runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Charlotte Dyremose (KF), 2005-10-28:
Nu ved jeg jo heldigvis, at Det Konservative Folkeparti er et socialt ansvarligt parti, så det behøver jeg sådan set ikke at få andre til at nævne.
Men hvis Det Radikale Venstre har konkrete forslag, jamen så kom frem med dem i finanslovforhandlingerne.
Jeg har ikke på noget tidspunkt sagt, at nu skal det hele være fuldstændig principfast.
Det ville f.eks. betyde, at man først fik sit høje voksenpersonfradrag fra den dag, man fylder 18, og det har jeg ingen intentioner om.
Jeg går ikke ind for det princip, at nu skal det pinedød være fuldstændig pr. dato alt sammen.
Hvis der er nogle konkrete forslag, jamen så lad os se på dem.
Men vi skal jo huske, at vi skal se dem i en større sammenhæng, og vi skal også huske – det var sådan set det, jeg indledte min ordførertale med – at når vi skal bruge penge et sted, skal vi hele tiden overveje, hvor pengene skal komme fra.
Det er også derfor, jeg siger om forslaget her, at uanset at det er rare penge at få, er det måske nok meget rimeligt, at når man nu har det høje personfradrag hele året, skal man ikke også have børnecheck.
Poul Erik Christensen (RV), 2005-10-28:
Samtidig bidrager forslaget til finansiering af nye initiativer i overensstemmelse med regeringsgrundlaget, og netop det sidste er jo ikke en radikal opgave.
Vi skal ikke skaffe midler til, at regeringen kan opfylde de utrolig mange valgløfter, man gav i februar måned i år.
Men hvor er sammenhængen i forslaget?
Hvis man mener, børnefamilieydelsen skal periodiseres, hvorfor skal den så kun periodiseres i den ene ende?
Hvorfor ikke bruge en del af de 70 mio. kr. eller måske dem alle til at periodisere i den anden ende, således at ydelsen betales fra den dag, barnet bliver født?
Det er jo netop fra den dag, det begynder at koste familien penge.
Lovforslaget skal korrigere for det overlap, der er i den eksisterende lovgivning, og som giver de unge ret til et voksenfradrag.
Forslaget giver en besparelse på 70 mio. kr., og Det Radikale Venstre kan jo ikke deltage i opfyldelse af regeringsløfterne uden at have haft indflydelse på, hvor de 70 mio. kr. skal bruges.
Derfor skal udvalgsarbejdet afdække, om der er mulighed for at periodisere andre steder, så man laver et mere retfærdigt system, hvor det ikke kun er i den ene ende, man beskærer og periodiserer.
Det Radikale Venstre vil have en meget kritisk, men spørgende indgangsvinkel til deltagelsen i det kommende udvalgsarbejde.
Morten Homann (SF), 2005-10-28:
For det første handler det jo om, at det på ingen måde er konsekvent.
Hvis det var sådan, at der var fremsat et forslag, som konsekvent indførte det princip, at ydelser, fradrag osv. blev beregnet fra den dag, man blev født, og den dag, man fyldte 18 år, var det en anden snak.
Så kunne vi sagtens være med til at se på, om der kunne laves en justering.
Men her laves der kun en enkelt justering, som giver nogle penge i kassen, men ikke er konsekvent, så folk ville blive behandlet ens i de forskellige faser af deres liv.
Det andet er, at den besparelse på børnefamilierne, som kommer ud af forslaget, går lige lukt i finansministerens kasse og kan blive brugt til at lave nogle af de urimeligheder, som regeringen i øvrigt har planlagt på finansloven.
Man kan sige det på den måde, at børnefamilierne betaler 70 mio. kr., som kan blive givet i tilsvarende skattelettelser til aktionærer, bare for at blive på skatteministerens eget område.
Det er jo et meget godt billede på regeringens fordelingspolitik: Børnefamilierne må betale, mens det er nogle af de mest velstående, som får gevinsterne.
Af de to grunde kan SF overhovedet ikke støtte dette forslag.
Hvis regeringen vil lægge op til en debat, så kom med et konsekvent og gennemarbejdet forslag, som gennemfører det samme princip hele vejen gennem systemet, i stedet for et camoufleret spareforslag, som tager penge fra børnefamilierne.
Frank Aaen (EL), 2005-10-28:
Lovforslaget her er et led i en stribe asociale lovforslag, som regeringen har fremsat i forbindelse med finanslovforhandlingerne.
Der er forslag om at skære i boligydelsen til landets pensionister – en besparelse på 200 mio. kr. over 4 år; der er forslag om at skære i boligsikringen til lejere med lav indkomst – en besparelse på 200 mio. kr. over 4 år; der er forslag om at skære i Landsbyggefonden, som finansieres ved, at lejerne i de almene boliger betaler en forhøjet husleje – regeringen har tænkt sig at stjæle ca. 5 mia. kr. fra fonden.
Det ligger i forlængelse af satspuljen, som er en besparelse, der opnås ved, at pensioner, dagpenge og kontanthjælp ikke følger indkomstudviklingen, men følger indkomstudviklingen minus 567 mio. kr., som altså er en besparelse; det ligger i forlængelse af et forslag om at forringe erstatningerne for arbejdsskader med i alt 440 mio. kr. over 4 år, og her er der altså et forslag om at skære 300 mio. kr. i børnefamilieydelsen over 4 år.
Regeringen har møjsommeligt lavet en række forslag, som rammer pensionister, børnefamilier og lejere, især lejere med lav indkomst, og det er jo interessant, når statsministeren for få uger siden højtideligt sagde, at regeringen ikke ønskede at øge uligheden her i samfundet, at den alligevel fremsætter forslag, der løber op i flere milliarder kroner, og som både hver for sig og samlet øger uligheden i samfundet.
Det vil altså sige, at der er en himmelråbende forskel på de flotte ord, når statsministeren skal holde taler og irettesætte en minister, der kommer til at indrømme for åbent tæppe, hvad det hele går ud på, og den praksis, der alligevel gennemføres med de forslag, der fremsættes.
Det var bare snak, fordi ministeren ikke ville indrømme, hvad det hele går ud på.
Børnechecken var jo oprindelig en del af skattelovgivningen, fordi der tidligere var et fradrag, som blev lavet om til en check, der blev udbetalt.
Jeg tror, det var noget med, at det skulle være mere synligt, at man gav nogle penge til børnefamilierne – jeg kan ikke huske det – men i hvert fald var de en del af skattesystemet, og det er vel også derfor, de stadig ligger i Skatteministeriets ressort.
Man kunne umiddelbart spørge: Hvorfor ligger den ikke i Socialministeriet eller et sted, der i øvrigt har med børns vilkår at gøre?
Men den ligger altså i Skatteministerens ressort, fordi der selvfølgelig et eller andet sted er tale om en gammel skattelov, og derfor har jeg et spørgsmål til skatteministeren: Når man nu på denne måde forringer en ordning, som børnefamilie havde på grund af skattereglerne, er det så ikke at ligne med en ganske almindelig skatteforhøjelse, selv om det hedder noget andet?
Det har jo samme virkning.
2.400 kr. skattefrit i kvartalet er sådan set mange penge for ganske mange familier, så er det ikke bare en ganske almindelig skatteforhøjelse, og hvorfor er det ikke et brud på skattestoppet?
Poul Erik Christensen (RV), 2005-10-28:
Jeg har jo forsøgt at spørge Venstre angående regeringens sociale ansvarlighed, og jeg har også forstået, at den ligger ikke hos Venstre, men formodentlig hos Det Konservative Folkeparti.
Jeg vil gerne spørge, om man vil medvirke til, at også andre ydelser periodiseres, så børneydelsen starter ved barnets fødsel og ikke først ved det første kvartal efter fødslen, og så SU’en også starter på det tidspunkt, hvor børnefamilieydelsen stopper.
Frank Aaen (EL), 2005-10-28:
Ja, og rederierhvervet er stort set skattefrit.
Det gennemførte man samtidig.
Men lad os vende tilbage til sagen.
Forslaget her betyder altså – og det har skatteministeren jo ikke prøvet at benægte – at der tages penge fra børnefamilier, oven i købet også fra børnefamilier, der i langt, langt de fleste tilfælde ikke vil mærke noget til, at betalingen i daginstitutionerne sænkes.
Derfor kan vi bare sige, at når regeringen snakker om økonomisk ansvarlighed, går økonomisk ansvarlighed for denne regering altså f.eks. ud på at tage penge fra børnefamilier.
Sådan er det, og sådan er det med en lang række af de øvrige forslag, regeringen har fremsat: Man tager penge fra børnefamilier, pensionister, dagpengemodtagere og lejere med lav indkomst.
Sådan er denne regerings politik, det har vi fået illustreret ved endnu et forslag, og tak for det!
Kristian Jensen (V), 2005-10-28:
Det er jo et meget godt billede af Enhedslistens økonomiske regneevner.
Vi tilfører børnefamilierne lavere betalinger og større ydelser for 2 mia. kr. om året, når regeringens politik er fuldt indfaset – 2 mia. kr. – og så laver vi en præcisering, som betyder en besparelse på 70 mio. kr.
Det får Enhedslisten til, at 70 mio. kr. er mere end 2 mia. kr.
Men det er jo den regnestok, Enhedslisten hele tiden bruger, og det er også derfor, at når Enhedslisten kommer over til finansministeren, bliver besøgene ganske korte.
Det er en god illustration af, at Enhedslisten ikke forstår de økonomiske sammenhænge.
Denne regering fjerner ikke penge, hvis man tager børnefamilierne som helhed.
Morten Homann (SF), 2005-10-28:
Hvor mange af de børnefamilier, som regeringen plukker penge fra med forslaget her, mener skatteministeren vil få gavn af de andre forslag på børnefamilieområdet, som han peger på?
Er sandheden ikke, at med dette forslag tager man penge fra en række børnefamilier, som ikke får noget til gengæld?
De får lov til at være med til at finansiere, men de får ikke noget som helst til gengæld.
Kristian Jensen (V), 2005-10-28:
Det er korrekt, at der ikke er nogen sammenhæng mellem dem, som får gavn af den lavere ydelse på vuggestuerne, og de familier, som oplever, at vi præciserer og periodiserer børnefamilieydelsen for de 18-årige, medmindre man har en meget stor børneflok eller et meget stort spænd mellem de børn, der er.
Så jeg kan ikke sige, at der er en præcis sammenhæng.
Men det, vi har drøftet i dag, er: Hvad er regeringens politik over for børnefamilierne?
Hvad ønsker vi at gøre for børnefamilierne?
Når man tager regeringens samlede politik, så er vi også nødt til, og det forsøger SF helt at se bort fra, at sænke betalingen for vuggestuer og daginstitutioner.
Når regeringens politik er fuldt indfaset, bruger vi godt 2 mia. kr. om året på at forbedre vilkårene for børnefamilierne, og det er det, der er regeringens politik for børnefamilierne.
Morten Homann (SF), 2005-10-28:
Det var vist den lange ministermåde at sige på, at det sådan set er rigtigt, at de mennesker, som kommer til at betale gildet her, ikke får noget som helst til gengæld.
Altså, det er jo ærlig snak.
Men jeg vil godt holde fast i et andet element af det, som skatteministeren var inde på, nemlig at det skulle handle om præciseringer.
Kan ministeren ikke godt se, at en meget stor del af Folketinget undrer sig lidt over, hvorfor man har valgt at lave sådan et punktnedslag, som bare skal skaffe penge i kassen, i stedet for konsekvent at sige, at enten har vi et princip, der hedder »ved det førstkommende kvartal«, eller også gør vi det konsekvent, den dag barnet bliver født, den dag barnet fylder 18 osv.?
Kristian Jensen (V), 2005-10-28:
Nej, for regeringen kigger faktisk på, hvad det er, vi tilbyder barnet og familien i det år, hvor barnet fylder 18.
Det år, hvor barnet fylder 18, giver vi faktisk et fuldt skattemæssigt personfradrag, som var barnet voksen hele året, som var det 18 hele året.
Dermed har vi skattemæssigt givet den 18-årige en større begunstigelse, end hvis vi havde lavet periodiseringen.
Derfor mente vi, da vi skulle lave finansloven, at det var rimeligt, når vi nu har givet en ekstra skattemæssig begunstigelse til unge det år, de fylder 18, så også at lave periodiseringen og præciseringen af børnefamilieydelsen.
Vi har ikke sagt som princip, at det skulle gøres hele vejen igennem.
Det rokker ikke ved, at regeringens politik samlet set giver danske børnefamilier langt bedre vilkår, når vi får den indført og fuldt gennemført.
Vi tager første skridt med finansloven for næste år, næste år igen tager vi endnu et skridt, og i 2008 har vi også hævet børnefamilieydelsen for de yngste børn.
Frank Aaen (EL), 2005-10-28:
Vi har tidligere vedtaget et forslag – eller rettere sagt: ikke vi, men et flertal har vedtaget et forslag – hvor der stod, at provenuvirkningerne var ubetydelige.
Det var om tonnageskatten på skibe, men det har kostet et milliardbeløb, så man skal passe på med den ubetydelige provenuvirkning.
Men det, jeg vil spørge om, er: Når nu lovforslaget er koblet sammen med skattepolitikken, nemlig i forbindelse med de 18-åriges personfradrag, er det så ikke bare et skatteforslag, og er det ikke bare et brud på skattestoppet?
Charlotte Dyremose (KF), 2005-10-28:
Som det er blevet nævnt af tidligere ordførere, er dette forslag fra regeringen en del af det samlede finanslovudspil, hvor man bl.a. ønsker – bare for at nævne noget – at lave en række forbedringer for børnefamilierne, bl.a. med lavere takster i børneinstitutionerne og ikke mindst penge til at skabe bedre kvalitet i børnepasningen.
Når man laver et finanslovforslag, er det jo sådan, at man skal have pengene til at slå til, og det er også sådan, at man nogle gange skal vælge at prioritere anderledes.
Fra konservativ side mener vi sådan set, at der er god brug for, at vi i det hele taget gør det i debatten om fremtidens velfærdssamfund, og derfor er det også på vores initiativ, at Velfærdskommissionen netop nu i store billeder sammentænker, hvordan fremtidens velfærd bør se ud.
Disse overvejelser kan man naturligvis også gøre sig i det små, og jeg er ikke i tvivl om – og det er der ikke nogen i den konservative folketingsgruppe der ikke er – at de penge, man får, efter at ens barn er fyldt 18 og dermed ikke længere er barn, men voksen, naturligvis er rare penge at få.
Men når vi skal prioritere, og det skal vi jo hvert år, når vi skal lave statens budget, må vi overveje, om det nødvendigvis er helt rimeligt, at de unge får de penge, eller om det var mere rimeligt at bruge pengene på noget andet, som kom nogle flere til gavn.
Der er faktisk nogle steder, hvor vi gerne vil gøre en indsats, og fra konservativ side vil vi f.eks. meget gerne være med til at gøre en indsats for bedre kvalitet i børnepasningen og for den barselfond, som nu langt om længe ser ud til at være på plads.
Derfor er vi helt med på, at regeringen har valgt at prioritere på dette område, og derfor kan vi også som udgangspunkt støtte dette lovforslag.
Torsten Schack Pedersen (V), 2005-10-28:
Så vil jeg gerne bede hr. John Dyrby prøve at fundere lidt over, hvordan det kan være, at man forsøger at gøre sig til talsmand for et princip, hvorom man så øjeblikkelig fra talerstolen siger: Nej, vi vil alligevel ikke følge det helt til dørs.
Altså, hvor er sammenhængen henne?
Er det ikke bare et forsøg på at byde over, som vi ser så tit fra Socialdemokratiets side?
Mikkel Dencker (DF), 2005-10-28:
Jeg ved, at hr. Homann har små børn, det har jeg også selv, og jeg ved, at det er dyrt.
Men i den forbindelse er det jo også åbenlyst, at børnechecken ikke dækker en ret stor del af de udgifter, der er forbundet med at have mindre børn, så jeg synes, det er en pseudodiskussion, vi er kommet ud i.
Den er i hvert fald kørt af det spor, der er udgangspunktet for debatten, altså om det er rimeligt at give børnefamilieydelse til 18årige, og om man kunne bruge pengene til noget bedre.
John Dyrby (S), 2005-10-28:
Jeg har bare sagt, at vi ingen aktuelle planer har om det, for det er ikke indgået i hele denne her pakke.
Jeg synes, at man skal starte et sted, og hvis man gerne vil være så principfast, som Venstre lægger op til, så synes jeg, at man skulle starte det sted, der hedder: Lad os nu give børnefamilieydelsen til småbørnsfamilierne, allerede fra den dag barnet er født, og lad os nu kigge på reglerne for SU.
Så kan vi jo tage det andet bagefter.
Mikkel Dencker (DF), 2005-10-28:
Forslaget, som vi behandler her omkring ændret periodisering af børnefamilieydelsen, er jo en del af regeringens udspil til finanslov for 2006.
Og på den baggrund må jeg sige, at vi i Dansk Folkeparti undrer os en del.
Vi undrer os på samme måde, som vi gjorde, over, at undervisningsministerens forslag om at fjerne transportfradraget for børn, der går på privatskoler, som også er en del af finanslovudspillet fra regeringen, også blev sat til første behandling allerede for 14 dage siden.
Vi har det på den måde, at finansloven er noget, vi går i gang med at forhandle her i næste uge, og vi undrer os derfor over, at vi allerede nu skal til at førstebehandle dele af en måske kommende finanslovaftale.
Jeg mener, at den rette tidslinje at gå efter må være, at man laver en finanslovaftale først, og derefter tager man den formelle lovbehandling her i Folketinget.
Og da vi betragter lovforslaget her som et forhandlingsudspil fra regeringens side i forbindelse med de forhandlinger, som går i gang i næste uge, vil jeg sige, at vi fra Dansk Folkeparti ikke kan tage stilling til, om vi i den sidste ende vil stemme ja eller nej til lovforslaget.
John Dyrby (S), 2005-10-28:
Jeg stiller mig lidt undrende over for hr. Mikkel Denckers indstilling til denne her sag.
Jeg kan godt forstå det strategiske i forbindelse med finanslovforhandlingerne, sådan noget har jeg fuld forståelse for.
Men kunne du dog for søren ikke sige, hvad du så selv personlig mener om det her?
Er du ikke enig i det her princip, at hvis man kører det fra den ene ende af skalaen, der går fra 0-18 år, så skal det da også gælde for den anden side?
Mikkel Dencker (DF), 2005-10-28:
Jeg vil gerne svare hr. John Dyrby på spørgsmålet.
Det er jo ikke nogen hemmelighed, at den for os ikke er hellig.
Vi har jo selv tidligere og så sent som i forbindelse med vores finanslovudspil foreslået, at man beskærer børnefamilieydelsen.
Vi har så haft det som vores officielle politik, at vi vil beskære, sådan at man maks. kan få ydelsen til to eller tre børn.
Jeg mindes også her i foråret, at Socialdemokratiets finansordfører, hr. Sass Larsen, kom med et forslag om, at man skulle begrænse den personkreds, der har adgang til børnefamilieydelsen.
Så det er jo ikke noget, som Dansk Folkeparti står alene med, at vi ikke betragter børnefamilieydelsen som hellig.
Jeg vil bestemt ikke stå her og sige nej til lovforslaget i den sidste ende, for hvis de 70 mio. kr., som jeg kan se at forslaget har til formål at tilvejebringe, kan bruges til noget, som er bedre end at give børnefamilieydelse til voksne mennesker, så vil vi ikke sige nej til det.
John Dyrby (S), 2005-10-28:
Det vil sige, at hvis der kommer et forslag om at bruge de 70 mio. kr. – ikke til 18-årige, men til småbørnsfamilier, altså 0-årige, om man så må sige – så vil Dansk Folkeparti ikke være afvisende over for det?
Mikkel Dencker (DF), 2005-10-28:
Som jeg sagde lige før, vil vi ikke tage stilling til det her lovforslag ved at sige ja eller nej til det på nuværende tidspunkt.
Det kommer an på, hvad de 70 mio. kr. i stedet skal bruges på, og det må så være en afvejning og en forhandling, som foregår i Finansministeriet i den kommende uge.
Der går jeg da ud fra, at Socialdemokratiet vil følge den taktik, som partiets ledelse har lagt, nemlig at man deltager i de forhandlinger, og så må det jo afklares ved det bord.
Det var en lang svada, der kom fra hr. Frank Aaen.
Jeg vil da sige, at jeg slet ikke vil tage stilling til nogen af de udsagn, der kommer.
Dansk Folkeparti vil ikke tages til indtægt for nogen af regeringens forslag, så det må hr. Frank Aaen udrede med regeringen.
Ministeren kommer på lidt senere.
Jeg vil sige, at det jo blot bekræfter mig i, at man ikke fra Enhedslisten kan forvente nogen seriøs deltagelse i finanslovforhandlingerne, som skal i gang i næste uge, men det er jo ikke noget nyt.
Så jeg er ikke overrasket.
Frank Aaen (EL), 2005-10-28:
Enhedslisten gik til forhandlinger ovre i Finansministeriet, kom glad og fro med alle vores forslag og ting, vi gerne ville have gennemført, og fik den klare besked af finansministeren, at regeringen jo havde lagt sin politik frem.
Det var det, der skulle til.
Det dækkede hele det råderum, regeringen mener der er for at lave politik i forbindelse med finanserne i 2006, og derfor var der ikke noget at forhandle om.
Derfor tog forhandlingerne kun så lang tid, som det tager at drikke en kop kaffe, og der bliver ikke flere forhandlinger, hverken med os eller andre oppositionspartier, hvad angår finansloven som helhed.
Det bliver kun med Dansk Folkeparti.
Det er jo derfor, vi kan sige med sikkerhed, at det ender med en aftale mellem regeringen og Dansk Folkeparti, og i den aftale vil der stå, at Dansk Folkeparti støtter at tage penge fra børnefamilierne, støtter at tage penge fra lejerne og støtter en lang række af de asociale forslag, som regeringen har fremlagt.
Sådan er det, og det synes jeg ikke hr. Mikkel Dencker skulle prøve at lægge skjul på, for det er bare virkeligheden.
Mikkel Dencker (DF), 2005-10-28:
Endnu en gang kommer der en lang historie fra hr. Aaen om alle de ting, som regeringen lægger frem, men det er jo ikke afklaret endnu, om de bliver en del af finansloven.
Det er givet, at det ikke er dem alle sammen, der bliver det, så jeg vil slet ikke tages til indtægt for alt det, som hr. Aaen beskylder Dansk Folkeparti for.
Hr. Frank Aaen lyder meget skuffet over regeringens holdning til Enhedslisten.
Nu er det ikke mit job at forsvare regeringen, men jeg kunne jo forestille mig, at de krav, som Enhedslisten møder op med i Finansministeriet, er så urealistiske, at det er fuldstændig umuligt at lave nogen form for aftale eller forlig med Enhedslisten.
Det er måske derfor, finanslovforhandlingerne for Enhedslistens vedkommende ikke tager længere tid, end det tager at drikke en kop kaffe.
Poul Erik Christensen (RV), 2005-10-28:
Hr. Mikkel Denckers ordførertale i dag vil ikke gå over i historien som en af de mest oplysende.
Den løftede
stort set ikke en flig for, hvilken stillingtagen Dansk Folkeparti egentlig har til at tage penge fra børnefamilierne.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge hr. Mikkel Dencker: Er det meningen, at Dansk Folkeparti vil levere stemmer til at beskære børnefamiliernes ydelser, så den unge oplever på sin 18års-fødselsdag, at han får mindre i ydelse, end han egentlig havde regnet med, og ellers bare kan sætte sig ned og vente på, at han får en ældrecheck, når han bliver 65 år?
Mikkel Dencker (DF), 2005-10-28:
Når man bliver 18 år, er man voksen, og derfor synes jeg, der kan være mange gode argumenter for, at man ikke skal give en børnecheck til voksne mennesker.
Men dermed er ikke sagt, at Dansk Folkeparti siger ja til det lovforslag, der ligger her, blot at hvis der kan findes noget bedre at bruge de 70 mio. kr., som lovforslaget kan tilvejebringe, på, vil jeg ikke afvise, at vi kan sige ja til det i den sidste ende.
Men som sagt er det noget, der bliver afgjort i Finansministeriet, formodentlig i den kommende uge.
Poul Erik Christensen (RV), 2005-10-28:
Nu vil jeg gøre hr. Mikkel Dencker bekendt med, at man også kunne blive 18 år inden valgkampen, og det har ikke været fremme, at Dansk Folkeparti ville skære ned for netop den gruppe.
Så siger hr. Mikkel Dencker, at man skal finde noget bedre at bruge pengene til.
Mikkel Dencker (DF), 2005-10-28:
Nu har jeg det på den måde med børnefamilieydelsen, at den er en ekstra ydelse.
Det er en gave til børnefamilierne, og vi har jo det system, at børnefamilieydelsen gives fra det første kvartal, efter at barnet er født, men ikke i perioden til det kvartal begynder.
Det er den ordning, vi har nu, og så kan man selvfølgelig sige, at børnefamilien med det nyfødte barn kan gå og glæde sig og tænke, at pengene kommer igen i den sidste ende om 18 år.
Men jeg tror altså ikke, der er ret mange, der går ret højt op i det beløb.
Det er jo ikke nogen hemmelighed, og det har det ikke været, siden Dansk Folkeparti blev stiftet for 10 år siden, at vi går ind for at skære i børnefamilieydelsen på den ene eller den anden måde.
Vores politik har været, at vi først og fremmest ønsker at begrænse antallet af børn, man kan få ydelse til, men hvis man skærer toppen af for dem, der er blevet 18 år, kan man måske også godt spørge: Hvor meget har de egentlig brug for den?
De får jo også voksenskattefradraget i hele det kalenderår, hvor de bliver 18 år, selv om de måske kun er 17 år det meste af året.