runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jesper Langballe (DF), 2006-02-24:
Vi synes fra Dansk Folkepartis side, at det er en god dag i Folketingssalen.
Efter markeringen af den fortræffelige indfødsretsaftale, vi har fået lavet, kommer nu dette lovforslag.
Jeg skal ikke gøre nogen hemmelighed ud af, at vi, da vi indledte forhandlingerne om integrationspakken med regeringen, har presset meget på for at få skærpede betingelser for udvisning af kriminelle udlændinge.
Jeg må så sige, at da vi så det færdige lovforslag, kunne vi ikke andet end at rose ministeren og hendes embedsmænd for et ualmindelig velgennemtænkt og velgennemarbejdet lovforslag, og det vil jeg også gøre her.
Det vil skabe konsekvens, det vil skabe ensartethed i retsplejen, det vil medføre mindre vilkårlighed, og det hænger jo bl.a. sammen med det, som er den egentlige nyskabelse i lovforslaget, nemlig det gule kort eller den betingede udvisning, der, som det allerede er blevet sagt af både hr. Vesselbo og hr. Dyrby, utvivlsomt vil have en meget, meget stor præventiv effekt.
Et ungt menneske, der synes at være fuldstændig uden for pædagogisk rækkevidde, som ikke har nogen respekt for retssamfundet, blæser det hele en lang march, han og hans familie vil utvivlsomt give sig til at tænke sig rigtig godt om, hvis der kommer en betinget udvisning.
Der er ingen tvivl om, at det er en meget hård straf for et ungt mennesker, som har levet det meste af sit liv her i Danmark, at blive udvist.
Præventivt er der slet ingen tvivl om, at det her er et guldæg, men samtidig vil det jo også skabe konsekvens og ensartethed, for det, der sker, er jo ikke, at det røde kort bliver gjort gult, men det, der sker, er, at man som noget ekstra indfører et gult kort, som giver en advarsel, og som samtidig binder dommerne eller den pågældende dommer til, næste gang der er tale om grov kriminalitet, at sige: Nu falder hammeren!
Det vil sige, at der uvilkårligt vil blive større ensartethed i retsplejen, også fordi den hidtidige regel om, at ved grov kriminalitet kan man dømmes udvist, bliver rettet til et skal.
Man får ikke en ny chance, men en sidste chance, og den sidste chance er måske ofte den allermest virkningsfulde.
Noget, der har slået mig ved det her lovforslag, er, at man ud over naturligvis at hævde retshåndhævelsesprincippet, altså at der skal ske en retshåndhævelse, der skal ske en soning, der skal være en sanktion, når folk har gjort noget galt, samtidig hævder beskyttelsesprincippet.
Det er egentlig ikke noget, vi har været særlig vant til hertillands, at beskyttelsen af offeret og den almene sikkerhed var noget, der betød noget.
Vi har egentlig været vant til i mange år, at kriminologer og radikale politikere har været utrolig optaget af, at voldsmandens sikkerhed blev tilgodeset, det skal den i øvrigt også, voldsmandens eller den anklagedes retssikkerhed skal selvfølgelig tilgodeses, men der er ikke ret mange, der har interesseret sig for ofrene og for de mulige ofre.
Det gør man her.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-02-24:
Nu er det jo et faktum, at vi i Danmark har et almindeligt straffesystem, sådan at hvis man begår kriminalitet, bliver man straffet for denne kriminalitet, og det gælder jo, uanset om man er født her i landet, eller om man ikke er født her i landet.
Det var egentlig ikke det, jeg spurgte til.
Er det ikke måske lige at stramme den en tand selv efter hr. Eyvind Vesselbos holdninger til almindelig retspolitik?
John Dyrby (S), 2006-02-24:
Jeg mener, man i forslaget forsøger at finde en balance, men jeg vil godt give det tilsagn, at vi også kigger på det område og ser, om der er noget, der er uhensigtsmæssigt i relation til de unge mennesker.
Altså, vi skal stadig huske den der balance med, at der er en vis værdi i, at vi kan sige til de unge mennesker: Så falder hammeren altså, kære venner!
Specielt i den gruppe unge er respekten for det danske retssystem nogle gange meget, meget lille, og der skal vi altså have nogle ekstra tiltag.
Men jeg vil godt give det tilsagn, at vi også kigger på det område og ser, om vi kan finde en fornuftig balance.
Morten Østergaard (RV), 2006-02-24:
Nu skal jeg jo ikke belære hr. Eyvind Vesselbo om, hvordan man skal fortolke konventioner.
Men det faktum, som i hvert fald ligger, er, at når hr. Eyvind Vesselbo hidser sig op til at sige, at så må man jo sige, at vi har overtrådt konventionerne, ligger landet jo faktisk sådan, at man ikke kan overtræde med et lovforslag, overtræde.
Det, der er tale om her, er, at først i det øjeblik lovforslagene får effekt, og man ser, hvordan de bliver udmøntet i praksis, kan man de facto gennem domstolene og Menneskerettighedsdomstolen afgøre, om en konvention er overtrådt, om en menneskeret er overtrådt.
Derfor vil man aldrig få den reaktion.
Hr. Eyvind Vesselbo kan sove trygt ved tanken om, at den reaktion vil man aldrig få, for sådan bedømmer man ikke den slags.
Det gør man i stedet ved at sige, at her er det sandsynligt, at et menneske, som bliver behandlet, som det er foreslået her, ville få krænket sine konventionsbeskyttede rettigheder.
Da er det så, at vi må spørge, om ikke det er sådan, at der er nogle af de kriminalitetsforhold, som her er omtalt, der ikke falder inden for artikel 32 i flygtningekonventionen, som handler om, at det kun er folk, der udgør en fare for den nationale sikkerhed eller den offentlige orden, som må udvises.
Eyvind Vesselbo (V), 2006-02-24:
Nu har jeg ikke den opfattelse, at det er andre lande, der nødvendigvis skal bedømme, hvad vi laver i vores land.
Det mener jeg at vi har set nogle eksempler på, nemlig at nogle har rejst rundt og fortalt og prøvet at hidse stemningen op imod Danmark.
Det synes jeg at hr. Steen Gade skal holde sig for god til.
Jeg tror godt, at vi kan klare tingene herhjemme selv, og jeg kan overhovedet ikke se, at det er et problem, at en person, som gentagne gange har begået kriminalitet – og endda grov kriminalitet, voldtægt, røveri osv. – bliver sat på standby her i Danmark, altså det, man kunne kalde tålt ophold.
Det mener jeg faktisk er ganske rimeligt.
Når vi har været så venlige og flinke over for en flygtning at give opholdstilladelse, og flygtningen så takker med at begå voldsom kriminalitet og skade andre mennesker, så mener jeg altså udmærket, at man kan tåle at give tålt ophold.
Flygtningen bliver ikke sendt tilbage til hverken tortur eller fængsel.
Så jeg mener, at det er ganske, ganske rimeligt.
Steen Gade (SF), 2006-02-24:
Jeg kan høre, at hr. Eyvind Vesselbo ikke kan forstå, at der er et problem.
Det var også bemærkelsesværdigt, at Venstres ordfører overhovedet ikke nævnte skærpelsen på flygtningeområdet.
Det er faktisk det, der har været flest indsigelser imod i høringsrunden.
Jeg ved ikke, om det er, fordi hr. Eyvind Vesselbo ønsker at lukke øjnene for det – på den måde kan man jo altid løse problemerne.
Det, som Advokatrådet siger, er, at det er bekymret for, at mange flere kommer på tålt ophold.
Det siger hr. Eyvind Vesselbo jo er lige meget.
Men hr. Eyvind Vesselbo må vel indrømme, at det her forslag er en meget kraftig skærpelse på flygtningeområdet.
Han må vel også have forståelse for, at folk også i andre lande vil kigge lidt på, om vi er kommet så tæt ved fortolkningsmulighederne af internationale konventioner, at det sådan set godt kan være lidt pinligt for Danmark.
Eyvind Vesselbo (V), 2006-02-24:
Som hr. Steen Gade jo læste op, så stod der, at det ikke kunne udelukkes eller afvises, at man brød konventionerne.
For mig er det vigtigt, at man ikke bryder konventionerne, at man holder sig inden for lovgivningen.
Men i det her tilfælde kan jeg ikke helt forstå, om alle de der instanser nu har læst det samme lovforslag, som jeg har, for ifølge det lovforslag bliver man dømt til eventuelt en betinget udvisning eller en udvisning som flygtning.
Når så man har fået den dom, går hele asylproceduren i gang igen, og man får vurderet sin asylsag.
Jeg har altså svært ved at se, hvordan man kan bryde konventionerne ved at genoptage asylsagen og vurdere asylsagen en gang til.
Det er da en fantastisk retssikkerhed at have, at når man bliver dømt til udvisning enten ved betinget eller rigtig udvisning, siger vi, at vi gerne lige vil undersøge, om det nu er farligt at sende folk tilbage.
Hvis det er farligt at sende folk tilbage, så sender vi ikke folk tilbage, og man kan beholde sin opholdstilladelse, hvordan den så end bliver.
Det kan blive tålt ophold, men det må man altså lige tåle, når man ikke har kunnet leve inden for rammerne af det danske samfund og holde sig fri af at lave kriminalitet.
Jeg kan overhovedet ikke forstå, at der skulle være et problem her, når man behandler asylsagerne en gang til i Udlændingestyrelsen, i Flygtningenævnet osv., ja, jeg kunne nævne mange ting.
Steen Gade (SF), 2006-02-24:
Jamen det er jo meget passende.
Institut for Menneskerettigheder siger, at: »Anderledes forholder det sig med hensyn til de skærpede udvisningsregler anvendt over for anerkendte konventionsflygtninge, idet det efter Instituttets opfattelse ikke kan afvises, at sådanne udvisninger kan være i strid med Genèvekonventionen.«
Der synes jeg måske ikke, at det er godt at sige – og slet ikke at en ansvarlig politiker siger: Jamen bare vi er lige på den rigtige side, så er det o.k.
Jeg tror da ikke, at hr. Eyvind Vesselbo vil bruge den slags formuleringer, når han møder nogle, der lige bevæger sig på kanten af anden lovgivning.
Det kan ikke være et mål for en politiker at se, hvor langt man kan nå inden for lovens grænser.
Det må vel handle om, at man er på sikker grund i stedet for.
Jeg vil så supplere med at spørge, om det ikke gør indtryk, at Advokatrådet, Amnesty International, Dansk Flygtningehjælp, Dansk Røde Kors og Dansk Retspolitisk Forening også har udtalt sig imod forslaget om flygtninge i relation til trappestigemodellen?
Eyvind Vesselbo (V), 2006-02-24:
Jeg mener heller ikke, at der er noget at komme efter i denne sag.
For hver gang, vi diskuterer udlændingepolitik i denne sal, er det altid noget med, at regeringen er i gang med at bryde nogle internationale konventioner.
Når det bliver undersøgt, viser det sig jo, at det overhovedet ikke passer.
Og jeg har slet ikke noget problem med, at der er nogle organisationer – det er sådan set de samme, som altid siger det – som gang på gang siger, at vi er på kant med konventionerne.
Hvad betyder »vi er på kant med«?
Ja, sådan som jeg ser det, så betyder det, at vi ikke bryder dem.
Det er meget nemt at rende rundt hele tiden og sige, at vi er på kant med, men det, det drejer sig om, er, om vi overskrider grænserne i konventionerne.
Og det gør vi altså ikke, fordi så havde man jo sagt, at vi overskred dem.
Her siger man kun, at vi er på kant med dem.
Jeg forstår simpelt hen ikke problematikken med, at der er nogle problemer omkring flygtninge.
Det kan jeg ikke lige nå at svare på, men det skal jeg så svare på, når jeg får næste spørgsmål.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2006-02-24:
Det handler jo ikke kun om, hvad vi herinde betragter som et eventuelt problem.
Sagen er den, at Danmark har tilsluttet sig en række internationale konventioner.
En af de allervigtigste er flygtningekonventionen.
Alle høringsparter i denne sag, i alt fald når vi taler om ngo-organisationerne,
påpeger, at der er problemer med forslaget i forhold til Genèvekonventionen.
Og set i lyset af den krise vi er i udenrigspolitisk, ville det så ikke være klogt, at vi sørger for at overholde de internationale konventioner?
Kan Danmark tåle en gang mere, at Europarådet eller FN eller for den sags skyld Institut for Menneskerettigheder kritiserer Danmark for at være på kant med menneskerettighederne?
Ville det ikke være en god idé, at vi strammer og selvfølgelig stiller krav, så mennesker i det her land opfører sig ordentligt, men samtidig også stiller krav til os selv, nemlig om at Danmark overholder sine internationale forpligtelser, at vi overholder de internationale konventioner, at der ikke er noget at komme efter, når f.eks. Human Rights Watch næste gang vil lave en rapport om Danmark?
Eyvind Vesselbo (V), 2006-02-24:
Jeg mener, at det er direkte pinligt at høre hr. Morten Østergaard og andre her i salen blive ved med at argumentere med, at man bryder konventionerne.
Hvis man mener, at der er brud på konventionerne, må man gå til de instanser, som skal dokumentere det, og føre retssager om det.
Så kan vi få det dokumenteret.
Jeg er ikke bekendt med, at der på noget tidspunkt er blevet dømt i sådan nogle sager, og derfor mener jeg, at det er direkte pinligt, at vi i den her sal gang på gang skal konfronteres med, at der er brud på konventionerne, at vi er på kant med konventionerne osv. osv.
For mig lyder det fuldstændig som tomme ord.
Jeg ville have respekt for ordførerne i denne sal, hvis man brugte menneskelige argumenter, hvis man sagde: Uh, hvor er I onde ved alle de kriminelle, det er vel nok synd for dem.
Sådan har vi det ikke i Venstre, vi vil hellere beskytte ofrene.
Så vil vi gerne have gjort noget ved de kriminelle, og hvis vi kan sende dem ud, fordi de har gjort noget groft, så gerne det.
Jeg mener, at jeg nævnte det, der var centralt for flygtninge i denne lovgivning, nemlig at man ændrer reglen, sådan at flygtninge bliver ligestillet med andre indvandrere i de første 8 år.
Det var relevant, det nævnte jeg i min ordførertale.
Og det har vi sådan set ikke tænkt os at ændre på, fordi jeg ikke ser det som noget problem, at man laver den ændring.
Så derfor ligger det ikke lige for at ændre det.
Nu ved jeg ikke, hvilke specielle holdninger jeg har til det her.
Jeg synes, at vi taler meget om tonen i debatten på udlændingeområdet, og jeg synes, at vi skal holde os til en fornuftig tone og ikke begynde at beklikke hinandens tone, eller hvad det nu er, hr. Jørgen Arbo-Bæhr begynder på.
Og jeg kan slet ikke se, at det er et problem, at folk, når de begår kriminalitet, og når de har fået opholdstilladelse i det her land og ikke indretter sig under de forhold og de retslige forhold, der er i landet, så kan blive udsat for en udvisning.
Det er jo sådan, at de fleste udlændinge her i landet, ja, stort set alle, der kommer hertil, jo får midlertidig opholdstilladelse i 7 år.
Og det vil sige, at i den periode skal man jo hele tiden vurdere, om de enten kan komme tilbage til det land, de kom fra, hvis der er blevet fred, eller om de opfører sig i overensstemmelse med de regler, vi har i Danmark.
Der ligger en skærpelse også på de strafområder, der kan give udvisning, og det er jo med velberåd hu.
Det er jo netop sådan, at denne lov skal give et signal om, at vi simpelt hen ikke vil finde os i, at der er folk, som kommer her til landet og f.eks. søger asyl og får opholdstilladelse som flygtninge, fordi de søger om beskyttelse i vores land, fordi de har været udsat for overgreb, og så begår kriminalitet ved eventuelt at begå overgreb mod nogen i Danmark ved at voldtage eller ved at begå røveri.
Der må man sige, at det ikke er på den måde, man siger tak, fordi man har fået lov at få opholdstilladelse i landet.
Vi kan ikke acceptere de ting, og derfor er der skærpelser i denne lovgivning.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-02-24:
Jeg skal bare høre hr. Eyvind Vesselbo, om ikke det er korrekt, at der i forslaget også ligger en generel skærpelse, med hensyn til hvad det er for nogle strafbare handlinger, der på et vist niveau på trappestigen kan medføre udvisning, sådan at man efter det her forslag, f.eks. på baggrund af at man er blevet idømt en frihedsstraf som følge af groft hærværk, kan risikere at blive udvist efter en bedømmelse ved domstolene.
Eyvind Vesselbo (V), 2006-02-24:
Dette lovforslag lægger op til, at det nu skal være muligt at idømme udlændinge, som overtræder loven, en betinget udvisning.
En betinget udvisning er en klar advarsel til den kriminelle og dennes venner og familie om, hvad konsekvensen af næste skridt på den kriminelle løbebane vil være.
Den skal derfor ses som et forsøg på at få stoppet en kriminel løbebane, der er under udvikling.
Den betingede udvisning er en skærpelse af lovgivningen, idet den anvendes der, hvor en udlænding i forbindelse med en dom for et strafbart forhold må antages at være tæt på at blive udvist, og hvor det derfor er en nærliggende vurdering, at den dømte vil blive udvist ved ny kriminalitet.
Den betingede udvisning er derfor en skærpelse af udvisningsreglerne, fordi den udlænding, som har fået en betinget udvisning, vil have stor risiko for udvisning, hvis personen i en prøvetid begår ny kriminalitet.
Et eksempel fra lovforslagets bemærkninger kan måske illustrere problematikken på en god måde: En udlænding er kommet til landet som 14årig sammen med sin familie.
Udlændingen er ikke gift og har ingen børn, udlændingens arbejdsmarkedstilknytning har været beskeden, og udlændingen behersker sproget i sit oprindelsesland, som han efter sin indrejse til Danmark har besøgt flere gange.
Som 33-årig idømmes udlændingen, der tidligere er straffet flere gange for bl.a. røveri og narkokriminalitet af mindre alvorlig karakter, 4 måneders fængsel for narkokriminalitet, men udvises ikke på grund af vurderingen af de personlige forhold.
Udlændingen idømmes i stedet en betinget udvisning.
I prøvetiden for den betingede udvisning idømmes udlændingen så 5 måneders fængsel for narkokriminalitet.
Der er ikke sket ændringer i udlændingens forhold.
Som følge af den betingede udvisning sammenholdt med det nye strafbare forhold
kan udlændingen så udvises.
Når det drejer sig om flygtninge, foreslås det, at der først opnås den bedste beskyttelse efter 8 års ophold i landet.
Flygtninge, som har opholdt sig mindre end 8 år i Danmark, sidestilles med andre udlændinge.
Samtidig foreslås det, at formuleringen »kan føre til udvisning« ændres til »skal føre til udvisning«, når det drejer sig om grov kriminalitet.
På den måde signaleres det, at det kun er i undtagelsestilfælde, at de personlige forhold skal forhindre en udvisning, når der er tale om grov kriminalitet.
Det foreslås, at religiøse forkyndere vil kunne udvises, hvis de pågældende er idømt bødestraf for bl.a. forbrydelser mod statens sikkerhed, for overtrædelse af straffelovens bestemmelse om forhånelse af et lovligt bestående religionssamfund samt straffelovens racismebestemmelse.
Venstre kan støtte forslaget.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-02-24:
Jeg synes, at ministeren i sin tale kom med så mange interessante betragtninger, som man ikke bør lade stå alene.
Ministeren gjorde f.eks. opmærksom på, at det brev, som vi i Indfødsretsudvalget havde fået fra RCT, havde ministeren ved aftalens indgåelse ikke set.
Jeg skal ikke blande mig i, om det er rigtigt, eller om det er forkert, men jeg synes, det er tankevækkende.
Hvis det virkelig er rigtigt, så synes jeg, der sidder tre ordførere tilbage med en skidt, skidt, skidt smag i munden.
Men det tror jeg egentlig ikke.
Det kan vi jo så få af- eller bekræftet.
Ministeren havde ikke noget kendskab til det brev.
Det synes jeg helt ærligt er ringe.
Så har der været hele den her diskussion om PTSD-ofre, torturofre.
Der har været nogle ordførere heroppe, som har sagt: Vi har to eller tre eksempler på, at folk, som i deres lægeerklæring har skrevet, at de ikke var i stand til at lære dansk på et tilstrækkelig højt niveau, alligevel har gjort det.
Det betyder så som konsekvens af, at man kan finde de her to, tre eksempler, som jo i alle tilfælde kvalificerede sig, ikke til dispensation, men til efter de normale regler at få statsborgerskab, at alle, der har en lægeerklæring på, at de har PTSD, fra nu af bliver holdt ude fra at få deres sag behandlet i Indfødsretsudvalget.
Begrundelsen kan jo ikke bygge på, om de skal have dispensation eller ej.
kan bare, hver gang der står PTSD i en lægeerklæring som begrundelse for dispensation fra danskkravet, sige nej – det har de også gjort indtil videre.
Men de vil ikke se dem: De vil ikke se de menneskers papirer ligge foran dem på deres bord, sådan at de tvinges til at tage stilling.
Det er tøsedrenge!
Så siger ministeren: Ja, men PTSD er jo ikke den eneste begrundelse for, at deres sager så ikke kommer til behandling.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge ministeren: Betyder det, at de, der lider af andre psykiske sygdomme, som ikke er på positivlisten – det kunne være autisme, der kan være grund til, at man ikke kan lære dansk – ikke vil blive forelagt Indfødsretsudvalget?
Det vil sige, at så vil den her negativliste altså være langt mere omfattende end den, der er i papirerne.
Hermed sluttede forhandlingen.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2006-02-24:
Jeg synes ikke, at der var mange ord om flygtninge i ordførerens tale, og det var måske med velberåd hu, fordi regeringen overvejer at tage flygtningene ud af lovforslaget, det håber vi i hvert fald i Det Radikale Venstre.
Vi mener simpelt hen, at det ville være dumt at gennemføre et lovforslag, som muligvis er i strid med Genèvekonventionen.
Jeg henviser selvfølgelig til alle de høringssvar, der er kommet fra Dansk Røde Kors, fra Amnesty International og fra Institut for Menneskerettigheder, som alle enslydende påpeger, at der er problemer med Genèvekonventionen, og at flygtninge altså har ret til at nyde en særlig beskyttelse.
Derfor er mit spørgsmål til ordføreren, om det er sådan, at Venstre overvejer at tage flygtninge ud af det her lovforslag.
Der vil jo alligevel være tale om stramninger.
Jeg minder om, at hvert eneste år kommer der omkring 25.000 indvandrere til Danmark, og at der højst kommer ca. 1.000 flygtninge hertil for øjeblikket.
Så mit forslag til Venstre er, at man udtager gruppen af flygtninge, fordi flygtninge har ret til en særlig beskyttelse i modsætning til alle de mange andre indvandrere.
Morten Østergaard (RV), 2006-02-24:
Hr. Eyvind Vesselbo er personificeringen af den lemfældige omgang med de konventioner, Danmark har indgået, som den her regering begiver sig ud på, for det, der er problemet, er netop, at man nægter at forholde sig til det.
Det er ikke ordførerne her, der gemmer sig bag ved et eller andet, der er igen tale om høringssvar.
Det var der også i forbindelse med de bidrag fra forskellige organer, som er sat i verden for at assistere.
Hr. Eyvind Vesselbo kan godt stå her og synes, at det er pinligt.
Jeg synes også, at det er en lille smule pinligt, at vi gang på gang skal opleve, at regeringen fremsætter forslag, som bliver modsagt af høringssvar, der siger, at her bringer vi Danmark i en situation, hvor vi risikerer at krænke nogle af de konventionsbeskyttede rettigheder.
Der er det bare, at vi må vende tilbage til det spørgsmål, der lyder
: Når nu der står i konventionens artikel 32, at man skal udgøre en fare for den nationale sikkerhed eller den offentlige orden, mener hr. Eyvind Vesselbo så ikke, at nogle af de kriminalitetsforhold, der er med her, overhovedet ikke er inden for rammerne af dette – fuldstændig på linje med, hvad Amnesty International, Institut for Menneskerettigheder og andre har sagt i den her sag?
Eyvind Vesselbo (V), 2006-02-24:
Det virker lidt underligt, når hr. Morten Østergaard står og siger, at regeringen og Venstre ikke har taget stilling til konventionerne.
Det lovforslag, der ligger her, har Integrationsministeriet formuleret, og man har garanteret, at det overholder konventionerne.
Hvordan kan hr. Morten Østergaard så stå og sige, at jeg ikke tager stilling til det?
Det er klart, at jeg ikke ville stå her på talerstolen og fremme et forslag, som ville bryde med konventionerne.
Jeg har en garanti fra ministeriet for, at det ikke gør det, og derfor har jeg taget stilling.
Det kan godt være, at vi ikke bruger de samme referencegrupper; hr. Morten Østergaard bruger nogle, og jeg bruger ministeriet, sådan er nu det.
Men jeg lytter da selvfølgelig til, hvad alle de grupper siger.
Mit problem er bare, at hr. Morten Østergaard, fru Elsebeth Gerner Nielsen, hr. Kamal Qureshi og andre, der er her, altid siger det samme, nemlig at vi bryder konventionerne, at vi er på kant med konventionerne.
Men man gør ikke noget ved det.
Det mener jeg er et stort problem, og det gør, at ordførerne mister troværdighed, for det er tom snak.