Poul Erik Dyrlund (S), 1998-01-16:
I den socialdemokratiske gruppe er vi af den opfattelse, at folkehøjskolerne i snart 150 år har været en vigtig og meget synlig del af vores samfund.
Folkehøjskolernes aktiviteter er bredt almendannende, og skolerne har altid været et samlingspunkt for kulturelle aktiviteter og i særdeleshed i det lokalområde, hvor skolerne er fysisk beliggende. Socialdemokratiet er af den opfattelse, at der også i fremtiden er behov for den brede almendannelse, som folkehøjskolerne står for.
Folkehøjskolerne har efter vores opfattelse altid evnet at tilpasse sig tiden og de forhold, der har været at eksistere under.
Når man ser på de sidste 20 år, steg antallet af skoler og kursister i perioden fra anden halvdel af 1970'erne og frem til 1993 i takt med arbejdsløsheden.
Folkehøjskolerne har efter vores opfattelse på flot vis leveret et tilbud til de ledige.
Nu er tiden en anden.
Beskæftigelsen stiger og arbejdsløsheden falder glædeligvis, og derfor er det naturligt, at efterspørgslen falder.
Derfor er vores budskab
til folkehøjskolerne, at de må tilpasse sig de nutidige vilkår.
Vi har i dag et efterspørgselsstyret afregningssystem, der betyder, at man frit kan etablere sig, men det betyder til gengæld også, at man må indrette sig på den efterspørgsel, der er.
Man må ikke forvente, at politikerne regulerer taxametret op i takt med, at efterspørgslen falder.
Det vil Socialdemokratiet ikke medvirke til, men når det er sagt, vil jeg give tilsagn om, at Socialdemokratiet gerne vil diskutere, om der er behov for at justere på det regelsæt, som folkehøjskolerne arbejder under.
Undervisningsministeren sætter i redegørelsen syv spørgsmål til debat, som jeg gerne vil beskæftige mig lidt med.
Vi mener ikke, at folkehøjskolerne skal specialiseres mere, end de er i dag.
Vi skal holde fast i, at skolernes hovedsigte er folkelig oplysning, og at undervisningen skal tilrettelægges sådan, at den er bredt almendannende. Vi ønsker at holde fast ved princippet om, at folkehøjskoler skal være kostskoler.
Det forhold, at man bor på skolen, det intensive samvær, som ministeren skriver i redegørelsen, er jo netop det, der gør folkehøjskolen til noget særligt.
Vi vil ikke være med til at gøre folkehøjskolerne til daghøjskoler, det er der ikke behov for, men vi vil gerne være med til at se nærmere på, hvorfor folkehøjskolerne ikke i betydeligt større omfang udnytter 15 pct.s-reglen.
Det fremgår af redegørelsen, at kun 2-3 pct. af eleverne er dagelever.
Der må være en årsag hertil, som skal analyseres nærmere.
Det kan man jo diskutere.
Umiddelbart vil vores svar være: Nej, det er ikke rigtig folkehøjskole.
Men vi vil ikke afskære folkehøjskolerne fra at udbyde korte kurser.
Betingelsen er, at folkehøjskolerne skal afskæres fra at udbyde hvad som helst.
Vi har en opfattelse af, at der måske skal mere styr på og kontrol af, hvad der udbydes.
Vi vil ikke betale for rene feriekurser, og vi vil holde fast i, at de korte kurser skal tage udgangspunkt i det folkeoplysende og være bredt almendannende.
Vi vil også godt se nærmere på, hvorfor de 30-60-årige ikke i større omfang benytter folkehøjskolerne, men vi har ingen planer om at ændre reglerne, således at ledige på arbejdsløshedsdagpenge kan gå på folkehøjskole.
Vi har konstateret, at partiet Venstre har samme opfattelse.
Vi har i øvrigt den opfattelse, at der er muligheder langt hen ad vejen.
Hvorfor benytter f.eks. erhvervslivet sig ikke af folkehøjskolerne, det erhvervsliv, der i dag lægger stor vægt på brede, almene kvalifikationer?
Man kan benytte sig af uddannelsesorloven - det kan de ledige i øvrigt også - og man kan benytte sig af loven om voksenuddannelsesstøtte.
Er det kursuslængden, der er noget galt med?
Så må vi se på det.
Eller er det indholdet af udbudet, der ikke tiltrækker?
Vi mener faktisk, at vi skal have set nærmere på, om folkehøjskolerne ikke i større omfang, end det sker i dag, kan deltage i den internationaliseringsproces, der sker i vort samfund.
Vi mener, at folkehøjskolerne kan medvirke til den demokratiseringsproces, der er i gang i Østeuropa.
Vi ved godt, at det sker i et vist omfang, men det kunne måske være mere.
Men her spiller økonomien naturligvis ind.
Derfor må vi tage det forbehold, at vi her må holde tingene op imod hinanden.
Hvad vil vi, og hvad vil vi betale for?
Vi mener ikke, at folkehøjskolernes aktiviteter skal indgå som en del af det formelle kompetencesystem.
ved folkehøjskolerne.
Jeg har i øvrigt en opfattelse af, at rigtig mange i højskoleverdenen vil have sig frabedt den tankegang. I Socialdemokratiet mener vi, at det må være oplagt, at folkehøjskolerne deltager aktivt i integrationsprocessen af flygtninge og indvandrere.
Der er efter vores opfattelse en fin harmoni mellem det, folkehøjskolerne kan, og det behov, der er for, at vi får integreret flygtninge og indvandrere.
Formidling af dansk kultur og kulturtraditioner, almendannende undervisning, herunder i sproget: Det kan folkehøjskolerne, og det er der behov for i integrationsprocessen.
Dermed ikke sagt, at folkehøjskolerne skal være rene sprogskoler.
Det skal de ikke, den opgave skal andre løse.
Alt i alt mener vi i Socialdemokratiet, at der fortsat vil være en fremtid for folkehøjskolerne, men det kræver vilje til tilpasning og omstilling, og her skal politikerne selvfølgelig medvirke.
Socialdemokratiet vil gerne medvirke til den proces.