Carsten Hansen (S), 2003-02-27:
Det er et spændende nyt kapitel, vi tager hul på.
Efter at folkeskolen og universiteterne har været en tur igennem lovmøllen, så er turen nu kommet til gymnasierne, og i virkeligheden er det vel i hvert fald i forhold til folkeskolereformen et mere omfattende udspil, vi nu går i gang med her.
For os i Socialdemokratiet må en kommende reform være kendetegnet af sammenhæng og kvalitet, der må være nøgleordene, og have det formål at få skabt en mere tidssvarende ungdomsuddannelse.
Den bygger jo på reformen af 1903 justeret med eller krydret med en masse frihed i form af valgfrihed fra 1987.
Vores ambition er at skabe en bedre og en mere tidssvarende almen gymnasial uddannelse uden at bryde med det, vi kunne kalde de grundlæggende principper i forhold til det, der hedder almendannelse og andre ting.
Vi mener i virkeligheden også som et af hovedprincipperne, at gymnasiet både skal være almendannende og studieforberedende.
Der er måske en ting, som også er underspillet lidt i redegørelsen, og det er vejen hen til gymnasiet, vejen hen til den enkelte gymnasieform og ungdomsuddannelse.
Vi har godt set, at der står nogle få ord
Der er altså en vej hen til det enkelte gymnasium.
Vi vil gerne i dag tage hul på struktur- og indholdsdebatten, før vi ender ovre i fagenes fest, men dog tilkendegive, at der er en række fag, som vi finder
er centrale, og hvor vi vil sætte ind
Når vi ser på gymnasiet, som det er i dag, må vi sige, at det har været en ubetinget succes.
Det er der, hvor man har det mindste frafald, det er der, hvor man har en af de største gennemførelsesprocenter, det er også der, hvor næsten de fleste unge mennesker søger hen, eller det er det sted, hvor de fleste unge mennesker søger hen, nemlig samlet 58 pct. af en ungdomsårgang.
Men det er på tide, som jeg sagde, at få gjort op med det linjedelte gymnasium.
Vi skal have skabt en mere tidssvarende ungdomsuddannelse, hvor vi kigger både på strukturen og det faglige indhold.
Hvis vi ser på de udfordringer, der set fra vores side ligger, så er det i hvert fald i forhold til internationalisering, globalisering og det, vi kalder videnssamfundet, det med det globale udsyn, og det betyder flere udfordringer for den faglige kapacitet og for de kompetencer, mennesket skal bestride i fremtidens velfærdssamfund.
Det er ikke alene udfordringer for den enkelte, men det er sandelig også en udfordring for vores samfund.
Derfor skal det almene gymnasium både være almendannende og studieforberedende.
Der må være en naturlig progression frem mod de videregående uddannelser i det her, men faglighed er at opnå en ny viden og en faglig viden på et niveau, der sætter eleverne i stand til at læse videre på en længerevarende uddannelse, men samtidig ruster eleverne - som jeg har sagt - til fællesskab og forståelse for det samfundsliv, vi alle er en del af.
Derfor skal der, set ud fra vores synspunkt, fortsat være en mængde kultur- og samfundsfag, også indbygget i de obligatoriske fag, i en kommende reform.
Det, at der er krav om øget studiekompetence både ved øget studieforberedelse og øget faglighed, kan efter vores opfattelse heller ikke forenes med frit valg på alle hylder i det gymnasium, vi kender i dag.
Derfor ser vi for os en række linjer i det fremtidige gymnasium og i den gymnasiereform, vi har med at gøre.
For det første tror jeg, vi kommer til at opgive det bekendtgørelsesbelagte gymnasium, vi kender i dag.
Det må være mere mål- og rammestyring, vi går ind for, og så selvfølgelig fastlagte krav til eksamener, som er standard og gælder for hele landet. For det andet er så det nye og spændende i det her
fagpakkerne, studieretningerne, og der tror jeg der er en lang række indbyggede fordele.
Men vi kan også, hvis man skal folde fagpakkerne ud, se en række strukturelle problemer i forhold til mindre gymnasier, i forhold til andre steder, men vi synes, det er en spændende profil at arbejde med.
Det vil også betyde, at hvis vi får lavet de studieretninger med de tre grundpiller, nemlig humanisme, naturvidenskab og samfundsvidenskab, får vi måske mere ligestilling mellem de her tre grene.
Hvis vi får det skruet rigtigt sammen, kan det også være med til at give gymnasierne lidt hver deres egen profil i forhold til, hvordan de indretter fagpakkerne.
Det synes vi er spændende, og vi synes også, der er nogle spændende muligheder for at arbejde sammen med andre fag, men i øvrigt også få samspillet imellem de fire forskellige gymnasiale retninger og få en meritoverførsel, som i dag måske ikke er så reel mere, som den er formel.
Vi mener også, at engelsk hører sammen med internationalisering.
Det er en kompetence, som alle bør beherske.
Vi har selvfølgelig dansk.
Når vi læser redegørelsen, men det kan vi selvfølgelig blive rettet i, ser vi det sådan, at man faktisk kan gå igennem det nye fagpakkegymnasium uden at have et kreativt fag, hvis man vælger det.
Der tror vi, det er vigtigt, at vi også i de obligatoriske fag får lagt et eller flere kreative fag ind, som mindst kan nå et C-niveau.
Der tror jeg selvfølgelig, det er vigtigt, at vi indgår i en positiv dialog, for man kan jo vægte efter, om man lægger det i fagpakker, der altså er studieretning, eller man lægger det i obligatoriske fag.
Men vi synes, det er vigtigt, at det kreative også hører med til almendannelsesbegrebet.
Det vil vi selvfølgelig gerne gå ind i en dialog om.
I forhold til grundforløbet lader det til at være en hel politisk uomgængelighed, at vi skal have sådan et grundforløb.
Vi vil godt tillade os at diskutere både indhold i og formål med det her grundforløb, og vi vil også gerne være med til at diskutere længden ud fra den forudsætning, nemlig at vi vil diskutere indhold og formål. Hvis det eneste formål - som vi kan læse det ud af redegørelsen - er, at man kan meritoverføre mellem de forskellige gymnasiale uddannelser, så er det for lidt, men vi kan se fordelene ved et grundforløb, idet man kan introducere eleverne til nogle forskellige studieretninger, men der synes vi, at det, der er lagt op til i ministerens redegørelse, måske er lige kort nok.
Vi er åbne om det og vil gerne være med til at diskutere det, men jeg har noteret mig, at alle andre end ministeriet siger mindst 1 år.
En anden ting er omkring den almene studieforberedelse.
Jeg synes egentlig, da jeg læste det første gang, og det vil jeg da rose, at det var sådan set rimelig godt tænkt, men efterhånden som jeg har fået lejlighed til at grave mig ned i det, så er jeg enig i, at det skal være en fast bestanddel af fagene og den måde, man arbejder på, men man kan måske forestille sig andre løsninger end dem, der er tænkt i redegørelsen.
Vi ser for os, at det måske i højere grad bliver koblet op på en faglighed i fagene frem for et selvstændigt fag, men det kan vi jo indgå i en dialog om, samtidig med at vi måske kan forestille os et eller andet kortere forløb i et grundforløb, hvor man bliver introduceret til den måde, man arbejder på i gymnasiet og på de videregående uddannelser.
Når vi går lidt videre, vil jeg godt komme med et par enkelte meldinger på, hvad vi ser som væsentligt i gymnasiereformen, nemlig at vi måske får etableret en fælles formålsparagraf for alle de fire gymnasiale uddannelser, som jo bør indeholde en del af det vi føler
er det danske værdisæt, og hvad det er, vi vil med ungdomsuddannelserne
Jeg tror, det kunne få dem til i højere grad at kunne have et fælles samspil imellem de gymnasiale uddannelser, som ministeren også har spillet ud med.
Det er jo ingen hemmelighed, at vi godt ville være gået videre med en overbygning på de gymnasiale uddannelser sammen med erhvervsuddannelserne.
Jeg synes, redegørelsen er et skridt i den rigtige retning, men vi ser altså en fælles formålsparagraf, hvor vi beskriver det, vi politisk lægger ind i det almendannende begreb, som en af de ting, der kunne være vigtig og spændende at arbejde med.
Det andet er, at vi synes, at når vi nu snakker internationalisering, så vil vi gerne snakke merit for 1 år i udlandet.
Det kunne også være et spændende udviklingsprojekt, at vi kunne snakke om at få globaliseret en del af læseplanen, så at sige lægge den lidt ind i fagene.
Det næste er, at vi lægger utrolig meget vægt på, at der ved implementeringen af en sådan reform er midler til lærernes efter- og videreuddannelse.
Vi vil gerne snakke studiemiljø, demokrati.
Jeg tror, det er utrolig væsentligt, at vi får det ind.
Vi har altså fast med i vores udspil til gymnasiereform, at i den almindelige undervisning snakker vi 28 elever i klassen.
Vi tror, det er væsentligt for studiemiljøet, herunder for at mindske frafaldet.
Der skal vi passe på, at vi ikke deklasserer den.
Det der med, at man skal nedtone sweeperfunktionen og den der second chance, er vi ikke enige i.
Vi er enige i, at det skal være fra 10. klasse, mennesker skal have adgang til det.
Vi vil gerne fastholde et A-niveau
På VUC, hvor der går ganske mange mennesker hver eneste år, tror vi, det er vigtigt at fastholde en del af det udviklingsprojekt, der har ligget, altså at vi får en vis fleksibilitet, og at vi samtidig fastholder de samme mål.
Der kan vi diskutere, om det skal være i en eller to bekendtgørelser, men i hvert fald skal de relatere sig til hinanden, så folk får mulighed for at udvikle sig.
Det sidste, jeg skal sige, er, at vi går meget ind for, at vi måske også her, ligesom vi gjorde i folkeskoleforliget, får etableret udvikling, at vi får etableret et udviklingsprogram og også mulighed for at etablere helskoleforsøg på området.
Den måde, der er lagt op til GSK, altså suppleringskurser, på, er vi ikke helt enige i.
Vi mener også, at mennesker, der ikke lige er gået ud i en almen gymnasial uddannelse, faktisk skal have mulighed for at tage suppleringskurser. Det skulle være ordene i første omgang.
Vi har jo meldt nu, at vi synes, engelsk og samfundsfag hører med til rækken af obligatoriske fag.
Vi er godt klar over, at der selvfølgelig også ligger dansk og matematik på et eller andet niveau.
Vi synes nu i øvrigt, det er synd, hvis samtlige skal trækkes med matematik på alle 3 år, men vi synes selvfølgelig, at det er vigtigt, at det på en eller anden måde indgår som et C-niveau eller noget andet.
I forhold til retningerne er det jo den måde, vi kan tone fagpakkerne og studieforløbene på, og det med at vægte dem bliver jo en del af den politiske handel, for man kan sagtens forestille sig, at vi i en naturvidenskabelig linje lægger en del kreative fag eller andre ting ind.
Det bliver selvfølgelig der, hvor handelen kommer til at ligge, men det skal naturligvis fundere sig på en faglighed, der spiller sammen med fagenes metodik og lærernes kapacitet.
Det kan ikke nytte noget, at man sætter fag sammen, som overhovedet ikke har forudsætning for at spille sammen.
Det skulle være udgangspunktet.
Men ligesom fru Gitte Lillelund Bech ikke vil starte fagenes fest her i dag, så vil jeg heller ikke, endnu i hvert fald, men er kommet med en række målsætninger. I forhold til formålsparagraffen tror jeg godt, at vi kan sige, at det er lige så vigtigt, når man går på htx, som når man går i det almene gymnasium, at der er det, vi kalder almen dannelse i det, og at der er en række principper for det.
Jeg tror, det vil blive nemmere for de enkelte gymnasiale uddannelser at spille sammen med en fælles formålsparagraf.
Så tror jeg, vi nemmere vil kunne styre det.