runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Søren Søndergaard (EL), 1998-11-12:
Fru Pia Kjærsgaard ønsker, at lovlig politisk aktivitet på venstrefløjen skal registreres, hvis den efter hendes vurdering er ekstrem.
Og tænk, det synes jeg er et helt legitimt synspunkt.
Jeg deler ikke synspunktet, jeg er ikke enig i synspunktet, men jeg synes, at man da har ret til at have det synspunkt.
Derimod er det sådan, at Politiets Efterretningstjeneste ikke må gennemføre fru Pia Kjærsgaards politik, bare fordi fru Pia Kjærsgaard har det synspunkt.
Så hvis fru Pia Kjærsgaard ønsker, at Politiets Efterretningstjeneste skal gennemføre den politik, hun ønsker, og som hun har lov til at ønske, så kræver det, at man herinde lige laver en lille lovændring eller en ændring af praksis og regler, der går ud på, at Politiets Efterretningstjeneste gerne må registrere alene på grundlag af lovlig politisk virksomhed. Det kan fru Pia Kjærsgaard så snakke med justitsministeren om.
Måske kan der skaffes et flertal for det.
Man har jo kunnet høre, at der var en del, der har været
ret optaget af og i virkeligheden ret sympatisk indstillet over for ideen.
Men afgørende er det, at det altså er noget, der skal besluttes her.
Derfor vil jeg godt spørge fru Pia Kjærsgaard
: Er fru Pia Kjærsgaard ikke enig med mig i, at hvis det ønske, som hun har, skal realiseres, så kræver det, at der bliver vedtaget en lov herinde, eller at ministeren udsender nogle andre retningslinjer end de gældende?
Frank Aaen (EL), 1998-11-12:
Fru Pia Kjærsgaard kalder Dansk Folkeparti for et demokratisk parti.
Det kan man jo sætte spørgsmålstegn ved, når der lige er argumenteret for, at det er i orden at registrere og overvåge alle dem, som fru Pia Kjærsgaard er uenig med.
Det, der bringer mig herop, er, at fru Pia Kjærsgaard i formiddags sagde, at DKP'ere var voldelige, og derfor var det i orden at registrere dem.
Det har jeg to gange bedt fru Pia Kjærsgaard om enten at undskylde eller dokumentere og efterfølgende rejse som sag ved en domstol.
Man kan ikke bare beskylde DKP'ere for at være voldelige.
Det finder jeg mig ikke i.
Jeg vil gerne have enten en undskyldning, eller at der rejses en retssag.
Christian H. Hansen (DF), 1998-11-12:
Da vores ordfører ikke kan være til stede, idet han er optaget af et andet møde,
skal jeg blot meddele følgende: Dansk Folkeparti ser positivt på, at man strammer betingelserne, forstået på den måde at man bruger straffeloven og bruger straffeattester og lign. i forbindelse med adgang til forsvaret. Der er et spørgsmål, jeg gerne vil have lov til at stille til ministeren.
I lovforslaget står der i sidste del noget om tilskud til militærnægterorganisationer.
På hvilket grundlag mener ministeren, at der er rimelighed i, at man giver tilskud til sådanne militærnægterorganisationer?
I Dansk Folkeparti finder vi ikke nogen særlig grund til dette.
Afslutningsvis skal jeg sige, at vi vil følge lovforslaget positivt og kan støtte det, og vi ser frem til en positiv udvalgsbehandling.
Søren Søndergaard (EL), 1998-11-12:
Jeg troede, jeg havde forstået hr. Holger K. Nielsen korrekt, men så kom fru Birthe Rønn Hornbech og forskellige andre herop, og så kom jeg i tvivl, så derfor bliver jeg nu nødt til at få det bekræftet.
Når hr. Holger K. Nielsen snakker pænt om den norske model, ligger der vel også deri, at hr. Holger K. Nielsen er en stor tilhænger af, at man også laver en historisk undersøgelse, at der f.eks. kan være historikere som følgegruppe, og så er det, jeg vil spørge hr. Holger K. Nielsen: Mener hr. Holger K. Nielsen så, det skal være sådan, at disse historikere kun må undersøge ting på højrefløjen, eller mener hr. Holger K. Nielsen, at de også kan undersøge lige så meget på venstrefløjen?
Hvis hr. Holger K. Nielsen mener det sidste, er det så hr. Holger K. Nielsens konklusion, at en sådan undersøgelse vil bringe alt frem, om hvad der er foregået både på højrefløjen og på venstrefløjen, og dermed som undersøgelse vil give et, måske ikke dækkende, men i hvert fald godt udgangspunkt for at diskutere, hvad der er sket i den periode?
Holger K. Nielsen (SF), 1998-11-12:
Jeg skal også bede hr. Duetoft om at slappe lidt af.
Der er ingen, der har foreslået hverken Johnny Hansen eller Benito Scocozza.
Det er ikke det samme som et minifolketing, som fru Elisabeth Arnold sagde før.
Der er tale om, at der, som jeg sagde, er bred tillid i offentligheden, blandt partierne her i Folketinget, blandt politikerne til, at det her bliver gjort ordentligt.
Der er tale om en efter min mening ganske vanskelig undersøgelse, hvor man skal ned i dokumenter, man skal ned i arkiver, man skal foretage forhør, og man skal virkelig undersøge, hvad der er sket.
Det gjorde man i Norge.
Lundkommissionen gjorde disse ting, havde kompetencen til det, havde evnen og viljen, og der var bred enighed.
Hele det norske Storting stod bag, stort set.
I offentligheden var der bred enighed om, at der var gjort et fremragende stykke arbejde, samtidig med at historikere også gik i gang med at se på disse ting.
Men man skal også have tillid til, at det foregår på demokratisk forsvarlige præmisser.
Det sikrede den norske undersøgelse, så de dér mærkværdige antydninger om, hvem jeg kunne forestille mig kom med i denne kommission, vil jeg godt bede mig fritaget for.
Vi har et seriøst ønske om at få denne undersøgelse - i modsætning til hr. Duetoft, kan jeg forstå.
Vi har et seriøst ønske om det.
Vi mener, det er vigtigt, og derfor er jeg også villig til at forhandle med regeringen om, hvordan det kan komme til at foregå på en måde, så der sker det, som statsministeren sagde: Hver en sten bliver vendt.
Peter Duetoft (CD), 1998-11-12:
Selv om jeg er voldsom modstander af forslaget her, kan man jo risikere, at det går igennem, og man kan vel også risikere, at det i en eller anden form går igennem med SF's støtte.
Derfor er det vel ikke helt uvæsentligt at vide, hvilket miljø SF forestiller sig der skal være i sådan en undersøgelseskommission.
Nu hørte jeg hr. Holger K. Nielsen i et af sine første indlæg sige, at det norske system var godt, fordi den yderste højrefløj og den yderste venstrefløj var repræsenteret.
De ord blev faktisk brugt.
Jeg vil gerne spørge, om hr. Holger K. Nielsen mener, at det borger for kvaliteten af en sådan undersøgelseskommission, hvis man f.eks. anbringer Benito Scocozza og Johnny Hansen som to af medlemmerne af den.
Er det sådan, vi skal lege, at vi altså får fløjpolitikere ind, som skal sidde og være med til at bedømme disse ting for at skabe troværdighed ifølge hr. Holger K. Nielsens synspunkter?
Frank Jensen (S), 1998-11-12:
Jeg havde ikke regnet med, at også det argument skulle komme op under forhandlingerne her i dag om det lovforslag, som jeg på regeringens vegne har fremsat, nemlig at der skulle være et eller andet mistænkeligt ved lovforslaget, al den stund at det er udarbejdet af Justitsministeriet.
Jeg synes efterhånden, at der ikke er det argument, som man ikke føler kan anvendes i denne sag.
Alt kan ligesom bidrage til at skabe mistænksomhed og mistænkelighed.
Jeg vil godt sige til hr. Holger K. Nielsen, at jeg har det fulde ansvar for dette lovforslag på regeringens vegne, og jeg ved, at der er vidner til stede her i salen på, at det paragraf for paragraf er blevet vendt og drejet, således at dette lovforslag med dets mange paragraffer er et lovforslag, som jeg og regeringspartierne tager det fulde ansvar for.
Så hr. Holger K. Nielsen skal lade være med at forsøge at skabe en eller anden mistænkeliggørelse ved, at lovforslaget er udarbejdet på sædvanlig vis i Justitsministeriet, når det drejer sig om forhold, der gør sig gældende inden for justitsministerens ressort.
Jeg synes, det ville være klædeligt for debatten, at vi ikke bruger den slags argumenter, som bare bidrager til at skabe større mystificering omkring forholdene.
Birthe Rønn Hornbech (V), 1998-11-12:
Vi mener, at det, der er fundamentalt forkert ved regeringens lovforslag, er, at det fokuserer på noget helt forkert.
Det fokuserer på politiets efterretningsvirksomhed.
Det, der er det afgørende, er, hvorfor man er nødt til at have en efterretningsvirksomhed, og her har vi hele tiden sagt, at det ville være herligt med et historisk opgør, der blæser ud for alle vinde, hvad det var for ulovlige aktiviteter, venstrefløjen kom med. Men det behøver vi jo ikke nogen undersøgelse af.
Lad os endelig få det blæst ud for alle vinde, men det behøver vi som sagt ikke engang herinde i Folketinget.
Jeg kan jo mærke på den ømskindethed, der er på venstrefløjen i dag, at man er meget bange for at få sine egne tidligere udtalelser og aktiviteter frem i lyset.
Holger K. Nielsen (SF), 1998-11-12:
Prøv lige at slappe lidt af.
Fordi det er Folketinget, der udpeger, bliver det da ikke et minifolketing.
Hvad er det for noget rent ud sagt nonsens, man skal høre her fra talerstolen?
Det, som det drejer sig om, er, at man får nogle personer udpeget, som der er bred tillid til.
Det kan foregå på flere forskellige måder.
Jeg har påpeget, at den måde, der er skitseret i dette lovforslag,
er uhensigtsmæssig, fordi den ikke giver sikkerhed for en bredde, der er vigtig og nødvendig.
Jeg vil selv finde det udmærket, at man gjorde som i Norge.
Der har ikke med hensyn til den norske model været nogen som helst, hverken i Norge eller mig bekendt andre steder bortset fra nu her i det danske Folketing, der har anket over den måde, som man sammensatte kommissionen på.
Tværtimod var der bred tilfredshed med, at alle parter
og alle synspunkter var repræsenteret
Der er også andre muligheder, vil jeg sige til fru Arnold, og dem vil vi godt diskutere med regeringen.
Så spørger hr. Buksti, om vi ville have stemt for vores beslutningsforslag.
Meget morsomt spørgsmål.
Svaret er selvfølgelig ja.
Nej, men alle ved jo godt - o.k., det er længe siden, hr. Buksti har været i opposition - at der er forskel på de ressourcer, som et oppositionsparti har, og et regeringsparti har.
Jeg må også sige, at somme tider synes jeg, det måske kan være en fordel, at man ikke har Justitsministeriets embedsmænd til at sidde og formulere alle paragraffer, for jeg er helt overbevist om, at når man ser på det her lovforslag, går faktisk tre fjerdedele af indholdet ud på, hvordan man skal begrænse mulighederne for at få sandheden frem.
Der skal være en balance mellem de to synspunkter: at få reelle muligheder for, at sandheden kan komme frem, og naturligvis at holde fast i nogle grundlæggende retssikkerhedsmæssige principper.
Det er det, vi ønsker, og det tror jeg godt at vi kan få en diskussion
med regeringen om.
Bendt Bendtsen (KF), 1998-11-12:
Jeg vil gerne have lov at gentage mit spørgsmål til fru Elisabeth Arnold: Er Det Radikale Venstre på trods af, at det kalder sig et borgerligt parti, klar til at gennemføre denne undersøgelse sammen med SF og Enhedslisten?
Elisabeth Arnold (RV), 1998-11-12:
Til hr. Bendt Bendtsen: Jeg er også en repræsentant for det borgerlige Danmark.
Jeg er repræsentant for Det Radikale Venstre, og jeg er opvokset i et godt borgerligt hjem og har fået en borgerlig opdragelse og alt det dér.
Og jeg har også lært om borgerrettigheder og om de gode borgerlige dyder altid at tale sandt og være venlig over for folk.
Og jeg vil blot sige til hr. Bendt Bendtsen, at den regering, som i 1968 udstedte en erklæring om, at ingen kan blive registreret alene på grund af lovlig politisk aktivitet, bestod af Det Konservative Folkeparti, Venstre og Det Radikale Venstre.
Og den erklæring er vigtig for mig, og den burde også være vigtig for hr. Bendt Bendtsen.
Vi taler meget om retssikkerhed, siger hr. Bendt
Bendtsen.
Ja, det gør vi faktisk, og det mener vi faktisk også at Det Konservative Folkeparti plejer at gøre, og det gør Venstre også.
Og der er en retssikkerhed forbundet med det her, for der skal være retssikkerhed for, at man ikke registreres alene for lovlig politisk virksomhed.
Det er det, det hele handler om.
Og jeg synes ikke, der er nogen grund til at vrænge ad den yderste venstrefløj.
De har lige så meget ret til demokratisk beskyttelse, som vi andre har, der repræsenterer
det borgerlige Danmark.
Til hr. Jann Sjursen vil jeg blot sige, at i spionkredse tror jeg nok man opererer med to begreber: »Need to Know« og »Nice to Know«. Og Need to Know er det, som jeg mener denne undersøgelse skal tilvejebringe: vigtige oplysninger, som skal tilvejebringe basis for en fremtidig lovgivning for PET's virksomhed, som også lader sig kontrollere.
Og Nice to Know er det, som den historiske undersøgelse kan redegøre for, og det synes jeg ville være utrolig spændende, og den vil jeg slet ikke udelukke at vi kan få samtidig med denne undersøgelse.
Jann Sjursen (KRF), 1998-11-12:
Det, som jeg synes kunne være interessant at spørge fru Elisabeth Arnold om på nuværende tidspunkt, hvor fru Elisabeth Arnold har understreget på Det Radikale Venstres vegne, at man selvfølgelig som regeringsparti står bag undersøgelsen her, men også kan se det interessante i at få foretaget en historisk undersøgelse, det er, om fru Elisabeth Arnold vil bekræfte eller give tilsagn om her fra Folketingets talerstol i dag, at Det Radikale Venstre som supplement til det lovforslag, som vi diskuterer her og nu, vil arbejde for at få nedsat en forskergruppe, eller hvad det nu måtte være, som parallelt med det arbejde, som kan blive igangsat med L 65, kan se på de historiske aspekter af Efterretningsvæsenet og selvfølgelig de grupper, som vi også har været inde på at diskutere her i dag.
Det er meget væsentligt for Kristeligt Folkeparti at få det spørgsmål belyst og høre De Radikales mere præcise holdning til det
Bendt Bendtsen (KF), 1998-11-12:
Nu er det jo ikke så tit, vi kan aftvinge Det Radikale Venstre en klar melding: Man hilser denne her undersøgelse velkommen!
Normalt er der jo et flertal i dette Folketing, endda et meget stort flertal, der går ind for at beskytte vores efterretningstjenester, og det, jeg hører fru Elisabeth Arnold sige her til sidst, er, at man med vold og magt vil gennemtvinge denne her undersøgelse, havde jeg nær sagt.
Der er i dag kommet en markant melding fra det borgerlige Danmark - måske lige med undtagelse af hr. Jann Sjursen, der synes, at det er en god idé - om, at det borgerlige Danmark ikke ønsker det her lovforslag.
Så jeg vil gerne høre fra Det Radikale Venstre, om man er klar til at smide sig i hænderne på Enhedslisten for at gennemføre denne her undersøgelse.
Og så vil jeg spørge Det Radikale Venstre én gang til: Man går så meget op i retssikkerhed, men nu kommer man altså med en kollektiv beskyldning mod hele personalet i Efterretningstjenesten, og de skal igennem afhøringer, og så skal man efterfølgende tage stilling til, om man kan gøre et retligt ansvar gældende. Er det retssikkerhed?
Peter Duetoft (CD), 1998-11-12:
Jeg er nu ked af, at hr. Frank Aaen undrer sig, for jeg synes, jeg har forsøgt at forklare, hvorfor vi ikke vil.
Og så håbede jeg, at de argumenter var gode nok til, at man i hvert fald kunne forstå vores synspunkt, selv om man ikke var enig i dem.
Om sikkerhedsgodkendelser vil jeg godt sige, at jeg synes, det er helt legitimt, at man også kigger på de her ting.
Og i mit første indlæg nævnte jeg med vilje ikke, hvad man bruger dem til; dér brugte jeg ikke de eksempler på sikkerhedsgodkendelser, for det er da naturligt, at man i et demokrati siger: Jamen kære venner, ville det være en særlig genial idé, at mennesker, der f.eks. i deres formålsparagraf har det formål at omstyrte samfundet, skulle have en nøgleposition i forsvaret?
Og jeg ved ikke, om den bestemmelse stadig væk er opretholdt, men på et tidspunkt kunne man vel heller ikke som rocker blive medlem af hjemmeværnet, og det er vel også rimeligt nok, for der er vel visse grænser for, hvad et demokrati skal finde sig i.
Til fru Line Barfod vil jeg godt sige: Ja, der er mange ting, jeg ikke ved, men det overgås kun af én ting, og det er åbenbart det, fru Line Barfod ikke ved.
Men hun gætter sig til gengæld til en uendelig masse ting og har en masse fine ideer om, hvad der foregår.
Og det er godt at have eventyrdigtere i Folketinget
; det synes jeg er helt fint, men meget realisme i det synes jeg nu ikke der er, for man kommer altså meget rundt i systemet med fru Line Barfod.
Men jeg under hende det, for det er jo hende og hendes partis fortvivlede forsøg på at vaske fortiden af sig.
Frank Aaen (EL), 1998-11-12:
Uanset antallet er der jo ingen tvivl om, at folk er blevet registreret over en meget bred vifte, fordi de har været aktive i det ene eller det andet.
Og fordi Jyllands-Posten i dag har bragt det i fokus, ved vi jo, at den registrering, der skete, og som NATO havde pålagt os at gennemføre, skulle ske, for at man kunne sikkerhedsgodkende folk, og det synes jeg er interessant - det har desværre ikke spillet så stor en rolle i dagens debat, men jeg kendte godt dokumentet i forvejen - for sikkerhedsgodkendelse er noget, der sker både i militæret og i politiet, men også i forbindelse med forskellige poster inden for den offentlige administration, og når der er en registrering på folk, er det ret givet, at det også i nogle tilfælde har ført til, at de ikke har kunnet få en sikkerhedsgodkendelse og dermed heller ikke har kunnet få den stilling, som de ellers var selvskrevne til at få. Så selvfølgelig har det haft konsekvenser.
I hvert fald kan man sige, at det med stor sandsynlighed har haft konsekvenser, og også derfor - ikke af hensyn til mig, men af hensyn til mange andre mennesker - bør vi selvfølgelig have den undersøgelse, og jeg undrer mig lidt over, at CD ikke kan se det.
Peter Duetoft (CD), 1998-11-12:
Til fru Elisabeth Arnold: Jeg kan jo stille ændringsforslag en million gange i det her hus
, men de mennesker, der er døde, bliver jo ikke levende af det.
Der er nogle fundamentale ting ved en undersøgelse 30 år efter.
Nu ved jeg ikke, om fru Elisabeth Arnold har haft
samme fornøjelse som jeg i en periode for år tilbage at være domsmand.
Mennesker kan ikke huske, hvad der er sket ved en ulykke eller en forbrydelse bare et år eller halvandet år tidligere.
Der er 87 forskellige forklaringer og en masse digteri i det.
Hvad så 30 år efter, hvor man dels ikke har de mennesker, der har været involveret i det, dels har man ikke de papirer, dels har man ikke hele atmosfæren, og hvad ved jeg?
Det er dér, min pointe er.
Jeg tror ikke, den undersøgelse kan give et rigtigt billede, og derfor synes jeg, man skal bruge kræfterne på noget andet, nemlig at sørge for at sådan noget ikke kan ske, hvis systemet ikke er godt nok i dag.
Det behøver man ikke alle mulige eksempler til.
Det sker jo mange gange herinde i Tinget, at vi gør kontrolsystemer bedre uden at gå ud og dokumentere en million gange, at det er gået galt hele vejen igennem.
Så til hr. Frank Aaen: Jamen jeg kan da godt forstå, at der er nogle mennesker, der gerne vil vide, om de er registreret.
Jeg er ikke i stand til at tage stilling til alle de forskellige tal på 400.000, og hvad ved jeg, for jeg ved ikke noget om det.
Og jeg vil også påstå med al respekt for den skrivende presse, at de ting, der kommer frem dér, ikke giver et dækkende billede af, hvordan og hvorledes tingene hænger sammen.
Men uden at skulle provokere en ny debat frem må jeg sige, at det, der er interessant ved en registrering, er vel, om den har været brugt til noget.
I virkeligheden var det jo det, der ville være den store pointe: hvis man kunne dokumentere, at mennesker, der blev registreret, så blev forhindret i at gøre det ene og det andet og det syvende, for det er jo i virkeligheden det, der er hovedproblemet.
Ellers må jeg jo sige, at hvis man mener, at en lovlig organisation har nogle sideaktiviteter, der ikke er rare, skal man vel have lov til at registrere de aktiviteter for at forsøge at bevise, at der foregår noget ulovligt i dem.
Jeg vil gerne vende tilbage til vores diskussion om nynazisterne, hvor jeg ved, at Enhedslisten og vi plejer at være enige: Jeg vil altså meget nødigt vente, til det korps dernede har banket folk ned, med at holde lidt tjek på det.
Jeg synes faktisk, det er rimeligt, at vi gør det lidt tidligere, også selv om det officielt er en lovlig politisk organisation.
Elisabeth Arnold (RV), 1998-11-12:
Jeg synes, hr. Peter Duetoft selv røbede en stor interesse for at få demokratidiskussionen, som er meget vigtig i den her sag, og også for at få gode råd om, hvordan vi kan lave den fremtidige kontrol, så demokratiet har en mulighed for at kontrollere den aktivitet, som en efterretningstjeneste nødvendigvis må have.
Men svaret på det skal vel ikke være at sige nej til en undersøgelse.
Svaret skal vel være at sige: Så lad os få en bedre undersøgelse end den, der er lagt op til her.
Kom med nogle ændringsforslag, lad os gå ind i en dialog om det i stedet for bare at sige: Det går nok ikke, der kommer nok ikke noget ud af det, derfor siger vi bare nej.
Frank Aaen (EL), 1998-11-12:
Det, vi ved med sikkerhed om angrebsplaner, var, at NATO havde planer for at indlede angreb mod Østeuropa.
Vi har også sikkerhed for, at man i Østeuropa havde planer for, hvordan man ville angribe bl.a. Danmark, i det tilfælde at NATO gik til angreb.
Det er muligt, der også er dokumenter, der viser, at man også derovrefra havde planer om at angribe først.
Det er muligt, det vil jeg gerne have frem, det vil jeg gerne have historikere til at grave i.
For hvis det er rigtigt, så vil jeg gerne have den vished, og så vil jeg også skarpt tage afstand fra det.
Jeg er imod alle, der starter en krig, uanset hvem det er.
Så til det andet spørgsmål.
Det er jo ikke bare DKP'ere, der er blevet registreret, det er alle mulige, der har været engageret i fredsarbejde, solidaritetsarbejde, venskabsarbejde, kulturelt samarbejde.
Kan hr. Peter Duetoft ikke forstå, at der er nogle mennesker i Danmark, der har behov for at få vished.
Hvad er rigtigt, og hvad er forkert i den her sag?
Peter Duetoft (CD), 1998-11-12:
Først til hr. Frank Aaen: Nu gjorde jeg med vilje det i mit indlæg, at jeg lod være med at gå ind i den dér højre-venstre-diskussion.
Jeg vil gerne kaste mig ind i diskussionen om, hvem der vasker sit tøj hvornår, og hvem der har skiftet meninger m.v.
Hr. Frank Aaen er jo heldigvis en af dem, der ikke kan angribes for det, så det er jo glimrende, men der er nogle af hr. Frank Aaens tidligere partifæller, som immervæk har været hurtige til at løbe væk fra alt, hvad de stod for.
Men jeg vil bare sige til hr. Frank Aaen, at jeg undrer mig over, at hr. Frank Aaen har glemt, at der i DDR faktisk blev fundet papirer i det militære system, der viste angrebsplanerne for Danmark.
Det var en historie, der kørte fire dage, og så glemte alle alt om den, men den kom faktisk frem efter Murens fald.
Der løber jo mange rygter i øjeblikket, og det fører mig så over til fru Elisabeth Arnold.
Jeg betragter demokratidiskussionen som den vigtigste, helt klart - og i øvrigt tak for rosen til talen - men den side af demokratidiskussionen, jeg efterlyser, handler også om, hvordan og hvornår og hvor længe demokratiet har ret til at forsvare sig.
Den side af diskussionen skal man altså også have med.
Min hovedpointe var, at jeg tror ikke, at den klarhed, Det Radikale Venstre ønsker, kan komme ved denne undersøgelse, og jeg har givet fire grunde til, hvorfor jeg ikke tror at man kan det.
Kunne man, kan det godt være, at det havde været en god idé.
Men min pointe er, at jeg ikke tror på og CD tror ikke på, at vi får et billede, der kan bruges, og derfor kan man altså godt uden at grave ned alle mulige steder sikre sig i en fremadrettet diskussion at give så meget sikkerhed for den parlamentariske indsigt som overhovedet muligt, eventuelt ved at justere det nuværende system.
Lad os kigge på det, for jeg tror, det bliver et halvt, et kvart, en tiendedel, en hundrededel billede, man ville få skabt, hvis man lavede undersøgelseskommissionen.
Det er det, der er hovedpointen, og derfor er fru Elisabeth Arnold og jeg måske ikke så uenige.
Jeg tror bare ikke, at det billede, fru Elisabeth Arnold i virkeligheden ønsker, kan blive skabt.