Aage Frandsen (SF), 2001-01-30:
Det her forslag er i modsætning til det, vi havde før, noget nyt.
Det har vi ikke set før.
Når det gælder det, som er punkt 3, er der tale om tanker, som tidligere er kommet til udtryk, netop i forbindelse med at Folketinget havde en behandling i 1995 af forslag om forbud mod at offentliggøre karakterer ved gymnasierne.
Når det drejer sig om de andre ting, som er nævnt i forslaget, altså større gennemsigtighed, åbenhed vedrørende fagudbud og læseplaner, værdigrundlag, pædagogisk udgangspunkt, evaluering osv.
og nogle ting dér, jamen så kan man da vurdere, om man kan gå videre i retning af den åbenhed, som allerede er sket, og af gennemsigtighed.
Det, der så i den forbindelse er interessant at forholde sig til, er, i hvilket omfang det bliver mere gennemsigtigt ved offentliggørelse.
Altså kan man virkelig se, hvad det drejer sig om?
Der har vi jo diskussioner på andre tidspunkter i Folketinget.
Der er nemlig nogle, der siger, at der er noget, der ikke skal offentliggøres, fordi man slet ikke kan forstå det alligevel, og derfor skal det ikke offentliggøres.
Det har de partier, der nu foreslår det her, ment, når det drejer sig om den slags ting, men der kunne eksakte oplysninger bruges til noget.
Man kan altid godt diskutere, hvad det er for en information, man får ved at få nogle bestemte oplysninger.
Det samme kan man sige om en række andre ting, men nu diskuterer vi altså de her ting.
Vi afviser ikke, at man kan gå videre, når det drejer sig om 1, 2 og 4. Når det drejer sig om 3, forudsætter det jo ved offentliggørelse af karakterer, at man så har en større viden om, hvad den uddannelsesinstitution indeholder
, end man ellers ville have.
Jeg erkender, at karakterer godt kan sige noget om den enkelte person.
Hvis man som hr. Brian Mikkelsen har fået en karakter, som lå i den pæne ende, og så en anden karakter, der lå i den dårlige ende, siger det nok noget om den pågældende hr. Mikkelsen på det tidspunkt med hensyn til flid
og standpunkt og en række andre ting, så jeg afviser ikke, at karakterer kan sige noget.
Derimod vil jeg nok sige, at det er noget tvivlsomt, hvor meget karakterer i folkeskolen er værd.
Det bliver nok lettere at sige noget om, når man kommer
længere hen i uddannelsen.
Så det er ikke noget med, at vi afviser, at man overhovedet kan bruge karakterer.
I folkeskolen synes vi ikke det er fornuftigt, men vi har jo et folkeskoleforlig, og derfor har vi selvfølgelig karakterer.
Og så tror man, at hvis der står 8 et sted og 7 et andet sted, jamen så er den skole med 8 nok bedre end den med 7. Det, man ikke ved, er jo, at der kan være en række forudsætninger, nemlig at de børn eller unge, eller hvem vi taler om, der går i skolen med 8, er en anden type børn og unge end dem, der går i den med 7.
Der er jo nogle, der har nogle bestemte forudsætninger, og nogle har nogle andre forudsætninger.
Det kan også være, at der er nogle andre kvaliteter end det, der kan måles ved karakterer.
Det kan der sagtens være.
Jeg vil sige, at det, man burde vælge sin folkeskole ud fra, i det omfang man overhovedet kan vælge, for der er nogle, der har svært ved at vælge i forhold til, hvor de bor her i landet, er en række andre ting, nemlig at man trives, man har det godt, man er glad, og så er det sådan set ikke så afgørende, om man får et 7-tal eller et 8-tal.
Det er helt andre kvaliteter, der ligger i det.
Og det er derfor, at en diskussion om karaktergennemsnit som noget, der skulle være noget, man skulle benytte sig af, ser vi ingen grund til. Hr. Brian Mikkelsen sagde, at det bare var en af mange ting, og så undrer jeg mig meget over, hvorfor det skal med. Nej, det gør jeg jo ikke, for det er jo en måde, som ikke mindst Venstre mener man kan profilere sig på, nemlig at skolerne skal have de der måleenheder til karakteren.
Så vil jeg godt kvittere for, at man i bemærkningerne her har noteret, at hvis det skal indføres for folkeskolens vedkommende, så kræver det accept af folkeskoleforligskredsen.