Bodil Kornbek (KD), 2004-01-23:
Kristendemokraterne finder det vigtigt, at vi fra politisk hold er med til at sætte et fortsat fokus på den sproglige udvikling i Danmark.
Det er med til at bevidstgøre både universiteterne, de kunstneriske miljøer, det danske erhvervsliv osv. om det medansvar, de har over for det danske sprogs vedligeholdelse.
Det er formentlig ikke noget, der tænkes over i den daglige arbejdsgang og i promoveringen af den enkelte arbejdsplads, men hvis vi ønsker en reel parallelsproglighed, så skal der være en bevidstgørelse om dette medansvar.
Den rolle, sproget spiller som central kulturbærende faktor, kræver, at vi løbende beskæftiger os med, hvordan vi styrker og fremmer det danske sprog, således at vi og sproget bliver i stand til at imødegå de mange udfordringer, som sproget udsættes for.
Det er en udviklingsproces, der kræver en omstilling og en tilpasning, der ofte har konsekvenser for det kulturelle grundlag, som egentlig var udgangspunktet.
Internationaliseringen i form af det engelske og det amerikanske sprogs påvirkning af det danske sprog skal ses som en udfordring og ikke som en trussel.
Dansk har jo altid modtaget lån udefra.
Det er en naturlig del af den stigende internationalisering, og den nødvendige tilpasning hertil er svær at lovgive sig ud af.
Vi kan jo altså ikke gemme os for den internationalisering, og derfor finder jeg det helt korrekt, når Dansk Sprognævn påpeger, at vi har brug for en tostrenget strategi, der både tilgodeser dansk og engelsk.
En ensidig satsning på enten dansk eller engelsk vil enten hægte kommende generationer af internationaliseringens muligheder eller forhindre en bevarelse af dansk som et komplet sprog.
Kristendemokraterne finder det også problematisk, at vi oplever domænetab inden for dansk forskning og videnskabssprog.
Det har såvel formidlingsmæssige som demokratiske konsekvenser i forhold til at få videregivet de videnskabelige resultater til resten af det danske samfund.
I forlængelse heraf ser vi en problematisk udvikling inden for faglitteraturen, hvor danske versioner ikke kan konkurrere prismæssigt med de engelske udgaver.
En forbedring bl.a. af de studerendes danskevner kræver jo også, at de i en eller anden udstrækning møder dansk igennem deres faglitteratur.
Det at videregive de videnskabelige resultater til resten af det danske samfund ser vi som værende noget meget vigtigt og essentielt, og hermed må vi jo sige, at netop fjernelse af portostøtten fra videnskabelige tidsskrifter og udgivelser
er, som også hr. Søren Søndergaard sagde meget klart, et angreb på sproget.
Det er vi bare helt enige i.
Så er det jo interessant, at kulturministeren helt har undladt integrationsaspektet i sin redegørelse. At lære et lands sprog er fortsat den bedste og sikreste vej til integration.
Indvandrere og flygtninge spiller i et større og større omfang også en central rolle i det danske sprogs udvikling.
Jeg må endnu en gang påpege, at det ikke styrker de tosprogedes chancer for at lære ordentligt dansk, hvis de ikke samtidig er sikret muligheden for modersmålsundervisning.
En dansk sprogpolitik bør tage stilling til, hvordan vi som samfund bedst muligt videregiver vores fælles sprog til udefrakommende, der jo i fremtiden skal være med til at forme og bevare det kulturelle fællesskab, som sproget udgør.
At det er vigtigt med fokus på den sproglige udvikling også i forhold til børn i institutioner, i skolen, gymnasiet osv. hersker der slet ingen tvivl om.
Men fokus på sproget har jo intet med læreplaner i børnehaven at gøre.
Det handler jo ikke blot om at sætte sproglig oplæring og træning på dagsordenen, men det handler så sandelig om at skabe det rette miljø.
Det er jo så et område, som regeringen overhovedet ikke taler om eller på nogen måde ønsker at fremhæve.
Dansk kunst og kultur spiller en central rolle i videregivelsen af sproget til kommende generationer og også til udlandet.
Derfor er det også vigtigt, at Filminstituttet fastholder det danske sprog i de danske filmproduktioner.
Det er jo de dansksprogede film, der først og fremmest er med til at skabe og tolke en national identitet.
Der er en filmskribent, der har udtalt, at måske bliver dansk film mest international, hvis den forbliver dansk.
Også andre områder som eksempelvis litteratur, teater og tv har stor betydning både for styrkelse og videregivelse af sproget.
Det kræver naturligvis, at der er nogle rammer, som er optimale for også at styrke vækstlaget på disse felter, men også, at der er midler til at kunne udvikle og udfordre også i fremtiden.
Vi imødekommer med interesse de anbefalinger, som Kulturministeriets interne arbejdsgruppe er kommet med i »Sprog på spil«, og vi ser altså frem til nogle helt konkrete initiativer på området.