Lene Garsdal (SF), 2004-12-03:
SF ønsker mere klarhed over folkekirkens forhold.
Man skal være dybt inde i emnet for i detaljer at kunne redegøre for, hvordan de hænger sammen, og det er ikke tilfredsstillende og da slet ikke i en tid, hvor den religiøse debat er mere markant end nogen sinde.
Det er et spørgsmål om både kirkens indre anliggender og spørgsmålet om økonomi.
SF anerkender naturligvis formuleringen i grundlovens § 4, selv om begrebet »staten understøtter kirken« kan give anledning til fortolkninger, som vi også hørte ved grundlovshøringen sidste år.
Paragraffen om folkekirken i grundloven har, som vi har hørt, stået uændret siden 1849, altså også beskrivelsen af forholdet mellem stat og kirke, og løftet i § 66, som skulle sikre, at folkekirkens forfatning blev ordnet ved lov, er ikke blevet opfyldt.
Derfor hilser SF debatten vel kommen, men finder også behov for en bredere diskussion end alene om § 4.
SF ønsker en selvstændiggørelse af kirken fra staten, så vidt det er muligt med den eksisterende grundlov.
Grundlovens § 4 giver det evangelisk-lutherske trossamfund en særstilling ved at være den danske folkekirke, der som sådan understøttes af staten.
Man kan sige, at så længe langt hovedparten af befolkningen er medlemmer, er det i orden, at staten understøtter kirken.
Den understøttes økonomisk, og den form for støtte kan naturligvis diskuteres, men også på anden måde, bl.a. ved at sikre fri på helligdage og sikre religionsundervisning i skolerne, så børnene undervises i den kristne kulturarv.
Men hvad er det for et medlemskab?
SF anerkender, at ens forhold til sin gud, hvem det så måtte være, er et meget personligt og følsomt forhold, og det gælder også for de danske folkekirkemedlemmer.
Vi kan jo ikke sige, at kirkerne bliver overrendt om søndagen.
Mange bruger kirken til fejring af forskellige begivenheder og passer ellers sig selv uden at have et særlig forankret forhold til kirken.
Det er fuldstændig op til den enkelte at tage stilling til, hvordan man vil praktisere sine religiøse tilhørsforhold, og kirken er der for at forkynde evangeliet for dem, der ønsker det.
SF ønsker en mere selvstændiggjort kirke inden for grundlovens rammer, og skulle det lykkes, ser vi gerne, at kirken kan få en stemme, som kan blande sig i den offentlige debat.
Den religiøse debat er blevet mere markant, som jeg nævnte før, og det skal vi naturligvis hilse velkommen.
For at kirken kan blive en faktor i den diskussion, er der efter SF's opfattelse behov for at få udviklet et rum og en organisation, som kan tage væsentlige spørgsmål op og give kirkens bud på dem, men som nævnt ønsker SF også en større adskillelse, så kirken kan få en større frihed til at ordne egne forhold med mindre indblanding fra staten.
Et andet væsentligt område i forbindelse med kirkens fremtid er den uklarhed, der findes om, hvordan kirkens forhold er ordnet.
Vi behandlede for nylig her i salen et forslag fra Kristendemokraterne om at lade civilregistreringen overgå til kommunerne, og det var et forslag, som SF støttede.
Vi finder, at det civilretlige er en del af statens opgaver og bør ligge i offentligt regi, og for os at se bør det også være tilfældet for navngivning og vielser, for det vil skabe klarhed over opgaverne.
Naturligvis kan de, der ønsker det, på et senere tidspunkt få en religiøs ceremoni i kirken, men det religiøse bør ligge i kirkens regi og det civilretlige i offentligt regi.
I dag betaler alle over skattebilletten til præsternes lønninger, også andre trossamfunds medlemmer, og det er ikke rimeligt.
Folkekirkemedlemmernes kirkeskat bør betale præstelønningerne, mens staten f.eks. kan overtage udgifterne til vedligeholdelse af historiske bygninger, som er en del af kulturarven.
Der er en række spørgsmål, der trænger sig på, når talen er om kirkens fremtid.
De kan ikke løses ved spredt lovgivning, så derfor håber SF, at det vil lykkes at skabe flertal for en kommission, så vi kan få en bredere diskussion af folkekirkens forhold.
Jeg skal på vegne af SF og Enhedslisten fremsætte følgende: Forslag til vedtagelse: »Folketinget opfordrer regeringen til at nedsætte en kommission vedrørende folkekirkens forhold med henblik på en udredning af forholdet mellem folkekirken og offentlige myndigheder og at komme med forslag til, hvordan intentionerne i grundlovens § 66 kan opfyldes, og hvordan en adskillelse af stat og kirke kan gennemføres inden for grundlovens rammer, hvorved folkekirken bl.a. kan få øget indflydelse på egne forhold.
Kommissionens sammensætning sker efter aftale med Folketingets Kirkeudvalg.«