Bodil Kornbek (KD), 2004-05-04:
Internationaliseringen af vores uddannelsessystem er en af de helt centrale konsekvenser af globaliseringen.
Der er ingen tvivl om, at der er behov for, at vi på alle niveauer styrker arbejdet omkring internationalisering.
Derfor modtager vi sandelig også denne redegørelse med stor interesse.
Vi har jo i de senere år oplevet en interessant udvikling, hvor internationaliseringen har skiftet karakter.
Tidligere har det været et spørgsmål om noget kulturelt og uddannelsesmæssigt, men i dag skal det i høj grad også ses ud fra en økonomisk vinkel, der afspejler sig ikke mindst i målsætningen om, at Europa inden 2010 skal være den mest konkurrencedygtige vidensbaserede økonomi i verden.
Viden er den nye råvare.
Uddannelse er mere end nogen sinde før blevet nøglen til at forbedre et lands konkurrenceevne og været genstand for markedskræfter.
Det er en udfordring, og det kræver fortsat fremsyn og forandring i vores måde at tænke uddannelse på. Transnational uddannelse i form af e-learning er et eksempel på, hvorledes uddannelsesmuligheder i højere grad end nogen sinde før tilpasses de studerendes behov geografisk, strukturelt m.v. Og vi finder det positivt, at en transnational uddannelse kan fungere som kompensation i de lande, hvor der er mangel på tilstrækkelige nationale uddannelsesinstitutioner.
Men det betyder altså også konkurrence med institutioner uden for Danmark.
Og det tvinger jo den enkelte institution til at være i en fortsat udvikling og til at have evnen til at tage udgangspunkt i dansk uddannelse og uddannelsestradition og sætte det på en international dagsorden.
For at opnå positive resultater skal hele internationaliseringen tænkes ind både i undervisning og i institutionernes målsætninger.
Et af de områder, hvor jeg virkelig synes, vi bliver udfordret, er jo så også, når vi taler om internationalisering og kvalitetssikring.
Vi finder det vigtigt, at vi i vores stræben efter at kunne måle vores uddannelsessystem med verdens bedste fastholder en sund skepsis over for internationale sammenligninger, vurderinger og målinger.
Vi skal ikke blot se på og modtage resultater
fra OECD og EU osv., nej, vi skal være aktive medspillere.
Vi skal være med til at sætte dagsordenen for, hvilke værdier og målsætninger der skal være gældende for så vel det danske som et europæisk uddannelsessyn.
De europæiske uddannelsessystemer er jo meget forskellige, og jeg mener ikke, at en ensretning af uddannelserne er en naturlig konsekvens af internationaliseringens udfordringer.
Forskelligheden er en ressource, som er vigtig at fastholde.
Vi kan noget, som vi også skal byde ud med, og som andre kan lære noget af, lige så vel som vi også kan lære noget af udlandet.
Når det drejer sig om studieafgift fra lande uden for eller fra studerende uden for EU og EØS, så er vi positive over for den del, især hvis den bliver koblet på et stipendium.
Men det er dog vigtigt for mig at understrege, at det under ingen omstændigheder må afspejle en udvikling hen imod en eller anden form for harmonisering af europæiske studieafgiftsindstillinger eller af en politik, hvor toneangivende lande som Frankrig, Belgien og Storbritannien simpelt hen skal sætte dagsordenen.
Men alt i alt mener vi, at initiativerne her i redegørelsen er nogle meget vigtige elementer også for nogle fremtidige drøftelser, og som også kan være med til at styrke det danske uddannelsessystem.