Margrete Auken (SF), 1997-12-09:
Jeg blev ellers lykønsket i min folketingsgruppe med, at jeg heldigvis ikke skulle tale først, så jeg kunne sætte mig til at lytte godt efter og finde ud af, hvad sagen for alvor drejede sig om.
Jeg er ikke kommet ret meget længere, end jeg var i min gruppe.
Det er svært, det her, og jeg havde håbet, at jeg også hos mig selv havde folk til at tage sig af det, og det havde jeg ikke.
Så havde jeg håbet, at jeg havde kolleger i Folketinget til at tage sig af det.
Det havde jeg heller ikke, så nu er jeg på den, men vil dog så sige, at det, der er blevet sagt, nogenlunde svarer til det, jeg nåede at finde ud af, også inden jeg kom her i salen.
Allerførst om det, som vi skal skynde os med.
Det er jo så gennemforhandlet, at hvis det skulle give mening, at vi skulle gå ned i det, så er det en meget sej sag at komme ned i, og så kan det altså ikke nytte noget at fremlægge det her tre uger før, det skal implementeres.
Det, som jeg ikke kan gennemskue - og jeg ved ikke, om jeg kan spørge og så få svar -
er, om grunden til, at de tre andre dele er hæftet på, er, at man så håber, vi alle sammen synes, det er så svært, og at der nok er nogen, der tager sig af det, og så lader vi det køre med igennem også.
Eller skulle vi måske ikke pille første del ud, altså det dér med beskyttelse af databaserne, og så kigge på de tre andre ting og give os lidt bedre tid til det?
Det er jo rigtigt, at vi alle sammen er blevet kontaktet af dagbladenes og forlæggernes folk, og det er nogenlunde de samme ting, vi har hørt.
Jeg synes også, det lyder, som om de har en meget god sag ved at gøre opmærksom på, at det ikke er det samme at fotokopiere og så at tage kopier her
, fordi en kopi er noget andet.
Så parallelt er det altså ikke, og vi kan ikke altid kvæle folk bare ved at sige, at de er lobbyister.
Oppe hos os hedder de kapitalister, men vi blev alligevel enige om, at det ikke var nok til, at vi skulle fratage dem retten til at komme med relevante indvendinger.
Så også af den grund - fordi vi ikke helt kan orientere os ud fra det foreliggende - var det måske meget rart at give sig lidt tid til de tre sidste dele af det. I spørgsmålet om kunstværkerne undrer det mig, at der ikke har været mere vrøvl til den del af det, altså den fjerde del af det.
Det undrer mig, at der ikke har været mere vrøvl, og så får man selvfølgelig lyst til at sige: Lad os skynde os at blive færdige med det, inden der bliver vrøvl.
Men jeg vil egentlig godt lige bore lidt ned i den sag med kunstværkerne for at høre, om det nu også er rigtigt, at det går så nemt for os, som der var lagt op til her.
Tilsvarende gælder det med at kunne gå ind i sager.
Men man ved aldrig.
Jeg føler mig i hvert fald ikke efter de foregående talere overbevist om, at de har så meget bedre styr på det end jeg, at jeg trygt kan lade dem køre sagen igennem, men jeg håber det selvfølgelig lidt. Jeg vil bare spørge ministeren: Kunne vi ikke godt splitte det op?
Det kan godt være, vi ikke skal bruge hele vores liv på det, som oppe hos os hedder opretshav, fordi der er så meget af det - man kan blive i det altid - men kunne vi alligevel ikke bruge lidt mere tid på de andre ting og så køre den første del af det igennem i den fart, det skulle gøres, for jeg tror ikke, vi kan pille ret meget ved det alligevel?
Det kunne vi også se sidste gang, vi forhandlede ophavsret, at det, der var forhandlet på plads i den nordiske sammenhæng, skulle man altså være noget i retning af en politisk Tarzan for at få flyttet bare et komma i.
Så af sted med det, og lad os så kigge på resten.