Jørn Jespersen (SF), 2002-05-21:
Der kom jo ikke nogen konklusion på det der midlertidige intermezzo, men det gør der forhåbentlig på et senere tidspunkt.
Jeg vil gerne helt overordnet sige, at i SF ser vi på den globale situation på den måde, at der over de sidste årtier på den ene side er sket store fremskridt.
Mange mennesker er blevet løftet ud af fattigdom, mange miljøproblemer er kommet mere i fokus, og en del af dem er oven i købet på vej til mere eller mindre at blive løst.
På den anden side har vi stadig væk nogle meget store globale udfordringer foran os.
Denne konstatering af, at der både sker fremskridt og stadig er store udfordringer foran os, skal ikke betyde, at vi giver op, som nogle måske er tilbøjelige til.
Og den skal heller ikke betyde, at vi, som andre foreslår, læner os tilbage og håber på, at det hele går over af sig selv.
Tværtimod er det vores opgave at se udfordringen i øjnene og gøre det til en del af den nødvendige politik at få løst opgaverne, og det gode er jo, at vi i virkeligheden godt ved, hvilke løsninger der skal til.
Det er et spørgsmål om politisk vilje at få dem gennemført.
Jeg håber meget, at der er bare én af de tilstedeværende ministre, der vil høre de spørgsmål, som SF har til regeringen, så vi har en minimal chance for at få svar på spørgsmålene.
Man kan godt vælge bevidst at sige, at man ikke vil svare, men jeg synes i hvert fald, at man skal have muligheden for at gøre det.
Tak for det.
Det første område er frihandel: Er der planer om fra regeringens side at komme med konkrete udspil, f.eks. om, hvornår de mindst udviklede lande skal have fuld fri adgang uden told og kvoter til de udviklede landes markeder, ikke bare for EU's vedkommende, men for alle de rige landes vedkommende i stil med det, som vi har gjort på en utilstrækkelig, men dog påbegyndt måde i EU?
Er der sådan nogle planer?
På ulandsbistandens område: Vil man gøre noget for, at der kommer faste tidsplaner, hvor hvert enkelt land skal leve op til 0,7-pct.-målsætningen, sådan at hvert enkelt land forpligter sig til sin egen handlingsplan for, hvornår man lever op til 0,7 pct.?
Vil regeringen inden Johannesburg på Danmarks vegne komme med vores målsætning for at foregå andre lande med et godt eksempel, eller vil der stadig væk i Johannesburg være usikkerhed om Danmarks langsigtede linje?
Det ville være rart at få afklaret.
Med hensyn til miljøet: Vil man klart fastslå, at det er de rige landes forpligtelse at gå forrest i afkoblingen, og at det er de rige landes forpligtelse at hjælpe udviklingslandene med at leve op til de miljøaftaler, de indgår i?
Vil man arbejde for, at institutionerne bliver styrket på miljøområdet, så vi får den overvågning af miljøaftaler, der er nødvendig, hvis vi skal have en chance for, at aftalerne rent faktisk bliver overholdt og implementeret? Det fjerde område, som jeg gerne vil bede om svar på, er: Hvordan forholder man sig rent forhandlingstaktisk til USA, som jo hidtil virker som det land, der er mest indstillet på at forhindre, at der overhovedet kommer en løsning?
Sagt lidt kort: Foretrækker regeringen en aftale med indhold uden USA, eller foretrækker den en aftale uden indhold med USA?
Det bliver man jo på et tidspunkt nødt til at beslutte sig for.
Med hensyn til Kyoto mangler vi svar på, hvordan man vil håndtere det: Vil man aktivt arbejde for, at Kyoto fuldstændig udgår, det synes jeg ville være helt forkert og at svigte lederskabet, eller vil man leve op til det, som man hidtil burde have stået for, nemlig at milleniumdeklarationens ordlyd bliver skrevet ind, og hvis USA ikke kan leve med det, må USA lave en fodnote?
Det vil jeg gerne bede om et svar på. Jeg har flere gange spurgt til menneskerettighederne og påpeget den inkonsekvens, der er i regeringens linje på det område.
Når det drejer sig om Eritrea, kan man bare slette hele bistanden; når det drejer sig om svin til Kina, er det ikke vigtigt; når det drejer sig om Det Danske Center for Menneskerettigheder, er det lidt afhængigt af, hvornår man spørger.
Så hvad er egentlig dybere set den danske opfattelse af menneskerettighederne og sammenhængen med udvikling og vækst?
Det er nogle af de spørgsmål, som jeg ikke synes, at debatten endnu har afklaret, og som jeg håber, at enten statsministeren eller udenrigsministeren vil svare på.
Nu har jeg i hvert fald konstateret, at statsministeren har hørt spørgsmålene.
Tak for det.