runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jørn Pedersen (S), 2003-12-09:
Jeg vil gerne takke fru Tove Videbæk for en varm ordførertale og sige, at jeg er ked af, at hendes parti ikke kan støtte det forslag, vi er medforslagsstillere af.
Men det, der bringer mig herop, er sådan set mere en konstatering af vores stillingtagen, når vi når til afstemningen.
Jeg kan sige, at vi naturligvis agter at støtte det forslag, vi selv er med i, men vi agter at stemme imod regeringspartiernes og Dansk Folkepartis forslag til vedtagelse.
Vi synes faktisk, at det, når vi taler om fremtiden, er meget, meget lidt konkret, for at sige det på jysk.
Hvis jeg skulle sige det på nudansk, ville jeg sige, at det er direkte tyndt.
Vi møder op med fire punkter, som vi synes burde være indsatsområder, men deres er faktisk kun noget, der kan minde om en hensigtserklæring, hvorimod der er meget om fortidens bedrifter.
Men fremtiden siger man ikke så meget om.
Så det agter vi at stemme imod.
Flemming Oppfeldt (V), 2003-12-09:
Det, som jo sker, er, at kommunerne beskriver deres egen opgave, hvad det egentlig er, de som kommune gør for de ældre.
Det bliver beskrevet, og det er det arbejde, der sker ude i kommunerne.
Så kan kommunerne derefter lægge en standard.
Selvfølgelig skal de overholde loven, men kommunerne kan lægge en standard, der er langt over loven, hvis de har lyst til det.
Det vil sige, at kommunerne har mulighed for at lægge nogle forskellige serviceniveauer.
Inden for disse serviceniveauer kan hver enkelt kommune så have frit valg.
Det vil sige, at kommunerne har mulighed for forskellige udbud.
Der bliver konkurrence om disse udbud, og borgerne har
den mulighed at have andre end den kommunale leverandør, dvs. mere end den enlige offentlige virksomhed.
Sådan ser hverdagen ud, også når vi kommer nogle måneder og år frem.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-12-09:
Der bliver jo lejlighed til at drøfte den sag under et samråd, som jeg forstår der skal være i Udvalget for Forretningsordenen.
Der går jeg ud fra, at man drøfter alle aspekter.
Som sagt har jeg ikke mere at føje til den sag.
Elisabeth Arnold (RV), 2003-12-09:
Jeg var glad for at høre ministerens svar på det sidste spørgsmål fra fru Pia Kjærsgaard om bestræbelserne for at få integreret de flygtninge, der har fået asyl i Danmark.
Vedrørende spørgsmålet om diskrimination vil jeg gerne spørge ministeren, om han kan bekræfte, at det er sådan, at vores almindelige sociallovgivning jo er sådan, at de sociale myndigheder kan bevilge hele og halve fripladser til daginstitutioner og til andre institutioner, hvis det er godt for barnet, altså hvis man skønner, at der i det konkrete tilfælde er behov for det i den pågældende familie.
Kan disse tilbud fra sociallovgivningens side også omfatte kontingent til fritidsaktiviteter f.eks. i sportsklubber?
Bertel Haarder (V), 2003-12-09:
Hvis ikke drøftelserne i næste uge fører til noget, kan man selvfølgelig overveje det, som fru Elisabeth Arnold her nævner.
Men noget af det gode ved det frivillige idrætsarbejde er jo, at det ligger uden for folkeskolen.
Det ligger uden for det sociale system.
Her gælder der helt andre regler.
Her er man på lige fod i en helt anden grad.
Alle betaler kontingent og skal køres til fodbold og skal have fodboldstøvler og tøj osv.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Elisabeth Arnold (RV), 2003-12-09:
Det handler om forholdene for det danske mindretal i Sydslesvig, hvor vi har set nogle svar fra ministeren på nogle spørgsmål, som efterlader meget uklarhed; hvor man ikke er helt klar over, om der overhovedet er nogen som helst fordel for danske sydslesvigere i at skifte til dansk statsborgerskab.
Ja, man må nærmest sige, at man må fraråde danske sydslesvigere at skifte til dansk statsborgerskab, fordi de derved vil blive betydelig dårligere stillet med hensyn til familiesammenføring, end hvis de beholdt deres tyske statsborgerskab. Jeg vil gerne høre, hvilken kommentar ministeren har til det.
Bertel Haarder (V), 2003-12-09:
Hvis der er nogle svar, der er uklare, er jeg selvfølgelig beredt til at afgive nogle mere klare svar.
Det, som jeg har understreget i Jyllands-Posten, i JydskeVestkysten og i Flensborg Avis, er, at den begunstigelse, som der længe har været i forhold til dansksindede i Sydslesvig, fortsætter uændret og ubeskåret.
De har en særlig adgang til statsborgerskab osv., som andre tyske statsborgere ikke har, og det agter vi ikke at lave om på på nogen som helst måde.
Om der så skulle være en eller flere, som på grund af forskelle i lovgivning mellem Danmark og Tyskland ser en fordel i at vente med at blive dansk statsborger, er der jo ikke noget mærkeligt i.
Der er jo også folk, som ser en fordel i at udnytte de forskelle, der findes mellem dansk og norsk lovgivning og dansk og svensk lovgivning.
Sådan er det jo i alle grænseområder.
Det kan jeg tale med om.
Jeg er selv vokset op i det dansk-tyske grænseland.
Elisabeth Arnold (RV), 2003-12-09:
Nogle af svarene er lidt vanskelige.
Jeg vil læse en af sætningerne højt, som gælder en person fra det danske mindretal, som har boet i Sydslesvig: Det vil ikke ved vurdering af tilknytningskravet tale imod at anse den pågældende som havende større tilknytning til Danmark end til Tyskland.
Betyder det, at bopæl i Tyskland tæller som tilknytning til Danmark og ikke som tilknytning til et andet land end Danmark?
Vil det sige, at der er særregler, som gør, at danske sydslesvigere tæller med, som om de havde boet i Danmark, eller tæller det med, som om de havde boet i Tyskland, hvad de jo vitterlig har?
Bertel Haarder (V), 2003-12-09:
Hvis det må være tilladt i denne spørgetid - for ministre skal møde uforberedt - at tage et forbehold,
vil jeg sige: Ja, meningen er, at det at have været dansksindet i Sydslesvig skal være lige så godt som at have været det i Danmark.
Men jeg tager et forbehold, for jeg har ikke haft lejlighed til at at forberede mig, jeg må jo ikke forberede mig på denne spørgetid.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2003-12-09:
Nu kan ministeren sådan set henholde sig til nogle af de svar, ministeren har givet, og dem har man da i hvert fald lov til at forberede sig på.
Deri står der netop, at hvis man tilhører det danske mindretal, så tæller det, at man er medlem af det danske mindretal, med i ens tilknytning til Danmark.
Og så er det, jeg er interesseret i at vide
: Hvordan gør man den størrelse op - altså det danske mindretal?
Hvordan måler man, at man er dansksindet?
Hvordan skal myndighederne sidde og vurdere, om man nu er tilstrækkelig dansksindet til, at de år, man har opholdt sig i Tyskland, syd for grænsen, rent faktisk kan tælle med i ens tilknytning til Danmark?
Bertel Haarder (V), 2003-12-09:
Hvis man f.eks. har været medlem af Sydslesvigsk Forening eller af Sydslesvigsk Vælgerforening, har betalt kontingent, står i kartoteket, så er det jo efter min mening fuldgyldig dokumentation.
Så det synes jeg egentlig ikke er så vanskeligt.
Men hvis der er en, der ikke har været medlem af en eneste dansk forening, men som har stemt på det danske mindretals parti, SSV, så ligger det lidt tungere med bevisgrundlaget.
Jeg ved ikke, om der i disse tilfælde er mulighed for at indkalde vidner og få folk til at give attest på, at man har været dansk hele livet osv.
Det ved jeg ikke, men det skulle såmænd ikke undre mig, om der er en smutvej også for dem, som ikke har været medlem af foreningerne, for vi har altid ført en meget liberal og en meget forstående politik over for det danske mindretal.
Elisabeth Arnold (RV), 2003-12-09:
Jeg vil godt fortsætte lidt i forbindelse med retsgrundlaget
for, hvordan man opfatter eller behandler de danske sydslesvigere.
For det, at man ikke kan bevise, hvordan ens sindelag har været, kan jo så betyde, enten at man må sige, at som udgangspunkt er alle, der er bosat i de områder, hvor SSV stiller op, potentielle danskere, fordi de kan stemme på det pågældende parti, eller også må vi sige, at så skal der laves en særregel.
Eller også skal man faktisk igennem en retssag, hvor der skal føres vidner for, om man nu også er dansksindet nok.
Har integrationsministeren fantasi til at forestille sig, at der ligefrem skal gennemføres forhør eller nogle former for bevisførelse for, at man er dansksindet nok for at kunne blive omfattet af de danske familiesammenføringsregler for danske sydslesvigere?
Det lyder for mig som noget fuldstændig absurd, som ikke er udtryk for en særlig liberal tankegang.
Bertel Haarder (V), 2003-12-09:
Grunden til, at jeg ikke er særlig velorienteret om denne praksis, især ikke, når jeg ikke havde mulighed for at forberede mig, er, at vi overhovedet ikke har lavet om på noget som helst. Disse regler følger ældgammel praksis, hvor man begunstiger medlemmer af det danske mindretal i Sydslesvig.
De spiller jo også en rolle i forbindelse med adgangen til det danske uddannelsessystem og adgangen til den danske uddannelsesstøtte.
At der så er en parallel i enkelte tilfælde i forhold til adgangen til familiesammenføring, ændrer jo intet ved den gode, gamle praksis, vi har haft, og som vi skal beholde.
Jesper Langballe (DF), 2003-12-09:
Jeg vil for det første spørge ministeren, om han er enig med mig i, at vi som nation virkelig skylder det danske mindretal i Sydslesvig temmelig meget, og at den gamle praksis derfor må siges at være moralsk velbegrundet.
Det var det ene.
Det andet er i forlængelse af ministerens svar til fru Elsebeth Gerner Nielsen.
Der vil jeg spørge, om ikke ministeren er enig med mig i, at her i kongeriget er partitilhørsforhold heldigvis ikke betingelse for noget som helst i det offentlige liv, gudskelov, men at i Sydslesvig stiller det sig anderledes, der er medlemskab af SSV og også af SSF på en helt anden måde et spørgsmål om national identitet, det er en bekendelse til den nation, man virkelig tilhører, og at der derfor ikke ligger noget overgreb i at gøre disse medlemskaber til noget afgørende.
Bertel Haarder (V), 2003-12-09:
Det vil jeg gerne bekræfte.
Disse medlemskaber kan være en godtgørelse af, altså en dokumentation for, at man føler sig tilknyttet det danske arbejde og derfor er dansksindet. Så vil jeg også støtte det første, hr. Jesper Langballe sagde, nemlig at denne meget gamle praksis er velbegrundet, og den strækker sig jo vel at mærke ikke kun ned til Langballig Au, men helt ned til Ejderen.
Elisabeth Arnold (RV), 2003-12-09:
Men det nye er jo præcis, Bertel Haarder, at der kommer tilknytningskrav ved familiesammenføringsansøgninger, og det betyder, at danske statsborgere fremover skal opfylde nogle tilknytningskrav for at kunne få deres egen ægtefælle til Danmark, og de tilknytningskrav skal nu også gælde for danske sydslesvigere; det har de aldrig skullet før.
Der skal opfyldes nogle krav om bopæl i så og så lang tid i landet.
Det vil sige, at det jo bliver afgørende for en dansk sydslesvigers familiesammenføring, om vedkommende kan opfylde bopælskravet, og hvis vedkommende har boet i Tyskland, så har vedkommende ikke boet i Danmark.
Det er det, der er problemet, og det vil sige, at det er dårligt for danske sydslesvigere at blive danske statsborgere.
Derved får de ringere vilkår, end de ville have, hvis de var forblevet tyske statsborgere.
Bertel Haarder (V), 2003-12-09:
Nu bliver jeg så nødt til at sige det, selv om jeg ikke har lyst til det: Det er jo ikke den nuværende regering, der har opfundet tilknytningskravet for udenlandske statsborgere, det er den tidligere regering, hvori Det Radikale Venstre sad.
Dér blev tilknytningskravet opfundet, og derfor har det også under SR-regeringen været praktiseret i forhold til det tyske mindretal, og der er ingen forskel i den måde, hvorpå det praktiseres over for familiesammenføring som indført af den tidligere regering, og så den måde, det praktiseres på over for SU, altså uddannelsesstøtten, og uddannelsesoptagelse.
Det er en helt banal problemstilling, som i øvrigt findes overalt i Europa.
Ungarn har f.eks. meget store mindretal i nabolandene, altså ungarske mindretal i nabolandene, hvor man har tilsvarende begunstigelser for medlemmer af disse mindretal i Ungarn ved adgangen til ungarske universiteter osv. Så der er intet specielt i det, vi taler om her, og det er indført under den tidligere regering, hvor det blev praktiseret uden problemer i flere år, før denne regering tiltrådte.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2003-12-09:
Jeg er nødt til lige at starte med en forklaring.
I den tidligere regering var det sådan, at udlændinge skulle opfylde tilknytningskravet.
Det skulle medlemmer af det danske mindretal af gode grunde ikke, for det, medlemmer af det danske mindretal gjorde, var, at hvis man ønskede at knytte sig tættere til Danmark, så blev man dansk statsborger, og som dansk statsborger, vil jeg gerne sige til integrationsministeren, skulle man ikke opfylde tilknytningskravet.
Det ganske nye nu er, at medlemmer af det danske mindretal, som vælger at blive dansk statsborger, nu skal opfylde tilknytningskravet.
Det vil jeg gerne have ministerens bekræftelse af: at medlemmer af det danske mindretal, som i en sen alder bliver danske statsborgere, skal opfylde tilknytningskravet.
Bertel Haarder (V), 2003-12-09:
Nu er det jo ikke alle, som tilhører det danske mindretal, der ønsker at blive danske statsborgere.
De kan have mange gode grunde til ikke at ville være danske statsborgere, så derfor er spørgsmålet ikke helt så fiffigt, som det var tænkt.
Jeg har lyst til at sige, at hvis ikke fru Pia Kjærsgaard er alt for meget imod det og taler alt for meget om det, så tror jeg heller ikke, der er særlig mange andre, der har ondt af, at man for en afgrænset gruppe i en afgrænset periode, hvor der er en god begrundelse, giver den lille håndsrækning, at man giver et gratis introduktionstilbud til danske idrætsklubber.
Det tror jeg ikke der er mange der kan have noget imod, helt ærligt.
Så vil jeg gøre opmærksom på, at vi jo har masser af andre særforanstaltninger for nyankomne.
De får
gratis danskundervisning i 3 år, de får jo også stor hjælp til at få en bolig, de får faktisk mere hjælp til at få en bolig, end andre får, og de får undervisning i danske samfundsforhold osv.
Det gør vi jo ikke bare for deres skyld, det gør vi også for det danske samfunds skyld, for vi vil gerne have dem med i det danske samfund, sørge for, at de får et netværk, så de også får lettere ved at finde et job.
Pia Kjærsgaard (DF), 2003-12-09:
Jeg føler ikke, at ministeren forholder sig til det, som er utrolig vigtigt også i denne her sag, den diskrimination, som nogle danskere kan føle.
Det forstår jeg godt at man, med god grund, kan føle.
Jeg vil stadig væk fremhæve den særregel, som vi fik afskaffet, om, at når man kom til Danmark og skulle have en bolig, havde man et retskrav på en bolig inden for 3 måneder.
Den er afskaffet, og det er godt, for det gav problemer i det danske samfund.
På samme måde ser jeg altså det her, at det kan give problemer.
Jeg vil godt høre, om ministeren ikke har forholdt sig til den tankegang, at det i stedet for kan ærgre, det kan skabe uro, splid og splittelse i stedet for samling.
Bertel Haarder (V), 2003-12-09:
Som jeg sagde tidligere, er jeg meget opmærksom på det sidste, fru Pia Kjærsgaard talte om.
Vi skal være meget omhyggelige med afgrænsningen, der skal være en meget velbegrundet afgrænsning i forhold til andre børn og også i forhold til den periode, vi taler om. Hvad angår det første, fru Pia Kjærsgaard spurgte om, vil jeg gøre opmærksom på, at det trods alt er det store flertal af dem, som har fået asyl, der bliver her.
Blandt asylsøgerne får det store flertal jo ikke asyl, de skal hjem, det er ikke dem, vi taler om.
Men blandt dem, der har fået asyl, er det trods alt sådan, at langt de fleste bliver.
Skulle der nu være nogle børn, som kommer ud for, at der bliver fred i hjemlandet, og at de bliver sendt hjem, efter at de har haft asyl i Danmark i et par år eller tre,
så har de jo ikke taget skade af, at de har været med i en boldklub i Danmark.
Al erfaring viser desværre, at selv om man fulgte fru Elsebeth Gerner Nielsens råd og satte starthjælpen op, ville forældrene antagelig ikke bruge penge på deres børns medlemskab af idrætsforeninger og penge til fodboldstøvler, fodboldtøj osv.
Det er det, der er anledningen til, at jeg har haft en dialog med idrættens organisationer.
Det er et meget beklageligt problem, som skader integrationen, at mange udenlandske forældre ikke prioriterer deres børns medlemskab af danske foreninger tilstrækkeligt højt.
Det kan vi ikke i almindelighed gøre noget ved af de grunde, som fru Pia Kjærsgaard her så udmærket har redegjort for, men der er måske en gruppe nyankomne, som har et særligt behov for at være med, hvor man også klart kan sige, at der er en sandsynlig trangssituation.
Anders Samuelsen (RV), 2003-12-09:
Jeg vil stærkt anbefale Venstres ordfører at få fat i den meget, meget kloge kronik af tidligere minister fru Britta Schall Holberg.
Det står bl.a. her til diskussionen om frit valg, at hvis det alene er en politisk opgave at levere ensartede ydelser uden hensyn til nuanceret afvejning af lokale ønsker, hensyn og behov, har de folkevalgte overflødiggjort sig selv og reduceret borgerne til kunder i en købmandsforretning med frit valg på alle hylder.
Det er den advarsel, hun kommer med.
Tværtimod bliver man jo nødt til at være meget specifik med hensyn til, hvad det er for nogle ting, man lægger ud til andre, for ellers er det vel ganske vanskeligt at finde ud af, om man får leveret varer for de penge, som man sender af sted.
Så et lidt mere nuanceret svar på: Hvad er det, Venstre vil gøre ud over at have den her fokus på traditionel tankegang omkring socialpolitik?
Kan vi få nogle bud på det, eller stander man helt i våde?
Jens Peter Vernersen (S), 2003-12-09:
Da undersøgelseskommissionen jo ikke er nedsat endnu, vil jeg godt spørge statsministeren: Hvor meget vidste statsministeren egentlig om det skattehul, som nu har været så meget omtalt?
Når jeg spørger, er det jo, fordi der står i det svar, der blev givet til Folketinget, at det, at et element fra en tidligere lovgivning fra Socialdemokratiet ikke indgår i L 99, ikke i sig selv indebærer, at regeringen til enhver tid nødvendigvis vil være modstander af at gennemføre det pågældende forslag.
Dermed er det ikke kun skatteministeren, men regeringen, der har besluttet det.
Er det noget, man har drøftet i regeringens økonomiudvalg?
Eller hvordan er det kommet til udtryk, siden man bruger den formulering?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-12-09:
Jeg må sige til hr. Jens Peter Vernersen, at det har jeg ikke kendskab til.
Jeg kan i det hele i denne her sag henholde mig til, hvad jeg har sagt tidligere, og jeg har ikke mere at føje til.
Jens Peter Vernersen (S), 2003-12-09:
Nå, men så vil jeg godt spørge statsministeren, om statsministeren så vil sikre, at det punkt også indgår i kommissoriet, sådan at det bliver undersøgt af undersøgelseskommissionen.
Thomas Adelskov (S), 2003-12-09:
Jeg håber, at statsministeren kan afse tid til at svare på det spørgsmål, jeg har.
Af pressen er det fremgået, at den tidligere pressechef for kirkeministeren, Henrik Gade Jensen, har fået 6 måneders løn, efter han selv fratrådte sin stilling.
Jeg skal også spørge, om statsministeren var orienteret om det og har godkendt den ordning.
Endelig skal jeg spørge statsministeren, om statsministeren synes, det er en god idé, at man, når man opsiger sin stilling, får 6 måneders løn.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-12-09:
Jeg har forstået på denne sag, at kirkeministeren efter omstændighederne har fundet det på sin plads, at pressechefen fortsat skal oppebære løn frem til udgangen af maj måned 2004.
Og det har jeg ingen som helst bemærkninger til.
Thomas Adelskov (S), 2003-12-09:
Jeg spurgte også, om statsministeren var orienteret om, at pressechefen fik sådan en aftrædelsesordning, inden den trådte i kraft, og om statsministeren syntes, det er en god idé.
Det kunne vi måske få i anden omgang.
Så vil jeg gerne spørge statsministeren: Hvad er det for nogle omstændigheder, der gør, at en medarbejder kan få 6 måneders løn efter selv at have fratrådt en stilling?
Der kommer jo overenskomstforhandlinger på det offentlige område.
Det kunne være interessant at spørge statsministeren, om det er en ordning, som statsministeren mener generelt skal indføres i den offentlige sektor, så man, når man opsiger sit job fra det offentlige, skal have 6 måneders fratrædelsesløn.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-12-09:
Jeg har ikke haft noget kendskab til det pågældende arrangement.
Det er en personalesag i Kirkeministeriet, som jeg naturligvis ikke blander mig i.
Jeg har ingen bemærkninger til, at kirkeministeren efter omstændighederne har fundet det rigtigt at lave den ordning.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2003-12-09:
Det, jeg selvfølgelig er optaget af, er den særlige historiske situation, det særlig danske, der altid har været gældende, når vi taler om det danske mindretal, nemlig at ethvert medlem af det danske mindretal kunne være sikker på at blive behandlet akkurat lige så godt som andre danske statsborgere.
Ministeren har faktisk også sagt, at sådan ville det fortsat være.
Ministeren har bl.a. til Flensborg Avis sagt, at så længe der sidder en sønderjyde som integrationsminister, så kan man være helt tryg, og det vil sige, at medlemmer af det danske mindretal ikke skulle opfylde de samme krav som f.eks. andre udlændinge, der har boet i Danmark.
Med andre ord vil jeg gerne have ministerens bekræftelse
af, at medlemmer af det danske mindretal, som søger dansk statsborgerskab, fra nu af qua en helt ny historisk situation er dårligere stillet end andre danske statsborgere.
Thomas Adelskov (S), 2003-12-09:
Der sidder mange offentligt ansatte ude i landet, som er interesseret i at vide, om statsministeren synes, det generelt er en god ordning, at man som offentligt ansat, når man opsiger sin stilling, kan modtage 6 måneders løn bagefter.
Synes statsministeren, det er en god idé, og er det noget, regeringen vil lægge op til bliver indføjet i forbindelse med de kommende offentlige overenskomstforhandlinger?
Det vil sige, at statsministeren kunne være indstillet på, at man i de offentlige overenskomster f.eks. åbnede op for, at man generelt indførte en ordning om, at man efter nogle givne omstændigheder kunne modtage op til 6 måneders løn, efter at man er fratrådt sin stilling?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-12-09:
Det har jeg overhovedet ikke udtalt mig om.
Det står helt for hr. Thomas Adelskovs egen regning.
Jeg sagde, at det netop må bero på en konkret vurdering af de konkrete omstændigheder i den konkrete sag.
Det har jeg forstået er det, kirkeministeren har gjort.
Og det har jeg ingen bemærkninger til.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Pia Kjærsgaard (DF), 2003-12-09:
Det drejer sig om den meddelelse, man kunne se på forsiden af Jyllands-Posten lørdag, om at integrationsministeren skal have et møde med idrætsforeningerne, og hvor integrationsministeren mener, at flygtninge- og indvandrerbørn skal have tilbudt gratis idrætsundervisning.
Nu synes jeg selvfølgelig også, at det altid er godt at dyrke idræt, at sport er en god ting.
Men jeg må sige, at jeg og Dansk Folkeparti vender os imod ideen om at tilbyde gratis idræt til en gruppe i det her samfund, og jeg vil godt høre, hvad der er ministerens intentioner med det her. Jeg kan forstå, at der skal være et møde.
Har det fundet sted?
Og hvordan forestiller ministeren sig, at det skal fungere?