Villy Søvndal (SF), 2003-05-15:
Det er jo en vidtgående beslutning, Folketinget i dag er i færd med at træffe.
Det er anden gang i denne konflikt, at man styrer uden om FN.
Hvis man lige skruer tilbage til før Irakkrigen var det jo et fast mantra, når vi spurgte den danske regering, at det var ønskeligt, at denne beslutning var forankret i FN.
Eller som jeg tror at udenrigsministeren sagde, at man fulgte FN-sporet.
Det lykkedes så ikke.
Derfor startede en krig, der ikke havde nogen som helst folkeretlig legitimitet.
Nu står vi så igen og skal diskutere udsendelse af et dansk militært bidrag.
Denne gang i en situation, der er fuldstændig uafklaret i forhold til FN's rolle.
Det diskuteres jo på højtryk i øjeblikket i FN, hvor USA, England og Spanien har fremlagt et resolutionsforslag, som for mig at se cementerer den rolle, som landene havde også ved krigens start.
Det her om FN's rolle er jo ikke kun en formel statsretlig diskussion.
Det er en hel essentiel diskussion i forhold til de problemer, der står foran at blive løst i Irak.
Det her drejer sig ikke så meget om fortid.
Jeg tror, at alle i det her Folketing er glade for, at Saddam Hussein ikke længere er magthaver i Irak.
Det, der er problemet, er, at hvis man ikke får de nuværende meget svære forhold forankret i det internationale samfund, og hvis det internationale samfund ikke er besættelsesmagterne, så risikerer man, at den nuværende farefulde udvikling kører fuldstændig skævt.
Det, der står klart, er, at USA for det første ønsker at spille en nøglerolle i opbygningen af den amerikanske administration.
De vil for det andet have styr på den svære opbygningsfase, der kommer til at foregå i Irak.
Det er for det tredje, at der er lavet en konstruktion omkring Iraks olierigdomme, der giver USA den fulde kontrol, både over den fond, der skal kontrollere Iraks olierigdomme, og over nationalbanken, hvor en tidligere amerikansk vicefinansminister bliver placeret, så også der har USA den fulde kontrol.
Skulle man være i tvivl om, hvad det her i øvrigt drejer sig om, er de første kontrakter, der er afgivet, afgivet til den del af de amerikanske firmaer, der har tættest tilknytning til den nuværende amerikanske administrations mest magtfulde mænd.
I den situation synes jeg, at man løber en meget, meget stor risiko for som besættelsesmagt at blive rodet ind i noget, som har meget lidt at gøre med menneskerettigheder, og som har meget lidt at gøre med at værne om den irakiske befolkning, men har fantastisk meget at gøre med amerikanske interesser.
Hvis statsministeren havde været her i dag,
Jeg vil så bare henvise til, at hvis man er optaget af historien, påpeger Wolfowitz - Wolfowitz er amerikansk viceforsvarsminister - i en udtalelse i 1992, som er citeret i Information for 3 dage siden, at amerikanerne har en strategisk interesse, en olieinteresse i at være til stede i Golfen og om nødvendig må tage en krig med Irak om det.
Jeg vil advare mod, at man anser Wolfowitz for at være en ekstremt venstreorienteret person.
Derfor synes jeg måske, at man skal besinde sig i forhold til, hvad det er for nogle interesser, vi er på vej ud at understøtte i en situation, hvor jeg tror, at den yderste amerikanske højrefløj vil gøre meget for, at FN aldrig nogen sinde kommer til at spille nogen som helst rolle i forhold til det her. Vi skal ud, som det også fremgår af forslaget, og anvende militær magt, vi sender danske soldater ud på en farefuld færd, som det også er beskrevet i forslaget, og det er jo klart.
Irakerne var glade for at blive fri for Saddam Hussein.
Jeg tror kun, der er én ting, de er mere kede af, og det er at blive besat.
Det er vel derfor, at budskabet i hovedparten af de folkelige ting, vi ser i øjeblikket, er:
Tak for hjælpen mod Saddam Hussein, lad os nu få lov til selv at opbygge vort land.
Hvis den opbygning skal lykkes, er det helt afgørende, at FN bliver placeret i den centrale rolle og kommer til at spille den helt afgørende rolle i forhold til den mængde af konflikter, som jeg tror at fremtiden vil byde på i Irak.
Jeg synes i virkeligheden, at det lidt forstemmende i det her er, at det er den ekstreme amerikanske højrefløj rundt om vicepræsident Cheney, rundt om forsvarsminister Rumsfeld, rundt om viceforsvarsminister Wolfowitz, som har som dagsordenspunkt, at FN skal svækkes til fordel for, at USA usvækket kan varetage USA's interesser, som man er med til at styrke hver gang, man bevæger sig uden om FN.
Jeg har fantastisk svært ved at forstå, hvilken interesse et land som Danmark, som traditionelt sammen med lande som Canada, Holland og Norge har været et stærkt FN-land, har i konstant at spille den amerikanske yderste højrefløjs andenviolin.
Jeg har virkelig svært ved at forstå det.
Nogle vil så måske gå op og sige: Jamen
det her er sidste gang, vi ser det her.
Men nu er det så anden gang i træk, vi ser, at FN bliver koblet fra.
Af de grunde vil SF stemme imod, at Danmark skal deltage i det her.
Jeg har tidligere under de korte bemærkninger sagt, at vi anerkender nødvendigheden af en militær tilstedeværelse, men det forudsætter, at den meget, meget hurtigt bliver afløst af, at FN kommer ind som den centrale aktør.
Den danske regering lægger slet ikke tilstrækkeligt pres på USA til fordel for et billede, der sikrer, at de nuværende besættelsesmagter træder de skridt tilbage, der gør, at FN kommer til at spille den afgørende rolle.