Claus Hjort Frederiksen (V), 2002-05-23:
Jeg synes, at der i de seneste måneder har været en glædelig udvikling på arbejdsmarkedet i relation til det at få flere udlændinge i arbejde.
Vi har jo igangsat et fællesarbejde med arbejdsmarkedets parter og med kommunerne, og jeg fornemmer, at man er enig om, at der nu skal gøres en kraftanstrengelse for at få de mange mennesker integreret på en arbejdsplads, som hidtil har levet uden for.
Det her lovforslag tager jo udgangspunkt i de tal, som
har været debatteret, nemlig at der er for mange udlændinge, der ikke har et arbejde, og nu må vi samles om at gøre en indsats for, at de kommer i arbejde.
Jeg vil så godt knytte nogle kommentarer til den debat, der har været her i salen.
Forslaget er som bekendt led i regeringens samlede udspil på udlændingeområdet.
Specielt i forhold til det her lovforslag, nr. L 126, har der fra flere sider været udtrykt bekymring for, om starthjælpen er tilstrækkelig til at sikre et forsørgelsesgrundlag for de grupper, som af en eller anden årsag ikke umiddelbart kan komme i beskæftigelse. Jeg vil godt understrege, at starthjælpen er den generelle ydelse, der udbetales til alle, og baggrunden er, at de nuværende ydelser holder store grupper uden for arbejdsmarkedet, et problem, kritikerne af starthjælpen slet ikke har forholdt sig til.
Starhjælpen og den lavere introduktionsydelse skal sikre, at vi får de persongrupper, der er omfattet af ydelsen, hurtigst muligt ud på arbejdsmarkedet.
De, der ikke her og nu eller på sigt kan komme ud på arbejdsmarkedet, skal som i dag have hjælp på anden måde.
For enkelte er der måske ikke anden udvej end en social pension,
men for langt de fleste, tror jeg, at man ved målrettet revalidering og ved ansættelse i fleksjob kan få dem ud på arbejdsmarkedet, så de kan opnå en almindelig lønindtægt. Den sociale pension kan suppleres med indtægter fra et skånejob, jobbet kan samtidig medvirke til en bedre integration også af de handicappede, som ikke kan klare et ordinært job eller et fleksjob. I udkastet til betænkningen udtaler et mindretal sig meget kritisk om fleks- og skånejob, idet det påpeges, at arbejdsmarkedet ikke er gearet til at påtage sig sociale opgaver for en gruppe personer med så atypiske og sammensatte problemer som traumatiserede flygtninge.
Jeg deler ikke det synspunkt.
Da Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre sad i regering var der ingen grænser for, hvor velsignede disse to instrumenter var, og hvad det rummelige arbejdsmarked kunne bidrage med i forhold til blandt andet disse persongrupper.
Jeg ved ikke, hvorfor det ikke skulle virke nu.
Et andet gennemgående spørgsmål, der har været stillet, er, om forslaget ikke giver kommunerne flere udgifter, herunder administrative udgifter.
Jeg vil igen gøre opmærksom på, at det spørgsmål skal forhandles med de kommunale parter, og der er vel ikke tradition for, at den type spørgsmål tages op i Folketingssalen.
I øvrigt vil jeg godt henvise til bilagene fra det åbne samråd, hvor jeg gjorde klart, at de skøn, der var, jo var det bedste, ministerierne kunne komme op med, og det er det, vi er forpligtet til, og det er altså ikke at betragte som et forhandlingsudspil til forhandlinger med kommunerne. Et tredje spørgsmål, der har været oppe, er, at danskere, der opholder sig i udlandet, kan blive berørt af reglerne. Her vil jeg sige, at de fleste vil have muligheden for at forsikre sig mod arbejdsløshed, hvorved de kan undgå at komme på starthjælp i tilfælde af arbejdsløshed ved hjemkomsten. Hvad angår de studerende, vil de ofte modtage SU, mens de opholder sig i udlandet, og jeg kan ikke forstå, at det skulle være et problem, at de så skal have starthjælp, som svarer til SU'en, hvis de ikke kan finde noget at leve af, når de er vendt hjem og ikke kan finde et arbejde. Jeg skal endelig gentage, at de foreslåede nye regler om indførelse af ret til kontanthjælp er i fuld overensstemmelse med Danmarks internationale forpligtelser, herunder artikel 23 i flygtningekonventionen.
Det kan jo være lidt svært at besvare spørgsmålet.
Det kommer an på ret meget, det kommer an på statsborgerskab, opholdstid i landet, hvilket opholdsgrundlag man har som udlænding osv.
Som flygtning, det vil sige, når de pågældende har fået opholdstilladelse, modtager de introduktionsydelse.
Efter 3 år kommer de over på starthjælp.
Når man har fået opholdstilladelse, har man de samme muligheder, som findes i lovgivningen i dag.
Man har således ret til at modtage fleksjob, førtids- og folkepension, skånejob, arbejdsløshedsdagpenge, syge- og barseldagpenge og diverse ydelser i medfør af sundheds- og servicelovgivningen efter de sædvanlige regler herom.
Og jeg vil godt understrege, at der er intet, der er ændret i disse regler. Men efter forslaget vil introduktionsydelsen være lavere, og en eventuel revalidering skal foregå på introduktionsydelsen. Personer, der modtager starthjælp, har også de øvrige muligheder, som findes i lovgivningen i dag bortset fra, at en eventuel revalidering skal foregå på starthjælp.
De har således også ret til at modtage fleksjob, førtidspension osv. efter de sædvanlige regler herom.
Hvilke regler i pensionssystemet, der finder anvendelse, afhænger af, hvor man har opholdt sig, og om man er dansk statsborger, eller i hvilket andet land man har statsborgerskab.
Det kan være på grund af de indgåede bilaterale aftaler om sociale forhold, det kan være EU-regler.
Der vil jeg godt henvise til svaret på spørgsmål 21 under udvalgsbehandlingen og understrege, at reglerne ikke er ændret i forhold til tidligere.
Det var også gældende, før denne regering kom til.
Lovforslag nr. L 126, som vi jo debatterer nu, regulerer således visse forhold, der er omfattet af lov om aktiv socialpolitik, kort sagt kontanthjælp og revalidering.
Så har fru Elsebeth Gerner rejst spørgsmålet om teknisk bistand til et ændringsforslag.
I det sidste spørgsmål, spørgsmål 28, fra udvalget, bliver jeg bedt om at yde
lovteknisk bistand til et ændringsforslag, som: »...med hundrede procents sikkerhed garanterer, at mennesker, som ikke har opholdt sig 7 ud af 8 år i Danmark, kan få fulde sociale ydelser, bl.a. almindelig førtidspension, hvis de ikke er arbejdsdygtige og ikke kan påtage sig nogen former for arbejde.«
Det er især udtrykket »fulde sociale ydelser«, der giver anledning til tvivl, og som under normale omstændigheder ville give anledning til en dialog mellem forslagsstillerne og ministeriet.
I det nye spørgsmål anvendes begrebet fulde sociale ydelser, der ikke er noget entydigt begreb, tilsyneladende i en anden sammenhæng.
Fulde sociale ydelser eksemplificeres således med almindelig førtidspension, og almindelig førtidspension er betegnelsen for den laveste førtidspensionssats bestående af grundbeløb og pensionstillæg, hvor fulde sociale ydelser, hvis man anvender forståelsen fra spørgsmål 25, må antages at være højeste førtidspension.
En udbetaling af starthjælp, der ikke er reduceret som følge af egne eller ægtefællers indtægter, vil herudfra kunne opfattes som værende fulde sociale ydelser af sin art.
Vi har også problemer med udtrykket »ikke kan påtage sig nogen former for arbejde«.
Alle vil vel have en eller anden form for arbejde, de ikke kan påtage sig.
Og spørgsmålet angiver ikke, hvilke former der nærmere tænkes på.
Men jeg vil naturligvis sørge for, at vi yder bistand under den fornyede udvalgsbehandling, som jeg kan forstå forslaget skal igennem igen.
Det Radikale Venstre foreslår, at starthjælpsmodtagere, som er under revalidering, skal have en revalideringsydelse til fuld takst.
Det er regeringens opfattelse, at revalidering er et vigtigt redskab til at få personer med nedsat erhvervsevne ind på arbejdsmarkedet.
Det er vores opfattelse, at starthjælpen har et niveau, man kan leve af, og at revalideringen er en god mulighed for efterfølgende at opnå beskæftigelse og dermed en højere levestandard.
Det Radikale Venstre foreslår endvidere, at starthjælpsmodtagere, som på grund af fysiske eller psykiske handicap ville opfylde kravene til at få førtidspension, hvis de var danske statsborgere, skal have en ydelse svarende til fuld kontanthjælp.
Det er min opfattelse, at vi så vidt muligt skal forsøge at give mennesker en mulighed for at opnå en tilknytning til arbejdsmarkedet.
Som nævnt kan revalidering være en mulighed, men nogle kan også have behov for et længerevarende behandlingsforløb.
Regeringen finder fortsat, at starthjælpens niveau er et rimeligt generelt forsørgelsesniveau.
Personer, der på grund af handicap har særlige behov, kan hjælpes gennem de muligheder, der er i medfør af bl.a. lov om social service.
Som det fremgår af bemærkningerne til lovforslaget, ønsker regeringen at sikre, at de lavere starthjælpssatser ikke medfører utilsigtet anvendelse af reglerne om dækning af udgifter i særlige tilfælde.
I øvrigt vil jeg så takke det flertal i Folketinget, der støtter lovforslaget.