runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Arne Melchior (CD), 1999-11-25:
Hvem der vil støtte CD's kommende forslag er enhvers egen sag.
Det kan jeg da ikke afgøre.
Jeg siger, enhver skal være velkommen til at stemme for det.
Det er jo mærkeligt, at fru Pia Kjærsgaard ikke kan forstå, at jeg ikke vil stemme for en vedtagelse, der taler om forenklinger og ændringer af love, når vi 17 gange i dag har sagt, at vi synes, at loven, som den er, er særdeles brugbar, hvis den bare benyttes rigtigt.
Desuden er den korte tekst i forslaget til vedtagelse alt for begrænset i forhold til det forslag, vi kommer med.
Så vi kan da godt erklære os enige i princippet om at få en kommission, men vi kan ikke godkende denne kortfattede snævre fortolkning af, hvad den skal beskæftige sig med.
Så enkelt
er det.
Pia Kjærsgaard (DF), 1999-11-25:
Jeg kan altså heller ikke se, hvad der overhovedet skulle være i det forslag til vedtagelse, som kan være i karambolage med det, CD burde kunne støtte.
Men jeg vil godt spørge hr. Arne Melchior, som nu siger, at CD vil komme med et forslag: Hvis der kommer et forslag fra CD, så vil det stadig væk forholde sig sådan, at Dansk Folkeparti har en anden mening med den kommission, der så skal nedsættes.
Mener hr. Melchior så, at vi ikke bør støtte CD's forslag eller hvad?
Tom Behnke (FRI), 1999-11-25:
Jeg vil svare fru Dorte Bennedsen med et citat fra en artikel, som forfatteren Arne Hartmann har skrevet, hvor han bl.a. har siddet og klippet i forskellige aviser og fundet forskellige udklip.
Han skriver bl.a.: »Et andet udklip fortæller om en familiefar, der var flygtet fra Pakistan og havde levet af offentlig hjælp i mange år.
2 måneder efter kom han til Danmark igen med familien og stillede atter på bistandskontoret.
Grunden: I hans eget land kunne man ikke få hjælp uden arbejde, og det brød han sig ikke om, fordi han i Danmark var blevet vænnet til, at det var meget mere behageligt at lade andre arbejde for sig«.
Se, den slags artikler, hvor udlændinge selv giver udtryk for, hvordan de opfatter forholdene i Danmark,
er jo altså et kraftigt vink med en vognstang om, at der er et eller andet, der er helt rivende galt.
Lad mig så også afslutningsvis sige til de to forslag til vedtagelse, at det første, som er fremsat af Kristeligt Folkeparti, SF og Enhedslisten, kan vi ikke støtte, alene på grund af indledningen.
Ellers kunne vi måske nok have gjort det.
Og i forhold til forslaget fra Dansk Folkeparti kan vi ikke se, at der er nogen grund til at stemme imod det, men det er jo sådan set at tage hul på den debat, vi skal have om et øjeblik.
Søren Søndergaard (EL), 1999-11-25:
Jeg er sådan set enig i, at problemet ikke nødvendigvis er, om man bliver placeret det ene eller det andet sted.
Det er heller ikke de klager, vi har.
Der, hvor vi lige præcis har problemet, er, når kvoten er fyldt op i en kommune og så der kommer nogle folk, som har tilknytning til nogle folk, som bor i den kommune og så bliver placeret et andet sted.
Det er problemet, og det er det, vi skal kigge på, og det er det, vi skal have ændret og dermed få blødt op på den 3-års-regel og dermed få skabt en integrationslov, som er bedre, end den er i dag.
Arne Melchior (CD), 1999-11-25:
Men det, jeg gerne ville sige til hr. Helge Adam Møller - uden at gå ind på beløbsdiskussionen - var vedrørende det, hr. Helge Adam Møller spurgte om generelt: Kan det være rimeligt, at en flygtning i visse forhold skal have det bedre end en, der har boet her længe?
Dertil vil jeg godt sige, at det kan under visse omstændigheder godt være rimeligt, ja.
Og hvis hr. Helge Adam Møller ser efter i flygtningekonventionen, som vi har tilsluttet os, står der nævnt flere tilfælde, hvor en flygtning bør stilles bedre.
Jeg har jo selv prøvet at være flygtning og ankomme til et naboland - et venligsindet land - med en barbermaskine, et par ekstra underbukser, en tandbørste og så ikke mere, og så har man altså brug for andre ting.
Man har ikke sit bagland, man har ikke sit netværk, man har ikke sin familie, og derfor kan der forekomme sådanne tilfælde.
Det er jeg sikker på at hr. Helge Adam Møller med sin retlinethed godt forstår, og som sagt er det også indarbejdet i flygtningekonventionen, som Danmark har medunderskrevet.
Søren Søndergaard (EL), 1999-11-25:
Det er klart, at vi kan diskutere, hvor mange fejl
myndighederne har lavet.
Men jeg mener ikke, at man kan komme uden om, at når man vurderer inden for et skøn, så inddrages altså også den almindelige debat, som foregår.
Man kan godt sige, at det må man ikke, og sådan er det ikke, men det foregår på den måde.
Og siger man, at man ikke inddrager den almindelige politiske debat og det signal, som man fornemmer der bliver sendt; jamen så bliver man nødt til at kigge på selve lovgivningen.
Så jeg synes, at man ikke kommer uden om, at uanset hvordan man vender og drejer det, så har der været et ansvar hos den politiske forsamling, det er denne her forsamling, til at give et klart signal via lovgivning eller via udtalelser, hvordan man nu kan gøre det.
Det er udeblevet, og derfor synes jeg, at det har været for let bare at kaste sig over embedsværket.
Nu er der kommet nogle afklaringer.
De afklaringer er så ikke blevet diskuteret her i salen.
Hvorfor er de egentlig ikke det?
Var det ikke meget rimeligt, at den - ja, er det en aftale, der er indgået i regeringen? - sådan set blev fremlagt til debat?
Og ja, hvem ved, måske det blev konstateret, om der var et flertal, der bakkede op bag den?
Vil det måske ikke være en meget god idé?
Det synes jeg måske det kunne være.
Så kunne det være, at det ønske, vi har om at være klarere i vores tale, så ville blive markeret klart, og der ikke er nogen, der er i tvivl om, hvad det egentlig er, politikerne mener.
For jeg må indrømme, efter alt det jeg har hørt fra udlændingeordførere både her og i pressen, så har jeg været meget i tvivl om, hvad flertallet af udlændingeordførere mente.
Helt uberettiget åbenbart, men det må jeg da erkende at jeg har været.
Jeg tror, som vi også sagde i forbindelse med behandlingen af integrationsloven, at der er nogle ting, man overvurderer, eller rettere sagt: der er måske mere præcist nogle ting, man undervurderer.
Man undervurderer nemlig nogle af de problemer, der er med traumatiserede flygtninge og deres muligheder for relativt hurtigt at komme i gang på det danske arbejdsmarked, og den tid, det vil tage for at få dem gjort i stand til at komme i gang.
Derfor er det jo også interessant, at en række af de klager, som lige præcis går på spørgsmålet om boligplacering, kommer fra flygtninge, som har nogle særlige problemer i forhold til at have en tryghed, fordi man har været udsat for tortur eller forfølgelser og derfor naturligt gerne vil være i nærheden af nogle folk, som man kender til. Jeg forlanger ikke, at vi skal behandle de her sager fra Folketingets talerstol.
Jeg forlanger eller opfordrer til, for jeg kan ikke forlange noget som helst, at vi tager den diskussion, prøver at finde nogle løsninger på det, og så er jeg sikker på, at kan vi få løst det, så vil vi have en integrationslov, der på mange måder, og det er jeg enig i, er den bedste integrationslov, der findes.
Ikke bare fordi det er den eneste, men fordi den faktisk er god.
Birthe Rønn Hornbech (V), 1999-11-25:
Det glæder mig, at dansk luthersk kristendom omsider er kommet på dagsordenen i det danske Folketing.
Det var naturligvis med vilje, jeg kom med den bemærkning, som er en beskrivelse af, hvad luthersk kristendom er, men jeg må konstatere, at folketingsmedlemmerne opfatter det som en kæmpe provokation, at man beskriver, hvad luthersk kristendom er.
Jeg skal såmænd sige, at det var et citat oplæst fra Jyllands-Posten, og citatet stammer fra biskop Kjeld Holm, der nok må siges at vide, hvad tingene handler om.
Men det viser altså, hvor betændt det også er at tale om dansk kristendom i det danske Folketing.
Jamen hvor er det typisk for debatten, at når man står fast på sit eget, så udelukker politiske modstandere, at man kan respektere andre.
Det er det, der er så uværdigt og så fattigt og så usselt og har været det i alle årene med debatten, at man nemlig ikke respekterer forskellene.
Man tør ikke forskellene.
De tør kun skyde dem i skoene, der tør sige, at der er en forskel, at man er racist, og hvad man nu ellers kan blive beskyldt for.
Nej, frisind er, at man anerkender forskellene, men at man står fast på sit eget og respekterer muslimernes ret til at have deres muslimske tro, - retten til at have den, men indholdet af troen forbeholder jeg mig ret til, med mine menneskerettigheder, at lægge den dybeste afstand til.
Peter Duetoft (CD), 1999-11-25:
Jeg er fascineret af fru Birthe Rønn Hornbechs frihedssyn.
Frihed er åbenbart
, når man gør det samme, som Venstre vil.
Den ideologiske kamp, som fru Birthe Rønn Hornbech lægger op til, synes jeg lægger gift for det her.
En af grundene til, at vi ikke har fremsat et forslag til vedtagelse om det i dag, var, at vi gerne ville have en egentlig debat om administrationen og om udlændingeområdet, uden at det blev en eller anden ordkrig på forslag til vedtagelser.
Men det kræver altså, at man begynder at diskutere nogle praktiske problemer.
Lad os tage den med at spise andet kød.
Ja, i min barndom kunne det altså lade sig gøre, at man på en skole havde otte fade med almindelig mad, og så var der 1 fad for vegetarer.
Det kunne man finde ud af i Holbæk i 1955.
Så kunne man vel også finde ud af det i Danmark i 1999 i stedet for at gøre det til et stort ideologisk korstog, om alle skal spise frikadeller eller ej.
Så lad os dog finde nogle praktiske løsninger på det, og det var faktisk det, der var et af ønskerne for debatten i dag. Jeg hørte ikke et ord fra fru Birthe Rønn Hornbech om administrationen i f.eks. Udlændingestyrelsen, for der har Venstre jo været forbløffende tavs hele sommeren.
Så endelig
til sidst til fru Birthe Rønn Hornbech
: Mig bekendt står der i Bjergprædikenen, at den kristne netop skal være kendt ved, at han også tager sig af og respekterer den, der gør noget andet og er anderledes og opfører sig anderledes, end han selv gør.
For ham, der bare er venlig mod den, han kender, er jo bare en hedning, som der står i Jesu bjergprædiken.
Søren Søndergaard (EL), 1999-11-25:
Små formuleringer kan nogle gange vise meget om en holdning, og derfor var det jo tankevækkende, at fru Birthe Rønn Hornbech brugte formuleringen, at vi, Venstre, "kræver" af indvandrere, men vi "forventer" af danske arbejdsgivere.
Krav er noget, man stiller til indvandrere, forventninger er noget, man har til danske arbejdsgivere.
Det afspejler jo perfekt den holdning, som Venstre møder udlændinge med.
Man møder dem ikke med forventninger, man møder dem ikke med forhåbninger, man møder dem med krav.
Omvendt forholder det sig med arbejdsgiverne.
Dem møder man ikke med krav, dem møder man med forventninger.
Og det er jo klart, at den måde at møde andre mennesker på får selvfølgelig også et resultat i, hvordan andre mennesker reagerer over for en.
Det er jo logisk.
Så der er jo sammenhæng i tingene.
Jeg vil bare spørge fru Birthe Rønn Hornbech om en enkelt ting: er det et enigt Venstre, der står bag denne her afvisning?
Er det sådan, at alle Venstrekommuner og alle Venstreborgmestre i de høringssvar, der er givet over for Indenrigsministeriet, har afvist denne her ændring?
Det kunne jeg godt tænke mig at få oplyst.
Arne Melchior (CD), 1999-11-25:
Fru Rønn Hornbech sagde i sin ordførertale, at regeringen ved at forhøje integrationsydelsen lægger gift ud for forholdet
mellem danskere og udlændinge.
Det kan godt gælde nogle danskere, men det vil være ganske uretfærdigt at lade, som om det gælder danskerne.
Sådan er danskerne slet ikke, de er langt bedre.
Så der må ikke generaliseres her.
Danskerne er normalt fair og tolerante mennesker.
Desuden har indenrigsministeren ved at hæve integrationsydelsen nu afbødet, at Danmark internationalt skulle blive hængt ud for diskriminerende adfærd, og det skal han da have tak for.
Så skal jeg bare til sidst sige: Fru Dorte Bennedsen stod jo fast på, at fru Birthe Rønn Hornbech slog sig op og udtalte sig på kristenhedens vegne; det har hun selvfølgelig ikke noget mandat til.
Hun har muligvis mandat til at tale på det liberale partis vegne, og hun understregede jo også, at hun havde et liberalt syn.
Jeg skal minde om, at ordbogen, Nudansk Ordbog, kun kender et synonym for liberal, og det hedder frisindet.
Og frisindet, det var fru Birthe Rønn Hornbechs tale eller holdning i hvert fald ikke.
Birthe Rønn Hornbech (V), 1999-11-25:
Jamen jeg fastholder, at kristeligt set er det naturligvis udtryk for vantro, hvis man tror, man gør noget rigtigt i Vorherres øjne ved at tage et tørklæde på eller spise noget bestemt mad.
Det står helt klart.
Jeg må så sige til fru Dorte Bennedsen med hensyn til integrationsydelsen, at det ikke er ret længe siden, fru Dorte Bennedsen selv stod heroppe og sagde, at det skulle laves om, fordi kommunerne havde brugt for mange penge på den sociale konto.
Når man så ved, at der i forvejen efter integrationsloven var mulighed for alle mulige ydelser, og man nu yderligere vil give flere muligheder, så fører det altså mig til at sige, at dette er forskelsbehandling.
Jeg har selvfølgelig også mærket mig den store uro, der har været i den socialdemokratiske folketingsgruppe, og at fremtrædende medlemmer af Socialdemokratiet i avisen har udtalt bekymring for, at dette her ville medføre forskelsbehandling.
Så siger fru Dorte Bennedsen, vi klumrede os ud af integrationsloven.
Så rendte man fra løftet, og så var vi selvfølgelig ikke bundet af noget som helst.
Jeg skal gerne nærmere gøre rede for, hvordan de forhandlinger fandt sted, og hvem der løj, og hvem der ikke løj, hvis det har nogen interesse. Så spørger hr. Henrik Svane, hvad der menes med at stille større krav.
Jamen problemet er jo, at vi fik en udlændingelov i 1983, hvorefter antallet af asylsøgere og indvandrere steg ganske fantastisk.
Siden 1983 har jeg forsøgt at få en dialog om udlændingepolitikken og forsøgt at påpege de problemer, der var, forsøgt at få en diskussion, om ikke vi skulle stille krav.
Jeg er blevet kaldt racist, og det ville man ikke snakke om.
Det er det, jeg mener.
Knud Erik Hansen (SF), 1999-11-25:
Jeg manglede faktisk et klart svar fra fru Birthe Rønn
Hornbech på, hvad man ville med integrationsydelsen.
Vil fru Birthe Rønn Hornbech være med til at ligestille danskere og flygtninge?
Det kan vi jo godt gøre.
Vi kan godt sige, at vi faktisk rent kontant ligestiller flygtninge med kontanthjælpsmodtagere og giver dem kontanthjælpen.
Er det det, man ønsker, eller hvilket ærinde er fru Birthe Rønn Hornbech ude i?
Med hensyn til de arrangerede ægteskaber har jeg altså lidt svært ved at se de bemærkninger her i forhold til Venstres meget omtalte principper om frihed osv., når man bredt over én kam skyder på arrangerede ægteskaber i stedet for præcist at gå ind og sige: »Der, hvor vi har problemet,
Men at se arrangerede ægteskaber generelt som et problem, det er altså at male med den brede pensel. Så ved jeg heller ikke, hvad det er for en holdning, man kører op omkring halalkød som noget meget principielt.
Jeg har egentlig opfattet det, man gør udeomkring i daginstitutionerne, som en god, dansk tradition, hvis vi er forskellige kulturer, der skal leve sammen, nemlig at vi praktisk forsøger at finde en ordning, alle kan leve med.
Henrik Svane (RV), 1999-11-25:
Fru Birthe Rønn Hornbech indledte med at sige, at regeringens integrationspolitik har spillet fallit.
Der er jo lige præcis i integrationslovgivningen lagt kraftig vægt på at sørge for, at de nye, som både er flygtninge og indvandrere - for første gang også indvandrere - der kommer under integrationsloven, animeres kraftigt til at komme ud på arbejdsmarkedet.
Der er fra regeringens side lagt flere helt nye perspektiver ind i den integrationspolitik, end der har været før, også af de regeringer, som fru Birthe Rønn Hornbechs parti har været medlem af inden for de sidste 25 år.
Derfor vil jeg godt spørge, hvad det er, der egentlig menes, når fru Birthe Rønn Hornbech siger, at der skal stilles langt større krav til flygtningene.
Hvis vi nu glemmer alt om familiesammenføring, men kun går til den enkelte, almindelige flygtnings integrationsprogram ifølge den lovgivning, der nu foreligger
Dorte Bennedsen (S), 1999-11-25:
Jeg forstår da så godt, at fru Birthe Rønn Hornbech og Venstre gerne vil tage det der spørgsmål om integrationsydelsen op og gøre det til en konflikt mellem De Radikale og Socialdemokratiet.
Det kan jeg helt fint forstå drilleriet i og lysten til. Men hvis fru Birthe Rønn Hornbech havde læst de bilag, hun modtager i Retsudvalget, så ville hun have konstateret, at det for meget længe siden af indenrigsministeren blev sagt, at der var sket en evaluering af loven.
Vi vil lave delevalueringer på en række områder, og de rapporter vil komme, efterhånden som de foreligger, og giver det anledning - det var ikke mindst rapporten om integrationsydelsen - til ændringer, så vil vi foretage dem.
Det kan vi så lade ligge til en anden gang.
Men det er et løfte, og det, regeringen gør her, er, at den lever op til det løfte, og det er vi godt tilfredse med.
Må jeg så sige én ting mere.
Jeg hørte fru Birthe Rønn Hornbech sige senere i sin tale, at tørklædetvangen er vantro, og at det er en kristen holdning.
Så vil jeg gerne sige så skarpt og så stærkt, som jeg kan, at jeg vil gerne bede mig fritaget for, at fru Birthe Rønn Hornbech tager min kristendom til indtægt for sådanne synspunkter.
Jeg synes, at fru Birthe Rønn Hornbech kan tale om sin egen kristendom og lade være med at tage hverken kristendommen generelt eller folkekirken til indtægt for den.
Ove Hygum (S), 1999-11-25:
Statsministeren og indenrigsministeren sagde det tydeligt med beskæftigelsestallene og arbejdsløshedstallene for indvandrere og efterkommere, at vi står over for kolossale udfordringer på arbejdsmarkedet, men også har nogle særdeles store muligheder i de kommende år.
Inden for rammerne af den aktive arbejdsmarkedspolitik gøres en massiv og målrettet indsats for at forbedre beskæftigelsen for etniske minoriteter.
Vi har fra Arbejdsministeriets side beskrevet initiativerne i en redegørelse til Folketinget i maj måned i år.
Vi har rundtomkring i arbejdsmarkedsregionerne ansat etniske konsulenter, som vi satser på får skabt et netværk
med tovholdere eller brobyggere i de enkelte virksomheder, så vi kan skabe en meget stærkere integrationsindsats på arbejdsmarkedet.
Hvad kan der i øvrigt gøres, for at udlændinge hurtigere kan vinde fodfæste?
Ja, lad mig understrege med det samme, at jeg ikke har nogen pakkeløsning, men jeg har mulighed for, og jeg vil sørge for, at formidlings- og aktiveringsindsatsen fortsat er aktiv og opmærksom på denne udfordring.
Med hensyn til danskkvalifikationer har vi jo fra 1. januar i år sat ind med at styrke danskundervisningen af ledige med mangelfulde danskkundskaber.
Der er derfor skabt sikkerhed for, at problemer affødt af mangelfulde danskkundskaber bliver varetaget i ledighedsperioden.
Men vi skal dog passe på, at vi ikke overvurderer danskproblemerne.
Det kan let blive til en slags rituel tilkendegivelse, der dækker over en generel usikkerhed over for at ansætte etniske minoriteter.
Det er ikke kun de ledige udlændinges danskkvalifikationer, der skal forbedres.
Der er alt for mange eksempler på, at velkvalificerede udlændinge sorteres fra alene på grund af deres etniske baggrund, og der er en tilbageholdenhed hos danske virksomheder over for at ansætte personer med en anden etnisk baggrund, uanset om de er velkvalificerede.
Det er derfor altafgørende, at parterne, både arbejdsgiverside og lønmodtagerside, inddrages og får et ansvar i indsatsen for at integrere personer med etnisk baggrund på arbejdsmarkedet. Regeringen har derfor nedsat et partsudvalg om integration, og det er udvalgets opgave meget hurtigt at fremlægge en første delrapport med forslag og initiativer, der helt konkret kan bidrage til at forbedre integrationen af udlændinge på det danske arbejdsmarked.
Forslagene skal indgå i regeringens videre arbejde med integration, bl.a. i det af regeringen nedsatte integrationsudvalg.
Dorte Bennedsen (S), 1999-11-25:
Hr. Peter Duetoft kan ikke forstå, at det er så svært for mig at få sagt osv.
Det kan jeg godt fortælle hr. Peter Duetoft, hvorfor det er.
Det er fordi, jeg har været ganske rystet over den voldsomme kritik, der blev rettet mod embedsmænd, ikke mindst i Udlændingestyrelsen.
Der trænges ikke til lovændringer her, det har ministeren også givet udtryk for, det er jeg helt enig i, det er skøn indenfor.
Thyborønsagen synes jeg ikke var fiks, og man kunne også nævne andre, men når jeg har været tilbageholdende, så er det lige præcis, fordi jeg ikke vil deltage i den hetz, som har kørt mod embedsmænd. Så uanset jeg i hvert fald et stykke hen ad vejen er meget enig med hr. Peter Duetoft, så kan hr. Peter Duetoft takke sig selv, med de meget barske ord, der kom i sommer.
Nu kan jeg så ikke huske, om det var hr. Peter Duetoft eller hr. Jørgen Estrup, der kom med de meget, meget, meget barske ord i sommer, som gjorde, at jeg tænkte: Det der, det synes jeg er over grænsen, og det vil jeg ikke deltage i.
Peter Duetoft (CD), 1999-11-25:
Jeg kan ikke forstå, at det er så svært for fru Dorte Bennedsen at få det sagt, men jeg prøver så en sidste gang: Er det ikke korrekt, at af det par hundrede sager, der blev fremlagt, kunne langt de fleste sager have en ændret afgørelse inden for den nuværende lov, og er der ingen steder i de sager, hvor der som baggrund kunne bruges, at der i lovteksten eller i forarbejderne stod sådan eller sådan, men at skønnene enten kunne være et ja eller et nej inden for den bestående lov, og hvor min kritik så var, at det var for ofte et nej, og det er det, regeringen har taget konsekvensen af?
Når det er vigtigt for mig, at fru Dorte Bennedsen siger det, er det netop for, at der ikke igen i administrationen skal komme påstanden: Vi følger bare loven, og vi gør bare sådan og sådan.
Det har vi jo hørt i sommerens debat, og det har været en undskyldning for at fastholde nogle af de her skævheder.
Det er vigtigt for mig, at hr. Jann Sjursen ikke har ret i, at det kræver en lovændring, og det ville jeg så gerne bede om, at fru Dorte Bennedsen sagde.
Men det kan være, at ordene er svære at sige.
Thorkild Simonsen (S), 1999-11-25:
Jeg hørte, hr. Peter Skaarup sagde, han lyttede meget efter, hvad der blev sagt fra denne talerstol.
Når man gør det billede op, at en på kontanthjælp har haft et arbejde af samme art og samme størrelse og samme penge som en på introduktion, så vil bundlinjen, når man gør det op, være præcis den samme.
Det er sådan et forslag, jeg vil fremsætte,
og det mener jeg, jeg sagde for en 10-20 minutter siden.
Der bliver ingen forskel imellem en, der er på bistandshjælp og en, der er på introduktion, såfremt de tager et arbejde.
Heller ikke, hvis de ikke tager et arbejde.
Nu må man jo forudse alle mulige misforståelser.
Ingen forskel.
Er det ikke klart nok?