runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Søren Espersen (DF), 2006-02-08:
Tak for det svar.
Jeg konstaterer jo så også, at de mennesker, vi her taler om, helt sikkert ikke er interesseret i at løse nogen konflikter.
Snarere tværtimod er de interesseret i at puste til ilden og hælde benzin på bålet.
Det gælder ikke alene Abu-Laban fra Det Islamiske Trossamfund, men også flere af hans talsmænd.
Jeg kunne nævne Akkari som eksempel på en, der har rejst rundt i Mellemøsten med tegninger, som vist nok stammede fra en fransk byfest, hvor man konkurrerede om, hvem der kunne øffe bedst, og det er så blevet til en karikaturtegning af Muhammed.
Det er jo til at grine af, hvad vi sikkert også gør om 10-12 år, men i øjeblikket synes jeg ærlig talt, det er sørgeligt.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-02-08:
Først og fremmest vil jeg gerne slå fast, at også jeg hilser det meget velkomment, at der er etableret et såkaldt netværk af moderate muslimer.
Jeg synes, det er velgørende, hvis der kan komme et sådant talerør for det, jeg opfatter som det helt massive flertal af muslimer bosiddende i Danmark.
Så vil jeg gerne sige helt generelt, at regeringen naturligvis er åben over for dialog med og samarbejde med enhver, som er indstillet på ikke blot at løse den aktuelle krise gennem dialog og fornuftig snak, men også i det hele taget at medvirke positivt til en fornuftig integration her i landet.
Søren Espersen (DF), 2006-02-08:
Nu har integrationsministeren jo her til morgen, forstår jeg, været nogenlunde i samme boldgade, som jeg er i forbindelse med mit spørgsmål, nemlig at der er en række funktioner i det her samfund, hvor man selvfølgelig inviterer repræsentanter for forskellige foreninger og trossamfund, men at det måske er på tide, at vi nu i lyset af det, vi har oplevet inden for den sidste måned, siger, at der altså er nogle her, som vi ikke kan arbejde sammen med.
Mit håb er, at man kan finde andre, lad os kalde det moderate muslimer, nogle siger ordentlige muslimer, som man vil kunne samarbejde med.
Jeg har f.eks. med stor fornøjelse konstateret det netværk, som er under opsejling, og som hr. Naser Khader har instigeret.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-02-08:
De falske rygter om Koranafbrændinger i lørdags er et af de seneste og farligste eksempler, og derfor overvåger vi også meget intensivt de nyheder og informationer, som videregives i de arabiske lande, for at vi med det samme kan opfange falske historier og øjeblikkelig få dem rettet.
Jeg vil også gerne sige, at regeringen bestemt har noteret sig, at der er personer, der i visse situationer har udtalt sig på én måde til udenlandske medier og på en anden måde herhjemme.
Det tager regeringen selvfølgelig afstand fra, men i øvrigt vil jeg afstå fra i den forbindelse at kommentere enkeltpersoner eller enkelte foreninger.
Søren Espersen (DF), 2006-02-08:
Det er så måske lidt i samme boldgade, altså det her med folk, der taler med to tunger.
Jeg tror, at det var noget af det mest fantastiske, seerne oplevede, at høre Abu-Laban i TV 2 sige en ting og så sekundet efter på Al-Jazeera sige det stik modsatte.
Der var sådan en god måde, at man på et tidspunkt gjorde Arafat irrelevant på, nemlig ved at man holdt op med at arbejde sammen med ham, og det er egentlig det, der er udgangspunktet for mit spørgsmål her.
»Er statsministeren enig i, at den i Danmark residerende imam Ahmad Abu-Laban med sit dobbeltspil har gjort sig selv samfundsmæssigt irrelevant, og er statsministeren enig i, at Ahmad Abu-Laban og Det Islamiske Trossamfund fremover bør udelukkes som samarbejdspartnere for danske myndigheder?«
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-02-08:
Det lå der jo ikke meget spørgsmål i, men en konstatering.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Ole Stavad (S), 2006-02-08:
Derfor synes jeg jo også, at statsministeren, selv om han synes, det er en sjov debat, har svaret på det spørgsmål, som jeg stillede, og vel egentlig også på det, hr. Jørgen Arbo-Bæhr stillede, og jeg er glad for, at statsministeren har tilkendegivet den helt principielle holdning, at det at være uenig i en konkret måde at udnytte pressefriheden på, det at være uenig i synspunkter, der er en følge af pressefriheden, er en del af hele pressefrihedens natur.
Det er jo ikke nogen sag at forsvare noget, man er enig i.
Pressefriheden skal jo netop stå sin prøve, når det er sådan, at vi skal mene, at det er i orden, selv om vi er uenige i den måde, man udnytter pressefriheden på.
Jeg forstod, at statsministeren gav sin principielle tilslutning til det synspunkt, og det er jeg tilfreds med.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-02-08:
Det er en sjov debat, men altså helt principielt er ytringsfriheden for mig, at man kan erklære sig enig i, hvad der bliver sagt, at man kan erklære sig uenig i, hvad der bliver sagt, men altid med den tilføjelse, at man vil kæmpe for andres ret til at have deres egen mening eller sige, hvad de har lyst til.
Som jeg startede med at sige, er der ingen som helst tvivl om, at en meget væsentlig årsag til, at situationen er gået hen og er blevet så foruroligende og så anspændt, som den er, og har spredt sig, som den har, er, at der er kredse, som har haft en interesse i at sprede decideret misinformation; der er i hvert fald givet et fuldstændig falsk billede af, hvordan situationen rent faktisk er her i Danmark.
Derfor vil jeg gerne gentage det, som jeg mange gange har sagt i de seneste dage, nemlig en opfordring til alle om at besinde sig, for at situationen ikke skal blive udnyttet af kredse, som ønsker at skabe splid.
Det håber jeg vi kan stå sammen om.
Ole Stavad (S), 2006-02-08:
Jeg vil slet ikke forholde mig til det, som præsident Karzai har sagt, men forholde mig helt principielt, og jeg tror, det er i forlængelse af det, hr. Jørgen Arbo-Bæhr også spurgte om.
Helt principielt må statsministeren vel være enig i, at vi, der til enhver tid vil forsvare ytringsfriheden og stiller op, også selv når vi er uenige, samtidig godt kan have en diskussion om at være uenige i den måde, som man konkret udnytter pressefriheden på.
Jeg beder altså absolut ikke statsministeren om at kommentere eller forholde sig til noget konkret eksempel, men til det helt principielle overordnede, at det er en del af ytringsfriheden, at man forsvarer, at dem, man er uenig med, må mene det, de mener, og i nogle sammenhænge også udnytte pressefriheden på en måde, som man ikke selv er enig i er klog.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-02-08:
Nu er der jo tale om et meget principielt spørgsmål.
Der er jo tale om, at det tilsyneladende er sådan, at hr. Søren Espersen mener, at der skal lægges bånd på præsident Karzais udtalelser om de tegninger og fornærmelserne af islam i al almindelighed.
Der synes jeg godt, at statsministeren kunne tage stilling til, om ikke det er i fuld overensstemmelse med vores principper om ytrings- og pressefrihed, at man, samtidig med at man respekterer, at folk har lov til at sige, hvad der passer dem, siger, at folk også har lov til at kritisere det, der bliver sagt.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-02-08:
Jeg vil slet ikke gå ind i nogen vurdering af de udtalelser, som præsident Karzai er kommet med efter at være vendt tilbage til Afghanistan.
Jeg havde udmærkede samtaler med præsident Karzai, og jeg har fuld tillid til, at han som leder af Afghanistan vil være i stand til at drive processen i Afghanistan fremad mod stabilitet og demokrati, og det synes jeg er det afgørende i den her sag.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-02-08:
Når nu hr. Søren Espersen tilsyneladende har meget svært ved at forstå, at ytrings- og pressefrihed ikke betyder, at man ikke må kritisere, hvad der ytres, og hvad der skrives i pressen, så kunne jeg godt tænke mig at høre statsministeren, om ikke statsministeren er enig med mig i, at det er i fuldstændig overensstemmelse med respekt for ytrings- og pressefrihed, når præsident Karzai samtidig kritiserer de tegninger, der har været i Jyllands-Posten, og kritiserer den effekt, de har haft.
Er det ikke enhver beskåret, samtidig med at man går ind for ytringsfrihed, også at kritisere, hvad der bliver ytret?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-02-08:
Jeg tror, man skal se præsident Karzais udtalelser, efter at han var vendt tilbage til Afghanistan, i lyset af at der jo i mellemtiden var sket et genoptryk af tegningerne i andre europæiske lande.
Det gav ham anledning til at udtale sig igen og denne gang i skarpere vendinger, måske netop på baggrund af gentagelsen.
Men jeg hæfter mig også ved, at præsident Karzai som led i sine øvrige kommentarer til sagen har manet til besindelse og til det, han kaldte tilgivelse.
Søren Espersen (DF), 2006-02-08:
Men mener statsministeren alligevel ikke, at hvis han havde sagt nogle af de meget fornuftige ting – det giver jeg nemlig statsministeren ret i – som han havde sagt i Danmark, ved ankomsten til Kabul, så kunne meget måske være undgået. Havde det ikke været hjælpsomt, hvis han i det mindste havde gentaget det, han sagde om den særlige form for vestlig forståelse af ytringsfriheden?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-02-08:
Jeg vil gerne sige til hr. Søren Espersen, at jeg ingen som helst anledning har til at mene, at man ikke kan stole på præsident Karzai, tværtimod har præsident Karzai under mine samtaler med ham givet udtryk for, at den muslimske verden må forstå, at pressen er fuldstændig fri i Danmark.
Karzai gav dog samtidig udtryk for håb om, at den frie presse fremover vil udvise større respekt over for andre kulturer i verden og religiøse overbevisninger.
Jeg var meget tilfreds med de samtaler, jeg havde med Karzai, og dette billede af tilfredshed bliver ikke ændret af de udtalelser, som præsident Karzai senere er kommet med efter at være vendt tilbage til Afghanistan.
Søren Espersen (DF), 2006-02-08:
Det var også derfor, at overraskelsen var så stor over det, som jeg vil kalde et tillidsbrud.
Når statsministeren siger, at præsident Karzai har en stor demokratisk rolle at spille, så giver jeg statsministeren ret i det, men vil samtidig spørge: Hvordan kan man egentlig have en demokratisk samarbejdspartner, som man i bund og grund ikke kan stole på?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-02-08:
Jeg vil gerne sige, at jeg har meget stor respekt for den afghanske præsident Karzai, der som bekendt var på besøg her i landet for nylig.
Præsident Karzai spiller en helt central rolle for den demokratiske proces og genopbygning i Afghanistan, en proces, der jo er kommet i gang, efter at det internationale samfund i 2001 fjernede talebanregimet som et led i kampen mod terror.
Han har vist vejen med sine lederevner og integritet i en meget vanskelig proces.
Jeg lægger derfor stor vægt på det gode samarbejde og de tætte forbindelser, der er mellem Danmark og Afghanistan.
Søren Espersen (DF), 2006-02-08:
Jeg har egentlig stillet spørgsmålet til statsministeren her, fordi jeg selv personligt synes, at det må være en underlig situation at være i – hvis jeg skulle prøve at sætte mig i statsministerens sted – at stå side om side med en højtstående politisk leder, en præsident, som siger noget, mens han er her, og så tager hjem og siger det diametralt modsatte.
Jeg synes, det må være en underlig situation, og det er egentlig baggrunden for, at jeg har stillet spørgsmålet.
»Mener statsministeren, at Afghanistans præsident, Hamid Karzai, fortsat kan tages alvorligt som samarbejdspartner, når han det ene øjeblik, mens han befinder sig i København, udtrykker beundring for dansk pressefrihed, og det næste øjeblik, mens han befinder sig i Kabul, udtrykker vrede over selv samme pressefrihed og kræver, at »fornærmelsen af Muhammed aldrig gentager sig«?«
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-02-08:
Jeg tror ikke, jeg kan føje mere til, hvad jeg allerede har sagt.
Efter min mening er det her et meget lille spørgsmål i den store sag, vi står med her, og jeg har ikke noget at udsætte på de udtalelser, som præsident Karzai er kommet med.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-02-08:
Jeg kunne godt tænke mig at vende tilbage til integrationsministerens udtalelse i dag i Berlingske Tidende, for jeg synes, at det måske nok var på sin plads at få statsministeren til at give udtryk for, om han er enig med integrationsministeren, når hun på baggrund af, at der notorisk findes nogle imamer i det her land, der modarbejder enhver form for forsoning og tolerance, nu vil til at sige, at ethvert samarbejde med alle imamer skal ophøre i forbindelse med integrationen.
Mener statsministeren, at det er hensigtsmæssigt i den situation, hvor vi har brug for, at så mange kræfter som muligt går sammen om at komme nærmere på hinanden og få den forsoning, der er nødvendig, hvis vi skal videre.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-02-08:
Som jeg allerede har sagt, er regeringen naturligvis indstillet på at samarbejde konstruktivt med alle kræfter, som vil bidrage til en positiv og fornuftig integration i det danske samfund, hvad enten det er mennesker, som har en baggrund i et religiøst samfund, eller mennesker, der ikke har det.
Hvis de er indstillet på at medvirke positivt til integration og dialog i det danske samfund, er det naturligvis også nogle, regeringen kan samarbejde med.
Jeg tror, at det, integrationsministeren har tænkt på, er, at der rent faktisk er nogle, der i hvert fald er blevet citeret for at udtale sig i retning af, at integration ikke er ønskelig eller ikke mulig.
Det er klart, at så er det jo vanskeligt at få et konstruktivt og fornuftigt samarbejde.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-02-08:
Jeg er glad for statsministerens svar, for jeg mener jo, at svaret er det samme som at sige, at man ikke, hvilket integrationsministeren gør, vil skære alle imamer over én kam.
Integrationsministeren siger f.eks.: Jeg synes, at der i dag står et klart billede af, at det ikke er imamerne, vi skal sætte vores lid til, hvis vi skal have integrationen i Danmark til at fungere.
Der mener hun jo alle imamerne.
Jeg er glad for, at statsministeren slår fast, at det altså ikke nytter noget, at vi slår hånden af alle imamer i det her land, hvis vi vil den forsoning, der er nødvendig.
Frank Aaen (EL), 2006-02-08:
Jeg skal bare sige, at vi aldrig har tilsluttet os nogen borgfred, det er jo en begrænsning af ytringsfriheden, som vi er imod.
Så skal jeg sige, at for fjerde gang – og det er vist aldrig sket før – kan jeg starte med at sige, at jeg er enig i statsministerens udtalelse om, at det gælder om at besinde sig og ikke oppiske til had og om at tænke sig godt om.
Når vi ser den kontekst, der er svaret i, kan det jo ikke forstås som andet end en irettesættelse af fru Pia Kjærsgaard, og det er jeg sådan set glad for.
Jeg vil bare sige, at det ville være rart, hvis statsministeren ville udtrykke sig i lige så klare vendinger over for en politisk leder, som det jo er lykkedes statsministeren at udtrykke sig i, når det gælder imamer.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-02-08:
Jeg tror, jeg vil holde mig til at gentage, hvad jeg sagde før, nemlig at jeg tror, at vi alle sammen som nation er bedst tjent med, at vi nu står sammen om at få det her løst.
Der siges og skrives meget, men jeg tror altså ikke, vi tjener noget fornuftigt formål ved at begynde at oppiske stemninger i forbindelse med, hvad der bliver sagt, og hvad der bliver skrevet.
Jeg tror tværtimod, at vi har en interesse i nu at koncentrere kræfterne om at se fremad og få løst det, vi står over for – i fuld respekt selvfølgelig for den ytringsfrihed, som er en helt afgørende del af det danske samfund.
Det vil jeg gerne understrege, at det også er et omdrejningspunkt for regeringen i alt det her at finde de løsninger, der skal findes.
Men er der én ting, der står fast, er det selvfølgelig, at vi ikke kan gå på kompromis med den ytringsfrihed, der gælder i Danmark.
Morten Messerschmidt (DF), 2006-02-08:
Jeg vil godt endnu en gang understrege, at jeg synes, at det er den helt rigtige taktik, som statsministeren har lagt i den her sag, og jeg har kun rosende ord til overs for den indsats, som statsministeren har ydet.
Jeg vil så også spørge: Er statsministeren ikke enig i, at det egentlig er en noget besynderlig borgfred, som vi fik på banen fra venstrefløjens side?
Jeg mener, det er jo ikke mere end godt en uge side, at ordet borgfred var overskrift i alle landets aviser.
Dagen efter ser man en tidligere formand og en nuværende formand fra Socialdemokratiet stå og klandre Danmarks statsminister, at der bliver terroriseret, at der bliver hetzet imod Danmark i Mellemøsten.
Og nu har en anden partiformand i går aftes på Al-Jazeera også stået og blameret sig med, at det er den danske regering, der har begået fejl og ikke har holdt møder med, hvem der skulle holdes møder med.
Er det ikke en besynderlig form for borgfred?
Hvordan, hvis jeg må spørge så personligt, er det egentlig at være statsminister med sådan en opposition, der siger ét om borgfred, men jo i realiteten gør præcis det modsatte?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-02-08:
Jamen det sidste eksempel, som hr. Morten Messerschmidt her nævner, understreger jo netop behovet for, at vi nu her i Folketinget står sammen om at prøve at løse den her sag, og at vi ikke prøver at bruge den eller måske oven i købet misbruge den til snævre partipolitiske formål, for det tjener kun én interesse, nemlig interessen hos de yderligtgående kredse, som forsøger at hælde benzin på bålet, og som forsøger at finde uenigheder og sprækker i den danske lejr.
Derfor gentager jeg den opfordring, jeg flere gange er kommet med, om, at vi nu står sammen om at løse den her situation på en ansvarlig måde.
Morten Messerschmidt (DF), 2006-02-08:
Jeg føler til gengæld trang til at tilføje en hel del, når jeg hører Enhedslistens udsendte sekundanter.
For det første må det jo være alle bekendt, at det, som fru Pia Kjærsgaard har talt om og refereret til som frø af ugræs, netop er Islamisk Trossamfund.
Er det ikke fuldstændig i overensstemmelse med det, som statsministeren også har tilkendegivet i sine tidligere svar til bl.a. hr. Søren Espersen?
Når man nu hører Enhedslisten hetze sådan mod Dansk Folkepartis folketingsmedlemmer, kunne jeg også godt tænke mig sådan lidt i det polemiske hjørne at spørge, om statsministeren ikke er enig i, at det formodentlig er temmelig begrænset, hvor mange indbyggere i Thailand og Indonesien og andre steder, der har været inde på Louise Freverts hjemmeside – sådan for nylig i hvert fald.
Endelig kommer det, jeg sådan set gerne vil spørge om.
Vi kunne jo se SF's formand i går aftes være på Al-Jazeera og bebrejde den danske regering for faktisk hele den her misere.
Der vil jeg bare i al stilfærdighed høre statsministeren, om han mener, hvorvidt det, når SF's formand sådan går på Al-Jazeera og siger de ting, som han har sagt, er med til at forværre eller afhjælpe konflikten.
Kan statsministeren svare helt kort på det?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-02-08:
Hr. Rune Lund kører i ring, og det giver mig kun anledning til at gentage, hvad jeg har sagt.
Og jeg har ikke mere at føje til.
Rune Lund (EL), 2006-02-08:
Det synes jeg ellers kunne være interessant, hvis statsministeren gjorde det, fordi det jo netop er nogle af de her ting, som indgik i indholdet i det brev, som de 11 ambassadører har fremsendt, netop at se de her tegninger i et bredere perspektiv.
Nu har jeg f.eks. rejst meget rundtomkring i verden, og det var sådan, at når man havde et dansk flag på sin rygsæk, kom folk hen til en og sagde: Du er fra Danmark, det er godt, I gør et godt stykke arbejde.
Det rygte, som Danmark har haft i mange år, er blevet ødelagt.
Det er blevet ødelagt på grund af en fremmedfjendsk flygtningepolitik; det er blevet ødelagt på grund af en hetz mod indvandrere og flygtninge; det er blevet ødelagt på grund af en ulovlig Irakkrig.
Det er den virkelighed, vi står i dag i, vil jeg sige til statsministeren.
Og derfor synes jeg, at det ville være meget på sin plads, hvis statsministeren også kunne svare mig på, om det ikke var her, man skulle begynde at tage fat – tage fat om ondets rod, om man så må sige.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-02-08:
Det, hr. Rune Lund siger her, giver mig ikke anledning til at føje noget til, hvad jeg allerede har svaret.
Rune Lund (EL), 2006-02-08:
Det ville være meget naturligt at tage fat i noget som den ulovlige Irakkrig, som regeringen også sammen med Dansk Folkeparti, det snævrest mulige flertal, gik ind i i Mellemøsten.
Hvis vi skal diskutere løsninger på problemerne, ville det så ikke være en god idé at inddrage nogle af alle de fejl, som regeringen har lavet specielt vedrørende flygtninge/indvandrerpolitikken og specielt i forbindelse med den ulovlige oliekrig i Irak?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-02-08:
Jeg vil overhovedet ikke forholde mig til hr. Frank Aaens udlægning af andres ytringer i den offentlige debat.
Det må stå fuldstændig for hr. Frank Aaens egen regning.
Jeg vil blot appellere til, at alle – det gælder alle sider af det politiske spektrum – nu bidrager til, at vi finder en løsning på det her spørgsmål og ikke medvirker til at vanskeliggøre det.
Jeg vil sige, at generelt så har vi en god tradition i Danmark for, at vi har en meget vidtgående ytringsfrihed.
Det er faktisk en del af vores debatkultur her i landet, at vi plejer at kunne sige tingene lige ud, uden at nogen føler sig hverken fornærmede over eller krænkede af det.
Den tradition håber jeg vi kan fortsætte med, samtidig med at vi viser den respekt, som vi selvfølgelig altid bør vise, over for menneskers religiøse følelser.
Frank Aaen (EL), 2006-02-08:
Igen er jeg i den ejendommelige situation, at jeg må erklære mig fuldstændig enig i det, statsministeren lige har sagt, og samtidig notere, at statsministeren ikke har svaret på det, jeg har spurgt om.
I dag i aviserne siger statsministerens tidligere partiformand Uffe Ellemann-Jensen, at chefredaktøren for Jyllands-Posten bør gå af.
Det vil jeg ikke forholde mig til som politiker, for det synes jeg ikke vi skal blande os i.
Men Uffe Ellemann-Jensen siger også i samme artikel, at det her jo drejer sig om, at mennesker har følt sig krænket, og at det her også drejer sig om – det er i forlængelse af noget af den ammunition, statsministeren lige har brugt – at selv om andre krænker en, og det er jo det, vi desværre ser i fjernsynet, f.eks. afbrændinger, som mange må blive krænket af så berettiger det ikke til, at man selv krænker andre.
Er det i den forbindelse ikke på tide, at statsministeren tager fat i fru Pia Kjærsgaard og siger, at uanset hvad der foregår i den muslimske verden, som vi ikke kan lide, og som jo kun udføres af et mindretal, berettiger det ikke udtalelser herhjemme om, at muslimer er frø af ugræs, der er føget over vores hegn, altså at man sammenligner muslimer med de tyske soldater, der besatte Danmark under anden verdenskrig, eller udsagn om, at vi ønsker at få sendt muslimer, vi ikke kan lide, ud af landet?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-02-08:
Jeg går ud fra, at hr. Frank Aaen er enig med mig.
Jeg havde nær sagt, at uanset, hvad hr. Frank Aaen så måtte mene årsagen er, så er der intet – intet – der kan berettige voldelige angreb på mennesker eller på ambassader eller andre af de typer uroligheder, som vi har set, og som nu ulykkeligvis også har som afledet konsekvens, at der oven i købet går menneskeliv tabt.
Jeg går ud fra, at hr. Frank Aaen er enig med mig i, at intet af det, som hr. Frank Aaen nu prøver at dreje det over på, kan berettige sådanne voldelige reaktioner.
Frank Aaen (EL), 2006-02-08:
Jeg er helt enig i det, statsministeren lige har sagt, og samtidig må jeg konstatere, at det var et svar udenom.
For det, jeg spurgte til, var de problemer, vi også har i Danmark, og som jo er udsprunget af den sag, vi nu også har fået internationalt, nemlig at der er muslimer i Danmark, der på mange måder føler sig dårligt behandlet gennem lovgivningen, udlændingediskussionen og hadske angreb fra forskellige højtstående danske politikere, herunder en minister.
Det er altså forkert, hvis statsministeren i forhold til den danske debat alene fokuserer på tegninger.
Man er nødt til at tage stilling til og forholde sig til, om ikke det her har noget at gøre generelt med den måde, vi har debatteret udlændinge på i Danmark i en lang periode.