runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Karsten Nonbo (V), 1998-10-21:
Da Venstres oprindelige ordfører på lovforslaget, fru Ellen Kristensen, er syg og ikke kan være til stede, har jeg lovet at tilkendegive Venstres holdning i sagen.
Dette er en sag, som Venstre fuldt ud kan tilslutte sig.
Vi vil navnlig præcisere, at vi er meget glade for, at det nu bliver således, at får en kandidat forfald, så erstattes vedkommende ikke med en personlig stedfortræder, men med den næstfølgende med flest stemmetal på listen.
Det er absolut at overlade demokratiet til vælgerne, og det er for Venstre en kornblomst, der er vokset på vores mark, og her må regeringen meget gerne botanisere i fremtiden.
Jeg har samtidig lovet at sige fra CD, da CD's ordfører er forhindret i at være til stede, at også CD kan tilslutte sig lovforslaget.
Ulla Tørnæs (V), 1998-10-22:
Nu er det jo sådan i politik, at man altid skal vare sig, når andre kolleger fortolker ens budskab eller måske forsøger at fortolke ens budskab.
Jeg bliver nødt til at sige: Det er altså første gang, jeg her er med til at diskutere nogle lovforslag, hvor man allerede ønsker at tage højde for noget andet end det, der er virkeligheden.
Og det finder jeg egentlig er ganske bizart.
Vi har sagt ja, vi skal nok støtte regeringens lovforslag, såfremt regeringen holder sig stringent til den trepartsaftale, der er indgået med parterne.
Og hvad der sker i fremtiden, jamen der går jeg ud fra, at kollegerne her i Folketingssalen udmærket godt kender Venstres position.
Vi er et ansvarligt parti, det har vi altid været, og det vil vi naturligvis fortsat være.
Jette Gottlieb (EL), 1998-10-22:
Jeg vil gerne have uddybet spørgsmålet om uddannelse efter arbejdsmarkedets behov.
Jeg forstår hr. Jens Vibjerg sådan, at det er vigtigt, at man får uddannelser, der tilpasser de lediges kvalifikationer til arbejdsmarkedets behov.
De steder, hvor der er konstateret de allerstørste flaskehalse, er sygepleje, det er folkeskolelærere, og det er pædagoger.
Betyder det, at en arbejdsløs HK'er alene kan få valget: Vil du være sygeplejerske, eller vil du være folkeskolelærer?
Ellers kan du ikke få nogen uddannelse.
Er det sådan, det skal forstås?
Ole M. Nielsen (KRF), 1998-10-22:
Jeg vil gerne sammen med hr. Ole Vagn Christensen glæde mig over, at vi misforstod fru Ulla Tørnæs.
Det betyder selvfølgelig ikke, at jeg forstår, at man behøver at lave den nedskæring i dagpengeperioden, som man nu laver, men jeg forstår da så, at man trods alt er ansvarlig, hvis situationen skulle forværres på et tidspunkt.
Ole Sohn (SF), 1998-10-22:
Jeg ved ikke, om jeg kommer til at henvende mig til den forkerte, men jeg vil gerne spørge hr. Jens Vibjerg om, hvordan Venstre vil sikre, at de private arbejdsgivere kommer til at tage deres væsentlig større andel af personlig aktivering, som aftalen lægger an til.
Det er jo ikke helt uvæsentligt at vide, at indtil dato er det primært det offentlige, der har taget sig af aktivering, fordi der ikke har været tilstrækkelig mange pladser hos private arbejdsgivere.
Nu skal der aktiveres 20.000 flere personer over to år.
Og det kræver selvfølgelig en væsentlig større ansvarlighed fra de private arbejdsgivere.
Men lovforslaget siger intet om, hvordan man vil sikre det.
Derfor vil jeg gerne spørge Venstre: Har Venstre et forslag eller en idé til, hvordan private arbejdsgivere i større udstrækning kan tage deres andel af aktiveringspersonerne?
Poul Erik Dyrlund (S), 1998-10-22:
Jeg vil gerne kvittere for fru Ulla Tørnæs' bemærkninger.
Jeg forstår fru Ulla Tørnæs således, at Venstre også i fremtiden vil optræde lige så ansvarligt set i forhold til ledige, der er i klemme, eller ledige, der har problemer, eller til arbejdsløsheden i det hele taget, som man gør i den her situation.
Og det vil jeg meget gerne kvittere for.
Til hr. Jens Vibjerg vil jeg sige, at nu kan man jo læse tingene på mange måder.
Man kan tolke ting på mange måder.
Nu står jeg her med aftalen.
Ministeren fastsætter nærmere retningslinjer for tilmelding til AF.
Den linje kan jeg tolke på 7-8 forskellige måder, helt afgjort.
Så vil jeg i øvrigt sige: Al ære og respekt for den aftale.
Al ære og respekt for det lovforslag, vi er i gang med her.
Vi skal vel følge op.
Vi skal omsætte den aftale til lovgivning.
Men for mig lyder det lidt, som om hr. Jens Vibjerg totalt har deponeret sin parlamentariske beslutningsret ovre hos parterne.
Ole Vagn Christensen (S), 1998-10-22:
Det var den her bemærkning fra hr. Ole M. Nielsen om det dårlige selskab, som han fik afrundet sin bemærkning med.
Jeg håber, at han nu også har forstået, fordi nu har vi andre også forstået, at skulle der blive en forværret situation, så er Venstre selvfølgelig også parat til at ville ændre.
Sådan har jeg opfattet fru Ulla Tørnæs' sidste indlæg, og det tror jeg da også hr. Ole M. Nielsen har gjort.
Jette Gottlieb (EL), 1998-10-22:
Jeg vil gerne spørge Venstres ordfører, hvad Venstre vil gøre for at sikre, at arbejdsgiverne lever op til de forpligtelser, aftalen lægger op til, f.eks. at oprette ordinære lærepladser.
Hvad vil Venstre gøre ved det problem, at der til stadighed er et eller andet sted mellem 5.000 og 10.000 afviste lærepladsansøgere?
Og så vil jeg spørge hr. Jens Vibjerg direkte: Hvad er logikken set med Venstres øjne i, at man beskærer de lediges uddannelsesmuligheder samtidig med, at man siger, at det drejer sig om at opkvalificere de ledige, så de kan tage de job, der er?
Ulla Tørnæs (V), 1998-10-22:
Jeg vil gerne sige til de bemærkninger, der er faldet omkring en genforhandling, at dér tyder det på, at de fleste af kollegerne har forstået mit budskab, nemlig at for Venstre handler det om at sikre et bedre system over for de ledige.
Det handler om at sikre en opkvalificering af de ledige gennem uddannelsestilbud, gennem aktivering.
Og vi mener, at det, der lægges op til med forslagene her ved en fremrykket aktivering og ved en bedre kvalitet i aktiveringstilbudene, er det, der er behov for.
At tale om, at lovforslagene skal ændres, allerede før de er vedtaget, finder jeg fuldstændig absurd, og det er ikke noget med, at Venstre er uansvarlig eller andet.
Men vi bliver nødt til at forholde os til den aktuelle situation, og den aktuelle situation er fortsat, at vi har 180.000 registrerede ledige, og alligevel oplever vi virksomheder, virksomhed efter virksomhed, som har mangel på kvalificeret arbejdskraft.
Jeg vil gerne understrege
kvalificeret arbejdskraft
Vi skal jo på en eller anden måde have de to systemer til at fungere og til at harmonere med hinanden, sådan at vi netop får opkvalificeret de ledige til at matche de job, der er.
Så jeg må heldigvis erkende, at mine kolleger har forstået mit budskab, men det har intet at gøre med, at vi render fra en udvikling i det danske samfund.
Selvfølgelig, hvis situationen er en anden, jamen så forholder vi os til det.
Men der er ingen grund til at forholde os til en situation, som vi ikke kender.
Og det var også det budskab, jeg forstod, fra fru Anne-Marie Meldgaard.
Poul Erik Dyrlund (S), 1998-10-22:
Jeg har også opfattet fru Ulla Tørnæs således, at den reform, der ligger her, og det forslag, der ligger her, jo er på grundlag af en aftale, og jeg forstod da også fru Ulla Tørnæs således, at det var opfattelsen, at en sådan aftale selvfølgelig ikke kan genforhandles, den er indgået.
Og det er den, vi nu afstikker retningslinjerne efter i lovforslaget.
Men vi kunne komme i den situation, at konjunkturerne vender, hvad vi selvfølgelig ikke må håbe.
Så står vi jo i en anden situation, og så anser jeg det da for ganske givet, at Venstre vil være nøjagtig lige så ansvarlig, som man har været i så mange andre situationer, når der har været behov for at justere på de her ting i de sidste 30 år.
Eller er det nye toner, vi hører her?
Det kunne jo godt være interessant at få at vide.
Og det er jo også det, hr. Ole M. Nielsen efterlyser.
Men der er jo altså nogle juridiske formuleringer, som man ikke kan undgå at skulle tage højde for i det her.
Ole M. Nielsen (KRF), 1998-10-22:
I modsætning til hr. Ole Vagn Christensen tror jeg godt, jeg forstod, hvad fru Ulla Tørnæs sagde.
Jeg tror helt klart, fru Ulla Tørnæs mener, det ikke kan udlægges anderledes; men fru Ulla Tørnæs kan jo bekræfte, at selv om vi om nogle år - vi håber, det varer længe - igen skulle have en reel ledighed, en konjunkturbestemt ledighed på 12 pct. eller mere, så ryger folk efter 4 års ledighed ud over kanten over i det sociale system.
Jeg siger velbekomme til Socialdemokratiet som forligspartner eller samarbejdspartner til det.
Ole Vagn Christensen (S), 1998-10-22:
Jeg synes, fru Ulla Tørnæs havde et godt indlæg og gav tilslutning til aftalen; men der var en enkelt bemærkning, jeg ikke rigtig forstod: Det er helt klart, at aftalen ikke kan genforhandles, men jeg går da ikke ud fra, at det, fru Ulla Tørnæs mente, var, at hvis vi fik en forværret konjunktursituation, ville Venstre ikke medvirke til, at vi kunne få aftalen tilpasset, også når det drejer sig om arbejdsstyrken og dermed, hvor lang ledighedsperioden skal være.
Jeg regner ikke med, at det var det signal, fru Ulla Tørnæs ønskede at give.
Jens Vibjerg (V), 1998-10-22:
Til hr. Poul Erik Dyrlunds kommentar om, at nu kan man jo tolke tingene: Ja, og derfor sagde jeg også, at nu ville vi gå tingene igennem med en tættekam, og så vil vi selvfølgelig stille alle de spørgsmål, der skal til, for at få afklaret det her, så vi præcis ved, hvad det er, vi eventuelt skal sige ja til lidt senere.
Med hensyn til hr. Ole Sohns spørgsmål vil jeg sige, at vi har tillid til aftaleparterne.
De skal nok løse den opgave.
Til fru Jette Gottlieb: Vi må jo sige omkring uddannelse, at der har været utrolig mange tilbud på uddannelsesområdet, som erfaringsmæssigt ikke har givet noget resultat.
Derfor skal uddannelserne målrettes til det behov, der er på arbejdsmarkedet, de skal opkvalificere de ledige til lige netop det behov, der er på arbejdsmarkedet.
Og vi må sige, privat jobtræning er faktisk det, der giver den allerbedste beskæftigelsesmulighed.
Så siger hr. Poul Erik Dyrlund, at det er udmærket, at vi vil gå det her igennem med en tættekam, men der er altså nogle juridiske spidsfindigheder, der skal tages højde for.
Men der er jo ikke meget juristeri i, at når der i aftalen f.eks. klart står, at tilmelding sker til AF, så flytter ministeren det behændigt i lovforslaget over til sig.
Jette Gottlieb (EL), 1998-10-22:
Jeg bliver nødt til at få det uddybet lidt.
Betyder det, at Venstre mener, at forudsætningen for, at man kan få mere uddannelse, så arbejdskraften passer til arbejdsmarkedet, er, at man beskærer uddannelsesmulighederne for de arbejdsledige? For det er det, der sker i det her lovforslag.
Poul Erik Dyrlund (S), 1998-10-22:
Jeg havde med lidt spænding ventet på den ordførertale, hr. Ole Sohn skulle holde.
Lige nu er hr. Ole Sohn jo ny, og det er jo sådan, at en gang imellem er det jo, at det gamle ordsprog kommer til at gælde: Forandring fryder.
Men når jeg tænker tilbage på, hvad SF stod og sagde her på talerstolen i 1994, og hvad der blev sagt i 1996, så kan jeg konstatere, at hr. Ole Sohn har fundet præcis den samme ordførertale eller stift frem fra dengang, hvor man også stod her og talte og råbte og skreg om den sociale massegrav osv. - 70.000, 80.000 og 100.000 ville ryge ud over kanten og ned i den sociale massegrav, men dette har absolut ikke været tilfældet. Det er præcis det samme, vi hører her i dag fra hr. Ole Sohns side, og jeg synes, at man i SF burde tænke en lille smule over, om ikke det var på tide, at man fandt en anden stift at sætte på.
Der er jo ikke nogen som helst realisme i det, når man står her og påstår, at nu vil vi smide en masse mennesker over i det sociale system.
Socialdemokratiet har i det her sagt: Vi laver ikke det her med det formål at smide folk over i det sociale system.
Vi laver det her med det formål at holde mennesker så langt væk som overhovedet muligt fra det sociale system.
Ole Sohn (SF), 1998-10-22:
Jeg ved ikke, om det er sådan, at cd-afspilleren ikke er kommet til Kalundborg, men den stift, som jeg havde på min grammofon, eksisterer ikke længere, fordi den var slidt, så derfor er jeg gået over til en cd-afspiller.
Jeg undrer mig egentlig også over, at hr. Poul Erik Dyrlund, hr. Ole Vagn Christensen og fru Anne-Marie Meldgaard har forberedt deres spørgsmål til mit indlæg, inden jeg holdt talen, for jeg gjorde netop udtrykkelig opmærksom på, at man ikke kunne sige, hvor mange der går ud.
Jeg har ikke talt om, at der er tusinder, der ryger ud af dagpengesystemet, for det tror jeg ikke at der er.
Jeg talte om, at der er tusinder, der kommer til at leve i utryghed, og hvis hr. Poul Erik Dyrlund, hr. Ole Vagn Christensen og fru Anne-Marie Meldgaard ville gøre sig den ulejlighed at tage ud og prøve at diskutere det med nogle af de grupper i de faglige organisationer, som lever i den utryghed, vil man høre det gang på gang, hvis man altså taler med nogle af de medlemmer, som er i den situation.
Det er den utryghed, som jeg ikke forstår at Socialdemokratiet ønsker at medvirke til, når det er inderlig overflødigt, hvis forudsætningerne holder.
Til hr. Anders Samuelsen: Jo, selvfølgelig skal vi have respekt for arbejdsmarkedets parter, og de skal også bidrage, såvel som alle andre organisationer skal, når der er blevet lavet lovforslag inden for de pågældende områder.
Vi har meget respekt for arbejdsmarkedets parter, men vi har også meget respekt for, at parterne ikke alene består af LO og DA, og at der er flere parter, der har været flere inddraget i trepartsforhandlingerne, og som i øvrigt har taget afstand fra dem.
En stor del af arbejdsmarkedets parter har jo taget afstand fra dem.
Det, som jeg sagde i mit indlæg, var, at selv de ting, som LO har ønsket at få med som garanti for at få deres forpligtelse respekteret, ikke er indeholdt i lovforslagene, men det håber jeg naturligvis kan blive tilfældet under udvalgsbehandlingen.
Jeg vil gerne spørge fru Ulla Tørnæs, om det ikke var en fortalelse, da fru Ulla Tørnæs sagde, at det er vigtigt, at man holder sig til aftalens tekst, og derefter med glæde understregede en fortalelse fra fru Anne-Marie Meldgaard om den konjunkturbestemte parameter, hvor Venstre siger, at aftalen ikke er konjunkturbestemt, og at man ikke skal lave den om.
Mig bekendt står der udtrykkeligt i aftalen, at det er forudsat, at ledigheden fortsat falder, at de private arbejdsgivere lever op til deres ansvar, og at der bliver puttet rigeligt med økonomi ind for at sikre en opkvalificerende aktiveringsindsats for de 20.000 ekstra pladser, der skal skaffes.
Det er tre ret væsentlige forudsætninger, som skal opfyldes, bl.a. det fortsatte ledighedsfald, og hvis de forudsætninger ikke er til stede, er der andre konjunkturer, og så skal aftalen selvfølgelig revideres.
Det ligger i LO og DA's aftale, og det går jeg ud fra at Venstre er enig i.
Ole Vagn Christensen (S), 1998-10-22:
Jeg vil godt kvittere for det indlæg, som hr. Ole Sohn kom med.
Han sagde, at han ville konstruktivt gå ind i drøftelsen omkring det her, og så sagde han noget omkring det her med at være kritisk og være negativ over for nogle ting.
Jeg må sige til hr. Ole Sohn, at de andre gange, hvor vi har lavet justeringer i arbejdsmarkedspolitikken, har vi også haft det her fremme, og dér har vi ikke haft parterne med som direkte medspillere.
Det føler jeg er forandringen den her gang, som har ført til, at der ligger en vis styrke i og tro på, at det kan blive gennemført.
Anne-Marie Meldgaard (S), 1998-10-22:
Ja, det overrasker mig jo ikke, at hr. Ole Sohn i sin tale ligesom proklamerer, at tusinder vil falde ud af dagpengesystemet, men der er en ting, der ligesom har en anden klang her, for tidligere var der en mistro til, at arbejdsgiverne ikke kunne løse opgaven, og nu hører jeg lige pludselig, at mistroen er flyttet over til a-kasserne.
Man har ikke tillid til, at a-kasserne kan løse denne opgave med at aktivere de ledige og sørge for, at de ikke kommer så langt hen i systemet, at de falder ud af dagpengereglerne.
Så tror jeg faktisk, at der er mange sammen med mig på 45 og 50 år, der gerne vil have sig frabedt at blive kaldt ældre på arbejdsmarkedet, fordi man måske har fået lidt grå hår og fylder lidt godt på bagdelen.
Anders Samuelsen (RV), 1998-10-22:
En af mine første oplevelser, da jeg kom ind i Folketinget, var arbejdsmarkedskonflikten i foråret, og da blev vi fra SF's og Enhedslistens side tudet ørerne fulde om, at vi skulle udvise respekt for arbejdsmarkedets parter, respekt for den danske model.
Og hvad sker der nu?
Vi ser åbenbart en lidt omvendt situation fra SF's og Enhedslistens side, for når parterne faktisk er i stand til at indgå en aftale, så vil SF og Enhedslisten tilsyneladende ikke være med.
Er det sådan, at hr. Ole Sohn kunne forklare, hvor sammenhængen er henne?
Hvorfor skal vi kun nogle gange følge?
Hvorfor er det forkert, at man ikke altid følger? Og så til den her evig pisken stemningen op og nu vælter jeg ved ikke hvor mange ud over den sociale afgrund: Hvorfor er SF ikke med til at gå ud og fortælle, hvordan det er gået de andre gange, når man har skåret ned, at det har været med til at sætte noget skub i systemerne, og at det har været med til at forhindre, at folk er gået alt for lang tid i dagpengesystemerne?
Knud Erik Kirkegaard (KF), 1998-10-22:
Jeg kunne forstå, at hr. Poul Erik Dyrlund var bange for at blive omklamret af De Konservative, og jeg er også lige ved at være bange for, at jeg ikke har fysisk kapacitet til at foretage omklamringen, så jeg tror, at hr. Poul Erik Dyrlund kan tage det ganske roligt.
Jamen jeg har ikke kritiseret den konkrete bestemmelse omkring timeoverførselsreglerne.
Jeg har blot konstateret, at det er noget, man har samlet op, og som ikke har noget med aftalen at gøre, og at det kan give visse misforståelser, når man læser lovforslagene.
Jeg har ikke kritiseret det konkrete indhold.
Der er vist for øvrigt også noget om kontingentfritagelse for frihedsberøvede, som man vist heller ikke har haft med i aftalen, og jeg tror også, der er et enkelt punkt mere.
Og så til fru Jette Gottlieb: Det er ikke rigtigt, at det, man foreslår her, er det samme for de uddannede som for de ikkeuddannede.
Det med den lave sats på de 50 pct. er jo ikke det, der bliver gældende for dem, vi taler om her.
Det er min faste overbevisning, at uanset om man har en uddannelse eller ej, så er 6 måneder for lang tid at gå uden at være i en eller anden form for aktivering.
Poul Erik Dyrlund (S), 1998-10-22:
Jeg føler trang til at sige til hr. Knud Erik Kirkegaard, at da jeg som ganske ung og grøn kom ud på arbejdsmarkedet og faktisk var i den heldige situation, at jeg kom til at arbejde sammen med et par ærkekommunister, som lærte mig meget i den politiske diskussion, da sagde de til mig, og det har jeg aldrig glemt: Lad dig aldrig omklamre af en konservativ!
Og jeg kan berolige hr. Kirkegaard med, at det vil jeg også vogte mig for i tiden fremover.
En anden ting, som jeg undrer mig lidt over i hr. Knud Erik Kirkegaards ordførertale, var jo de her betænkeligheder også set i forhold til brandmændene.
Og nu kan jeg jo så se i lighed med før, da jeg var på talerstolen, at det kniber noget med hr. Kirkegaards hukommelse.
For så vidt jeg husker, er det jo faktisk sådan, at De Konservative har fremlagt et beslutningsforslag i sidste folketingssamling, hvoraf det fremgik, at man præcis ville indføre de her regler, som man nu foreslår, plus en hel masse andet i forhold til brandmænd og visse andre grupper.
Så for mig at se er det da sådan, at regeringen nu indfrier et af de ønsker, der var i de der beslutningsforslag, og det synes jeg nu er synd at skælde regeringen ud for eller i hvert fald være betænkelig over.
Knud Erik Kirkegaard (KF), 1998-10-22:
Så havde hr. Ole M. Nielsen nogle hyggelige bemærkninger, som jeg også lige skal reagere på.
Jo, selvfølgelig kan vi stemme for konservativ politik, men vi skal jo lige have orden i regnskabet.
Vi skal jo lige have tjekket først, at der ikke er fiflet med paragrafferne, og hvis der ikke er det, så ender det nok med, at vi kan stemme for.
Så siger hr. Ole M. Nielsen, at han er lidt forundret over, at jeg ikke kunne forestille mig at blive overhalet højre om.
Jo, det kan jeg sagtens.
Det er sådan set dér, overraskelsen ligger.
Og så til hr. Poul Erik Dyrlund, som jo har udviklet sig kolossalt i de år, han har været her i Folketinget.
Jeg har fulgt hans udvikling, lige fra da han startede herinde, og det er en positiv udvikling.
Jeg synes, hans arbejdsmarkedspolitik bliver mere og mere fornuftig.
Specielt på det allersidste må jeg sige han nærmest har foretaget, ja, det hedder vist et kvantespring i sin udvikling omkring fornuftighed i sin arbejdsmarkedspolitik.
Hvad kan det dog ikke ende med med hr. Poul Erik Dyrlund?
Det mener jeg sagtens vi ved en anden lejlighed kan tage en diskussion om.
Vi står naturligvis ved vores finanslovaftale, og vi tror i øvrigt, at den aftale, som vi diskuterer her, vil medføre væsentlig større besparelser, end der fremgår af tallene.
Og så til fru Jette Gottlieb: Hvordan forhandlingssituationen vil blive, kan jeg ikke sige, men det vil naturligvis være i den kreds af partier, der forhandler med henblik på, at det hele skal vedtages, at vi vil tage stilling til for eller imod forslaget omkring de 50-54 årige.
Det synes jeg at de partier, der stemte for, kan være stolte over og glade for, og kan vi lave noget, som ligner det i den her sammenhæng, så vil det kun være positivt.
Jette Gottlieb (EL), 1998-10-22:
Jeg vil spørge De Konservatives ordfører, om det forholder sig sådan, at den bekymring, som man har for specielt de 50-54 årige, rækker så vidt, at man fra konservativ side vil stemme for et eventuelt ændringsforslag, der simpelt hen piller det punkt ud af lovforslaget.
Og så vil jeg spørge, om hr. Knud Erik Kirkegaard også har følelser for dem, der er yngre.
Jeg vil gerne vide, om hr. Knud Erik Kirkegaard ser det som et problem, at unge nyuddannede, som har haft begyndervanskeligheder med at få en fastere tilknytning til arbejdsmarkedet, efter meget korte perioder vil blive sendt over i andre typer job end dem, de er uddannet til.
Jeg vil gerne bede om en overvejelse over, hvordan det bliver opfattet som samfundsmæssig ressourceudnyttelse, at man forkorter perioden, og at man derudover lægger det særlige pres på de unge, at de altså skal gå til en lavere takst.
Poul Erik Dyrlund (S), 1998-10-22:
Det, der får mig til at bede om ordet, er jo hr. Kirkegaards fiflerier med procenterne plus/minus 10 pct., og ellers er det konservativ politik.
Når nu jeg læser De Konservatives forslag til finansloven,
ser jeg, at man ved at stramme rådighedsreglerne vil spare 770 mio. kr., man vil spare 475 mio. kr. ved at stramme på adgangskravene, man vil skære 1,4 mia. kr. af aktivpuljen, man vil spare 600 mio. kr. på arbejdsformidlingen, man vil spare 3,2 mia. kr. på a-kasserne, og man vil spare 1,2 mia. kr. på voksenuddannelsen.
Jeg tror ikke, det er gået op for hr. Knud Erik Kirkegaard, at en af de virkelig stærke sider ved de her lovforslag, vi behandler her, er uddannelsesindsatsen og aktiveringsindsatsen.
Når jeg holder lovforslagets indhold op imod det, hr. Knud Erik Kirkegaard siger, og det, der står i De Konservatives forslag til finanslov, så er jeg nødt til at sige til hr. Kirkegaard, at der bliver fiflet for meget med procenterne her.
Ole M. Nielsen (KRF), 1998-10-22:
Det var jo en interessant tale fra hr. Kirkegaard.
På et tidligt tidspunkt konstaterede hr. Kirkegaard, at det her var konservativ politik, og vi kan da også tilslutte os en ganske væsentlig part af det, der er i lovforslagene her.
Men så slutter hr. Kirkegaard alligevel med at sætte et lille spørgsmålstegn ved, om De Konservative kan trykke på den grønne knap til konservativ politik.