Søren Søndergaard (EL), 2001-02-01:
Det er meget godt, at her har vi så et forslag, som sådan set har været afprøvet, forstået på den måde, at vi har afprøvet at sætte straffen op for vold, og der skete en skærpelse af strafniveauet, og det, vi så kan konstatere, er, at det ikke har hjulpet.
Ja, det har faktisk slet ikke hjulpet, det er faktisk gået helt ad Pommern til, efter at man hævede straffene for vold, hvis man skal høre forslagsstillerne.
Men det må jo så være en logik, der tilsiger, at når lidt ikke hjælper, o.k., så vil det hjælpe endnu mere at gøre mere.
Det er ikke noget, som for os er helt logisk, men altså nogle gange har jeg det på den måde, at jeg næsten kunne ønske, det blev gennemført, alene for at vi så efter 2 år kunne stå heroppe og spørge: Hvad sagde vi?
Alligevel vil jeg sige, at netop når vi snakker personfarlig kriminalitet, når vi snakker vold mod sagesløse, når vi snakker legemsbeskadigelse, er det et af de steder, hvor Enhedslisten godt vil være med til i forhold til andre straffe at sætte hårdest ind.
Det er et af de steder, hvor vi ønsker med en længere straf netop at markere, at det synes vi er totalt uacceptabelt.
Nu er det jo bare sådan, som ministeren også sagde i sit oplæg, at der er nedsat et udvalg, som skal lave en redegørelse for, hvordan forskellige straffelængder skal være, og hvordan relationerne skal være imellem dem.
Det er klart, at hvis vi på det her område ønsker at markere en særlig markant holdning gennem straffelængden, så har det selvfølgelig kun nogen mening, hvis vi ser det i forhold til, hvad straffelængden skal være på andre punkter. Derfor vil det at tage det isoleret ud efter vores opfattelse være forkert.
Vi ønsker at se det i den sammenhæng, og vi ønsker derfor at diskutere det, når vi får redegørelsen fra det udvalg, som blev nedsat efter en diskussion her i Folketinget.
Så kunne jeg egentlig stoppe her, men vil alligevel godt tilføje to ting:
Den ene ting, jeg vil tilføje, er, at jeg synes, der er en meget underlig indfaldsvinkel i bemærkningerne til forslaget.
Forslaget nævner noget om, hvor stor stigning der har været i voldstilfældene osv., og så står der: »Efter forslagsstillernes opfattelse er grænsen« - underforstået for vold - »for længst nået.« Det synes jeg er en meget dårlig indfaldsvinkel.
Jeg synes ikke, vi skal have en grænse, hvorunder der er en acceptabel vold.
Jeg synes, at enhver vold skal bekæmpes, enhver vold skal afvises.
Vi har en nulgrænse, en nultolerance, vi er imod enhver vold overhovedet.
Den anden ting, jeg ville sige, er i forhold til den lidt bredere diskussion om legemsbeskadigelse, som også fru Anne Baastrup lagde op til.
I dag i avisen er der to eksempler på, at domstolene har behandlet sager om dødsfald, folk, der er blevet dræbt, legemsbeskadiget, i et omfang, så de ikke længere har trukket vejret.
Den ene fandt sted den 23. februar 1998 på Nakskov Skibsværft, hvor misligholdelse af sikkerhedsforholdene førte til dødsfald.
Den anden fandt sted i Randers i september
Ja, hvis man giver en eller anden en på kajen, så der kommer et ordentligt mærke, kommer man vel 60 dage i fængsel.
Men hvad sker der, hvis man ved grov uagtsomhed og af profitbegær slår et eller flere mennesker ihjel?
Hvad dømmes man så til?
Ja, tilfældet i Nakskov takserede domstolene til en dom på 85.000 kr. til firmaet, der var ansvarligt, og i det andet tilfælde fra Randers blev man idømt 80.000 og 40.000 kr. i bøde, det var to forskellige firmaer, der havde ansvaret.
Så der er meget forskel på, hvordan man takserer legemsbeskadigelse, der fører til død.
Er det en enkeltperson, der gør det, ja, så takserer man det meget højt med fængsel osv., men er det pæne, velrenommerede firmaer, der er ansvarlige for, at sikkerhedsforholdene er så dårlige, at medarbejdere bliver dræbt, så takserer man det til småbøder. Dér synes jeg virkelig, at der er noget, som Det Konservative Folkeparti kunne tage fat på.