Marianne Jelved (RV), 1998-04-22:
Jeg vil gerne takke Enhedslisten for forespørgslen, fordi jeg synes, det er vigtigt - og det tror jeg måske er et af de få synspunkter, hvor der er enighed mellem Enhedslisten og mig - at vi også i Folketinget løbende diskuterer det arbejde, der foregår i EU, selvfølgelig også på det område, som betegnes ØMU'en.
Den første weekend i maj i år vil det blive besluttet, hvilke lande der skal deltage ved iværksættelsen af tredje fase af Den Økonomiske og Monetære Union fra 1. januar 1999.
Det betyder, at en række EU-lande får en fælles valuta, der kaldes euro.
Desuden får landene fælles penge- og valutapolitik.
EU-Kommissionen og EMI, Det Europæiske Monetære Institut - det er nationalbankcheferne i EU - har udarbejdet to beretninger.
Om Danmark og England hedder det, at de to lande allerede har meddelt, at de ikke deltager i den fælles valuta fra den 1. januar 1999.
De andre lande kan kun deltage i euroen, hvis deres nationale centralbanker er gjort uafhængige, og hvis landene opfylder de fire såkaldte ØMU-kriterier, nemlig kravet om lav inflation, lave renter, sunde offentlige finanser og deltagelse i mindst to år uden devalueringer i det europæiske valutasamarbejde.
Det er Kommissionens og EMI's vurdering, at 11 lande opfylder alle disse kriterier for deltagelse.
Det er Tyskland, Frankrig, Italien, Holland, Belgien, Luxemburg, Irland, Østrig, Finland, Spanien og Portugal. Derfor har Kommissionen indstillet til det ministerråd, der hedder Økofinrådet, at disse lande deltager i ØMU'en og får fælles valuta fra den 1. januar 1999.
Økofinrådet behandler denne indstilling den 1. maj, herefter skal Europa-Parlamentet høres, og den endelige formelle udvælgelse af eurolandene foretages den 2. maj, som hr. Keld Albrechtsen sagde i sin indledning, af EU's stats- og regeringschefer på et rådsmøde.
Det er ikke et topmøde i traditionel forstand.
Når den endelige beslutning foreligger den 2. maj, vil eurolandene offentliggøre de omregningskurser, der vil være gældende mellem deres valutaer fra den 1. januar 1999.
Fra denne dag vil der være et fastfrosset ombytningsforhold, som vi kalder det.
Det betyder, at kurserne mellem eurolandenes nationale valutaer ikke kan svinge mere, men vi skal bare huske hele tiden, at den fysiske valuta - selve euroen - vil først være til stede, så vi kan have den i hånden, den 1. januar 2002.
Eurolandene i Økofinrådet vil samtidig med hele denne proces om beslutningerne indstille de personer, der skal udgøre direktionen for Den Europæiske Centralbank, ECB, og eurolandenes regeringer vil i løbet af maj/juni måned formelt udpege direktionen.
Det vil ske efter høring af Europa-Parlamentet og det Europæiske Monetære Institut, EMI, og herefter vil ECB og det, der hedder det europæiske system af centralbanker være oprettet, og EMI vil blive nedlagt.
Et af de overordnede mål i EU-samarbejdet er at fremme en bæredygtig vækst med høj beskæftigelse.
Beskæftigelsesambitionerne er store i EU, og eurolandene ser ØMU'en som et centralt instrument, et middel til at opnå nogle mål med.
ØMU'en skal hjælpe til at skabe en bedre økonomisk politik og dermed medvirke til at opnå de mål, som
jeg nævnte lige før, dvs. en bedre økonomisk udvikling og en bedre beskæftigelse. Erfaringerne siden 1970'erne har vist, at en uhensigtsmæssig sammensætning af den økonomiske politik har haft store negative indflydelser, især på beskæftigelsen.
Vi har set høj inflation, høje renter, store underskud, voksende gæld og stor arbejdsløshed, og det er der ikke nogen lande i EU der ønsker at gentage.
ØMU'en går ud på at tilvejebringe spilleregler for en bedre økonomisk politik og en bedre samordning, så man trækker på samme hammel og ikke modarbejder hinanden.
Målet er netop at undgå tidligere tiders manglende balancer, f.eks. med en for stram pengepolitik og en deraf følgende for høj rente og en for lempelig finanspolitik.
Dette sker også for at undgå, at EU-landene »eksporterer« deres problemer, f.eks. ledighed, til andre lande ved at devaluere deres egen valuta, som vi jo selv har oplevet og haft erfaringer med, når f.eks. Sverige har devalueret den svenske krone.
Alle de kommende eurolande vil være med i den fælles pengepolitik, og de enkelte eurolande har fortsat ansvaret
for deres egen finans- og strukturpolitik.
Derfor får
finanspolitikken en vigtigere rolle at spille som et middel
til at stabilisere udviklingen i eurolandene.
Danmark er som alle EU-landene fra starten af tredje fase forpligtet til at undgå det, der kaldes uforholdsmæssig store budgetunderskud.
Hvis eurolandene ikke overholder den forpligtelse, kan de pålægges sanktioner, dvs. bøder; men det kan ikke ske over for de lande, der ikke er med i euroen
f.eks. Danmark.
Danmark deltager ligesom alle andre EU-lande også i det, vi har kaldt stabilitets- og vækstpagten. Den betyder konkret, at alle skal fastsætte et mellemfristet budgetmål, som det hedder, for de samlede offentlige finanser.
Målet skal indebære, at landene har overskud eller er tæt på balance på mellemlang sigt, dvs. hen over 4-5 år.
Det har Danmark i øvrigt gjort helt frivilligt allerede fra det første danske konvergensprogram fra marts 1994, fordi vi synes, det er sund fornuft.
Hr. Keld Albrechtsen taler om, at Tyskland stiller skærpede krav om den økonomiske politik i forbindelse med den diskussion, der pågår lige nu om en konklusionstekst, der skal fremlægges til beslutning en weekend i maj.
Den tekst er under forhandling, og den er ikke færdig; men i det, jeg så i går i Luxembourg, er der ikke tale om nogen nye økonomiske krav, men om en opsummering af de krav, vi allerede kender, og et forslag om, at eurolandene fremlægger deres stabilitetsprogrammer - det var det, der tidligere hed konvergensprogrammer - allerede i slutningen af dette år og ikke venter med det til næste år.
Vi har i Danmark ført det, vi kalder en stabilitetsorienteret økonomisk politik i en hel del år, og det har bidraget til, at Danmark i dag har stigende beskæftigelse, offentligt overskud, lav inflation, lav rente, stabil valutakurs og stabil vækst.
Det er også baggrunden for, at regeringen er tilfreds med det nye valutasamarbejde, som hedder ERM 2.
Det er beregnet for landene uden for euroen, og det skal gælde fra den 1. januar 1999.
Det er regeringens mål at fortsætte den fastkurspolitik, der har været grundlaget for den gode økonomiske udvikling i Danmark og den højere beskæftigelse, og derfor er det også regeringens mål at knytte kronen tæt til euroen, ligesom kronen i dag er knyttet tæt til D-Marken.
Vores strategi vil derfor ikke ændres, når de andre lande overgår til euroen.
Den økonomiske politik, som Danmark fører i dag, vil også være den, vi fører efter den 1. januar 1999.
Den danske politik skal være mere ambitiøs end politikken i landene i euro-området af hensyn til troværdigheden af fastkurspolitikken i Danmark og det finanspolitiske råderum, dvs. det offentlige overskud.
På den måde håber regeringen, at vi kan nedbringe den forskel, der efter al sandsynlighed vil være mellem den danske rente og eurolandenes renter.
Jeg vil gerne kort skitsere hovedprincipperne i det nye valutasamarbejde, som Danmark ventes at deltage i fra den 1. januar.
Hensigten er at sikre stabile valutakurser i EU, fordi det vil fremme en stabil økonomisk udvikling, og euroen, den nye fælles valuta, vil være centrum i samarbejdet - altså ankervaluta, som vi kalder det - på samme måde, som D-Marken er i dag.
Der vil være et standardudsvingsbånd på plus/minus 15 pct. over for euroen, og hvert land kan herudover aftale et snævrere udsvingsbånd med den kommende europæiske centralbank.
Det vil formentlig ske i løbet af efteråret.
Danmark skal som bekendt ikke være med i euroen, og derfor følger regeringen nøje, hvorledes den fælles valuta vil påvirke Danmark.
F.eks. udgav Økonomiministeriet den 30. marts 1998 en rapport, som hedder »Danmark uden for euroen«.
Rapporten tager udgangspunkt i den kendsgerning, at euroen bliver en realitet den 1. januar 1999, og den baserer sig på den næsten enige internationale vurdering, at euro-området bliver et stabilt valutaområde.
Det bygger bl.a. på, at vi kan se, at den nuværende lave rente og de stabile valutaforhold i landene er markant, og det gælder især i de lande, man forventer vil blive de kommende eurolande.
Det ville ikke være tilfældet, hvis vurderingen var, at det ville blive et meget ustabilt område; men det forudsætter selvfølgelig, at eurolandene lever op til de tidligere nævnte ØMU-kriterier og til stabilitets- og vækstpagten.
Euroen ses på den ene side som en fordel for Danmark og andre lande, og det skyldes, at valutausikkerheden fjernes, at der ikke er vekselomkostninger i euro-området, og at den fælles valuta vil øge prisgennemsigtigheden i det indre marked og dermed konkurrencen.
Det betyder formentlig også, at priserne bliver lavere.
Denne effekt vil jo præge det indre marked, hvor Danmark vil få 50 pct. af vores udenrigshandel med de 11 forventede eurolande, og derfor får vi fordel af det.
Men fordelene vil formentlig være større for eurolandene end for Danmark.
Der vil også være nogle økonomiske ulemper.
Vi vurderer f.eks., at Danmark vil få en merrente i forhold til eurolandene.
Det er selvfølgelig meget usikkert at foretage
en vurdering af det, men i dag er merrenten for Danmark i størrelsesordenen 0,25 pct. Samtidig afhænger det selvfølgelig også af, om der er en stabil økonomisk udvikling i euroområdet, som vi forventer, der vil være.
Vi kan se, at det bliver meget svært at fjerne den merrente, Danmark har.
Selv om den danske økonomi er bedre end f.eks. den italienske, ligger Danmarks merrente i dag lidt over den italienske.
Jeg har tidligere understreget, at hvis eurolandene etablerer et uformelt forum - det, der bliver kaldt Euro-X-Rådet - er der risiko for, at der skabes politiske inderkredse i EU.
Det er på den baggrund min vurdering, at ikkeeurolandenes politiske indflydelse og dermed gennemslagskraft på den økonomiske politik kan blive mindre; dette gælder også for de danske synspunkter. Men det er klart, at Danmark vil fortsætte bestræbelserne på at gøre sin indflydelse gældende på alle områder af det økonomisk-politiske samarbejde i EU gennem samarbejdet i Ministerrådet.
Forhandling