Troels Lund Poulsen (V), 2004-03-31:
I dag har vi jo her i Folketinget mulighed for at drøfte Danmarks forhold til Kina.
Det er en vigtig politisk sag, som har påkaldt sig meget opmærksomhed gennem de seneste par måneder.
Debatten i dag tager jo bl.a. afsæt i den EU-våbenembargo, som i dag forefindes, og som blev indført efter massakren på Den Himmelske Freds Plads i 1989. Som statsministeren har været inde på, har vi jo kunnet konstatere, at den nylig afholdte folkekongres erklærede, at Kinas ledelse var indstillet på at gennemføre reformer ud fra en målsætning om at sætte befolkningen i centrum for udviklingen.
Baggrunden er jo den klare, at Folkekongressen på sit møde i marts indskrev respekten for menneskerettigheder og privat ejendomsret i forfatningen.
Nu bliver det selvfølgelig interessant at følge, hvorvidt forfatningen kommer til at slå politisk igennem i det kinesiske samfund.
Det er jo for tidligt at lave en klar konstatering af det i dag på så kort afstand af den vedtagelse, Folkekongressen traf, men jeg vil da gerne notere mig, at Kina bevæger sig i den rigtige retning.
Man kan så diskutere, om det er hurtigt nok, og om det er ambitiøst nok, men det er i den rigtige retning.
Der er sket forandringer og en positiv udvikling, men det er klart, at udviklingen ikke nødvendigvis har været entydig.
Også hvad angår de borgerlige og politiske rettigheder har vi set en styrkelse.
I 1999 blev retsstatsprincippet indføjet i den kinesiske forfatning, og der er over de seneste år sket en gradvis knæsætning af retsprincipperne i form af lovgivning og udvikling af domstolspraksis.
Der er også nye tiltag på vej på det juridiske område med yderligere indskrænkning i anvendelsen af varetægtsfængslinger og genopdragelse.
Men det er jo klart for enhver, som læser internationale rapporter, at menneskerettighedssituationen og den manglende demokratisering er nogle meget svage punkter, der stadig væk efterlader Kina i en situation, der ikke er tilfredsstillende.
Menneskerettighedssituationen - det har vi jo også diskuteret tidligere i dag -
lever ikke op til de internationale normer.
Derfor mener jeg, det er af afgørende betydning, at vi fortsat gennem bilaterale drøftelser med de kinesiske ledere sætter disse spørgsmål på dagsordenen, ligesom statsministeren gjorde i forbindelse med sit besøg i februar, men desuden er det også naturligt, at EU vedvarende fastholder presset og dialogen med de kinesiske ledere.
Det er min opfattelse, og det er også en opfattelse, mange andre EU-lande deler, at EU's menneskerettighedsdialog med Kina er et nyttigt redskab til at påvirke det kinesiske lederskab i en mere positiv retning.
Vi har jo også konstateret, at EU og Kina har et strategisk partnerskab om at udbygge og styrke dialogen på den politiske front.
Der vil jeg sige, at vi jo fra dansk side også har et bistandsarbejde om styrkelse af menneskerettigheder, og det er jo noget, som alt sammen var utænkeligt for 10 år siden, og da vi oplevede forfærdelighederne i forbindelse med Den Himmelske Freds Plads tilbage i 1989.
Derfor skal vi bruge de her instrumenter fremadrettet, og vi skal bruge dem aktivt.
I forhold til den konkrete debat om våbenembargo eller ej synes jeg, det er vigtigt at sige, at i lyset af det udbyggede samarbejde, vi i øjeblikket har med Kina, kan man diskutere, hvorvidt våbenembargoen som sådan ikke er forældet, når vi har et strategisk partnerskab med kineserne.
Det er i den her forbindelse vigtigt at understrege, at det her overordnet set handler om normalisering i forholdet mellem EU og Kina.
Ophævelsen af våbenembargoen vil ikke medføre fri våbeneksport til Kina, som visse mennesker vil hævde.
Anmodning om våbeneksport til Kina vil blive vurderet i lyset af EU's fælles adfærdskodeks for våbeneksport case by case på basis af de enkelte medlemslande.
Den fælles adfærdskodeks blev indført i 1998 og er et nyt fælles redskab, som er med til at regulere EU's våbensalg.
Mens våbenembargoen har haft karakter af reelt forbud mod eksport af våben til Kina, er anvendelsen af EU's fælles adfærdskodeks for våbeneksport baseret på en case by case- vurdering i de enkelte medlemslande.
Derfor vil det bero på en national fortolkning af adfærdskodeksens kriterier, hvorvidt der i en given situation vil kunne eksporteres våben.
Lad mig til sidst understrege i denne her debat, at Venstre deler statsministerens holdning, når vi taler om en eventuel ophævelse af EU's våbenembargo.
Derfor må vi også gennem EU-samarbejdet studere problematikken og nøje deltage i den debat, som i øjeblikket foregår i EU-kredsen, før der eventuelt kan træffes en beslutning, og det er rammen for denne her debat, at der ikke er truffet nogen beslutning endnu, og at vi selvfølgelig nøje må følge det arbejde, som er påbegyndt i EU-kredsen omkring det her emne, og også de vurderinger, der bliver forelagt for EU's Ministerråd, hvad enten det er udenrigsministre eller statsministre.
Lad mig i den forbindelse på vegne af V, S, KF og RV fremsætte følgende:
Forslag til vedtagelse »Folketinget støtter den fortsatte udbygning af Danmarks og EU's forhold til Kina.
Folketinget konstaterer, at de politiske, økonomiske og handelsmæssige bånd skal styrkes, samtidig med at dialogen og samarbejdet om fremskridt på menneskerettighedsområdet udbygges, herunder i en eventuel sammenhæng med en eventuel ophævelse af EU's våbenembargo.
Kina har i de seneste årtier opnået økonomiske og sociale fremskridt for den brede befolkning, som har udvidet borgernes råderum.
Der er taget skridt til at etablere et retssamfund.
På den nylig afsluttede Folkekongres er respekten for menneskerettighederne samt privat ejendomsret indføjet i forfatningen.
Der er behov for fremskridt på demokrati- og menneskerettighedsområdet.
Dødsstraf anvendes stadig i stort omfang, og ytrings- og religionsfriheden er begrænset.«