Jesper Langballe (DF), 2004-10-21:
Jeg vil da gerne indledningsvis gøre opmærksom på, at i den danske flora er der mange skønne vækster, der formerer sig ved knopskydning.
Jeg har siddet under den hidtidige debat og brudt min hjerne med, hvor i den forskningsrådslovgivning, som vi lavede sammen, der står noget om, at herefter vil det være kriminelt og ulovligt at lave nogen som helst form for forskningsfinansiering uden for forskningsrådssystemet, og at det måske næsten var noget, man kunne komme i fængsel for.
Sådan hører jeg det.
Jeg kan ikke huske, at vi har lovgivet på den måde, og jeg synes, at der er tale om en skrupskør tanke.
Hvorfor skulle man dog ikke kunne det?
Dansk Folkeparti har fra begyndelsen hilst forslaget om den højteknologiske fond velkommen, og det vil vi så også gøre i dag.
Vi tror, man skal gøre sig klart, at vi Christiansborgpolitikere ikke kan sidde ved vores skriveborde og afstemningsknapper og frembringe forskning.
Af og til er der en tilbøjelighed til at tale om strategiske satsninger på en måde, så man kunne tro, at nogen lå under for sådan en forestilling.
Men forskning – og det er, hvad enten vi taler om højteknologi eller humaniora – opstår der, hvor forskertrangen og kreativiteten og nysgerrighedens engagement selv går på banen.
Hvad vi kan her i Folketinget, er alene at frugtbargøre og nyttiggøre det potentiale, der findes rundtomkring i forskningsmiljøerne, og selvfølgelig også at skabe baggrund for miljøernes opståen.
Hvad det sidste angår, har vi jo en række lysende eksempler i de aktiviteter, som Danmarks Grundforskningsfond har igangsat, aktiviteter, som for ca. 50 pct.s vedkommende befinder sig inden for de tre højteknologiske områder, som den nye fond skal satse på, især bioteknologi og nanoteknologi.
Det er formentlig ikke overdrevet at sige, at de nanoteknologiske forskningsmiljøer, vi har, skyldes Danmarks Grundforskningsfond – også at bioteknologien står meget stærkt.
Med de bemærkninger er det så også antydet, at Danmarks særlige muligheder faktisk ikke så meget ligger i at kappes med det store udland om at produktudvikle eksisterende landvindinger, som alle andre også kaster sig over, men at styrke den grundforskning, som vinder nyt land og dermed bringer Danmark på den højteknologiske forsknings verdenskort.
Vi skal selv sætte forskningens præmisser, naturligvis ikke i Folketinget, men først og sidst ude i laboratorierne.
En af de væsentlige nye muligheder, der ligger i den højteknologiske fond, er for os at se det perspektiv, som Det Strategiske Forskningsråd har peget på med pjecen »Forskning der nytter«, sammenkædningen af nano-, bio- og it-teknologisk forskning, som måske kan indvarsle en ny æra ikke mindst i forbindelse med sygdomsbekæmpelse.
Monday, November 1, 2004 10:03 AM åbner for, at der i særlige tilfælde kan tages af grundkapitalen.
Men det nødvendiggør jo så, at den politiske interesse for at tilføje fonden midler ikke er en døgnflue, men holder sig levende i mange år frem.
Vi tror på den intention i lovforslaget, at samspillet mellem offentlig og privat forskning skal tilgodeses og det med særligt blik for de små og mellemstore virksomheder.
Vi finder det klogt, at mens den nye fonds bestyrelse selv kan nedsætte underudvalg, skal den forskningsfaglige vurdering indhentes i forskningsrådssystemet eller i Danmarks Grundforskningsfond.
Jeg har lidt svært ved at forstå, hvorfor der skulle være noget suspekt i, at bestyrelsen selv finder ud af, hvornår den har brug for rådgivning.
Det vigtigste er, at rådgivningen er der.
Det ville efter vores mening være spild af ressourcer, hvis den nye fond så at sige skulle opfinde hjulet forfra ved at opbygge egne faglige evalueringskompetencer bl.a. med henblik på international evaluering.
Her har Danmarks Grundforskningsfond jo en enestående erfaring som den eneste danske institution, der iværksætter faste rutinemæssige evalueringer på internationalt plan.
Med de bemærkninger vil vi anbefale lovforslaget.