Lene Jensen (S), 2004-04-30:
Da vores ordfører på området, fru Mette Frederiksen, desværre ikke kan være til stede i dag, har jeg blandet mig i debatten på hendes vegne.
Flere af ordførerne, som repræsenterer de partier, der står bag det her forslag - og det er jo faktisk et flertal af Folketingets partier sådan rent antalsmæssigt set - har allerede knyttet en række bemærkninger til de ting, der er sagt.
Men jeg vil godt på forslagsstillernes vegne takke for en god og en meget, meget nødvendig debat, som jo sådan set har afsløret, at der måske er grobund for at gå videre i den her retning.
Jeg tillader mig lige at opsummere, hvad det er, der er baggrunden for det her.
Det er jo altså, at Folketinget under den tidligere regering vedtog en lov om større åbenhed omkring lønfastsættelse på det danske arbejdsmarked.
Og det var så den bestemmelse, der handler om de kønsopdelte lønstatistikker, som blev udsat på ubestemt tid, da der kom en anden regering til.
Hvis indvendingen er, at der er tale om for summariske opgørelser, så lad os kvalificere dem.
Det er jeg enig med Enhedslistens ordfører i.
Hvis indvendingen er, at det at indføre sådan en statistik vil fjerne fokus fra de virkelige problemer, jamen så lad os i fællesskab sætte fokus på problemerne og bare tage det her til os som et af flere instrumenter.
Hvis indvendingen er, at det er noget, der er tænkt bag Christiansborgs tykke mure, jamen så lad os tænke bedre, sådan at vi i endnu højere grad kommer dem i møde ude i virkelighedens verden, som efterspørger det her, ikke fordi de ikke synes, at de har papir nok i deres liv, men fordi de ikke synes, de har de rigtige papirer i deres liv, nemlig de kønsopdelte lønstatistikker, til at holde øje med, hvordan det går, til at problematisere og måske også til at være den øjenåbner - som der var en der talte om - i forhold til, hvordan det egentlig går.
Som flere har sagt, er det 28 år siden, at loven om ligeløn blev indført i Danmark, og vi er alle sammen enige om, at der ikke er ligeløn, men vandene skiller altså, når det kommer til reel politisk handling og reel politisk vilje.
her, må jeg bare sige, at for Socialdemokratiet og, tror jeg, for de øvrige partier, der har fremsat det her forslag, så står hensynet til at få et forbedret grundlag at føre ligelønskampen på over hensynet til en minimal - hvilket jeg vil tro det vil være - øgning af de administrative byrder.
Vi har også foreslået, at man forpligter beskæftigelsesministeren og ligestillingsministeren til at udarbejde en redegørelse hvert tredje år.
Jeg tror, det vil være enormt vigtigt at få sådan en redegørelsesdebat, og jeg må sige, at med beskæftigelsesministerens forkærlighed for rapporter, i øvrigt glimrende rapporter, bl.a. fra Socialforskningsinstituttet, så undrer det mig en lille smule, at man ikke kunne støtte i hvert fald den del af forslaget, for det ville som sagt give et grundlag for, at vi kunne tage de her debatter og dermed også holde fokus på de her problemstillinger.
Tilgiv mig, når jeg siger, at jeg faktisk synes, det er en lille smule naivt at tro, at det hele nok skal gå, bare vi taler om det, og bare vi venter på rapporterne og på arbejdsgrupperne og på vejledningerne og alt det andet.
Jeg synes, det er en lille smule forstemmende, at vi ikke kan samle et flertal om det her, men omvendt så glæder jeg mig over, at der i hvert fald er vilje til at gå videre i processen og prøve at kvalificere de her ting.
Så bliv ikke forbavset, hvis vi vender tilbage med endnu et forslag, så vi måske kan imødekomme noget af den kritik, der har været.