runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2006-02-28:
Det er meget vidtgående indgreb, der foreslås i forslaget til ændring af psykiatriloven, og her tænker jeg først og fremmest på forslaget om ambulant tvang.
I den sammenhæng vil jeg gerne vide, om man overhovedet ikke har tænkt over i Venstre, at der godt kan være nogle andre muligheder, inden man går i gang med et så dramatisk indgreb.
Det er f.eks. sådan, at ved den sidste revision af psykiatrilovgivningen var der bred enighed i Folketinget om, at der skulle gøres meget mere ved udskrivningsplaner og koordinationsplaner, fordi det faglige udgangspunkt var, at hvis der var et bedre samarbejde mellem det psykiatriske hospitalsvæsen og det, der foregår ude i kommunerne, ville vi netop kunne hjælpe den gruppe patienter, man nu vil udsætte for ambulant tvang.
Mener fru Birgitte Josefsen, at det er tilfredsstillende, og ville det ikke være bedre, hvis vi som Folketing stod fast på, at der skal laves udskrivningsplaner frem for at gribe til et så dramatisk redskab?
Karen J. Klint (S), 2006-02-28:
Jeg vil godt lige tilbage til det, som fru Birgitte Josefsen sagde om kriminalitet, jeg vil gerne lige have det gentaget: Er målet med lovforslaget her også at nedsætte kriminaliteten, eller hvad var det, fru Birgitte Josefsen sagde om psykisk syge og kriminalitet?
Det var lige før slutningen af talen.
Så vil jeg også godt have dyrket det med koordinationsplanerne lidt mere, for hvor er retssikkerheden i den praksis, ikke i den lov, men i den praksis, vi har i dag?
Jeg har siddet til de samme møder og har hørt de samme læger sige, at der er en vis træghed, men jeg har også hørt dem sige: Vores kollega siger jo også, at vi snakker med kommunerne, vi laver jo nogle aftaler, men vi sætter det bare ikke sammen til en plan.
Der vil jeg så spørge fru Birgitte Josefsen: Netop fordi det ikke er en synlig plan, hvor er retssikkerheden så henne?
Hvor er servicemeddelelsen til borgeren om, at vi gør dette og hint, hvis de ikke kan få udleveret noget på skrift?
Birgitte Josefsen (V), 2006-02-28:
Jo, jeg er fuldstændig enig i, at det er totalt utilfredsstillende, at der ikke er lavet flere koordinationsplaner, og jeg synes også, det er utilfredsstillende, at man derude, hvor man har ansvaret for behandling i psykiatrien, ikke har grebet fat om lige nøjagtig roden på den nælde.
Derfor sagde jeg også i min ordførertale, at vi meget gerne går med i det arbejde, der skal pågå her efter førstebehandlingen, og vil drøfte, om der kan strammes op, så koordinationsplanerne bliver brugt i højere grad end i dag.
Men det er jo sådan, at når vi har spurgt fagpersonerne, der skal bruge koordinationsplanerne, hvorfor de ikke bruger dem, kan de ikke give noget svar på det, og når der er spurgt, om der er noget alternativ til at indføre tvungen opfølgning i loven, har jeg ikke kunnet få svar på, om der er noget alternativ.
Men det skal selvfølgelig være det sidste element i lovforslaget, der bliver taget i brug.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2006-02-28:
Jeg kan ikke forstå, hvordan fru Birgitte Josefsen kan komme frem til, at der ikke er noget alternativ til tvungen opfølgning, for der er jo en vifte af muligheder.
Der er f.eks. en del inden for det faglige system, der påpeger, at hvis der ellers var hænder og mennesker nok ude i kommunerne til at tage vare på de psykisk syge, var der stor sandsynlighed for, at vi kunne løse de problemer, vi står med.
Der er rigtig mange, der påpeger, at forslaget her er et besparelsesforslag.
Gør det ikke indtryk på fru Birgitte Josefsen, at det vurderes, at der ganske enkelt er tale om et besparelsesforslag?
Birgitte Josefsen (V), 2006-02-28:
Det gør indtryk på mig, at der er nogle her i salen, som ikke har tillid til, at de mennesker, der arbejder i psykiatrien, udfører deres arbejde på en god måde.
Det tror jeg faktisk de gør.
Vi må så, når de ikke er blevet brugt, gå ud og spørge, hvorfor de ikke er blevet brugt, og det har jeg så spurgt om.
Der bliver sagt, at der ikke er noget alternativ til det, vi har sat ind i L 140, så jeg kan ikke se, at der er noget alternativ på nuværende tidspunkt.
For når det, der står i loven i dag, ikke kan række, er vi nødt til at prøve at gå nye veje.
Lene Espersen (KF), 2006-03-01:
Jeg har som følge af spørgsmålene i dag og de artikler, der har været i Århus Stiftstidende, indhentet en udtalelse fra Politimesteren i Århus.
Jeg vil gerne starte med at understrege, så det står fuldstændig klart, at politimesteren over for mig har tilkendegivet, at Århus Politi har de nødvendige ressourcer til at sætte ind mod prostitutionsmiljøet.
Århus Politi tog i 2002 initiativ til et projekt om massageklinikker i Politiregion II, fordi en undersøgelse pegede på, at der var behov for aktioner, ikke kun i Århus, men reelt i hele Politiregion II, som omfatter politikredsene i Midtjylland, og disse havde man planlagt skulle foregå både i Herning og i Århus.
Århus Politi var tovholder på projektet.
Kvinderne var alle blevet handlet til prostitution på forskellige massageklinikker i Århus.
Forskningen førte til, at to personer blev dømt for rufferi.
I 2003 blev det på baggrund af dette projekt besluttet at foretage en langt mere struktureret monitering af prostitutionsmiljøet for bl.a. at få klarlagt, hvor mange massageklinikker der reelt var etableret i Århus, hvem der ejede eller udlejede lokaliteterne, hvem der var chauffører, når kvinderne skulle flyttes rundt, samt hvilke nationaliteter kvinderne havde.
Sideløbende med det arbejde slog Århus Politi i samarbejde med Herning Politi i februar 2003 til mod udvalgte massageklinikker i Herning.
Samme år slog Århus selv til i en målrettet aktion mod massageklinikker.
Indsatsen fortsatte i 2004, hvor en omfattende efterforskning af bagmænd med tilknytning til fire massageklinikker i Århus resulterede i, at fire personer blev dømt for henholdsvis rufferi og menneskehandel.
Også i 2005 har der været en meget målrettet indsats, og der blev sidst i 2005 nedsat en særlig gruppe, der fik til opgave at intensivere moniteringen med henblik på at få afdækket hele forretningen i prostitutionsmiljøet.
Dette efterforskningsteam er også koblet på projektet om prostitution og kvindehandel i Århus i samarbejde med PRO-Centret i Århus.
Så der sker masser i kampen mod rufferi – også i Århus.
Kirsten Brosbøl (S), 2006-03-01:
Jeg er godt klar over, at der foregår rigtig mange gode ting på det her område, og jeg har også selv haft møde med Århus Politi i forbindelse med mit arbejde på det her område.
Men der er det også fremgået – og jeg synes, det fremgår meget klart af den her artikel – at der i hvert fald blandt nogle af de mennesker, der arbejder med det her, er en opfattelse af, at man mangler ressourcer til at kunne prioritere det her område på det niveau, som det fortjener.
Det her skal jo også ses i forhold til problemets omfang.
Det er klart blevet afdækket gennem det projekt, der kører om prostitution og kvindehandel, og det er også blevet slået fast i den her artikelserie, at det er et stigende problem i Århus og i resten af Danmark, og at der er langt flere massageklinikker eller bordeller, hvad man nu ønsker at kalde dem, end det ser ud til ud fra det antal sager, der er.
Jeg synes, det fortjener en konkret vurdering af ministeren og et svar på, om det, som den politimand siger, ikke giver anledning til en vis bekymring i forhold til de ressourcer, der er til rådighed på det her område.
Lene Espersen (KF), 2006-03-01:
Jeg vil sige til fru Kirsten Brosbøl, at jeg jo har foretaget en konkret vurdering, og det er min klare opfattelse, at der er de nødvendige ressourcer også i Århus.
Det her er et område, der bliver prioriteret meget højt overalt i landet.
Jeg er enig med fru Kirsten Brosbøl i, at det er et problem.
Det er et problem, der har været her i mange år.
Det er et problem, vi forsøger at løse, og ikke mindst qua det internationale politisamarbejde og de oplysninger, man kan få, kan man være med til at afdække nogle af de netværk, der ligger bag.
Men som fru Kirsten Brosbøl og jeg jo også har drøftet det i adskillige samråd, er problemstillingen jo bare den, at alt altså ikke bare er et spørgsmål om ressourcer.
I den her sag drejer det sig om, at mange af de her sager er utrolig vanskelige at efterforske og opklare for politiet, fordi de kvinder, der egentlig er ofrene, ikke vil medvirke til, at forbrydelserne bliver opklaret.
Det kan være, at bagmændene har en klemme på dem eller truer dem, det kan også bare være, at de ikke ønsker at blive blandet ind i noget.
Det er meget vanskeligt at overbevise dem om, at de skal samarbejde med politiet.
Og derfor er det også vigtigt, at der bliver lavet projekter, hvor man bl.a. inddrager f.eks. PRO-Centret, så der er nogle, som kvinderne har tillid til, der kan medvirke til at afdække sagerne.
Kirsten Brosbøl (S), 2006-03-01:
Det fremgår også af den her artikel, at der kun fire gange på 5 år er blevet rejst sager ved domstolene om det her problem med rufferi i Århus.
Synes ministeren, det står mål med det antal massageklinikker eller bordeller, som vi ved findes i Århus?
Ikke mindst det problem, at flere og flere af de prostituerede er udenlandske prostituerede, kunne jo give anledning til ikke en nedprioritering eller en lavere prioritering end andre sager – som jeg synes det her er udtryk for – men tværtimod en opprioritering af området.
Altså at det her er et stigende problem, som kræver en tilsvarende stigning i prioriteringen af politiets arbejde.
Lene Espersen (KF), 2006-03-01:
Jeg går ud fra, at fru Kirsten Brosbøl som socialdemokratisk folketingsmedlem er enig med regeringen i, at man kun rejser sager ved domstolene, hvis man har beviser.
Vi er vel også enige om, at man kun kan blive dømt, hvis domstolen er overbevist om, at man er skyldig i en sag.
Som jeg redegjorde for før, så er der ingen tvivl om, at det her er noget, der er prioriteret højt af politiet, og jeg vil da også sige, at det er et område, som Folketinget prioriterede så højt, at vi faktisk lavede ændringer af retsplejeloven, der gjorde det muligt for politiet bl.a. at foretage rum- og telefonaflytning, således at man bedre havde mulighed for at opklare disse sager omkring rufferi og menneskehandel.
Som jeg har redegjort for i et samråd over for fru Kirsten Brosbøl, så er der jo tale om en stadig stigende succes med at få tiltalt og sigtet bagmændene og få straffet dem for de forbrydelser.
Jeg må blot sige, at man rejser sager, og politiet gør alt for at rejse sager, men det kræver altså, at der er beviser.
Der synes jeg ikke, at man skal tage antallet af sager ved domstolene som udtryk for, at man ikke gør noget ved problemet, for man bliver jo nødt til at sørge for, at beviserne er der, hvis man vil rejse anklage.
Kirsten Brosbøl (S), 2006-03-01:
»Hvordan vil ministeren sikre, at politiet i Århus fremover får tilstrækkelige ressourcer til proaktiv efterforskning af prostitutionsrelateret kriminalitet, således at flere bagmænd kan blive retsforfulgt?«
Det er helt rigtigt, at det er ressourcekrævende opgaver, og man kan sådan set sammenligne det lidt med den narkokriminalitet, der også foregår: Det er også utrolig svært at opklare narkokriminalitet.
Det kan man jo godt sammenligne lidt med den form for kriminalitet, der relaterer sig til prostitutionsmiljøet.
Jeg synes f.eks., at det, som vi har set hos Københavns Politi, hvor de har oprettet en særlig indsatsenhed for organiseret kriminalitet, er noget af det, som vi fra Socialdemokraternes side har argumenteret for burde ske i alle de nye politikredse.
Vi synes, det ville være et meget nyttigt redskab, hvis man i alle de nye politikredse brugte nogle af de ressourcer, der bliver frigivet i forbindelse med politi- og retskredsreformen, på at opprioritere den her indsats over hele landet, for det er jo ikke kun i de store byer, det her er et problem, det er i hele landet.
Der har man altså behov for at have noget mere ekspertise til rådighed og nogle kræfter, der sidder med det her område hele tiden.
Derfor mener vi, at det, som Københavns Politi har taget initiativ til, er rigtig fint.
Der vil jeg spørge ministeren, om hun ikke mener, at det kunne fungere som forbillede for resten af de nye politikredse.
Lene Espersen (KF), 2006-03-01:
Jeg har også den indignation, som jeg fornemmer fru Kirsten Brosbøl har, og som følger af, at det her foregår, for det er nedværdigende for de mange kvinder, der er involveret i det.
Derfor er det selvfølgelig et område, som der skal være stor fokus på.
Men som jeg sagde i besvarelsen af det tidligere spørgsmål, så er det Politimesteren i Århus' opfattelse, at man har de nødvendige ressourcer.
Og som jeg også dokumenterede med den stribe af eksempler, jeg er kommet med i dag, er der meget stor fokus på prostitutionsmiljøet og på at få løst problemerne.
Man må altså også bare sige, hvad jeg også forsøgte at sige i besvarelsen af spørgsmålet fra fru Kirsten Brosbøl før, at efterforskningsarbejdet i prostitutionsmiljøet er meget vanskeligt, bl.a. fordi kvinderne ofte ikke ønsker at bistå i opklaringsarbejdet.
Samtidig er der tale om et bagmandsmiljø, der gør det yderst vanskeligt at trænge ind.
Det vil altså sige, at når politiet skal fremskaffe beviser til brug for en retssag, så har man ikke nogen, der vil vidne for en, man har ingen, der vil hjælpe med at få afdækket sagen.
Der kan man sige, at de ændringer, vi lavede af retsplejeloven for få år siden, så bl.a. har medvirket til, at man via aflytninger og andre indgreb i meddelelseshemmeligheden har fået muligheden for trods alt at have så meget bevisbyrde, at man har kunnet løfte sagen og få dømt folk.
Men det er en meget lang og sej proces.
Og man kan sige, at vi har givet politiet de efterforskningsredskaber, der var mulige, men man må altså også forstå, at det ofte er noget, der kræver tålmodighed.
Jeg må så sige til fru Kirsten Brosbøl, at jeg er glad for, at Århus Politi også prioriterer, så de har de nødvendige ressourcer til den opgave.
Morten Messerschmidt (DF), 2006-03-01:
Jeg kommer nu her i salen med endnu et spørgsmål til økonomi- og erhvervsministeren om servicedirektivet, og jeg vil da gerne kvittere for, at økonomi- og erhvervsministeren ser så glad ud.
Det tager jeg som et udtryk for at han deler glæden ved de her debatter med mig.
Denne gang er det artikel 20 i det direktiv, som Kommissionen har fremlagt, som jeg synes det vil være relevant at høre ministerens holdning til.
Det er sådan, at der gør man det forbudt at stille krav om, at tjenesteudbydere i Danmark skal have særlige tilladelser for at få lov til at udøve en tjenesteydelse.
I betragtning af, hvor omfangsrigt servicedirektivet er lagt op til at skulle være, altså alt lige fra sundhed til uddannelse, transportsektor, rengøring, advokatvirksomhed, hvad ved jeg, synes jeg, det må være en utryg fornemmelse at sidde med som økonomi- og erhvervsminister at skulle acceptere, at man bliver fuldstændig bundet på hænderne og ikke må stille nogen som helst krav om tilladelse til de virksomheder, der ønsker at arbejde i Danmark.
Bestemmelsen har alene betydning for, hvilke krav medlemsstaterne kan stille til en tjenestemodtager, altså ikke tjenesteyderen.
Artiklen omhandler tjenestemodtagerne, dvs. de forbrugere, der modtager en tjenesteydelse.
Bestemmelsen skal jo forhindre, at medlemsstaterne stiller en række restriktive krav til modtagerne af tjenesteydelser, krav, man ikke kunne stille til tjenesteydere, fordi kravene er ulovlige og diskriminerende.
Så det er en artikel, der henvender sig tjenestemodtagerne.
Lene Espersen (KF), 2006-03-01:
Jo, men jeg vil sige til fru Kirsten Brosbøl lige for at starte med den sammenligning, der var med narkosager, at det egentlig er en meget relevant sammenligning, fordi den fortæller noget om, at man altså nogle gange må have tålmodighed og ikke læne sig så meget op ad statistikkerne, men mere se på: Hvad er resultatet af alle politiets bestræbelser?
Og der nytter det altså ikke noget, at man bare fokuserer på nogle tal og siger: Jamen der er jo ikke særlig mange, der er blevet dømt.
Det vigtige er, at man får dømt de personer, der står bagved, bagmændene, og det tager altså nogle gange noget tid.
Derudover vil jeg sige: Jeg er meget enig med fru Kirsten Brosbøl.
Der er for mig at se ingen tvivl om, at der vil være en synergieffekt i at lægge en, to, tre folk fra flere politikredse sammen til en stor enhed, der så har en speciel viden og kundskab på det område.
Det er noget, som jeg meget gerne vil medvirke til at få afdækket yderligere i forhandlingerne om politi- og retskredsreformen, for jeg er enig med Socialdemokratiet i, at det er et område, som vi skal sikre os der er endnu større fokus på fremover.
Kirsten Brosbøl (S), 2006-03-01:
Det vil jeg meget gerne kvittere for.
Det er noget, jeg har rejst over for ministeren ved tidligere lejligheder, hvor jeg ikke har fået så klar en tilkendegivelse, som jeg har fået her i dag, om, at ministeren gerne vil være med til at se på muligheden for at oprette nogle sådanne indsatscentre i resten af landet.
Jeg synes, det er rigtig godt, at ministeren nu også går ind i den dialog med os og med politiet om, hvordan vi kan få opprioriteret det her arbejde i hele landet.
Det er jo sådan, at vi ved, at der bliver frigivet nogle ressourcer, og der vil vi gerne fra Socialdemokratiets side tilkendegive over for ministeren, at vi er meget opsatte på, at de 800 årsværk, som ifølge det, som er lagt frem nu, bliver frigivet i forbindelse med den her reform, også bliver brugt til at styrke indsatsen udeomkring i landet mod den organiserede kriminalitet.
For det, vi ser i de her år, er netop, at nogle af de her ting foregår i hele landet og ikke kun i de store byer.
Det er noget, der rykker længere og længere ud på landet så at sige.
Lene Espersen (KF), 2006-03-01:
Men jeg vil sige til fru Kirsten Brosbøl, at min pointe netop er, at i og med at kredsene bliver større og at – kan man sige – de samme folk, der i dag arbejder med området, så kan sætte sig sammen i større team, er jeg overbevist om, at det i sig selv skaber en øget fokus på området, i og med at der er flere folk, der har en større viden, der sidder sammen.
Hvordan de 800 betjente så skal prioriteres, tror jeg vi må overlade til en senere fase, men vi kan i hvert fald være enige om, at politikredsreformen vil medvirke til, at der kommer større muskelkraft bag den indsats, der skal gøres både mod rufferi og menneskehandel, for det bliver større team, der kan sidde og have fokus på det hele tiden.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Kirsten Brosbøl (S), 2006-03-01:
Århus Stiftstidende har jo den seneste tid bragt en række artikler om prostitutionsmiljøet i Århus.
En af de første artikler, der blev bragt i den serie, hedder »Alfonser har let spil i Århus«, og den fokuserer på, at politiet i Århus giver udtryk for, at man er nødt til at nedprioritere rufferisager på grund af ressourcemangel.
Jeg har tidligere ved flere lejligheder drøftet spørgsmålet om ressourcer i forhold til prioriteringen af indsatsen imod den prostitutionsrelaterede kriminalitet med justitsministeren, og derfor synes jeg, det er relevant at bringe dette eksempel ind i den diskussion.
Her står vi altså med nogle politifolk, der selv giver udtryk for, at de mangler ressourcer til at prioritere indsatsen, og der vil jeg gerne have ministerens kommentar til, om ministeren finder det tilfredsstillende.
Morten Messerschmidt (DF), 2006-03-01:
»Vil ministeren tilkendegive sin holdning til Kommissionens forslag til servicedirektivets artikel 20, hvorefter medlemsstaterne ikke må stille krav om, at tjenesteydere skal indhente tilladelser fra den pågældende medlemsstats myndigheder?«
Skriftlig begrundelse
Under forespørgselsdebatten om servicedirektivet den 24. november 2005 gjorde ministeren meget ud af at præcisere, at han var betænkelig ved oprindelseslandsprincippet.
Men Kommissionens forslag til servicedirektiv indeholder en lang række dybt kritisable forslag, som ministeren – om end han i debatten blev afkrævet svar herpå – ikke kommenterede.
Et af disse er det ovenfor formulerede spørgsmål, som ministeren derfor bedes tilkendegive sin holdning til.
Kirsten Brosbøl (S), 2006-03-01:
Jeg kan så næsten på forhånd regne ud, hvad ministeren vil svare på det her spørgsmål, efter hvad ministeren har sagt til det tidligere spørgsmål.
Det er naturligvis igen ud fra de udtalelser, der er kommet fra højtstående medarbejdere hos Århus Politi om, at det her er et område, som bliver prioriteret i hvert fald lavere end andre områder, og at man derfor simpelt hen er nødt til at foretage en prioritering.
Det fremgår tydeligt af den her artikel.
Det fremgår også, som ministeren også har været inde på, at det her er nogle meget ressourcekrævende sager, og derfor er det nødvendigt at prioritere dem højt også med en proaktiv indsats, hvis man vil kunne optrevle nogen af de netværk, som står bag den meget omfattende kriminalitet, der er relateret til prostitutionsmiljøet.
Så jeg vil nu alligevel prøve at spørge, hvordan ministeren vil sikre, at man fremover hos Århus Politi har ressourcer, så man ikke behøver at nedprioritere de her sager.
»Finder ministeren det tilfredsstillende, at politiet i Århus er nødt til at nedprioritere indsatsen mod rufferi på grund af ressourcemangel, jf. Århus Stiftstidende den 18. februar 2006?«
Frank Aaen (EL), 2006-03-01:
I det, der er sendt til Europarådet, skriver udenrigsministeren jo, at der ikke er igangsat nogen officiel undersøgelse, og henviser til, at der i øvrigt er stillet en masse spørgsmål og givet svar i Folketinget.
Og ville det ikke være relevant at spørge amerikanerne om amerikanernes kommentarer til de fly, som her er forbundet med CIA?
Rune Lund (EL), 2006-03-01:
Jamen så kan jeg jo fortælle udenrigsministeren, hvad udenrigsministeren måske godt ved i forvejen, nemlig at Enhedslisten faktisk har indgivet en politianmeldelse for at finde ud af, hvad et CIA-fly lavede på dansk territorium, hvor det var i 24 timer her i landet.
Vi vil gerne have et svar på, om de folk, der var om bord på det fly, begik noget strafbart i den sammenhæng.
Så vi følger skam også op på det her juridisk.
Der må vi jo konstatere, at udenrigsministeren har valgt at sende en rapport på 19 sider tilbage, og en halv side af den rapport er et ikkesvar, som siger: Vi ved ikke noget, og vi gider heller ikke undersøge noget.
Lige præcis derfor er det utrolig interessant at tale om de konkrete flynumre, som Enhedslisten efterhånden har fundet frem.
Det har taget lidt tid, og det har været sejt.
Udenrigsministeren siger bl.a., at det er noget, der har med transportog energiministeren at gøre, at det ikke har noget med ham at gøre.
Det har været en temmelig sej proces, for nu at sige det mildt, men vi har nogle konkrete flynumre.
Hvorfor vil udenrigsministeren ikke tage yderligere initiativer for at få passagerlister?
Hvorfor vil udenrigsministeren ikke tage yderligere initiativer, så vi kan få en øget afklaring?
Morten Messerschmidt (DF), 2006-03-01:
Men vi kan vel blive enige om, at det indskrænker den nationale regulering i forhold til, hvordan reglerne er i dag, og jeg vil gerne spørge økonomi- og erhvervsministeren, om alene det ikke er et problem.
Så er det rigtigt, at der er indgået et forlig mellem de forskellige instanser i EU, som jeg også har fået ministeriet til at forklare mig, og jeg er selvfølgelig meget begejstret for, at man har gjort sig den ulejlighed.
Men jeg kan ikke i det svar, det hedder S 2630, se nogen egentlig stillingtagen til det forlig, som er blevet indgået, og jeg må måske også bede ministeren om at åbenbare, hvordan regeringens holdning til det forlig er.
Jeg vil gerne sige til faktisk mange af de ting, som også hr. Messerschmidt talte for om oprindelseslandsprincip, om den holdning, der var i regeringen, at jeg faktisk tror, at det forslag, der ligger på bordet, er noget, som både hr. Morten Messerschmidt og vi i regeringen ser positivt på.
Nu har vi ikke set det endelige forslag fra Kommissionen.
Når det kommer, skal vi selvfølgelig sørge for, at det kommer over, at vi får det gennemtrawlet på en række områder.
De nye principper i det forlig, der er blevet indgået, hører vi fra vandrørene, at Kommissionen vil lægge sig tæt op ad.
Jeg mener faktisk ikke, at regeringen kan have en holdning til det, før vi ser det.
Men der blev spurgt om den holdning, der er til det foreliggende forslag, og der kan jeg sige, at jeg synes, det ser positivt ud.