runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Elisabeth Geday (RV), 2005-12-15:
Nej, men så tror jeg, at ministeren skulle læse de ritzautelegrammer, hvor Dansk Folkepartis socialordfører går ud og argumenterer for, at det skal være lovligt for en kommune at anvise hvid hjemmehjælp til de borgere, som måtte ønske det.
Og det må da siges at være direkte i strid med det, der står i erklæringen om, at diskrimination på grund af hudfarve er en ulovlig handling i Danmark.
Jeg skal lige spørge ministeren her til sidst: Hvis det nu er sådan, at en udlænding ikke overholder erklæringen f.eks. ved at være hjemmegående hustru og derfor ikke uddanner sig, arbejder og betaler skat, er det så således, at det vil have en betydning for, om vedkommende kan få forlænget sin opholdstilladelse eller få permanent opholdstilladelse i Danmark?
Rikke Hvilshøj (V), 2005-12-15:
Det, der har indflydelse på, om man får forlænget sin opholdstilladelse i Danmark, er, om opholdsgrundlaget stadig væk er til stede.
Det har ikke noget med erklæringen at gøre.
Hvis man søger om tidsubegrænset opholdstilladelse, skal man opfylde de krav, der har været stillet til en i introduktionskontrakten, og man skal have underskrevet den her erklæring.
Når man bliver familiesammenført til Danmark, så ved man forhåbentlig – det gælder også den ægtefælle, der er her – under hvilke betingelser man bliver det; betingelser, som bl.a. handler om, at den ægtefælle, der er i Danmark, har pligt til at forsørge.
Der står i det punkt: »Jeg ved, at hvis jeg er arbejdssøgende og deltager i danskuddannelse og i de aktiviteter, der er beskrevet i min integrationskontrakt med kommunen, er jeg berettiget til midlertidig økonomisk hjælp ...«
Hvis man er familiesammenført, vil der være et tilbud om danskuddannelse, men der vil ikke automatisk være et tilbud fra kommunen om aktivering under aktiveringslovgivningen.
Hvis det er beskrevet for kort – og det kan også godt være, at vi flere gange skal skrive til familiesammenførte, at der er et forsørgelseskrav, og at det ved den familiesammenførte, når vedkommende får opholdsgrundlaget – jamen så går der ikke noget af mig for at gøre erklæringen endnu længere.
Men det har jo også været et spørgsmål om at gøre den kort og præcis, i stedet for at den udpensler hele vores aktivlovgivning og hele vores sociallovgivning.
Men jeg tror nu godt, fru Elsebeth Gerner Nielsen udmærket ved, at det her ikke ændrer ved reglerne for familiesammenføring.
Elisabeth Geday (RV), 2005-12-15:
Nu kunne man jo blive helt nervøs for, om ministeren var kommet til at vælge den forkerte tale, sådan at det, vi hørte, var talen til forslaget om kontanthjælpsloftet, som vi jo skal til at diskutere her om forhåbentlig ganske kort tid.
Men jeg vil i hvert fald love ministeren, at han da skal få svar på tiltale, hvad det angår, når vi når til det punkt på dagsordenen.
Jeg vil da godt have lov at spørge ministeren, som jo gør så store anstrengelser for, at det skal kunne betale sig at gøre en indsats: Kunne ministeren ikke overveje, når vi nu skal til at diskutere spørgsmålet omkring 300-timers-reglen, om en kontanthjælpsmodtager, som måned for måned arbejder for at forbedre sin egen matchkategori gennem uddannelse, gennem praktik, gennem løntilskudsjob, gennem alt det, som kommunen måtte bede vedkommende om at medvirke til, ikke skulle have anerkendt sin indsats, så vedkommende slap for at få frataget sin kontanthjælp?
Jeg vil gerne gentage forhistorien til det her forslag.
Det var jo sådan, at der før »Flere i arbejde« var en regel om, at hvis man følte, at man ikke rigtig stod til rådighed for arbejdsmarkedet, så kunne man gå op til kommunen og bekende, og så kunne der udbetales et større beløb til den anden ægtefælle.
Det blev ikke nogen voldsomt populær ordning, og det var ikke sådan, at der var mange, der syntes, at de burde gå op og snakke med kommunen om det.
Så gennemførte vi i »Flere i arbejde« en regel om, at kommunerne, hvis de skønnede, at en ægtefælle ikke stod til rådighed for arbejdsmarkedet, tvangsmæssigt kunne benytte denne ordning og udbetale en ydelse.
Der var kommuner – en af dem var Odense Kommune, hvor formanden for socialudvalget var en Venstremand, så derfor kan jeg sige det med god samvittighed – som traf den beslutning, at det ville man slet ikke bruge.
Derfor har vi nu taget et tredje skridt og sagt, at hvis ikke man kan finde ud af at rådighedsvurdere folk, så indfører vi objektive kriterier, og derfor har vi indført de 300 timer.
fttm032.fm Page 2336 Wednesday, March 8, 2006 1:51 PM
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2005-12-15:
Nu hørte jeg ministerens begrundelse for 300-timers-kravet, at det skulle være, fordi det er nødvendigt at rådighedsvurdere kontanthjælpsmodtagerne.
I den forbindelse vil jeg bare bede ministeren bekræfte, at der faktisk er tusindvis af mennesker i dette land, som er blevet rådighedsvurderet, som står til rådighed for arbejdsmarkedet, og som er medlem af en a-kasse, men som alligevel ikke har været i stand til at få 300 timers arbejde inden for 2 år – tusindvis af de mennesker, som står til rådighed, har ikke været i stand til det.
Det er jo et objektivt kriterium for rådighedsvurderingen, om man kan præstere 300 timers ordinært arbejde, og der eksisterer jo for alle et krav om, at man skal rådighedsvurderes, og at man skal deltage i aktiviteter, der er opkvalificerende osv., så det er sådan set essensen af forslaget.
Ja, jeg tror, at mange kan klare 300-timers-kravet, og at der er stillinger til dem.
Men diskussionen viser jo stadig den forskellige tilgang, vi har til løsning af problemerne.
Vi prøver at fokusere på nogle praktiske problemer, fordi vi har erkendt, at vejen til integration går via arbejde, hvorimod meget af Socialdemokratiets, Enhedslistens, SF’s og De Radikales argumentation går på, at det ikke skal ske på den måde.
Det er selvfølgelig et udtryk for den forskel, der er mellem os rent politisk.
Henriette Kjær (KF), 2005-12-15:
Jeg fortolker erklæringen sådan, at alle har pligt til at uddanne sig, for vi har jo undervisningspligt i Danmark.
Med hensyn til at arbejde og betale skat giver det sig selv, at man skal være aktivt arbejdssøgende for at kunne få understøttelse.
Hvis man ikke får et job, skal man stadig være aktivt arbejdssøgende, og man skal selvfølgelig også betale skat, så jeg synes ikke, der er meget fikumdik i det.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2005-12-15:
Jeg synes, det er meget interessant, at ministeren, der også har ansvaret for hele dagpengeområdet, nu finder ud af, at det er et mål for, om man står til rådighed, at man har haft 300 timers arbejde inden for 2 år, for det mål eksisterer jo ikke i dagpengesystemet.
Så er det jo fuldstændig forfejlet, når ministeren siger, at vi har en dagsorden, der handler om, at folk ikke skal integreres på arbejdsmarkedet –
det er lige omvendt.
På trods af at der er højkonjunktur og stigende beskæftigelse, er 900.000 personer stadig udstødt af arbejdsmarkedet.
Wednesday, March 8, 2006 1:51 PM 900.000, som er på overførselsindkomst her i landet.
Nej, forslaget gælder ikke for alle.
Det gælder for ægtepar på kontanthjælp, som notorisk har særlig vanskelige problemer med integrationen, fordi de ikke har noget økonomisk incitament til at tage et arbejde.
Det er jo det, vi prøver at gøre noget ved, og jeg er ked af, at man snyder og ligesom prøver at fremstille det, som om forslaget skal gælde for alle kontanthjælpsmodtagere, og over i købet som hr. Jørgen Arbo-Bæhr tager skridtet videre og siger, at det skal gælde for alle forsikrede ledige.
Elisabeth Geday (RV), 2005-12-15:
Jeg synes ikke rigtig, ministeren svarede på mit spørgsmål.
Mit spørgsmål går på bare for at gøre det helt klart, at hvis en kontanthjælpsmodtager gør alt, hvad der står i vedkommendes magt for at forbedre sit eget arbejdsmarkedsmatch gennem uddannelse, gennem løntilskudsjob, gennem praktik, alt, hvad kommunen måtte kunne foreslå af gode, stærke arbejdsmarkedspolitiske initiativer, synes ministeren så ikke, der burde være den anerkendelse af den aktive indsats, kontanthjælpsmodtageren gør, at vedkommende ikke rammes af en 300-timers-regel?
Så må jeg ærlig talt sige, at 300 timers ordinær beskæftigelse over en 2-årig periode tror jeg faktisk godt at man kan skaffe sig.
Og lykkeligvis har vi jo en højkonjunktur, der gør, at der er efterspørgsel efter arbejdskraft.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2005-12-15:
Så er det da fuldstændig grotesk, at der står i integrationskontrakten, at hvis man bare gør, hvad man bliver bedt om som udlænding i Danmark, så har man ret til midlertidig forsørgelse.
Det er da vanvittigt, at man skriver under på, at man har ret til at få midlertidig forsørgelse, hvis det er sådan, at regeringen mener, at man ikke som familiesammenført har ret til midlertidig forsørgelse.
Så jeg vil spørge, om ministeren ikke agter at lave den her kontrakt om – det vil jeg da så opfordre meget til at hun gør – så det meget klart fremgår, at som familiesammenført har man altså ikke ret til at få midlertidig forsørgelse.
Er det også meningen, at de kun skal have midlertidig forsørgelse, og at de altså skal stå til rådighed for arbejdsmarkedet, og at de skal gå igennem et integrationsforløb for at få adgang til sociale ydelser?
Rikke Hvilshøj (V), 2005-12-15:
Nej, det er ikke korrekt, og det tror jeg også godt fru Elsebeth Gerner Nielsen udmærket ved, også fordi den her erklæring jo ikke handler om nye regler eller nye paragraffer.
Det er en erklæring, som udlændinge, der kommer til Danmark, skal underskrive.
Vi ændrer ikke på familiesammenføringsreglerne, og der er stadig væk en uændret pligt til forsørgelse.
Hvis det giver anledning til misforståelser, kan jeg da sagtens forestille mig, at det kan udvides med, at man alternativt forsørger sin ægtefælle, for så er man også forsørget, og det er det krav, der stilles til ægtefæller.
Nej, vi ændrer ikke på familiesammenføringsreglerne.
Vi har skam også lyttet til høringssvarene.
Men det er klart, at der er et punkt, hvor der er uenighed.
Det er jo ikke bare sådan, at en regering eller de, der står bag nogle lovforslag, ukritisk ændrer efter høringssvarene.
Vi har selvfølgelig en mening med det her.
Men der er faktisk blevet lyttet til høringssvarene, og der er blevet ændret på to punkter.
I det sidste punkt, som drejer sig om flygtninge, har vi lyttet til UNHCR’s indvending.
Det havde vi en drøftelse om – også med Dansk Folkeparti – og blev enige om, at de, der havde indsendt det, havde ret.
Derfor har vi ændret formuleringen, således at vi understreger, at det er en ret, man har, til at deltage i de demokratiske processer.
Så vi har faktisk lyttet til høringssvarene.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2005-12-15:
Jeg vil godt lige tage fat i den erklæring, som man godt vil have folk, der kommer her til landet, til at underskrive, for jeg vil bare sikre mig, at ministeren har læst, hvad der står i den.
Jeg vil godt have ministeren til at forklare den sætning, vi har prøvet at få andre til at forklare, nemlig i punkt 5, hvor det slås fast, at vi har det sådan i Danmark, at både mænd og kvinder har pligt til at uddanne sig, arbejde osv.
Jeg vil bare godt have ministeren til at bekræfte, at vi hverken har uddannelsespligt eller arbejdspligt for mennesker i Danmark, og derfor må det være noget helt specielt, som skal gælde for dem, der kommer til landet, medmindre det er en fejl, at det står der, og der måske burde står noget andet end det, der står.
Rikke Hvilshøj (V), 2005-12-15:
Man har generelt en pligt til at forsørge sig selv, sikre sin egen forsørgelse.
Det er det helt overordnede.
Hvis man vil have adgang til de ydelser, som der er mulighed for at få i Danmark, ja, så indfører vi nu en uddannelsespligt for de unge.
Man skal også stå til rådighed for arbejdsmarkedet.
Det ser jeg sådan set ingen problemer i.
Det kan godt være, hr. Jørgen Arbo-Bæhr har brug for endnu flere sætninger til at få det forklaret, men det er sådan set det, der ligger i det.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2005-12-15:
Der står ikke noget om, at vi har en pligt i Danmark til at arbejde.
Det har vi vist aldrig haft, jeg mener aldrig, vi har haft arbejdspligt i Danmark.
Jeg mener faktisk, at der er mange mennesker, ikke mindst rige mennesker, som aldrig har arbejdet og aldrig har haft pligt til at arbejde.
Der står ikke noget om, at det her er noget med forsørgelse eller sådan noget, der står bare sort på hvidt, at både mænd og kvinder har pligt til at uddanne sig og arbejde osv.
Det har vi ikke, det er en fejl, det er en misforståelse, som jeg synes skal rettes.
Rikke Hvilshøj (V), 2005-12-15:
Vi indfører nu en pligt for de unge mellem 18 og 25 år til at uddanne sig, og det er ikke noget alternativ til en passiv forsørgelse.
Det er meget vigtigt, at vi sikrer, at de unge i fremtiden får en uddannelse, også i endnu højere grad end de gør i dag.
Vi indfører faktisk en uddannelsespligt, og det er rigtigt, at mange af de pligter, som vi har i det danske samfund, er koblet op på de ydelser, som man så til gengæld har adgang til.
Morten Østergaard (RV), 2005-12-15:
Jeg har en perlerække af gode spørgsmål, og nogle af dem bliver jeg jo nok nødt til at vente med til udvalgsbehandlingen.
I første omgang kunne jeg godt tænke mig at finde ud af, hvad meningen egentlig er med den her erklæring.
Hvordan kan vi måle effekten af erklæringen?
Jeg studser f.eks. over, at det vurderes at have en ligestillingsmæssigt positiv konsekvens, at erklæringen bliver underskrevet.
Jeg vil gerne spørge ministeren, hvordan vi skal finde ud af, om det er rigtigt.
Hvornår kan vi tillade os at evaluere det, og hvad skal vi evaluere det på?
Der blev jo afsat samfulde 900.000 kr. til, at samtlige danske kommuner kan få sådan en erklæring her underskrevet af alle de udlændinge, der er her, og alle dem, der kommer hertil.
900.000 danske kroner til samtlige kommuner
Man må sige, at det i den sammenhæng er en dråbe i havet.
Hvilke aktiviteter er det, der kommer i forbindelse med det?
fttm032.fm Page 2329
Wednesday, March 8, 2006 1:51 PM
Ministeren har sagt, at der ikke er nogen effekt af det her, der skal ikke følges op på, om man overholder det.
Derfor er vi nødt til at spørge: Hvis der bliver en effekt, hvad bliver den så?
Hvad er de ligestillingsmæssige mål med erklæringen, og hvad er det for nogle aktiviteter, der skal afholdes for de her flotte 900.000 kr., som bliver afsat til formålet?
Rikke Hvilshøj (V), 2005-12-15:
Den her erklæring er udtryk for en informationsindsats over for de udlændinge, der kommer til Danmark og søger om ophold.
Ideen med erklæringen er at sikre, at når man kommer hertil, så får man med det samme indsigt i, hvad det er for nogle helt grundlæggende regler, der gælder i Danmark, og hvad er det for nogle helt grundlæggende rettigheder, man har i det danske samfund, og muligheder, som man sammen med integrationskontrakten, som for individet er mere konkret, skal planlægge med kommunen.
Man kan ikke bryde den her erklæring.
Men det signal, vi gerne vil sende, når vi beder folk om at skrive under, er, at når man skriver under på noget, er det også udtryk for, at man har læst det, og det er sådan set det, vi beder om.
Erklæringen er en del af informationsindsatsen, så vi sikrer, at de, der kommer til Danmark, med det samme ved, hvad det er for nogle grundlæggende regler og rettigheder, der er.
Morten Østergaard (RV), 2005-12-15:
For det første synes jeg ikke, jeg fik svar på, hvad det er for nogle aktiviteter, der skal afholdes for de 900.000 kr., som bliver afsat.
F.eks. synes jeg, at det var interessant at finde ud af, om det er således, at man i forbindelse med oplysningsvirksomheden også lige ville give en notits om, hvilke af samfundets grundlæggende værdier som samfundet selv har lidt besvær med at få overholdt.
Det kunne f.eks. være meget relevant, når man nu skal ind i et sådant samfund.
For det andet: Regeringen går jo meget op i effektmål, og det synes jeg sådan set er positivt.
Når man så skriver i punkt 9 i bemærkningerne til lovforslaget under ligestillingsmæssige konsekvenser, at lovforslaget forventes at have positive ligestillingsmæssige konsekvenser, så er vi bare nødt til at spørge: Hvad er det for nogle positive konsekvenser?
Til sidst: Der afsættes 200.000 kr. totalt til samtlige landets kommuner til at gøre den individuelle kontrakt til en integrationskontrakt.
Hvad er det for nogle aktiviteter, ministeren forestiller sig, at der for 200.000 kr. købes i det kommunale landskab?
Rikke Hvilshøj (V), 2005-12-15:
I forhold til integrationskontrakten har kommunerne jo allerede i dag en forpligtelse til at lave den her kontrakt.
Altså, det er jo ikke et helt nyt system, der skal indføres for kommunerne, men det skal følges op i yderligere nogle år.
Så det er allerede en indarbejdet del.
Jeg forventer, at i forbindelse med erklæringen her følger der en naturlig vejledning for den enkelte i, hvad det her går ud på.
Den fremmede har jo på det tidspunkt ikke det danske sprog fuldstændig inde under huden, og der følger en vejledning i kommunen om, hvad det nu er, der skal skrives under på – og ja, det er der nogle omkostninger ved.
Kamal Qureshi (SF), 2005-12-15:
Ministeren siger, at det indlæg, som de her 12 forfattere er kommet med, er fordomsfuldt.
Det må jeg sige.
Det er altså nogle mennesker, der jo i den grad må siges at være en del af folkesjælen herhjemme.
Nå, men det de må jo så svare på om det er.
Så spørger ministeren, hvor det er, der ligger forhånelser, og hvad det er, jeg har problemer med i lovforslaget.
Jeg mener, det grundlæggende er et problem for ministeren, at ministeren sidder og forhandler en erklæring på plads med et parti, som på afgørende vis under debatten i dag har vist, at ja, vi kan da godt have en erklæring, men vi behøver ikke overholde den.
Vi respekterer den sådan set ikke engang, og der er dele i den, vi faktisk er uenige i.
Så er vi sådan set tilbage til det, ministeren egentlig siger, nemlig at vi har en erklæring, men vi forventer ikke nødvendigvis, at den blifttm032.fm Page 2330 Wednesday, March 8, 2006 1:51 PM ver overholdt.
Det er sådan set bare en erklæring, hvor vi fortæller, hvordan tingenes tilstand er i Danmark.
Jeg synes sådan set, det er en fuldstændig værdiløs brug af tid, at man laver en erklæring, som man ikke engang forventer har den effekt, at folk i det mindste ændrer adfærd.
Rikke Hvilshøj (V), 2005-12-15:
Jeg forventer som udgangspunkt, og det er vel en forventning, vi har til alle, at man overholder landets love.
Så ved vi desværre godt, at det er det så ikke alle der gør.
Men det ændrer jo ikke på, at det er vigtigt at fortælle folk det.
Vi har diskuteret det her mange gange, og der er nogle, der synes, det er meget odiøst, at vi gør opmærksom på, at det i Danmark er forbudt at slå sine børn.
Nu er det sådan, at det ikke er forbudt i alle lande, og derfor er det vel en meget god oplysning at give folk, der kommer til Danmark, at det skal de være opmærksomme på.
Så kan der være hele den moralske diskussion og de personlige holdninger til, om det er i orden at slå sine børn, men man skal bare være opmærksom på, at her i Danmark er det altså direkte ulovligt.
Det synes jeg da sådan set er en glimrende oplysning at give folk, så de ved det.
Det har ikke været meningen, at man skal kunne straffes for ikke at overholde erklæringen, men hvis man gør noget forkert, ikke overholder lovgivningen, så bliver man straffet efter de paragraffer, der er, på lige fod med alle andre borgere i Danmark.
Kamal Qureshi (SF), 2005-12-15:
Det er jo sådan set fint nok.
Ministeren og jeg kan jo så være enige om, at det er fint at fortælle folk, hvordan lovgivningen er.
Der, hvor mit problem er, og der, hvor jeg egentlig synes erklæringens problem grundlæggende ligger, er, at ministerens eget parti og partiets egen ordfører ikke engang her i Folketingssalen er villig til at fortælle Dansk Folkepartis ordfører det.
Dansk Folkeparti siger her åbent fra talerstolen, at vi har en erklæring, men der er jo ikke nogen, der siger, at vi nødvendigvis behøver at overholde den, hvad angår det med at slå børn, give et venligt spark bagi eller en lussing.
Det kan man godt bruge som opdragelsesmetode.
Det er da et problem, at man har en erklæring, som hverken ministerens partis egen ordfører eller ministeren selv vil fortælle nogle af de personer i Folketingssalen, som siger, at de har til hensigt at bryde landets lovgivning, at de skal rette sig efter.
Hvad skal vi så bruge det til?
Det handler om respekten for etniske mindretal, respekten for folks baggrund uafhængigt af deres seksuelle orientering, men en af dem, ministeren har forhandlet med, hr. Jesper Langballe, har sagt, at han mener, at de homoseksuelle er handicappede.
Altså, hvor troværdigt er det at lave en erklæring, hvor man beder folk udefra om at skrive under på noget, som ministerens egen samarbejdspartner Dansk Folkeparti på afgørende vis bryder?
Det er jo en erklæring, der ikke vil få forfærdelig stor troværdighed i det miljø.
Man kan selvfølgelig skrive under, og så kan man sådan set bare lade være med at gøre noget ved det.
Rikke Hvilshøj (V), 2005-12-15:
Jeg forholder mig til den erklæring, som vi er blevet enige om, og som jeg personligt ingen problemer ville have med at skrive under på, og det forventer jeg sådan set heller ikke at de øvrige, der har været med til at indgå aftalen, har problemer med.
Det er sådan set det afgørende.
Hvis man bryder dansk lovgivning, uanset om det er vores lovgivning om diskrimination, om det er vores lovgivning, der siger, at man ikke må udøve vold over for andre, så har vi bestemmelser, som udmåler straffen for det, og de gælder alle, uanset om de er født og opvokset i Danmark eller de er kommet hertil siden.
Det er sådan set det, der er afgørende for mig.
John Dyrby (S), 2005-12-15:
Nu synes jeg ikke, at det rigtig tjener noget formål at sige, hvem der har sagt hvad og hvornår i nogle interne drøftelser.
Jeg synes, man skal forholde sig til det, der ligger konkret på bordet.
Så hører jeg, at ministeren tager æren for, at den her erklæring ikke er gemt af vejen, men tværtimod blev genstand for diskussion.
Men jeg må spørge den kære minister: Hvad er værdien af, at det bliver genstand for diskussion?
Hvis det på forhånd er givet, at der stort set ikke bliver rykket et komma i den her erklæring, hvad et så værdien af diskussionen?
Det bliver jo yderligere underligt af, at Dansk Folkeparti ved hr. Jesper Langballe for en halv time eller en time siden stod på samme talerstol og sagde, at han da godt ville medgive, at der var nogle ting og nogle kanter i det her, som kunne slibes af, og at det kunne laves lidt anderledes.
Er det korrekt forstået?
Rikke Hvilshøj (V), 2005-12-15:
Jeg hørte hr. Jesper Langballe sige præcis det, jeg sagde, nemlig at de ønsker, der var fra Socialdemokratiet, blev imødekommet.
Det var sådan set ikke mig, der indledte med at sige, at man ikke ønskede, at erklæringen skulle med i lovforslaget.
Det var hr. Thomas Adelskov selv, som sagde, at Socialdemokratiet ønskede, at den ikke skulle med.
Så måtte mit gensvar bare være, at det ønske kom, fordi jeg sådan set sagde, at jeg syntes, at det var helt naturligt, at når lovforslaget indeholder en paragraf om, at man i fremtiden skal underskrive en erklæring, fortæller de, der står bag lovforslaget også, hvad den erklæring indeholder.
Det synes jeg sådan set er det mest reelle.
Jeg syntes, det var et meget underligt ønske fra Socialdemokraterne, at de ikke ville være ved indholdet af sådan en erklæring.
Den er lagt frem, og hr. John Dyrby siger så, at den ikke kan ændres.
Jamen vi behandler et lovforslag, og det er selvfølgelig sådan, at det lovforslag, som regeringen fremsætter, har vi jo tygget igennem, og det står vi selvfølgelig ved.
Erklæringen er et bilag til lovforslaget, skal jeg så lige understrege, og den til enhver tid siddende minister har mulighed for at ændre i den.