Lene Espersen (KF), 2000-04-11:
Vi vil også gerne i lighed med Venstre starte med at understrege, at vi er glade for, at vi får en afstemning om det danske euroforbehold.
Det er ikke nogen hemmelighed, at Det Konservative Folkeparti, lige siden vi startede med at debattere hele ØMU-projektet for mange år siden, har været en varm tilhænger af, at Danmark skulle være med i det her projekt fra starten af.
Vi har naturligvis respekteret, at der har været folkeafstemninger i Danmark om flere forskellige europæiske forhold, men vi mener også, at det er rigtigt, at tidspunktet nu, hvor euroen har været en realitet et stykke tid, som flere allerede har været inde på, er kommet til at give den danske befolkning mulighed for at blive spurgt om, hvorvidt man ønsker at fortsætte med den danske undtagelse, eller om man ønsker helt og fuld at være med i den del af det europæiske samarbejde.
Jeg vil dog gerne understrege, at vi naturligvis synes, at det manglende medlemskab fra dansk side af eurosamarbejdet er en politisk og økonomisk møllesten om halsen på os, og for os konservative drejer et ja til euroen, som er det, vi anbefaler, sig ikke kun om snusfornuftig økonomi og om dansk indflydelse på en fælles pengepolitik; det drejer sig i høj grad også om at forstå, hvilke historiske muligheder EU står over for.
Vi mener helt klart, at euroen og de mange andre forpligtende politikker på europæiske plan positivt bidrager til en udvikling, som EU allerede har vist sig som garanten for, nemlig et helt Europa med fred og sikkerhed, stabilitet og økonomisk fremgang.
Det ønsker vi at fastholde.
Desværre, kan man sige for Danmarks vedkommende, er vi jo i den situation, at vi ved at stå udenfor ikke kan deltage helt og fuldt i det europæiske samarbejde, og det har såvel politiske som økonomiske konsekvenser, at Danmark ikke er blandt de 11 lande, der den 1. januar sidste år indførte euroen.
Danmark er ikke med til at træffe beslutninger, som under alle omstændigheder har betydning for vores økonomi, vores beskæftigelse og vores konkurrenceevne.
Det synes Det Konservative Folkeparti er ærgerligt.
Og det er langtfra tilfældigt, at det er os konservative, der taler så varmt for dansk deltagelse i euroen.
Jeg synes, at det måske er værd at minde om nu, hvor der har været så meget diskussion om det her med fastkurspolitikken, at den danske valuta- og pengepolitik rent faktisk blev ændret i starten af 1980'erne, da Poul Schlüter som konservativ statsminister overtog roret efter Anker Jørgensen og indførte en fastkurspolitik.
Den kurs har skiftende regeringer siden ført, men vi synes, det er værd at fremhæve, at det er i et lille lands interesse, der har stor samhandel, at man holder en stabil kurs i forhold til en stærk valuta.
Det er det, der har præget den danske politik på området siden da, men det er også helt klart, at der vil være meget markante fordele for Danmark forbundet med, at vi bliver helt og fuldt medlem af ØMU'ens tredje fase.
Mange af de fordele er økonomiske, men der er selvfølgelig også politiske fordele ved det.
Af økonomiske fordele vil jeg gerne fremhæve, at man med euroen efter vores mening fuldstændiggør det indre marked.
Man er i hvert fald med til at skabe prisgennemsigtighed og giver dermed både forbrugerne og virksomhederne bedre vilkår via markedsmekanismerne.
Man letter markedsadgangen.
Man får et fælles kapitalmarked med stor volumen, og dermed fjerner man altså også de sidste barrierer, som man kan sige der er for, at man har et ægte indre marked.
For det andet er euroen i sig selv en meget stærk valuta, og det er i sig selv, synes jeg, et positivt argument for, at Danmark skal gå med i den.
Det er faktisk en af de toneangivende valutaer i verden, og dermed har man så også stor indflydelse ad den vej.
For det tredje sikrer konvergenskravene, at den økonomiske udvikling i eurolandene forbliver sund.
Vi er helt sikre på, at det er fornuftigt også fremtidigt at pålægge os selv de bånd, der måtte være om, at vi altså skal føre en ansvarlig økonomisk politik.
Vi synes faktisk, at det er ganske fornuftigt, at man bliver holdt inden for de her rammer.
For det fjerde vil dansk erhvervsliv i sig selv opnå mange konkrete fordele.
Som jeg tror at bl.a. Socialdemokratiets ordfører var inde på, så er to tredjedele af al udenrigshandel med EU-landene, hvor 50 pct. af al handel er med eurolandene, så der er da meget konkrete fordele.
Så synes vi faktisk også, at det i sig selv er et væsentligt og positivt argument, at Den Europæiske Centralbank er sikret uafhængighed fremover, således at der er tillid til de pengepolitiske målsætninger, som jo først og fremmest er prisstabilitet, lavinflation og dermed en stærk valuta.
Men der er jo også politiske grunde til at sige ja, for det er jo selvfølgelig helt klart, at som situationen er i dag, har vi jo forpligtet os, og det har vi jo sådan set gjort med den kurs, der blev lagt allerede på Poul Schlüters tid.
Vi har altså forpligtet os til at føre en fornuftig pengepolitik, hvor vi har lagt os op ad en stærk valuta, men desværre har vi bare ikke særlig meget indflydelse på tingene.
Den politiske indflydelse synes Det Konservative Folkeparti, at vi skal have.
Og endelig vil jeg gerne understrege ...