runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristen Touborg (SF), 2006-12-01:
Jeg har to spørgsmål.
Jeg vil gerne spørge ministeren, om der er sat midler af til, at man også kan få noget ud i virkeligheden om emnet om at stoppe for målrettet markedsføring af usunde fødevarer til børn.
Altså, mit spørgsmål er: Er det noget, der kan komme til at virke i virkeligheden, eller er det mest pæne ord?
Det andet er, at jeg i forbindelse med den uvildige ekspertarbejdsgruppe, der er nedsat, og som skal barsle med en rapport her i december, vil spørge: Får vi andre, oppositionspartierne, den rapport og dens konklusioner, samtidig med at den går til ministeriet?
Omkring markedsføring af usund mad over for børn og unge ved jeg såmænd ikke, om der er behov for at afsætte midler.
Vi skal jo netop ikke markedsføre noget, vi skal stoppe markedsføring, og det plejer jo ikke at koste så meget.
Der er faktisk sket en reduktion i antallet af reklamer rettet mod børn og unge om usunde fødevarer via reklameblokkene, når der er børneudsendelser i fjernsynet.
Der er sket en væsentlig reduktion.
Det vil vi så holde sammen med de tiltag, som EuropaKommissionen gør, og så må vi se, hvad der kan gøres.
Jeg mener, løsningen skal findes på europæisk plan.
Jeg udelukker ikke danske initiativer, altså at vi i Danmark i første omgang får en aftale med erhvervene, der sikrer, at der i hvert fald ikke fra dansk side sker noget i den retning, men det er på europæisk plan, problemerne skal løses.
Ole Vagn Christensen (S), 2006-12-01:
Det kunne vi jo godt, hvis det var det, det handlede om, og sådan set også var den dybere mening med det, der foregik.
Hr. Christian H. Hansen taler meget om og pralede faktisk af det økonomiske råderum, der er skabt igennem de sidste 5 år, og samtidig taler hr. Christian H. Hansen om, at der er en masse uacceptable sager, når det drejer sig om fødevaresikkerheden.
Tror hr. Christian H. Hansen ikke, at der sådan set er en sammenhæng mellem de to ting: at der netop er en god grund til, at man må sige, at denne regering har påført nogle nedskæringer for at skabe økonomisk råderum, som faktisk har sat fødevaresikkerheden ud af kraft?
Per Clausen (EL), 2006-12-01:
Et eller andet sted tror jeg godt, at hr. Christian H. Hansen ved, at hvis Dansk Folkeparti havde ønsket at støtte et mistillidsvotum til den siddende forbrugerminister, så var han ikke forbrugerminister mere.
Det valgte Dansk Folkeparti ikke at gøre, sådan er det, og derfor bærer hr. Christian H. Hansen naturligvis ansvaret for, hvem der kører rundt i ministerbiler i det her land.
Det har miljøordføreren fra Dansk Folkeparti også på vanlig charmerende vis påpeget, så jeg forstår ikke, hvorfor hr. Christian H. Hansen vil løbe uden om det privilegium, som det må være at bestemme, hvem der kører rundt i ministerbiler.
Det andet er det meget interessante synspunkt, at hr. Christian H. Hansen siger, at Dansk Folkeparti er imod, at man fokuserer på gmo som løsningen på sultproblemer i tredjeverdenslande og som løsning på sundhedsproblemer i Danmark.
Det forstår jeg ingenting af.
Mig bekendt har den forskningsindsats, som hr. Vernersen omtalte, og som Socialdemokraterne har været med til at aftale med regeringen, hvor man inden for fødevareområdet netop fokuserer meget ensidigt på gmo, jo også været støttet af Dansk Folkeparti.
Altså, hvad mener Dansk Folkeparti i de konkrete situationer, hvor man har mulighed for at få indflydelse?
Ole Vagn Christensen (S), 2006-12-01:
Det er en tynd redegørelse, fordi der mangler nogle handlingsplaner også for, hvordan man sådan set kommer videre.
Når jeg stiller det spørgsmål om udgifterne, er jeg da glad ved, at hr. Per Ørum Jørgensen her remser dem op og siger, at det altså er konsekvensen af den måde, som man sådan set har grebet det an på.
Det kunne jo godt være, det var bedre, hvis man tog fat ved kilden, men jeg har indtrykket af, at man ikke ønsker det fra regeringens side.
Man pålægger den enkelte forælder det ansvar, og det accelererer derudad med økonomiske udgifter netop omkring det med usandheden og fedmeepidemien, som sådan set er stigende, ikke bare i Danmark, men også andre steder, og hvis man kigger sig rundt omkring, vil man opleve, at det faktisk er situationen.
Derfor mangler der en kraftig handlingsplan for, hvad der kan motivere fattige forældre til sådan set at sørge for, at de her ting bliver bragt på banen.
Der er jo masser af andre steder, hvor vi går ind og investerer i at være med til at forebygge ting og sager, også fra statens side, men det har jeg forstået man ikke ønsker fra regeringens side, når det drejer sig om det her område.
Christian H. Hansen (DF), 2006-12-01:
Jeg vil svare på den måde, at jeg vil forholde mig til mit svar omkring ministerbilerne.
Jeg kan godt gentage mit svar, men det driver jo ikke debatten videre, at jeg ikke kommer med noget nyt, for jeg forholder mig til, at vi har haft et forslag til vedtagelse om, at man kunne sammenlægge de to ministerier, og det mener jeg i øvrigt også – og så må jeg blive rettet, hvis det ikke er korrekt – at Enhedslisten støttede.
Omkring det andet må jeg sige, at Dansk Folkeparti altid har syntes, det er væsentligt, at man forsker, også i gmo, men at man forsker, betyder jo ikke, at man så fører det ud i livet bagefter.
Jens Peter Vernersen (S), 2006-12-01:
Historien tilbage fra foråret om, hvordan forløbet var, er jo heldigvis velbeskrevet i referaterne her fra Folketingssalen.
Jeg vil bare sige ganske kort til hr. Christian H. Hansen: Der var et forslag om mistillid til ministeren, det kunne der ikke skabes flertal for, der blev fremsat en afværgevedtagelse fra Dansk Folkeparti, den var der så flertal for, og derfor kører ministeren stadig væk rundt i sin sorte bil.
Det er jo nemlig rigtigt, som hr. Christian H. Hansen siger to gange: Det er sådan set ministeren der bestemmer, hvem der skal inviteres, og sådan set statsministeren, der bestemmer, hvem der skal være minister.
Det er jo den der vanlige underdrivelse.
Men det ændrer jo altså ikke noget ved, at der mellem Dansk Folkeparti, Venstre og Konservative regeringen, blev aftalt et forslag om salmonella, hvor vi havde tilkendegivet, at vi gerne deltog i de forhandlinger, men inden solen gik ned, var der lavet en aftale med Dansk Folkeparti, hvor man i øvrigt tog 57 mio. kr. fra landdistriktsmidlerne; folk ude i de tyndtbefolkede områder skulle så betale 57 mio. kr. for at bekæmpe salmonella.
Christian H. Hansen (DF), 2006-12-01:
Jeg vil godt sige til det om, at man bruger nogle penge af landdistriktsmidlerne: Altså, hr. Jens Peter Vernersen forsøgte også forleden dag i salen at komme med sådan et surt opstød omkring det her og sagde, at det var en helt ny tankegang.
Det er såmænd ikke noget, den her regering har skabt, sådan har det altid været, at man har overført de penge, der står ubrugte fra en aftale, og videreført dem.
Vi var inde på beløbet, de 275 mio. kr., forleden dag under en anden debat.
Nu vidste jeg ikke engang, at ministerbilen var sort, det var jeg ikke engang klar over at den var, så tæt har jeg altså ikke været på den ministerbil, som nogen gerne vil gøre det til.
Jeg vil så sige, at der lå et forslag til vedtagelse fra Dansk Folkeparti.
Så kan man kalde det et afværgeforslag eller ej, men vi har sagt fra starten, at vi syntes, det var dumt, at man skabte et nyt ministerium.
Vi ønskede, at de to ministerier skulle blive sammenlagt til et, det ønsker vi stadig væk, og vi venter stadig væk på, at regeringen igangsætter det tiltag.
Jens Peter Vernersen (S), 2006-12-01:
I forhold til starten af det indlæg, der kom fra Dansk Folkepartis ordfører, hr. Christian H. Hansen, er der vel ikke nogen som helst tvivl om, at Dansk Folkeparti har haft et særligt ansvar for fødevareskandalerne, i og med at man hele tiden har understøttet budgetterne, der har medført reduktioner på 112 mio. kr. under den her regering.
Hr. Christian H. Hansen har været med hele vejen rundt.
Da vi sidste diskuterede netop den vinkel på det, tror jeg også, hr. Christian H. Hansen blev klar over, at det altså havde været naivt at forestille sig, at det kunne ske uden konsekvenser.
Så vil jeg godt sige til hr. Christian H. Hansen: Fordi vi debatterer her i Folketinget, har det jo ikke noget med et surt opstød at gøre.
Den retorik synes jeg egentlig man skulle holde sig fra, for det er jo ikke det, det drejer sig om; det drejer sig om at få tingene på bordet, også selv om de er ubehagelige for hr. Christian H. Hansen.
Christian H. Hansen (DF), 2006-12-01:
Jeg vil sige, at der nu ikke er fremkommet noget her i dag, som har været ubehageligt for undertegnede, overhovedet ikke, tværtimod.
Jeg synes, det er godt at få belyst tingene, jeg synes, det er godt at få fortalt både oppositionen og befolkningen om sandheden, om den virkelige sandhed.
Vi kan jo godt begynde at tale om en masse tal.
Det tror jeg interesserer folk.
Jeg tror virkelig, at folk hellere vil høre om en masse tal, end de vil høre om, hvordan man har tænkt sig at løse problemet.
Nej, det tror jeg netop ikke, men jeg ved godt, at Socialdemokratiet tror, det er sådan, at bare man slynger nogle tal ud, så går det nok, det hele.
Virkeligheden er jo, at nu er Rigsrevisionen ved at kigge på området, og vi har en uvildig ekspertgruppe, og alle står her og siger, at når Rigsrevisionens rapport kommer og den uvildige ekspertgruppe kommer med nogle resultater og nogle konklusioner på, hvordan vi kan gøre det bedre, ja, så tager vi arbejdstøjet på.
Og jeg tror på, at når det arbejdstøj skal tages på, får vi løst de her problemer.
Så må jeg også sige, at i 2002 var der en nedskæring på området på 130 stillinger; det var besluttet under en socialdemokratisk regering, men det skal vi selvfølgelig ikke drøfte i dag.
Nu er det ikke nødvendigvis sådan, at de to ting faktisk hænger sammen.
Man kan sige, at de problemer, der var omkring Thulin Kød og Tannis Food – for bare at tage et af de eksempler, der har været oppe – har jo ikke nødvendigvis noget at gøre med, at kontrollen har manglet ressourcer.
Det kan have noget at gøre med, og det ved hr. Ole Vagn Christensen selv, at der er nogle brodne kar, og det vil der altid være, uanset hvor mange midler man sætter af.
Om vi så tømte det økonomiske overskud, der er på finansloven på nuværende tidspunkt, og førte alle pengene over i fødevarekontrollen, ville vi jo ikke få en situation, som gjorde, at der ikke kom en sag op igen; selvfølgelig ville der gøre det.
Det handler ikke nødvendigvis altid om ressourcer.
Ole Vagn Christensen (S), 2006-12-01:
Grunden til, at der ikke er mange journalister, der interesserer sig for det her område i dag, i hvert fald ikke her i Folketingssalen, tror jeg ligger i, at der ikke er nogen strategi lagt frem fra Dansk Folkepartis side om, hvad man vil gøre ved de opståede problemer.
Der er heller ikke lagt en strategi frem fra regeringens side.
Regeringen har sendt hele det her område til hjørnespark, og vi har også forstået, at det er det, der er blevet sagt af hr. Christian H. Hansen: Vi venter på Rigsrevisionen, vi venter på de uvildige eksperter.
Hvor mange det så skal gå ud over i mellemtiden, at man sådan set har svækket på fødevarekontrollen og fødevaresikkerheden, ja, det må vi så vente med at finde ud af, til man får afgjort tingene.
Det kunne jo godt være, at man kunne undgå nogle af de fremtidige udgifter ved at sørge for det, Socialdemokraterne foreslår, nemlig gratis mad.
Christian H. Hansen (DF), 2006-12-01:
Jeg må sige, at for det første tror jeg, at årsagen til, at man ikke lige kan se, at journalisterne er til stede her i salen, er, at her i Folketinget er der altså en mulighed for, at man kan sidde og lytte til debatten.
Og jeg tror, de dygtige og anerkendte journalister sidder og følger meget med i den her interessante debat, der er i dag.
Jeg ved ikke, om man kan sige, at der sådan set ikke er lagt nogen strategi frem, for hvad man kan gøre.
Altså, jeg synes, at hvis man først har en situation, hvor man afventer en rigsrevisionsrapport, afventer man en uvildig rapport.
Det er nogle ting, man har igangsat for netop at komme ned i substansen af de her problemer.
Så synes jeg også, oppositionen i stedet for at komme med en masse skud fra hoften om, hvad man tror der er galt, skulle vente, indtil de to rapporter foreligger, og så se på, hvad de siger, og så løfter vi jo problemerne efterfølgende.
Så må jeg sige til slut til hr. Ole Vagn Christensen, at som jeg har forstået det, får vi de her rapporter på et tidspunkt her i december måned.
Venstres ordfører var inde på det sidst, og jeg tror ikke – jeg håber det ikke – at der når at ske de helt store katastrofer inden.
Kristen Touborg (SF), 2006-12-01:
Jeg vil bare sådan lige præcisere, at det, jeg sagde, var, at det var en flot indpakning, men at det sådan set var vildledning, fordi indholdet ikke svarer til indpakningen.
Hr. Per Ørum Jørgensen siger, at det er en redegørelse med ambitiøse mål.
Jeg synes måske, det mere er flotte ord.
Det kan godt være, det er mål, men det er uden store midler til det.
Jeg vil godt give et par eksempler, først det her: Der står stop for målrettet markedsføring til børn af usunde fødevarer.
Der siger regeringen så: Det er målsætningen, at det skal ophøre og ad frivillighedens vej.
Hvorfor går man ikke ind konkret og gør noget eksakt ved det i stedet for at afvente noget fra EU om et år eller mere?
Per Ørum Jørgensen (KF), 2006-12-01:
Nu er det jo selvsagt et problem, som skal klares på europæisk plan.
Det er jo korrekt, at derude, hvor hr. Kristen Touborg og jeg kommer fra, er det måske de fleste, der kun ser Danmarks Radio og TV 2, men vi må altså forholde os til, at reklamer er et internationalt fænomen, og at folk ser tv-kanaler fra hele verden, og derfor er det selvfølgelig helt naturligt, fornuftigt og den eneste løsning på den her problemstilling, at man får fælles EU-regler på området, så man derved får konsekvens omkring de her ting.
Dermed ikke sagt, at vi bifalder, hvis danske producenter er uansvarlige på det her område, og hvis det viser sig, at de ikke retter ind på området, er vi selvfølgelig også klar til at kigge nærmere på, om vi kan tage skrappe midler i brug.
Kristen Touborg (SF), 2006-12-01:
Hvis det nu var sådan, at regeringens ambitionsniveau var ordentlig højt, kunne Danmark vel godt gå foran, og så kunne EU jo følge efter.
Men jeg vil godt tage et andet eksempel også, og det er etableringen af ernæringsmærket.
Der siger man jo meget flot, hvordan det skal fungere, og redegør for det, men som jeg har forstået det, er der ikke rigtig sat midler af til, at ernæringsmærket også kan komme til at virke i virkeligheden – eller er der?
Per Ørum Jørgensen (KF), 2006-12-01:
Der er ingen tvivl om, at vi har store ambitioner, når det gælder ernæringsmærket.
Det, der selvfølgelig ville være nummer et, var, hvis vi kunne få et europæisk ernæringsmærke, som jeg også var inde på i min ordførertale, for det er klart, at med grænseoverskridende aktivitet, med import af fødevarer fra hele verden er det jo optimalt at få fælles fodslag i EU omkring de her ting, så man, uanset hvor man befinder sig i Europa, har et ernæringsmærke, som fungerer og duer.
Så spørger hr. Kristen Touborg om midler.
Det er ganske interessant, som oppositionen interesserer sig for penge, men det er nok, fordi man ikke har ansvar.
Med den samlede indsats på det her område er der ikke sparet nogen steder.
Tværtimod er det et område, som har regeringens bevågenhed, og derfor må vi sige, at der ikke kommer til at mangle noget i den sammenhæng.
Nu handler det om at få det her ernæringsmærke i gang, og så må vi med tiden se, om der skal afsættes flere ressourcer til området.
Jens Peter Vernersen (S), 2006-12-01:
Når man nu læser redegørelsen omhyggeligt igennem, og det har vi jo gjort, også fordi der skulle laves ordførertale osv., kan man godt sidde tilbage med den tanke: Mon de har ret meget at have disse store ambitioner i?
For der er jo ikke meget, der er rigtig konkret, hvis man skal forestille sig en ændring, f.eks. spørgsmålet om ernæringsmærker, som er på frivillig basis, fordi man stort set ingen steder har kunnet komme, og derfor kan jo kun tiden efter 1. januar vise, om der kommer nogen ting ud af det.
Men der er jo ikke meget, der tyder på, at der har været villighed til at gøre ret meget – og slet ikke at sætte disse ernæringsmærker på fødevarer, som alligevel ikke burde sælges i det her land.
Hvis de her ernæringsmærker kommer på noget som helst, så bliver det ganske sikkert fødevarer, der er helt i orden.
Jeg tror godt, vi kan forudse, at sådan vil det blive.
Og så vil jeg sige, at det er første gang, jeg har hørt det her: Vi har alle været påvirket af problemerne, sagde hr. Per Ørum Jørgensen, omkring fødevareskandalerne.
Det var den største erkendelse, der er kommet; det har altid været afvist at der var problemer.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2006-12-01:
Nu har hr. Jens Peter Vernersen åbenbart ikke en særlig god hukommelse egentlig, og det gælder begge spørgsmål.
Hr. Jens Peter Vernersen er naturligvis med sine erfaringer i Folketinget og i politik klar over, at det ikke er muligt at indføre et ernæringsmærke andet end på frivillig basis, så længe vi er medlem af EU.
Men det kan være, Socialdemokraterne ikke ønsker, at vi skal være medlem af EU.
Jeg vil opfordre Socialdemokraterne til at bakke op om regeringens klare bestræbelser og til, at når vi er ved at snakke om en reform af ernæringspolitikken i EU, også at gå konstruktivt ind og bidrage til, at vi kan få et fælles EU-ernæringsmærke, og at vi får fremmet de danske mærkesager på det her område.
Det ville faktisk klæde Socialdemokraterne i stedet for, at de hæger sig fast i noget, som de udmærket ved ikke kan lade sig gøre.
Det er faktisk lidt pinligt.
Selvfølgelig er vi det.
Det er derfor, vi konsekvent er kommet med alle de her initiativer for at sikre sikkerheden: rejseholdet, nultolerancepolitikken, og jeg kunne blive ved med at nævne initiativer til at få styr på de brodne kar i fødevarebranchen.
Så selvfølgelig er det da, fordi vi har taget tingene alvorligt.
Jens Peter Vernersen (S), 2006-12-01:
Hr. Per Ørum Jørgensen tror åbenbart, at fordi man nu putter ca. 10 mio. kr. i et rejsehold, kan det stå mål med de 112 mio. kr., man har sparet over 5 år.
Jeg hørte så i øvrigt, at man også sparede, da den socialdemokratiske regering var ved at omlægge.
Jeg vil bare sige, at hvis man fastholder det synspunkt, er det jo endnu mere vanvittigt, at man har fortsat nedskæringerne.
Det har jo bare gjort disse problemer endnu større.
Og så burde man have haft viden til at skubbe noget mere økonomi i det i stedet for.
Det vil jeg nok sige måtte have været det rigtige.
Jeg vil godt spørge hr. Per Ørum Jørgensen om det der med mangfoldigheden.
Jo, jo, der er specialbutikker, men vi har vel aldrig i de store varehuse haft mere ensartede varer, end vi har i dag?
Hvis man skulle være i tvivl om rigtigheden af påstanden, kunne man jo tage uden for landets grænser og kigge på, hvordan et varehus ser ud.
Det er altså mange steder, der er et langt bredere sortiment, end vi har herhjemme, hvor forbrugerne næsten bliver tvunget til at købe de samme varer, fordi det er dem, der er i de store varehuse.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2006-12-01:
Jeg ved ikke, hvor hr. Jens Peter Vernersen henter de informationer fra.
Jeg vil da godt medgive, at kommer man i et fransk supermarked, får man måske en væsentlig større oplevelse, end man gør i et dansk supermarked.
Nu kan man så sige, at sortimentet nok også bærer præg af, hvad der efterspørges.
, at vi ser utrolig mange spændende nicheprodukter: Vi ser de små bryghuse, vi ser mejerierne produktudvikle som aldrig før.
Det var også baggrunden for, at jeg tog det med i min tale, at vi ser en udvikling, hvor man i højere grad også efterspørger kvalitet og nye produkter.
Så vil jeg i øvrigt egentlig ikke klandres for, at jeg brugte ord i min ordførertale omkring de socialdemokratiske nedskæringer på fødevareområdet, for det var en anden ordfører, der gjorde det, men vi er da udmærket klar over, at Socialdemokraterne absolut heller ikke holdt sig tilbage.
Ole Vagn Christensen (S), 2006-12-01:
Når man hører hr. Per Ørum Jørgensen fortælle om den her »fantastiske« redegørelse om fødevarer, vi har fået, kunne jeg ikke lade være med at trække lidt på smilebåndet, da man talte om de overvægtige børn.
Det har vi hørt herinde gennem 5 år.
Nu vil man løse det med information – det har man også sagt gennem 5 år.
Nu ved vi, at udgifterne til fedmeproblemer, dårlig sundhed, er accelereret i mellemtiden.
Derfor kan jeg ikke lade være med at spørge: Hvordan synes man faktisk, det går med den her informationsmetode?
Per Ørum Jørgensen (KF), 2006-12-01:
Jeg kan nævne, at der på finansloven i 2005 blev afsat 90 mio. kr. i perioden 2005-2008.
Fødevarestyrelsens ressourcer på området udgjorde 11 mio. kr. i 2004, 12 mio. kr. i 2005 og 16 mio. kr. i 2006.
Satspuljemidler: 83 mio.kr. til bekæmpelse af overvægt.
Det synes jeg egentlig vi stadig væk skal holde fast i: Forældrene har et ansvar også på det her område.
Så er jeg i øvrigt helt enig med hr. Ole Vagn Christensen i, at det er en fantastisk god redegørelse.
Christian H. Hansen (DF), 2006-12-01:
Til det første om ministerbiler må jeg sige, at det jo er den til enhver tid siddende statsminister, der sådan set bestemmer, hvem der skal sidde i de biler, eller i hvert fald regeringen; det er ikke Dansk Folkeparti, der ligesom bestemmer det.
Så må jeg også forholde mig til, at Dansk Folkeparti jo har fremsat et forslag til vedtagelse her i Folketingssalen, som gik ud på at lægge de to ministerier sammen.
Og den opfordring står stadig væk ved magt.
Men det er igen statsministeren, der skal afgøre udmøntningen af det.
Med hensyn til de sidste ting om sundhed og gmo'er og berigede fødevarer, er det altså også sådan, at den her redegørelse er en redegørelse fra ministeren.
Det ændrer altså ikke Dansk Folkepartis holdning til gmo.
Det ændrer ikke vores holdninger til det, som vi var inde på før, om multivitaminjuice og beretningen, og det ændrer heller ikke vores holdning til berigede fødevarer generelt.
Det er jo sådan med hensyn til nogle af de ting, der ligger i redegørelsen, at man må formode
, at hvis det er den der håndbog til ting, der skal føres ud i virkeligheden, som jeg var inde på, så kommer der nogle lovforslag, og hvis det er nogle lovforslag, der kommer til at gå direkte på, at nu skal vi i Danmark styrke og satse hårdt på gmo, ja, så vil vi ikke kunne medvirke.
Jens Hald Madsen (V), 2006-12-05:
Med al respekt for hr. Svend Auken vil jeg sige til ham, at jeg synes, det lyder lidt, som om hr. Svend Auken ikke har lyttet til min tale.
For det første nævnte jeg Kofi Annans udtalelse og mente faktisk, den var uforståelig.
Hvis man tager det, Anders Jerichow fra Politiken sagde, så var det, at man lyttede til en desillusioneret generalsekretær for FN, der ikke er lykkedes med ret mange ting.
Det er jeg sådan set meget enig i.
For det andet tror jeg egentlig ikke, jeg har sagt på noget tidspunkt, at de danske soldater skulle stå alene tilbage.
Jeg vil sige til hr. Svend Auken, at det tror jeg faktisk ikke jeg har sagt.
Nu kender jeg jo hr. Svend Auken som USAekspert, og jeg synes også, han er meget interessant at lytte til, for det er sådan, at hr. Svend Auken altid har en utrolig evne til kun at fortælle om alt det positive, demokraterne siger, og så fortælle om, hvor forfærdelige republikanerne er.
Og hvis man har det udgangspunkt, kan jeg jo godt forstå, at man har et andet billede af, hvordan USA's holdning er.
Niels Helveg Petersen (RV), 2006-12-05:
Ja, det tror jeg der er.
Og det, som er mit supplerende spørgsmål, er: Når nu den britiske forsvarsminister taler om, at man skal trække tropper ud i løbet af foråret, går han så også terroristernes ærinde?
Jeg opfatter ikke det, vi fører her, som en politisk forhandling, jeg mener, det er en meningsudveksling om Danmarks fremtidige politik på området.
Hvordan forholder hr. Jens Hald Madsen sig til det signal, der er kommet fra hr. al-Maliki om, at i midten af 2007 kan de fremmede trække sig tilbage?
Og hvordan forholder hr. Jens Hald Madsen sig til den kendsgerning, at den amerikanske befolkning ved midtvejsvalget gav den amerikanske præsident en ordentlig øretæve for hans politik i Irak?
Det er en politisk kendsgerning, som jeg gerne vil høre hr. Jens Hald Madsen forholde sig til.