Frank Aaen (EL), 2000-05-26:
Enhedslisten har under hele forløbet haft det principielle udgangspunkt, at patent på liv er etisk forkert og socialt forkasteligt.
Det er en rigtig dårlig idé at begynde at sætte prislapper på livets byggesten.
Der er nogle ting, der bør være fælles ejendom og ikke overlades til markedet og til de pengestærke.
Og med den her lov åbner vi og fastholder en stor mulighed
med et gedemarked, og ikke noget som helst tyder på, at nogen er helt klar over, hvor store konsekvenser det vil få.
Det er f.eks. meget påfaldende, at direktøren for Patent- og Varemærkestyrelsen kan være dybt forundret over, at det lykkedes at udtage patent på et gensplejset menneskeligt organ, og vi spørger, hvor går grænsen?
Det har vi ikke kunnet få noget klart svar på. En del af virkningen af loven har vi dog fået afklaret i debatten.
For at begynde med den sag, der kom i centrum her til sidst, så tyder meget nu på, at forbudet mod patentering af diagnosticeringsmetoder bliver svækket af det her lovforslag, og konsekvenserne af et indgreb er et indgreb i lægens valg af metode, med hvad det kan have af kedelige virkninger på såvel sundhedssystemet som forskningen.
Enhedslisten har også været noget forarget over den måde, hvorpå lovforslaget uden videre overtrumfer en række internationale aftaler, som Danmark har indgået.
Vi har haft særlig fokus på biodiversitetskonventionen, som fastslår ulandenes ret til suverænitet over deres ressourcer og retten til andele i gevinsterne ved udnyttelse af genetisk materiale hentet i et uland.
Når der ikke er noget krav om angivelse af geografisk oprindelse ved patentansøgningen, er der åbnet en ladeport for det, der kaldes biopirateri eller gentyveri.
Jeg bemærkede, at ministeren et par steder har argumenteret for lovforslaget ved at henvise til Danmarks internationale forpligtelser.
Men det er kun, når det gælder om at forsvare direktivet i forhold til TRIPS-aftalen under verdenshandelsorganisationen WTO, der var den globale version af det indre marked.
Det er den aftale, man vil overholde.
Men hvad angår alle andre overtrædelser af internationale aftaler, er ministeren overfladisk eller snakker udenom.
Det er et meget dårligt varsel og styrker ikke ligefrem den troværdighed, regeringen ellers normalt bryster sig af internationalt.
Regeringen har tydeligt ligget fladt på maven for de øvrige EU-lande, og selv om regeringen og Danmark på de fleste punkter i det mandat, regeringen fik, da direktivet blev forhandlet i slutningen af 1997, led nederlag, så har regeringen alligevel været duksen i klassen, når det gælder om at overholde direktivet.
Holland fik f.eks. ikke dansk støtte, da de åbnede sagen ved EF-Domstolen, selv om mange af de punkter, Holland dér har fat i, givet bliver ført på baggrund af bekymringer, der ligner dem, der også har været her i Folketinget.
Og til dem, der så vil sige, at det vil hæmme investeringerne i bioteknologi, vil vi sige, at det vil da være dejligt at få løsnet de tøjler, det såkaldte frie marked lægger forskningen i, og modsat at få styrket den offentlige forskning, som i så mange år har haltet bagefter.
Vi synes, at det er en katastrofe, at det her meget væsentlige grundforskningsområde i den grad er overladt til private virksomheder, og at det offentlige har en så lille rolle i det.
Og lad mig så slutte af med at sige, at vi er da glade for, at siden EU-direktivet, der er baggrunden for den her lov, blev diskuteret, og hvor det kun var Enhedslisten og nogle græsrodsorganisationer, der advarede og sagde fra, så har vi nu fået en langt bredere kritisk debat om den her meget problematiske udvikling på genområdet, og vi beklager selvfølgelig, at lovforslaget bliver vedtaget i dag.
Men jeg er også sikker på, at ministeren har helt ret i, at diskussionen ikke stopper her.
Der vil blive en fortsat meget lang og skarp diskussion, for alle har en fornemmelse af - og sådan er det også - at det er en meget farlig udvikling, der på den her måde yderligere bliver overladt til dem, der kun tænker på at tjene penge.
Der står i betænkningen, at vi vil redegøre for vores stilling, og det skal jeg hermed gøre.
Vi har været positive over for lovforslaget, fordi vi kan se, at problemerne med færgetrafikken gør, at det er nødvendigt at gennemføre en sådan lov, og vi er også tilfredse med, at § 10 ikke vedrører dem, der nu bliver omfattet af loven.
Men vi har gennem spørgsmål prøvet at formå regeringen til at fjerne § 10 fuldstændig.
Efter vores allerbedste opfattelse er de hidtil gældende regler på dette område ikke blevet fulgt, og provenuet har været alt for lille i forhold til det antal skibe og søfolk, der har været omfattet af begrænset skattepligt.
Det er der en vis logik i, og det bøjer vi os for, men vi synes ikke, det er nogen god idé at undlade at kræve skat af udenlandske søfolk på danske skibe.
Efter at have vejet tingene op mod hinanden vil vi i dag undlade at stemme.
Nu har ministeren brugt det argument nogle gange, at sådan har praksis været længe.
Det er vi nu ikke enige i, det vender jeg tilbage til, men det er heller ikke noget godt argument, hvis praksis havde været dårlig.
Hvis praksis er dårlig, skal man jo ikke stadfæste den, så det er ikke noget godt argument, ministeren bruger, og jeg tager kun ordet, fordi det nu er blevet sagt adskillige gange her i debatten.