Lene Espersen (KF), 2005-12-09:
Man kunne næsten efter førstebehandlingen af L 65 få lyst til at være en lille smule ondskabsfuld og sige, at hvis det, der er blevet sagt her fra talerstolen, skal stå til troende og være udtryk for, hvordan man ser på det reelle, faktuelle indhold af lovforslaget, så er der et meget, meget stort flertal for at stemme for det her lovforslag.
Jeg må sige, at jeg synes, det er beskæmmende, at debatten i dag i lang tid omhandlede spørgsmål om, hvorvidt vi autoriserede folk til at blive juridiske rådgivere og gav dem en blåstempling til at yde juridisk rådgivning.
Det er jo slet, slet ikke det, det her lovforslag handler om.
Derfor tror jeg, at jeg må indlede med at sige, hvad gældende lov er.
I dag kan enhver nedsætte sig som juridisk rådgiver.
I dag ydes der juridisk rådgivning, ligesom der ydes økonomisk rådgivning.
Når det gælder økonomisk rådgivning, er der ingen regulering overhovedet.
Når det gælder juridisk rådgivning i dag, er der ingen regulering ud over vinkelskriverloven, der gør, at man ikke kan markedsføre sig selv og reklamere for sine produkter.
Det vil altså sige, at forbrugeren i dag er i ingenmandsland; i dag har forbrugeren ikke nogen beskyttelse, hvis han går til en juridisk rådgiver.
Det kan være en revisor, der rådgiver om skattespørgsmål af juridisk karakter; det kan være en ejendomsmægler, der rådgiver om boligspørgsmål i forbindelse med en bolighandel, noget, der betyder meget for folk, og som nok er den største økonomiske beslutning, man træffer i løbet af sit liv.
I alle disse spørgsmål er der ingen regulering i dag.
Hvad handler det her lovforslag så om?
Ja, det er rigtigt, hvad Venstres ordfører fra Danmarks Liberale Parti indledte med at sige, at dette er en liberalisering.
Dette her er et spørgsmål om at sikre, at der er en mere åben og et mere frit marked for forbrugerne at vælge imellem i det marked, der hedder juridisk rådgivning.
Derfor åbner vi op for markedsføring, altså mulighed for at reklamere.
er der et begrænset antal, der yder juridisk rådgivning, men er der ikke flere, der vil forsøge at nedsætte sig som juridiske rådgivere, hvis der bliver mulighed for at markedsføre?
Det kan man da håbe på, for det er jo det, der er meningen med lovforslaget, altså at der skal komme flere produkter på markedet til gavn for forbrugeren.
Jeg har sådan set ingen fine fornemmelser, for der er andre mennesker, der har en anden uddannelsesmæssig baggrund, som ganske udmærket kan yde rådgivning i en lang række sager uden at have studeret jura, i hvert fald i længere tid på universitetet, men man kan jo efterfølgende dygtiggøre sig.
Der har været kritik af, hvordan forbrugerne så bliver beskyttet, og jeg synes altså, at det er beskæmmende i dag ikke at høre – jeg tror ikke engang, at hr. John Dyrby fra Socialdemokratiet var inde på det i lovforslaget – hvad der nu som forbrugerforbedrende elementer er indsat i lovgivningen for at sikre forbrugerne mod plattenslagerne.
Vi har i lovforslaget indsat elementer og de centrale regler for god skik.
Vi kræver nu, at alle aftaler, også for dem, der yder juridisk rådgivning i dag, skal udarbejdes skriftligt for fremtiden.
Rådgiveren skal i aftalen oplyse, om den pågældende er ansvarsforsikret.
Så der er en lang, lang række informationer, som forbrugeren skal have, som skal gives i skriftlig form eller anden form, hvilket gør, at forbrugeren kan orientere sig og kan se, hvad aftalen indeholder.
Derudover holder Forbrugerombudsmanden tilsyn med området.
Vi udvider Forbrugerklagenævnets kompetence, så juridisk rådgivning kommer med.
Jeg synes, det er fint nok, at der er politisk uenighed, men at stå her fra talerstolen og sige, at nu er der frit spil for alle plattenslagere, er ikke fremmende.
Det fremmer altså ikke debatten her i Folketinget, hvis ikke vi bare nuancerer tingene en smule.
Jeg mener, at der er taget en lang række initiativer, som er med til at beskytte forbrugeren og med til at sikre andre juridiske rådgivere og forbrugere mod plattenslagerne.
Der er en mulig hed for at kunne sætte ind, både via Forbrugerombudsmanden og via Forbrugerklagenævnet, men selvfølgelig også ved at forbrugeren selv, før man overhovedet indgår en aftale, bliver opmærksom på, hvad det er for en person, man sidder over for.
I det hele taget synes jeg, at vi skal være lidt forsigtige med – det løb meget hurtigt her i debatten – at de nok alle sammen er nogle plattenslagere.
Jeg tror, at der er mange, der sidder og lidt får en skrubtudse i halsen, hvis de lytter til debatten i dag, for der er folk, der i dag yder juridisk rådgivning, som der ikke er nogen som helst grund til at se ned på eller tale dårligt om.
Der er muligvis plattenslagere, som vil forsøge at nedsætte sig i den her branche, ganske som der er det inden for alle andre brancher, vi kender i det danske samfund, og dem må vi så gøre hvad vi kan for at holde udenfor.
Det spørgsmål, som så har været til meget, meget stor debat i dag, har været om ansvarsforsikring.
Det er korrekt, at Forbrugerrådets største anke, må man nok sige, har været spørgsmålet om, hvorvidt der skulle være en obligatorisk ansvarsforsikring.
Typiske eksempler er revisoren, der yder en vis type rådgivning; det kan være ejendomsmægleren, der yder rådgivning; det kan være en bedemand, der specialiserer sig inden for dødsboområdet, og som dér kan yde noget rådgivning.
Og der kan jeg da godt forstå, at forsikringsselskaberne siger, at de ikke er i stand til ligesom at give en standardforsikring til den meget, meget forskellige kreds af personer.
Det kan også være, at der er en person, som har dygtiggjort sig, men som ikke har nogen særlige uddannelsesmæssige kvalifikationer, og forsikringsselskaberne kender ikke til det.
Han kan i dag godt yde juridisk rådgivning, og det, der er pointen, er, at han så måske ikke kan få en ansvarsforsikring med det samme.
Det er nok så langt, som vi kan komme.
Vi kan ikke tvinge forsikringsselskaberne til at udbyde en forsikring til en person, som de endnu ikke har set hvordan agerer på markedet.
Der er også andre, der har været inde på spørgsmålet om autorisation og uddannelse, og jeg forstår det godt, for man kunne sige, at det jo var en ekstra beroligelse, hvis man sagde, at vi satte nogle uddannelses- eller autorisationskrav op, der i hvert fald var med til at lægge et eller andet niveau, der gjorde, at det var sværere for dem, der har onde hensigter, at komme ind på markedet.
Det, der er problemet med at indføre en sådan model, er jo, at der så bliver en eller anden institution, der skal være en slags gatekeeper for, hvem der overhovedet må være på markedet, men det kunne også foranledige forbrugeren til at tro, at det er en slags statsgodkendt ordning, hvis man kan skrive: Jeg er statsautoriseret efter den og den ordning.
Det kunne måske foranledige forbrugeren til at tro, at denne person har været igennem et særligt forløb.
Derfor tror jeg ikke, at autorisations- og uddannelsesvejen er den bedste vej at gå, hvis det, man tænker på, er forbrugersikkerhed.
Jeg kan høre, at der i dag er et meget bredt flertal med stor skepsis over for lovforslaget, og det giver selvfølgelig også mig anledning til at gå tilbage og overveje nærmere, hvordan den videre behandling skal være af lovforslaget, så jeg tilgodeser noget af den kritik, der har været.
Men jeg synes bare, at vi må være enige om, at det her lovforslag ikke handler om, hvorvidt man kan blive juridisk rådgiver eller ej, for det kan man allerede i dag.
Det handler om, hvorvidt man skal have lov at markedsføre sig.
I og med at der kommer markedsføring, kan vi spørge: Hvilke yderligere krav kan vi stille for at sikre forbrugerne mod, at det er de forkerte personer, der nedsætter sig som juridiske rådgivere og forsøger at tjene penge på det?
Her har jeg redegjort for, hvad lovforslaget indeholder af begrænsninger og af andre regler, der skal være med til at sikre forbrugerne.
Set i det lys håber jeg også, at Folketinget konstruktivt vil arbejde videre.
Jeg takker for den forholdsvis konstruktive melding, der i hvert fald var fra Dansk Folkeparti og fra Det Radikale Venstre, til at arbejde videre med forslaget, så det kan vinde tilslutning ved en senere behandling her i Folketinget.