygtninge-/indvandrerpolitik blandt EU's medlemslande.
Jeg vil godt gentage det, som jeg sagde i den foregående forespørgselsdebat, og som er helt afgørende for Kristeligt Folkeparti, når det gælder asylpolitikken, nemlig at det er Genèvekonventionen, der bliver lagt til grund for EU's asylpolitik, og at det er det afgørende pejlemærke for regeringen. Sådan hørte jeg også statsministeren sige det, da han besvarede forespørgslen, som vi nu behandler.
Jeg synes også, det vil være et vigtigt signal at få sendt fra selve topmødet i Tampere, meget gerne også, som jeg ser det, i en egentlig sluterklæring, hvor man får fastslået
dette helt grundlæggende princip, denne helt grundlæggende konvention, også for EU's asylpolitik.
Den fælles asylpolitik er vigtig for, at flygtninge ikke bliver kastebold mellem de enkelte EU-lande, er også vigtig for, at enkelte lande ikke går hen og bliver en form for flygtningemagneter og påtager sig større byrder end andre lande i EU-fællesskabet.
Det er det, der er udgangspunktet
for Kristeligt Folkeparti, når vi taler om en fælles asylpolik i EU.
Om den oplysningskampagne, som EU påtænker at iværksætte i en række lande, og som også har været diskuteret her i debatten, vil jeg sige, at vi fra Kristeligt Folkepartis side har noteret os den kritik af kampagnen, som UNHCR er kommet med.
Også fra Amnesty International
har der været hejst advarselssignaler.
Ikke fordi vi synes, at en oplysningskampagne i sig selv er forkert.
Det er udmærket som baggrund, også for, at vi kan undgå, at måske nogle af flygtningene, som ikke reelt har asylbehov, flygter.
Men det er klart, at hvis det udvikler sig til, som noget i hvert fald på et tidspunkt kunne tyde på - det har dog ændret sig siden, vil jeg sige - en regulær skræmmekampagne, så må vi selvfølgelig stå af.
Det kan jo betyde, at folk ikke flygter, selv om de rent faktisk har asylbehov.
Jeg synes, det er vigtigt at holde frem, at det ikke kun er det snævre kriminalitetsområde, man fokuserer på i Tampere, men at det også er, havde jeg nær sagt, et udvidet kriminalitetsbegreb, som indgår i overvejelserne.
Heri støtter vi regeringens linje.
Med disse få ord og pejlemærker for regeringen fra Kristeligt Folkepartis side i forhold til Tampere-topmødet vil jeg sige, at det synes at blive et vigtigt topmøde - måske ikke på det konkrete beslutningsmæssige plan, men i hvert fald på det holdningsmæssige plan -
hvor det er afgørende vigtigt set med Kristeligt Folkepartis øjne, at regeringen offensivt går ind og tager fat på debatten, som man vil gøre det om fremmedhad, for det er jo spørgsmål, som er påtrængende, ikke bare i Danmark, men også i andre EU-medlemslande.
Og jeg synes, det er vigtigt, at stats- og regeringscheferne sender klare og entydige signaler vedrørende dette fra topmødet.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-10-13:
Jeg ved ikke, om statsministeren har et særligt kendskab til det, der skete i 1930'erne, men jeg skulle hilse og sige, at det, som statsministeren fremdrager skete i 1930'erne, og det, Dansk Folkeparti står for, er to meget, meget forskellige ting. Jeg synes, det er meget bekymrende, at vi skal have en debat herinde i Folketinget, hvor det ikke handler om dialog og debat om de konkrete problemer, der er i det danske samfund, men hvor det handler om, at hver gang Dansk Folkeparti her i dag har henvendt sig til statsministeren og spurgt, hvad statsministeren mente i sin åbningstale, eksempelvis når han nu selv fremdrager disse emner, at man nu skulle gøre noget ved bandekriminalitet og lignende, hvad der lå i det, så har vi ikke fået noget som helst svar fra statsministeren, så har statsministeren forholdt sig tavs.
Og næste gang statsministeren så tager ordet, er det for at kaste smuds ud i salen og bagefter sige: Nej, hvor I lugter!
Jeg synes, det er en ærgerlig, lidt primitiv debatform, som jeg synes statsministeren burde holde sig for god til.