Henrik Fruergaard (V), 2006-05-31:
Som ministeren lige sagde, indgik regeringen og Dansk Folkeparti i efteråret 2005 en aftale om ny regulering.
Aftalen går ud på, at der skal udarbejdes en handlingsplan for fiskeriet, der inden for fællesskabets rammer skal sikre hensyn til bæredygtigt fiskeri og øget kvalitet.
Vi skal kigge på, hvordan vi kan anvende fiskeri og akvakultur som et redskab i regional udvikling, og handlingsplanen, som regeringen er i gang med at lave, forventer vi at have klar, som ministeren sagde, i efteråret 2006.
SF's forslag B 138 om at indføre miljømærkeordninger af friskfanget fisk er umiddelbart et fint initiativ, specielt eftersom vi i Venstre også er tilhængere af miljømærkninger i fiskeriet.
Det er såmænd også derfor, at de hensyn, der ligger i forslaget fra SF, allerede indgår i regeringens fiskeripolitik og er med i de overvejelser, der ligger i aftalen »Ny regulering«.
Vi kan hurtigt blive enige om, at Danmark har brug for et veludviklet og tidssvarende kystfiskeri, som kan levere fisk af høj kvalitet.
Dette skal specielt ses i lyset af, at fangstmængderne er faldende og forbruget og efterspørgslen omsider er voksende i Danmark.
Størstedelen af tilførslen af fisk til Danmark stammer fra udenlandske landinger i danske havne og øvrig import.
Og netop af samme årsag mener vi i Venstre, at hvis vi virkelig skal gribe om nældens rod og ikke bare forsøge, men sikre et veludviklet og velfungerende kystfiskeri, et kystfiskeri, der kan levere frisk fisk af høj kvalitet, så bør vi ikke bare indføre mærkeordninger gældende for de danske fiskere, men i stedet bør vi vende os mod de lande, der står for tilførslerne til Danmark.
Derfor er vi i Venstre især tilfredse med, at EU-Kommissionen har udarbejdet en meddelelse om miljømærkning, en meddelelse, der er sat til debat i medlemslandene, så alle landene har mulighed for at give deres besyv med i udarbejdelsen af miljømærkeordningen.
I meddelelsen skriver Kommissionen, at der er behov for regler, og de er kommet med tre forskellige bud.
Af de tre bud er vi i Venstre umiddelbart tilhængere af den løsning, der lægger op til, at de enkelte lande opstiller mindstekrav til frivillige ordninger.
Det er den ordning, der er mest fleksibel, og som giver de enkelte medlemslande mulighed for at tilpasse ordningen til netop den situation, de enkelte lande står i.
De danske forbrugere skal kunne føle sig trygge ved de mærker, der sættes på varerne, og vide, at dokumentationen er i orden.
I forbindelse med indførelsen af miljømærkeordningen mener vi i Venstre at vi bør stræbe mod en ordning, der inkluderer alle de lande, som de danske forbrugere får fisk fra, og med EU-Kommissionens meddelelse er vi kommet et væsentligt skridt tættere på en sådan løsning.
Det er vigtigt, at ordningerne er gennemskuelige.
De skal være åbne, og ikke mindst skal forbrugerne vide, hvad de indeholder.
Derfor mener vi ikke, at en separat dansk ordning er vejen frem.
De danske forbrugere ville så, når de står nede ved fiskehandleren, skulle tage stilling til en lang række mærker af meget forskellig kvalitet og dokumentation.
I Venstre vil vi selvfølgelig arbejde for, at man får indført en fælles mærkeordning.
Og først derefter bør vi diskutere, om vi skal have specielle, særlig skærpede regler i Danmark.
Så Venstre kan derfor ikke støtte forslaget.