runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Gitte Lillelund Bech (V), 2000-04-27:
For det første gør jeg det helt klart for hr. Keld Albrechtsen, at Venstre ikke er et unionsivrigt parti, men Venstre ser, at vi - som Danmark, som land i EU - faktisk kan have glæde af, at vi har et EU-samarbejde over for de grænseoverskridende problemer.
Det sagde jeg også i min ordførertale.
Det betyder ikke, at vi fra Venstres side siger ja til harmonisering inden for hvad som helst.
Vi siger ja til det, som kan afhjælpe grænseoverskridende problemer.
Det kan eksempelvis være miljøområdet.
Med hensyn til regeringskonferencen undsiger vi på ingen måde regeringens mandat til denne her konference
, men vi siger, at vi ikke er afvisende over for, at man efterfølgende på sigt, om 3 år, 5 år, mange år, kan tage det her spørgsmål om flertalsafgørelser på selskabsskatteområdet og på miljøafgiftsområdet op igen.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-04-27:
Jeg må sige på forhånd, at jeg jo ikke havde regnet med at få støtte fra partiet Venstre, som jo er et unionsivrigt parti, og selvfølgelig vil man ikke nedlægge veto mod harmonisering i EU.
Det er jeg godt klar over er Venstres holdning, så det er ikke det, jeg sådan set vil stille spørgsmål om.
Det havde jeg forudset.
Men det, der overrasker mig, og som jeg synes er meget interessant, er, at Venstre jo nu undsiger regeringens generelle forhandlingsposition på regeringskonferencen.
For den har jo været, troede jeg, også med Venstres opbakning, at det skulle være en smal regeringskonference, så smal som overhovedet muligt.
Nu kræver Venstre så, at der på bestemte områder indføres flertalsafgørelser: miljø, selskabsskatter og dit og dat.
Det er utrolig uklogt.
Det er jo at stikke hovedet i løkken.
Men jeg vil godt have bekræftet af fru Gitte Lillelund Bech, at det faktisk hermed er Venstres melding til regeringen, at det ikke skal være en smal regeringskonference.
Så er der jo en helt ny situation i debatten, en meget interessant situation.
Gitte Lillelund Bech (V), 2000-04-27:
Venstre mener, at vi i EU skal løse overordnede, grænseoverskridende, konkrete problemer i Europa.
Det er da også vigtigt, at vi trækker en klar linje for, hvad vi i EU skal beskæftige os med, og hvad vi i det enkelte land selv skal tage os af.
Det er således vigtigt hele tiden at have nærhedsprincippet i baghovedet.
Det gælder også inden for skatteområdet, socialområdet og arbejdsmarkedsområdet.
Venstre mener, at vi i EU som et led i det indre marked skal sikre arbejdskraftens fri bevægelighed samt fair konkurrence virksomhederne imellem.
Erfaringerne med selskabsskatten har vist, at skattekonkurrence kan finde sted såvel inden for som uden for EU.
Det tydeligste eksempel var nok Irland, der havde sænket selskabsskatten til 10 pct. for udvalgte virksomheder.
Skattekonkurrencen begrundes typisk i den stigende globalisering.
Venstre ser gerne en harmonisering inden for selskabsbeskatningen, netop for at sikre fair konkurrence og for at dæmme op for decideret skattekonkurrence.
Skatteharmoniseringen skal tilpasses udbygningen af det indre marked.
I den forbindelse bør der også rettes fokus mod områder som energibeskatning og momssatser, som har store konkurrencemæssige implikationer for Danmark.
Venstre hilser derfor det arbejde i EU-regi velkomment, som foregår inden for de her områder, da EU jo netop er det forum, hvor vi kan løse de her problemer, der er konkurrenceforvridende.
Til gengæld mener vi også i Venstre, at flere skattespørgsmål er nationale anliggender, som vi ikke skal behandle i EU-regi.
Det samme er gældende for socialpolitikken og arbejdsmarkedspolitikken.
I den slags sager skal EU højst anbefale og henstille, og jeg vil så sige, at vi ikke i Venstre kan dele Enhedslistens bekymring for det danske faglige aftalesystems undergang.
Endelig vil jeg gøre det klart, at Venstre som udgangspunkt ønsker, at alt, hvad vi i EU bestemmer ved flertalsafgørelser, skal ske ved en fælles beslutningstagen, der også involverer Europa-Parlamentet.
Vi kan godt forestille os flertalsbeslutninger på områder som eksempelvis selskabsbeskatningen og miljøafgiftsområdet, som jeg også nævnte før, men vi kan altså ikke støtte beslutningsforslaget fra Enhedslisten.
Vi ønsker ikke, at Danmark skal rodes ud i endnu en undtagelse, og alle de bemærkninger, som Enhedslisten giver til sit beslutningsforslag, er vi på ingen måde enige i.
Claus Larsen-Jensen (S), 2000-04-27:
Jeg skal nok lade være at gentage, hvad jeg sagde før om enstemmighedsprincippet i Traktaten.
Det kan ikke gøres stærkere.
Men det, hr. Keld Albrechtsen efterlyser, er, at han sådan set vil have en garanti for, at der ikke sker nogen som helst politisk udvikling på nogen som helst områder, og at der ikke rettes et eneste komma i noget som helst til evig tid.
Den garanti tror jeg det er svært at give selv i Folketinget.
Det plejer heller ikke at være den arbejdsform, hr. Keld Albrechtsen ønsker.
Så det bliver jeg nødsaget til at afvise.
Man kan jo forholde sig meget hypotetisk og teoretisk til en masse af de her områder.
Jeg synes, det er rimelig konkret, at reglerne er klare.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-04-27:
Nu siger hr. Claus Larsen-Jensen, at der gælder enstemmighed, når man skal vedtage en ny traktat.
Javist, det er rigtigt.
Det er derfor, Enhedslisten foreslår, at man nedlægger veto, bruger den ret man har - som hr. Claus Larsen-Jensen også gør opmærksom på, at man har - og siger til befolkningen, at vi naturligvis vil bruge den ret til at sikre, at EU ikke kommer til at bestemme over dansk skattepolitik og dansk socialpolitik.
Det er ganske enkelt elementært det, Enhedslisten har foreslået, og det er så det, hr. Claus Larsen-Jensen nu står og forsøger på at give indtryk af at det vil man nok sikre på en eller anden listig måde, som vi ikke rigtig kan få oplyst.
Man vil bare ikke stemme for Enhedslistens beslutningsforslag om, at man rent faktisk skal gøre det.
Når man kommer til den sidste, afgørende dag, så vil man nemlig ikke gøre det, og derfor vil man ikke stemme for det her beslutningsforslag.
Så vil jeg spørge hr. Claus Larsen-Jensen: Når nu den traktat bliver vedtaget med Danmarks stemme - sådan er det jo, sådan ligger det jo, når man ikke vil støtte det her beslutningsforslag - kan vi så i det mindste være sikre på, at vi får en folkeafstemning om det?
Claus Larsen-Jensen (S), 2000-04-27:
Jeg vil bare sige til hr. Keld Albrechtsen, at i henhold til Amsterdamtraktaten kræver ændringer på de områder, hvor der er enstemmighed i den eksisterende traktat, at samtlige lande er enige, for at en ny traktat kan gennemføres.
Det er da i den sidste ende et meget kraftigt veto, kan man sige.
Hr. Keld Albrechtsen vil bruge det her til at fortælle, at nu skrider det.
Jeg deler ikke det synspunkt.
Jeg synes, det er vigtigt at sige til den danske befolkning, at før og efter et ja eller et nej til euroen er situationen med hensyn til vores mulighed for at indrette det pågældende område fuldstændig nøjagtigt den samme.
Det er der ingen ændring i.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-04-27:
Ministeren erkendte i sin tale, at de forslag om flertalsafgørelser, der ligger, er uacceptable.
Men det er jo også sådan, at det faktisk kun er Storbritannien, der støtter Danmark i den her sag; alle andre lande - som jeg har fået det oplyst - ønsker de flertalsafgørelser.
Så siger hr. Claus Larsen-Jensen, at man jo ikke behøver at nedlægge veto, når nu det store flertal af landene ønsker de her flertalsafgørelser; det kan man klare på anden vis.
Kunne hr. Claus Larsen-Jensen ikke løfte sløret for, hvordan det kan klares på anden vis end ved at blokere?
Jeg må indrømme, at det lyder meget luftigt og filosofisk. Det ligger jo sådan, at til syvende og sidst bliver man nødt til at tage stilling til, om man er villig til at blokere den traktat eller ej, for hvis man ikke er villig til at blokere den traktat, så bliver disse flertalsafgørelser jo gennemført.
Sådan er de faktiske forhold i metalindustrien.
Det ved vi jo alle sammen godt.
Jeg synes ikke, det er klædeligt, hvis man vil forsøge at snakke sig uden om det.
Så kan hr. Claus Larsen-Jensen, Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre sige: Jamen vi ønsker den unionsudvikling.
Claus Larsen-Jensen (S), 2000-04-27:
Jeg vil gerne sige til hr. Keld Albrechtsen, at jeg godt ved, at hr. Keld Albrechtsen altid bliver skuffet, når man ikke vil støtte Enhedslistens forslag, og hvis man ikke vil det, så er man jo en frygtelig karl, der ikke vil stå ved og forsvare de synspunkter, som nu ligger.
Nu findes der jo forskellige metoder til det, og jeg vil gerne sige, at udenrigsministeren har jo på glimrende vis beskrevet, hvad den danske forhandlingsposition på det her område egentlig er, og den garanti, som gives, er, at vi ikke vil acceptere, at det, der er grundprincipperne i de her ting, undergraves, og det kan klares på anden måde end med en vetoret. Det mener hr. Keld Albrechtsen er den eneste metode.
Det er jeg uenig i.
Så vil jeg sige til hr. Keld Albrechtsen, at det da er rigtigt, at der er massevis af forslag.
Der er også mange forslag, vi herinde i Folketinget sådan med jævne mellemrum
behandler, som aldrig har en chance her på Jorden, men som vi alligevel behandler, og det går vi ikke i sort over.
Sådan er det også i EU-systemet.
Det er et politisk system.
Men det er nu engang sådan, at der i henhold til Amsterdamtraktaten skal være enstemmighed, det vil sige, at alle landene inklusive Danmark skal stemme for.
Til hr. Egil Møller: Jeg vil bare sige, at der er altså ikke nogen af de forslag, der ligger - selv på de områder, hvor der ligger nogle forslag, som vi så er uenige i - der overhovedet har peget på, at EU skulle have kompetence til en konkret indretning af det, vi kender som kerneydelserne.
Det, som diskussionen har gået på, har været på nogle grænseoverskridende områder.
Jeg har fuld tillid til de muligheder, vi har i Amsterdamtraktaten, og til måden at håndtere det på.
Der er så mange, der holder øje med det både fra politisk side og fra arbejdsmarkedets side i Danmark, at det behøver man slet ikke at være nervøs for.
Jeg kender godt Kirsten Ketschers synspunkter.
Dem har jeg hørt mange gange før ved andre, tilsvarende lejligheder.
Det, der er det grundlæggende problem, er, at jeg ikke er enig i det synspunkt, som hr. Keld Albrechtsen vil bruge også i forbindelse med en diskussion om euroen, nemlig at det her er den store glidebane til, at Bruxelles i fremtiden styrer alt.
Jeg synes, det er galt.
Det er ikke rigtigt.
Egil Møller (DF), 2000-04-27:
Flere har udtalt, at det danske socialsystem vil komme under pres, fordi vi er langt ude på en glidebane mod Europas Forenede Stater.
Det er sådan, at professor i socialret Kirsten Ketscher for nylig i Politiken har nævnt, at det danske socialsystem vil blive sat under voldsomt pres.
Dér vil jeg så godt spørge den socialdemokratiske ordfører, om der overhovedet ikke er nogen grund til bekymring set med socialdemokratiske øjne.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-04-27:
Nu siger hr. Claus Larsen-Jensen, at Socialdemokratiet holder fast: Danmark skal selv kunne bestemme den danske skatte-, social- og arbejdsmarkedsmodel.
Holdningen er klar, siger hr. Claus Larsen-Jensen.
Så er det, jeg bliver nødt til at spørge Socialdemokratiets ordfører, som åbenbart også er ordfører for Det Radikale Venstre ved denne lejlighed, hvordan det så kan gå til, at man ikke vil støtte Enhedslistens forslag.
Hvis man har en klar holdning, så er der kun én mulighed for at sikre, at den klare holdning også føres igennem i virkeligheden, og det er at stemme for Enhedslistens forslag, fordi man så om nødvendigt må nedlægge veto mod eller i hvert fald få en dansk undtagelse fra de harmoniseringsregler, der kommer.
Og de ligger der jo; det vælter jo ud med forslag fra formandskabet i EU om flertalsafgørelser på skatte- og socialområdet, og jeg ved, at hr. Claus Larsen-Jensen kender dem fra Europaudvalget.
Når man nu siger, man er så fast i kødet, må jeg så godt et klart svar på, hvordan det så kan være, at man ikke vil støtte det forslag, som ligger her.
Ove Hygum (S), 2000-04-27:
Jeg skal afholde mig fra at vurdere, om hr. Mogens Andreasen kan blive konge af Sverige, hvis han venter længe nok, men nøjes med at kommentere hr. Keld Albrechtsens to anbringender.
For det første spørgsmålet om finansiering af de 140 mio. kr.: Det er i forbindelse med, at Folketinget tager stilling til den samlede økonomi, at man prioriterer ressourcer.
Det ved hr. Keld Albrechtsen sikkert bedre end nogen anden, og det vil selvfølgelig også indgå i forhandlingerne om den samlede økonomi at finansiere de udgifter, der er til hele efterlønsområdet.
Det afstod jeg netop fra.
Det blev formuleret på den måde fra min side i fuld erkendelse af, at det er noget, domstolene tager stilling til.
Aage Frandsen (SF), 2000-04-27:
Jeg forholder mig til det her forslag alene ud fra forslagets indhold.
Jeg er ligeglad med, hvem der er kommet med ideen.
Det, jeg syntes var lidt underligt, var, at de, der også er tilhængere af forslaget, først kommer med forslaget på dette tidspunkt.
Og det er altså ikke mig, der har fundet på, at det er for at bringe det i overensstemmelse med EU-retten; det er jo arbejdsministeren, der skriver, at det er derfor, man kommer med det.
Og det er selvfølgelig også i orden.
Arbejdsministeren er jo tvunget under andre omstændigheder som minister, end jeg er som parlamentariker.
Men jeg tager stilling og SF tager stilling til et forslag alene ud fra indholdet.
Det havde vi gjort, hvis forslaget var kommet for 3 år siden, og det gør vi også nu.
Ebbe Kalnæs (CD), 2000-04-27:
Det kan godt være, hr. Flemming Hansen føler, der er svaret en gang.
Det Konservative Folkeparti mener, at det vil medføre et provenutab på godt 2 mia. kr., det er altså en 15 pct.s nedsættelse.
Der er det jeg siger, at når man regner det ud direkte efter tallene, så er det altså 3 mia. kr, og det var det, jeg godt ville have et svar på.
Diskussionen om, hvorvidt man kan handle sig ud af situationen, når man sætter afgiften ned, vil selvfølgelig blive en diskussion om ord.
Jeg sagde bare, at vi over en lang årrække ikke kan finde ét eksempel på, at en nedsættelse af skatten kunne lukke hullet ved en øget omsætning bagefter.
Når vi taler om regering osv., var CD jo med i den regering fra 1993, og jeg skal sige til den socialdemokratiske ordfører, at jeg er ganske enig.
Bilsalget steg faktisk 88 pct. fra 1993 og op til jeg tror 1999.
Så meget steg det.
Benzinprisen steg ikke, fordi CD var med i regeringen, men da fik vi ikke meget hjælp fra De Konservative.
De havde armene over kors.
Vi fulgte de tyske priser.
Havde det været SF, der havde bestemt, så havde den nok været på 14 kr.
Frank Aaen (EL), 2000-04-27:
Jamen det her er ikke noget med, at det er noget, der koster penge; det er småpenge, men det er en formue for den enkelte.
Det er jo klart, at det er en formue, når man får frataget sin dagpengeret.
Det tæller ikke noget i statsregnskabet, men der er en regel: Bum, du mister lige pludselig din dagpengeret!
Det er jo en formue for den familie, som lige pludselig, fordi sagsbehandleren i kommunen er sur på familien, siger: Nul kontanthjælp, så familien ikke har noget at leve for og ikke har råd til ketchup på den spaghetti, de spiser.
Jamen synes man, det er rimeligt?
Uanset hvad et menneske gør, er det så rimeligt, at man fratager den pågældende enhver form for forsørgelsesgrundlag?
Det må Dansk Folkeparti da kunne forholde sig til.
Koster det penge at sige til en bistandsmodtager: Du må gerne have lov til at løbe med aviser om morgenen og tjene 500 kr. om ugen, uden vi skærer det hele i bistandshjælpen?
Det koster da ingen penge.
Det er da bare et spørgsmål om at give folk en chance for at komme ud af deres situation.
Og et af de forslag, vi stiller, er netop, at folk skal have lov til at tjene 500 kr., uden at man straks skærer det hele i bistandshjælpen.
Jeg forstår altså ikke Dansk Folkepartis såkaldte sociale syn.
Susanne Clemensen (CD), 2000-04-27:
Hr. Flemming Hansen nævnte i sin ordførertale, at der var en bestemt model efter inspiration fra Norge, som De Konservative ville foreslå.
Hvordan kan de så samtidig ende med at stemme for et forslag til vedtagelse, hvorefter man netop ikke lægger sig fast på nogen bestemt model, men hvor der stadig væk er et udvalgsarbejde, der skal undersøge flere forskellige modeller?
Så vil jeg også gerne sige til hr. Flemming Hansen, at hvis denne debat, som De Konservative selv er medforslagsstillere til, er tilfældig, så synes jeg altså, at det siger lidt om debatniveauet fra De Konservatives side.
Jytte Andersen (S), 2000-04-27:
Jeg synes, det er en interessant debat omkring boligerne, og når jeg bad om ordet, er det for at sige til Enhedslistens ordfører, at der eksisterer ikke nogen kvoter inden for det almene byggeri.
Det eneste sted, der eksisterer kvoter, er på andelsboligbyggeriet, det støttede andelsboligbyggeri, og det er 1.000. Alle andre steder, familieboliger, ungdomsboliger, ældreboliger, det er et kommunalpolitisk anliggende, det er en kommunalpolitisk prioritering.
Og jeg vil godt sige til ordførerne, som er så optaget af det her, at der foregår faktisk ganske meget rundtomkring i kommunerne netop på det her område, fordi man erkender, som fru Jette Gottlieb sagde det, at tesen om længst muligt i eget hjem for nogles vedkommende har nået en grænse.
Derfor er man i fuld gang med at ombygge plejehjem, så de bliver moderne, man er i fuld gang med at lave aldersintegrerede ældreboliger med kulturinstitutioner osv., osv. Så der foregår ganske meget, som jeg kan høre at ordførerne ikke er helt bekendt med.
Frank Aaen (EL), 2000-04-27:
Først omkring førtidspensionsreformen, som hr. Erik Larsen omtalte.
Jeg synes nemlig, det er et rigtig stort svigt i forhold til dem, der i dag er på førtidspension, og som er nogle af dem, der har de mest elendige levevilkår.
Så omkring de mange milliarder.
Men det må man da kunne forholde sig til.
Er det et vigtigt problem, eller er det ikke et vigtigt problem for Venstre?
Jeg synes, vi må komme lidt tættere på.
Et helt nyt forslag, vi har stillet, koster slet ikke penge, f.eks. at en bistandsmodtager skal have lov til at tjene lidt ved siden af bistanden, uden at det straks bliver hugget alt sammen af kommunen. Det må man da kunne forholde sig til; det har ikke noget med penge at gøre, det er et spørgsmål om holdninger.
Jette Gottlieb (EL), 2000-04-27:
Venstres ordfører lagde meget vægt på den fri valgmulighed
Vil man også være med til det?
Ebbe Kalnæs (CD), 2000-04-27:
Inspireret af en tidligere kort bemærkning vil jeg gerne spørge Socialdemokratiets ordfører, om ikke lovgivningen i forhold til aktivering, i forhold til vores bistandshjælp osv. egentlig har den intention, at det skal være fornuftige ting, man skal sætte mennesker til, men at vi ikke kan ordne alt ved lovgivning, at der indimellem foregår fjollede ting, fordi der mangler noget konduite, fordi der selvfølgelig også er en mindre heldig administration af det indimellem, og det skal vi selvfølgelig alle sammen være efter.
Jeg vil gerne spørge: Hvis folk ikke vil i aktivering, også rimelig fornuftig aktivering, er det så sådan, at man kan fjerne deres forsørgelsesgrundlag? Er det ikke kun sådan, at man i ekstreme tilfælde kan trække 20 pct. af bistandshjælpen på ca. 10.000 kr. fra en voksen, at man faktisk kun kan trække 20 pct., men ikke bare fjerne hjælpen?
Det vil jeg have bekræftet.
Annie Lunde Hansen (CD), 2000-04-27:
Nu vil jeg gøre noget, som meget sjældent sker fra denne talerstol.
Det er at sige tak til nogle andre partiers ordførere.
Jeg vil sige tak til både fru Grete Schødts og til hr. Jørn Pedersen, og det vil jeg gøre på den måde, at jeg siger: Husk nu det, I har sagt.
Det var dejlige toner, det, I sagde før.
Det kan vi i hvert fald godt støtte fra CD.
Men husk, at det ryger ud på tryk i morgen, så vi ved, hvad I har sagt, og det vil vi så godt holde jer fast på. Men tak, fordi I vil være med til det initiativ.
Grete Schødts (S), 2000-04-27:
Jeg vil godt stille det spørgsmål til vores socialdemokratiske ordfører, hr. Jørn Pedersen, om ikke han er enig med mig i, at det ikke er søgningen til eller optaget på social- og sundhedsuddannelserne, der er nogle problemer med, men at problemet opstår, når først menneskene er blevet uddannet til social- og sundhedshjælpere, og de kommer ud i det praktiske liv og opdager, at de ikke kan få et fuldtidsjob, de kan leve af, fordi arbejdsmiljøet ikke er, som det skal være, fordi planlægningen ikke er, som den skal være, fordi man ikke ude i det kommunale selvstyre tilrettelægger arbejdet, som man burde.
Og så er vi også herinde med til at skabe en debat om, at det er et dårligt job at blive hjemmehjælper, at søge ind i ældreomsorgen, for det er så og så elendigt. Hvis vi nu kunne vende den positive stemning til det, der svarer til den faktiske hverdag ude i samfundet, opnåede vi herfra en meget, meget positiv stemning, så flere også ville synes, at det her var en samfundsopgave at tage fat på.
Jette Gottlieb (EL), 2000-04-27:
Jeg vil gerne kvittere for tilsagnet fra hr. Jørn Pedersen om, at man godt vil kigge på aktiveringsålerusen, og at man godt vil kigge på, om de ordninger, vi nu har fået lavet, ikke i virkeligheden er mere skadelige end gavnlige i en række situationer.
Det tilsagn er jeg glad for, og så vil jeg spørge, om det ikke er rigtigt, at der er blevet skabt en ond cirkel i hele den plejesektor, fordi man bl.a. jo af mangel på relevant aktivering - og aktivering skulle der til - så faktisk har aktiveret folk ind i sundheds- og socialsektoren. Er det ikke en af de ting, der gør, at der er mange mennesker, der rent faktisk er der mod deres vilje?
Og er det ikke den onde cirkel, der skal brydes?
Er det ikke dér, muligheden er for at få flere hænder ind i plejen?
Og er betingelsen for, at man gør det, ikke også, at man sikrer, at arbejdsvilkårene er på en sådan måde, at man ved, at der er hænder nok, altså at man sikrer en eller anden form for minimumsnormering, og hvis man ikke vil diktere kommunerne præcis, hvordan det skal gøres, så sikrer en eller anden form for minimumsnormering?
For ellers sker der jo det, vi har set i hele det foregående år, at kommunerne holder økonomiudvalgsmødet dagen før socialudvalgsmødet, og så afgør økonomiudvalgsmødet, hvor meget socialt der er plads til.
Ebbe Kalnæs (CD), 2000-04-27:
Når vi er enige om, at der er gået lidt management i plejen og omsorgen nogle steder, når vi så resultatet af de 10 kommuner, der direkte havde brudt loven, da de skar de nogle og tredive, der havde reduceret, ud af de 275, som stadig væk lå over landsgennemsnittet - vi så de tal - så må vi sige, at skal vi forbedre området, skal vi have flere hænder, skal vi have hævet niveauet på området, så er der jo, og der er jeg glad for, at statsministeren er til stede, et helt specielt mantra i denne her sammenhæng, nemlig forhandlingerne med kommunerne i juni måned.
En forhandling, som Folketinget i det daglige ikke har den store indflydelse på, men dog har jeg hørt signaler på det sidste, som har været lidt pæne, og jeg vil gerne høre, om man har planer om at skabe den rummelighed, så vi kunne få rettet nogle af ting, der måske er behov for.
Inge Refshauge (DF), 2000-04-27:
Jeg vil gerne slutte mig til CD's ordfører, som udtalte sig om SOS-uddannelserne.
Jeg kunne godt tænke mig, at det blev lidt mere attraktivt at komme ind på SOS-uddannelserne, og det kunne man jo eventuelt gøre ved at gøre aflønningen lidt bedre.
Jeg ved godt, at det er et arbejdsmarkedspolitisk spørgsmål, men man kunne gøre det lidt mere attraktivt også for de mere modne mænd og kvinder, når de måske på et eller andet tidspunkt er ophørt med et eller andet job og gerne vil prøve noget nyt, så at komme ind på en SOS-uddannelse.
Jeg giver CD's ordfører ret i, at disse uddannelser er lidet attraktive.
Det er faktisk ligesom med PGU-uddannelserne, de er jo faktisk ikke rigtig anerkendt.
I dag ved man jo, at SOS-assistenter skal man tage, for det er dem, man kan få, og man kan faktisk ikke få andre i den sektor.
Men jeg kunne godt tænke mig, at det blev lidt mere attraktivt, og at vi fik nogle flere mennesker ind dér.
For det er jo det, det hele står og falder med: hænder i ældreplejen.