runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lissa Mathiasen (S), 2000-03-16:
Jeg kan ikke lade være med at fundere over: Tænk, hvis det var så nemt!
Tænk, hvis vi var i en situation, hvor vi kunne løse alle vores problemer i kraft af boligpolitikken!
Det lyder lidt sådan, når man hører de spørgsmål, der bliver stillet.
Jeg indrømmer, at mange problemer kan vi løse, men vi kan ikke løse alle problemer.
Nej, men hverken vi i Socialdemokratiet og ej heller, tror jeg, regeringen tror på, at vi gennem boligområdet vil være i stand til at løse alle vores problemer.
Omvendt vil jeg godt sige: Vi har set, at man har haft gode erfaringer med den mulighed, der har været for at have en større fleksibilitet i forhold til nogle anvisningsregler.
Det er den erfaring, jeg synes det er godt at gøre permanent, og jeg undrer mig, hvis ikke alle partier herinde skulle være enige i, at det har været rigtig gode erfaringer, der er høstet rundt i de forskellige kommuner.
Ellers kan jeg i hvert anbefale, at man går ind hos de kommuner, der har haft forsøgsordningerne, og undersøger fra de enkelte ordføreres side, om ikke også de rent faktisk får det svar.
Jeg synes, det vil være urimeligt i forhold til det forslag fra SF, der kommer senere i dag, nr. B 91, at tage hul på diskussionen om de private og for den sags skyld andre, der skal medvirke.
Men jeg mener, at hvis vi kigger på de to forslag, der ligger her, så er der lagt op til en mulighed for, at kommunerne får nogle værktøjer - i øvrigt et ønske, der har ligget fra mange af kommunerne - og at de med dem i hånden vil få en mulighed for at lave nogle bedre løsningsmodeller. Og jeg er nødt til at sige til hr. Knud Erik Hansen, som spørger, hvor de, der bor der, så skal bo henne, at der altså mig bekendt ikke står i det her forslag - men det kan være, vi ikke sidder med det samme forslag - at der er nogen af dem, der bor der i dag, der skal smides ud. Det vil sige, at man i forbindelse med fraflytning ikke nødvendigvis kun har en mulighed for at kigge på udlændinge og ikke nødvendigvis kun at kigge på unge, men også har en mulighed for i en kommune at lave en bedre spredning, en bedre boligplacering, som tilgodeser de enkelte mennesker, og det er vel egentlig det, vi også har som opgave som politikere herinde: at være med til at give mulighed for, at det enkelte menneske kommer til at bo optimalt og fungere i det her samfund.
Aase D. Madsen (DF), 2000-03-16:
Ja, det lyder jo alt sammen meget godt, men jeg er fuldstændig enig med de forrige ordførere om, at det er en omflytning af brikkerne.
Og jeg vil gerne høre, hvor mange der egentlig taget står på venteliste til en almennyttig bolig, for det er jo meget væsentligt.
Det er også væsentligt, hvor mange der hele tiden kommer på disse lister. Jeg har lige opgørelsen over, hvor mange nye udlændinge der
er kommet alene her i januar måned.
Der er kommet 726, og det er en stigning på 4 pct. fra januar måned sidste år.
Og så vil jeg gerne høre, om fru Lissa Mathiasen har læst en henvendelse fra Boligfonden for Enlige Mødre og Fædre, hvor der bl.a. står: Alle kan fortælle, at da de henvendte sig for at få hjælp til en bolig, fik de beskeden: Vi kan anbringe dine børn, og så kan du nok selv finde en sofa til dig selv et eller andet sted.
Eller man anbringer familier på et herberg uden for Storkøbenhavn, fordi man ikke har nogen ledige pladser i området, med den konsekvens, at arbejde, skoler og daginstitutioner ikke kan passes, eller de får besked om at tage på hotel.
Det er den besked, en dansk enlig mor får.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-03-16:
Der er noget, der tyder på, at Dansk Folkeparti helt har misforstået, hvad det her forslag går ud på.
Det, der vil være virkningen af forslaget, er, at det bliver vanskeligere for mennesker med sociale problemer og for flygtninge og indvandrere at få noget at bo i.
Det er simpelt hen bundlinjen på det her forslag.
Og så har vi jo naturligvis ikke forlangt fra venstrefløjens side, at man skulle løse alle sociale problemer ved hjælp af boliglovgivningen, men vi har dog stillet det, synes jeg, beskedne krav, at de løsninger, der blev fremlagt på boligområdet, i det mindste bidrog positivt til at løse de sociale problemer og ikke bare gjorde dem værre.
Derfor vil jeg godt spørge ministeren: Hvorfor er der ingen pligt for kommunerne til at medvirke til det her?
Hvorfor er der ingen pligt for de private udlejere til at medvirke til det her?
Hvorfor er der ingen pligt for pensionskasserne til at medvirke til det her?
Hvorfor skal de, der har unddraget sig en indsats i alle årene, nu have lov til at fortsætte med at unddrage sig en indsats?
Rikke Hvilshøj (V), 2000-03-16:
Det var en lille politisk analyse, vi her fik fra hr. Keld Albrechtsen.
Det er rigtigt.
Altså da jeg læste det her lovforslag, havde jeg lidt svært ved at se sammenhængen i det redskab, som regeringen her anviste til at løse de problemer, som jeg forstår dem identificeret i lovforslaget.
Som udgangspunkt, hvis jeg læser lovforslaget korrekt, mener vi, der skal nogle helt andre redskaber til, og så kan det her lovforslag ikke bruges. Men jeg hører gerne på ministeren.
Måske har jeg misforstået noget, men det er en meget firkantet, meget bureaukratisk lov set fra et liberalt synspunkt og egentlig en meget uliberal lov.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-03-16:
Jeg vil gerne spørge fru Rikke Hvilshøj, om hun kan uddybe, hvad Venstres holdning til lovforslag nr. L 210 i virkeligheden er?
For jeg hørte det sådan, at hvis ikke der sker afgørende ændringer i L 210, så vil Venstre faktisk ikke støtte det.
Og det bringer mig jo så til den konklusion, hvis det er rigtigt hørt, at regeringen altså med sine forslag har placeret sig i en fuldstændig umulig situation. Man har fremsat et forslag, som man troede de borgerlige ville støtte, fordi det er borgerlig politik.
Men de borgerlige vil bare have endnu mere.
Nu vil de have udstykket det almennyttige byggeri og bruger anledningen til at afpresse regeringen på alle punkter.
Det er jo fuldstændig forståeligt.
Jeg forstår det godt: Regeringen rækker hånden frem, og Venstre vil have hele armen.
Det er meget forståeligt, politisk meget forståeligt. Men det stiller jo unægtelig regeringen i en fuldstændig vanvittig situation, og det giver da forhåbentlig ministeren anledning til overvejelser om, hvem det egentlig vil være fornuftigt at samarbejde med i den her sag.
Jeg ville i hvert fald, hvis jeg var minister, sætte mig til at tænke mig overordentlig godt om efter at have hørt fru Rikke Hvilshøjs indlæg.
Lissa Mathiasen (S), 2000-03-16:
Jeg tror, der ligger nogle misforståelser til grund for den reaktion, der er kommet her fra hr. Knud Erik Hansen, og jeg tror egentlig også, det gælder hr. Keld Albrechtsen.
Hvis man f.eks. prøver at gå ud og spørge en kommune som Rødovre, som er en af de kommuner, der har haft forsøgsordningen, hvordan det her har virket, så ved vi, at svaret er, at det har virket overordentlig tilfredsstillende.
Det har netop givet den mulighed, at de mennesker, som måske havde brug for et lille løft, for en lille hjælp for også at kunne fungere godt i det her samfund, faktisk har fået et botilbud, som har betydet, at de er kommet til at bo sammen med mennesker, der har kunnet bibringe dem det lille løft, den lille hjælp.
Jeg mener ikke, man på noget tidspunkt kan komme og sætte spørgsmålstegn ved, om det her er i strid med menneskerettighederne.
Man tager ikke noget fra nogen.
Man går tværtimod ind, lige så vel som man i en kommune kan gå ind og sige: Vi synes, der er et byområde, en del af byen her, der trænger til at have et bredere udbud af ældreboliger, fordi der ikke er plads til vores ældre i det område; så har de muligheden for at kunne tilgodese ældre dér.
Jamen hvad betyder det?
Det betyder selvfølgelig, at i andre områder af byen bliver der mere luft, hvor man så f.eks. kan anbringe børnefamilierne, og så fremdeles.
Så lad os nu lige holde fast i: Her bliver ikke taget noget fra nogen; her bliver givet noget, og der bliver givet kommunerne nogle muligheder for på en bedre måde, end vi har set indtil nu, at få nogle hele byer, nogle velfungerende byer, som giver en bedre bopolitik; noget, som vi alle sammen burde gå efter.
Knud Erik Hansen (SF), 2000-03-16:
Jamen der er jo forskel på at lave et forsøg og lave en permanent ordning.
Det, man laver nu, er, at man laver en ordning, hvorefter man kan begynde at anvise 90 pct. af boligerne efter de særlige regler.
Så melder det spørgsmål sig, som vi har stillet flere gange nu: Hvad så med de boligsøgende, der er økonomisk svage?
Der er så 10 pct. tilbage til dem i de her bebyggelser samlet.
I virkeligheden, hvis vi skal tage den her diskussion, så burde regeringen faktisk, når man nu skal til at gøre det her permanent, også begynde at overveje den samlede boligpolitik og også overveje den situation, vi er i i dag for eksempel, hvor vi bygger mindre end 4.000 almene boliger, hvor man i 1980'erne byggede 10.000.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-03-16:
Nu synes jeg, ministeren skal være forsigtig også med at udtale sig meget præcist om ting, som foregik, før ministeren blev boligminister.
Vi påpegede, dengang vi havde den debat - nu skal jeg slå tilbage og se, hvordan vi stemte; min erindring svarer ikke til ministerens - at der var menneskerettighedsproblemer.
Vi har holdt øje med disse forsøgsordninger.
Vi har også påpeget over for den daværende boligminister, hr. Ole Løvig Simonsen, at vi holdt øje med det, fordi der er problemer i det.
Og nu ser det ud til, at man kommer over kanten af menneskerettighederne.
Det er vi meget bekymret over.
Så man skal ikke komme og pådutte os, at det nærmest var os, der fandt på det her.
Vi rejste kritikken af menneskerettighedsproblemet meget omhyggeligt dengang.
Og så skal ministeren ikke komme og sige, at der her er tale om noget hykleri.
Vi har sendt regeringen et syvpunktsprogram, som man kunne have ladet sig inspirere af og fulgt og dermed virkelig have gjort noget tilbundsgående ved de her problemer. Så jeg vil bede om, at vi får tonen tilbage i denne her debat og også sagligheden fra ministerens side.
Jens Heimburger (KF), 2000-03-16:
Et kort øjeblik troede jeg, at by- og boligpolitikken kunne løse alverdens problemer.
I virkeligheden er dette her jo et element i, at vi må påtage os et ansvar for at få et samfund, der er velfungerende.
Det løser ikke alverdens ting.
Så når de store ord og faner har været fremme, må man sige: Jamen dette er i virkeligheden ret praktiske og operationelt betonede lovforslag.
Vi er generelt positive over for intentionerne.
Vi vil gerne medvirke til de forbedringer af integrationen, der kan opnås gennem boligpolitiske tiltag.
Derfor er vi også positive over for de fleste af elementerne i regeringens forslag.
Vi finder således, at forslaget om mere fleksible udlejningsregler er konstruktivt, og vi håber også, at man kan opnå en mindre koncentration af socialt belastede beboere og samtidig give nogle fordele for andre.
Og det behøver ikke nødvendigvis at betragtes som et onde.
Vi mener, at det er et plus for alle i den givne boligmasse, at der bliver et bedre miks.
Vi finder det samtidig acceptabelt, at der ydes
en mere målrettet støtte til såkaldt »særlig udsatte« almene boligafdelinger
, og ikke mindst hvis pengene kan findes inden for sektorens egne rammer
Vi vil gerne i det videre arbejde med forslaget se på, om det nu også kan lade sig gøre at finde pengene inden for boligsektoren, for vi har ikke umiddelbart tænkt os at støtte med nye ekstraordinære udgifter til den almennyttige boligsektor.
Vedrørende forslaget om anvisningsretten til private andelsboliger er vi kritiske.
Vi finder det ikke rimeligt over for andelsbeboerne i de ustøttede boligforeninger, at de som en særlig gruppe skal tvinges ind i varetagelsen af sociale forpligtelser. Valgfriheden og selvbestemmelsen kan være et væsentligt element, når borgerne fravælger offentligt støttet boligbyggeri.
Til trods for en vis offentlig støtte i dele af andelsboligerne skal det også her overvejes, om regeringens indgreb i anvisningsretten nytter noget, eller om den tværtimod vil skabe modstand imod integrationsideen.
Endelig - i en lidt omvendt rækkefølge - til lovforslag nr. L 210, spørgsmålet om beboermaksimum: Ja, det har ligesom resten gode intentioner.
Men hvem skal nu holde øje med det, og hvem skal anmelde, og tror vi overhovedet på, at vi vil få glæde af at få sådan et stort kontrolapparat i gang?
Intentionerne kan vi godt tilslutte os, men vi er skeptiske over for, om vi nu skal stable et kontrolapparat på benene, for at det her overhovedet skal få nogen effekt, så det vil vi gerne have lov til at sætte spørgsmålstegn ved og undersøge i det videre arbejde.
Lissa Mathiasen (S), 2000-03-16:
Jeg undrede mig lidt over de bemærkninger, der kom fra fru Aase D. Madsen, men jeg har en fornemmelse af, at Gentofte måske selv kan finde ud af også at tage til genmæle.
For det lyder egentlig, som om der er en række ting, sådan som fru Aase D. Madsen har citeret det her i hvert fald, der er behov for at få rettet op ude i Gentofte.
Så må man håbe, at Gentofte Kommune også er parat til at tage sit ansvar op og gøre det godt nok. Så kan jeg ikke lade være med at sige til hr. Egil Møller, at set ud fra et socialdemokratisk menneskesyn i forhold til udlændinge, ja, så er jeg glad for den forskel, der er på den politik, de holdninger, vi har over for udlændingene, i forhold til Dansk Folkepartis.
Jeg tror faktisk, at når vi taler om beboere i den almene sektor - det er det, vi har hørt også efter de forsøg, der har været her - så er de faktisk generelt meget godt tilfredse med, at det bliver sikret, at der kommer en mere bæredygtig beboersammensætning i de enkelte boligområder.
Det har beboerne en interesse i, det har en kommune en interesse i, det har vores samfund en interesse i.
Derfor forstår jeg ikke, at man kan være så uenig i, at det er et rigtigt formål at gå efter, at det er en rigtig måde at håndtere det her på, men at det er kommunerne, der i samarbejde med boligforeningerne skal håndtere det her.
Det skal så ses i forhold til, som jeg også sagde i mit første indlæg, at vi synes, det er en god idé, at man drager andelsboligområdet med ind, og vi mener faktisk også, at man både i den private udlejningsmasse og også i de øvrige områder bør bidrage, for at det her kan løses. Jeg kan høre, og det glæder mig, at hr. Knud Erik Hansen fra SF jo dybest set er enig i det, jeg har sagt her.
Egil Møller (DF), 2000-03-16:
Fru Lissa Mathiasen brugte udtrykket »det er beskæmmende«, det, der bliver sagt fra Dansk Folkepartis side.
Det har vi hørt før.
Jeg synes, det er beskæmmende, den politik, som Socialdemokratiet har på flygtningeområdet, og det er jo det, der er skyld i hele miseren.
Altså vi oplever jo allerede nu, at der er lange ventelister til almennyttigt byggeri for danskere, der har været skrevet op i rigtig mange år.
De må nu se, at den venteliste ikke er noget værd, intet er den værd.
Er det ikke beskæmmende, at en dansk regering sørger mere for udenlandske statsborgere, der kommer hertil, end man varetager de opgaver, der er over for den danske befolkning.
Det synes jeg netop er beskæmmende.
Men hvad vil man gøre ved det?
Aase D. Madsen (DF), 2000-03-16:
Jeg vil begynde med det sidste, at den enlige mor ikke bliver tilsidesat, og så vil jeg godt lige tage fat på Gentofteproblematikken.
Nej, i øjeblikket er der ikke plads til de enlige mødre i Gentofte, det er fuldstændig rigtigt, for der bliver jo købt strandvejsvillaer - hvis der er nogen, der følger med i boligdebatten i Gentofte - der bliver købt strandvejsvillaer til flygtninge med tilskud.
Der bliver jo ikke givet tilskud
til enlige mødre, ikke i den grad i hvert fald, så derfor er der ingen plads til de enlige mødre i Gentofte. Så vil jeg komme tilbage til det socialdemokratiske høringssvar fra Københavns Kommune.
Man siger, at lovforslaget om støtte til almennyttige boliger er vanskeligt at vurdere, at det er vanskeligt at vurdere lovmodellens forudsætninger og derfor også de deraf følgende økonomiske konsekvenser.
Sig mig, er det ikke korrekte konsekvenser, der står i lovforslaget?
Det må man da gå ud fra.
Og hvis det er vanskeligt at finde ud af de økonomiske konsekvenser, må vi jo have klarlagt det i udvalget. Og med hensyn til anvisningsretten til de almennyttige boliger siges der, at »lovforslaget medvirker således ikke til at løse de boligsociale problemer i Københavns Kommune.«
Og det er et socialdemokratisk høringssvar.
Lissa Mathiasen (S), 2000-03-16:
Jeg kan svare fru Annie Lunde Hansen: Ja, vi mener faktisk, det er meget væsentligt, at alle kommunerne er med til at bidrage i form af at sikre, at de har det byggeri, der er behov for, og også gerne den bredde i byggeriet.
Og det er egentlig også lidt et svar til hr. Keld
Albrechtsen: Vi har nogle klare forventninger i Socialdemokratiet til, at alle vores kommuner lever op til deres forpligtelser. Jeg vil også sige, at jeg ville betragte det som en sølle måde at løse sine forpligtelser på, hvis kommunerne vil sidde det overhørig, hvis man rent faktisk oplever, at man har ganske mange tilfælde af, at der bor alt for mange personer i hvert rum.
Som jeg sagde i min ordførertale, er det noget, vi igennem årene har knoklet for at få væk.
Vi har ønsket nogle gode, sunde boliger, som ikke havde den grad af fortætning.
Og så kan det vel næppe heller være en god løsning, og jeg er sikker på, at hr. Keld Albrechtsen heller ikke mener det, hvis man blot accepterer, at for mange kan få lov til at bo i nogle små, usunde lejligheder.
Og de bliver i hvert fald heller ikke mere sunde af, at der bor for mange dér.
Så vil jeg godt sige til hr. Egil Møller, og det er egentlig også lidt til fru Aase D. Madsen: Jeg synes
egentlig, det er beskæmmende, at en debat som den her, som overhovedet og generelt ikke er relateret til udlændinge, i dag skal forsøges gjort til en debat, hvor man siger, at nu er det også, fordi man ikke har villet lukke slusen og forhindre, at der kommer så mange udlændinge ind. Jeg synes, det er dybt beskæmmende.
Jeg har rost ministeren for, at det netop er den brede pensel her, at det er generelt, at der ikke er nogen specielle tiltag, der retter sig primært mod den gruppe, der hedder udlændinge.
Jeg synes, det er ualmindelig ubehageligt, at man her faktisk går ind og lægger den gruppe for had.
De har ret til at være her, dem, der er kommet lovligt, og dermed har vi også en forpligtelse.
Vi i fællesskab, alle partierne, det her samfund
er forpligtet til, at vi bevarer det hele samfund.
Og det gør vi altså i kraft af, at vi er parat til også at give dem de muligheder, som de har fortjent, når de er her.
Der er også noget, der hedder anstændighed i forhold til det her, og det betyder også, at den enlige mor i forhold til f.eks. udlændinge selvfølgelig ikke bliver tilsidesat.
Det er det, der skal til i et helt samfund, og hvis det skal være et velfærdssamfund.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-03-16:
Lad os se bort fra den slags hule erklæringer og så komme ned til bundlinjen.
Og det er jo den, som jeg har diskuteret med fru Lissa Mathiasen: at det bliver altså sværere for flygtninge/indvandrere og børnefamilier med sociale problemer at få en lejlighed.
Det ved fru Lissa Mathiasen; det fremgår jo krystalklart af de høringssvar, der ligger fra f.eks. Københavns Kommune, Danmarks Lejerforening, Det Danske Center for Menneskerettigheder, osv., at bl.a. dette beboermaksimum, som man foreslår fra regeringens side, gør det jo vanskeligt i København f.eks. at finde en bolig til en familie med mange børn.
Det skal man ikke snakke udenom.
Det er hensigten at gøre det vanskeligt for disse familier at få noget at bo i, ja, det er måske ikke hensigten, men det bliver i hvert fald virkningen, og det synes jeg altså godt jeg vil have et svar på: Hvorfor gør man det?
Hvorfor skaber man ikke nogen andre muligheder for de familier?
Det synes jeg ikke er socialt ansvarligt fra Socialdemokratiets side; det må jeg sige.
Annie Lunde Hansen (CD), 2000-03-16:
Jeg vil godt spørge fru Lissa Mathiasen: Jeg håber, jeg hører rigtigt, at man fra regeringens side vil arbejde kraftigt på at få nogle frivillige aftaler om at få de kommuner, som i øjeblikket ikke bærer deres ansvar med hensyn til almennyttige boliger, til at tage nogle af de almennyttige boliger.
Det kunne måske også løse lidt op for fru Aase Madsens enlige mødre-lejligheder, for de enlige mødre kunne jo sagtens bo i Gentofte i nogle lækre almennyttige boliger i lav bebyggelse og have det rart.
Altså lad os dog få dem fordelt.
Jeg vil håbe, at fru Lissa Mathiasen her vil bekræfte, at regeringen og Socialdemokratiet og andre partier går ind i de frivillige ordninger om almennyttige boliger i de kommuner, som ikke lever op til deres ansvar i øjeblikket.
Egil Møller (DF), 2000-03-16:
Jeg kan jo starte med at berolige den socialdemokratiske ordfører med, at jeg har læst lovforslaget, og jeg tror egentlig også, jeg har forstået indholdet.
Men jeg lagde mærke til under bemærkningerne heroppefra fra fru Lissa Mathiasen, at vi her står med nogle problemer, som man ikke kan løse, hvis jeg hørte ret.
Da må jeg så sige til Socialdemokratiet, at når der ikke er nok boliger, er det set med mine øjne faktisk selvforskyldte problemer, for man har jo ikke lukket slusen
for alle disse mange udlændinge, som kommer her til landet, mange af dem illegalt.
Det ved fru Lissa Mathiasen jo udmærket.
Så problemet er, kan jeg godt se, svært at løse for regeringen, og det her løser ingenting.
Hvis man havde mere blik for at løse de boligpolitiske problemer for de svage danskere, jamen så havde man fuld opbakning fra mit partis side, men det tænker man altså ikke nær så meget på.
Lissa Mathiasen (S), 2000-03-16:
Jeg er meget enig med hr. Keld Albrechtsen.
når man siger, at det her betyder, at det bliver sværere at få noget at bo i for f.eks. udlændinge, hvor står så det henne? Tværtimod, vil jeg sige.
Det, der bliver lagt op til her og styrken i de her forslag, er netop, at man får muligheden for i en kommune at sige, at man vil, og man får altså også retten til at tage de hensyn, der lige nøjagtig skal tages.
Der står ingen steder i det her lovforslag, at vi lægger op til, at kommunerne skal gå ud og tage de hensyn, der hedder, at nu er det de stærke, der skal ind, og de svage, der skal ud.
Jeg vil i hvert fald gerne se det, hvis nogen på noget tidspunkt her fra talerstolen kan vise og fortælle mig, hvor det står.
Jeg synes stadig væk, at det vil være rigtigt, at vi tager debatten, der vedrører B 91, under B 91, og når jeg siger det, så er det, fordi jeg mener, at det egentlig er en debat værd, hvad der er muligt for os set i forhold til, at der bliver bygget noget mere, men den debat ligger under B 91.
Og jeg vil så også godt sige - og det kan hr. Knud Erik Hansen jo så tænke lidt over, indtil vi når til debatten om B 91 - at vi altså har lagt ud til kommunerne at have det her ansvar i forhold til byggeriet, og så kan hr. Knud Erik Hansen jo, til vi når B 91-debatten, overveje, om det er sådan, at man fra SF's side mener, at vi skal fratage kommunerne den ret, de i dag har til at vurdere, hvornår der er behov for at bygge mere, eller at der ikke måtte være behov for at bygge mere.
Jeg vil godt sige, at jeg synes, de her forslag giver nogle fantastisk gode, konstruktive muligheder for de enkelte kommuner til netop at kunne gå ind og løse de problemer, der måtte være, og det er også grunden til, at jeg synes, det er rigtigt, at den enkelte kommune ikke skal pålægges at bruge alle redskaberne.
Hvis ikke der er behov for det, så skal de vel heller ikke pålægges det.
De får nogle redskaber, og det er så kommunens initiativ.