runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Hans Peter Baadsgaard (S), 1998-01-30:
Det kommer nok ikke bag på nogen, at også Socialdemokratiet afviser det foreliggende forslag, for det vil ifølge Lejelovskommissionens beregninger og vurderinger medføre en gennemsnitlig huslejestigning på 39 pct. og i Københavnsområdet på op til 60 pct., og det vil give en samlet forøgelse af huslejeindtægterne til udlejerne på 5 mia. kr. og forårsage en stigning i boligstøtteudgifterne på 1¼ mia. kr. og på grund af prisstigningerne på ejendommene give en formueforøgelse på 40 mia. kr. til ejerne af boligejendommene, og det er endda efter, at der fra 1973 til 1995 har været en prisstigning på disse ejendomme på 433 pct.
Og som også boligministeren var inde på, er det jo klart, at et socialt ansvarligt parti ikke kan byde befolkningen dette og især ikke, når man ved, at de, der bor i disse lejligheder, i stor udstrækning er de økonomisk dårligst stillede.
Mange pensionister vil formentlig notere sig, at det her er Fremskridtspartiets bud på, hvordan deres huslejevilkår skal være fremover.
Så vi afviser forslaget.
Men jeg vil alligevel sige tak til Fremskridtspartiet, fordi det giver os lejlighed til at få det her frem, så vi nu ved, hvad der er Fremskridtspartiets boligpolitik, når den skal udformes i lovforslag, men det er givet noget, vi ikke vil støtte.
Keld Albrechtsen (EL), 1998-01-30:
Fremskridtspartiets forslag er efter Enhedslistens opfattelse
udtryk for et ideologisk betinget fremstød.
Det er en bestemt gruppe af de mindste indkomster, man vil ramme, nemlig lejerne i det private udlejningsbyggeri, og det er en bestemt, ganske lille gruppe af kapitalejere, som man så vil tilgodese med øgede profitter.
Det er et enkelt og forståeligt synspunkt, et forældet synspunkt ganske vist, men meget forståeligt at tage stilling til, og det er klart, at Enhedslisten i alle henseender må vende sig imod et sådant fremstød.
Det er ikke så meget det, at Fremskridtspartiet fremsætter et sådant forslag, for Fremskridtspartiet tilhører jo den alleryderste højrefløj og repræsenterer de synspunkter, der nu engang er på det område, men at Det Konservative Folkeparti og Venstre slæber efter Fremskridtspartiet i en sådan sag, ja, jeg vil ikke sige, det er overraskende, for det er jo den vej, også Venstre og De Konservative støt og roligt har bevæget sig i de senere år, længere og længere ud mod højreafgrunden, men det sker dog i et accelererende tempo.
Det, der giver anledning til virkelig bekymring, er imidlertid den radikale ordførers udtalelser, for hun giver jo et signal om, at man vil medvirke til en modereret liberalisering.
Hun halser i virkeligheden også et lille stykke efter Fremskridtspartiets kampagne, og så begynder det at blive alvorligt, for så kommer det formentlig til at indvirke på det lovforslag, som ministeren for et øjeblik siden bebudede at han snart ville fremsætte.
Fremskridtspartiets forslag kan vi forhåbentlig stemme ned.
Men hvis regeringen nu begynder at vakle i troen - uanset hr. Baadsgaards hæderlige indsats i dag i debatten; det vil jeg gerne understrege - og det radikale signal er udtryk for det indhold, som er på vej til Folketingets bord i form af ministerens forslag, så kan man jo desværre ikke sige, at Fremskridtspartiet har handlet forgæves i denne her sag, og så er vi altså ude i noget meget, meget alvorligt efter min opfattelse.
Jeg håber, det var en fortalelse eller en forkert formulering, der sneg sig ind i den radikale melding, men jeg må indrømme, at jeg blev meget foruroliget, da jeg hørte det.
Det er jo ikke så mange år siden, vi forhandlede, Enhedslisten, SF, Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre, netop om genudlejning
, og når der så kommer et signal af den art nu fra Det Radikale Venstres side, et knæfald over for borgerlig tankegang, så bliver jeg altså bekymret.
Vi vil i hvert fald følge dette her nøje, og som hr. Villy Søvndal gjorde opmærksom på, vil SF og Enhedslisten fremsætte et forslag til en ny lejelovgivning, som vi mener vil kunne danne et fornuftigt udgangspunkt for den debat, vi
skal have.
Erling Oxdam (V), 1998-01-30:
Vi synes, tiden er ved at nærme sig, hvor man må liberalisere ved indgåelse af nye lejemål.
Måske kunne man lave et ændringsforslag undervejs, så det ikke var alle lejemål, men kun visse større lejemål, måske på 100 m2 og derover - det har været på tale tidligere - og måske kan også andre forslag komme ind.
Men selve ideen om, at nu må det være nok med at føre socialpolitik via boligpolitikken er faktisk rigtig, og derfor vil vi godt drøfte dette lovforslag.
Det skal kun være ved nye lejemål, og allerede af den grund må ikrafttrædelsesbestemmelsen jo også rettes til den 1. april eller den 1. juli.
Det skal kun være fremadrettet.
I modsætning til, hvad der er tilfældet i vores erhvervslejelovforslag, hvor der altså ikke findes noget huslejenævn, for det er der jo ikke i erhvervslejemål, siger man her, at er der en lejer, der er utilfreds, så kan lejeren gå til huslejenævnet og ud fra grundsætningerne om misforholdsleje med henvisning til aftalelovens § 36, som før har været brugt i domspraksis, altså få ændret de indgåede lejeforhold og lejevilkår, og det synes jeg i og for sig er en beskyttelse, som man ikke kan se væk fra.
Der er altså en huslejenævnsprøvelse.
Så også på det punkt synes jeg lovforslaget fortjener en velvillig behandling i Boligudvalget.
Der kan selvfølgelig rettes den indvending, at der endnu ikke helt er lejligheder nok, specielt i Københavnsområdet, og at prisen derfor måske kan komme for højt op i visse tilfælde, men dér er det, jeg siger
: Kunne vi så ikke drøfte, at det kun skal gælde visse større lejemål, hvor mange bor alt for billigt, og hvor de sagtens kunne betale noget mere, og hvor der således ikke er sociale hensyn at tage. Det synes jeg vi skal have med, når vi drøfter dette lovforslag nærmere.
Hans Peter Baadsgaard (S), 1998-01-30:
Det er jo de klare meldingers dag, og jeg vil da også gerne takke Venstres ordfører, hr. Erling Oxdam, for en helt klar melding, for jeg forstår, at også Venstre er indstillet på at give den besked til f.eks. pensionisten, der gerne vil flytte i stuen på grund af et svækket helbred, at det altså vil medføre, at den pågældende pensionist skal acceptere en huslejestigning på 60 pct.
Villy Søvndal (SF), 1998-01-30:
Ja, man skal passe på dårligt kammeratskab, og nu hørte jeg, at Venstre gik lige i fælden, men det er jo godt for klarhedens skyld.
Og jeg vil egentlig bare bede hr. Oxdam bekræfte, at det »endnu ikke« dækker over, at Lejeloftskommissionen siger, at boligmætningstidspunktet først vil indtræde i år 2030.
Vi taler altså om 32 år, hvor vi skal have det frie marked til at virke i en situation, hvor der er mangel på boliger.
Så var det ikke en underdrivelse at sige, at der p.t. ikke lejligheder nok, for det vil jo være situationen i mange år, medmindre hr. Oxdam har en anden statistik end den, Lejelovskommissionen har.
Og i den forbindelse vil jeg bede om en oplysning:
Betyder det så også, at Venstre - og i øvrigt også Fremskridtspartiet, men nu er det jo Venstres ordfører, der er tale om - vil være med til at betale den boligstøtteregning, der følger med, eller skal de ældre selv betale for denne liberalisme?
Kim Behnke (FP), 1998-01-30:
Hr. Erling Oxdam var inde på, at der på nuværende tidspunkt ikke er tilstrækkelig mange lejemål, bl.a. i København.
Så er mit spørgsmål til hr. Oxdam: Med den faglige viden, hr. Oxdam har, er det så ikke Venstres vurdering, at i det øjeblik udlejere fik lov til at opkræve en leje, som var langt mere markedsbestemt end den, vi kender i dag, vil der være bygherrer, som vil gå i gang med at sørge for, at der bliver et større udbud af lejemål, og at det her forslag derfor faktisk kan være med til at fremskynde, at der kommer flere lejemål på markedet, frem for, som SF peger på, at vi er langt inde i det næste årtusinde, inden vi har nået mætningspunktet.
Erling Oxdam (V), 1998-01-30:
For at tage hr. Kim Behnke først vil jeg sige, at det jo i øvrigt også er nævnt i bemærkningerne til lovforslaget, at forslagets vedtagelse formentlig vil medføre øget byggeri og dermed en billiggørelse, når der er større udbud.
Og med hensyn til hr. Hans Peter Baadsgaards spørgsmål om fru Hansen, der vil bytte lejlighed, vil jeg sige, at der jo stadig væk vil være boligsikring, så der vil stadig væk være mulighed for, at man kan dække det ind.
Vi har jo det gamle udtryk, at vi ikke så gerne giver støtte til mursten, men hellere til personer.
Så den stilling, som en lejer har i forvejen, skal selvfølgelig ikke ødelægges ved sådan et bytte, og dér må der laves overgangsregler.
Og jeg mener, at der vil være social balance i dette lovforslags gennemførelse derved, at der i dag er en lang række små, dårlige lejligheder, som det endog er svært at leje ud.
Så det forhold, at der først er en mætning af markedet i år 2020 eller 2030, passer ikke, for der er allerede nu besvær med at udleje visse lejlighedstyper.
Så hvis man især koncentrerer sig om, at dette lovforslag skal gælde ikke blot luksuslejligheder, men også andre større lejligheder, er der social balance i det.
Og det er klart, at det kan medføre en noget øget boligsikring, men på den anden side er huslejen i Danmark altså blevet holdt kunstigt nede igennem mange år, og man har ført en politik, hvorefter det var næsten umuligt at komme over et vist niveau, og dér må vi se at nærme os friere forhold.
Så det vil jeg sige vil være til at lede i en fornuftig planlægning.
Hans Peter Baadsgaard (S), 1998-01-30:
Skal det forstås sådan, at Venstre er indstillet på at kompensere lejerne fuldt ud for at fastholde den sociale balance?
For hvis det ikke er tilfældet, er det jo kun ord, men det må vi jo tage, som det lød: at Venstre mener, at de vil kunne kompenseres.
Forslagsstillerne kan ikke mene det, for de vil afskaffe boligsikringen, altså boligstøtten til dem, der ikke er pensionister, og dér vil de så sige: Jamen pensionisterne skal have noget mere i boligydelse.
Det andet spørgsmål er, om det egentlig er det her lovforslag, hr. Oxdam mener at han skal fremme, for lovforslaget her bygger jo på forslagsstillernes forventninger, og de er forkerte.
De bygger jo på forventninger om, at huslejerne ikke vil stige, men jeg forstår på hr. Oxdam, at han netop vil have det her lovforslag for at få huslejerne sat op, for det vil markedet have godt af.
Er det korrekt opfattet?
Erling Oxdam (V), 1998-01-30:
Jeg går ud fra, at hr. Baadsgaard har læst lovforslaget igennem, og det er jo kun lejemål, der indgås fra lovens ikrafttræden eller en i loven fastsat dato, og dermed er det altså en langsom proces.
Og hvem siger, at folk vil give mere.
Det er jo ikke sikkert.
Det er jo ikke sådan, at fordi det bliver givet frit
- men det vil stadig væk sige med huslejenævnsadgang - stiger lejen lige pludselig på én gang og dermed også det samlede niveau. Jeg kan ikke love fuld dækning, men netop hvis man forbedrer lovforslaget med det, som jeg nu for tredje gang siger: at det ikke gælder alle lejemål, men kun en vis type - og det kunne jeg altså tænke mig at foreslå - vil det jo ikke have nogen som helst sociale virkninger, for dér er lejeniveauet i forvejen deroppe, hvor det ikke har egentlig social betydning.
Villy Søvndal (SF), 1998-01-30:
Det er jo ikke ligefrem tankens klarhed, der præger de to ordførere, der er tilhængere af forslaget: På den ene side betyder det stigninger, og på den anden side betyder det ikke stigninger.
Alt efter sit temperament kan man så vælge at tro på enten hr. Kim Behnke eller hr. Erling Oxdam, og det skal jeg ikke blande mig i.
Har de virkelig taget så grueligt fejl i Lejelovskommissionen, at det slet ikke passer, og at vi skal tro mere på hr. Erling Oxdam og hr. Kim Behnke?
Om boligstøtten vil jeg bare sige, at man jo tit hører Fremskridtspartiet bryste sig af at ville værne om de gamle.
Men det gør man ikke med det her forslag.
Der er nemlig en række af de ældre, der vil støde mod boligydelsesloftet, og disse ældre kommer altså til at betale stigningen fuldt ud.
Hans Peter Baadsgaard (S), 1998-01-30:
Hr. Erling Oxdam bryster sig med, at det her kun vil komme langsomt, men det betyder så alligevel, at det vil komme, og da vi har en flyttefrekvens på vist nok 10-12 pct., går der jo ikke mange år, før mange lejligheder er omfattet af de regler her.
Men jeg har forstået på hr. Oxdam, at han mener, at det ikke skal være alle lejligheder, men kun nogle af dem.
Men skal det alligevel forstås sådan, at hr. Oxdam støtter det lovforslag her, eller hvad er Venstres stilling til det?
Hr. Oxdam siger også, at huslejerne måske slet ikke vil stige, men i sin foregående bemærkning sagde hr. Oxdam, at vi skal fremme det her for at få huslejerne til at stige, så de tilpasser sig markedet.
Så jeg synes, det er lidt uklart, hvad det er, Venstre står for i denne sag, ud over at man gerne vil have fri huslejefastsættelse.
Erling Oxdam (V), 1998-01-30:
Så det er altså ikke helt ukendt, at der er områder inden for lejelovgivningen, hvor der er fri lejefastsættelse. Og jeg har netop taget forbehold med hensyn til de mindste lejligheder af sociale grunde, og derfor kan jeg kun støtte forslaget, hvis vi får en bestemmelse om, at det ikke gælder alle lejligheder, men kun nogle dyrere lejligheder, altså større lejligheder.
Så jeg mener, at det er højst tænkeligt, at der slet ikke kommer nogen særlig lejeforhøjelse for de små, billige lejligheder, som jeg siger at der har været udlejningsbesvær med mange steder.
Men de skal forbedres, og dér er det jo stadig væk således, at bliver der tale om forbedringer og moderniseringer, så skal der betales mere i leje.
Det, som hr. Villy Søvndal siger om, at Lejelovskommissionen mener, at det vil medføre huslejestigninger på 60 pct. i København, sætter jeg spørgsmålstegn ved, det tror jeg ikke rigtig på, for det er jo bare en prognose og ikke noget bevis.
Og i det omfang der kan blive tale om en stigning for ældre, når de vil indgå lejemål, må der være nogle ordninger,
helst ikke for langvarige, for vi skulle jo se at få normaliseret boligmarkedet, således at markedsmekanismen i en vis grad kommer til at fungere, men stadig væk med mulighed for at klage til huslejenævnet.
Og det er jeg yderst tilfreds med at man bevarer, således at det altså er huslejenævnet, der kan tage stilling til § 36, altså misforholdsleje.
Det synes jeg er udmærket, men nu er det bare med et andet kriterium end det hidtidige, omkostningsbestemt leje, og de hidtidige principper, det lejedes værdi.
John Vinther (KF), 1998-01-30:
Det Konservative Folkeparti ser med sympati på dette lovforslag, og vi kan give det principiel tilslutning.
Vi deler fuldt ud den opfattelse, at tiden er løbet fra en midlertidig boligreguleringslov, og vi deler den opfattelse, at hele den private udlejningssektor er præget af overregulering og detailstyring.
Og for nu at svare hr. Hans Peter Baadsgaard, inden han går på talerstolen for at stille mig spørgsmålet, kan jeg lige så godt sige: Jo, det vil medføre huslejestigninger. Og jeg synes, der er grund til at bemærke, at Lejelovskommissionen jo i sin rapport netop peger på den sammenhæng, der er mellem detailstyringen, altså det, at markedsprisen med hensyn til huslejerne er holdt kunstigt nede, og så det efterslæb, der er med hensyn til modernisering og vedligeholdelse, og de mobilitetshæmmende virkninger, der er af den overregulering, der er i dag.
Så det vil medføre huslejeforhøjelser.
Men det vil ikke slå igennem i det omfang, som Lejelovskommissionen peger på, for heller ikke Det Konservative Folkeparti ønsker, at en fri huslejedannelse skal omfatte alle lejligheder.
Vi er også af den opfattelse, at der skal være visse kvalificeringsgrader.
Så det vil ikke slå igennem med 39 pct. på landsplan, sådan som Lejelovskommissionen peger på, for det forudsætter en fuldstændig fri huslejedannelse for alle lejemål.
Det Konservative Folkeparti har det principielle udgangspunkt, at huslejen skal afspejle markedslejen.
Folk skal med andre ord betale det for at bo, som det nu engang koster.
Det betyder selvfølgelig ikke, at alle skal betale det, det koster for at bo, men det betyder, at så må man bruge andre regelsæt, f.eks. regelsæt om individuel boligstøtte, til at hjælpe de mennesker, der har sociale behov i den retning.
Men som sagt er vi i udgangspunktet principielt enige med forslagsstillerne og kan støtte lovforslaget, men vi ønsker dog visse modificeringer a la dem, som også hr. Erling Oxdam på partiet Venstres vegne gjorde rede for.
Erling Oxdam (V), 1998-01-30:
Dér må jeg så sige, hvad jeg ikke fik sagt før: Der er jo opstillet beregninger over, at der altså også vil blive et stigende skatteprovenu hos de udlejere, der får den øgede leje, således at der ifølge nogle beregninger vistnok endda bliver overskud i samfundsøkonomien, når skatten betales, sammenholdt med, hvad der bliver at betale i boligsikring og boligydelse til dem, der kommer til at betale en større leje.
Så det mener jeg altså hviler nogenlunde i sig selv.
Jeg vil også gøre opmærksom på, at det stadig væk er sådan, at lejen i privat udlejningsbyggeri pr. kvadratmeter er langt lavere end lejen i tilsvarende lejemål i almensektoren.
Dér er det jo således, at der tit er besvær med at få lejlighederne lejet ud, og det er, fordi man mange steder bygger dyrt og administrerer dyrt.
Så der er altså stadig væk et spænd mellem den private sektor og den almennyttige, og der er altså plads til en rimelig lejeforhøjelse, men den skal også være rimelig, og jeg gentager: ikke i bestående lejemål, kun ved nye lejemåls indgåelse.
John Vinther (KF), 1998-01-30:
Lad mig bare kort sige, at jeg ikke deler hr. Villy Søvndals mareridtsudgave af, hvordan fremtidens boligmarked vil se ud ved en delvis liberalisering af lejeloven.
Men så vil jeg spørge hr. Villy Søvndal: Nu har jeg ikke lyst til at gøre det til en stor debat om den indbyggede boligstøtte, men er det ikke korrekt, som også hr. Oxdam var inde på, at Lejelovskommissionens beregninger viser, at nettoprovenuet for staten er et plus, fordi de stigende skatteindtægter fra udlejerne opvejer de øgede udgifter til boligstøtte?
Er det ikke korrekt?
Og jeg må også sige, at jeg har lidt vanskeligt ved at forstå den virkelighed, hr. Villy Søvndal befinder sig i med hensyn til, hvem der bebor hvilke lejligheder, for jeg har ikke den oplevelsen, at det er de såkaldt fattige i dette land, der bebor de store herskabslejligheder til en meget billig penge.
Det er ikke min oplevelse.
Og må jeg spørge hr. Villy Søvndal, om hr. Villy Søvndal ikke kan se noget problem i, at vi gennem mange år har haft en huslejeregulering her i landet, der har gjort, at visse mennesker, der er så heldige at have vundet i boliglotteriet, i dag kan sidde i meget store lejemål til meget billige penge?
Villy Søvndal (SF), 1998-01-30:
Med hensyn til spørgsmålet om, hvorvidt den øgede indtjening vil blive modsvaret af et tilsvarende skatteprovenu,
skal jeg egentlig bare sige: Der er jo trosfrihed i dette land, og jeg synes, det er en ganske interessant argumentation, at disse midler vil komme hjem igen via skatterne, for jeg deltog i pressemødet, da man fremlagde Lejelovskommissionens betænkning, og det var lige præcis det punkt, der fremkaldte størst morskab på det pressemøde.
Og med hensyn til diskussionen med hr. Erling Oxdam og måske også i nogen grad med hr. Vinther om, hvorvidt man synes, boligen skal være et spekulationsobjekt, som de, der ejer boligen, har ret til at tjene penge på, eller man synes, boligen grundlæggende er en menneskeret, også for mennesker med små indkomster, også for mennesker, der ikke har ret meget, vil jeg sige, at det er dér, vore veje skilles afgørende.
Og dermed vil jeg henvise til hr. John Vinthers sidste spørgsmål, om de sociale konsekvenser: De er altså meget klare i Lejelovskommissionens betænkning.
Og det er vel også klart nok, for man får jo nogle boliger til en pris, som mennesker på overførselsindkomster ikke er i stand til at betale, og de bliver så klumpet sammen i resten af boligerne, dvs. enten de sociale boliger eller den del af de private udlejningsboliger, der ifølge hr. Oxdams model ikke bliver givet fri.
Og hvis man er bekymret over det, som hr. John Vinther afsluttende var bekymret over, nemlig at der ikke er cirkulation nok, og at der ikke er noget retfærdighedsprincip, så har vi jo foreslået, at der indføres ventelister, hvor man kan skrives op til en privat udlejningsbolig, og hvor man står efter anciennitet, for så vil man nemlig være ude af det også for SF uønskelige i, at har man gode bekendtskaber, kan man nogle steder komme ind i en privat udlejningsbolig. Så det vil vi gerne forhandle med De Konservative om.
Dorit Myltoft (RV), 1998-01-30:
Forslagsstillerne skriver i bemærkningerne til lovforslaget: »Sidst regeringen forsøgte sig med en større reform, i 1994, måtte den give op, og i stedet blev der nedsat en lejelovskommission i den tro, at eksperterne kunne løse den politiske knude.
Det kunne kommissionen selvfølgelig ikke.
Forslag, der stritter i hver sin retning, er blevet resultatet.«
Det sidste ser vi i Det Radikale Venstre som en fordel, for det vidner om, at mange sten er blevet vendt, og at det herefter er op til det politiske system at afveje argumenterne over for hinanden.
Det Radikale Venstre stod bag forslaget om en lejelovskommission netop for at få hele lejelovsområdet belyst.
Det skulle sikre en fyldig baggrundsviden til en ordentlig reform, så vi kunne undgå hovsaløsninger og lapperier.
I Det Radikale Venstre arbejder vi med en model til en modereret liberalisering af lejeboligmarkedet med en høj grad af regelforenkling ud fra den tankegang, at lejere bør kunne forstå den lejelov, som de er afhængige af.
I det lys er det vigtigt at sikre, at der i en lov om leje af boliger er et lejerbeskyttelseshensyn og en høj grad af beboerdemokrati for at sikre balancen mellem de forskellige interesser.
Endelig er der også samfundshensyn at tage, således at også det private udlejningsmarked er med til at løfte sociale opgaver.
Det spørgsmål, som Fremskridtspartiet rejser, fører til et helt isoleret forslag, som ikke er set som del af en samlet reform.
Det Radikale Venstre kan ikke støtte lovforslaget.
Kim Behnke (FP), 1998-01-30:
Hr. Albrechtsen mente, det var Fremskridtspartiet, der havde argumenter fra fortiden.
Problemet for hr. Albrechtsen er, at det er Enhedslisten, der stadig væk ikke er nået længere end til dinosaurusstadiet.
Hvis hr. Albrechtsen husker, hvad vi har været udsat for i denne her folketingssamling af gode begivenheder, så har regeringen med Socialdemokratiets og Det Radikale Venstres opbakning fremsat et forslag på erhvervslejeområdet, som, da det blev foreslået første gang af Fremskridtspartiet for fem og seks år siden, blev afvist med fnys i Folketingssalen.
Nu bliver det en kendsgerning.
Udviklingen går imod en liberalisering og væk fra hr. Albrechtsens dinosaurussyn og marxistiske, forældede filosofier.
De hører ikke længere hjemme i det moderne samfund.
Derfor har jeg et spørgsmål til hr. Albrechtsen: Mens der er ventelister med folk, der gerne vil bo hos disse kapitalister, disse fæle, private udlejere,
hvordan kan det så være, at f.eks. Brabrand Boligforening er nødt til at stoppe tusindkronesedler ned i lommerne på borgerne for overhovedet at få dem til at bo derude?
Hvordan kan det være, når folk står i kø for at få lov til bo hos de fæle kapitalister?