Carsten Koch (S), 1999-05-20:
Regeringen offentliggjorde for 2 dage siden »Folkesundhedsprogrammet 1999 frem til år 2008«. Det er et sammenhængende og tværgående program for de næste 10 års forebyggende initiativer, og forebyggelse af tobaksrelaterede sygdomme, herunder en stramning af lov om røgfri miljøer på en række områder, er centrale emner i Folkesundhedsprogrammet. Som det er sagt så tit, og som det også er fremhævet i Folkesundhedsprogrammet, er tobaksrygning den forebyggelige enkeltfaktor, der har størst indflydelse på folkesundheden, og den livsstilsfaktor, som har den klareste sociale ulighed i sin forekomst.
I de sidste 20 år er der blevet færre rygere i Danmark både blandt mænd og kvinder, men danskerne er stadig et af de mest rygende folk i den vestlige verden, og det er bekymrende, at den sidste undersøgelse omfattende 15-åriges rygevaner i 1998 viser en stigning i antallet af rygere i forhold til undersøgelsen i 1995.
Også passiv rygning er et alvorligt problem for mange danskere.
Passiv rygning indebærer for den enkelte ikke alene alvorlige gener, men samtidig en egentlig sundhedsrisiko.
Denne risiko er særlig stor for personer med lunge- eller overfølsomhedssygdomme, og små børn har en fordoblet risiko for luftvejssygdomme.
På trods af vedtagelsen af lov om røgfri miljøer i 1995 viser de seneste tal fra Tobaksskaderådet, at 40 pct. stadig udsættes for passiv rygning på deres arbejdsplads, såvel offentlig som privat, og på 24 pct. af daginstitutionerne udsættes børn af og til for passiv rygning indendørs.
Passiv rygning rammer også de allermindste.
25 pct. af de undervægtige børn ved fødslen og 16 pct. af dødsfaldene blandt børn under 1 år kan tilskrives rygning under graviditeten.
26 pct. af samtlige danske kvinder ryger under graviditeten.
Til sammenligning er andelen i Sverige mindre end 15 pct.
Jeg mener som forslagsstillerne, at der bør sættes ind for at bryde danskernes rygevaner.
Positive resultater såvel med hensyn til middellevetidsudviklingen som med hensyn til den sociale ulighed i sundhed afhænger i meget høj grad af, at der iværksættes effektive programmer for nedbringelse af andelen af rygere i befolkningen, og at der skabes de nødvendige rammer for, at røgfrihed kan vælges.
Jeg mener i høj grad, at den fremtidige indsats bør tage udgangspunkt i det eksisterende erfaringsgrundlag, også internationalt, og det viser jo, at forebyggelses- og sundhedsfremmende indsatser på tobaksområdet i høj grad bliver effektiviseret, hvis man skærper rygepolitikken, tilbyder rygeafvænning og gennemfører holdningsbearbejdende informationsindsatser.
Dagens beslutningsforslag tager også udgangspunkt i disse fakta om tobaksrygning og i de konsekvenser, som tobaksrygning har såvel for de mennesker, der ryger, som for dem, der er udsat for passiv rygning.
Og lad mig først sige, at jeg er helt enig med forslagsstillerne i, at der er et klart behov for at ændre og stramme op på loven om røgfri miljøer i offentlige lokaler, transportmidler og lignende fra 1995.
Forslagsstillerne peger på behovet for ensartede regler for røgfri miljøer inden for stat, amtskommuner og kommuner, samt Hovedstadens Sygehusfællesskab.
I dag er rygereglerne i amtskommunale og kommunale institutioner
ofte meget forskellige, og mange steder overholdes de gældende rygeregler ikke.
Ligeledes peges der på behovet for røgfri miljøer i de institutioner inden for det offentlige, hvor børn og unge færdes i hverdagen, ikke mindst af hensyn til forebyggelse af rygestart.
Samtidig lægger forslagsstillerne vægt på, at hospitaler skal være røgfri fra år 2001, da det er et meget dårligt signal over for patienter og pårørende, at der ryges på de steder, hvor netop rygernes livstruende sygdomme bliver behandlet.
Jeg er meget enig i disse forslag om også at overveje forbud mod tobaksrygning på sygehusene, i dag- og døgninstitutionerne og i folkeskolen og inden for ungdomsuddannelserne.
Sygehusene bør være røgfri af hensyn til såvel patienter som personale, og børn og unge skal ikke udsættes for passiv rygning og ikke oplæres i at ryge i de institutioner, som de færdes i til daglig.
Dette bør også omfatte strammere krav til bl.a. efterskoler og tekniske skoler, hvor tobaksrygning i dag er langt mere udbredt end i folkeskolen og på gymnasiet.
Alle disse forslag er også taget med i Folkesundhedsprogrammet, og Folkesundhedsprogrammet går på en række punkter måske videre end det forslag, vi har til drøftelse i dag.
Med hensyn til røgfri sygehuse kan jeg oplyse, at der i sidste uge blev afholdt en konference om dette emne.
Konferencen var arrangeret af Netværket af Forebyggende Sygehuse i samarbejde med Stop 99 og Sundhedsministeriet.
En central drøftelse på konferencen var, hvordan et røgfrit sygehus skal defineres, og hvordan det kan gennemføres, og der er nedsat en arbejdsgruppe under Netværket af Forebyggende Sygehuse, som skal arbejde med dette spørgsmål.
Så der er rig mulighed for at få kvalificeret drøftelserne vedrørende røgfri sygehuse.
Regeringen er helt enig med forslagsstillerne i, at der skal ske en opstramning af reglerne om røgfri miljøer. Regeringen vil til oktober fremsætte et samlet forslag til ændring af lov om røgfri miljøer.
Samtidig vil regeringen fremsætte et lovforslag om forbud mod reklamer for tobaksvarer og sponsorering til fordel for disse.
Det er nødvendigt at sætte ind med markante tiltag mod det største sundhedsproblem i dagens Danmark, nemlig tobaksrygning.
Jeg vil understrege, at der fokuseres jo meget på, at man skal lave lovgivning med forbudshensigt, det er også et led, men jeg mener ikke, det er det eneste led.
Jeg synes, at når man behandler indsatsen over for rygning, skal være opmærksom på, at der ikke findes et enkeltstående håndtag, der løser problemerne, men at en bred indsats med mange forskellige tiltag er vejen frem på det her område.