runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Villy Søvndal (SF), 2004-11-05:
Socialministeren mente, min tale var udtryk for irritation, men sådan er det slet ikke.
Når jeg står op om morgenen og har spist morgenmad og fået mit bad og sådan noget, så overvejer jeg, hvad jeg kan rose regeringen for i dag, og hvis jeg kommer i tanke noget, så gør jeg det helt uden forbehold og med høj og klar røst.
Men jeg medgiver, at det ikke sker så tit.
Det, jeg påpegede, var, at når kommunen får hele finansieringen i en sag med et meget handicappet menneske, der koster 800.000 kr., så er presset for at finde et discountsvar i forhold til vedkommende handicappede meget stort.
Hvilken sikkerhed har vedkommende i socialministerens strukturreform?
Eva Kjer Hansen (V), 2004-11-05:
Jeg vil gerne takke for den meget positive opbakning til lovforslaget og kommentere, at flere ordførere har været inde på vigtigheden af, at der er tale om kvalitetsbyggeri, og det er jeg fuldstændig enig i.
Jeg vil gerne understrege, at det er en forudsætning, at byggeriet, som opføres under forsøgsordningen, er af god kvalitet og får et spændende arkitektonisk udtryk.
Der vil derfor være plads i forsøgets byggerier til både arkitektur og materialer af god kvalitet.
Det er absolut ikke meningen, at vi skal gentage 1960’ernes kransporsbyggeri, som jeg tror bl.a. SF’s ordfører var inde på.
Byggerierne skal jo kunne tilpasses de lokale forhold.
Ideen i forsøget er, at den besparelse, der skal opnås, sker gennem produktivitets- og effektivitetsudvikling, og ikke fordi man går på kompromis med kvaliteten i byggeriet.
I forbindelse med udbuddet af rammeaftaler vil der blive stillet kvalitetskrav, som det rådgivende bedømmelsesudvalg også vil skulle forholde sig til, sådan at de simpelt hen går ind og vurderer kvaliteten af byggekoncepterne.
i øvrigt går som forventet og giver nogle positive resultater – at det så kan blive udvidet til også andre former for byggeri på et senere tidspunkt.
Jeg skal gerne imødekomme den socialdemokratiske ordfører med hensyn til eksempelvis efter 2 år at orientere om status på området på et tidspunkt, hvor vi er godt inde i forsøget og har nogle oplysninger at videregive.
Der er jo ikke noget, der siger, at det udelukkende er de store firmaer, der vil være interesseret i det.
Mindre leverandører kan jo absolut lige så vel indgå i et konsortium og være med til at byde på det her område.
Der vil jeg gerne give tilsagn om at sende et uddybende notat over til udvalget, der bedre beskriver, at grundlaget egentlig er ændringer i et EF-direktiv, der giver mulighed for, at medlemsstaterne nu kan vælge at implementere en række nye udbudsformer.
Jeg tror, det kan være meget nyttigt at få sådan et uddybende notat om de forskellige begreber på det her område.
Tove Videbæk (KD), 2004-11-05:
På baggrund af de indkomne tilbud indgår socialministeren så rammeaftaler med et antal leverandører af boligbyggeri.
Formålet er at afdække, om det er muligt at reducere den samlede anskaffelsessum for almene familie- og ældreboliger med mindst 10 pct., uden at det går ud over kvaliteten.
Det sidste er vigtigt, for jeg er enig med tidligere ordførere i, at vi naturligvis ikke skal tilbage til tidligere tiders dårlige og kedelige byggeri.
Men byggeriet har gennem de senere år været kendetegnet ved en svag udvikling i produktivitet og effektivitet, og det gælder, både når der sammenlignes med udlandet, og når der sammenlignes med andre produktionsbrancher i Danmark.
Derfor er det positivt, at der nu fokuseres på at øge antallet af boliger samt sænke priserne, således at der bliver flere boliger til en rimelig husleje for lejerne.
Og boligerne skal naturligvis bygges i de områder, hvor der er brug for dem, og ikke i de områder og de byer, hvor der i forvejen er masser af tomme lejligheder til rådighed for borgerne.
Så Kristendemokraterne kan uden problemer støtte forslaget.
Ja, der er en vis orden her.
Line Barfod (EL), 2004-11-05:
Da Enhedslistens ordfører på området, hr. Keld Albrechtsen, ikke kan være til stede, skal jeg på hans vegne fremføre følgende: Forslaget om at reducere byggeomkostningerne for familie- og ældreboliger er overordnet set sympatisk, især set i lyset af, at undersøgelser har dokumenteret konsekvent højere udgifter for nybyggeri i Danmark i forhold til lande, som vi plejer at sammenligne os med.
Under behandlingen af L 70 i november sidste år pegede Enhedslisten på, at et bindende maksimumsbeløb for alment byggeri skulle fastsættes i et tæt samarbejde med de boligorganisationer, der rent faktuelt har erfaring med byggeriet.
Det afviste økonomi- og erhvervsministeren.
Enhedslisten er ikke ubetinget modstander af loft over kvadratmeterbyggepriserne for den almene sektor, men det er rasende vigtigt, at kvaliteten er sikret, og at tidligere tiders byggeskandaler ikke gentages.
Da det i november 2003 ikke var muligt at formå ressortministeren til en dialog, satte Enhedslisten sin lid til den evaluering, der henvises til i betænkningsbidraget fra Socialdemokratiets side.
En evaluering skulle angiveligt finde sted i begyndelsen af 2005.
Inden man når frem til at evaluere den første ændring med et bindende maksimumsbeløb, sætter en ny minister næste skib i søen.
Enhedslisten vil bare gerne sikre, at der bygges kvalitetsmæssigt forsvarligt, at boligorganisationerne frivilligt kan deltage i arbejdet, og at de lokale krav og behov sikres fuldt ud, både med hensyn til boligtyper og boligindretning.
Vi vil støtte et boligbyggeri, der er til at betale, og vi støtter, at de høje danske byggeomkostninger gås nøje efter til gavn for lejerne.
Enhedslisten vil gerne være med til at sikre en ordentlig lovkvalitet, og hertil hører evalueringerne, så Enhedslisten vil følge udvalgsarbejdet med interesse.
Villy Søvndal (SF), 2004-11-05:
Da SF’s boligordfører, hr. Morten Homann, ikke kan være til stede, skal jeg sige følgende om lovforslaget: SF ser de høje priser på nybyggeri både i den almene og den private sektor som et stort problem.
Derfor er SF indstillet på at prøve mange veje af for at se, om vi kan løse problemet, og derfor ser vi det grundlæggende som en god idé med et forsøg som dette for at se, om det kan få byggeprisen på almene boliger ned.
Dog er det afgørende for SF at få sikret, at der er frivillighed for de deltagende boligorganisationer; at rammeaftalerne ikke betyder ringere kvalitet i byggeriet, men at de måske tværtimod kan bruges til at forhindre for dårligt byggeri; at rammeaftalerne ikke betyder kedeligt samlebåndsbyggeri, så man blot begår de samme fejl, som man gjorde mange steder i 1960’erne og 1970’erne, hvor vi må slås med problemerne i dag; at det sikres, at aftalerne giver plads til, at byggeriet kan tilpasses lokale krav og beboerdemokratiske ønsker; at man benytter lejligheden til endelig at stille kontante krav om tilgængelighed ved at implementere standarden DS 3028 i de almene boliger, der er omfattet af rammeaftalerne.
Disse områder vil SF søge at få belyst under udvalgsarbejdet, men vi er umiddelbart meget positive over for forslaget.
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2004-11-05:
Da den konservative boligordfører, fru Carina Christensen, ikke kan være til stede, skal jeg på hendes vegne meddele følgende: Vi Konservative kan varmt støtte dette forslag.
Vi har længe ønsket at finde effektive redskaber, der kan sænke generelle byggeomkostninger, ikke mindst til gavn for beboerne, der så kan få en lavere husleje.
Det er klart, at ordningen her umiddelbart vil være til stor fordel for større konsortier, der nu får mulighed for at genbruge deres projekter.
Jeg vil dog gerne understrege, at det for os Konservative er meget vigtigt, at mindre virksomheder ikke presses ud af byggeriet af almene boliger.
Det er en udvikling, som vi vil følge nøje i de 4 år, forsøget løber.
Rammeaftaler, som vi nu åbner op for her, er et godt redskab.
Derudover ved vi, at man i Erhvervs- og Boligstyrelsen arbejder med en række andre effektivitetsfremmende initiativer, herunder partnering, offentligt-privat partnerskab, digitalisering af byggeriet med meget mere, alt sammen gode tiltag, som på længere sigt kan bidrage til, at vi får billigere byggeri i Danmark, og som vi Konservative er meget tilfredse med.
Freddie H. Madsen (DF), 2004-11-05:
L 56 vil indføre en forsøgsordning over 4 år med henblik på at fremme produktiviteten og afdække, om der er muligheder for at reducere den samlede anskaffelsessum for almene familie- og ældreboliger med mindst 10 pct., uden at det går ud over kvaliteten og effektiviteten inden for det almene boligbyggeri, så socialministeren på vegne af de almene boligorganisationer kan udbyde en rammeaftale til opførelse af alment nybyggeri af familie- og ældreboliger.
Socialministeren kan på baggrund af de indkomne tilbud indgå en rammeaftale med et antal leverandører af boligbyggeri på vegne af de almene boligorganisationer.
Beslutningen om at indgå en rammeaftale sker efter indstilling fra et rådgivende bedømmelsesudvalg, som består af sagkyndige fra kommuner og de almene boligorganisationer, arkitekter og rådgivende ingeniører.
Det vil være ca. 20-25 pct. af de almene familie- og ældreboliger, som kan forventes opført inden for rammeaftalens løbetid på ca. 4 år.
Som følge af billiggørelsen af byggeriet skønnes den foreslåede forsøgsordning med nogen usikkerhed at medføre en mindreudgift til den kommunale grundkapital på 19 mio. kr. om året og en mindre statslig ydelsesstøtte på ca. 28 mio. kr. i perioden 2006-2009.
Vi er også glade for, at man kan gå ind og måske lave nogle tiltag, således at de enkelte beboere kan få en billigere husleje, end de har i dag.
Med disse ord vil jeg gerne anbefale meget kraftigt, at vi siger ja til L 56.
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2004-11-05:
Boligpriserne, ikke mindst på nybyggeri, er i dette land urimeligt høje.
Regeringens bestræbelser på at sælge ud af de almene boliger har jo heller ikke ligefrem gjort det lettere for folk at finde sig en bolig og finde den bolig, de har råd til.
Naturligvis glæder Socialdemokraterne sig over, at regeringen nu vælger at sadle om og rent faktisk er villig til at gøre noget i stedet for blot at fralægge sig ansvaret og overlade det hele til det private initiativ.
Der er i høj grad brug for almene boliger, ikke mindst i København, og dermed vil vi sige til ministeren – for regeringen har tidligere fejlet på det her område – at det altså ikke er ligegyldigt, hvor disse boliger bliver bygget.
Vi mener selvfølgelig, at de skal bygges der, hvor der er behov for boliger.
Vi finder det her forslag ganske fornuftigt.
Vi finder det ganske fornuftigt at afdække muligheden for at reducere udgifterne til almene familieboliger og ældreboliger med henblik på at kunne skaffe flere og billigere boliger.
Vi vil derfor give tilsagn om under udvalgsarbejdet at se positivt på forsøgsordningen og give ministeren mulighed for at indgå et antal rammeaftaler til opførelse af alment nybyggeri.
Det har vi sådan set lidt svært ved at tro at det ikke kan komme til, vil jeg godt være ærlig at sige – og det giver nogle af høringssvarene også udtryk for.
Det skal ikke være nogen hemmelighed, at vi stiller os tvivlende over for forsøgets mulige succesrate, men forsøget skal da gøres.
Der er mange spørgsmål og hvis’er.
Jeg nævner blot EU-udbudsreglerne.
Jeg forventer selvfølgelig, at ministeren har tjek på dem, når man sætter det her i gang.
Men jeg vil også sige: Elementer som kommunernes planlægningskompetence og små og mellemstore håndværksvirksomheders situation i forbindelse med det her, hvordan påvirker det deres vilkår?
Hvis der kan hentes 10 pct., så kunne man godt sige: Hvorfor så ikke også gøre det, når man f.eks. bygger statsligt byggeri – eller privat udlejningsbyggeri for den sags skyld?
Det vil bl.a. også give den mulighed for blandede boog ejerformer, som mange taler så meget om i forbindelse med ghettoiseringsproblematik osv.
Hvorfor ikke udvide paletten og tage de private udlejningsboliger med?
Mange af de ting får vi selvfølgelig i forbindelse med udvalgsbehandlingen mulighed for at stille spørgsmål til ministeren om osv.
Der vil vi stille en stribe forhåbentlig gode spørgsmål, men vi vil godt give den principielle tilslutning til forslaget her i dag.
En lille ting, og det er, at når man laver sådan noget som det her, så kan 4 år selvfølgelig godt forekomme som en lang periode, og for at ministeren ikke skal sidde alene og trækkes med det tryk, som sådan en sag kan være, og den belastning, det kan være, så synes vi faktisk, ministeren skulle indføje en 2-års evalueringsperiode i den 4-årige periode, således at vi i Folketinget kunne være med til at tage noget af det belastende tryk, det kan være for ministeren at skulle styre det her helt alene.
Inge-Lene Ebdrup (V), 2004-11-05:
Det lovforslag, vi her behandler, har et mål om at spare et antal procent af byggeriets samlede anskaffelsessum, når der bygges almene boliger.
Et realistisk skøn er efter min mening
10 pct.
Det betyder, at dette forslag ikke bare vil minimere det offentliges udgifter til alment byggeri, det vil ikke mindst minimere den enkelte beboers husleje.
Jeg synes, det er endnu en farve på paletten af de mange nye forsøg, der skal gøres inden for området boligbyggeri, fordi det er meget vigtigt, at vi hele tiden er fokuserede på, hvordan vi kan gøre det bedre og billigere, ikke mindst fordi Danmark har vist sig at være et meget dyrt land, når vi sammenligner os med andre lande, med hensyn til at bygge familieboliger.
Jeg er meget fortrøstningsfuld, og jeg synes, det er meget vigtigt, at vi er åbne over for at prøve mange forskellige muligheder af.
Til sidst vil jeg sige, at det jo heller ikke er uset, at private også kan benytte den her metode.
Det er heller ikke umuligt, at man kan benytte de samme aftaler, som der her bliver indgået af ministeren; det kræver jo, at man laver en aftale med leverandøren.
Så jeg synes samlet set, at det her er et meget vigtigt skridt på vejen til, at vi kan få et bedre og billigere boligbyggeri i Danmark.
Eva Kjer Hansen (V), 2004-11-05:
Det vender vi jo så tilbage til under udvalgsbehandlingen.
Jeg tror dog, hr. Villy Søvndal må medgive, at det er vanskeligt at sige noget om, hvad det er for et økonomisk råderum, vi taler om, når vi simpelt hen ikke har kendskab til, hvordan kommunerne vil bruge den her undtagelsesmulighed.
Jeg oplyste hr. Villy Søvndal om de tal, vi kender, og meget andet kan jeg jo ikke gøre, for det er, synes jeg, yderst vanskeligt overhovedet at give et skøn over, hvad det er for et råderum, vi snakker om.
Jeg synes, det er vigtigt at fremhæve, at baggrunden for lovforslaget er de ønsker, som kommunerne har givet udtryk for, og at der netop har ligget meget stærke tilkendegivelser om, at det er et spørgsmål om at bruge de ressourcer, der er til rådighed på ældreområdet, på den mest effektive og mest hensigtsmæssige måde.
Derfor ønsker kommunerne at gå ind og se
på: Hvor er det, vi har det bedste udbytte af indsatsen?
Og det synes jeg faktisk er en fair baggrund for at foretage disse ændringer.
Villy Søvndal (SF), 2004-11-05:
Det forekommer mig, at ministerens svar var fuldstændig uklart for nu at sige det pænt.
Det forventede økonomiske råderum blev nu til et eventuelt råderum.
Når man så spørger, hvordan man sikrer, at den økonomiske gevinst, som nu er blevet en eventuel økonomisk gevinst, bliver i kommunen, så er svaret, at det er der ingen sikkerhed for, men der har ministeren tillid til, at det vil kommunerne sørge for.
Jeg vil sige, at ministerens svar ikke trak i retning af, at de tvivlsspørgsmål, der er med hensyn til, om man skal støtte forslaget eller ej, blev afklaret, men det kan være, ministeren er bedre til skriftlig fremstilling.
Det vil vi afprøve senere.
Eva Kjer Hansen (V), 2004-11-05:
Jeg vil gerne takke for de mange positive tilkendegivelser og ser frem til under udvalgsbehandlingen skriftligt at besvare de mange spørgsmål, der er blevet bebudet.
Men jeg vil allerede nu gerne gribe fat i nogle af kommentarerne og nogle af de spørgsmål, der er blevet rejst.
Det er vigtigt for mig at understrege, at det jo i medfør af aftalen om kommunernes økonomi for 2005 blev aftalt, at lovforslaget ikke giver anledning til regulering af bloktilskuddet, men at regeringen og KL er enige om, at det eventuelle råderum, der bliver frigjort ved ændringen, i stedet giver mulighed for forbedringer for f.eks. ældre med større plejebehov, altså giver mulighed for at prioritere ressourcerne på anden vis, og at det altså ikke er udtryk for, at det skaber grundlag for besparelser.
Intentionen med forslaget er at skabe en større fleksibilitet, forbedre kommunernes mulighed for at målrette indsatsen mod de borgere, hvor indsatsen gør allerbedst gavn.
Det er jo også det ønske, der er blevet udtrykt fra kommunal side.
Så når flere ordførere spørger til, hvordan vi sikrer, at beløbet bliver på området og går til ældreomsorg, så må jeg svare, at kommunerne jo har givet udtryk for, at de gerne vil have mulighed for at prioritere med hensyn til, hvor man får mest muligt ud af ressourcerne.
Det er jo det, der ligger i, at man gerne vil kunne undtage de borgere, der allerede får personlig og praktisk hjælp, fordi effekten af besøgene er så meget større hos dem, man ikke i forvejen har den tætte kontakt til.
Hr. Villy Søvndal spurgte direkte: Hvor stor er den kommunale besparelse?
Det ved jeg ikke, for det afhænger jo af, i hvilket omfang kommunerne vil benytte den her mulighed for at undtage de borgere, der i forvejen er visiteret til personlig og praktisk hjælp.
Vurderingen er, at et besøg koster ca. 400 kr.
Men kommunerne har jo fortsat mulighed for at tilbyde besøg også til dem, der modtager personlig og praktisk hjælp, og det er jo meget uvist, i hvilket omfang kommunerne vil bruge den her undtagelsesmulighed.
Noget af det, kommunerne givetvis vil være interesserede i, er jo bl.a. at bruge ressourcer på uddannelse af plejepersonalet og visitatorerne som noget af det, man har fokus på og synes er vigtigt i forhold til samtalen med den ældre.
Jeg skal så sige til fru Line Barfod med hensyn til formuleringerne i lovforslaget, at det vil jeg gerne lige tjekke.
Jeg kan ikke lige på stående fod svare vedrørende den konkrete formulering, men det får vi tjekket om ikke andet så i forbindelse med udvalgsbehandlingen.
Tove Videbæk (KD), 2004-11-05:
Grundtakstfinansieringen har aldrig været Kristendemokraternes kop te, og vi har heller ikke stemt for den.
Kristendemokraterne synes, der er god grund til at fortsætte overvågningen af grundtakstområdet, det er simpelt hen nødvendigt for at sikre borgernes rettigheder på en række områder, og vi ved jo, at de borgere, vi taler om, er dem, som er socialt svage; sundhedsmæssigt og på mange andre områder er det de svageste borgere, vi taler om.
Kommuner og amtskommuner skal kvartalsvis indberette statistiske oplysninger om udviklingen for de enkelte tilbud efter serviceloven, og det er de ret utilfredse med, men det synes vi til gengæld er en god ting, så vi kan følge med i, hvad der sker, og få dokumentation for det.
Vi ved, som vi også har hørt allerede, at grundtakstfinansieringen faktisk har medført en del ventetid for borgerne på de forskellige tilbud, de har brug for, og det har også betydet færre valgmuligheder, idet en del også selvejende institutioner er bukket under i den her proces.
Kristendemokraterne synes, det er en rigtig god ting at fortsætte overvågningen af grundtakstområdet, så vi støtter forslaget.
Ida Jørgensen (RV), 2004-11-05:
Nu skal vi nok en gang imellem huske på, at kommunerne jo altså er politisk ledet, og at det er vores kolleger, der sidder derude, og vi har sådan set stor tillid til, at de kan træffe fornuftige beslutninger efter de forhold, som nu er gældende i lige deres kommune.
Derfor kan vi godt gå med til, at den ændring, at man får lov til at inddrage private i arbejdet, går igennem.
Når hr. Villy Søvndal taler om, at det kan give et uklart ansvar, er vi af den klare opfattelse, at kommuner aldrig nogen sinde kan udlicitere deres myndighedsansvar.
Hvis der kommer nogen og klager, er det kommunernes ansvar, og så må kommunerne gribe fat i dem, de nu har bedt om at udføre den her opgave.
Det kunne lyde meget fornuftigt at se på loven igen, når kommunalreformen er blevet gennemført.
Så har vi fået et større overblik over, hvilken betydning det har haft med tilsynene, og hvordan verden i øvrigt ser ud, så derfor kan vi tilslutte os de bemærkninger, der er kommet om revisionsbestemmelserne: at de ikke afskaffes nu, men at beslutningen udskydes til et passende tidspunkt, efter at strukturreformen er blevet vedtaget.
Villy Søvndal (SF), 2004-11-05:
Forslaget om tilsyn med plejehjem var i sin tid et SF-forslag, og det er jo klart, at man holder specielt øje med de børn, man selv har sat i verden for at se, om de udvikler sig godt og rigtigt, og jeg er glad for at kunne se i bemærkningerne til lovforslaget, at regeringen medgiver, at det har betydet en klar forbedring, og at det har haft en positiv effekt i forhold til at hindre misrøgt af plejehjemsbeboere osv. Man kan sige, at det er underligt, at vi skal lave central styring på sådan et område, men efter de tilfælde, hvor man både på private, udliciterede plejehjem og også på kommunale plejehjem og selvejende institutioner havde ting, der fungerede for dårligt, var det jo nødvendigt at gøre det.
Når man er valgt i Jylland, kan man jo godt lide sproglige underdrivelser, det ligger så at sige til naturen, og jeg synes, at en af de meget smukke i det her lovforslag er, at der er tale om: »en mindre præcisering«.
Det synes jeg er en overvejelse værd, også i forhold til talen fra Dansk Folkepartis ordfører, som var glad for, at den her ordning nu var kommet.
Jeg synes, man skal forestille sig følgende situation: Vi står et sted, hvor tingene ikke fungerer.
Der bliver klaget over, at tingene ikke fungerer, som de skal.
Kommunen siger: Vi har jo udliciteret det her, det er ikke os, der foretager tilsynsopgaven, det er en privat virksomhed, så vær venlig lige at tage hen og tal med den private virksomhed om det.
Den private virksomhed siger: Jamen det er jo ikke os; vi har lavet en aftale med kommunen om at føre tilsyn på det og det niveau.
Det, jeg bare vil sige, er, at med det her er man i forbindelse med ansvarsforholdet med til at skubbe endnu et led ind og dermed gøre det yderligere uklart.
Der forstår jeg ikke Dansk Folkepartis ordførertale, at man, hvis man er optaget af at sikre det her område, så tror, at det er klogt at skubbe endnu et led ind, der gør, at ansvarsforholdet yderligere flyder.
Derimod kan jeg godt forstå, at regeringen vil det her, for regeringen er jo besat af tanken om, at alt, hvad der kan udliciteres til private, er af det gode, og modsat.
Så er det klart, at man ønsker et forslag af den her art.
Med de her bemærkninger har jeg antydet, at vi ikke vil kunne støtte forslaget.
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2004-11-05:
Vi Konservative er af den klare opfattelse, at reglerne om tilsyn med plejehjem har haft en positiv effekt.
For os er det vigtigt, at vi altid gør vores yderste for at sikre, at vores svageste medborgere bliver behandlet godt og med værdighed.
Blandt de svage medborgere er også de beboere på plejehjem, der ofte er alene, da de pårørende enten er faldet bort eller måske bor langt væk, så regelmæssige besøg ikke er mulige; altså de ældre mennesker, som hverken selv kan protestere eller har pårørende, der kan klage eller protestere på deres vegne.
Særlig for disse mennesker er det vigtigt, at der bliver ført tilsyn, så det sikres, at deres værdighed opretholdes.
Vi husker de sager, hvor enkelte ældre var udsat for, at bleer blev genbrugt og anden helt uanstændig behandling.
Vi kan ligeledes støtte præciseringen, der giver kommunerne mulighed for at lade andre end kommunen selv føre tilsynet.
Det væsentlige er her, at det stadig er den kommunale myndighed, der på baggrund af tilsynets konklusioner tager stilling til, om reglerne er brudt.
Det Konservative Folkeparti kan støtte forslaget.