Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2003-01-16:
Dette lovforslag rummer flere forskellige elementer, der er slået sammen i ét lovforslag.
Som vi har sagt mange gange tidligere, finder vi det uheldigt, at man på den måde slår forskellige ting sammen, bl.a. en meget vidtgående ændring af bestemmelserne om børneporno, af bestemmelsen om kriminalisering af kunder hos prostituerede under 18 år og reglerne for, hvordan man videoafhører børn, der har været udsat for overgreb.
Det er ikke lovændringer, der umiddelbart har en sammenhæng, om end man kan sige, at det er samme tema, de omhandler.
Jeg skal i denne tale koncentrere mig om forslaget om udvidelsen af bestemmelserne om børneporno.
De øvrige dele af forslaget må vi så drøfte nærmere under udvalgsarbejdet, idet jeg dog allerede nu vil gøre opmærksom på, at vi gerne vil have et møde med en række eksperter om, hvordan videoafhøring af børn bedst kan finde sted, idet der jo har været stor uenighed om det spørgsmål.
Misbrug af børn og billeder af misbruget er ualmindelig modbydeligt og skal bekæmpes.
Det er der heldigvis fuldstændig enighed om i Folketinget.
Enhedslisten er også enig i, at der skal være et internationalt samarbejde om at bekæmpe børneporno, også et samarbejde mellem politimyndigheder.
Forslaget er en udmøntning af EU's rammeafgørelse om børneporno, som selv justitsministeren fandt for vidtgående, da hun gik ind i forhandlingerne for lidt over 1 år siden.
Selv om justitsministeren har indføjet, at man godt må have billeder af sin 17-årige kæreste, hvis bare kæresten har givet samtykke, er der stadig er problemer.
For hvad skal der til, for at der er givet et samtykke, og hvad, hvis man har taget billeder af hele flokken af rejsekammerater under festen på stranden, hvor alle dansede nøgne rundt?
Eller hvad med forældrene, der har taget ferievideoer af deres små børn, der render rundt uden tøj på, og der måske kommer et klip med, hvor børnene undersøger sig selv, som små børn nu gør på en måde, som nogle kan opfatte som seksuel?
Der er altså nogle problemer med at trække grænserne og med at være meget klare og meget præcise i det her.
De fleste vil jo nok sige: Jamen det vil jo ikke være et problem i Danmark.
Men med den her type lovgivning skal man være meget præcis.
Hvad nu, hvis man f.eks. har de her billeder fra sin ferie liggende på sin hjemmeside, og der er nogle fra et andet land, som har en lidt anden opfattelse af de her ting, som ser det og så indberetter det som børneporno?
Så risikerer man jo, at politiet kommer på besøg og foretager en razzia, og man risikerer, at der bliver rejst en sigtelse.
Det kan godt være, at den sigtelse aldrig nogen sinde bliver udmøntet i straf, fordi der ikke var noget om det.
Men selv om vedkommende bliver frifundet senere, har vi jo set, at alle opfatter misbrug af børn som noget så forfærdeligt, at folk, der er rejst bare en sigtelse imod, selv om den intet har på sig, får ødelagt deres liv, selv om de bliver fuldstændig frikendt.
De risikerer at blive fyret fra deres arbejde, og der har oven i købet været tilfælde af selvmord som følge af sigtelser om misbrug af børn.
Det er derfor, at der selvfølgelig skal meget klarhed om, hvordan reglerne hænger sammen, og derfor er vi betænkelige ved, at man begynder at gå ind og udvide området for, hvad der er omfattet af børnepornografi.
Det skal helst være fuldstændig umuligt at tvivle. Hvad der er rigtigt og forkert på det her område, skal der være nogle fuldstændig klokkeklare signaler om, og derfor må vi ikke kunne komme med alle de her hvis'er oppe fra talerstolen, selv om det umiddelbart lyder urealistisk.
Fiktive billeder bliver også strafbare.
Som anført i Advokatrådets høringssvar er vi her ude over spørgsmålet om, at nogle børn er blevet krænket, og der er intet anført om baggrunden for, at man vil kriminalisere fiktive billeder. Billeder af såkaldt kunstnerisk værdi vil ikke være omfattet af loven.
Men så er vi jo faktisk tilbage til tilstanden før pornoens frigivelse, hvor nogle smagsdommere skal tage stilling til, om noget har kunstnerisk værdi eller ej:
Hvornår har nogen sat sig ned og tegnet et billede, fordi de mente, det var et kunstnerisk udtryk, og hvornår har de gjort det for at udstille børn?
Så vil vi fra Enhedslisten endnu en gang minde om, at den bedste måde at forebygge misbrug af børn på er at sikre, at der er mulighed for behandling af de mennesker, som har et seksuelt forhold til børn eller tænder seksuelt på billeder af børn.
Derfor håber vi, at regeringen og folketingsflertallet ikke vil nøjes med straf, men også vil sætte mange flere ressourcer af, ikke kun til behandling af dem, der er dømt, men også til sexologisk behandling generelt, så der forhåbentlig er nogle, der opsøger behandling, før de medvirker til krænkelse af børn, og således selvfølgelig også, at børn, der har været udsat for overgreb, får behandling, da det jo desværre ofte er sådan, at et offer senere selv bliver krænker.
Også det vil Enhedslisten gerne lægge op til.
Hvis det er folks fordomme, der skal afgøre adoptionssager i Danmark, skal vi da stoppe med at adoptere børn med anden hudfarve, for netop fordommene over for folk med fremmed udseende har været stærkt stigende i Danmark, så den argumentation kunne man netop bruge på området her.
Så er der et spørgsmål til ministeren.
Det undrer mig og har undret mig, fra det øjeblik jeg satte mig ned og læste adoptionslovgivningen, hvad logikken er bag, at en enlig homoseksuel kan adoptere i dag, mens et homoseksuelt gift par ikke kan.
Det kan være, ministeren kan opklare det spørgsmål for mig.