Søren Kolstrup (EL), 2000-01-14:
Debatten i dag
synes jeg har afdækket tre vigtige forhold.
Det ene er - og det var også noget, ministeren bekræftede - at er der nogen, der er blevet snydt i dette samfund i de sidste to årtiers danske trafikpolitik, er det brugerne af kollektiv trafik.
Mens vi kan konstatere, at bilisterne i perioden 1980-1998 har brugt en stadig mindre andel af den disponible indkomst på benzin, kan vi konstatere, at brugerne af kollektiv trafik har brugt en stadig stigende andel af den disponible indkomst. Danmark er oven i købet det land i Vesteuropa, hvor der har fundet det mest dramatiske fald sted, hvad angår den andel af den disponible indkomst, brugerne bruger på benzin, og derfor er meget af det, der er blevet sagt fra borgerlig side, ikke bare politiske statements, men oven i købet nonsens.
Det, der er behov for herefterdags, er en socialt orienteret trafikpolitik, hvor fattiglusene for alvor får mulighed for at køre med billig kollektiv transport og gerne gratis transport i byerne.
Det er et vitalt politisk behov.
Det andet element, som man har været inde på, er spørgsmålet om minimumskrav til trafikken.
Ministeren tog afstand fra mit forslag om, at man indfører nogle sådanne minimumskrav.
Jeg kan godt forstå ministerens indvending, når
det drejer sig om redskaberne,
men samtidig er det jo sådan i dette Folketing, at vi er enige om nogle fælles mål for ren luft.
Det tredje, jeg skal berøre, er en uafklarethed med hensyn til, hvad der lægges op til.
Andre har været inde på det, men jeg synes, det er helt afgørende at få at vide: Lægges der med R 8 og L 156 op til, at der kan indføres betalingsringe, bompenge osv.?
Det må vi have et klart svar på.
Betyder det, at der nu er et opgør på vej med 1990'ernes trafikpolitik? Betyder ministerens forsigtige distance til alle de selskaber, vi har fået, at ministeren nu er indstillet på f.eks. at offentliggøre forholdene i nogle af disse lukkede selskaber, og at de måske til sidst kan begynde at arbejde sammen?
Jeg synes, det ville være meget interessant at høre, om man kunne nå frem til en sådan erkendelse, for så er der da sket noget i dag.
Enhedslisten er enig med regeringen i, at det er vigtigt at give kommunerne flere værktøjer og gennem lovgivningsmæssige rammer også sørge for, at trafikken bliver reguleret bedre.
Alle mennesker - ikke bare nogle, men alle mennesker - skal have ret til at få større muligheder i vore byer.
Det handler om børn, det handler om ældre, og det handler om de nuværende bilister.
Alle skal have større råderum, og alle skal først og fremmest have retten til ren luft.
Det opfatter vi som en menneskeret, der ikke kan diskuteres, og netop derfor er det så vigtigt, at trolleybusser, sporvogne, letbaner, cykler, taxaer, busbaner, brintbiler osv. kan komme til at samvirke og give alle personer større muligheder.
Det, der er tale om med hensyn til privatbilismen, er jo, at den giver muligheder for nogle og indskrænker råderummet for andre, og derfor er den et asocialt element.
Men det har der ikke været talt så meget om.
Hvis vi så vender os lidt mod virkemidlerne, skal jeg sige som punkt 1, at vi generelt er enige med regeringen i, at kommunerne skal have større muligheder. Det er godt, for det giver mulighed for lokal mobilisering, og den socialdemokratiske ordfører, hr. Erling Christensen, var inde på det; fint nok.
Men vi mener også som punkt 2, at det er vigtigt, at det store fællesskab, herunder Folketinget, påtager sig et ansvar for at opstille en lang række minimumskrav til byernes kollektive trafik med hensyn til hyppighed, pris, planlægning og trafikregulering.
Der må simpelt hen være et minimum for, hvad man kan kalde anstændig trafikpolitik i byerne.
Her skal det ikke være nogen hemmelighed, at vi ønsker, at benzinbilen og først og fremmest dieselbilen kommer langt, langt bort fra vore bymidter.
De hører ikke til dér, og selv nok så miljøvenlig benzin løser ikke problemet.
Vi har måttet konstatere, at hver gang vi gør benzinen lidt bedre, jamen så opstår der et nyt problem.
MTBE er f.eks. et meget godt eksempel på, at da man fjernede blyen fra benzinen, fik vi et nyt problem, og derfor er løsenet, at vi finder nye drivmidler, som bygger på vedvarende energi, og forhåbentlig kan vi også sætte brintbilen i gang.
Jeg har nogle spørgsmål om enkelte forhold i redegørelsen: Fru Vibeke Peschardt var lidt inde på, at regeringen taler om, at nu skal der kunne laves forsøg med færdselsregulerende foranstaltninger.
Det kan være fint nok, men det skulle vel også være sådan, at man kan lave så at sige permanente forsøg?
Derfor vil jeg også godt have en bekræftelse fra ministeren på, at med det forslag, kan vi gå i gang med bompenge, og vi kan gå i gang med miljøzoner.
Det er i hvert fald det, redegørelsen lægger op til, og jeg er i øvrigt enig med den socialdemokratiske ordfører i - det være nævnt i parentes - at roadprincing ikke nødvendigvis er løsenet.
Bompenge er mere nærliggende, og det ville da i øvrigt være herligt, hvis Socialdemokratiet også mente det.
Jeg tror, det var fru Margrete Auken, der var inde på, at det jo er meget bemærkelsesværdigt, at politiet i København ikke har ønsket at håndhæve 10-meter-reglen.
Politiet føler sig åbenbart hævet over loven, når vi taler om restriktioner, men det er vel sådan, at også politiet skal overholde gældende lov, eller hvad?
Endvidere tales der i redegørelsen om »parkér og rejs«-anlæg, som jo kan være med til at begrænse antallet af biler i byerne.
Vi betragter diskussionen om Kongens Nytorv som nærmest altafgørende for, at den linje kan vinde frem.
Endvidere står der i redegørelsen, at luftkvaliteten i byerne er bedre i dag.
Ja, det er den faktisk
ifølge en lang række målinger.
Men jeg synes, det er bemærkelsesværdigt - som jeg også var inde på tidligere - at da blyet blev afskaffet og vi fik MTBE i stedet, opstod der et nyt problem:
Vi har benzen i benzinen, og katalysatorerne frigiver platin.
Så det, der er behov for, er altså simpelt hen at få et alternativ op at stå.
Endvidere nævnes det i redegørelsen, at regeringen netop af den grund ved årsskiftet vil fremlægge en handlingsplan for fremme af cykeltrafik.
Hvad er det for et årsskifte, der tales om?
Det synes jeg også ville være interessant at høre.
Endelig tales der om, at Trafikministeriet arbejder sammen med Københavns Kommune på at deltage i et udviklings- og forsøgsprojekt i EU-regi vedrørende praktisk afprøvning af kørselsafgifter.
Det lyder godt nok, men mit spørgsmål lyder: Jamen hvorfor skal man lave det forsøg?
Hvorfor kan man ikke gå i gang med at udnytte de teknikker, som rent faktisk findes?
Vi har jo erfaringerne fra Oslo, og vi har i øvrigt også erfaringer fra Trondheim.
Så der er vel ikke grund til at tøve så længe.
Som sagt: Enhedslisten vil gerne være med til at udvikle de positive tendenser i redegørelsen, men vi må også sige, at vi betragter redegørelsen som et utrolig forsigtigt skridt i den rigtige retning.
Det, der først og fremmest er behov for, er at udvikle stærke, saftige alternativer, så selv en Kaj Ikast får gelé i knæene og får lyst til at stille bilen.
Det er rigtigt, at Wien har vist noget af vejen.
Jeg tror også, Basel, Zürich og Freiburg har vist nogle andre instrumenter.
Og kobler vi dem sammen, kan vi nå frem til noget godt.
Min sidste bemærkning skal være denne: 1990'erne har været udtryk for liberalisering, afdemokratisering og kommercialisering, og det er også gået ud over dansk trafikpolitik.
Derfor er det interessant, at der er nogle i denne sal, også blandt de borgerlige ordførere, der fremhæver Wien og samarbejdet dér - ikke blot foreslår, at man opdeler gamle fællesskaber i nye lukkede selskaber, der plejer hver deres interesser, men søreme peger på Wien, hvor der er noget, der hedder samarbejde.
Hvis 1990'erne har stået for liberalisme og afdemokratisering, ser jeg da frem til, at det nye årtusind vil stå i samarbejdets og den fælles planlægnings tegn til fordel for, at vi får ren luft, og at vi får fremkommelighed for alle borgere i samfundet og ikke blot for nogle.