Aage Frandsen (SF), 1997-10-23:
Formålet med dette lovforslag er ifølge regeringens opfattelse, sådan som det fremgår af bemærkningerne, at det skulle fremme et fleksibelt og mobilt arbejdsmarked.
Samtidig kan man sige, at lovforslaget bygger på en opfattelse af, at det er efterspørgselssiden med hensyn til at få arbejde, nemlig de arbejdsløse, der er problemet på arbejdsmarkedet.
Det undrer mig meget, at regeringen og arbejdsministeren har en sådan grundidé, for det må være det, der ligger i selve forslaget.
Det er altså et synspunkt, som ministeren har givet udtryk for ved forskellige lejligheder, og derfor kan jeg ikke forstå, at det ikke er den side, som regeringen interesserer sig for.
Efter vores opfattelse ligger hovedproblemet med hensyn til at få det danske arbejdsmarked til at fungere endnu bedre i, at arbejdsgiverne for manges vedkommende stadig væk ikke tager praktikelever, at arbejdsgiverne i for ringe udstrækning løbende uddanner arbejdskraften, og at arbejdsgiverne i for ringe udstrækning planlægger med hensyn til uddannelser, når det drejer sig om arbejdskraften.
Når jeg siger arbejdsgiverne, betyder det selvfølgelig ikke alle.
Vi opfatter primært forslaget som en invitation til Venstre og De Konservative med henblik på et større forlig.
Forslaget blev præsenteret i forbindelse med åbningsdebatten, og dér var det måske realistisk.
Vi forventer derfor også, at regeringen under de kommende finanslovforhandlinger vil droppe en række af disse ting i forbindelse med de drøftelser, der skal være af finansloven, fordi finansloven skal vedtages.
Hvem har f.eks. glæde af, at rådighedsreglerne strammes, hvad angår den faglige mobilitet?
Det er jo ikke de uddannede, der har den store arbejdsløshed.
Det er netop de ikkeuddannede.
Hvem gavner det f.eks., at man efter seks måneders arbejdsløshed kan sende magisteren af sted til et eller andet arbejde, som i dag er forbeholdt ufaglærte, eller som i hvert fald i dag anvises til ufaglærte?
Er det fornuftigt ud fra en økonomisk betragtning at lade en person med en meget lang uddannelse udføre et eller andet arbejde, som i dag også godt kan udføres af ufaglærte, allerede efter seks måneders arbejdsløshed?
Hvem gavner det, at den geografiske mobilitet øges fra tre til fire timer, hvad angår rejsetiden?
Hvad betyder det i realiteten for mobiliteten, at man kan stramme på denne måde?
Efter vores opfattelse er der ikke belæg for, men det vil vi nærmere undersøge under udvalgsarbejdet, at det gavner mobiliteten.
Der kan være nogle enkelte undtagelser ud fra nogle familiemæssige betragtninger, hvor man holder lidt igen, men ellers er de uddannedes mobilitet meget stor.
Det samme gælder også med hensyn til dimittenderne.
Hvorfor denne stramning?
Efter vores opfattelse er stramningen fra 6 til 12 måneder forkert, og derfor kan vi selvfølgelig heller ikke betragte det, som ligger her, som noget positivt. Som sagt er der en masse stramninger i dette lovforslag, som vi ikke mener har den effekt, de burde have med hensyn til at gavne arbejdsmarkedet, og vi forventer som sagt, at regeringen med henblik på forhandlinger trækker en række af disse grove stramninger tilbage, således at man kan se på forslagets positive elementer.
I den forbindelse vil jeg godt fremhæve afskaffelsen af AMU-betalingen, hvor hele den indtægt, som i dag kommer ind ved betalingen, stort set bruges til administration.
Afskaffelsen af etableringsydelse, forbedring af mobilitetsydelse og det, der foreslås om det tværregionale formidlingsarbejde, er vi meget positive over for.
Vi vil også godt se på en række andre elementer i det.
Det gælder f.eks. øget oplysningspligt, og det gælder også den del af begrænsningen af uddannelsesorloven, der noterer, at man ikke skal bruge den til ren hobby- og fritidspræget undervisning.
Hvis forslaget, som det foreligger her, skal betragtes som en helhed, kan vi under ingen omstændigheder acceptere det, men der er altså klare elementer i det, som vi gerne vil se på, og under alle omstændigheder vil vi gerne have belyst, i hvilket omfang der overhovedet er saglige argumenter for disse stramninger.
Én ting er, at det godt kan være, at vi ikke politisk vil acceptere dem under nogen omstændigheder, men vi vil gerne have belyst, i hvilket omfang der overhovedet er saglige argumenter for at lave disse stramninger med hensyn til, at det skulle gavne mobiliteten.
Efter vores opfattelse er de uddannedes mobilitet i dag meget stor.