Karsten Nonbo (V), 2001-04-17:
Om indsatsen mod ungdomskriminaliteten kan man sige, at det er godt, hvis det bliver bedre.
Nu kan vi så lidt positivt sige, at nu indføres der da en sanktion for gruppen 15-17-årige, som er utilpassede, som har begået grov, personfarlig kriminalitet som vold, røveri, voldtægt, og som ud fra kriminaliteten står til et minimum på vistnok 3 måneder og ikke 30 dage
, men det skal vi ikke diskutere, det kan vi jo læse os frem til.
Men der er tale om ubetinget fængsel.
Vi får altså ikke fat i dem, som står til tiltalefrafald den ene gang efter den anden.
Og det kunne da være ret interessant at få fat i dem også.
Vi er helt enige i det straksmoment, der ligger som en del af ekspertgruppens kommissorium.
Vi er enige i, at der er lagt op til en konsekvent og kontant reaktion, og at der skal sættes ind med en socialpædagogisk målrettet indsats.
Så langt kan vi i hvert fald støtte forslaget.
Det er en del af den efterfølgende behandling, så han via tvang motiveres til at fortsætte frivilligt.
Det er her, problematikken omkring overførslen mellem en sikret og en åben institution kommer ind i billedet.
Om det så føles som en straf eller en behandling afhænger jo af den enkeltes egen motivation, og det kan der tages mange akademiske diskussioner om.
Dem vil vi da også gerne deltage i, men vi vil være konstruktive, og så er det jo spørgsmålet, om en sanktion er en straf eller en behandling.
Det må vi se på.
Der er i det her nogle tekniske spørgsmål, som vi vil have belyst under udvalgsarbejdet.
For det første er der, som mange skriver i høringssvarene, en vis, kan man sige, utryghed ved, om det er en sammenblanding af straffelov og sociallov, vi er i gang med at foretage for meget af.
Så er der en anden ting, som også lige er blevet rejst, nemlig: Hvem skal betale den sikrede institution?
Og her skriver Kommunernes Landsforening nemlig i sit høringssvar, at det regner man med staten skal som hidtil.
Så spørger jeg: Er vi ved at få øgede amtskommunale og kommunale udgifter ind ad bagdøren?
De sikrede institutioner er nemlig mig bekendt ikke med i grundtakstmodellen.
Jeg siger ikke, det skal være staten, som betaler.
Måske var det netop en god idé, at det var kommunerne, som jo har ladet stå til, indtil vi når så vidt, som vi gør.
Men det skal vi have at vide, inden vi trykker på knapperne.
Hvis en person gør sig fortjent til 1 år i en sikret afdeling, hvordan kan han så klare sig med ½ år på et opholdssted bagefter?
Det er, ligesom det ikke rigtig hænger
sammen.
Er disse 6 måneder så ikke dødsdømt på forhånd?
Er det så ikke en løsladelse til ny kriminalitet, som bliver konsekvensen alligevel? Så er der en ting mere: Kan vi forvente, at personalet på den sikrede institution er gearet til at arbejde i en sikret institution?
Vi har lige oplevet her i påsken, at to stak af fra Sønderbros afdeling på Stevnsfortet.
Det er jo, hvad der kan ske, men det foruroliger mig, at forstanderen udtaler til pressen, at det selvfølgelig må være irriterende for politiet, at det sker, men han fandt det ikke særlig alarmerende.
Det er jo ikke et fængsel, sagde han.
Så spørger jeg: Hvad er det så?
Man skal i hvert fald være der.
Så er der punkt fem.
Som det også nævnes i høringssvaret, så mangler der efterforskningsskridt over for mindreårige.
Det er nogle sidebemærkninger, der er i lovforslaget, og her kunne jeg godt tænke mig at spørge justitsministeren, om man sideløbende vil arbejde med det i forbindelse med dette her lovforslag, eller om det er noget, vi skal tage op senere.
Det indskrives endvidere i lov om social service, at unge under 15 år, som begår kriminalitet, skal have udfærdiget en handleplan.
Ja, selvfølgelig.
Det kunne jeg godt have et håb om.