runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Klaus Kjær (DF), 2001-10-26:
Forslaget er det tredje i denne omgang, hvor et beslutningsforslag genfremsættes, og denne gang drejer det sig om genfremsættelse af B 24 fra folketingsåret 2000-01, ligeledes med Dansk Folkeparti som medforslagsstiller.
Forslaget skal ses i sammenhæng med det forrige beslutningsforslag, B 15, idet det vedrører arbejdsmiljøvurderinger i forbindelse med arbejde, som udføres i private hjem.
Beslutningsforslaget vedrører arbejdsmiljølovens regler om hviletid og fridøgn ved hjemmearbejde.
Arbejdsministeren har tidligere lovet snarest muligt at gennemføre ændringer i arbejdstidsreglerne for ansatte, der arbejder hjemme, men endnu har arbejdsministeren ikke fulgt de positive hensigtserklæringer op med konkrete forslag, hvilket er en medvirkende grund til, at forslaget nu genfremsættes. I januar 2000 blev reglerne om begrænsninger i anvendelsen af lov om arbejdsmiljø på arbejde, der udføres i den ansattes hjem, ændret, således at hjemmearbejde nu også blev omfattet af arbejdsmiljølovens regler om virksomhedernes sikkerheds- og sundhedsarbejde og arbejdsstedets indretning samt hviletid og fridøgn.
Sådanne regler havde ikke eksisteret tidligere.
Bestemmelserne er endog mere vidtgående end dem, der fastsættes i EF-direktivet om arbejdstidens tilrettelæggelse.
EF-direktivet er således ikke til hinder for, at bestemmelserne om hviletid og fridøgn føres tilbage til tiden før januar 2000, og jeg forstår ikke rigtig den diskussionen i dag, hvor arbejdsministeren var inde på, at det burde overlades til arbejdsmarkedets parter.
Det er jo fint, og det er jo netop også det, vi siger: Lad være med at lade den slags være omfattet af lovgivningen, overlad det til arbejdsmarkedets parter at finde frem til en fælles forståelse og en fælles rimelig aftale, hvis der er behov for det. Sådan som reglerne er i dag, forhindrer hviletidsbestemmelserne, at den enkelte hjemmearbejdende lønmodtager ikke længere har mulighed for selv at tilrettelægge arbejdet.
Der er selvfølgelig behov for en undtagelsesbestemmelse fra de generelle hvile- og fridøgnsregler, så den enkelte arbejdstager, afhængigt af familiens rytme, selv bestemmer, hvornår arbejdet i hjemmet skal udføres.
Endvidere giver de nuværende regler problemer i forbindelse med internationale distancearbejdspladser, hvor kommunikation på tværs af tidszoner vanskeliggøres.
Endelig er det således, at de nuværende regler på ingen måde kan håndhæves, og i Dansk Folkeparti er vi altså ikke tilhængere af regler, som ikke kan håndhæves.
Men det skal måske være sådan, at Arbejdstilsynet nu skal kunne døgnovervåge en familie og se, om den overholder disse hviletidsbestemmelser.
Man kan derfor lige så godt se kendsgerningerne i øjnene og for så vidt angår hjemmearbejdspladser fravige reglerne om hviletid og fridøgn.
Som medforslagsstiller kan Dansk Folkeparti naturligvis anbefale beslutningsforslaget til vedtagelse.
Jette Gottlieb (EL), 2001-10-26:
Jeg vil gerne gentage, at der er ingen politiske point at hente ved at genfremsætte et forslag, hvis der ikke er sket nogen ændringer, men det kan være, at forslagsstillerne har vejret morgenluft efter aftalen mellem HK Service og Dansk Handel & Service for et års tid siden og arbejdsministerens noget lunkne meldinger i den forbindelse.
I Enhedslisten er vi imidlertid ikke hoppet på dén.
Vi har ikke ændret holdning til hjemmearbejde eller til reglerne om hviletid og fridøgn.
Alt afhænger jo af, på hvis præmisser fleksibiliteten defineres.
Hjemmearbejde er for os at se ikke i sig selv noget gode, og når forslagsstillerne henviser til omsorg for børnefamilierne, rammer de milevidt ved siden af.
Netop sikringen af hviletid og fridøgn er en afgørende forudsætning for et fornuftigt familieliv, og det skal tilføjes, at vi i øvrigt er tilhængere af, at arbejdstiden generelt sættes ned, især for børnefamilierne.
Forslagsstillerne henviser til det internationaliserede arbejdsmarked, og det understreger faktisk, hvad det er for nogle behov, virksomhedsejerne reelt vil komme løbende med, hvis ikke de hjemmearbejdende blive sikret hviletid og fridøgn, nemlig at stå til rådighed døgnet rundt. Jeg vil også lige kommentere forslagsstillernes henvisning til dispensationsmulighederne i EF-direktivet om arbejdstidens tilrettelæggelse.
Min pointe er, at EF-direktiver på arbejdsmarkedsområdet må og skal være minimumsdirektiver, som på ingen måde skal kunne bruges til at forringe love eller overenskomster i Danmark eller andre medlemslande.
Jeg ved godt, at nogle af Folketingets politikere hellere så en egentlig fælles EU-lovgivning, og jeg ved også godt, at direktivstyringen har tendens til at sætte en selvstændig dansk lovgivning i stå.
Som bekendt taler vi jo om beskyttelse af de ansatte - en beskyttelse, som primært lægger rammer for, hvornår og hvor meget folk skal stå til rådighed for deres arbejdsgivere.
Vi stemmer altså fortsat imod dette forslag.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 2001-10-26:
Jeg vil tage udgangspunkt i en børnefamilie, hvor man gerne vil have tid til samvær med sine små børn og samtidig være tilknyttet arbejdsmarkedet.
Sidst på eftermiddagen og først på aftenen kan man være sammen med børnene, og så arbejder man måske senere om aftenen.
Nogle er tidligt oppe, og så kunne de arbejde lidt tidligt om morgenen, så de virkelig maksimalt kunne tilrettelægge deres arbejde ud fra børnenes præmisser.
Jeg tror faktisk, at dette forslag er børnefamilievenligt, og derfor støtter jeg det.
Så er der selvfølgelig noget med, om der ikke kan ske misbrug osv.
Her synes jeg, man tænker lidt på fortiden.
Det er meget rigtigt, når man henviser til tidligere tiders hjemmesystuer og småproduktioner, men nu er det jo pc-arbejde og sådan noget.
Jeg tror tværtimod, at folk får mulighed for at tilrettelægge den kombination af arbejde og fritid, som jo også mere eller mindre går over i hinanden.
I det arbejde, jeg har haft gennem årene, må jeg i hvert fald sige, at arbejde og fritid, arbejde og interesse er gået op i en højere enhed, og jeg har nok aldrig helt overholdt de forskellige 11-timers-regler.
Det tror jeg heller ikke ministeren altid har gjort.
Jeg tror, at dette forslag har fremtiden for sig, og jeg lægger især vægt på det, som også kommer frem i bemærkningerne, nemlig at en moderne børnefamilie, hvor begge er på arbejdsmarkedet, alt andet lige vil få nogle bedre muligheder for samvær med deres børn.
Det synes jeg er det positive i forslaget, og derfor støtter vi det.
Jens Vibjerg (V), 2001-10-26:
Jeg skal takke for de faldne bemærkninger og har også noteret mig en række positive bemærkninger.
Arbejdsministeren havde lidt svært ved at finde de positive signaler frem på samme måde som den socialdemokratiske ordfører.
Arbejdsministeren gav udtryk for, at ansatte ikke skal miste retten til en rimelig arbejdstid.
Nej, det var heller ikke det, der ligger i forslaget.
Vi ønsker at give medarbejderne nogle større frihedsgrader, så de selv af hensyn til familielivet i højere grad kan tilrettelægge deres arbejdsdag.
Arbejdsministeren siger også, at det kun kan gennemføres via kollektive overenskomster.
Verden er jo altså anderledes i dag, end den var, da vi havde det gamle industrisamfund, og derfor kan man ikke tilrettelægge arbejdstiden på samme kollektive måde, hvis man vil tage et tilbørligt hensyn til den enkelte familie.
Jeg valgte også fra fru Lene Garsdal at høre nogle positive signaler i forslaget.
Om det så holder stik under udvalgsarbejdet, må vi jo se, men jeg valgte i hvert fald at høre det som en positiv tilkendegivelse.
Jeg var meget glad for hr. Flemming Kofod-Svendsens meget positive modtagelse af forslaget.
Det er i hvert fald en ordfører, der har forståelse for børnefamiliernes vilkår, og det noterer vi med tilfredshed fra forslagsstillernes side. Fru Jette Gottliebs bemærkninger er måske ikke så overraskende, der var jo ikke de store positive ting at hente.
Jeg vil runde af med at sige, at jeg håber, udvalgsarbejdet vil resultere i, at et flertal nu vil prioritere det her forslag, give den enkelte familie muligheder frem for systemets tyranni, som jo alligevel ikke på det her område kan kontrolleres.
300.000 mennesker har mere eller mindre deres arbejde under de her vilkår.
Lad os nu give dem større muligheder, større frihed.
Jeg ser frem til et positivt udvalgsarbejde.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 2001-10-26:
Jeg synes, at jeg med dette forslag kommer ud i nogle lidt vanskelige afvejninger.
Den konservative ordfører talte meget om privatlivets fred, og det er jeg meget enig i, men samtidig er der jo faktisk nogle opgaver, der bliver løst i de private hjem, som er rimelig farlige.
Jeg har selv flere børn, og jeg har også haft studerende, der har boet hos os, efter at vores børn er flyttet hjemmefra, som har været hjemmehjælpere.
De har beskrevet nogle af de opgaver for mig, og de er jo faktisk rimelig farlige.
Så jeg tror, at hvis vi ikke er forsigtige her, kan vi altså komme til at svigte eksempelvis en gruppe hjemmehjælpere, som kan få nogle meget ubehagelige og måske varige rygskader, hvis vi ikke er meget påpasselige med at sikre et godt arbejdsmiljø.
Nu tog jeg hjemmehjælpere, fordi jeg har drøftet det med adskillige, man naturligt kan drøfte det med, bl.a. sine børn, men andre arbejdsopgaver er også nævnt.
Jeg har nogle betænkeligheder ved det her beslutningsforslag.
Jeg er enig i privatlivets fred, men er det ikke muligt at sikre et på en gang godt arbejdsmiljø og samtidig få det sikret på en sådan måde, at det sker i fuld respekt for privatlivets fred?
Det synes jeg at jeg gerne vil have undersøgt under udvalgsarbejdet. Som jeg har læst forslaget, er det ikke sådan, at det springer i øjnene på mig, at jeg skal støtte dette forslag.
Det må jeg sige.
Jette Gottlieb (EL), 2001-10-26:
Jeg vil gerne gentage, at der er ingen politiske point at score i at genfremsætte et uændret forslag, når der ikke er sket nogen ændringer i tingenes sammensætning eller i de ting, der foregår udenfor.
For et syns skyld vil jeg igen repetere over for forslagsstillerne, at arbejdstilsynet har til opgave at kontrollere, at arbejdsmiljølovgivningen overholdes, at arbejdet i almindelighed udføres sundheds- og sikkerhedsmæssigt forsvarligt, og at det selvfølgelig skal gælde, uanset hvor arbejdet foregår.
Uanset om man gør rent på en skole, på Christiansborg eller som led i en hjemmeserviceordning i et privat hjem, uanset om man giver en ældre medborger bad som hjemmehjælper eller som ansat på et plejehjem, uanset om man er fabriks- eller hjemmesyerske, skal arbejdet foregå under ordentlige forhold, og arbejdstilsynets forpligtelser skal selvfølgelig gælde, uanset hvor arbejdet foregår.
Når det er sagt, er det selvfølgelig logik for burhøns, at arbejdstilsynet i sin tilsynsforpligtelse må tage et behørigt hensyn til privatlivets fred.
Jeg har i hvert fald ikke været vidende om nævneværdige problemer i den sammenhæng
Man kan vel tværtimod sige, at arbejdstilsynet på grund af de alt for knappe ressourcer har mere end almindeligt svært ved at løfte opgaven med faktisk at kontrollere arbejdsforholdene i private hjem.
Derfor må konklusionen være, at det her forslag er udtryk for proportionsforvrængning, som måske mest af alt er udtryk for, at forslagsstillerne helst ser arbejdstilsynets beføjelser yderligere forringet overalt på arbejdsmarkedet.
Når hr. Knud Erik Kirkegaard siger, at arbejdsministerens konstatering af, at reglerne faktisk følges, ligesom skulle være en dokumentation af, at så var det godt at lave reglerne, vil jeg sige, at for mig er det egentlig nærmest udtryk for det modsatte, for det, der er interessant, er jo netop, at i den tilspidsede situation, hvor arbejdsmiljølovgivningen ikke overholdes, skal beføjelserne være der til at gå ind at kontrollere det. Så derfor er argumentationen efter min mening fuldstændig forvrøvlet, og Enhedslisten er stadig imod det her forslag.
Lene Garsdal (SF), 2001-10-26:
I SF er vi bekymrede for det syn, som de borgerlige har på Arbejdstilsynets myndighedsrolle.
Den der bemærkning om en uberettiget indtrængen i private hjem er også faldet os for brystet, for det fremgår jo klart, at arbejdstilsynet har hjemmel til at føre tilsyn også i private hjem.
Jeg vil ikke gå dybere ind i selve indholdet, det har været nævnt flere gange tidligere her, men jeg vil tage hjemmehjælperområdet op.
Vi ved jo, at det er et område, som stadig væk er præget af store arbejdsmiljøproblemer, med tunge løft og dårlige arbejdsstillinger, og så er det, at vi ikke kan se fra SF's side, at den gruppe, som har et dårligt arbejdsmiljø, skulle være dårligere stillet, altså i og med, at den ikke kan få kontrolleret sit arbejdsmiljø af arbejdstilsynet, sådan at den ud over det dårlige arbejdsmiljø også skal være en arbejdstagergruppe, for hvem de sædvanlige beskyttelsesregler ikke gælder
Det kan jeg simpelt hen ikke forstå.
Jeg vil gerne spørge, hvordan forslagsstillerne kan forklare og forsvare, at der gælder samme beskyttelsesregler, men at tilsynsreglerne er forskellige. Man er forhåbentlig ikke i tvivl om, at SF også er meget imod det her forslag.
Knud Erik Kirkegaard (KF), 2001-10-26:
Den socialdemokratiske ordfører, hr. Carsten Hansen, var rigtig oppe og svinge i lianerne, helt oppe i trætoppene. Og jeg vil da godt starte med at understrege, at jeg ikke betvivler hr. Carsten Hansens motiv.
Jeg er fuldstændig overbevist om, at hr. Carsten Hansen af et ægte hjerte er optaget af, er engageret i løsning af arbejdsmiljøproblemerne på det danske arbejdsmarked.
Det er jeg overhovedet ikke i tvivl om.
Det er vores faste opfattelse, og jeg kan sige, at jeg i efterårets løb har haft lejlighed til at besøge en række små virksomheder, som har kunnet fortælle mig om, hvor meget bureaukrati der er omkring disse initiativer, som vi her foreslår ændret - så meget bureaukrati, at det i høj grad slår lysten ihjel til af egen drift at gå ind og gøre noget mere omkring arbejdsmiljøet.
Derfor bygger forslaget på at fjerne en masse bureaukrati for de små og mellemstore virksomheder, og så må vi på anden vis inspirere gennem viden og formidling af viden og samarbejde til, at vi får løst problemerne på de små virksomheder på de små virksomheders præmisser.
Det er jo ikke målet, vi er uenige om, det er midlerne, og det har vi så en fair chance for at diskutere her i dag.
Vi lægger ikke skjul på, at det her forslag ikke er nyt.
Lene Garsdal (SF), 2001-10-26:
Forslaget er blottet for enhver vision om at skabe et bedre arbejdsmiljø, og i betragtning af at det dårlige arbejdsmiljø fortsat medfører stort sygefravær på arbejdspladserne, vil det være helt uansvarligt at forringe arbejdsmiljøreglerne, som det er foreslået, og det ville ramme en pæl igennem de gode og forebyggende arbejdsmiljøinitiativer, vi har fået igennem i de seneste år sammen med regeringen og Enhedslisten.
Der er jo den forskel i forhold til sidst, at vi jo nu har set f.eks. APV fungere, og jeg ved fra praksis, at der er stor glæde ved den.
Når jeg så læser bemærkningerne til det her forslag, hvor man jo også vil liberalisere bedriftssundhedstjenesten,
står der jo, at man ønsker, at Arbejdstilsynets kontrol med bedriftssundhedstjenesten helt skal væk.
Ja, men den er jo allerede væk.
Det er den jo kommet med de senere års ændringer.
Så jeg kan ikke forstå, hvorfor vi skal læse sådan noget i bemærkningerne, og det kunne jeg egentlig godt tænke mig at høre.
Klaus Kjær (DF), 2001-10-26:
Forslaget er en uændret genfremsættelse af beslutningsforslag nr. B 22 fra folketingsåret 2000-01, dog nu med Dansk Folkeparti som medforslagsstiller.
Med hensyn til B 22 fra sidste samling udtrykte Dansk Folkeparti sig positivt over for forslaget, og det gør vi også denne gang.
Vi finder fortsat, at der som led i forenklingen af den offentlige administration og i forenklingen af regelmængden samt i bestræbelserne for at lette de administrative byrder, bør gennemføres et forslag som det fremsatte.
Beslutningsforslaget indeholder fire elementer til forenkling:
Punkt 1: at den obligatoriske skriftlige arbejdspladsvurdering i lov om arbejdsmiljø for virksomheder med under fem ansatte ophæves; Punkt 2: at liberalisere bedriftssundhedstjenesten; Punkt 3: at hæve grænsen til ti ansatte for, hvornår virksomhederne skal etablere en sikkerhedsorganisation; Punkt 4: at afskaffe mål- og rammestyringen af Arbejdsmiljørådets og branchearbejdsmiljørådenes aktiviteter.
Vi finder ligeledes, at regeringen bør tilskyndes til at skabe mere fleksible rammer for virksomhedernes arbejdsmiljøindsats, således at der kan tages mere hensyn til den enkelte virksomheds behov, organisering, størrelse m.v.
De foreslåede tiltag vil medføre en betydelig afbureaukratisering i forhold til den bureaukratisering og de nye, store byrder, der blev pålagt erhvervslivet ved lov nr. 379 af 10. juli 1997.
Vi er af den opfattelse, at mere bureaukrati ikke skaber et bedre arbejdsmiljø for den enkelte.
Vi har tillid til, at enhver virksomhed selv evner at løse de fleste problemer i samarbejde mellem arbejdsgiver, arbejdstager og de faglige organisationer uden tunge bureaukratiske systemer, og det er naturligvis vores opfattelse, at virksomhederne uanset størrelse lever op til det givne arbejdsgiveransvar.
Som medforslagsstiller kan Dansk Folkeparti naturligvis støtte forslaget.
Jette Gottlieb (EL), 2001-10-26:
Jeg vil gerne starte med at sige, at der er ingen - absolut ingen - hverken parlamentariske, tekniske, sociale og overhovedet ingen politiske gevinster ved at blive ved at genfremsætte forslag år efter år.
Det spilder bare Tingets tid, at man foretager den samme behandling, som man har gjort året før.
Med det her forslag er vi i gang med en af de årligt tilbagevendende begivenheder, hvor vi får genfremsat en mindre byge af forslag fra de borgerlige partiers side til forringelse af arbejdsmiljøindsatsen.
Traditioner kan være gode, og jeg vil sige specielt til den konservative ordfører, at jeg faktisk synes, at der også i denne tradition er ét godt formål: Vi bliver nemlig igen mindet om, hvad den værst tænkelige situation efter valget vil få af konsekvenser, bl.a. i form af nedskæringer på arbejdsmiljøområdet.
Men den type forslag får ikke en lillefinger fra os.
Enhedslisten vil igen stemme imod forslaget.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 2001-10-26:
Jeg mener også, at det er væsentligt, at arbejdsmiljøet er af høj kvalitet.
Der må jeg sige, at jeg er lidt nervøs for, at de positive tendenser, positive ønsker om afbureaukratisering kan betyde, at arbejdsmiljøet ikke er på det høje niveau, som jeg tror det bør være.
Dernæst spørgsmålet om arbejdspladsvurdering.
Så vidt jeg har forstået, er det vel ikke så urimeligt med en arbejdspladsvurdering.
Det synes jeg faktisk ikke.
Er arbejdspladsvurdering ikke bedre end stadige tilsynsbesøg, som jo kan virke uhensigtsmæssige? Så afbureaukratisering synes jeg er fint, men jeg er bange for, at man, med den metode man har valgt for afbureaukratisering, kommer til at ødelægge arbejdsmiljøet, og det vil vi i Kristeligt Folkeparti ikke medvirke til.
Ove Hygum (S), 2001-10-26:
Jeg vil gerne starte med at sige tak til de partier, som har været med til at gennemføre meget vigtige og meget relevante forandringer i arbejdsmiljølovgivningen, fordi de også her i dag har bekræftet, at vi har et flertal, der mener, at det er nødvendigt med visse regler og bestemmelser for at sikre, at der arbejdes systematisk med sikkerhed og sundhed for medarbejderne på danske virksomheder.
Jeg er også glad for de tænksomme ord, der kom fra hr. Flemming Kofod-Svendsen.
Så bliver det sagt af fru Charlotte Antonsen, at der er lige så mange ulykker, som da den første Nyrupregering blev dannet i 1993.
Jeg vil give det råd at prøve at lytte lidt til, hvad man siger fra de forskellige brancher.
Rent faktisk bruger ret mange af branchernes repræsentanter argumenterne om, at det ikke var nødvendigt med de initiativer, vi lagde for dagen og fik vedtaget i sidste samling, fordi antallet af ulykker og skader er på vej ned.
Begge dele kan jo ikke være rigtigt: at der ikke er sket noget, og at der faktisk er en udvikling i gang i den rigtige retning.
De foreløbige opgørelser over tallene for sidste år giver anledning til optimisme, for der er tilsyneladende endnu en kurve, som er knækket i den rigtige retning, og jeg glæder mig til at se de endelige konsoliderede tal for antallet af ulykker og skader i år 2000.
Så var fru Charlotte Antonsen inde på spørgsmålet om, hvorvidt regeringen har overvejet at udskyde tidspunktet for ikrafttræden af administrative bøder.
Jeg var lige ved at få
det indtryk, at det var ved at udvikle sig til spørgetime
, men jeg vil godt svare, at det er ikke inde i mine overvejelser at foretage en udskydelse af ikrafttrædelsestidspunktet
Jeg skal også sige, at der ikke bliver tale om, at offentligt ansatte farer rundt på små virksomheder og udsteder bøder i flæng.
Til sidst vil jeg lige opholde mig et kort øjeblik ved udtalelsen fra hr. Knud Erik Kirkegaard, som virkelig var ude i et løfterigt ærinde, idet hr. Knud Erik Kirkegaard sagde, at hvis det her beslutningsforslag bliver vedtaget, så bliver det ikke fremsat igen.
Om det vil jeg sige: Kan man nu stole på det?
For man er jo nærmest underlagt en slags vanens magt, når man bliver ved at genfremsætte forslaget år efter år uden udsigt til at få det vedtaget.
Det skulle såmænd ikke undre mig, om man kunne risikere at se det også på et tidspunkt, hvor det ikke længere var nødvendigt, for man er nu vant til at fremsætte det.
Charlotte Antonsen (V), 2001-10-26:
Man får næsten tårer i øjnene, når man hører arbejdsministeren sige, at vi i den seneste statistik har set, at der er ved at komme et mindre fald.
Jeg vil gerne spørge arbejdsministeren: Er det ikke sådan, at de socialdemokratiske regeringer har siddet i snart 10 år?
Og er det ikke sådan, at der fortsat er alt, alt, alt for mange arbejdsulykker og alt for store problemer på arbejdsmiljøområdet, især i den offentlige sektor, som jo ligger ministeren endnu nærmere?
Så kan det godt være, der er nogle ude omkring, der selvfølgelig kan være lidt optaget af at undgå at få yderligere byrder pålagt fra arbejdsministerens side og derfor er optaget af at pege på det.
Jeg vil godt sige, at set fra Venstres synspunkt er der alt for mange ulykker.
Vi vil gerne gøre noget ved området, og vi stiller os ikke tilfreds med, at der er nogle brancher, der er bekymret for, hvad ministeren kan finde på, og derfor selvfølgelig bruger en anden argumentation end den, vi bruger.
Til sidst vil jeg godt spørge, når arbejdsministeren i svaret til mig om de administrative byrder siger, at der skal være tale om klokkeklare overtrædelser: Skal de være så klare, at virksomheden er klar over, inden de skal betale bøden, at de faktisk skulle have afleveret en APV?
Skal det være sådan, at virksomhederne har kendskab til, hvad der skal stå i en APV?
For det tror jeg er et problem ved denne gruppe
virksomheder
Carsten Hansen (S), 2001-10-26:
Jeg havde ellers besluttet mig for her sent en fredag eftermiddag ikke at gå op og tage ordet igen, men man må sige, at fru Charlotte Antonsen virkelig forstår at belægge sine ord, når hun siger, at Venstre gerne vil gøre noget ved de mange alvorlige ulykker og det dårlige arbejdsmiljø, der er.
Må jeg så komme med et ganske enkelt, simpelt spørgsmål
til fru Charlotte Antonsen: Hvad vil Venstre ud over at regelforenkle, som jo dækker over, at man vil forringe arbejdsmiljøet på alle de små virksomheder?
Hvad vil Venstre?
Kunne vi ikke få et klart og ærligt svar?
Det er ikke gået op for mig under de sidste 3½ års behandlinger af arbejdsmiljøspørgsmål her i salen, hvad Venstre vil.
Det kan være, at fru Charlotte Antonsen vil løfte sløret for det i dag, så vi kan høre lidt om det.
Charlotte Antonsen (V), 2001-10-26:
Jeg bliver helt ked af det på den socialdemokratiske ordførers vegne.
Som det blev nævnt, er det fjerde gang, vi behandler forslaget, og det, der står i forslaget, er det, Venstre vil sammen med De Konservative.
For at tage en af de fire pinde vil vi f.eks. forbedre BST, så BST bliver bedre i stand til at hjælpe virksomhederne, så vi får en bedre mulighed for at gøre noget for lønmodtagerne ude på arbejdspladserne.
Men hvis man skal sige det mere rundt formuleret, er det, vi ønsker, simpelt hen at give virksomhederne og virksomhedsledelserne bedre mulighed for at tage sig af deres ansatte i stedet for at sidde ved et skrivebord og sætte krydser i nogle skemaer.