Ole Sohn (SF), 2004-11-23:
Nu håber jeg, at beskæftigelsesministeren lytter ordentligt efter, sådan at han også undervejs kan få korrigeret det talepapir, som han brugte indledningsvis, hvor han refererede nogle forslag fra SF på en måde, som ikke har hold i virkeligheden.
Jeg kan forsøge at korrigere og vejlede ministeren, sådan at han får nogle bedre input end dem, han tilsyneladende har fået i forbindelse med udformningen af talepapiret.
Jeg mener, at det, der skal være overskriften, når man diskuterer arbejdsløshed og beskæftigelse, er »udvikling før afvikling«.
Det, det hele drejer sig om i en verden, som bliver mere og mere globaliseret, er, at vi er et hestehoved foran den konkrete udvikling, sådan at man hele tiden er med til at udvikle nye job på kort, mellemlang og lang sigt til erstatning for de job, som naturligt vil forsvinde løbende.
Vi havde lidt tidligere en debat om de 300 slagteriarbejdere, som er blevet fyret i Ringsted, hvor man kan diskutere, hvad man skal gøre.
Skal man bare sørge for at få flere og flere svin og andre kreaturer, der skal til slagtning, og skal man forbyde Tulip og Danish Crown at bygge nye virksomheder i Horsens eller i udlandet?
Sådan kan man jo ikke have et arbejdsmarked.
Arbejdsmarkedet er under hastig forandring, og det er det danske også, så derfor så må vi sige klart: Det kan ikke lade sig gøre at skabe tryghed for den enkelte i det konkrete job, for job opstår, og job forsvinder, løbende, hele tiden.
Det, der burde være en ansvarlig regerings og et ansvarligt Folketings fornemste opgave, var at have et moralsk grundlag, hvorudfra man diskuterede beskæftigelsespolitikken.
Der er vores holdning den, at alle i samfundet skal have en mulighed for at få et ordentligt job, men det er ikke alle mennesker, der er i stand til af sig selv til alle tider at skaffe sig det.
Derfor er det i høj grad en samfundsopgave at sikre, at der er job her og nu, at der tages initiativer til skabelse af job nu, på mellemlang og på lang sigt.
Det er det, der er den politiske opgave.
Her har regeringen fejlet.
Der har fra regeringspartiernes side været meget snak om, at oppositionen kun vil skabe offentlige job, så derfor vil jeg forsøge at undgå at diskutere initiativer til offentlige job.
Men jeg vil sige: SF vil gerne medvirke til, og vi fremlægger forslag her, som går på, at staten har et ansvar for at generere job i den private sektor.
Og der er muligheder.
, sådan at man hvert eneste år kan få 35 pct.s dækning af håndværkerregninger op til 14.300 kr. Det giver et årligt tilskud på 5.000 kr. Eller man kan samle det sammen op til 5 år, så man kan få lavet et større vedligeholdelseseftersyn af sit hus eller få iværksat energispareforanstaltninger.
Det genererer beskæftigelse i byggebranchen.
Vi foreslår, at man fremrykker renovering af nedslidte vand- og kloakledninger, det genererer beskæftigelse i den private sektor.
Vi foreslår oprensning af giftgrunde, udvikling af bæredygtig skovdrift, skovrejsning og naturpleje, energispareforanstaltninger generelt, produktudvikling og forskning i energi- og ressourcebesparende produkter, og sådan kan vi blive ved.
Så er spørgsmålet: Hvordan finansierer man det?
Ja, her er pointen, at vi i stedet for at øde pengene væk til skattelettelser, som bevisligt ikke har virket, vil sige: Brug dog i stedet pengene til investeringer i det, der måleligt kan give flere arbejdspladser både her og nu – det kan renovering af kloakledninger eksempelvis gøre – og på mellemlang sigt, hvor vi også har forslag om en massiv efteruddannelsesindsats.
På lang sigt skal vi investere i forskning, så vi er sikre på, at vi får efterlevet den målsætning, som Folketinget bredt set har givet tilsagn om at ville efterleve, nemlig at vi skal op på 1 pct. af bruttonationalproduktet.
Jeg skal hilse og sige, at der er lang vej igen, og der er særdeles lang vej igen med det tempo, som regeringen lægger for dagen.
Men der er muligheder, hvis vi tør tage ansvar for at skabe beskæftigelse, hvis staten og samfundet går ind og siger: Vi har et ansvar også for at sikre, at vi får sat gang i hjulene i den private sektor.
Det er jo det, der er så afgørende.
Men hvad gør regeringen?
Den læner sig tilbage, kommer med et forslag til vedtagelse og siger, at den vil følge udviklingen nøje, alt imens 30.000 flere arbejdsløse er blandt os, alt imens antallet af langtidsledige er steget og beskæftigelsen i den private sektor falder.
Det er det, som den borgerlige regering har at byde på, og det er også derfor, vi har konstateret – jeg ved ikke, om de selv har opdaget det, men ellers kan jeg da bekendtgøre, at det har været meget synligt – at entusiasmen og troen på sig selv har været meget lille hos alle regeringspartiernes ordførere og for den sags skyld også hos ministeren.
Det forstår jeg godt, for når man har en dårlig sag, er det også svært at mande sig op til at tro på det, man siger.