Lissa Mathiasen (S), 2003-01-16:
Som det fremgår, indeholder de fire forslag, der er stillet, tre hovedspørgsmål: Spørgsmålet om, hvorvidt registrerede partnere skal have mulighed for at adoptere såvel danske som udenlandske børn, spørgsmålet om, hvorvidt registrerede partnere skal have mulighed for at blive plejeforældre, og som det sidste: om registrerede partnere skal have mulighed for med det samme at adoptere stedbørn fra fødslen. Jeg skal ikke lægge skjul på, at for os i Socialdemokratiet vil det være helt afgørende, at udgangspunktet for en adoption er, om det er til fordel for barnet.
Derfor er vi også meget enige i, at forudsætningen for en adoption skal være at give barnet den fornødne omsorg, sikre opvækst, kærlige, trygge rammer, kunne tackle den følelsesmæssige usikkerhed, som det at være adopteret i sig selv godt kan skabe - som det også har været diskuteret her - samt at kunne udfylde forældrerollen og give barnet et stabilt hjem.
Det er afgørende, fundamentale ting for os.
Det er de forudsætninger, der i dag overordnet ligger til grund for at kunne blive godkendt som adoptant.
Der ligger også i dag en række mere generelle godkendelseskrav, som skal være opfyldt, før det er muligt at adoptere et barn.
Det betyder altså også, at vi i dag stiller de samme krav, krav, som vi netop her har reflekteret i forhold til, krav til godkendelse, uanset om man er enlig eller man er et gift par, og det er vi meget enige i at man skal holde fast i.
Det skal være et ensartet regelsæt, der ligger til grund.
Det, forslagene lægger op til, er så at acceptere at give velordnede registrerede parforhold en mulighed for på lige fod at gå ind og adoptere.
Og det lille skridt - for det betragter vi faktisk som værende et lille skridt - støtter Socialdemokraterne under forudsætning af, at betingelserne for godkendelse er ens, uanset om man er par eller man er enlig, og under forudsætning af, at der, som forslagsstillerne også lægger op til, foreligger en bilateral aftale mellem det pågældende donorland og adoptionsmyndighederne i Danmark om adoption til registrerede par.
Storbritannien og Sverige har for nylig taget et lignende skridt, og hvad der måske er nok så interessant, er, at man i Sverige forud for vedtagelsen af loven har fået foretaget en meget omfattende undersøgelse via det svenske justitsministerium.
Vi har ikke gennemført tilsvarende undersøgelser her i Danmark, men jeg mener godt, man med rimelighed kan tillade sig at sige, at vi kan sammenligne den viden, vi kan bruge de undersøgelser, som de rent faktisk har fået foretaget i Sverige.
Alt andet er noget, vi hver især kan have af følelsesmæssig, fornemmelsesmæssig karakter, men her har vi rent faktisk en viden, som vi kan tillade os at bruge, fordi Danmark og Sverige i så mange henseender ligner hinanden.
Sverige og Storbritannien har også vist vejen ved med deres beslutning med hensyn til fremmedbarnsadoption faktisk at inddrage bilaterale aftaler.
Og man må sige, at den svenske rapport meget grundigt har behandlet de mange andre spørgsmål, der kan stilles i forhold til, om man kan sikre barnets tarv.
Der ligger en meget klar hilsen: Ja, man mener, det her tilgodeser barnets tarv og med en meget klar anbefaling til følge.
Derfor finder vi det forsvarligt også fra Socialdemokraternes side at tage det her lille skridt.
Tilsvarende lægges der op til at skabe den samme ligestilling i godkendelsen som plejeforældre.
Det er vi også enige i, men for os at se er der et par spørgsmål, som det kunne være godt at få afklaret.
For det første: Hvad er det for nogle rettigheder, man har som forældre til et frivilligt anbragt barn?
Hvilke rettigheder og hvilket retsgrundlag i forhold til en frivillig anbringelse?
Får forældrene her muligheden for og rettigheden til at sige fra, hvis det er det, de måtte ønske?
Og hvad med forældres retsstilling ved en tvangsfjernelse?
De spørgsmål er nogle, vi synes det kunne være godt at få afklaret, og jeg tror egentlig, det vil være rigtigt af os at gøre det.
Jeg håber også, at man fra forslagsstillernes side er enig i, at tiden skal bruges til at finde ud af det her, for sådan nogle tvivlsspørgsmål skal vi ikke lade stå.
Det er tvivlsspørgsmål, som kan være med til at give en forkert opfattelse af, hvad det egentlig er, det her går ud på.
Så lad os se at få det afklaret.
Det tredje forslag går på at acceptere stedbørnsadoption fra fødslen, og det er vi også principielt enige i netop set ud fra ønsket om at sikre et barn bedst muligt.
For som forslagsstillerne fremhæver, er der en usikkerhed for barnet, såfremt f.eks. barnets biologiske mor afgår ved døden i relation til fødslen eller inden for de første 3 måneder. Ved en adoption indtræder netop samme retsforhold mellem adoptant og adoptivbarn som mellem forældre og deres ægtebarn, og barnet og dets livsarvinger arver og arves af adoptanten og dennes slægt, som om adoptivbarnet var adoptantens biologiske barn.
Det betyder samtidig også, at retsforholdet mellem adoptivbarnet og dets virkelige slægt bortfalder.
Såfremt en ægtefælle adopterer sin ægtefælles barn eller adoptivbarn, får barnet i forhold til ægtefællerne samme retsstilling, som om det var deres fælles barn.
Når jeg nævner det her, er det, fordi det lyder ligetil og det lyder fornuftigt, men jeg er også nødt til at sige, at her er der altså nogle ting i forslaget, som giver anledning til problemer.
Jeg tror, at forslagsstillerne har glemt at tage højde for de sammenstød, det bl.a. giver i forhold til børneloven.
Det er jeg nødt til at sige.
Jeg har ikke svaret på, hvordan vi kan løse dem, men lad os prøve at se på det.
Lad mig sammenfatte Socialdemokraternes holdning: Med undtagelse af nogle få i vores gruppe er vi enige i intentionerne, vi er enige i det, der er lagt frem her, men der er på visse områder behov for, at vi kigger lidt grundigere på det, får sikret nogle ting lidt bedre, retsgrundlaget, virkningerne deraf, m.v., men lad mig sige det helt klart: Vi går positivt ind i udvalgsarbejdet og håber, vi kan finde løsningerne for de små tvister, der måtte være.
Jeg har også et håb om, at vi, hvad jeg synes ville være flot, som land kunne sige, at vi på det her område er en anelse foregangsland - det er vi ikke nu - men at vi i hvert fald her ville kunne få skabt lighed for loven; det ville være flot.