Ulrik Kragh (V), 2002-02-28:
Jeg vil gerne have lov at starte min ordførertale med et citat: »Kan vi ikke gøre det lidt bedre?«
Billedet af en stresset mor på cykel en råkold og mørk vintermorgen på vej til børneinstitutionen med sine to små børn.
Herfra cykler hun i racertempo videre på arbejde, så tilbage til institutionen sent om eftermiddagen for at hente de små, på indkøb i supermarkedet, hjem og lave mad, vaske op og lægge dem i seng og så flade fuldstændig ud foran flimmeren totalt udmattet.
»Kan vi ikke gøre det lidt bedre?« spurgte Poul Nyrup Rasmussen i nytårstalen 1997/1998. Jo, det kan vi, det lovede vi i valgkampen, og nu gennemfører vi det.
Familiepolitikken får et gevaldigt pust i retning af større overskud til børnefamilierne og heraf større sammenhæng og ro i børnenes opvækst.
Regeringen gennemfører en væsentlig forbedring med barselorloven, og med loven om deltid gennemføres familiepolitikkens næste forbedring.
En væsentlig del af denne kamp er ført på arbejdstidsbestemmelser, hvor arbejdstiden er søgt ensrettet, således at ingen blev udsat for ublu lange arbejdstider, og ingen blev spist af med indskrænkninger i arbejdstimerne, så løngrundlaget blev udhulet. Denne kamp nyder mange godt af, men de gode intentioner har en bagside, som Venstre ikke bryder sig om.
Der er en række overenskomster, som af uforklarlige grunde indeholder krav om udelukkende fuldtidsbeskæftigelse.
Disse aftaler låser for lønmodtagernes mulighed for individuelt at lave en aftale om mere frihed og bedre familieliv.
Det skal altid være op til den enkelte medarbejder, om familiemønstret passer bedre til deltidsarbejde end til fuldtidsarbejde.
Derfor kan vi ikke acceptere, at overenskomstvilkår spærrer for muligheden for, at lønmodtagere og arbejdsgivere aftaler deltid.
Det skal til enhver tid være muligt at aftale deltid, hvis lønmodtageren finder det mere attraktivt med mere frihed end mammon i lønningsposen.
Nu er Venstre godt klar over, at denne lov vil kunne vendes modsat.
Der vil muligvis være arbejdsgivere, som vil forsøge at bruge loven til at tvinge deres medabejdere på deltid i perioder, hvor det vil passe ind i virksomhedens opgaver
Det er i hvert fald det, der bliver sagt.
Men det er ikke intentionen med loven, og derfor er det også, at fastansatte lønmodtagere, som afskediges med begrundelsen, at vedkommende ikke vil gå på deltid, eller at vedkommende skulle have ytret et ønske om deltid, skal kunne godtgøres for uretmæssig afskedigelse.
Der er således en lovgivningsmæssig beskyttelse af lønmodtageren, så afskedigelse kun kan ske efter de allerede i dag gældende vilkår.
Der var i lovforslagets indledende faser indbygget en utilsigtet konsekvens, hvor nogle bl.a. ville få forringede pensionsvilkår, det var naturligvis heller ikke hensigten, så også på dette punkt er der lavet en imødegåelse af indsigelserne fra de hørte parter.
Jeg har nu svært ved at se, hvorfor en befrielse af snærende arbejdstidsbestemmelser ikke skulle være et lønmodtagergode, men med respekt for aftalesystemet infases loven i takt med overenskomstaftalernes udløb, således at arbejdsmarkedets parter kan indarbejde loven i deres krav til de aftaler, som efterfølgende skal indgås.
Venstre vil forbedre familiepolitikken og skabe større frihed på arbejdsmarkedet.
Deltidsloven er et godt skridt på vejen, og derfor skal jeg anbefale lovforslaget.