Frank Aaen (EL), 1997-10-23:
Det går jo godt med økonomien.
Der er overskud både her og der, og derfor må det, når man ser regeringens udspil til finanslov, undre såre, at man ikke kan præstere mere markante initiativer på områder, hvor der oven i købet er bred tilslutning i Folketinget til, at der er brug for en ekstra indsats.
Jeg tænker på, at der er brug for flere rigtige job til de arbejdsløse, og det kunne f.eks. ske ved, at der ansættes flere arbejdsløse i hjemmehjælpen, flere til at hjælpe med at passe børn og alle de steder i den offentlige sektor, hvor der er ventelister, og hvor der er brug for en ekstra indsats, at der ansættes flere til at gøre mere for miljøet, gøre mere for den økologiske omstilling af Danmark til gavn for bl.a. vort vand.
Det kan altså undre såre, at der ikke er flere initiativer på de her områder, som virkelig sætter gang i noget nyt, men at man bare sådan kører forretningen lidt videre, og at man desværre ikke bare kører forretningen lidt videre, men også fortsætter i det spor, som er skabt de sidste åringer, hvor man har foræret de bedst stillede i samfundet en masse skattelettelser: Formueskatten er fjernet, og det skrå skatteloft giver næste år ca. 2 mia. kr. i skattelettelse til alle de rigeste.
Samtidig kører man videre med stramninger over for de arbejdsløse, og det vi lige har set og debatteret de sidste par dage med ATP-indgrebet, hvor man tvinger folk til at spare penge op, også folk, der ikke har penge, tvinges til at spare op og oven i købet procentvis meget mere end det, de højest lønnede i denne forbindelse skal hensætte til pensionsalderen.
Der er nye stramninger for de arbejdsløse, der er forslag om flere privatiseringer, og der er salget af Tele Danmark-aktier, som gør, at beskæftigelsen dér bliver mere usikker, end den er allerede i forvejen.
Som et meget godt eksempel på hovedretningen af det, der foregår, og som eksemel på, hvorfor vi synes, det er en katastrofe, vil jeg nævne de to forslag i finanslovforslaget, som vedrører bl.a. boligudgifterne:
Det ene sted foreslås en såkaldt omlægning - man skal altid være varsom, når man hører det ord, for så er det som regel noget grimt - af børnetilskuddet på en sådan måde, at enlige forsørgere og førtidspensionister, som får børnetilskud, fremover vil opleve, at de får nedsat deres boligtilskud, altså får en dyrere husleje.
Det er, hvad der er til de svageste.
Og blader vi lidt længere hen i finansloven, er der er forslag om, at de, der bor i de allerdyreste villaer nord for København, skal have nedsat deres boligudgift, fordi man nedsætter det, de skal betale i lejeværdi.
Jeg forstår det simpelt hen ikke.
Jeg kunne forstå, hvis det var V og K, der kom med forslaget, hvis det var hr. Thor Pedersen, der kom og sagde, at nu skulle vi sørge for, at huslejen blev dyrere for de enlige forsørgere, samtidig med at vennerne oppe på Strandvejen skulle have nedsat deres husleje.
Det kunne jeg forstå.
Men at det kommer fra en socialdemokratisk ledet regering er ret uforståeligt. Vi forstår ikke, at man insisterer på at ville gå den vej, og derfor vil vi sige fuldstændig klart ved starten af finanslovdrøftelserne, at retningen skal vendes, hvis Enhedslisten skal være med, hvilket vi selvfølgelig håber og regner med regeringen synes, men så skal der altså andre boller på suppen.
Vi vil i ændringsforslag og i forhandlingerne først og fremmest arbejde for mere rigtigt arbejde til de arbejdsløse.
Vi har før i debatten nævnt, at der er brug for at kunne ansætte nogle flere i hjemmehjælpen, men der er også andre behov i den offentlige sektor, hvor man uden videre kunne udvide ansættelsen til gavn for både de arbejdsløse og for samfundet.
Vi fremlægger således et forslag om en jobbank, hvor man simpelt hen siger, at kommuner, amter og statstinstitutioner kan søge om et antal stillinger i denne jobbank.
Modsat får kommunerne meget billigt og effektivt mulighed for at udvide den offentlige service på områder, hvor der er oplagte behov.
Man kunne gøre det samme på børneområdet, hvor det oven i købet er så viseligt indrettet, at forældrene betaler penge for at få deres børn passet, og så er der, hver gang man laver den ordning på børneområdet, et overskud, når man kigger på de offentlige kasser under et.
Så et af vores hovedbidrag i finanslovforhandlingerne vil være at få fremlagt et sådant forslag og forhåbentlig komme igennem med at etablere en sådan jobbank, der kan bruges, hvor der er udækkede behov, både hvad angår offentlig service, og hvad angår en indsats på miljø- og økologiområdet, og som også kan bruges, hvis der er en arbejdsplads, hvor nedslidningen på arbejderne er meget høj, og hvor man siger: Jamen kunne vi ikke sætte folks arbejdstid ned, og den arbejdskraft, der så mangler, kunne besættes via denne jobbank?
Det er et meget fleksibelt instrument, som altså er gratis og oven i købet overskudsgivende for statsfinanserne, og som vil gøre, at man ude på arbejdspladser og i kommuner for en meget ringe udgift kan løse et meget stort problem. Vi vil for det andet have gennemgået dagpengereglerne, arbejdsløshedsforsikringsreglerne, med det ene formål, og det vil være første gang, det er sket i nyere tid, at se på, hvor der er urimelige regler, der rammer de arbejdsløse, og så sige: Det må vi have fjernet.
Vi må have fjernet reglen om, at unge under 25 år, der er ufaglærte, kun kan få halve dagpenge.
Vi må have fjernet begrænsningerne for arbejdsløses mulighed for at gå i uddannelse.
Det er jo en hån mod arbejdsløse, at man siger til dem: Vi synes, du skal uddanne dig, men du skal først gå arbejdsløs i mindst to år, før du kan komme i rigtig uddannelse, indtil da må du kun tage korte kurser.
Selvfølgelig skal arbejdsløse have lov til at uddanne sig så hurtigt som muligt for at få dem videre og ud af arbejdsløshed.
Vi skal have genoprettet dagpengene.
I den udvikling, der har været af indkomsterne i det her samfund, er der en gruppe, der virkelig er sakket bagud, og det er de arbejdsløse, og derfor ønsker vi et ekstra løft på arbejdsløshedsdagpenge.
Vi ønsker forbedringer af den offentlige service.
Vi har nævnt det med hjemmehjælpen.
Jeg vil bare lige kommentere det, som fru Pia Gjellerup sagde om, at det nogle steder er svært at besætte de ledige hjemmehjælpsstillinger.
Det er rigtigt; sådan er det nogle steder. Problemet er, at hjemmehjælpen er blevet så hård en arbejdsplads, fordi der er skåret så meget ned, at der ikke er tid til at gøre arbejdet ordentligt. Det er også nedslidende, og derfor er folk flygtet ud af det erhverv, men netop derfor skal vi have sat flere ressourcer af til hjemmehjælpen, så de ældre får den hjælp, de har behov for, mens hjemmehjælperne på den anden side igen får et meningsfyldt arbejde og ikke et arbejde, der er så fuldstændig umenneskeligt, at alt for mange ikke kan holde til at varetage det.
Vi skal have genoprettet pensioner og sociale ydelser.
Når vi kigger - også på regeringens egne beregninger - er det de steder, hvor der er et efterslæb, og dér vil vi i hvert fald have startet en genopretning.
Vi vil selvfølgelig prøve at tage fat i nogle af de ting, vi har været inde i forhandlinger med regeringen om tidligere.
Det var vi meget tilfredse med, og vi vil også gerne være med til at følge det videre.
Vi vil gerne være med til at afsætte nogle penge til uddannelse og kontrol inden for arbejdsmiljøet.
Vi skal have nogle nye gennembrud for økologien.
Prøv at kigge på vores vandmiljø.
Prøv at kigge på det, der sker ude i samfundet.
Prøv at kigge på, hvad det er, folk er bange for, nemlig hvad der er i deres fødevarer.
Et af de emner, der i dag bekymrer menneskene i Danmark mest, er, om det, vi spiser, er sundt.
Svaret på, om vi kan få sundt og rent drikkevand, og svaret på, om vi kan være sikre på, at den mad, vi får, er nogenlunde spiselig, er jo, at vi forstærker overgangen til økologisk drift af vores landbrug. Det gælder ikke kun i landbruget.
Vi skal også have omlagt selve produktionen uden for det, der hedder fødevarer, til økologisk drift.
Det skal være muligt i langt højere grad at kunne købe almindelige forbrugsvarer, som er produceret efter økologiske principper.
Det skal der være bedre muligheder for, end der er i dag.
Derfor foreslår vi en økologisk produktionsfond, hvor der sættes penge af, selv om det ikke er så tit, at Enhedslisten foreslår erhvervsstøtteordninger, men her foreslår vi faktisk en erhvervsstøtteordning, hvor især non profit-organisationer kan komme og sige, at de gerne vil have penge til at udvikle en økologisk produktion til gavn for beskæftigelsen og til gavn for miljøet.
Vi foreslår også en omlægning af ulandsbistanden, sådan at ulandsbistanden i højere grad bliver til en hjælp til omlægning af landbrugsproduktionen i ulandene til økologisk produktion, for vi ønsker, at ulandene skal hjælpes med økologi og ikke med gift - for at sige det på den måde.
Vi ønsker altså at skabe et fundament for, at ulandene ikke skal blive ved med at importere gift fra Cheminova og ØK og andre danske virksomheder, som mener, at det er en god forretning at holde ulandene væk fra økologien.
Vi skal den modsatte
Og der skal være bedre vilkår for de unge, og her vil vi bl.a. prøve, også med en særlig lov, at tage fat i det faktum, at der stort set ikke gælder miljøregler for unges arbejdspladser.
Der er f.eks. ingen grænser for, hvor mange man må proppe ind i en daginstitution, og der er ingen særlige regler for, hvordan børnenes daglige arbejdsplads skal se ud.
Jo, der er det for lærerne og for pædagogerne, men altså ikke for børnene, og det skal der være, og det skal der afsættes penge til at begynde at rette op på, sådan at der f.eks. bliver bedre daginstitutioner og større lokaler, sådan at pædagogerne kan være der uden at blive høreskadet og børnene kan være der, uden at de får ødelagt deres stemmebånd ved, at de skal råbe så højt, som de skal i dag, hvor børnene er så tæt pakket, som det er tilfældet.
Vi ønsker også en indsats for uddannelse til alle.
Og jeg tror, at et af de områder, der skal kigges ekstra på her, er de erhvervsfaglige uddannelser, så de kan få et løft, så flere, der starter på disse erhvervsfaglige uddannelser, faktisk også gennemfører dem.
Så er der den kollektive trafik, hvor vi igen må fremhæve et område, hvor vi har kunnet samarbejde godt med regeringen, nemlig omkring nedsættelsen af priserne på den kollektive trafik.
Det vil vi selvfølgelig føre videre ved, at vi vil have nye initiativer til at få færre biler i byerne og flere busser.
Og vi vil have sikret en bedre kollektiv trafik på landet.
For det er jo korrekt, at hvis man vil begrænse bilismen, bliver man samtidig nødt til at give folk en mulighed for at transportere sig på en anden måde, og dér er der altså ude i landdistrikterne nogle meget store problemer i øjeblikket, som skal løses, samtidig med at vi gør det dyrere og sværere at køre i bil.
Og vi vil have godstransporten flyttet over på tog og skibe.
Men i dag er tendensen, også med de motorveje, der nu anlægges, at mere og mere gods kommer over på lastbiler, og det er både farligt for trafikken og ødelæggende for CO2-udslippet.
Dér har vi brug for en indsats for igen at få det over på tog og på coastere.
Alle de her ting koster jo en bunke penge, er der mange der så vil sige.
Nej, det er ikke rigtigt.
De fleste af de forslag, vi kommer med, er stort set selvbærende økonomisk.
Det gælder alt det, der har med jobbanken at gøre, som jo ikke koster en krone på de statslige finanser, tværtimod, og derfor er der efter vores opfattelse heller ikke nogen saglig begrundelse for ikke straks at begive sig ud i et forsøg i den retning, vi foreslår, for der er ikke nogen økonomi i klemme, og der er heller ikke noget med flaskehalse på området.
Der er ikke flaskehalsproblemer, hvad angår hjemmehjælpere og pædagogmedhjælpere osv., så det er bare med at komme i gang med at ansætte nogle af de mennesker, der går ledige, dér.
Derfor er det altså ikke økonomien, der er det afgørende.
For det er ikke økonomi, når vi siger, at arbejdsløse skal have ret til at uddanne sig.
Det er først og fremmest
et spørgsmål om holdninger med hensyn til, om man vil behandle mennesker ordentligt ved at give dem et rigtigt arbejde og dermed sørge for, at de kan udnytte tiden meningsfyldt, når de er arbejdsløse.
Det er holdningerne, der er det vigtigste.
Det koster penge, og derfor har vi selvfølgelig også som sædvanlig nogle forslag til forbedring af de statslige finanser.
Hvad det sidste angår, foreslår vi i al beskedenhed, at Danmarks indtægter fra Nordsøen procentvis bare skal svare nogenlunde til det, Norge og Holland tager hjem, at beskatningen af Nordsøenergien bare kommer op på det niveau - det jo er statens penge, men i dag kommer de hovedsagelig Shell og Texaco, men selvfølgelig også til dels A.P. Møller til gode - altså at vi i højere grad får nogle af de penge skrabet sammen til fællesskabet.
Vi foreslår også en reklameafgift.
Vi mener nemlig, at det ville være en god ting for os alle sammen, hvis vi ikke fik slet så stort et bump i entreen hver lørdag, når reklamebunken bliver smidt ind ad brevsprækken, for hvis vi kunne mindske mængden dér lidt og tilsvarende få fjernet nogle af de dummeste reklamer i fjernsynet, altså kort sagt få mindsket reklameforbruget, med en afgift, ville det dels kunne sørge for, at vi fik lidt færre reklamer, og dels kunne vi få nogle penge til statskassen.
Og nogle af disse penge kunne man så bruge til at sørge for, at en reel forbrugeroplysning i højere grad satte sit præg på medierne - i stedet for mærkelige reklamer om tandbørster, og hvad ved jeg.
Vi har altså også finansieringsforslag, og vi er selvfølgelig helt indstillede på, at tingene skal være finansierede, for vi ønsker ikke, at statsgælden skal vokse.
Må jeg slutte af med at sige, at det, vi vil gå specielt i brechen for under de forhandlinger, der måtte komme, for det første er en fjernelse af de forringelser, der efter vores opfattelse er i finanslovudspillet - en kompensation for de udhulinger, der er sket på dagpenge- og pensionsområdet, senest med ATP-forliget, men også via andre mekanismer, fordi tillæggene ikke er fulgt med lønudviklingen, altså en forhøjelse af dagpenge og pensioner - for det andet rigtige job inden for den offentlige service til de arbejdsløse, så de kan være med til at løse problemerne dér, og for det tredje nye økologiske gennembrud.