Inger Beinov Støjberg (V), 2006-12-01:
Jeg skal først og fremmest takke for muligheden for endnu en gang med et bredt sigte at diskutere fødevarer.
Det er et vigtigt emne, og det er da også et emne, der interesserer mange.
Familie- og forbrugerministeren fremlagde i november den første fødevarepolitiske redegørelse nogen sinde, og alene det at fremlægge en sådan viser jo, hvor højt regeringspartierne ønsker at placere fødevarepolitikken på den politiske dagsorden.
Vi oplevede i foråret nogle grelle svigt og direkte svindelsager i fødevarebranchen, og det kan vi som forbrugere ikke være tjent med.
Derudover må vi også erkende, at der har været nogle problemer med fødevarekontrollen, hvilket sidste år jo betød manglende tilsyn med omkring 5 pct. af de virksomheder, der skulle have haft tilsyn.
Det er imidlertid sådan, at Fødevarestyrelsen rent antalsmæssigt foretog flere kontrolbesøg, end den skulle, men det var jo også sådan, at det ikke var alle firmaer, der skulle have haft besøg, som rent faktisk fik det.
Meget tyder derfor på, at der har været problemer med styringen i Fødevarestyrelsen.
Det er naturligvis uacceptabelt, og det skal der rettes op på.
Men alt det får vi meget snart svar på, nemlig når den uafhængige ekspertgruppes anbefalinger kommer senere i den her måned.
Det er en rapport, som vi i Venstre ser meget frem til at modtage.
Regeringen og Dansk Folkeparti indgik inden påske på baggrund af de sager, som vi så i foråret, en meget håndfast aftale om opstramninger på fødevareområdet.
Det er den såkaldte nultoleranceplan.
Jeg mener derfor, at der er taget særdeles godt hånd om de problemer, som vi så i foråret, og at vi med den nye og strammere fødevarelov får langt bedre værktøjer til at slå hårdt ned på dem, der snyder og gambler med fødevaresikkerheden.
Jeg synes derfor, at det er tid til at se fremad, og det er jo netop det, der sker i den fødevarepolitiske redegørelse.
Jeg vil ikke remse alle de mange, spændende tiltag op, som allerede er taget, og som er i støbeskeen.
Dertil er min taletid ganske enkelt for kort, men jeg vil trække et par tiltag ud.
Alt for mange børn og unge spiser forkert.
Antallet af overvægtige børn og unge er stærkt stigende, og virkeligheden er, at alt for mange børn bevæger sig alt for lidt.
Det kan vi ikke sidde overhørig, og ud over at det jo er stærkt bekymrende for sundheden, så er det også vigtigt for indlæringen, at børn i skolealderen og børn i dagtilbud har mulighed for at få et sundt måltid mad midt på dagen.
Derfor ser vi meget gerne, at der inden for få år kommer frivillige forældrebetalte madordninger i langt de fleste dagtilbud og skoler som et alternativ til madpakken.
Det er vigtigt, at forældrene er inddraget i madordningerne via en egenbetaling, for det er helt afgørende, at man som forælder tager aktiv stilling til, hvilken kost ens børn skal spise.
Det gøres i høj grad ved, at man tager en beslutning om, om det er den mad, som skolen eller daginstitutionen tilbyder, at barnet skal spise, eller om det er den medbragte leverpostejmad, der er hjemmesmurt, der skal bydes på, når klokken ringer ud til middagsfrikvarteret.
Om det så skal være køkkenet på skolen, det kommunale centralkøkken, den lokale kro eller slagter, der leverer maden, vil vi ikke bestemme.
Men det er vigtigt, at private leverandører ikke af ideologiske grunde afskæres fra muligheden for at levere maden.
Omvendt er det også vigtigt, at den midlertidige kommunale låneramme, der jo vedrører anlægsudgifterne på skoleområdet, også kan anvendes til at bygge skolens kantinekøkken op eller om.
Der er med andre ord gode betingelser for at etablere madordninger i alle afskygninger.
I Venstre er vi som nævnt ivrige for at få indført skolemad, der er sund, og det er et område, som vi vil følge meget, meget nøje i de kommende år, for skolemad vil vi have.
En forudsætning for at kunne træffe gode valg af fødevarer i hverdagen er, at man dels har en tilstrækkelig viden og forståelse for fødevarer, dels at informationerne er let tilgængelige.
Derfor er det vigtigt, at fødevarerne har en tydelig og let forståelig mærkning.
Det skal ikke være nogen hemmelighed, at vi i Venstre er tilhængere af den frivillige mærkningsordning, som jo bliver lanceret i begyndelsen af næste år.
Jeg vil derfor heller ikke lægge skjul på, at jeg synes, det er ærgerligt, at der har vist sig en vis modvilje mod at indføre mærket fra specielt detailhandelens side.
Men nu kommer ernæringsmærket, som på en let og overskuelig måde fortæller om den fødevare, man som forbruger står med i hånden, er en fødevare, man kan spise enten mest, mindre eller mindst af.
Samtidig er der altså også en spirende interesse i EU for at indføre et ernæringsmærke.
Sådan et mærke vil selvfølgelig have den helt store fordel, at det bliver nemt for fødevareproducenter og detailhandel at håndtere, da det jo er et mærke, der så kommer til at gælde inden for det europæiske fællesskab.
Det er derfor mit og Venstres håb, at der hurtigt kommer gang i processen om at få skabt et fælles europæisk ernæringsmærke.
Indtil da vil vi gøre gode og brugbare erfaringer i Danmark og dermed forhåbentlig komme til at spille en meget aktiv rolle i udarbejdelsen af det europæiske ernæringsmærke.
Samlet set synes vi i Venstre, at regeringen sammen med Dansk Folkeparti er nået meget langt på fødevareområdet.
Da vi i foråret identificerede problemer med fødevarekontrollen, greb vi straks ind og udarbejdede nultoleranceplanen, som indeholder en lang række håndfaste tiltag, der skal dæmme op for snyd og svindel med fødevarer, for der skal selvfølgelig slås hårdt ned på dem, der lader hånt om fødevaresikkerheden.
Derudover er der blevet fremlagt en ambitiøs salmonellahandlingsplan og en mere restriktiv importpolitik.
Det set sammen med de mange tiltag, der er taget for at fremme tilvalget af de sunde fødevarer og gøre oplysningerne bedre og mere gennemskuelige,
Det er virkelighed.
Jeg skal her sluttelig på Venstre, Det Konservative Folkeparti og Dansk Folkepartis vegne fremsætte følgende: Forslag til vedtagelse
– Venstre, Det Konservative Folkeparti og Dansk Folkeparti har afsat 30,9 mio. kr. i 2006 og 26 mio. kr. i 2007 for at videreføre initiativer i nultoleranceplanen, til bekæmpelse af fugleinfluenza samt for generelt at sikre opgavevaretagelsen i fødevarekontrollen, – Venstre, Det Konservative Folkeparti og Dansk Folkeparti yderligere har aftalt, at der i perioden 2007-2010 afsættes 57 mio. kr. til initiativer mod salmonella og kampylobakter og – i december foreligger Rigsrevisionens beretning om fødevarekontrollen samt en uafhængig ekspertgruppes anbefalinger til, hvordan styringen af fødevarekontrollen kan indrettes mest hensigtsmæssigt.
Herefter drøfter parterne resultaterne af undersøgelsen og i den forbindelse også, om der er behov for at tilføre fødevarekontrollen flere ressourcer.«