Arne Melchior (CD), 2000-03-16:
Derfor er jeg altså i den situation at kunne sige, at foruden Centrum-Demokraterne, der har fremsat forslaget, var der tilslutning til det fra SF, fra Dansk Folkeparti, fra
Kristeligt Folkeparti, og jeg skal hilse fra Enhedslistens fraværende ordfører, han skulle til et uopsætteligt møde, og sige, at Enhedslisten også bakker det op.
Jeg kan godt tælle mandaterne op, de fylder lidt for lidt, men det må nogle af os jo gøre bedre næste gang.
Men når man dertil lægger de pæne ord både om intentioner og indhold, som kom fra afviserne, så er der dog noget at tale om, og jeg er glad for, at både ministeren og hr. Helge Adam Møller havde lagt mærke til, at der var forskel på det forslag og så det, vi diskuterede i november måned, tror jeg det var, på foranledning af Dansk Folkeparti. Jeg vil så sige et par enkelte ord til nogle af indlæggene.
Allerførst vil jeg dog sige, at nogle måske har lagt mærke til, at der ikke var bemærkninger til forslaget.
Det ved jeg at Lovsekretariatet har, for det har tre gange ringet mig op og spurgt, om ikke jeg havde nogle bemærkninger
Det sagde jeg nej til, jeg blev nødet, men jeg holdt fast ved nejet, for vi ville gerne have det så åbent som muligt.
Vi vil ikke komme med nogle anvisninger og løftede pegefingre om, hvad der skulle gøres, og hvad der var vigtigere end hvad.
Så vil jeg sige til ministeren, at det undrede mig, at ministeren mener, at sådan en kommission kun vil forstørre problemerne og skabe ny uklarhed.
Så skulle den da nedsættes meget ubegavet.
Jeg tror, vi har så gode kræfter, så det kan jeg slet ikke fatte.
Så siger ministeren, at vi ikke engang selv ved, hvad det er for problemer, vi vil have belyst.
Det var da kedeligt, men det er nok sandt.
Det var der dog nogle specialister, som ikke har nogen som helst politiske interesser i hverken det ene eller det andet emne eller det ene eller det andet resultat, der kunne hjælpe os med.
Bare for at tage et enkelt eksempel: Prognoserne om, hvordan det vil udvikle sig, dem har vi masser af, ja tak, men vi har ingen samlet oversigt over, hvor vi på begrænset plads og overskueligt kan læse og lære noget om, hvad de forskellige prognoser siger, hvad de bygger på, og hvorfor de er forskellige.
Det har vi ikke, så der er nok at tage fat på.
Til fru Dorte Bennedsen: Tak for anerkendelse af intentionerne.
Så siger fru Dorte Bennedsen, at det vil tage lang tid, og det er i familie med det, fru Rønn Hornbech sagde, nemlig at det var et meget ambitiøst forslag.
Det siger jeg ja til.
Det indrømmer jeg, ikke det med den lange tid, for der findes jo så mange vidende her i landet, og der findes så meget materiale parat, som de, der virkelig kan disse emner, kan samle på en begavet måde, så jeg tror ikke, at et år vil være for lidt til det.
Men det er rigtigt, at det er meget ambitiøst.
Så må jeg sige til fru Rønn Hornbech
og andre tvivlere, og jeg vil bede dem, der foreløbig har afvist det, om at tænke sig om en ekstra gang.
Vi kan derfor lave det, og da jeg selvfølgelig går ud fra, at det laves på en begavet måde, så vil det være et dejligt værktøj. Fru Birthe Rønn Hornbech var inde på, at vi mangler debat her i landet om disse ting.
Det kan jeg nu slet ikke se, men jeg ved, at debatten er vigtig.
Men der er den forskel på debatten og oplysningerne, at debatten aldrig kan standse, men oplysninger kan pr. en eller anden dato sætte et punktum for alle hidtidige tal og prognoser og antagelser osv., og det har vi ikke skaffet nogen sinde, og det kunne vi skaffe uden alt for meget møje.
Så er jeg for anden gang i aften, eller i dag i hvert fald, i den situation at kunne anerkende et udtryk fra Dansk Folkeparti i en debat om netop disse emner her, for jeg kunne godt lide fru Aase D. Madsens ord »kendsgerninger«.
Det er dem, jeg gerne vil have på bordet, og jeg gentager: Der findes mange, men de skal samles på en hensigtsmæssig, på en begavet måde og en brugbar måde, og det er lige det, vi skal have. Kendsgerninger, dem kan vi ikke få for mange af. Jeg skal ikke trække tiden ud med at sige andet til de øvrige ordførere, for det er dækket af ting, jeg allerede har sagt, men jeg har et lille forslag til at komme videre.
Sidste sætning i vores forslag siger, at statsministeren, men det kunne for den sags skyld også være indenrigsministeren, skulle indkalde repræsentanter for de partier, der stemmer for forslaget, til drøftelse af kommissionens sammensætning og dens kommissorium.
Jeg kunne godt tænke mig, at vi, inden sagen skal til anden behandling, og altså inden udvalget gør sig færdigt, laver en penneprøve.
Det er altså ikke noget stort krav.
Det er selvfølgelig lidt mere, end hvis man skriver til en minister: Vil ministeren hjælpe det og det parti med at udarbejde en paragraf, der siger det og det.
Det kan gå lidt hurtigere.
Men vi burde sætte os sammen nogle stykker under ministerens og hendes mange dygtige rådgiveres ledelse og prøve på, om vi kan lave et egnet kommissorium, der kan tilfredsstille mange, herunder ministeren, herunder regeringspartierne.
Jeg vil bede ministeren om at gå i tænkeboks og se, om hun ikke kunne stille lidt arbejdskraft til rådighed, så vi virkelig kunne lave denne prøve, og lykkes det så ikke at lave et kommissorium, som både er forstandigt, og som kan samle et bredt flertal, ja, så har det altså været forgæves, men så er vi én gang for alle færdig med forslag af denne art.
Men der er en stor chance for, at forsøget vil lykkes, og så vil der være gjort en god ting for kommende tiders debat og beslutninger i hele dette sagskompleks.