runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Tove Fergo (V), 1998-06-12:
Jamen vi skal jo huske på, at det ikke altid er det fornuftige og det fagligt forsvarlige, der styrer dette land, men at der kan være andre motiver.
Jeg vil også takke ministeren for redegørelsen og besvarelsen her.
Jeg hørte ministeren sige, at regeringen bruger, vil bruge eller ser positivt på det, der ligger i Budgetredegørelsen vedrørende effektivisering osv., de elementer, der gør, at nogle sygehuse er bedre drevne, mere effektivt drevne, end andre.
Men jeg manglede sidste halvdel, nemlig det dér interessante afsnit om frit valg, som også står i Budgetredegørelsen, og jeg savnede faktisk en tilkendegivelse fra ministerens side: Vil regeringen også lade borgerne få lov til at få frit valg vedrørende sygehusydelser hos private leverandører, sådan som borgerne nu har, når det gælder hjemmehjælp hos private leverandører?
Vil regeringen udnytte de positive elementer, der er i dette, at man kan lægge den ydelse, man er blevet berettiget til, dér, hvor man får den bedst mulige behandling?
Vil regeringen også bruge dette konkurrenceelement, som skærper effektiviseringen og kvaliteten osv., når det gælder sygehusvæsenet?
Peter Skaarup (DF), 1998-06-12:
Jeg takker for den fyldige redegørelse fra ministeren.
Jeg synes dog stadig væk, der er nogle spørgsmål, der står åbne.
Jeg synes ikke, vi fik svar på, hvornår der rent faktisk sker en afklaring omkring denne eventuelle sammenlægning af kommuner og amter i hovedstadsområdet til et storamt, og om ministeren vil respektere, at der er nedsat en opgavekommission, som barsler omkring juletid, og som derefter vel skal have et par måneder eller lignende til at føre en debat i, og derefter skal der vel komme et forslag osv.
Jeg kan citere fra JP København i dag, hvor en administrerende overlæge, dr.med. Karsten Kaas Ibsen, har skrevet et indlæg, der er godkendt af overlægerådet ved Amtssygehuset i Glostrup
Hvad ville der kunne opnås ved et lovindgreb, som ikke ville kunne etableres ved forhandling mellem de to sygehusvæsener?
Ingenting, udover en masse frustrerede medarbejdere, der tvinges ind i et fællesskab, hvor kommandovejene bliver endnu længere.«
Det er et bevis på, at der inden for systemet er en utrolig ængstelse for, hvad der sker, og at man faktisk synes, at man skal lade det være, som det er, og prøve at løse de opgaver, der er.
Derfor virker det altså utidigt, at ministeren først barsler inden sommerferien og nu inden juletid, for hvornår bliver det næste så?
Aase D. Madsen (DF), 1998-06-12:
Jeg vil gerne takke sundhedsministeren mange gange for de smukke hensigtserklæringer og gyldne løfter, der er kommet.
Vi håber, der følger penge med.
Men jeg synes, at det er uhyre vigtigt, at vi i denne sag får skilt skidt og kanel fra hinanden med hensyn til sygehusvæsenets økonomi.
Derfor vil jeg spørge ministeren: Vil sundhedsministeren øjeblikkelig anmode finansminister Mogens
Lykketoft om at stoppe den utidige sammenblanding af et lille storamt med sygehusenes økonomiske bevillinger, som foregår i Amtsrådsforeningen i øjeblikket, eller gnider ministeren sig i virkeligheden i hænderne over, at det, som ikke lykkedes for den nyudnævnte minister i sin tid at gennemføre ad fordøren, nu kan gennemføres ved en politisk studehandel ad bagdøren?
Karen J. Klint (S), 1998-06-12:
I Socialdemokratiet finder vi det ikke nødvendigvis tilfredsstillende, at der er blevet nedsat et udvalg, der har skullet se på det tekniske område, når det faktisk ikke er kommet ordentligt i gang endnu.
Og vi synes, det ville være rart, hvis begge udvalgsarbejder kunne blive færdige inden for det her kalenderår.
Peter Skaarup (DF), 1998-06-12:
Nu er sundhedsministeren jo normalt kendt for at være meget rationel i sine overvejelser, og derfor synes jeg, det er et helt rimeligt spørgsmål, som fru Tove Fergo stiller: Vil regeringen én gang for alle godkende de privathospitaler, vi kender i Danmark, til aflastning af det offentlige sygehusvæsen, som altså ikke fungerer?
Det er en kendsgerning.
Det fungerer ikke ordentligt, og derfor er det rimelig nok at have de private hospitaler som et suppelement til det offentlige sygehusvæsen.
Vil regeringen godkende dét?
Der er medlemmer af Socialdemokratiet, som løbende har benyttet de samme privathospitaler.
Det er kommet frem i dagspressen, og derfor må vi jo tage det som et stempel for, at det trods alt er en vis kvalitet, der ydes, og derfor er det også rimeligt, at sundhedsministeren svarer på det her i dag.
Og så siger ministeren, at han synes, at det er helt i orden, at denne HS-plan indeholdt en nedlæggelse af Københavns Kommunehospital, og det vil regeringen fastholde, og det vil ministeren fastholde.
Må jeg så ikke have lov til at spørge: Hvorfor? Hvorfor vil man nedlægge et hospital, der i den grad er kendt for sin gode behandling, og hvor alle, man taler med, siger, at de på Kommunehospitalet har fået en god efterbehandling af tidligere behandlinger i sygehusvæsenet?
Hvorfor vil man dog nedlægge et så velfungerende hospital?
Carsten Koch (S), 1998-06-12:
Flere af ordførerne har været inde på udvalgsarbejdet, som regeringen har sagt at vi vil påbegynde.
Jeg synes, jeg skylder at måtte sige, at dette udvalgsarbejde selvfølgelig ikke på nogen måde vil være en syltekrukke.
Det skal selvfølgelig arbejde hurtigt.
Det skal jeg nok sikre.
Men, som det er fremgået af flere af indlæggene, er der tale om en ganske kompliceret og stor problemstilling, som kræver mange overvejelser, inddragelse af mange ministerier osv. Derfor vil jeg sige, at jeg ikke kan love, at dette udvalgsarbejde vil blive afsluttet sådan i løbet af indeværende år.
Vi må erkende, at for at det skal være ordentligt og danne grundlag for den kommende lovgivning, er det altså vigtigt, at det bliver grundigt.
Men det skal ikke være en syltekrukke, og derfor vil jeg sige, at senest i løbet af 1999 skal det være færdigt.
Frank Aaen (EL), 1998-06-12:
Det er jo helt i orden, at Venstre elsker Falck - det har jeg ikke noget imod - men kunne man ikke også fra Venstres side forholde sig lidt til det problem, vi har set, at fordi der er forskellige operatører, herunder private operatører, til at drive ambulancerne, er vi faktisk ude for eksempler på, at man ud fra selskabets egne interesser forsinker det tidspunkt, hvor ambulancen kommer frem, fordi man vælger sin egen ambulance i stedet for at vælge den, der er nærmest
, fordi den nærmeste er fra et andet selskab.
Yvonne Herløv Andersen (CD), 1998-06-12:
Jeg vil sige til hr. Tom Behnke, at det skulle jo nødigt blive en debat om, hvem der har været i en grisestald, som det vist hedder, når man er københavner.
Men jeg har altså været på alarmcentralen, endda for ganske nylig, på baggrund af den debat, der udspiller sig om alarmcentralerne.
Derimod gav jeg hr. Tom Behnke, mens han skrev sit spørgsmål til mig, medhold i, at det drejer sig om at få de aktører, der er på området nu, organiseret sådan, at vi får en sammenhængende kæde.
Så vil jeg sige til hr. Frank Aaen, at i CD's beslutningsforslag står der jo netop, at vi opfordrer regeringen til at fremstille den model, som ligger dér.
Det er med velberåd hu, for hvis vi skal hænge fast i dyndet og diskutere i uendelig lang tid, hvem der skal være aktører på området, tror jeg ikke engang, det bliver i år 2000, men langt på den anden side af det år.
Jeg tror, det er væsentligt først at blive enige om, hvad det skal være for en model, og så kan vi bagefter begynde at snakke om det.
Tom Behnke (FP), 1998-06-12:
Måtte jeg ikke anbefale ordførerne for forslagsstillerne at tage ud og besøge en alarmcentral, tage sig tid til at besøge
en alarmcentral og se, hvad det egentlig er, der foregår.
Jeg er ikke lægeligt uddannet på nogen måde, men jeg har siddet 5 måneder på prøve på alarmcentralen for at se, hvad det var for noget.
I de 5 måneder har jeg ikke én eneste gang ved ét eneste af de opkald, der har været til alarmcentralen, været i tvivl om, hvordan jeg skulle agere, hvad jeg skulle sende, og hvad det drejede sig om.
Ikke én gang i 5 måneder har jeg været i tvivl, og allerede i dag foretager alarmcentralen jo vejledning over telefonen.
Det lille tekniske problem kunne man jo bare løse ved f.eks. at lave online rent edb-mæssigt, så man kan kommunikere direkte med ambulancen via edb-skærmen og holde linjen.
Jeg har i de 5 måneder adskillige gange været med til at vejlede om, hvordan man skal gøre ude på skadestederne
, og det har der ikke været problemer i, så jeg tror, ordførerne skal prøve at besøge en alarmcentral.
Det ville gøre diskussionen langt mere kvalificeret.
Frank Aaen (EL), 1998-06-12:
Det var lidt svært at høre, men i henhold til forretningsordenen går jeg ud fra, at fru Yvonne Herløv Andersens indlæg var et spørgsmål til mig, og derfor vil jeg selvfølgelig svare.
Jeg har fuld forståelse for, at CD prøver at nedtone den organisatoriske debat i beslutningsforslaget; det er jeg helt med på.
Ellers kan man jo ikke komme videre med det øvrige arbejde.
Yvonne Herløv Andersen (CD), 1998-06-12:
Det er velgennemtænkt fra CD's side, når vi ikke har taget stilling til, hvem der skal være aktørerne på området, for det ville bringe os ud i en debat om, hvorvidt politiet er godt eller dårligt, om redderne er gode eller dårlige, og hvem der skal være entreprenør.
Men jeg vil sige, at når det drejer sig om modellen, som CD har lagt frem, er det jo sådan, at det menneske, der sidder og taler med den, der ringer til alarmcentralen, samtidig giver besked ud til de andre myndigheder, altså
selvfølgelig også til brandvæsenet og politiet.
Men det er væsentligt, at den, der tager imod besked, bliver ved med at holde kontakt til det menneske, der ringer op, så hjælpen kan gives direkte.
Men samtidig skal de andre alarmeres, for det drejer sig jo om at få en sammenhængende kæde, så hjælpen kan komme ud på stedet, når der er brug for det.
Politiet er altså ikke koblet fra, det ville også være utopisk, og det gør et glimrende stykke arbejde.
Det ligner denne model
meget, når det drejer sig om at få behandlingen ud til patienten og få gjort akutmodtageafdelingen klar over, hvad der kommer, og samtidig afslører det, hvem der kunne være den første på ulykkesstedet.
Systemet afskærer ikke nogen, men tilstræber, at kræfterne på området - som hr. Tom Behnke i øvrigt sagde - skal arbejde sammen på en mere logisk måde, end de gør i dag.
Men jeg synes, det ville være fint, at Sundhedsudvalget fik det materiale, der foreligger om det.
Frank Aaen (EL), 1998-06-12:
Tak for den sidste tilkendegivelse af, at vi dog er enige om, at der er en indsats, der kan forbedres.
Jeg tror ganske vist, fru Henriette Kjær undervurderer nødvendigheden af at have sundhedsfagligt uddannet personale tidligt ude og langt ude i systemet, men det kan vi jo tage op senere.
Så er der spørgsmålet om afprivatisering.
Der ligger ikke fra vores side nogen som helst kritik af redderne
, tværtom.
Vores kritik går på organiseringen og den måde, tingene i dag er koblet sammen på, og vedrørende bemandingen tror jeg, det ville være en meget god idé, hvis man kunne sikre en gnidningsløs udveksling af personale mellem de forskellige dele i indsatskæden.
Det vil sige, at man kan være på en skadestue, man kan komme ud i ambulancen, og man kan være sygeplejerske.
På den måde kan man skifte frem og tilbage og erfare, hvad det er, der gør sig gældende på forskellige områder, og jeg tror, det ville give en meget bedre udvikling - også personalemæssigt og kvalifikationsmæssigt - hvis man kunne gøre det på den måde.
Jeg tror, det vil være en god idé at få koblet redderuddannelsen på de sundhedsfaglige uddannelser, og derfor tror jeg også, der er meget, der taler for, at man ikke skal have private aktører på området.
Jeg tror, meget taler for, at det vil være en god ting at få det hele integreret - både uddannelsesmæssigt, den måde, man kan organisere indsatsen på, og den måde, man kan udveksle personaleerfaringer på.
Med hensyn til politiet synes jeg da, at politiet skal have lov til i fuld åbenhed at aflytte de telefoner, som anvendes til alarmering.
Det er jeg helt med på.
Henriette Kjær (KF), 1998-06-12:
Det præhospitale kan jo være mange ting, og fru Karen Klint var lidt inde på det.
Der er en artikel i Amtsrådsforeningens blad i denne uge, der påviser, at den præhospitale indsats i Norge ikke fungerer særlig godt, tværtimod bliver udrykningstiden længere.
Hvis det bliver resultatet, kan jeg ikke støtte tanken, og der er altså modstridende undersøgelser, der viser forskellige resultater af, hvor godt
det fungerer.
Jeg er fuldstændig enig i, at kan man lave noget præhospitalt, der fungerer godt, skal man gøre det.
Mit forslag er, at vi skal have nogle meget veluddannede reddere, der via en mobiltelefon kan begynde at rådgive, f.eks. give besked på at vende manden om på maven eller give kunstigt åndedræt, hvis der er nogle, der kan det, osv. Men jeg tror ikke på, at man får en styrket indsats ved at rykke det ud i skadestuerne, hvor der sidder personale, som ikke er vant til at tage imod nødopkald fra skadelidte og ikke kender området så godt, som de gør på politiets alarmcentraler osv.
Tom Behnke (FP), 1998-06-12:
Jeg synes, vi savner et svar på, hvad det er, der gør, at det hele bliver meget bedre, fordi det er det offentlige, der tager sig af det.
De reddere, der sidder i ambulancen, er jo stadig de samme.
Men det kan selvfølgelig være, hr. Frank Aaen ikke har tænkt på, at det kan gå på samme måde, som når det offentlige står for hjemmehjælpen, og man hvert år glemmer, at medarbejderne skal have sommerferie, og så bliver der ikke givet hjemmehjælp i den tid.
Det ville jo være uheldigt, hvis det er sådan, at man vil gøre det her på samme måde, fordi man ser det ud fra snævre økonomiske betragtninger.
Det hensigtsmæssige ville være, at det ikke er de samme, der stiller kravene til, hvordan servicen skal være, som dem, der skal udføre selve serviceopgaven.
Hvis det derimod, som vi gerne ser, er det offentlige, der stiller kravene, og de private, der opfylder dem, har vi hånd i hanke med begge parter.
Jeg vil også godt høre, om hr. Frank Aaen har taget højde for, hvad der vil ske ved at lægge alarmcentralen et andet sted, og det kunne jeg også godt tænke mig at høre CD's mening om.
I ganske mange tilfælde ved vi jo, at når der bliver sendt en ambulance, er det, fordi der er sket en forbrydelse, og efterforskningen starter faktisk allerede ved alarmeringen.
Men det kan jo ikke ske, hvis alarmcentralen bliver flyttet,
og hvad vil man gøre ved det?
Gyda Kongsted (V), 1998-06-12:
Venstre kan ikke støtte beslutningsforslag nr. B 41, der er fremsat af Enhedslisten, fordi det bl.a. indebærer en afprivatisering af ambulancetjenesten.
Venstre er ikke enig i, at det at afprivatisere den i dag i sig selv velfungerende ambulancetjeneste, der dels består af offentlige og dels af private operatører under amternes regi, skulle kunne ændre det nuværende akutberedskabs serviceniveau.
Og det er da glædeligt at høre, at ministeren deler dette synspunkt. Med hensyn til B 42 ser Venstre meget positivt på de intentioner, der ligger i det forslag.
Og Venstre kan kun være enig i Sygehuskommissionens målsætninger i dens betænkning nr. 1329 af februar 1997, nemlig et brugervenligt akutsystem, let og uhindret adgang til akut hjælp, differentierede tilbud, koordinering af og fleksibilitet i indsatsen og optimal udnyttelse af ressourcerne. Alle disse punkter har Venstres helhjertede støtte, og det har derfor været glædeligt at kunne konstatere, at amterne, under hvis kompetence behandlingssystemet hører, på eget initiativ har taget skridt til at imødegå og opfylde de ovennævnte målsætninger i Sygehuskommissionens betænkning.
Og Venstre har forstået, at amterne og regeringen netop i disse dage forhandler om en omlægning af hele det danske alarmsystem, herunder at der skal nedsættes et udvalg, der vil skulle være færdigt med sit arbejde ved udgangen af marts næste år.
Venstre mener derfor ikke, at Folketinget på nuværende tidspunkt skal intervenere i amternes kompetenceområder.
Amterne skal have lov til i fred og ro at foretage en omstrukturering af det akutte behandlingssystem, således som de respektive amter finder bedst i deres områder.
Venstre skal derfor anbefale, at Folketinget afventer, hvilke resultater det påtænkte udvalg måtte komme frem til i 1999.
Og da jeg kan forstå, at ministeren også vil nedsætte et udvalg, synes jeg, det egentlig også skal have lov til at behandle det her punkt nærmere.
Tove Videbæk (KRF), 1998-06-12:
Kristeligt Folkeparti er enig i, at akutberedskabet kan forbedres, men vi kan ikke tilslutte os beslutningsforslag nr. B 41 om afprivatisering af ambulancetjenesten.
Intentionerne i beslutningsforslag nr. B 42 kan vi derimod bedre støtte.
Vi har brug for et bedre og sammenhængende akut behandlingssystem, og vi ser derfor også frem til et godt udvalgsarbejde omkring dette beslutningsforslag, men vi ser bestemt også med interesse frem til resultaterne af det udvalgsarbejde, som regeringen har i gang.
Morten Helveg Petersen (RV), 1998-06-12:
Som diskussionen i medierne viser med al ønskelig tydelighed, er det her et utroligt vigtigt emne, hvor der står menneskeliv på spil.
Udgangspunktet for et fremtidigt akutberedskab må være, at patienterne får en hurtig og fagligt kvalificeret behandling, fra det øjeblik der sker en henvendelse til 112.
Der er en række problemer i det nuværende system.
Det drejer sig bl.a. om, at de nuværende alarmcentraler arbejder med meget gammelt materiel, at der opstår for meget spild, dvs. for mange overflødige udrykninger, fordi bemandingen på de nuværende alarmcentraler ikke har en sundhedsfaglig uddannelse.
Der er altså mange tegn på, at der er god brug for at kigge nærmere på en omorganisering af alle leddene i vores akutberedskab, men det kræver grundige analyser af strukturen og mulighederne for at forbedre de her arbejdsgange, og jeg synes, at ministerens tilsagn om et hurtigt udvalgsarbejde lyder ganske fornuftigt, og på den baggrund skal jeg på vegne af Det Radikale Venstre afvise begge beslutningsforslagene, men vi ser frem til et udvalgsarbejde efter sommeren, der forhåbentlig kan afsluttes hurtigst muligt.
I det udvalgsarbejde er det jo påkrævet af få en saglig vurdering af, hvor mange alarmcentraler vi har behov for fremover.
Måske kunne man forestille sig, at der ved hjælp af moderne teknologi reelt kun var behov for tre.
Det kunne også være en helt anden størrelse, men lad os kigge på det under udvalgsarbejdet.
Antal, størrelse, udrustning og bemanding er alt sammen vigtige spørgsmål, der skal indgå i det her udvalgsarbejde, og vi skal også have en vurdering af, hvordan vi på bedste vis knytter det mest kompetente sundhedsfaglige personale til alarmcentralerne.
Undersøgelser fra vores nabolande viser, at et stort antal udrykninger kan undgås, ved at der er professionelt sundhedsfagligt personale ved telefonerne. Den rådgivning og vejledning kan vi ikke kræve af den nuværende bemanding på alarmcentralerne, og derfor skal det overvejes og undersøges, hvordan vi kan knytte læger og måske sygeplejersker til enhederne.
Ligesom muligheden for at bemande specielle lægeambulancer, en slags rullende skadestuer, der kan rykke ud og yde hjælp på selve ulykkesstedet, også bør overvejes.
Og det hænger nøje sammen med en analyse af, hvordan ambulancetjenesten fremover skal fungere.
Enhedslistens forslag om at afprivatisere ambulancetjenesten og tilknytte dem de eksisterende skadestuer er vi ikke tilhængere af.
Hvordan og hvem, der skal varetage ambulancetjenesten for at sikre den højeste effektivitet, skal selvfølgelig også undersøges, og jeg vil gerne understrege, at ingen på forhånd og da slet ikke Falck bør udelukkes i den sammenhæng.
Hvorvidt vi skal knytte krav til, hvor mange minutter en udrykning må tage, ligesom vi i dag har det i forbindelse med brandberedskabet, skal selvfølgelig også indgå i udvalgets arbejde.
Økonomi og prioriteringer er også naturlige ting at inddrage.
Det Radikale Venstre ser altså frem til det her udvalgsarbejde, og vi afviser begge beslutningsforslag.
Birthe Skaarup (DF), 1998-06-12:
Med hensyn til Enhedslistens beslutningsforslag, nr. B 41, kan vi i Dansk Folkeparti ikke tilslutte os det, bl.a. hvad angår afprivatiseringen af ambulancetjenesten, og fordi vi synes, at vi med det her forslag går til angreb på Falck og Reko bl.a., og netop Falck har et mangeårigt kendskab til alt omkring redning.
Vi er enige i hovedsigtet, at der skal ske en bedre koordinering, men vi synes, at man er gået for specifikt til værks ved fremsættelsen af det her beslutningsforslag, idet vi gerne ser en yderligere styrkelse af den præhospitale fase.
Med hensyn til beslutningsforslag nr. B 42 fra CD har vi stor sympati for det.
Jeg vil sige med de ord, at det, vi ønsker, er et højere, mere kompetent fagligt niveau omkring det, der hedder responstider, og det er jo netop det, CD går ind i.
Rundt omkring i amterne er man godt klar over, at netop den akutte funktion kan ske på en bedre måde.
At responstiderne bliver nedsat, kan vi vel som sagt alle i det her Folketing tilslutte os.
Det er bare om at finde den rigtige model.
Vi har tidligere været inde på ambulancetjenesten, og her kan der helt klart reddes mange menneskeliv.
Det er en ordning med stor succes.
Og når CD går videre med det her forslag, kunne vi godt ønske os en ting tilføjet, og det er, at man ser lidt mere på helikopterredningstjenesten.
I yderdistrikterne, på øerne osv. har man nemlig problemerne omkring responstider, og dér kunne man godt tænke sig, at det var noget af det, man kunne tage med.
Som sagt kan vi fra Dansk Folkeparti tilslutte os, at der arbejdes på et bedre sammenhængende akut behandlingssystem, responssystem, og så må vi tage stilling, når det videre ønskes.
Men naturligvis skal vi stadig have Falck med til at betjene amterne med deres ambulancetjeneste, også på et højt fagligt niveau.
Gyda Kongsted (V), 1998-06-12:
Jeg tiltror de private aktører den samme sunde fornuft
som de offentlige aktører.
Frank Aaen (EL), 1998-06-12:
Jeg siger tak for erkendelsen af, at der er et problem, der
skal løses.
Det er altid et stykke.
Men jeg vil sige, at det er jo ikke bare et spørgsmål om organisering, for det er et grundlæggende problem, når man har aktører på det her område, som har som primær målsætning - og sådan gælder det for et privat aktieselskab; det kræver aktionærerne - at tjene penge, vil der hele tiden komme uvedkommende overvejelser ind i tilrettelægningen af udførelsen af opgaven.
I modsætning til, hvis det er offentligt, hvor opgaven kun er den ene selvfølgelige at sørge for bedst mulig assistance, har den private aktør altid den anden tanke - og i virkeligheden som den vigtigste tanke - og det er det fundamentale problem ved privatisering.
Gyda Kongsted (V), 1998-06-12:
Til hr. Frank Aaen skal jeg sige, at jeg mener at have læst i artikler, at der faktisk er gang i en omstrukturering, eller set nærmere på det, du omtalte med de private aktører.
Og til fru Lone Møller: Jamen det er jo egentlig for at sætte lidt på plads, hvad vi egentlig skal foretage os herinde i Folketinget.
Så lad dem dog blive færdige i fred og ro.
Lone Møller (S), 1998-06-12:
Jeg kan desværre ikke nære mig, for vi har jo lige før denne sag haft en 2-timers-debat, hvor Venstre gentagne gange var ved at falde over sine egne ben for at komme herop og fortælle, at amterne skulle presses lidt, og at vi fra statens side skulle gøre noget mere i den retning, og nu hører vi så her, at vi ikke skal blande os i amternes dispositioner i forbindelse med beredskabet, og det kan jeg ikke helt få til at passe.