runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jan Petersen (S), 1997-12-05:
Jeg vil sige til fru Karen Højte Jensen, at det da er vigtigt, at arbejdsmarkedets parter beskæftiger sig med disse emner.
Det er også vigtigt, og der er flere af de overenskomstmæssige aftaler, som har taget højde for, at man prøver at tilrettelægge gode vilkår for både mænd og kvinder, der tager barselorlov, men det er jo ikke alle mennesker i Danmark, som er omfattet af kollektive aftaler.
Det vil sige, at det i hvert fald for Socialdemokratiets vedkommende ikke rækker, at det her alene skulle bero på, hvad der måtte komme ud af en forhandling mellem arbejdsmarkedets parter.
Jeg må derefter føje til måske mere som et spørgsmål:
Hvordan var det, da fru Karen Højte Jensens parti sad i regering og dengang medvirkede til en forlængelse af barselorlovsbestemmelserne?
Havde man da også et argument om, at det kunne man for så vidt lige så godt have klaret via forhandlinger mellem arbejdsmarkedets parter?
Med hensyn til dokumentation vil jeg gerne også via spørgsmål i udvalget medvirke til, at vi får kigget nærmere på, hvad det er for nogle forskellige undersøgelser, der foreligger om fædres ønske om at deltage i barselorloven
, men jeg kan i hvert fald bekræfte over for fru Karen Højte Jensen, at der blandt fædre i den alder er en folkestemning
for det.
Karen Højte Jensen (KF), 1997-12-05:
Jeg må sige, at den aftale der er indgået, synes at være ganske luftig.
Det bliver sagt fra ministerens side, at der ikke er sat adresse på de 250 mio. kr.
Jeg synes da, at Folketinget må have krav og forventning om, at vi får et svar på, hvordan de nærmere skal udmøntes.
Altså, hvis vi skal stemme for det her ændringsforslag til finansloven, så må man da også kunne dokumentere på forhånd, hvordan pengene skal bruges. Jeg vil spørge ministeren - efter det, hun svarede her - om hun har en formodning om, at de 250 mio. kr. måske alligevel ikke skal bruges, hvis det viser sig, at det ikke er nødvendigt, og at man kan omstrukturere og gøre ting og sager uden at bruge de 250 mio. kr.
Er det sådan en luftig aftale, hvor man har sagt: Vi vil bruge 250 mio. kr., men det er ikke sikkert, at vi bruger dem?
Jeg synes, det er vigtigt for Folketinget at få klarhed på det her område, inden lovforslaget skal vedtages, og inden vi skal stemme om ændringsforslagene til finansloven.
Man kan jo ikke bare sige: Vi bruger 250 mio. kr., uden at nogen i dette Folketing i virkeligheden ved noget om, præcis hvordan disse midler skal bruges.
Tom Behnke (FP), 1997-12-05:
Det er da utroligt: Man fremsætter lovforslag i Folketinget og slår ud med armene og lader, som om man nu virkelig gør noget på hjemmehjælpsområdet, nu skal der virkelig gøres noget for de ældre, så de får en god og ordentlig hjemmehjælp - og så får vi nu at vide, at de administrative tiltag, der skal gøres ude i kommunerne, skal kommunerne selv finansiere, og at hvis man vil udvide eller forbedre hjemmehjælpen i kommunerne, så skal kommunerne selv finansiere det, og at den pulje på 250 mio. kr., der er afsat på finanslovforslaget, er en pulje, hvor der ikke er sat adresse på pengene, således at man i virkeligheden kan bruge pengene til alt muligt andet.
Det kunne ministeren have gjort selv, og det burde ministeren have gjort for mange år siden:
have taget fat i de kommuner, hvor problemerne er, og så have fået rettet op på de her problemer.
Anne Baastrup (SF), 1997-12-05:
Sagen er jo rent faktisk den, at vi går ud fra, at kommunerne skal involveres i, hvordan de her penge skal udmøntes.
Det er et forsøg på at få de rigtige løsninger frem, og jeg synes, det er rimeligt, når man nu har fået forhandlet sig frem til en kvalitetsudvikling og kvalitetsforbedring af hjemmehjælpen, at man så laver de konkrete aftaler med de kommuner, der fremover skal være ansvarlige for, at vi får nogle ordentlige resultater ud af det, så vi rent faktisk får forbedret hjemmehjælpen for de ældre.
Grete Schødts (S), 1997-12-05:
Hvis man nu vender blikket lidt ud i den virkelige verden, er det så ikke sådan, at vi alle sammen hører om, at nogle kommuner mangler uddannede hjemmehjælpere?
Der er ikke tilgang nok til ældreområdet, og det betyder, at den enkelte ældre gang på gang oplever, at hjælpen bliver afløst, f.eks. ved ferie, sygdom og kursusdeltagelse, og dér kunne man jo, som der også står i forslaget, give en erstatningshjælp, hvis man havde en større tilgang af hjemmehjælpere.
Og der er ikke nogen tvivl i mit sind om, at de 250 mio. kr. kan bruges ude i de kommuner, hvor man kan påvise, at man kan give en bedre service, hvis man kan få nogle flere hjemmehjælpere, der også kan komme ud og hjælpe i det enkelte hjem.
Sådan må det være.
Tom Behnke (FP), 1997-12-05:
Ja, så kom kavaleriet til.
Vi er i Fremskridtspartiet af den opfattelse, at SF og Fremskridtspartiet er helt enige om, at vi skal have forbedret hjemmehjælpen, vi skal have forøget antallet af timer, og vi skal have forbedret kvaliteten.
Men nu er det jo sådan, at det er socialministeren, der er minister, og ikke fru Anne Baastrup, og derfor er det desværre ikke særlig interessant, hvordan SF udlægger teksten.
Det, der er interessant, er, hvordan ministeren udlægger teksten, for det, der jo er tale om, er, at vi giver ministeren en beføjelse med det her forslag.
Faktisk er det eneste, man gør, at man giver en ministerbeføjelse.
Og vi har nu hørt fra ministeren, hvordan det skal udmøntes - det skal nærmest slet ikke udmøntes, desværre.
Karen Højte Jensen (KF), 1997-12-05:
Det stod mig ikke lysende klart, hvad det var, der bragte fru Grete Schødts herop på talerstolen - måske var det som advokat for ministeren - men det, fru Grete Schødts sagde, er der jo ingen, der er uenige i: at man skal have forbedret hjemmehjælpen, og at de ældre, der skal have hjemmehjælp, skal have dækket deres behov.
Det er der ingen her der har talt imod.
Det, vi har gravet i de sidste - jeg har ikke set på uret præcis, men de sidste nogle gange fem - minutter, er, hvordan disse her penge skal udmøntes.
Det er det, der er interessant, for skal de udmøntes, eller skal de ikke udmøntes, og hvordan skal de i givet fald udmøntes?
Vi vil sådan set gerne være med til forslaget, men så vil vi da også gerne vide, hvordan de 250 mio. kr. mere præcist skal bruges, hvis vi skal stemme for et ændringsforslag til finansloven. Det andet er der jo ikke noget problem i at gå ind for.
Bruno Jerup (EL), 1997-12-05:
Jeg kan heller ikke forstå, at det ikke skulle være muligt at give et bud på, hvor mange stillinger det drejer sig om.
Sådan løseligt anslået må det i hvert fald dreje sig om over 1.000 stillinger, hvis man regner det om.
Men det kan jo godt være, beløbet slet ikke skal bruges på den måde.
Måske er det tanken, at alle pengene skal bruges til konsulentrapporter og konsulentbidrag og honorarer.
Det ville være rart nok at vide, om det er det, der er sigtet, synes jeg.
Vi har da nok nogle ideer om, hvordan man kunne bruge de penge på en fornuftig måde, så der kommer nogle stillinger og nogle reelle forbedringer ud af det, og det vil vi da gerne snakke med regeringen om.
Men det er altså uklart ud fra forslaget.
Og så lige om spørgsmålet omkring forholdet mellem central og decentral, som jeg ikke rigtig fik nogen kommentarer til: Vil det være sådan for fremtiden, at jeg, når der sker et eller andet urimeligt ude i en kommune, og jeg så henvender mig til ministeren, ikke får det svar, som jeg plejer at få - nemlig at det har ministeren ikke noget at gøre med, for det er kommunens ansvar - når nu ministeren får denne her bemyndigelsesparagraf?
Ja, afslutningen på ministerens indlæg var jo et indlæg imod alle disse bemyndigelseslove, som giver udefinerede bemyndigelser til hvad som helst, det vil jeg da gerne sige, men det er skægt, at den erkendelse så åbenbart ikke kan trænge ned i lovteksten. En anden ting - og det synes jeg sådan set er lidt interessant nu - er, at de her 250 mio. kr., som altså ikke er udmøntet ved lov, er udmøntet efter sukkerskålsprincippet.
Der er etableret en sukkerskål, hvorfra socialministeren på vegne af regeringen og SF i den kommende periode skal sidde og uddele penge - efter nogle kriterier, som vi ikke kan få kendskab til - som ministeren så eventuelt kan sende ud til kommunerne.
Jeg kunne godt tænke mig at få at vide, om man har forestillet sig - ikke fordi vi ikke vil stemme for forslaget - at Folketinget skal levere en sukkerskål på 250 mio. kr. til et mindretal i Folketinget, som så uden om Folketinget kan sidde og fordele de her penge.
Og hvilken indflydelse får Folketinget reelt på, hvilke retningslinjer der bliver lavet af denne sukkerskålgruppe?
Karen Højte Jensen (KF), 1997-12-05:
Det står nu klart, at regeringen har kastet et kødben til SF, og det har de så bidt på.
Jeg er fuldstændig enig med socialministeren, når hun siger, at flere penge ikke automatisk giver bedre service.
Det er jo herligt, at Socialdemokratiet også er kommet til den erkendelse - det kan måske være noget med regeringsansvaret, det skal jeg ikke sige noget om - og jeg er enig i, at penge ikke i sig selv gør det.
Det mener jeg Folketinget må have krav på.
Men indholdet i forslaget her er der som sagt ikke de store problemer med.
Jan Petersen (S), 1997-12-05:
Da statsministeren den 7. oktober holdt sin åbningstale til Folketinget, sagde han bl.a.: »Regeringen vil som bidrag til større ligestilling i ansvaret for småbørnene komme med forslag om en to ugers forlængelse af barselorloven for mænd.«
Her er så et lovforslag fra regeringen, der indfrier løftet.
Det er et godt signal til kommende fædre, ja, faktisk også til dem, der er blevet fædre, siden lovforslaget blev fremsat, for vedtager vi det her lovforslag - og det tror jeg, vi gør, og jeg håber også, at det bliver med et bredt flertal - så siger vi til mændene, at det er i orden, at de tager et medansvar for deres børn, og vi deler ansvaret mellem fædre og mødre mere lige.
Jeg er ganske sikker på, at mange nybagte fædre vil benytte sig af adgangen til de ekstra 14 dages barselorlov, for vi oplever i disse år en voksende interesse blandt mænd for at påtage sig deres del af ansvaret for børnene.
Det er vigtigt, at børn og fædre får tid sammen og også prøver at være alene sammen. Socialforskningsinstituttet har faktisk interesseret sig for det her emne i flere undersøgelser, og det viser sig også i de undersøgelser, at der er en absolut positiv holdning til det.
Der er ganske få procent fædre, der ikke er interesseret i sådan noget her, og det er ganske få af de fædre, der har prøvet det, som synes, det var en dårlig oplevelse.
Der er over 90 pct. positive besvarelser på begge spørgsmål.
Man kan altså sige, at det er noget godt, vi har fat i, men er det nok?
Der vil sikkert være mange, der siger, at det er det ikke, der skal mere til.
Derfor synes jeg, det er vigtigt også at citere yderligere et par sætninger fra statsministerens åbningstale: »Mange småbørnsfamilier har brug for en mindre stresset hverdag.
Regeringen vil derfor opfordre arbejdsmarkedets parter til at drøfte en udvidelse af adgangen til deltidsarbejde for ansatte med små børn.«
Og lidt senere: »Regeringen vil med arbejdsmarkedets parter drøfte mulighederne for en smidiggørelse af børnepasningsorloven og drøfte en ændring af funktionærloven, så gravide får adgang til fuld løn under sygdom.«
Det, vi derfor er i gang med her med de citater, jeg har brugt, og med det forslag, vi behandler, er en proces, hvor vi prøver at tilpasse det danske samfund til et familiemønster, som er ganske anderledes end det, vi havde for 10, 20, 30 og 40 år siden.
Vi indretter os nu med et familiemønster, hvor begge forældre er udearbejdende, og vi indretter os på et forhold mellem forældre og børn, som gør, at både fædre og mødre tager og skal tage et mere og mere lige ansvar.
Derfor kan vi i Socialdemokratiet selvfølgelig tilslutte os forslaget, og vi håber, at den dagsorden, der blev sat med statsministerens åbningstale, og som Socialdemokratiet og De Radikale står bag, får et bredt flertal herinde.
Jeg håber hermed også, at vi har indledt en proces også i de næste år, hvor vi i højere grad får fokus på de mange positive holdninger, fædrene har til deres børn, og kan bakke dem op.
Erik Larsen (V), 1997-12-05:
Der er mange gode ting i, at fædre kan være mere sammen med deres børn, og det er også glædeligt at se en udvikling, hvor det i højere grad er tilfældet, at fædrene tager del i børnenes opvækst.
Det er dog alligevel sådan, at vi må sige, at den mulighed, som fædrene har i den nugældende lovgivning om orlov, i al for ringe grad udnyttes.
Det er, så vidt jeg er orienteret, ikke andet end godt 50 pct. af fædrene, der udnytter den mulighed, de har i dag, og nu vil forslagsstilleren, socialministeren, så udvide fædrenes mulighed for forældreorlov med 14 dage.
I Venstre mener vi ikke, at dette forslag kan svæve i den fri luft uden om arbejdsmarkedets parter og deres indflydelse på de arbejdsmæssige og lønmæssige konsekvenser
af et sådant forslag
, så jeg skal meddele, at Venstre på den baggrund ikke kan støtte forslaget.
Karen Højte Jensen (KF), 1997-12-05:
Det Konservative Folkeparti er tilfreds med, at der allerede i 1980'erne blev indført mulighed for fædreorlov, og vi ved, at det er blevet mere almindeligt, at også fædre tager del i samværet med børnene og tager del i pligter, og hvad der ellers hører med i børnefamilierne.
Det er også generelt blevet mere anerkendt fra omverdenens side, og det er jo en vigtig del, for der er meget holdning i denne sag.
Men når ministeren kommer med et forslag om at udvide forældreorloven, er vi skeptiske.
Har vi overhovedet et dokumenteret behov for det her?
Det gør, at jeg mener, at hvis fædreorloven på det nuværende grundlag skal udvides, må det være gennem en aftale mellem arbejdsmarkedets parter.
Jeg mener, at det vil være vigtigt under udvalgsarbejdet at få beskrevet, i hvilken udstrækning de gældende orlovsmuligheder benyttes af fædre; jeg tænker både på fædreorloven og forældreorloven.
Jeg mener ikke, det er dokumenteret, at der er et yderligere behov i forhold til lovgivningen i dag.
Jan Petersen (S), 1997-12-05:
Jeg har en kort bemærkning til fru Karen Højte Jensen.
Jeg forstår, at arbejdsmarkedets parter skal involveres i det her.
Det synspunkt har vi også hørt er blevet gjort gældende fra Dansk Arbejdsgiverforening.
Jeg er nødt til at sige, at reglerne for barselorlov - for det er jo det, vi taler om, vi taler ikke specifikt om børnepasningsorlov, vi taler om en forbedring på 14 dage af barselorlovsmulighederne - traditionelt er et lovgivningsanliggende og ikke et forhandlingsemne på arbejdsmarkedet.
Det har det, så vidt jeg husker, været i al den tid, hvor vi har haft regler, der beskyttede børnene og deres mor i første omgang og siden hen en lille smule faderen i forbindelse med børns fødsel.
Så vil jeg også komme med en anden bemærkning: Er der dokumenteret et behov?
Venstres ordfører, hr. Erik Larsen, har allerede påpeget, at der er omkring 50 pct. af fædrene, der anvender de 14 dages orlovsadgang, som de allerede har, så mon ikke også der er en del af dem, der kunne tænke sig at have noget i den sidste ende?
Vi skal vel ikke undgå at lovgive, fordi 50 pct. ikke vil.
De 50 pct., der allerede har brug for muligheden, kunne for så vidt også godt fortjene en udvidelse.
Tom Behnke (FP), 1997-12-05:
Og når ministeren siger: Kunne vi dog bare få den gode gamle Tom Behnke tilbage igen, så vil jeg sige: Kunne vi dog bare få det gode gamle Socialdemokrati tilbage igen.
Jeg husker de gode, gamle dage - det er godt nok ved at være 5-6 år siden, men alligevel - dengang det var de borgerlige, der havde regeringsmagten, hvor det kunne lade sig gøre, at Socialdemokratiet, SF og Fremskridtspartiet uden om den siddende regering lavede flertal, hvor vi gik ind og lavede nogle seriøse forbedringer på det sociale område og på sundhedsområdet.
Det var dengang, da Socialdemokratiet ikke sad i regering.
Det var gode tider for Danmark dengang.
Det, der jo også skete dengang, var f.eks., at Socialdemokratiet, SF og Fremskridtspartiet kunne blive enige om, at vi skulle have nogle flere reelle plejehjemspladser og sådan noget.
Det er også ligesom forsvundet som dug for solen, efter at Socialdemokratiet er kommet til regeringsmagten.
Det er en hensigtserklæring om, at kommunerne skal gøre noget, de skal lave en masse bureaukrati og en masse flotte planer og sådan noget.
Men i virkeligheden er det jo slet ikke nødvendigt at bede om Folketingets samtykke til det her; det kunne ministeren have gjort - og det burde ministeren have gjort - for længe siden.
Anne Baastrup (SF), 1997-12-05:
Jeg vil godt spørge, hvordan fru Karen Højte Jensen vil få dokumenteret, at fædre rent faktisk gerne vil have en orlov, der ligger i forlængelse af moderens orlov.
Hvilke faktuelle oplysninger skal der lægges til grund, før fru Karen Højte Jensen mener, det er dokumenteret, at fædrene ønsker at anvende denne mulighed?
Vi ved jo også, at mødrene har en meget stor interesse i at fortsætte med den fulde orlov, herunder også hele forældreorloven, netop fordi de kan amme lige til det sidste, så jeg forstår slet ikke, hvorfor fru Karen Højte Jensen vil have en dokumentation, og hvordan den i givet fald skal kunne opnås.
Bjørn Westh (S), 1997-12-09:
Ja, vi roder jo bl.a. med denne lovgivning, som er en konsekvens af det, der blev vedtaget i sidste samling.
Men det er åbenbart forbigået hr. Donners opmærksomhed.
Jeg vil gerne sige tak for modtagelsen af lovforslaget, og jeg vil også sige til hr. Kaj Ikast, at jeg egentlig gerne vil takke for den tillid, hr. Kaj Ikast viser Vejdirektoratet her i dag ved at sige, at administrationen af vejene burde være blevet her og være fortsat på den måde, det er sket hidtil. Jeg vil nu sige, at jeg ikke er ked af den aftale med amterne, og der er ikke noget, der bliver tvunget ned over hovedet på dem, for det er jo netop en aftale, som amterne er glade for.
Til hr. Arne Melchior vil jeg gerne sige, at alle de høringssvar, vi har, skal blive oversendt så hurtigt som overhovedet muligt.
Der er kommet en del ind, men de er måske ikke kommet alle sammen, og det er det, vi har afventet.
Men vi skal sende dem over med det samme. Til hr. Kaj Ikast vil jeg i øvrigt citere den konservative borgmester i Helsingør Kommune.
Han skriver, at kommunen med glæde har modtaget mit brev vedrørende Færgevejsprojektet, hvor jeg meddeler, at jeg vil ophæve det, og at man takker for det.
Så jeg er i hvert fald i god overensstemmelse med De Konservative i Helsingør med hensyn til Færgevejen, og jeg tror i øvrigt, jeg er i overensstemmelse med de fleste i Helsingør, for
det er et fuldstændig enigt byråd, der har bedt om, at Færgevejen blev slettet med dette projekteringslovforslag.
Sagen er, så vidt jeg husker - og det har formentlig også været sådan i hr. Kaj Ikasts ministertid - at der er blevet bygget boliger meget tæt på den projekterede linjeføring, så der var mange, der ville blive generet af trafikken, hvis Færgevejen blev anlagt i dag.
Man skønner, at kun 25 pct. af trafikken på vejene deroppe ville gå ad Færgevejen, mens 75 pct. ville fortsætte ad den gamle vej ind i Helsingør, og man har så udarbejdet forskellige projekter for, hvordan man kan gøre den vej bedre, når der er penge til det.
Jeg ved, at hr. Kaj Ikast er påpasselig med de offentlige midler, så jeg synes også godt, jeg vil sige, at jeg har forstået, at på Djursland har man gennem længere tid drøftet, om man enten skulle lave en omfartsvej ved Ebeltoft til over 100 mio. kr. eller forbedre den vej, der går gennem Ebeltoft, for noget i retning af 30 mio. kr. Efter at amtet har overtaget vejene, har jeg forstået på amtspolitikerne, at de godt kan se det fornuftige i, at det måske ikke var projektet til de 120 mio. kr., der skulle gennemføres.
Kaj Ikast (KF), 1997-12-09:
Det er ikke sikkert, at trafiksikkerheden på de veje, der bliver anlagt nu, bliver så god, som den ville være på de motorveje, der ikke bliver til noget.
Jeg er virkelig bange for, at vi vil se nogle dårlige resultater.
Men jeg skal bøje mig, der er et flertal, der har peget på denne løsning, og jeg skal nok lade være med at kværulere mere over det.
Men det sjove ved det her er, at for bare 8 år siden var det ganske umuligt at projektere noget i Helsingør, hvis Færgevejen ikke blev ført igennem.
Bjørn Westh (S), 1997-12-09:
Den problemstilling, som dette forslag omhandler, svarer til noget af det, vi drøftede ved behandlingen af det foregående lovforslag, og jeg synes, jeg vil starte med at sige, at jeg derfor selvfølgelig også er positiv over for intentionerne i beslutningsforslaget.
Det fremgår bl.a. af det forslag vedrørende Færgevejen i Helsingør, som indgik i det forrige lovforslag.
Men jeg skal også gøre opmærksom på, at det af planlægningsmæssige hensyn er nødvendigt med langtidsplanlægning vedrørende større anlægsopgaver.
Jeg finder det derfor også hensigtsmæssigt, at Folketinget for fremtiden får en mere systematisk orientering
om fremdriften i de projekter, som Folketinget har taget stilling til i forbindelse med behandling af projekterings- og anlægslovsforslag
, således at medlemmerne får et bedre grundlag for at vurdere, om der er behov for at tage et givet projekt op til fornyet politisk behandling i Folketinget.
Jeg er ligeledes indstillet på for fremtiden at forelægge Folketingets Trafikudvalg den i andet afsnit foreslåede redegørelse for statslige vej- og jernbaneprojekter, hvis der efter projekteringslovens vedtagelse er gået fem år, uden at anlægsarbejdet er påbegyndt, eller uden at der er fremsat lovforslag om ophævelse af bemyndigelsen.
Jeg skal i denne sammenhæng for god ordens skyld henlede forslagsstillernes opmærksomhed på, at opgivelse af projekter, for hvilke Folketinget har vedtaget en projekterings- eller anlægslov, principielt må kræve vedtagelse af en ny lov, hvor den pågældende bemyndigelse ophæves.
For så vidt angår beslutningsforslagets sidste afsnit, lægges der op til en ordning, der giver grundejerne et retskrav på erstatning eller statslig overtagelse, når der er gået ti år fra en projekteringslovs vedtagelse og anlægsarbejdet ikke er påbegyndt eller projektet ikke er endeligt opgivet.
Jeg er meget opmærksom på den problemstilling, der rejses - hvilket jo også fremgår - at vi i forbindelse med behandlingen af lov om anlæg af Brande omfartsvej og projekteringen af rute 9, 18 og 21 i 1996 netop ændrede den hidtidige meget restriktive praksis, således at staten, når der foreligger særlige forhold, i videre omfang end hidtil vil kunne erhverve ejendomme, der i ikke uvæsentligt omfang bliver berørt af et givet projekt.
Formålet hermed var og er
naturligvis, at lodsejere og borgere ikke bliver stavnsbundet på grund af anlægsprojekter. Det er samtidig klart, at jeg er positiv over for også at drøfte, om der er behov for yderligere ting, og jeg kan i tilknytning hertil oplyse, at disse spørgsmål også indgår i det såkaldte Hummelmoseudvalgs arbejde, hvorfor jeg skal henstille, at de videre drøftelser af det sidste punkt bl.a. på grundlag af Hummelmoseudvalgets arbejde, og at der knytter sig en række spørgsmål af mere principiel og juridisk-økonomisk karakter til denne del af beslutningsforslaget, afventer Hummelmoseudvalgets færdiggørelse af arbejdet.
Jeg vil i øvrigt sige, at jeg finder, at forslagsstillerne har peget på et reelt problem, som vi skulle have taget op tidligere.
Sonja Albrink (CD), 1997-12-09:
Jeg vil gerne starte med at sige ministeren tak for det positive svar.
Jeg vil også gerne takke for de positive meldinger, der var på store dele af forslaget.
Så vil jeg gerne på sidste del, hvor ministeren kommer ind på Hummelmoseudvalget, spørge trafikministeren, om der er mulighed for at uddybe det lidt nærmere, fordi det kendskab, jeg har til Hummelmoseudvalget, er, at udvalget skal se på, hvordan borgerne kan få bedre information i forbindelse med ekspropriationer, og hvordan de processuelle regler kan ændres for at gøre sagsbehandlingen smidigere for borgerne.
Jeg mener ikke, udvalget skal se på ændrede regler for, hvornår eller om der skal foretages en ekspropriation.