runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Naser Khader (RV), 2002-02-06:
Først til hr. Jørgen Winther: Vi mener faktisk, at regeringen hellere skulle koncentrere sig om at styrke og reformere det offentlige sundhedsvæsen og forholde sig til de fundamentale problemer, f.eks. personalekapacitet og de overordnede strukturer, frem for at søge løsningen i nogle urealistiske krav om mere aktivitet.
Til fru Birthe Skaarup: Med hensyn til ventelisteproblematikken er der frit sygehusvalg lige nu, men der er i øjeblikket store forskelle mellem de forskellige amter, og det tyder på, at det frie sygehusvalg ikke bliver udnyttet godt nok.
Eksempelvis tager det i Nakskov 8 uger at få behandlet galdesten, hvor det tager 50 uger i Nykøbing Falster, og der er kun 55 km mellem de to sygehuse.
Lene Garsdal (SF), 2002-02-06:
Jeg er klar over, at de medicinsk elektive patienter også kan få del i ordningen her, men min argumentation var netop, at det kun er en ud af fem, der er en elektiv medicinsk patient.
SF sagde i sin ordførertale, at vi er glade for, at der bliver tilført sektoren ekstra midler, men at glæden er behersket, fordi vi gerne havde set midlerne brugt på anden vis.
Så vil jeg gerne høre, om det ikke er rigtigt forstået - jeg har ikke hørt ministeren svare på det - at det medicinske område, som i store træk ikke står med ventelister, får en dårligere behandling, fremfor hvis forslaget ikke var lavet.
Jette Bergenholz Bautrup (S), 2002-02-06:
Jeg vil da godt spørge ministeren, om jeg har forstået ministeren ret, at man også påtænker at give økonomiske midler til de afdelinger, hvor kapaciteten simpelt hen er øget til bristepunktet.
Har jeg forstået det ret?
Line Barfod (EL), 2002-02-06:
Jeg skal først præcisere, at Enhedslisten har en række spørgsmål, vi skal have afklaret, før vi tager stilling til forslaget.
I forhold til selve proceduren for forslaget opfatter jeg det sådan, at når man i Folketinget har nogle tidsfrister og høringsrunder osv., er det for at sikre kvaliteten af lovtilblivelsen.
Det handler ikke om, at man har nogle formalia bare for at have nogle formalia, men det er for at sikre, at de love, vi laver, også bliver udformet på en måde, så de ikke modvirker det resultat, vi vil opnå.
Bl.a. vil jeg gerne se høringssvarene for at sikre mig, at vi ikke får skruet et system sammen, hvor man kan spekulere i kassetænkning i stedet for at sikre, at pengene på bedst mulig måde kommer patienterne til gode.
Så vil jeg gerne vende tilbage til spørgsmålet om patientrettigheder.
For mig er der stor forskel på, om man har de samme rettigheder som patient, eller om man er omfattet af en forsikringsordning.
Hvis man bare er omfattet af en forsikringsordning, hvor man selv skal rejse kravet over for forsikringsselskabet og eventuelt føre sag ved domstolene, er det noget andet end de patientrettigheder, man har inden for det offentlige system.
Derfor vil jeg gerne høre, om man får de samme rettigheder, som hvis man var blevet behandlet på et offentligt sygehus.
Tove Videbæk (KRF), 2002-02-06:
Hensigten med det her forslag er at gøre klar til en såkaldt saltvandsindsprøjtning på 1,5 mia. kr., og formålet med den ekstra tilførsel af økonomiske ressourcer er jo at nedbringe ventetider.
I bemærkningerne til lovforslaget udtrykkes den opfattelse, at de alt for lange ventelister skyldes en ubalance mellem behandlingsmulighederne og befolkningens berettigede forventninger.
Ifølge bemærkningerne har dette to årsager.
På den ene side har bevillingerne på sygehusområdet simpelt hen været for små, og på den anden side skyldes miseren i høj grad også strukturelle problemer.
Derfor lægger L 64 også op til strukturelle forandringer i sygehusvæsenets funktionsmåde, og det er Kristeligt Folkeparti helt tilfreds med.
Disse strukturelle forandringer i sygehusvæsenet er helt nødvendige, for vi ved jo, at der på en lang række områder er store problemer i sygehusvæsenet i nogle amter.
Der er problemer med ventelisterne som nævnt, men der er også problemer med, at kræftbehandlingen halter bagefter, og der er problemer med, at operationsstuer står tomme fra allerede midt på eftermiddagen, ja, vi hører endda fra nogle steder, at der på nogle sygehuse dømmes stilledage, det vil sige, at lægerne ikke må få lov at operere flere dage i træk.
Der er også nogle steder, hvor man er mere kreativ, og så gør man sådan, at man begrænser tilgangen til narkoselæger eller opvågningsstuer, sådan at der ikke kan opereres.
Der er overenskomster, der er flaskehalse, der er arbejdstilrettelæggelse og planlægning og arbejdsgange, der skal laves bedre, der er lægeuddannelse, der trænger til opkvalificering, der er patientforløb, der skal gøres bedre.
Der er rigeligt at tage fat på, når vi taler om forandringer.
Derfor glæder det også mig at se, at der nylig er oprettet et nyt toplederakademi på initiativ af Amtsrådsforeningen.
Og det lyder jo alt sammen godt.
Kristeligt Folkeparti ønsker, at den enkelte patient skal være omdrejningspunktet for sygehusvæsenet, Kristeligt Folkeparti finder de lange ventelister uacceptable, og derfor er vi grundlæggende positivt indstillede over for det her forslag.
For os er det vigtigste nemlig ikke, hvem der behandler og opererer, men at det bliver gjort, og at det bliver gjort godt.
Men i forbindelse med Kristeligt Folkepartis endelige stillingtagen til forslaget er der en lille slange i paradiset, for pengene til det her, pengene til den her serviceforbedring for alle os danskere, hentes jo desværre ude hos de allerfattigste i verden, og det er et stort problem for Kristeligt Folkeparti.
Derfor vil vi meget nøje overveje vores stilling til den her sag.
Vi vil deltage aktivt i udvalgsarbejdet, og så vil vi se, hvad vi eventuelt kommer frem til at vores endelige stillingtagen til forslaget skal være.
Jørgen Winther (V), 2002-02-06:
O.k., nu forstår jeg.
Der er altså et forståelsesmæssigt problem her.
Det, der er sagen, er altså, at fru Lene Garsdal ikke ved, at vi også får en ordning med de medicinsk elektive patienter.
Altså de medicinske afdelinger, der begynder at behandle patienter mere effektivt, får også tilført flere penge.
Det har vi taget højde for.
Birthe Skaarup (DF), 2002-02-06:
Den tidligere regering har tilført det danske sundhedsvæsen 1,8 mia. kr., men det har ikke været nok.
Hvad vil hr. Naser Khader gøre for at få ventelisterne ned?
Hvad vil hr. Naser Khader gøre ved, at der er specielle operationstyper, hvor folk har måttet stå et helt år på venteliste for at få eksempelvis en stivgørende operation?
Er det rimeligt?
Naser Khader (RV), 2002-02-06:
Jeg sagde to ting.
Den første ting var, at den forrige regering har tilført sygehusvæsenet 1,8 mia., og at der ikke er behov for mere, og det andet, jeg sagde, var, at vi principielt er helt imod, at man tager de 1,5 mia. kr. fra ulandsbistanden.
Kan hr. Jørgen Winther fortælle mig, hvor de ellers skulle komme fra?
Jørgen Winther (V), 2002-02-06:
Jeg lyttede med interesse til den radikale ordførers tale, og jeg bemærkede, at der blev sagt, at pengene tages fra ulandsbistanden - og det er jo rigtigt nok - og derfor kunne man ikke støtte forslaget.
Derfor er spørgsmålet: Havde regeringen nu fundet de 1,5 mia. kr. et andet sted, måske ved militærudgifterne, eller hvad det nu måtte være, kunne De Radikale så have støttet forslaget?
Naser Khader (RV), 2002-02-06:
Vi støtter ikke forslaget, vi vil ikke forholde os afventende, men afviser forslaget.
Selvfølgelig støtter vi ideen om at prioritere og effektivisere sygehusvæsenet.
Men den tidligere regering har faktisk allerede indgået en aftale med amterne om ca. 20.000 ekstra operationer i år, og amterne har allerede fået flere penge.
På dette års budget har den tidligere regering og amterne tilført ekstra 1,8 mia. kr. til sundhedsvæsenet, og derfor ønsker vi ikke at tilføre sygehusene yderligere 1,5 mia. kr. Ifølge de seneste tal fra Arbejderbevægelsens Erhvervsråd vil en ekstra bevilling på 1,5 mia. kr. få sygehusudgifterne til at stige med næsten 8,5 pct. - en tilvækst, som de færreste sygehuse vil være i stand til at udnytte.
Desuden har Kresten Philipsen påpeget, at regeringens krav om en meraktivitet betyder, at de berørte afdelinger skal behandle 15-20 pct. flere i forhold til for 1½ år siden.
Selvfølgelig er det fint at ville tilføre penge dér, hvor produktiviteten er høj, men regeringens forslag vil kræve en urealistisk høj produktivitetsstigning.
Det tager tid at udbygge, og det vil kræve både ombygninger, ekstra udstyr og ikke mindst ekstra personale.
Flere personer med et godt kendskab til sygehusvæsenet - heriblandt også Kresten Philipsen - har netop understreget, at personalemangel er det største problem, når det gælder om at opfylde kravet om meraktivitet.
Derfor vil der, så vidt Det Radikale Venstre vurderer, være en reel risiko for, at ekstrabevillingen blot vil medføre lønglidning og stigende udgifter til overarbejdsbetaling.
Hvordan vil regeringen sikre, at det ikke bliver tilfældet?
Hvordan vil regeringen sikre en langsigtet planlægning set i forhold til personalekapaciteten?
Regeringen kalder jo indtil videre de 1,5 mia. kr. for et engangsbeløb.
Og hvad med de sygehuse, der allerede har optimeret deres behandlinger?
Hvad får de?
Men det vil jo ikke løse problemerne med de ældre medicinske patienter.
Deres problemer forholder regeringen sig ikke til med dette forslag.
Desuden er der hele spørgsmålet om finansiering af denne bevilling.
Regeringen har ikke lagt skjul på, at de penge skulle findes på ulandsbistanden, og det er en tankegang, som vi i Det Radikale Venstre er uenige i.
Regeringen begrunder sit forslag om 1,5 mia. kr. ekstra med henvisning til ventetider.
Men det er jo ikke samfundsøkonomisk fornuftigt at ville nedbringe ventetiderne ved at udvide det frie valg til også at omfatte private og udenlandske sygehuse.
Hvor skal det personale komme fra andre steder fra end fra det offentlige sygehusvæsen?
Det Radikale Venstre vil gerne skabe et bedre sygehusvæsen, men ikke på denne måde.
Derfor kan vi ikke støtte forslaget.
Lene Garsdal (SF), 2002-02-06:
Med en kort bemærkning kan jeg naturligvis ikke nå at svare på alt.
Men det, som SF tidligere har peget på - og det gør den nuværende regering i øvrigt også - er en mere effektiv udnyttelse af det eksisterende personale, så læger laver lægearbejde osv., osv., og vi kan få en anden fordeling.
Det er sandt, at vi har mange læger i Danmark, men alligevel er der lægemangel i yderamterne.
Det er et eller andet med strukturen og med, hvor lægerne er ansat.
De er netop ansat de centrale steder, som jeg også gjorde opmærksom på i mit indlæg, og derfor kan der blive problemer i yderamterne.
Else Theill Sørensen (KF), 2002-02-06:
Den skal blive meget kort.
Jeg vil gerne bede om fru Garsdals opskrift på at fjerne ventelisterne.
Lene Garsdal (SF), 2002-02-06:
Til Venstres ordfører: Jo, jeg har læst det afsnit
, men siden læste jeg også, at pengene så vidt muligt skulle følge patienten.
For mig at se er der nogen modstrid mellem de to afsnit i bemærkningerne, så det var sådan set derfor, jeg efterlyste høringssvarene for at kunne få en fornemmelse af, hvad der egentlig ville komme til at gælde.
Til fru Birthe Skaarup: Jo, det er naturligvis sandt, og det startede jeg også med at sige, at vi er glade for, at sektoren bliver tilført flere midler.
Grunden til, at vi ikke kan stemme for, kan fru Birthe Skaarup godt kalde ideologi, men det skyldes mere, at vi finder, at pengene ikke er vel anvendt.
Vi finder, at det burde være en anden måde, man skal løse sundhedsvæsenets problemer på, end den, som er anført i forslaget her.
Birthe Skaarup (DF), 2002-02-06:
Nu mener jeg, at SF altid har plæderet for, at der skulle flere penge til sundhedsvæsenet, og derfor er jeg ét stort spørgsmålstegn i dag over, at man ikke vil stemme for det her forslag.
Det er noget med, at vi sætter patienten i centrum, vi får gjort kål på disse ventelister, der er.
Jeg forstår ikke, at fru Lene Garsdal - ved at stemme imod dette forslag - ikke vil være medvirkende til, at dette sker.
Er det ikke ideologien, der er en bremseklods for SF med hensyn til forslaget om, at speciallægepraksis, private sygehuse og udenlandske sygehuse kan komme ind og måske gøre en stor indsats for at hjælpe danske patienter?
Else Theill Sørensen (KF), 2002-02-06:
Fru Lene Garsdal talte om, at i yderamter, hvor det kunne være svært at få personale, kunne man måske slet ikke tilbyde de der ekstra behandlinger, men patienterne måtte tage til naboamtet, og så ville yderamterne jo ikke få glæde af det. Jeg tror ikke, at fru Garsdal har fået læst alt, hvad der står i bemærkningerne, for der står faktisk, at tilskuddet til meraktiviteten fordeles på patienternes bopælskommune, uanset om aktiviteten er præsteret på amtskommunens egne sygehuse, i andre amtskommuner eller på private sygehuse.
Jørgen Winther (V), 2002-02-06:
Jamen vil det sige, at De Radikale er helt tilfredse med vores sundhedsvæsen, som det er nu?
247.000 mennesker venter i mere end 3 måneder, og er det en ønsketænkning og et stabiliseringsønske fra Det Radikale Venstre?
Eller synes man, det er et problem, at der er så mange mennesker, der venter?
Og hvis man synes, det er et problem, hvordan vil man så løse det?
Line Barfod (EL), 2002-02-06:
Jeg vil gerne igen spørge fru Birthe Skaarup, hvordan Dansk Folkeparti har det med, at samtidig med at der bliver givet de her bevillinger, bliver der skåret ned på det forebyggende arbejde og også skåret ned på de servicejobstillinger, der skulle være ude i ældreomsorgen og dermed kunne være med til at forebygge, at det blev nødvendigt for nogle at komme på sygehus. Så kunne jeg forstå, at fru Birthe Skaarup går meget op
i nye strukturer, og det er vi helt enige i; men jeg vil gerne høre, om fru Birthe Skaarup så i forbindelse med de kommende forhandlinger om aftaler med amter og kommuner i forhold til de overenskomstforhandlinger, der løber i øjeblikket, vil presse på for, at der bliver afsat nødvendige midler til at organisere arbejdet på en anden måde og til også at få hævet lønvilkårene for bl.a. sygeplejerskerne, så der kan blive fastholdt flere i det offentlige sygehusvæsen, og dermed også være med til at forbedre arbejdsvilkårene.
Hans Christian Schmidt (V), 2002-02-06:
Selv om spørgeren gerne vil afkræftes eller bekræftes i nogle ting i dag, vil jeg kun sige, at jeg i mit svar første gang tydeligt siger, at regeringen snarest vil indbyde til drøftelser herom.
Generelt til de spørgsmål, der måtte rejses i den anledning,
har vi den holdning, at de må komme frem på det møde.
Så må vi jo efterfølgende, hvis man mener, at de forhandlinger, vi har haft, har været helt utilfredsstillende, tage en debat om det.
Men jeg er nødt til at sige, at det må afvente, at vi indbyder til de drøftelser.
Birthe Skaarup (DF), 2002-02-06:
Først til fru Line Barfod
Pengene tilgår amterne efter denne særlige fordelingsnøgle, og det synes jeg er fint, det er efter forbruget, der er eksisterende i sundhedsvæsenet og ikke efter den udregningsmetode, der er nu med hensyn til DUT.
Ligeledes nævner fru Line Barfod, at det er en engangsbevilling.
Det er rigtigt nok, at foreløbig er det en engangsbevilling for finansåret 2002, men lad os nu se, hvad finansåret 2003 viser.
Nu skal vi jo have denne her rapport, og jeg regner i hvert tilfælde med, at med nye strukturer vil der også ske meget i det danske sundhedsvæsen.
Til fru Bautrups spørgsmål om at højne de medicinske afdelinger: Det, jeg sagde, var, at det her var gode tiltag
for borgerne, og at det også kunne tilflyde de medicinske afdelinger, ikke kun de kirurgiske afdelinger.
Hans Christian Schmidt (V), 2002-02-06:
Jeg har jo allerede svaret, at vi gerne går ind i det arbejde
i EU, der er omkring kvoter
Jeg er af den opfattelse, at det er en god model, man har valgt i Danmark.
Jeg vil også godt sige, at det er også et spørgsmål, som vi - nøjagtig som jeg svarede på et tidligere spørgsmål - vil inddrage.
Vi vil gå i EU og diskutere det her.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2002-02-06:
Nu er det altså ikke et hemmeligt tal.
Jeg har det fra Energistyrelsens hjemmeside, hvor det har ligget i lang tid, så det er ikke et eller andet gedulgt papir, jeg står med.
Jeg vil godt have ministeren til endnu engang at reflektere over kvotespørgsmålet og bekræfte i denne her sammenhæng, at han er vidende om, at EU finder, at den danske kvoteordning er en, der bør indføres også for andre EU-lande, og til det spørge, om ministeren aktivt vil bakke op om, at EU samlet får kvoteordninger efter den danske model.
Hans Christian Schmidt (V), 2002-02-06:
Jeg vil ikke bekræfte det tal, for det forudsætter, at jeg nøjagtigt kan sige, at det er tallet.
Men jeg vil sige, at jeg er opmærksom på det spørgsmål, og at det vil indgå.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2002-02-06:
Der er vist aldrig noget, der har afholdt nogen som helst part i en kommende forhandling i at sige på forhånd, hvilken holdning den pågældende part har til det.
Så jeg vil godt stille spørgsmålet på en anden måde: Kan ministeren bekræfte, at en ophævelse af kvoten vil forværre Danmarks CO2-udslip med i hvert fald 10 mio. t, altså næsten en fordobling af det samlede bidrag, som Danmark skal reducere med inden 2008-2012 for at overholde Kyotoforpligtelsen?
Jeg kan forstå, at regeringen ikke har lagt sig fast på, hvor mange penge den eventuelt vil bruge til Clean Development Mechanism, altså investering i ulande, eller eventuelt Joint Implementation, der som sagt først kan bruges efter 2008.
Tilbage står så midlet, som er helt afgørende, nemlig den kvote ministeren selv omtalte for elsektorens nettoeksport.
Jeg vil derfor gerne bede ministeren bekræfte, at regeringen vil holde fast ved, at der også efter 2003 skal være en kvote, som sikrer, at Danmark sammen med de øvrige EU-lande kan opfylde sin samlede Kyotomålsætning i perioden 2008-2012.
Hans Christian Schmidt (V), 2002-02-06:
Der er ikke afsat særskilte beløb på finansloven 2002 og i BO-årene til reduktion af drivhusgasser uden for Danmarks grænser, som vil kunne indgå i Danmarks opfyldelse af de internationale forpligtelse. Et beløb vil eventuelt kunne komme fra den foreslåede reserveordning under Miljø-, Freds- og Stabilitetsrammen, hvis udmøntning nu skal drøftes nærmere.
Udnyttelsen vil ske i overensstemmelse med regler herom
i Kyotoprotokollen.
I øjeblikket er rammerne for energiproducenternes bidrag til CO2-reduktioner fastlagt i kvoteloven, der fastsætter en samlet kvote for elproducenterne til og med 2003.
Forligspartierne bag elreformen var enige om at gennemføre drøftelser om en videreførelse af kvoteloven inden udgangen af 2001, hvilket måtte udsættes på grund af valget.
Regeringen vil snarest indbyde til drøftelser herom med partierne bag elreformen.
Som jeg siger: Det er for tidligt at sætte tal på, hvor stor en andel af de danske reduktionsforpligtelser der skal opfyldes ved anvendelsen af Kyotomekanismerne.
Det må bero på en nærmere analyse af omkostningerne ved at reducere udledningen af drivhusgasser i henholdsvis Danmark og udlandet.
Men jeg vil godt sige den ene ting til spørgeren, for jeg kan jo høre, at det også er det, der efterlyses: Det ligger fast, at med de allerede igangsatte initiativer i Danmark vil den væsentligste andel af Danmarks reduktionsforpligtelse i 2008 og 2012 blive opfyldt gennem hjemlige politikker og virkemidler.
Det er det tal, vi kender nu.
Det er derfor, jeg siger: Det her er situationen i dag; sådan ser det ud med de tiltag, der er lavet i dag, det billede vi kender i dag, men vi er nødt til at være tættere på, for det kan godt betyde, at der kommer en regulering af den mængde og de procenter.
Det må vi altså vente med at se, til det endelige resultat ligger her.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2002-02-06:
Jeg har lige præcis afholdt mig fra at bruge procenter og brugte de faktiske tal.
Det er en kendsgerning, at Danmark som minimum skal spare eller reducere med 16 mio. t.
Hvis basisåret ikke accepteres af det øvrige EU, skal Danmark spare over 20 mio. t.
Indtil videre har regeringen kun bidraget med én ting, nemlig at øge det tal med 1 mio. t ved ikke at ville udbyde havmølleparkerne.
Så det er jo ikke sværere, end at ministeren sådan set godt kan give et redeligt svar på: Hvor stor en del af denne her reduktion, som Danmark er forpligtet til, agter Danmark selv at indfri?
Og jeg vil lige gøre opmærksom på, at Danmark er det femte mest CO2-udslippende samfund globalt set pr. indbygger og det mest CO2-udslippende land i Europa, så hvor stor en del af den samlede forpligtelse på minimum 16 mio. t, måske mere, vil Danmark selv reducere, og hvor meget agter man at købe sig til?
Peter Skaarup (DF), 2002-02-06:
»Hvad kan ministeren oplyse om terrorens netværk i Danmark, herunder om de personer og de bevægelser, der er omtalt i B.T. søndag den 27. januar 2002 i artiklen »Terrorens netværk i Danmark«, og tager regeringen terroren i Danmark og bekæmpelsen af denne mere alvorligt, end den tidligere regering gjorde?«
Skriftlig begrundelse
Det fremgår af B.T. søndag den 27. januar 2002, at Danmark i en årrække har været base og transithal for flammende fanatiske terrorister med forbindelser til verdens mest efterlyste mand, fundamentalisten Osama bin Laden og hans frygtede netværk, Al-Qaida.
I den nævnte artikel omtales en lang række konkrete personer og bevægelser, som har eller har haft tilknytning til Danmark.
Af misforstået politisk korrekthed foretog den tidligere regering sig ikke meget med hensyn til at afdække personerne bag terroren i Danmark gennem det meste af 1990'erne, hvilket formentligt er årsagen til, at så mange terrorister kunne benytte Danmark som base og transitland.
Spørgeren er bl.a. på baggrund af den nævnte artikel interesseret i at få oplysninger om terrorens netværk i Danmark, herunder oplysninger om de personer og de bevægelser, der medvirker til terror, samt oplyst, om regeringen tager terroren i Danmark og bekæmpelsen af denne mere alvorligt, end den tidligere regering gjorde.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2002-02-06:
Så vil jeg gerne have ministeren til at bekræfte, at Danmark ikke kan lave Joint Implementation på denne side af 2008 uden at bryde Kyotoaftalen.
Jeg vil også gerne have ministeren til at bekræfte, at der ikke kan være handel med CO2-kvoter, inden der er fastlagt kvoter for de andre lande, man handler med, hvilket formentlig tidligst vil kunne ske i 2005.
På den baggrund vil jeg gerne have, at ministeren svarer på: Hvad vil man gøre i perioden op til 2008 og i bedste fald til 2005, hvor der eventuelt er fastlagt kvoter fra andre lande, for at leve op til det, man også har bundet sig til i 2005, nemlig at Danmark skal kunne påvise et fald i sit CO2-udslip over for Kyotoprotokollen i 2005?