runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jann Sjursen (KRF), 1999-04-16:
Det er helt i orden, synes jeg, at der i forbindelse med det, der sker i Serbien, sættes mange spørgsmålstegn, også ved den indsats, som hidtil er blevet øvet fra NATO's side.
Det kan jeg da såmænd også gøre, uagtet at jeg og Kristeligt Folkeparti så absolut støtter den hidtidige indsats og også ønsker den forstærkede indsats, der nu er lagt op til med den anmodning, som NATO har bedt om i forhold til at sætte flere fly ind.
Og jeg vil bare sige, at jeg ikke hørte, at Dansk Folkeparti og hr. Peter Skaarup pegede på nogen anden løsning.
Det synes jeg dog at de partier der i øvrigt er uenige i det der kommer til udtryk, også i forslaget til vedtagelse fra et flertal af partier i Folketinget, har givet udtryk for.
Enhedslisten har fremsat et forslag til vedtagelse.
SF har fremsat et forslag
til vedtagelse.
Og man kan tro på det eller lade være.
Men hvad er egentlig Dansk Folkepartis bud i denne her sammenhæng? Hvad er løsningen, som hr. Peter Skaarup selv spurgte til?
Peter Skaarup (DF), 1999-04-16:
Ja, jeg havde ikke tid til i mit ordførerindlæg at komme ind på de vedtagelsesforslag, der er fremkommet her i dag.
Det første, som vi i øvrigt er medforslagsstiller til - og det er så svar på et par af de spørgsmål, jeg fik - fremlægger jo sådan set nogle gode forslag til, hvad man skal gøre.
Det går bl.a. ud på, at man selvfølgelig skal følge de FN-beslutninger, der er blevet taget i forbindelse med, at Jugoslavien skal sørge for, at kosovoalbanerne kan vende tilbage, altså flygtningene kan vende tilbage til det område, de kommer fra.
Det er soleklart, at sådan er det.
Det peger også på for de af jer, som ikke skulle være opmærksomme på vedtagelsesforslaget, hvad man ellers kunne regne med, da det jo er omdelt, at Rusland skal fastholdes som en vigtig partner, altså at vi sikrer, at Rusland ikke bliver en modstander i det her, for så er det, at tingene kan udvikle sig.
Den tredje ting er - og det lægger vi megen vægt på - at den flygtningesituation, som er opstået, den meget tragiske flygtningesituation, der er opstået, altså løses ved, at flygtningene under UNHCR's ledelse kan vende tilbage til det område, de kommer fra.
Altså at vi ikke hjælper Milosevic med at fordrive flygtninge til en række vestlige lande og USA og andre steder, men at vi sørger for at afhjælpe flygtningesituationen lokalt.
Derfor er det vores vurdering, at dette her forslag til vedtagelse kunne vi godt støtte, det kunne vi godt være medforslagsstiller til.
Der er ikke nogen ting dér, der er helt uspiselige for os.
Vi synes, det er rigtige initiativer, der ligger.
Det, man kan sætte spørgsmålstegn ved, og det, der måske kommer til at være den afgørende pind i de forhandlinger, der skal være, er jo spørgsmålet om, hvorvidt der kan skabes et selvstyre for kosovoalbanerne.
Det, vi forstår ved selvstyre - og det er også det, der lægges op til, kan jeg høre fra Folketingets talerstol i dag -
er jo altså, at kosovoalbanerne kan vende tilbage til deres område, og at de får mulighed for selv at præge deres samfund, men stadig væk kommer til at høre ind under dette her Jugoslavien.
Det er det, alle lægger op til, og derfor kan jeg ikke forstå den usikkerhed, der har været fra nogle talere. Jeg bliver nødt til lige at svare hr. Frank Dahlgaard, der siger, at jeg har udtalt mig meget skråsikkert her i Folketinget om, hvad løsningen kunne være, eller hvad der var gjort forkert, og dér må jeg så sige, at det har jeg ikke. Altså jeg er lige så usikker, som mange mennesker er i det danske samfund, men én ting, jeg kan se, er i hvert fald, at det godt kan være, at man har fået hævnet sig lidt på Milosovic og ødelagt nogle af hans våben, men en anden ting, der er lige så sikker, er altså, at da man startede denne her konflikt fra NATO's side, skete der altså det i løbet af ganske kort tid, at vi fik et flygtningeproblem på 700.000-800.000 mennesker.
Derfor kan jeg ikke se, at de mål, man havde, nemlig at man skulle sørge for, at udrensningerne stoppede og man fik flygtningene tilbage til området, er nået.
Tværtimod er det gået lige den modsatte vej.
Jann Sjursen (KRF), 1999-04-16:
Ja, nu har vi lige hørt, at hr. Peter Skaarup endnu en gang forsvarer, hvorfor Dansk Folkeparti er medforslagsstiller til det forslag til vedtagelse, som er fremsat af partier, der repræsenterer et flertal i Tinget.
Jeg vil godt citere fra det forslag til vedtagelse, hvor der jo indledes med at blive sagt: »Folketinget tager udenrigsministerens redegørelse til efterretning«.
Jeg ved ikke, om hr. Peter Skaarup ikke har hørt ordentligt efter, hvad udenrigsministeren sagde for nogle timer siden om, at presset på Milosevic skulle forstærkes, bombardementerne skulle fortsætte, de skulle endda intensiveres, og Danmark skulle bidrage ved at stille yderligere fly til rådighed for NATO.
Jeg spørger bare: Hvordan i alverden kan hr. Peter Skaarup og Dansk Folkeparti tage udenrigsministerens redegørelse til efterretning efter det, hr. Peter Skaarup i øvrigt har tilkendegivet i sit ordførerindlæg her i dag?
Det hænger simpelt hen ikke sammen.
Frank Dahlgaard (KF), 1999-04-16:
Jeg er da interesseret i at høre, hvad konklusionen egentlig er af hr. Peter Skaarups udredninger og betragtninger af militærteknisk karakter.
Er det, at man fra NATO's side skal sige: Undskyld, at vi startede de her bombardementer, det gik ikke lige, som vi havde regnet med?
Skal man stoppe nu?
Skal man indlede diplomatiske forhandlinger?
Skal man gøre sådan, som den venstreorienterede del af Folketinget ønsker - de, der snakker om fred, fred, fred hele tiden og aldrig om frihed og menneskerettigheder?
Er det det, man skal gøre?
Eller hvad skal vi gøre, her hvor vi står nu?
Svend Aage Jensby (V), 1999-04-16:
Det er et ganske enkelt spørgsmål til hr. Peter Skaarup: Vil Dansk Folkeparti støtte, at der indsættes en international fredsbevarende styrke med dansk deltagelse, eller ikke?
Tom Behnke (FP), 1999-04-16:
Jeg savnede svar på min kritik og mine spørgsmål til hr. Skaarup.
Er hr. Skaarup overhovedet klar over, hvad hans udtalelse vil blive brugt og ikke mindst misbrugt til af f.eks. Milosevic hans kampagne, i hans propaganda: I Folketinget i Danmark reagerer oppositionen med skarp kritik over for regeringen, både fra den ene og den anden side af salen. Er hr. Skaarup overhovedet ikke klar over det?
Er hr. Skaarup ikke klar over, at når politikerne har givet grønt lys for en væbnet konflikt, hvad enten man nu kan lide det eller ej, så kører konflikten, og derefter er det tid for politikerne til at holde deres mund og så lade dem, der har forstand på at føre den slags sager, føre dem? Så må vi andre tie imens, ellers skaber det alt for stor usikkerhed. SF og Enhedslisten har jeg for længst opgivet at få til at forstå, at det hænger sådan sammen, når vi taler storpolitik.
Men hos Dansk Folkeparti havde jeg forventet, at man havde større forståelse for, hvad det er, der foregår, og jeg må sige, at jeg er dybt skuffet over den manglende situationsfornemmelse, der gør sig gældende her.
Svend Aage Jensby (V), 1999-04-16:
Jeg ville spørge om det samme, som den foregående taler har gjort.
Jeg ser nemlig, da jeg kommer herop, at hr. Skaarup er medforslagsstiller til det forslag til vedtagelse, som henviser til resolution 1199.
Der står - og det er også det, der står i Kofi Annans pressemeddelelse her fra den 9. april - at der skal indsættes en international styrke til at sikre flygtningenes tilbagevenden.
Må vi nu få et klart og utvetydigt svar fra hr. Skaarup: Vil hr. Peter Skaarup, når Folketinget om forhåbentlig ikke så lang tid skal tage stilling til udsendelse af en sådan fredsbevarende styrke, så stemme for sådan en udsendelse, eller vil hr. Skaarup ikke?
Nu har befolkningen da efterhånden krav på at få at vide, hvor Dansk Folkeparti står.
Jeg har for længst gennemskuet det.
Man taler om, at man vil med i et forsvarsforlig og sådant noget, men det, man vil bruge forsvaret til, er for længst gået forbi hr. Skaarups opfattelse.
Vil man stemme for en international styrke med dansk deltagelse, eller vil man ikke?
Jørgen Estrup (RV), 1999-04-16:
Hr. Peter Skaarup sætter os jo indimellem i nogle absurde situationer, og en af dem har vi her i dag.
Det er en situation, hvor man må sige, at det kun kan skyldes, at Dansk Folkeparti gerne vil have flere standpunkter på én gang.
Jeg vil egentlig opfordre hr. Peter Skaarup til at stemme i overensstemmelse med sin overbevisning og ikke taktisk.
Jann Sjursen (KRF), 1999-04-16:
Jeg er enig med hr. Peter Skaarup så langt, at når man tager en ting til efterretning, behøver man ikke nødvendigvis sætte kommaerne lige sådan, som regeringen gør, eller som udenrigsministeren har udtalt.
Men det er jo ikke det, der er tale om i denne sammenhæng, når der tilkendegives i forslaget til vedtagelse, at Folketinget tager regeringens redegørelse til efterretning.
Det, som hr. Peter Skaarup og Dansk Folkeparti har tilkendegivet her i dag, går jo lodret imod det, udenrigsministerens redegørelse går ud på, og jeg kan derfor ikke andet end at stille to spørgsmål til hr. Peter Skaarup endnu en gang.
For det første: Hvilken vej vil Dansk Folkeparti og hr. Peter Skaarup gå i denne sammenhæng?
Hvilke løsningsmuligheder ser Dansk Folkeparti helt konkret?
For det andet vil jeg godt stille hr. Peter Skaarup dette spørgsmål: Hvorfor støtter man ikke Enhedslistens eller SF's forslag til vedtagelse?
De ligger dog langt tættere på det, som hr. Peter Skaarup har givet udtryk for her i dag om militær magtanvendelse og militæraktioner.
De tre partier er jo faktisk stort set enige.
Søren Søndergaard (EL), 1999-04-16:
Jeg kunne egentlig godt tænke mig at få at vide, hvordan hr. Arne Melchior definerer bagklogskab, for ifølge hr. Arne Melchior er det altså et udtryk for bagklogskab at konstatere, at man i de sidste 10 år har haft mulighed for at behandle Milosevic på en anden måde, end man har gjort, og at der ikke alene har været mulighed for det, men i de sidste 10 år også har været diskussion om det, og at det, der er det interessante, er, at de kræfter, der nu støtter denne NATO-intervention, hver eneste gang der har været de diskussioner i de sidste 10 år, har stillet sig på den forkerte side af plankeværket.
Det er jo ikke et udtryk for bagklogskab, når vi f.eks. kritiserer, at man ikke støttede den jugoslaviske befolknings kamp mod Milosevic ved at give asyl til de desertører og militærnægtere, som nægtede at kæmpe hans krig.
Det er ikke et udtryk for bagklogskab.
Det er ikke et udtryk for bagklogskab, men hr. Melchior forlanger retten til på egne vegne, på regeringens vegne og på NATO's vegne at få syndsforladelse for de ting, som man har gjort galt.
Det kan han muligvis få et andet sted; han får det ikke af os.
Peter Skaarup (DF), 1999-04-16:
Må jeg minde hr. Jørgen Estrup om, at regeringen faktisk selv på et tidspunkt har frarådet at tage flygtninge til Danmark, og at UNHCR i denne uge har meddelt, at der ikke er behov for at gøre brug af den særlov, som Folketinget skal behandle senere på dagen i dag, så derfor er det slet ikke aktuelle ting, hr. Jørgen Estrup tager op.
Og opstår der en situation, som ændrer pind nr. tre, ved hr. Jørgen Estrup jo også godt, at så får vi en ny debat i Folketinget, og så skal vi tage nye stillinger til forskellige spørgsmål.
Derfor er det, hr. Jørgen Estrup bringer op, slet ikke aktuelt.
Og så må jeg afslutningsvis sige, at det virker jo egentlig utroligt, at nu vil hr. Jørgen Estrup, der altid har været fortaler for, at det danske forsvar skal decimeres og nærmest nedlægges, bruge det til en hel række operationer i det område, bl.a. indsættelse af landstyrker.
Det virker helt bagvendt på mig, derfor virker det også utroværdigt, og det virker, som om De Radikale i hvert fald slingrer hen ad vejen på det punkt.
Det er det, hvis der ikke kommer flere spørgsmål.
Jeg synes ikke, at Dansk Folkeparti gør det.
Jeg synes, vi fra starten har meldt ud, at vi vil støtte nødhjælp, vi vil støtte hjælpen til flygtninge i området, og vi vil støtte, at man sørger for en snarlig tilbagevenden af flygtninge til Kosovo, som der står i den sidste pind.
Der står ikke noget om, at vi i Danmark skal tage imod en række flygtninge eller tusindvis af flygtninge; der står kun det ene, at den humanitære hjælpeindsats under UNHCR's ledelse fortsættes med henblik på snarlig hjemvenden af flygtninge til Kosovo.
Må jeg minde om, at Dansk Folkeparti i denne uge har støttet et forslag, hvorefter der gives mulighed for, at NATO kan afhjælpe de humanitære problemer, der er i området, bl.a. ved indsættelse af danske soldater, som godt nok ikke skal bruge magt, men har mulighed for det i den sidste ende, hvis det er sådan, at flygtningetransporter eller flygtningehjælp bliver angrebet.
Derfor må jeg melde hus forbi med hensyn til den sidste pind, fordi den faktisk siger det, som Dansk Folkeparti hele tiden har argumenteret for: at flygtningeproblemerne skal afhjælpes i nærområdet, hvilket UNHCR i denne uge jo også har meddelt, og det ser også ud til, at de kan løses i nærområdet.
Så skal jeg svare hr. Svend Aage Jensby med hensyn til, om denne internationale, fredsbevarende styrke må have lov til at anvende magt: Nu er vi altså ude i hypoteserne, men det, vi har sagt under hele debatten, er, at vi mener ikke, man skal indsætte en landstyrke, der skal prøve at rende den serbiske hær over ende, for det kan simpelt hen ikke lade sig gøre.
Vi tror ikke på, at det kan lade sig gøre, og vi tror, ofrene vil være mange gange flere, så derfor kan det ikke hænge sammen.
Jørgen Estrup (RV), 1999-04-16:
Jeg vil godt sige, at når hr. Peter Skaarup står her og roser sig selv for at have klare standpunkter og derefter fortolker den del af vedtagelsesforslaget, som vedrører UNHCR, på en så snæver og entydig måde, at det overhovedet ikke giver mening at sige, at UNHCR skal kunne lede det humanitære arbejde - ja, så giver jeg ikke noget som helst for Dansk Folkepartis humanitære indstilling.
Svend Aage Jensby (V), 1999-04-16:
Kan jeg få et klart svar fra hr. Skaarup: Hvis en international styrke med dansk deltagelse får mandat til at anvende magt, vil man så stemme for en sådan vedtagelse?
Det er den formulering, man normalt bruger, når vi udsender danske styrker til internationale opgaver, nøjagtig den formulering. Hvis magtanvendelse kan komme på tale for at gennemføre operationen, vil Dansk Folkeparti så stemme for det eller ej?
Hvis ikke, er der jo snart ikke ret meget tilbage af vedtagelsen.
Peter Skaarup (DF), 1999-04-16:
Til det sidste fra hr. Jørgen Estrup, der kritiserer Dansk Folkeparti for at have flere standpunkter på én gang
: Jeg tror nok, der er mange, der vil undre sig over, at det skulle komme fra De Radikale, som jo ofte er lidt i tvivl om, hvorvidt de skal stå det ene eller det andet sted i lejren.
Men nok om det.
Når det gælder hr. Estrups syn på, hvordan vi har stillet os i denne konflikt, mener jeg, at vi har haft en klar linje her i Folketinget under hele situationen, lige fra det første beslutningsforslag.
Vi har villet støtte enhver nødhjælpsaktion, ethvert tiltag, der kan rette op på flygtningeproblemerne i området, og vi har stemt for alle de bevillinger på i alt over 200 mio. kr., som Folketinget har givet, for at afhjælpe flygtningesituationen i nærområdet.
Det kan der ikke rokkes ved.
Det, vi har argumenteret imod, er, at man løser denne konflikt med militære midler.
Vi har argumenteret for, at man bruger forhandlingsmidlerne, og hvis hr. Jørgen Estrup nærlæser den vedtagelse, der er fremsat her i dag af regeringspartierne og også af Dansk Folkeparti og andre, står der jo netop intet om brug af militære midler.
Tværtimod står der i den første pind - og det er også til hr. Jann Sjursen, som spurgte, hvad vores løsningsforslag egentlig er - at løsningsforslaget er, at Jugoslavien efterlever FN-resolution 1199 om, at der skal indledes forhandlinger om en varig politisk løsning.
Nu må jeg ikke stille spørgsmål til hr. Jørgen Estrup, men jeg kan vel konstatere, at det også er hr. Jørgen Estrups synspunkt, at uanset hvordan konflikten i øvrigt måtte forløbe, drejer det sig om at skabe en politisk løsning.
På den baggrund kan jeg ikke se, at der kan være nogen uenighed om den tekst, der er fremlagt her i dag.
Det kan godt være, vi er uenige på nogle andre punkter, men det står der altså bare ikke noget om her.
Så skal jeg lige afslutningsvis sige som svar
til hr. Jann Sjursen på spørgsmålet, om vi kan stemme for Enhedslistens eller SF's vedtagelsesforslag: SF's kunne vi i og for sig godt støtte, for det ligner meget det, som regeringen og bl.a. Dansk Folkeparti er kommet med, men det vil vi ikke gøre.
Vi vil selvfølgelig støtte vores eget.
Med hensyn til Enhedslistens forslag til vedtagelse er der, som de fleste nok kan sige sig selv, en hel række ting, som vi ikke vil kunne støtte.
Bl.a. lægger det op til, at vi skal give asyl her i landet til en hel del serbiske desertører og militærnægtere, og det vil ikke være noget, vi kan støtte.
Derfor kan vi desværre ikke være med på den.
Frank Dahlgaard (KF), 1999-04-16:
Hr. Arne Melchior fortjener megen tak for sin tale, ikke bare på grund af formen, men så sandelig også på grund af indholdet.
Man skal passe jo meget på med at drage historiske paralleller, men jeg mener, at hr. Melchior gjorde det på en klog og rigtig vis og på en måde, der giver stof til eftertanke.
Og det er også vigtigt, hvad hr. Arne Melchior understregede: at det heldigvis er det store flertal i det danske Folketing, der står bag regeringens politik i denne sag.
Pernille Frahm (SF), 1999-04-16:
Der er vist ikke nogen herinde i dette Ting, der er i tvivl om, at hr. Arne Melchior mener, hvad han siger, og at han er en fremragende taler.
I talen blev der stillet en række spørgsmål og rettet en række anklager mod bl.a. mig om, at jeg skulle have spurgt, hvorfor man ikke har gjort det, og hvorfor har man ikke gjort det, og hvorfor har man ikke gjort det.
Der var en parallel i hr. Arne Melchiors tale til situationen mellem Tyskland og Vesteuropa i 1930'erne.
Der er en anden side af den parallel, som jeg har prøvet at trække frem hele tiden, nemlig flygtningesituationen, og jeg går ud fra, hr. Arne Melchior er enig i, at det er dét, der er den allerstørste opgave for os i Europa nu: at give et ordentligt svar på, hvad vi skal gøre for de mange flygtninge.
Jeg vil gerne spørge, om hr. Arne Melchior ikke er enig i, at i modsætning til den måde, Europa behandlede flygtninge fra Tyskland på i 1930'erne, skal Europa her i 1990'erne lukke op, så flygtningene kan slippe ud.
Er hr. Arne Melchior ikke enig i, at det er en ganske vigtig opgave?
Søren Søndergaard (EL), 1999-04-20:
Den socialdemokratiske ordfører, hr. Klaus Hækkerup, advarede mod at gå for hurtigt frem bl.a. af hensyn til lokalpolitikerne, som jo også skulle kunne følge med.
Men der vil jeg altså godt advare hr. Klaus Hækkerup mod at undervurdere de socialdemokratiske politikere i Københavns Amt.
Det synes jeg ikke man skal.
De har jo faktisk været i stand til at følge med, og det er jo derfor, at vi i Enhedslisten opfatter os selv som de rene budbringere, for det forslag, vi kommer med, er jo en direkte afskrift af et forslag vedtaget af Socialdemokratiets medlemmer, Venstres medlemmer, De Konservatives medlemmer, SF's medlemmer og Enhedslistens medlemmer i Københavns Amt.
Det er en direkte afskrift, så vi er bare budbringere, så måske var det bedre, hvis hr. Klaus Hækkerup fremover omtalte det som »forslaget fra politikerne i Københavns Amt«.
Og så vil jeg godt lige til sidst spørge hr. Klaus
Hækkerup bare for at vide, hvordan banen er kridtet op: Ligger der nogen forhåndsaftaler med andre partier om det her forslag, eller er der helt åbent spil?
Jann Sjursen (KRF), 1999-04-20:
Kristeligt Folkeparti sad ikke i Folketinget, da Tvindloven blev vedtaget, og heller ikke, da den blev behandlet her i Folketinget.
Men Kristeligt Folkeparti må som alle andre i Folketinget tage Højesterets afgørelse ved dom til efterretning og dermed også medvirke til at få ændret den såkaldte Tvindlov, så den bliver i overensstemmelse med Højesterets dom.
Det arbejdes der på nu, og det medvirker vi gerne til.
Om de advarsler, der allerede lød, dengang Tvindloven blev fremsat, med hensyn til om der var problemer i forhold til grundloven, vil jeg godt sige, at det netop for os viser, at der sådan set ikke er brug for det, som Enhedslisten anviser i sit forslag til vedtagelse, nemlig et lovråd.
Et lovråd kan måske nok føre til en vis konkurrence med Justitsministeriets Lovafdeling, som hr. Søren Søndergaard sagde på et tidligere tidspunkt i debatten, men egentligt nye juridiske argumenter tror jeg ikke der kommer på banen i forhold til, hvad vi oplever fra interesseorganisationer og enkeltpersoner m.v., der gerne - og heldigvis for det - blander sig i den juridiske eller den retsikkerhedsmæssige debat om de forslag, vi behandler i Folketinget. Dermed være også sagt, at vi fra Kristeligt Folkepartis side ikke kan støtte det forslag til vedtagelse, som Enhedslisten har fremsat.
Vi ønsker ikke et egentligt lovråd.
Men det er da klart, at i kølvandet på Højesterets dom er vi, som alle andre også må være interesseret i det her i Folketinget, ekstra påpasselige med at se på de juridiske aspekter og de ting, som kommer fra Justitsministeriets Lovafdeling, når grundlovsmedholdelighed og forholdet til internationale konventioner skal vurderes.
Med disse ord vil vi afvise Enhedslistens forslag til vedtagelse.
Søren Søndergaard (EL), 1999-04-20:
Jeg snakker bare til referatet, så det er sådan set ligegyldigt.
Men så er problemet, at der ikke er nogen konsekvens i den konservative holdning.
Når man siger nej til et lovråd og samtidig siger, at ministeren skal tage et ansvar, men ikke fremlægger noget om, hvad der skal ske, så betyder det, at man har bragt sig selv i en utrolig behagelig situation.
Man kan altid fremover som opposition have en undskyldning parat og sige: Det er ministerens ansvar, det er ham, der har lokket os på gale veje, og det kan vi i øvrigt ikke gøre noget ved.
Det synes vi er en lille smule billigt.
Det samme gælder selvfølgelig Fremskridtspartiet, som også siger, at regeringen har ansvaret, men som ikke drager nogen konklusion af den ansvarspålæggelse.
Vi synes, at når man har et ansvar, må det få nogle konsekvenser, hvis man gør noget, der er forkert.
Derfor synes vi, det er mærkeligt med de partier, som har så travlt med at understrege, at regeringen har et ansvar, men ikke vil tage nogen konsekvenser af det.
Vores konklusion er som bekendt en anden.
Vores konklusion er at sige, at det først og fremmest er Folketinget, som må påtage sig ansvaret, og det er de enkelte folketingsmedlemmer.
Derfor gælder det om at skabe en situation, hvor vi som folketingsmedlemmer har de bedste muligheder for at lave vores vurderinger.
Det kan vi gøre dels ved at få noget rådgivning fra Justitsministeriets Lovafdeling, men vi kan så sandelig også gøre det ved at etablere et lovråd.
Det lovråd kan, som hr. Aage Frandsen har nævnt, sammensættes på forskellige måder.
Det kan være et åbent råd.
Det kan være et råd, der sammensættes fra gang til gang.
Det afgørende er, at dér vil der blive mulighed for at få en uafhængig rådgivning, som kan vejlede folketingsmedlemmerne. Så vil vi komme frem til den situation, hvor folketingsmedlemmernes underskrift på, at de vil overholde grundloven, bliver forpligtende, i modsætning til det, vi ser nu, hvor folketingsmedlemmer skriver under på, at de vil overholde grundloven, og så gør de det ikke.
Når de så bliver fanget med hænderne nede i kagekassen, siger de, at det er regeringens skyld.
Det synes vi ikke er særlig værdigt.