Henrik Svane (RV), 1999-05-18:
Lad mig begynde med at ønske ministeren til lykke, for det har været en meget vanskelig opgave at finde frem til en løsning for Det Kongelige Teater, og det er en udfordring, som indtil flere ministre er snublet over, og derfor er det godt, at visionerne endelig er blevet til konkrete planer.
Det er desuden særlig glædeligt for mig som ordfører for Det Radikale Venstre at kunne konstatere, at der er nye tider på vej for Det Kongelige Teater
, for i Det Radikale Venstre har vi altid prioriteret kulturen højt, og derfor har det været sørgeligt at skulle se på nedslidningen af nationalteatret gennem de seneste mange år, uden at det har været muligt at skabe bedre rammer, men det er heldigvis sket nu med den aftale, der er indgået mellem fire forligspartier.
Dermed er murstensdiskussionerne forhåbentlig færdige, således at scenen, om jeg så må sige, er sat til den egentlige opgave: at skabe kultur på et nationalt og internationalt meget højt niveau. Så nu skal debatten til at handle om indholdet og ikke om formen.
Med den foreliggende aftale er der nemlig lagt op til inden for et overskueligt tidsperspektiv at sikre lige gode forhold for alle fire kunstarter.
I første omgang er det skuespillet, som prioriteres, men ingen af de øvrige kunstarter svigtes med aftalen.
Danmark får med aftalen også et opera- og musikhus.
I Det Radikale Venstre opfatter vi ikke dette bofællesskab som en nedprioritering af operaen, tværtimod.
Det er derfor min overbevisning, at vi fra politisk hold med forliget har givet Det Kongelige Teater nogle gode og reelle muligheder for at fastholde, fremme og udvikle den nationale kultur og dermed også den danske kulturforståelse. Men udviklende og udfordrende kultur sikres selvfølgelig ikke alene ved politiske forlig.
Det kræver en dygtig og visionær ledelse og engagerede og tilfredse medarbejdere.
Derfor pålægges de også et stort ansvar for, at rammerne udfyldes på en fornuftig måde, og derfor skal den overordnede ledelse såvel som de ansvarlige for de enkelte kunstarter turde satse på samarbejde og fremme af gensidig inspiration.
Det er en svær opgave, men den kan og skal løses.
Samtidig er det nødvendigt med større frihed til hver enkelt kunstart, større selvbestemmelse og mulighed for at disponere og prioritere kunstnerisk og økonomisk
, og det gælder selvfølgelig både i lyst og i nød.
En sådan kompetenceforskydning vil alt andet lige styrke engagementet hos de respektive ledelser og dermed være med til at give borgerne et unikt nationalteater, hvor der eksperimenteres med de kunstneriske udtryksformer, og hvor udviklende og ikke mindst udfordrende kunst fremmes.
Som kulturministeren indledningsvis nævner i redegørelsen, inspireres den danske kultur udefra i disse år, og traditionerne udfordres.
Globaliseringen, pluralismen, de multikulturelle samfund og andre internationale strømninger påvirker og fornyr hastigt den danske tradition.
Det er en fragmentationstid, hvor mange fælles referencer langsomt bortfalder, og det skal vi være bevidste om, men ikke nødvendigvis kede af, for selv om traditioner er væsentlige elementer i kulturforståelsen, er traditionalisme det absolut ikke.
Traditionerne skal videreføres, fornys og tilpasses nye tider, og det kræver markante kulturinstitutioner som Det Kongelige Teater, der skal være et væksthus og mødested for kulturlivet i hele Danmark, som det fremgår af redegørelsen.
Det er vigtigt for Det Radikale Venstre, at Det Kongelige Teater bidrager til at fremme den kulturelle og kunstneriske udvikling ved at inspirere de mange mindre kulturcentre, der er geografisk spredt ud over hele landet.
Samtidig skal teatret være et mødested for mennesker med forskellige udgangspunkter og variere repertoiret og formidle god kunst og kultur til et bredt udsnit af den danske befolkning.