Aage Frandsen (SF), 1999-02-12:
For at få det på det rene, hvor vi klart er uenige med regeringen, og hvor vi er mindre uenige, og hvor vi måske er enige, vil jeg godt uddybe noget.
Jeg vil godt starte med at sige, at SF i 1978, da efterlønsordningen blev indført, stemte for efterlønnen.
Vi stemte for efterlønnen, fordi det var en fornuftig ordning, der sørgede for, at mennesker, som ønskede at træde ud af arbejdsmarkedet, fordi de simpelthen ikke kunne klare arbejdsmarkedet længere eller havde behov for andet, kunne gøre det.
Det gav også mulighed for, at andre mennesker kunne komme ind på arbejdsmarkedet.
Derfor var vi klart tilhængere af efterlønsordningen.
Det var i en situation, hvor der var arbejdsløshed, i øvrigt altså en arbejdsløshed, der ikke var anderledes i størrelse end i dag.
Det ændrer ikke ved, at udsigterne i øjeblikket er anderledes, heldigvis, med hensyn til beskæftigelse, end de var i 1978.
Men der var altså rent faktisk en arbejdsløshed dengang, der i mængde minder om den i dag.
Så vil jeg godt understrege, at vi er klart imod kontingentforhøjelsen, og vi er klart imod, at man deler dagpengekontingent og efterlønskontingent.
Det giver en individualisering, som vi klart er imod.
Vi er tilhængere af en solidarisk ordning.
Og i den diskussion, vi havde tilbage i 1996, hvor vi havde et forslag til vedtagelse, der ikke blev vedtaget, understregede vi også, at vi ønskede at gøre
reglerne for delefterløn og 200-timers-reglen mere fleksibel.
Det vil sige, at vi ønskede begge dele, og det skulle være mere fleksibelt.
Der var ikke tale om, at vi ønskede at afskaffe 200-timers-reglen, som en socialdemokratisk ordfører prøvede at antyde.
Det var nemlig for at få større fleksibilitet ind i systemet.
Vi er også klart tilhængere af, at man laver modregning i forhold til kapitalpension, ingen tvivl om det.
Derimod, for de mennesker, som har lav indkomst, og som har behov for at gå på efterløn, er der ingen tilskyndelse, og der er en straf, ikke i forhold til, at der er nogle mennesker i dag, som får en anden situation, men at mennesker, som i fremtiden vil på efterløn, har en ringere situation.
Det er derfor, vi er uenige.
Vi mener simpelt hen, at man begunstiger nogen for meget, klart for meget, og at man skader nogen, klart for meget.
Og dem, man skader, det er nogle af dem, som vi mener efterlønnen er for.
Med hensyn til, om man synes, at folk skal gå på efterløn eller ej, der sagde jeg allerede i mine tidligere indlæg, at vi mener klart, det er bedre at vælge efterlønsordningen, fremfor at man skal ud i nogle individuelle ordninger.
Det håber jeg da stadig væk at folk gør.
Men det ændrer ikke ved, at det her er - jeg har brugt et ord før, som jeg ikke vil bruge igen - men så vil jeg sige, at det er noget skidt, vi har lavet.
Det er lidt inden for, hvad man må sige.
Man har forringet nogle ting for nogle menneskers fremtidige muligheder for at gå på efterløn
, men det ændrer ikke ved, at i forhold til, at man skulle ind og lave en privat ordning, så håber jeg da, folk vil vælge det her.
Jeg kan godt forstå, at folk ikke tør.
Men det ændrer ikke ved, at jeg synes, folk skulle vælge det solidariske, som trods alt ligger mere her, end det ligger i private ordninger, selv om det, vi havde før, var klart mere solidarisk.