runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2003-10-21:
Undskyld.
Jeg troede, at SF's ordfører var til stede.
Ifølge skatteministeren er det her forslag et led i regeringens skattejagt på regler.
Man kunne imidlertid lige så godt kalde forslaget et led i regeringens lange række af forslag, som tvinger offentligt ansatte til at bruge mere tid på bureaukrati, eller sige, at det er et led i regeringens mange tiltag, som skal gøre det lettere at snyde i skat.
Det virker derfor ikke holdbart, når skatteministeren i bemærkningerne til forslaget skriver, at det ikke vil koste det offentlige penge.
Forslaget vil altså enten føre til, at det bliver nemmere at snyde i skat og begå anden økonomisk kriminalitet uden at blive opdaget, eller at der skal bruges flere penge på kontrol i f.eks. Københavns Kommune.
Det mest sandsynlige er, at det vil have begge konsekvenser, at det altså bliver lidt lettere at snyde, og at man skal ansætte lidt flere i kommunerne.
Da regeringens politik jo generelt blokerer for, at der ansættes flere til kontrol af erhvervslivets skattebetaling, vil forslaget også generelt føre til en dårligere skattekontrol.
Så nu fosser pengene igen ud af statskassen.
I Enhedslisten vil vi meget gerne være med til at lette de administrative byrder for mindre erhvervsdrivende.
Hvorfor er det, at man ikke kan vente på, at arbejdsgruppen bestående af de registrerede revisorer, de statsautoriserede revisorer, de kommunale skatterevisorer, Københavns Skatteforvaltning, Skatteministeriet og Told og Skat, der jo netop skulle se på skatteforenklinger som denne, får afleveret sin rapport?
I den rapport arbejdes der med en række forslag til forenklinger, ligesom Foreningen Registrerede Revisorer og Københavns Kommune i deres høringssvar foreslår en række forenklinger, som vi under udvalgsarbejdet gerne vil have ministeren til at kommentere.
Ministerens hastværk kan måske også forklare, at ministeren totalt har misforstået Skatterevisorforeningens synspunkter og udnytter deres forslag til forenklinger til i lovforslagets bemærkninger at hævde, at hans forslag nærmest er identisk med Skatterevisorforeningens forslag.
Enhedslisten kan ikke støtte det her forslag.
Det vil føre til mere sort arbejde, som det konkluderes i høringssvarene, og det vil føre til mere økonomisk kriminalitet.
Vi vil gerne medvirke i forhandlingerne.
Vi vil gerne være med til at sikre, at der sker reelle administrative lettelser i de små virksomheders administration.
Torben Hansen (S), 2003-10-21:
Jeg tror da, at jeg på linje med Venstres ordfører kan sige, at alle er interesserede i, at det her bliver implementeret.
Når man kigger på direktivets formål, står der klart, at det skal forebygge yderligere forringelser, beskytte og forbedre vandøkosystemernes tilstand; det skal fremme bæredygtige vandanvendelser baseret på langsigtet beskyttelse; det skal sigte mod udvidet beskyttelse og forbedring af vandmiljøet.
Der er altså hele tiden tale om forbedringer.
Når man kigger på formålet med den miljømålslov, som regeringen har fremsat, står der ikke forbedring nogen steder.
Der står bare beskyttelse; det er mindstenævneren.
Kan Venstre forklare her i Folketingssalen, hvordan det kan være, at man kan implementere beskyttelsen, men åbenbart ikke ønsker at tage forbedringsaspektet med ind i det?
Er det nogle af de ting, som man vil tage med ind i det senere udvalgsarbejde?
Ordet forbedring eksisterer nemlig stort set ikke i lovforslaget, men det gør det altså i direktivet.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-10-21:
Jeg var i og for sig overrasket over, at fru Inger Støjberg hævdede, at man implementerer de to direktiver.
Kammeradvokaten har i december 2002 klargjort, at den danske lovgivning ikke var tilstrækkelig til at implementere habitatdirektivet.
Der er også lavet beregninger, der viser, at det vil koste i størrelsesordenen 1,5-2 mia. kr. at gøre det, men der er ikke skyggen af de penge i det her forslag - ikke skygge af de penge.
Vandrammedirektivet har man formentlig slet ikke undersøgt.
Jeg ved ikke, om Kammeradvokaten har foretaget en analyse af det, men jeg vil da godt spørge, om ikke også det er relevant.
Jeg kan slet ikke forstå, og det vil jeg godt spørge Venstres ordfører om, hvordan i alverden man kan komme med sådan et forslag og påstå, at det er en implementering, når alle tilgængelige oplysninger tyder på, at det ligger så langt fra en implementering, som tænkes kan.
Torben Hansen (S), 2003-10-21:
Vi er åbenbart i en diskussion, hvor vi bliver ved med at tale forbi hinanden.
Det, der jo ligger i det stadig væk, er, at bindende målsætninger er alle vel tilfredse med der kommer.
Men det er jo et spørgsmål om niveauet for de bindende målsætninger.
Det nytter ikke noget at have
bindende målsætninger, hvis det er sådan, at niveauet er for lavt. Der kan vi se vandrammedirektivet som et instrument, hvor vi kan få nogle høje bindende målsætninger, men det skal så også give sig udslag i, at de formuleringer, der er i loven, også giver muligheder for at lave de høje bindende målsætninger.
Og der har jeg tidligere i dag nævnt, at vandrammedirektivet meget klart omtaler, at der skal forbedres, der skal beskyttes; især er den der forbedring vigtig, og det kan jeg ikke se i det lovforslag her.
Det er simpelt hen det, det drejer sig om.
Bindende målsætninger er fint, men det er niveauet, der er det vigtige.
Inger Støjberg (V), 2003-10-21:
Jeg fornemmer, at hr. Torben Hansen bliver mere og mere positiv, så nu vil jeg prøve at spørge for tredje gang, så kan det jo være, at hr. Torben Hansen bliver rigtig positiv.
Hr. Torben Hansen går også ind for bindende målsætninger nu.
Men kan hr. Torben Hansen så forklare mig, hvorfor den tidligere regering ikke indførte det?
Det krævede bare en ændring af planloven.
Hvorfor brugte man 9 år uden at indføre bindende målsætninger, når man alligevel er positiv over for det nu?
Torben Hansen (S), 2003-10-21:
Jamen vi er da yderst tilfredse med, at vandrammedirektivet er kommet, og at der nu kan arbejdes med bindende målsætninger.
Det tror jeg alle er herinde.
Men de bindende målsætninger skal jo bare tage deres udgangspunkt, og hvis udgangspunktet i lovgivningen er for svagt i formålet eksempelvis, så vil de bindende målsætninger også være derefter.
Men vi skal sørge for, at grundlaget er det rigtige, og det er så det, vi må have diskussionen om i den kommende tid.
Inger Støjberg (V), 2003-10-21:
Det var jo mange ord, men ikke ret mange svar.
Derfor vil jeg gerne bede hr. Torben Hansen om at prøve at forklare mig, hvorfor man ikke i de 9 år, man selv havde regeringsmagten, indførte de her bindende målsætninger.
er da at indføre bindende målsætninger.
Det, vi arbejdede med førhen, det, jeg arbejdede med førhen som amtsrådsmedlem, var hensigtserklæringer og målsætninger, som man forsøgte at leve op til.
Nu er det bindende målsætninger.
Hvorfor har man ikke indført det førhen, hvis man virkelig er ambitiøs på miljøområdet?
Torben Hansen (S), 2003-10-21:
Jeg vil med glæde til ære for Venstres ordfører forklare, hvor jeg mener, at den manglende målsætning og usikkerhederne ligger, og det er, hvis man går ind og læser formålet for direktivet.
Jeg har sagt det før: Det forebygger yderligere forringelser, beskytter og forbedrer, det sikrer en progressiv reduktion af forureningen af grundvandet og forhindrer yderligere forurening deraf.
Længere omme i miljømålene i artikel 4 står der: Medlemsstaterne beskytter, forbedrer og restaurerer alle overfladevandområder - med enkelte forbehold.
Det er da rimelig klare målsætninger på, hvilken vej man skal.
Og det har jeg altså svært ved at se i det her miljømålsforslag.
Inger Støjberg (V), 2003-10-21:
Blankocheck og lavt ambitionsniveau
- det er nogle store ord, der bliver taget i munden her.
Jeg vil gerne ind på det med det lave ambitionsniveau, men jeg kunne egentlig godt tænke mig, at hr. Torben Hansen forklarede mig, hvori det lave ambitionsniveau ligger, når nu der med det her bliver indført bindende målsætninger i modsætning til førhen.
Rent faktisk er det sådan, at tidligere regeringer jo også har kunnet indføre bindende målsætninger, det krævede bare lige en lille ændring i planloven. Så jeg vil gerne have hr. Torben Hansen til at forklare det lave ambitionsniveau, som ikke er nemt at finde, tværtimod, og så vil jeg meget gerne have hr. Torben Hansen til at give mig en forklaring på, hvorfor den tidligere regering ikke har indført bindende målsætninger.
Freddie H. Madsen (DF), 2003-10-21:
Idet vores ordfører, hr. Jørn Dohrmann, ikke kan være til stede her i dag, har jeg lovet på hans vegne at sige følgende: Lovforslag nr. L 15 og L 16 skal ses i sammenhæng, idet begge lovforslag skal være med til at sikre grundvandet i fremtiden.
Er der noget, Dansk Folkeparti går op i, så er det at sikre drikkevandet og grundvandet nu som i fremtiden, og det mener jeg alle partier her i Folketinget bør gøre, så det ikke en dag ender med, at vi ikke har noget grundvand, som vi kan bruge; det skal sikres, at vi får vand ud af hanen, uden at det skal filtreres en, to eller tre gange.
Nu er det ikke sådan, at vi aldrig har beskyttet drikkevandet i Danmark.
Man skal stadig væk sikre, at vi også i fremtiden kan sikre vores grundvand på en sådan måde, at vi kan være det bekendt.
Derfor er det vigtigt, at man iværksætter de indsatser, der er nødvendig for at opnå miljømålet, der ligger i vandrammedirektivet.
Det er vigtigt, at vi får iværksat en plan, som hænger sammen hele vejen rundt, at man altså ser på det samlede vandområde i Danmark, søer, overflader og grundvandet.
Her tænker jeg på, at kan vi få en regelforenkling vedrørende myndighedsstrukturen for administration, hilser vi det selvfølgeligt velkomment.
At man nu vil lægge det over til amterne, mener jeg faktisk er alt for tidlig en konklusion, da vi ikke ved, hvordan og hvorledes amternes fremtid skal være.
Men det er helt klart, at der skal være nogen, der har ansvaret for at udføre planlægning og indsatserne med, hvordan loven skal udformes i bund og grund.
Det må vi så se på under
Keld Albrechtsen (EL), 2003-10-21:
Nu kan jeg forstå, at regeringspartiet Venstre ikke alene har forladt sin tidligere holdning om, at man skal undgå at strø om sig med bemyndigelser til ministre, men at man oven i købet mener, at det vil være en formildende omstændighed, at det bliver en kommende socialdemokratisk regering, som skal have de bemyndigelser.
Det har jeg bare noteret mig.
Det er en grundlæggende og fundamental ændring af Venstres politik, som er sket der.
Den går nu ud på at forsyne socialdemokratiske ministre med så vidtgående bemyndigelser, så svagt defineret som overhovedet muligt, som man overhovedet kan få ind i lovgivningen.
Der er jo ikke skygge af definition af, der er ikke skygge af klarhed over, hvad de bemyndigelser kommer til at indebære.
Vi ved ikke, om direktiverne bliver implementeret - alt tyder på, at de ikke bliver implementeret med det her lovforslag - vi ved ikke, hvad det kommer til at koste, og midlerne ved vi heller noget om, for de skal først aftales i forbindelse med vandmiljøplanen og andre politiske forhandlinger.
hvad der egentlig skal være indholdet i en vandmiljøplan,
Torben Hansen (S), 2003-10-21:
Jeg kan til fru Inger Støjbergs beroligelse sige, at vi helst heller ikke deltager i alle mulige former for gættekonkurrencer.
Det, det her drejer sig om, er, at der rent faktisk direkte i formålet for direktivet og i de underformål, der ligger der, hele tiden står, at målet, målsætningen, må være at forbedre, og det står der altså ikke nogen steder i miljømålsloven.
Der er altså ikke tale om, at jeg står og gætter.
Der er simpelt hen tale om, at jeg godt kunne tænke mig at få Venstres svar på, hvornår man vil, kan man sige, svinge det her op til at være på linje med direktivet, som rent faktisk på mange områder er meget visionært.
Inger Støjberg (V), 2003-10-21:
Først til hr. Torben Hansen, der endnu en gang er inde
på det her med målsætningen: Jamen det er jo rent faktisk sådan, at hvis man bare satte nogle målsætninger op uden at lave basisanalyser, er det jo gætteri
Det er lige så godt som at spille i lotto.
Det, vi gør nu, er, at der først er krav om at lave basisanalyser, så man ved, hvad det er, man har med at gøre, dernæst sætter man målsætninger op.
Det er den helt rigtige måde at lave miljøpolitik på. Hr. Keld Albrechtsen taler igen om midlerne.
Jeg er egentlig glad for hr. Keld Albrechtsens spørgsmål til mig, for deri lå der jo også et svar, nemlig at hr. Keld Albrechtsen heller ikke er klar over, hvor mange midler der skal afsættes til det her, og det er hr. Keld Albrechtsen naturligvis ikke, fordi vi endnu ikke kender målene. Basisanalyserne skal laves i år 2004, derefter skal det hele implementeres i år 2009. Så må jeg ærlig talt indrømme, at jeg ikke deler hr. Keld Albrechtsens bekymringer for, at man giver bemyndigelser til ministeren.
Det, hr. Keld Albrechtsen bekymrer sig om nu, og det, han åbenbart forventer, er, at vi har en Venstremiljøminister i år 2009, for ellers kan jeg ikke forestille mig, at hr. Keld Albrechtsen havde så voldsomme bekymringer.
Den bekymring deler jeg ikke.
Jeg glæder mig til gengæld over det.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-10-21:
Jeg kan ikke svare på, hvor meget det vil koste at implementere det.
Det, jeg sådan set beder om, er, at vi får det undersøgt, før man begynder at træffe en hel masse beslutninger ud i den blå luft, og før man på ægte liberal vis giver ministeren en hel masse bemyndigelse.
Jeg håber, at fru Støjberg fangede ironien i den bemærkning, for det har altid været et kardinalpunkt for Venstre, at man ikke bare skulle strø om sig med bemyndigelser.
Men det kan jeg forstå er et princip, som den nuværende regering har forladt.
Nu gælder det om at forsyne den siddende minister med så mange fuldstændig udefinerede bemyndigelser som overhovedet muligt.
Der er ingen mål.
Målene kommer måske engang i en vandmiljøplan.
Der er heller ingen midler.
Der er heller ingen penge.
Der er kort sagt ingenting.
Så vil jeg da godt stille det spørgsmål
: Hvis man nu ikke vil lave de juridiske og økonomiske undersøgelser, som vi beder om, hvis man heller ikke ved, hvad målsætningen er, og hvis man ingen midler har, var det så ikke en idé ligesom at begynde forfra og sige, lad os så få målsætningerne først, så vi ved, hvad det overhovedet er, vi gerne vil, og lad os så diskutere, hvilke midler vi skal bruge, og hvor mange penge vi har?
Jeg må indrømme, at det her er et skud i tågen fra regeringens side, og jeg tror faktisk, at det vil være klogt
at trække forslaget tilbage.
Torben Hansen (S), 2003-10-21:
Det er jo interessant, når Venstres ordfører siger, at målsætningsdebatten kommer senere.
Det kan man jo sådan set også se i selve lovforslaget, i og med at § 21 giver miljøministeren bemyndigelse til at fastsætte miljømålene.
Det må miljøministeren nu engang gøre efter lovens formål.
Men lovens formål taler ikke om forbedring.
Det taler om det mindste mulige overhovedet, nemlig bare sådan beskyttelse.
Hvor er forbedringsaspektet?
Ønsker man ikke at forbedre det danske vandmiljø?
Ønsker man ikke at forbedre den danske natur?
Vil man bare beskytte den og så håbe på, at der ikke sker yderligere?
Jeg vil give hr. Keld Albrechtsen ret i, at i mange af de her aspekter er der reelt ikke tale om implementering.
Direktivet går langt videre end det, der bliver lagt op til i den her miljømålslov.
Inger Støjberg (V), 2003-10-21:
Jeg vil gerne sige til hr. Torben Hansen, at amterne nu skal i gang med den her basisanalyse, derefter kommer hele målsætningsdebatten, hvorefter de bindende mål jo bliver sat, og så må vi tage den derfra.
Til hr. Keld Albrechtsen, der spørger lidt om midlerne:
Det er jo rent faktisk sådan, at vi endnu ikke kender niveauet for den målfastsættelse, der skal ske, og konsekvenserne heraf.
Så jeg vil simpelt hen ikke stå her og tage stilling til det og gætte på, hvor mange penge det kommer til at koste.
Jeg tror rent faktisk, at hr. Keld Albrechtsens bud på det vil være lige så godt som mit, og jeg er da meget interesseret i at høre hr. Keld Albrechtsens bud på det.
Jeg tror egentlig, at jeg vil begynde med hr. Keld Albrechtsen denne gang.
Hr. Keld Albrechtsen efterlyser en pause i miljøpolitikken.
Sådan arbejder vi ikke i Venstre.
I Venstre ønsker vi en forbedret miljøpolitik, og vi ønsker et forbedret miljø, og derfor arbejder vi målrettet frem mod det.
Sådan er det.
Til hr. Torben Hansen: Jeg er glad for, at man ikke går ind for gætteri hos Socialdemokraterne.
Derfor forventer jeg i øvrigt også en stor opbakning til den her linje, der er lagt.
Først bliver der udarbejdet basisanalyser i 2004.
Så bliver der lavet bindende målsætninger, modsat sådan som det er nu - jeg har jo rent faktisk arbejdet med de her ting som amtsrådsmedlem, og det var hensigtserklæringer, det var blot nogle mål, man fastsatte, der var ingen binding i det - og dernæst bliver der udarbejdet handlingsplaner.
Det er da miljøpolitik, der virker.
Mikkel Dencker (DF), 2003-10-21:
I Dansk Folkeparti er vi meget opmærksomme på de problemer, som landets yderområder har at arbejde med.
Det er vores opfattelse, at i langt de fleste tilfælde bliver det bare ved snakken, når politikere udtaler sig om alt det gode, de gerne vil gøre for de særlig udsatte dele af landet.
Med dette lovforslag får regeringen gjort noget konkret ved problemerne.
Der er nemlig ingen tvivl om, at et af yderområdernes store problemer er, at selv om yderområderne i høje grad er kendetegnet ved at være naturskønne og som udgangspunkt kunne være særdeles attraktive for beboelse, er det svært at tiltrække folk, som arbejder i de store byer, og det dertil medfølgende skattegrundlag.
I det konkrete lovforslag foreslår regeringen indført, at befordringsfradraget for personer bosat i en række udvalgte kommuner fordobles i en periode på højst 5 år, i det omfang de pendler over 100 km om dagen.
Dermed gøres det attraktivt for langdistancependlere enten at blive boende eller at flytte til en kommune i et af landets yderområder.
Selv om vi som udgangspunkt mener, at det er en uskik at bruge skattelovgivningen til at føre regionalpolitik, er målet i dette tilfælde så vigtigt, at Dansk Folkeparti støtter forslaget. Det har længe været vores opfattelse, at det har været for uattraktivt at bosætte sig langt fra de store byer, og derfor vil vi støtte næsten ethvert tiltag, som kan rette op på den negative udvikling, som mange af yderkantsområderne har været genstand for igennem mange år.
Jens Peter Vernersen (S), 2003-10-21:
Det har jo været nævnt af Dansk Folkepartis ordfører, hr. Mikkel Dencker, at det her ikke betyder, at der kommer flere i arbejde overhovedet.
Jeg går ud fra, at skatteministeren kan bekræfte, at det faktisk ikke er det, det drejer sig om.
Der skal ikke flere i arbejde med det her forslag, det har sådan set aldrig været tanken, og det siger jo sådan set alt om regeringens regionalpolitik: Man laver ikke regionalpolitik for at få flere i arbejde, nu prøver man at lave nogle ændringer, som alt i alt jo må siges at være et tegn på, at regeringen har opgivet de der områder og har sagt: Der er ikke noget at gøre ved det, så må vi give dem den her løsning, som så bliver vilkårlig.
Hr. Jacob Buksti har nævnt, hvad konsekvensen kunne blive for Sydthy.
Hvis man nu forestillede sig, at det her skulle være så attraktivt, og folk begyndte at flytte til Mors, er det jo en fuldstændig håbløs tankegang, at man laver en lovgivning med det incitament, at folk for at få et skattefradrag skulle flytte fra en kommune, hvor de ikke har så meget, over til en anden kommune, hvor de heller ikke har så meget.
Jeg tror i øvrigt heller ikke, at folk gør det, for det er faktisk dyrere at flytte end den smule, der kommer ud af det her.
Det er jo sådan set virkeligheden.
Det antal, der kan gøre brug af ordningen, kommer jo ikke i nærheden af de beløb, skatteministeren omtalte, fordi langt de fleste vil jo få meget små og begrænsede beløb ud af det.
Det er jo også virkeligheden. Altså jeg synes, der skulle være lidt mere perspektiv i de svar, der gives af skatteministeren.
Det har Skatteudvalget jo faktisk bedt om i den beretning, vi lavede før sommerferien, at der skulle være, fordi de svar, der kom, var utilfredsstillende.
Hans Christian Schmidt (V), 2003-10-21:
Systemet vender på en tallerken; det ved jeg ikke, hvad fru Pernille Blach Hansen mener med.
Det her er et fuldstændig fortsat forløb, og jeg er så nødt til at læse op, at det følger af planloven, at en kommune ikke kan vedtage lokalplanforslag, hvis et amt eller en statslig myndighed har gjort indsigelse mod planforslaget.
Forslaget kan først vedtages, når der er opnået enighed mellem parterne.
Hvis parterne ikke kan blive enige om sagen, så indbringes den for miljøministeren, der så træffer afgørelse i sagen.
Direktoratet for FødevareErhverv har gjort sin indsigelse mod Stenløse Kommunes lokalplanforslag for golfbanen, og da parterne ikke umiddelbart kunne blive enige, indbragte kommunen sagen for mig.
Der er altså tale om en helt sædvanlig procedure.
Mine medarbejdere gik i gang med at forberede min afgørelse af sagen og holdt bl.a. møde med kommunen, HUR og Direktoratet for FødevareErhverv.
Den 22. oktober 2002 meddelte Direktoratet for FødevareErhverv, at de havde besluttet at ophæve deres indsigelse.
Jeg havde så ikke længere en sag, som jeg skulle tage stilling til.
Det er også helt sædvanlig procedure, at når der ikke længere foreligger en indsigelse mod lokalplanforslaget, kan kommunen umiddelbart vedtage lokalplanforslaget.
Jeg er altså ked af, at man skal gøre denne sag til noget, for den er intet.
Pernille Blach Hansen (S), 2003-10-21:
Jeg synes, det er meget interessant, at miljøministeren her oplyser, at ingen af ministerens folk på noget tidspunkt har været betænkelige ved det her.
Det synes jeg kunne være meget interessant at få oplyst.
Det andet, som ministeren desværre ikke svarede på i hr. Keld Albrechtsens meget relevante spørgsmål, er: Da ministeren får et brev på sin personlige adresse derhjemme og tager det med ind i ministeriet og journaliserer det - det er der nok en anden en, der så gør - drøfter ministeren så virkelig overhovedet ikke denne sag med en eneste embedsmand i ministeriet, før han får en indstilling om, at der ikke skal gøres noget i henhold til Stenløse Kommunes ønsker? Drøfter ministeren ikke denne her sag med sine embedsmænd på noget tidspunkt i løbet af de 20 dage, hvor alle åbenbart vender på en tallerken?
Hans Christian Schmidt (V), 2003-10-21:
Jo, men hr. Keld Albrechtsen forsøger at skabe en sag, der ikke er her.
Jeg har aldrig lagt skjul på, at jeg fik et brev fra borgmesteren, det er endda journaliseret inde i Miljøministeriet.
Der er ingen problemer i det.
Og jeg får en indstilling fra mine folk, der klart tilkendegiver, at jeg ikke skal være imod det forslag, der kommer fra kommunen.
Så siger hr. Keld Albrechtsen: Hvad har miljøministeren da været inde over?
Hvor har hr. Keld Albrechtsen det fra?
Jeg har sagt: Ja, jeg har modtaget et brev, jeg modtager masser af breve, og jeg har fået et brev privat, som jeg har journaliseret i Miljøministeriet, som jeg skal.
Deraf fremgår det, at man gerne vil bibringe mig viden om, hvad byrådet mener.
Så hjælper det ikke, hr. Keld Albrechtsen siger, jamen der må være foregået noget.
Ja, embedsmændene har indstillet til mig, hvis de kunne komme så langt, at der ikke skulle siges nej.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-10-21:
Det er vel korrekt, hr. minister, at årsagen til, at ministeren ikke selv kommer ind og træffer en afgørelse, er, at der ændres holdning ovre i Fødevareministeriet.
Og det, der er interessant at få afklaret, er, hvorfor der ændres holdning.
Og hvad er det, der sker i løbet af de 20 dage, som fru Pernille Blach Hansen pegede på, som der jo er ganske meget mystik omkring, for ministeren får en henvendelse, og pludselig er der så et møde, hvor man fra Fødevareministeriet bliver kaldt over i Miljøministeriet til et møde med en embedsmand. Hvad sker der på det møde?
Er det også et af de møder, hvorfra der ikke foreligger noget referat?
Hvad har ministeren drøftet med den pågældende embedsmand?
Har ministeren f.eks. rådgivet den pågældende embedsmand?
Jeg synes, der er mange ting, der står tilbage ubesvaret.