runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Erik Jacobsen (V), 1998-12-10:
Dette er i store træk en genfremsættelse af et lovforslag fra sidste samling.
Der er steder i dette lovforslag, hvor ministeren har imødekommet ønsker fra transportbranchen; dette kan jeg da kun bifalde. I den skriftlige fremsættelse står der bl.a., at det er med henblik på at højne standarden inden for erhvervet.
Nu er det ikke sådan, at denne branche er præget af småkriminelle, men derimod i det store og hele af mennesker, som er deres ansvar bevidst, og generelt står der ude i Europa stor respekt om danske vognmænds professionalisme og materiel.
Jeg kan da også tilføje, at danske vognmænd kører med det mest moderne og miljøvenlige materiel i forhold til de øvrige EU-lande.
Det tror jeg nok ministeren har hørt ved ministerens møder med kolleger ude i Europa.
At der er enkelte uheldige elementer i branchen, vil jeg ikke afvise, og at branchen har ønsket denne opstramning i forhold til den tidligere lov, er jeg også bekendt med.
Men jeg undrer mig over, at ministeren ikke her har fundet anledning til at imødekomme vore ønsker vedrørende et chaufførvikarbureau, som jeg dog ved man arbejder med i Færdselsstyrelsen og Vejtransportrådet.
Beregningen af kørsel med overlast, det vil sige med totalvægt og akseltryk, vil vi have afklaret under det kommende udvalgsarbejde, så disse beregninger bliver gjort mere enkle.
En generel regulering af hastighedsgrænser har ministeren undladt at tage med i dette lovforslag.
Det beklager jeg egentlig, men jeg kan love ministeren for, at vi under det kommende udvalgsarbejde vil forsøge at få det bygget ind i lovgivningen
, så disse hastighedsgrænser nu langt om længe bliver tilpasset virkelighedens verden.
Og skulle det ikke være muligt, vil vi fortsætte med, sammen med andre partier, at fremsætte beslutningsforslag om hele problematikken. Det er egentlig kun det lille ønske, vi har til selve lovforslaget, og derfor er det også ekstra skuffende for os, at ministeren ikke har villet imødekomme os netop på dette område.
Med lovforslaget har ministeren bl.a. løst problematikken vedrørende firmabiler, og det skal ministeren have ros for.
Venstre er således generelt positiv over for lovforslaget, og vi vil nu afvente de deputationer og høringssvar, der eventuelt kommer under udvalgsarbejdet.
af dette lovforslag.
Kaj Ikast (KF), 1998-12-10:
Jeg blev lige så glad for fru Margrethe Auken.
Jeg troede, hun ville tage det virkelige point, der kom nede fra vognmændene om, hvordan det kan være - og det er selvfølgelig også ministeren, jeg nu spørger - at en mand, der har 54 lastbiler og bliver taget med 10 pct.s overlæs
cirka seks gange, efter forslaget får en bøde på 60.000 kr., hvorimod han, der har 10 lastbiler og bliver taget én gang med 10 pct.s overlast, kun skal betale 1.000 kr.
Jeg kan ikke forstå det, for det vil være at opfordre alle vognmænd til at have selskaber på kun 10 vogne og ikke mere.
Man straffer de store vognmænd, fordi man slår det sammen i én pulje.
Erik Jacobsen (V), 1998-12-10:
Fru Margrete Auken nævner i sit indlæg, at der sker alt for mange ulykker med lastbiler.
Jag vil da gerne spørge fru Margrete Auken, hvor man ved det fra.
Vi vil jo netop have nedsat en havarikommission for at få analyseret, om lastbilen er skyld i ulykken. Vi ved, medierne ynder at fotografere, når der sker en ulykke med lastbiler, men derfor behøver lastbilen jo ikke at være den skyldige.
Det er det, vi skal have analyseret, det er det, vi skal have gennemarbejdet, og så vil vi komme frem til helt andre tal, der er positive for den tunge transport.
Ole Donner (DF), 1998-12-10:
Jeg vil godt sige til fru Margrete Auken, som sagde, at vi ikke turde sige andet, end at der sker for mange ulykker med lastbiler: Jamen selvfølgelig gør der det. Én ulykke med en lastbil er én for meget.
Men selv med fru Margrete Aukens foretrukne transportmiddel, nemlig cyklen, sker der jo også alt for mange ulykker.
Én ulykke på cykel er én for meget.
Med hensyn til det med bøderne, som hr. Kaj Ikast spørger om, så siger fru Margrete Auken, at kan man ikke drive en stor virksomhed, og kan man ikke sætte et skilt op med »Herfra bliver man bortvist...«, er man ikke kronen voksen.
Tænker fru Margrete Auken særlig på DSB Gods, på HT, eller er der andre?
Kan man ikke drive en stor virksomhed her i landet?
Vi er enige om, at det kan man ikke, hvis SF får noget at skulle have sagt, for så ville det være strafbart at eje mere end én lastbil.
Kaj Ikast (KF), 1998-12-10:
Jeg er altså alvorligt bange for, at fru Margrete Auken ikke ved, hvad hun snakker om.
Jeg har sidder i en 13, 14 år eller sådan noget i Vejtransportrådet og har i alle årene været med til at afgøre de sager.
Det store problem for mig er, at hver gang vi får et firma med 50 eller 100 køretøjer, der får bødeforelæg nr. 5 eller 6, skal vi acceptere, at de kommer op i 50.000-, 60.000-kroners-klassen, selv om de ligger og kører nede i Spanien.
At vognmanden skal straffes så hårdt for det, er ikke lighed for loven, og det plejer fru Margrete Auken da ellers nok at kunne finde ud af.
Margrete Auken (SF), 1998-12-10:
Jamen jeg takker for den sidste bemærkning.
Det er rigtigt, jeg plejer godt at kunne finde ud af lighed for loven, men jeg mener også, at når man står med en stor virksomhed, har man altså et større ansvar, end hvis man står med en lille virksomhed.
Det, vi snakker om, er at være i stand til at kunne holde loven, og jeg forstår altså stadig væk ikke hverken hr. Ikast eller hr. Donner.
Hr. Erik Jacobsen har ikke sagt, at man ikke kunne, men både hr. Ikast eller hr. Donner står her
og siger, at det er for uoverkommeligt for store virksomheder.
Lad os kigge på det, hvis der er en meget stor ulighed for loven.
Men jeg mener ikke, vi skal lave noget, der f.eks. muliggør, at man kan flytte rundt, sætte en anden chauffør ind eller gøre noget andet, fordi man gerne vil presse den til det yderste.
Jeg går heller ikke ud fra, det er holdningen, men vi havde lidt af det i forbindelse med f.eks. overlæsdiskussionen.
Så tror jeg i øvrigt nok, at hr. Donners indlæg var for svært for mig.
Det kunne jeg ikke finde ud af.
Kaj Ikast (KF), 1998-12-10:
Jamen fru Margrete Auken skal ikke tvivle på, at en bøde for overlæs eller bare for en overskridelse på køre- og hviletidsskiven er 1.000 kr.
Der er en bagatelgrænse, men man skal ikke meget over.
Men hvis det nu er en stor vognmand, hvorfor skal han så betale 60 gange så meget som en lille vognmand, fordi det er sjette gang og han har 54 vogne og den lille kun har 10?
Der er altså ikke lighed i det her, og jeg vil gerne bede ministeren virkelig sætte sig ind i det, for det er et stort problem.
Ole Donner (DF), 1998-12-10:
Jeg synes, hr. Kaj Ikast har præciseret det så skarpt, at selv fru Margrete Auken skulle kunne finde ud af det.
Det kan da ikke være rimeligt, at hvis man har så mange lastbiler, skal man have bøden hævet på den måde, som her er foreslået.
Og jeg spurgte præcis fru Margrete Auken: Gælder det også DSB Gods?
Så siger fru Margrete Auken noget om, at man kan kun have ét hoved, og at man kan flytte om på chaufførerne.
Det hjælper jo ikke, at man flytter chaufføren, for hvis han har kørt med overlæs med den ene bil, tæller det stadig væk, selv om han bliver flyttet over i en anden bil.
Men det kan godt være, det bliver for svært for fru Margrete Auken at finde ud af.
Helge Adam Møller (KF), 1998-12-10:
Men når justitsministeren siger, at forslaget her giver mulighed for, at en enkelt forbipasserende, som overværer et eller andet, skal kunne straffes for det, ja, så har vi udtrykt os kluntet, og det mener jeg ikke.
Vi erkender, at der er problemer i det her.
Det er jo netop derfor, vi beder om, at det bliver Straffelovrådet, der skal udforme paragrafferne, og jeg må indrømme - og det tror jeg faktisk også justitsministeren har så stor tiltro til - at Straffelovrådet vil kunne udforme disse paragraffer, så en tilfældig forbipasserende ikke bliver straffet for det her. Det er også derfor, bemærkningerne udtrykkeligt går på bandekriminalitet.
Det er jo disse mennesker, vi vil have straffet, dem, der er del af en bande, som kommer på stedet, osv.
Men den tilfældige lovlydige borger, der passerer, han eller hun skal selvfølgelig ikke straffes for noget.
Kaj Ikast (KF), 1998-12-10:
Det Konservative Folkeparti ser denne gang mere positivt på lovforslaget end sidste gang, hvor man nok havde strammet for meget op.
I almindelighed er vi for lovforslaget her, men der er en hel del tilfælde, vi gerne vil have præciseret.
Jeg er ikke meget for at lægge mere over til Færdselsstyrelsen og tage det væk fra Vejtransportrådet, hvis det er det, der ligger i lovforslaget.
Vi har fået indarbejdet en procedure i Vejtransportrådet, som nok er mere fair end noget system i nogen af de andre lande.
Der har udviklet sig en procedure, som virkelig er til gavn for erhvervet, og også de, der blev frataget deres bestalling og deres arbejde, er klar over, at det er gjort på en sober måde.
Det betyder meget i min verden.
Ministeren kunne nu godt have hævet hastigheden til 80 km/t.
Vi har sagt så tit, at det ville være en trafikforbedring og en sikkerhedsforbedring for alle trafikanter, hvis vi lå på omkring de 80 km/t på motorveje og på omkørselsveje.
Der er ingen, der kan overbevise mig om, at det er forkert.
Derimod er der flere ulykker, jo større afstand der er mellem trafikhastighederne.
Mulighed for frakendelse af førerretten ved hastighedsoverskridelser med 40 pct. er for hårdt.
Så jagter man folk på erhvervet, og det har aldrig været meningen med sanktionerne.
Vi vil godt gå med til sanktioner, men det skal også være således, at det er menneskeligt.
Kører man 70 km/t på motorvejen og alle andre kører 110 km/t - vi vil jo helst have 120 km/t, og det ved ministeren jo godt - ja, så er der for stor afstand mellem hastighederne, og så sker der flere ulykker.
Jeg vil garantere for, at hvis vi satte hastigheden for lastbiler op til 80 km/t, så blev der færre ulykker med lastbiler.
Jeg håber, vi kan komme til at kigge på det og også på det dér med de 40 pct.s oveskridelse.
Det er alt for barsk. Ellers vil vi love en kontant afregning ved disse lovforslag, men ikke således, at vi skal jagte erhvervet.
Man kunne godt få indtryk af her, at der er nogle, der ønsker at jagte hele branchen.
Det, vi skal jagte sammen, er dem, der overtræder reglerne og ikke gider overholde dem.
De skal ud af branchen, men de, der forsøger at overholde dem, skal også hjælpes.
Peter Skaarup (DF), 1998-12-10:
Jeg vil blot sige til justitsministeren og til Kristeligt Folkepartis ordfører, at en af de ting, som man meget nævner, når man kommer ud til offentlige møder og diskuterer retspolitikken, er altså muligheden for at dømme kollektivt, altså idømme en kollektiv straf.
Det er et meget omdiskuteret emne ude i forsamlingshusene og blandt vores vælgere, og det bør vi altså som politikere tage alvorligt.
Når både vores befolkning, når vores mennesker, der har med det her at gøre i samfundet til daglig, domstole, politifolk, nævner det her gentagne gange, er det vores opgave herinde at tage det alvorligt; så kan man ikke bare affeje det med, at det er et problem, vi måske skal se på engang, som også Kristeligt Folkeparti var lidt inde på.
Derfor vil jeg godt spørge, om Kristeligt Folkeparti ikke godt kan se, at der altså er et konkret problem, når både fagfolk og personer, der ikke er fagfolk, gang på gang påpeger, at man bør have mulighed for at straffe kollektivt.
Helge Adam Møller (KF), 1998-12-10:
Jamen der har jo været nogle af ordførerne, også den sidste, der har været inde på, at der kan være betænkeligheder, og at der kan være nogle retssikkerhedsmæssige problemer.
Men jeg vil da godt lige til orientering for Folketinget fortælle, at det her forslag sådan set ikke er opstået på baggrund af det forslag, der blev fremsat af et andet parti for 2 år siden.
Nej, det var et forslag, der kom frem
, da justitsministeren og jeg deltog i et fælles møde for ca. et års tid siden i en lille by syd for København, hvor den lokale byretsdommer stillede spørgsmål til os i fællesskab, og en del af de ting, han sagde, er direkte citeret i bemærkningerne.
Det var hans kolossale frustration over gang på gang at måtte lade nogle frikende, hvor han var overbevist om, at de var medvirkende til, at den voldshandling, der var foretaget, blev betydelig mere alvorlig.
Derfor spurgte han direkte justitsministeren og mig, som var de to politikere, der var til stede: Kan man ikke gøre noget ved det?
Jeg bad ham så siden hen om at sende nogle skriftlige bemærkninger, og det gjorde han.
Det er det, der er baggrunden, så det er altså en, der sidder til daglig ude i systemet, en dommer, som har mærket, at han syntes, der var nogle problemer.
Det behøver så ikke at være rigtigt, det kan man have sin holdning til, men det er baggrunden for forslaget.
Margrete Auken (SF), 1998-12-10:
Så vognmanden må altså sikre sig, at han har dygtige chauffører, og for mig er en dygtig chauffør en, der kan finde ud af at holde loven.
Jeg tror såmænd også, at de fleste vognmænd synes, det er anstændigt og sømmeligt at kunne leve op til det.
Det gælder selvfølgelig også for både DSB og HT.
De skal minsandten også overholde loven, og det er mindst lige så alvorligt, hvis f.eks. en HT-chauffør ikke gør det, for han kører dér i bytrafikken med mange mennesker.
Ingen tvivl om det.
Anne Baastrup (SF), 1998-12-10:
Vi har været vidt omkring i dag, og det er endnu ikke lykkedes for mig at forstå, hvordan Dansk Folkeparti vil bekæmpe volden.
En af de oplevelser, vi også har har haft i dag, har været diskussionen om, hvorvidt Dansk Folkeparti går ind for dødsstraf, men den diskussion efterlader usikkerhed.
Hr. Peter Skaarup oplyste ganske vist i den forbindelse, at Dansk Folkeparti ikke gik ind for dødsstraf.
Men da formanden for partiet, fru Pia Kjærsgaard, i et indlæg røg ud ad en tangent, som hr. Peter Skaarup ikke støttede, kan man jo komme i tvivl, især da fru Pia Kjærsgaard efterfølgende modsagde, hvad Dansk Folkepartis pressechef har sagt til Ekstra Bladet.
Så til sidst bliver man helt rundtosset.
Derfor ville det være rart, om fru Pia Kjærsgaard her fra Folketingets talerstol klart ville meddele Folketinget, at Dansk Folkeparti ikke støtter den holdning, som Fremskridtspartiet havde, da fru Pia Kjærsgaard var formand,
en holdning, som fremgår af en betænkning fra 30. november 1993 om afskaffelse af dødsstraf: »Det har altid været mindretallets holdning, at der skal være mulighed for at idømme dødsstraf for visse grove terrorhandlinger.« Et andet spørgsmål, som jeg ville sætte pris på at fru Pia Kjærsgaard også her fra talerstolen besvarede, er: Hvad er det rent faktisk, at Dansk Folkeparti vil gøre for at bekæmpe vold andet, og det er det eneste svar, jeg har hørt, end ved at sætte folk i fængsel, og det skal være i lang tid?
Har Dansk Folkeparti ingen andre bud?
Peter Skaarup (DF), 1998-12-10:
Jeg vil godt gribe fat i det, som justitsministeren sagde om det svar, som regeringen vil give omkring ofrene.
Vi var inde på, at vi i Dansk Folkeparti ville have det sådan, at man kunne få lov til at anmelde forbrydelser og efterfølgende få erstatning og ikke være afskåret fra erstatning, selv om man overskrider 24-timers-reglen. Der er det da rigtigt nok, at justitsministeren har svaret, at det vil man så høre forskellige organer om. Men problemet ved sådan nogle svar er jo for os at se, at det, der så ofte sker fra Justitsministeriets side, er, at et sådant svar på et spørgsmål, som vel egentlig burde være relativt politisk og klart for en justitsminister, nemlig at enten vil man give den tilladelse til at gå ud over 24-timers-reglen, eller også vil man ikke, altid skal overlades til forskellige myndigheder ude omkring.
Derfor går der utrolig lang tid, inden spørgerne i Folketinget får et svar, og derfor mister vi ofte muligheden for at følge op på de ting, som Justitsministeriet gør.
Det er selvfølgelig lidt skidt for folkestyret, fordi det gør, at tingene bliver trukket utrolig lang tid, og det bliver svært for politikerne herinde at føre den kontrol med ministeriernes arbejde, som vi også er nødt til at gøre nogle gange. Derfor skal min opfordring lyde, at når vi har sådan nogle akutte problemer, som Landsforeningen Hjælp Voldsofre kommer med til politikerne, så bør Justitsministeriet også være sin opgave voksen og svare hurtigt og få gjort noget på et sådant område.
Tom Behnke (FP), 1998-12-10:
Lidt research har nu vist, at rækkefølgen af, hvordan forslagene til vedtagelse kommer til afstemning, vil bevirke, at Kristeligt Folkepartis forslag kommer til afstemning først.
Det er klart, at vi selvfølgelig ikke vil være med til at diskvalificere vores eget forslag til vedtagelse, selvfølgelig vil vi ikke det.
Fremskridtspartiet er medforslagsstiller til et forslag til vedtagelse, det er det, vi står inde for, og det er det, vi ønsker at gennemføre, og med den afstemningsprocedure, der bliver, bliver vi nødt til at sige nej til Kristeligt Folkeparti, for ellers diskriminerer vi vores eget forslag, og det er vi selvfølgelig ikke interesseret i.
Pia Kjærsgaard (DF), 1998-12-10:
Må jeg først og fremmest sige til justitsministeren, som bliver ved med at tale statistik og statistik og statistik - det er også o.k. - at man skal gøre sig meget umage i denne debat med at se, hvordan tingene forholder sig ude i samfundet.
Jeg tror, at man kan konstatere, at på mange banegårde, Odense Banegård for at tage et eksempel, er der opsat videokameraer for at holde øje med, hvad der foregår, vist endda temmelig mange.
Politiet på selv samme banegård tør ikke komme enkeltvis.
De skal komme i grupper, for ellers har de et problem, og sådan forholder det sig rigtig mange steder i det her samfund.
Jeg kan også tage Christiania som eksempel.
Det er blot ét af områderne.
Prøv at slå op i dagens aviser.
Jeg tror ikke, at det generelle indtryk er, at volden er faldende.
Og det er altså ikke Dansk Folkeparti, der skriver artiklerne i aviserne.
Jeg har endda det indtryk, at rigtig mange artikler bliver nedtonet, fordi der netop foregår så meget, så det, der for år tilbage kunne medføre en meget stor artikel med en meget stor overskrift, i dag medfører nogle mindre artikler med mindre overskrifter.
Må jeg så sige til fru Anne Baastrup, som benytter sig af et gammelkendt, meget beskidt trick, vil jeg kalde det.
Først pådutter man folk et argument eller et synspunkt eller
en holdning, som vedkommende aldrig har udtrykt, og så tager man afstand fra det.
Det er set før, men det gør det ikke mindre usmageligt, det, som fru Anne Baastrup udviser her fra Folketingets talerstol.
Så må jeg sige, at hr. Peter Skaarup ganske udmærket gjorde rede for de argumenter, som fru Elisabeth Arnold kom med tidligere på dagen, og jeg kan bare bekræfte det, fru Anne Baastrup også sagde, at hun blev helt rundtosset.
Fru Anne Baastrup virkede faktisk også helt rundtosset her på det sidste på talerstolen.
Anne Baastrup (SF), 1998-12-10:
Jeg har forstået to ting.
Fru Pia Kjærsgaard, formand for Dansk Folkeparti, har ikke her fra talerstolen sagt, at Dansk Folkeparti ikke går ind for dødsstraf.
Det er det ene.
Fru Pia Kjærsgaard har her fra Folketingets talerstol
ikke kunnet forklare, hvordan Dansk Folkeparti vil bekæmpe volden bortset fra en ting, nemlig ved at sætte alle i fængsel i meget, meget lang tid og gerne hurtigt.
Peter Skaarup (DF), 1998-12-10:
Vi startede denne debat om lov og orden og voldskriminalitet med at læse en lille sætning op fra Elfi Seibert Palmers tale ved Dansk Folkepartis årsmøde her i år, og hun sagde bl.a.: Jeg må hver dag kæmpe for at opretholde min egen moral og etik.
Jeg må kæmpe for at opretholde min egen overbevisning, for jeg kan ikke forstå den dom, der blev afsagt i vores sag på henholdsvis 30 dage for medgerningsmanden og 3 år for hovedgerningsmanden, specielt ikke når man ser, at f.eks. underslæb og mandatsvig straffes hårdere.
Problemet er altså, at fru Elfi Seibert Palmer, som kom ud for den frygtelige oplevelse, at hendes søn blev taget fra hende, måtte se, at gerningsmanden fik 3 års fængsel, og der må vi nok sige, at desværre har denne debat vist sig ikke at resultere i konkrete løfter ...
Frank Jensen (S), 1998-12-10:
Jeg kan til fulde bekræfte hr. Helge Adam Møllers beskrivelse af en god debat, vi havde den aften, bl.a. om kollektiv optræden, når man begår kriminalitet.
Det er rigtigt, som hr. Helge Adam Møller også beskriver det, at der var en dommer til stede, som gav udtryk for sin frustration.
Jeg er blevet opmærksom på specielt i forbindelse med de forhandlinger, vi har haft på europæisk plan, hvor man i Sydeuropa har mafiaorganisationer, som man jo gerne vil kunne kriminalisere, så alle, der medvirker i sådan nogle organisationer, kan strafforfølges for det at være med i organisationerne, at der har vi i Danmark kunnet sige
: Vi behøver ikke at ændre vores lovgivning for at kunne retshåndhæve over for folk, der er med i kriminelle organisationer, fordi vi har vores medvirkensregler, og de er ganske vide.
Det er baggrunden for, at jeg kan se, at hvis man skulle gå videre end det, vi i dag har i dansk retspleje, som er ganske brede medvirkensregler, ville vi kunne komme til at kriminalisere noget, som jeg tror ingen af os mener er rigtigt, f.eks. hvis man er forbipasserende på et torv, hvor der er nogle unge mennesker, der er i gang med at lave hærværk.
Hvis man ikke skynder sig straks at komme derfra, ville man med de beskrivelser, som Det Konservative Folkepartis forslag ville kunne give anledning til, her kunne strafforfølge nogle, der på ingen måde har forsæt til at ville være med i den kriminalitet, og det er ikke retssikkerhedsmæssigt korrekt.
Det tror jeg sådan set at forslagsstilleren er enig med mig i.
Jeg tror ikke, at vi holdningsmæssigt ligger langt fra hinanden, og i de konkrete sager tror jeg, vi vil kunne ramme dem, som vi ønsker at ramme, inden for de gældende medvirkensregler.
Dorte Bennedsen (S), 1998-12-10:
For et par år siden behandlede Folketinget et beslutningsforslag fra Fremskridtspartiet med et indhold, der nogenlunde svarer til indholdet i det forslag, som
Det Konservative Folkeparti nu har fremsat. Socialdemokratiet afviste dengang forslaget, og vores holdning til spørgsmålet har ikke ændret sig siden.
I bemærkningerne til forslaget skriver forslagsstillerne bl.a.: »På denne baggrund skal det overvejes, hvorledes det - retssikkerhedsmæssigt forsvarligt - kan gøres muligt at straffe bandemedlemmer for at være til stede og forholde sig passivt, når andre medlemmer udfører deres kriminalitet.«
Her er vi ved sagens kerne: retssikkerhedsmæssigt forsvarligt.
For som ministeren redegjorde for, er straffelovens regler om medvirken ganske brede og giver mulighed for at straffe, hvis der er tale om en person, bl.a. ved tilskyndelse, ved råd eller ved hjælp, har medvirket til forbrydelsen.
Og skal man gå videre end det, vil der blive tale om at dømme folk, alene fordi de har været til stede, men uden at de på nogen vis har medvirket, og så begiver vi os ud over det, som er retssikkerhedsmæssigt forsvarligt. Spørgsmålet om kollektiv straf har været genstand for overvejelser både i en arbejdsgruppe under anklagemyndigheden
og i en nordisk arbejdsgruppe, og begge steder blev ændringer afvist, ligesom også Rigsadvokaten ganske klart har givet udtryk for, at de eksisterende regler om medvirken er tilstrækkelige til at få en effektiv retshåndhævelse. På denne baggrund kan Socialdemokratiet ikke støtte forslaget.