runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pernille Sams (KF), 1999-11-12:
Jeg kan gøre det meget kort.
Det Konservative Folkeparti synes, det er et godt forslag.
Det har vi også ved tidligere lejlighed givet udtryk
for, når der har været tale om forslag af den type, og vi har også selv fremsat ønske om at få gennemført noget tilsvarende.
Vi synes, det er rimeligt, når selvstændige har en helt anden profil i deres økonomiske liv end lønmodtagere - selvstændige er nødt til at konsolidere deres virksomhed undervejs og får først disse penge frigivet på et sent tidspunkt i deres liv - at de får parallelle muligheder med andre borgere i det danske samfund til at investere i en pensionsordning.
Derfor synes vi, det er et godt forslag.
Vi kan støtte det, og vi vil også opfordre regeringen til at se lidt fordomsfrit på det, nøjagtig som ved det sidste forslag, vi behandlede.
Det er ærgerligt, at der er så megen rygmarvsafvisning i regeringspartiernes holdninger til denne type forslag, som kun er med til at sætte lidt god gang i dansk erhvervsliv og sikre, at virksomheder kan generationsskifte, og at de selvstændige, som har viet deres liv til en sådan virksomhed, også kan komme videre i deres pensionisttilværelse ligesom alle andre borgere i det danske samfund.
Det er ret og rimelighed, og derfor er det et sundt og fornuftigt forslag.
Aage Frandsen (SF), 1999-11-12:
SF kan støtte princippet i dette forslag.
Der er jo også det, som skatteministeren berørte, og som ikke er nævnt i beslutningsforslaget: at det
i hvert fald rent umiddelbart koster statskassen nogle penge, for ellers kommer det jo ikke til at virke, og jeg ved ikke, hvordan forslagsstillerne har tænkt sig, at dét skal klares.
Vi har haft forskellige forslag, som skatteministeren er kommet med undervejs.
Vi har haft nogle til behandling i dag, og vi har haft nogle tidligere, som gav skatteministeren nogle indtægter. Jeg har ikke hørt CD's varme begejstring for at sørge for, at der kommer nogle indtægter.
Men jeg går ud fra, at hvis det her forslag skal vedtages, så er der et forslag til, hvordan man sikrer, at det provenutab, som staten får, i første omgang i hvert fald, bliver hentet ind.
Det forventer jeg.
Men ud fra de betragtninger kan vi give tilslutning til forslaget.
Klaus Kjær (DF), 1999-11-12:
Dansk Folkeparti kan støtte forslaget.
Det er da glædeligt at høre, at regeringspartierne og regeringen også er positivt stemt for forslaget.
Men det er lidt ubegribeligt, at man så ikke kunne støtte det foregående forslag, B 7, for dybest set er der jo tale om en slags udskydelse af skatten, her blot i form af, at man indbetaler avancen på en pensionskonto, og så betaler man skatten på et senere tidspunkt, nemlig når man får den løbende pension udbetalt.
Men det kan jo så være nogle politiske forskelligheder, som gør, at regeringen kan støtte det her forslag, men ikke det tidligere forslag.
Men det ser jo ud, som om der overvejende er en positiv stemning for det her forslag til at arbejde videre med i udvalget.
Og jeg er da enig med skatteministeren i, at der er nogle tekniske og finansieringsmæssige problemer, og det må vi så arbejde med i udvalget.
Men fuld støtte fra Dansk Folkeparti.
Morten Helveg Petersen (RV), 1999-11-12:
I Det Radikale Venstre er vi positivt indstillet over for forslaget.
Vi er positivt indstillet over for at undersøge muligheden for at sikre selvstændige erhvervsdrivendes muligheder for en økonomisk tryg alderdom i form af bedre pensionsmuligheder.
Og ideen om en særlig form for livrente og om at åbne for, at selvstændige skal kunne indskyde midler på en ratepension, lyder rigtig og positiv.
Der kan være en psykologisk barriere, når man står og skal afhænde sin virksomhed, som vi måske kan afhjælpe ved at lave en ordning som den her.
Samtidig må vi selvfølgelig erkende, at det er teknisk besværligt, og at der er en række praktiske problemer, men dem må vi forsøge at løse. Finansieringen er selvfølgelig også et vigtigt emne for Det Radikale Venstre.
Det er et forslag, der koster penge.
Vi er nødt til at kigge på, hvor vi så finder de penge.
Men ideen er rigtig.
Vi vil gerne være med til at gøre det nemmere for selvstændige at sikre deres alderdom økonomisk.
Vi kan støtte forslaget.
Frank Aaen (EL), 1999-11-12:
Vi er grundlæggende imod den tankegang, der ligger bag det her, nemlig at vi skal skattefinansiere enorme private pensionsopsparinger.
I dag er der i private pensionsformuer
ca. 1.000 mia. kr.
Det svarer til, hvad vi producerer i et helt år i Danmark.
Og af de 1.000 mia. kr. - som måske endda er blevet til lidt mere, siden jeg sidst kiggede i tallene -
er ungefær 500-600 mia. kr. udskudt skat, altså skat, som bliver puttet i på grund af favorable skatteordninger.
Og det, man så foreslår her fra CD, er jo, at så putter vi en sjat mere af vore alle sammens penge ned i nogle enkeltpersoners private pensionskasser. Hvis vi havde ladet være med at have det sådan, at vi synes, at folk må låne vores skattepenge til privat pensionsopsparing og så betale helt eller delvis tilbage igen på et senere tidspunkt - og det er jo i mange tilfælde kun delvis tilbage igen - hvis vi havde undladt at opbygge sådan et system, så kunne staten jo i dag være gældfri, altså det, som alle snakker om at de gerne ville: at vi skulle have en gældfri stat.
Og så ville vi i virkeligheden have meget bedre råd til at sikre f.eks. alle landets folkepensionister en ordentlig folkepension, fordi der var råd til det i budgetterne, i stedet for at vi betaler renter på statsgælden.
Altså, det er et kugleskørt system, som også er noget af det mest asociale, der i øjeblikket opbygges,
hvor de, der i arbejdslivet har mulighederne for at ophobe en formue, altså også i pensionisttilværelsen, med god hjælp fra skattevæsenet, kan have en enormt høj pensionsindkomst, hvorimod de, der har gået arbejdsløse, de, som har været hjemmegående husmødre eller husfædre, de, som har været syge, og som derfor ikke har været i stand til hverken via deres arbejde eller på anden måde at opbygge en enorm pensionsformue, i realiteten bliver henvist til det, der om få år med rette vil kunne kaldes en ganske almindelig fattigdomsydelse, som ikke er noget, der giver bare et rimelig fornuftigt forsørgelsesgrundlag i forhold til alle dem, som har haft mulighed for at opbygge deres egen formue.
Det er nogle enorme sociale forskelle, vi er ved at opbygge for landets pensionister, og jeg kan sige med fuldstændig ro og sikkerhed i stemmen: Vi bidrager ikke til, at de forskelle i pensionisttilværelsen skal videreudbygges ved hjælp af skattekroner.
Sonja Albrink (CD), 1999-11-12:
Jeg vil gerne starte med at sige tak til skatteministeren, men også tak til alle de partier, der har meldt positivt ud om det her beslutningsforslag fra CD.
Ligesom det tidligere forslag, vi behandlede, er det jo en fortsættelse af det arbejde, som CD og regeringen satte i gang i forbindelse med Generationsskifteudvalget.
Som det også er anført i forslaget, skaber det jo nogle regler om indbetaling til en privat pensionsordning med løbende udbetalinger for de selvstændige erhvervsdrivende, eftersom indbetaling til pensionsordninger, mens man fortsat driver virksomhed, ikke har været særlig attraktivt, da der jo som regel er god brug for pengene i selve virksomheden, og da indbetaling til en pension, efter at virksomheden er realiseret, imidlertid heller ikke er særlig attraktivt, ikke mindst på grund af, at der er en regel om fordeling af et skattemæssigt fradrag over 10 år. Herudover betyder den nugældende 60-års-aldersgrænse for oprettelse af en ratepension, at de selvstændige erhvervsdrivende ofte slet ikke har kunnet benytte sig af den mulighed, da de jo sjældent trækker sig tilbage på så tidligt et tidspunkt.
Netop derfor er det jo også, at beslutningsforslaget lægger op til en ordning, som indebærer, at man ophæver den 10-års-fradragsregel og 60-års-aldersgrænsen.
Det, vi i CD ønsker med forslaget, er jo rent faktisk ene og alene at give de selvstændige erhvervsdrivende, og vel at mærke kun dem, som har drevet virksomhed gennem længere tid, mulighed for på linje med lønmodtagerne at få en rimelig pensionsordning.
Der er tale om mennesker, som gennem et helt liv har ydet en produktions- og jobskabende indsats til gavn for samfundet, og disse mennesker bør samfundet også forsøge at tilgodese.
At en ordning som den foreslåede så rent faktisk også vil være til gavn for opsparingen i samfundet, taler jo kun yderligere for, at forslaget bør gennemføres.
CD vil meget gerne, som det har været sagt af, jeg tror, det var Socialdemokratiets ordfører, hr. Jens Peter
Vernersen, at man måske kunne prøve at diskutere, om der skulle være et loft over indbetalingerne.
Vi er i CD villige til så at give et tilsagn om, at vi gerne vil være med til at drøfte udformningen af forslaget - jo hurtigere, jo bedre.
Hvad angår finansieringen - jeg tror, det var SF's ordfører, hr. Aage Frandsen, der var inde på det - så vil jeg sige, at CD har bragt de her to beslutningsforslag ind i de kommende finanslovforhandlinger, og dér er der jo også andre forslag, som man skal være med til at finansiere.
Så jeg går ud fra, at der også bliver råd til de her to beslutningsforslag, som CD har fremsat.
Men endnu en gang tak for den velvillige modtagelse af det sidste forslag og med en forhåbning om, at det andet også bliver vedtaget.
Jens Peter Vernersen (S), 1999-11-12:
Ja, det er rent faktisk det, der drages tvivl om, hvorvidt flere virksomheder overlever ved denne her model
Der er faktisk det stik modsatte synspunkt, at man ikke får den mest effektive ledelse, hvis man forfølger det her nærmest planøkonomiske forslag.
Pernille Sams (KF), 1999-11-12:
Nu er vi så tilbage i, at det slet ikke er spørgsmålet om, at samfundet mister noget.
Det er jo intern fordelingspolitik.
Så er det ikke længere samfundsinteresser, man har med at gøre, og så har man dermed også indrømmet, at samfundet går ikke glip af spor.
Det eneste, der sker, er, at flere virksomheder vil kunne ejerskiftes, uden at de skal lukke.
Jens Peter Vernersen (S), 1999-11-12:
Det her drejer sig ikke om samfundsrettigheder og pligter.
Jeg sagde ganske præcist, at det drejer sig om, at køber får
nogle forpligtelser, og sælger får rettighederne.
Pernille Sams (KF), 1999-11-12:
Jeg vil gerne sige til hr. Jens Peter Vernersen, at hvis man ser det fra myndighedernes side og fra skattevæsenets side, som Socialdemokraterne desværre har for vane at gøre, hvor vi andre forsøger at se det lidt fra virksomhedernes side, så har de en række rettigheder og pligter i relation til en virksomhed. Og ingen af disse hverken rettigheder eller pligter forsvinder ved det forslag til succession, der her er lagt frem. Myndighederne bliver ikke stillet dårligere.
Den nye køber indtræder i sælgerens rettigheder og forpligtelser, så myndighederne går ikke glip af spor.
Det eneste, man går glip af, er, at virksomheden lukker.
Men man går ikke glip af nogen rettigheder, man havde i relation til sælgeren, for køber overtager dem alle sammen.
Hugo Sørensen (S), 1999-11-12:
Regeringen har den 5. maj 1999 undertegnet en ny dobbeltbeskatningsoverenskomst med Italien.
For at regeringen endelig kan tiltræde denne overenskomst kræves, at Folketinget vedtager en lov herom.
Den nye dobbeltbeskatningsoverenskomst afløser en nu forældet overenskomst fra 1980 og følger i vidt omfang den såkaldte OECD-model.
Den nye overenskomst indeholder en række forbedringer i forhold til den gamle.
Bl.a nedsættes kildestatens mulighed for at beskatte rentebetaling fra 15 til 10 pct. af rentebeløbet, og bl.a. kreditsatsrenter og eksportkreditrenter kan ikke beskattes i kildestaten.
Danmark hverken kan eller vil udnytte denne beskatningsret.
Fra dansk side går vi ikke ind for, at udenlandske långivere skal betale skat til Danmark af de renter, de modtager af lån, som er ydet til danske virksomheder.
Noget sådant ville blot betyde, at den udenlandske långiver vil forlange en højere rente.
Når Danmark ikke ønsker at udnytte beskatningsretten, har vi en interesse i, at satsen bliver så lille som mulig.
Danmark skal nemlig nedsætte sin skat for den danske långiver, der har måttet betale en renteskat i Italien.
På pensionsområdet sker der den væsentlige ændring, at
sociale pensioner og andre sociale ydelser fremover kun vil kunne beskattes i den stat, hvorfra disse ydelser udbetales.
Tilsvarende vil private pensioner også kunne beskattes i kildestaten, hvis modtageren har været hjemmehørende dér i mindst 5 år, og vedkommende er statsborger i kildestaten uden at være statsborger i bopælsstaten.
Kildestatsbeskatningen for pensioner er som bekendt en ting, man fra dansk side lægger stor vægt på ved forhandlingerne om dobbeltbeskatningsoverenskomster.
Kildestatsbeskatningen vil også gælde pensionsudbetalinger fra Danmark til pensionister, der allerede er bosat i Italien, når betingelserne herfor i øvrigt er opfyldt.
Det italienske skatteniveau er lavere end det danske, og overgangen til dansk beskatning vil medføre en øget beskatning for disse personer.
For at imødegå alt for store ændringer i beskatningen for personer, som allerede er bosat i Italien og modtager pension fra Danmark, foreslår regeringen, at der gives et særligt bundfradrag på op til 50.000 kr. til disse personer.
Dette vil medføre nogenlunde uændret beskatning af pensionsindtægter i størrelsesordenen op til 300.000 kr, og en tilsvarende løsning blev valgt, da Danmark i 1997 indgik de nye dobbeltbeskatningsoverenskomster med Storbritannien og Canada.
Svend Aage Jensby (V), 1999-11-12:
Det væsentligste punkt i protokollen, som her ved L 70 er til behandling,
er netop det spørgsmål, som den tidligere ordfører har berørt, altså beskatning af pensioner.
Det er klart, at der kan være andre momenter i den protokol, som er indgået med Italien, der kan have betydning for erhvervslivet, men det forventer vi bliver løst under udvalgsbehandlingen.
Jeg har ikke set nogen høringssvar, men det ville være rimeligt, at ministeriet sendte en sådan protokol ud til erhvervslivet, så vi kunne høre, hvad erhvervslivet sagde.
Men nu får ministeren lejlighed til at sørge for, at vi i udvalget får de informationer.
Med hensyn til pensionerne er det korrekt gengivet, hvad protokollen ændrer.
Det fremgår af bemærkningerne, at man ikke ved, hvor mange personer, der bor i Italien, som modtager udbetalinger fra private pensionsordninger, men at man har fundet ud af i Sikringsstyrelsen, at der er bosat 122 mennesker, der modtager sociale pensioner fra Danmark, i Italien.
Det er altså det fåtal af personer og den herskende usikkerhed, der gør, at man siger, at nu skal alle, der bor i Italien i dag, rammes, om jeg så må sige, af den nye overenskomst, og ministeren ved godt, at Venstre ikke deltager i den slags.
Vi har tidligere i forbindelse med behandlingen af den tyske dobbeltbeskatningsoverenskomst fået vedtaget, at de personer, der boede i Tyskland på tidspunktet for fremsættelsen af forslaget, ikke skulle berøres af den nye overenskomst, og noget næsten tilsvarende skete med hensyn til Storbritannien og Canada - dog ikke helt så godt, fordi det jo desværre ikke lykkedes for Venstre og De Konservative at få vedtaget et ændringsforslag i den stil.
Nu er det 50.000 kr., man skal have i nedslag, og jeg kan lige så godt sige med det samme til skatteministeren - selv om jeg så kommer til at foregribe noget af det, jeg vil sige med hensyn til Belgien-overenskomsten - at hvis skatteministeren vil gå ind på et ændringsforslag, der går på, at forslaget kun er fremadrettet, stemmer Venstre for forslaget, for vi er generelt tilhængere af credit-metoden.
Ingen diskussion om det.
Vi er ikke tilhængere af matching credit og heller ikke af exemption, men vi fraviger ikke det princip, vi har.
Jeg vil ikke bruge udtrykket tilbagevirkende kraft, for det er så juridisk forslidt, og det er i øvrigt svært rent juridisk at definere, hvad der er tilbagevirkende kraft.
Men sagen er, at som protokollen ser ud nu, vil den få samme virkning, som hvis den havde tilbagevirkende kraft.
Dette er Venstres holdning.
Flemming Hansen (KF), 1999-11-12:
Fra konservativ side er vi umiddelbart positive over for et lovforslag, der medfører en tiltrængt revidering af reglerne på området.
At forslaget så bunder i regeringens og skatteministerens ønske om at få de flest mulige penge ud af de danske borgere, er jo en helt anden snak.
Der er selvfølgelig en vis rimelighed i, at der skal betales skat i Danmark af f.eks. kapitalpensioner, der har haft en fradragsret.
Men det bør kun gælde for dem, der flytter til landet fremover, og ikke for de mennesker, der allerede bor i det pågældende land og har indrettet sig under de gældende vilkår.
Skatteministeren har så forsøgt at bløde lidt op på
denne måde at gøre det på ved at foreslå et særligt fradrag på 50.000 kr. til de mennesker, der er bosat udenlands
Det medfører, at pensionister med pensioner på op til 300.000 kr. årlig får en klækkelig nedsættelse, mens pensionister med 400.000 kr. og derudover får en ekstra skatteregning.
Det finder vi fra konservativ side urimeligt.
Der må være ens vilkår i en sag som denne, uanset pensionernes størrelse.
Til sidst vil jeg godt benytte lejligheden til at nævne, at vi fra konservativ side har diskuteret arbejdsprocessen i forbindelse med dobbeltbeskatningsaftalerne i vores folketingsgruppe, og vi har spurgt os selv: Gør vi det i virkeligheden bagvendt?
Skatteministeren forhandler således først de enkelte aftaler på plads, og dernæst bliver Folketinget så taget med på råd.
Vi finder det ønskeligt, at man i sådanne sager tog ved lære af Europaudvalgets arbejdsmetoder, altså at ministeren først indhenter en fuldmagt fra Folketinget, før han forhandler videre med andre lande.
Vi lægger op til en diskussion med regeringen om, hvorvidt det ville være bedre.
Det var vistnok hr. Ole Stavad selv, som - inden han blev skatteminister - foreslog en sådan ændring.
Det var i hvert fald omkring 1993, at skatteministeren foreslog denne ændring, og vi har spurgt os selv: Skulle man gå lidt videre i den tankegang?
Jeg lægger op til en principiel diskussion om det, men der behøver ikke blive taget endelig stilling til det nu.
Vi er principielt positive over for lovforslaget, men har de samme betænkeligheder som Venstre, og vi vil give endeligt tilsagn i forbindelse med udvalgsarbejdet, når vi har set på nogle af de knaster, der er i lovforslaget.
Aage Frandsen (SF), 1999-11-12:
SF kan give tilslutning til princippet i dette lovforslag, som er et forslag vedrørende dobbeltbeskatningsoverenskomst.
Spørgsmål om, hvordan proceduren er i den forbindelse, kan man selvfølgelig altid rejse.
Nu er den praksis, der har været fulgt hidtil, den samme, som også følges her, og ud fra de betragtninger kan vi ikke se, at der er grund til at sætte spørgsmålstegn på nuværende tidspunkt.
Det, som regeringen og skatteministeren har gjort i denne forbindelse,
er, at man har fulgt det synspunkt, som hidtil har været gældende angående dobbeltbeskatning, og derfor ser vi ikke nogen grund til at ændre det, i hvert fald ikke på indeværende tidspunkt.
Så skal man vedtage nogle andre principper, som skatteministeren skal rette sig efter.
Ud fra de betragtninger kan vi tilslutte os forslaget.
Klaus Kjær (DF), 1999-11-12:
Lovforslaget medfører, at ikke kun danske pensionister, som påtænker at bosætte sig i Italien, men også de, som allerede er bosat i Italien, nu vil få beskattet deres pension efter danske regler i stedet for som nu, hvor pensionerne beskattes i Italien.
Da det italienske skatteniveau er lavere end det danske, vil en vedtagelse af lovforslaget medføre øget beskatning af disse pensionister.
I Dansk Folkeparti har vi altid været tilhængere af, at man beskattes i det land, hvor man bor, for det er jo også det land, som i givet fald skal udrede offentlige ydelser til borgeren.
En forringelse af disse pensionisters vilkår kan Dansk Folkeparti ikke medvirke til, og hertil kommer, at forslaget medfører afskaffelse af det såkaldte matching credit-princip, det vil sige, at hvis Italien undlader at opkræve skatter eller i en periode nedsætter sin beskatning, skal Danmark efter den gældende overenskomst give skattelettelser, som om de italienske skatter var blevet betalt i fuldt omfang. Det kan ikke være rigtigt, at den danske stat skal tjene på, at det italienske skattevæsen lemper vilkårene for beskatning, så Dansk Folkeparti kan ikke støtte forslaget.
Frank Aaen (EL), 1999-11-12:
Så vidt jeg kan se ud af bemærkningerne til lovforslaget, betyder det, at alle, der får op til lidt mere end 250.000 i pension, får en skattelettelse, og at den egentlige ændring er, at pengene går i den danske statskasse i stedet for i den italienske statskasse.
Det vil sige, at det er penge, vi kan bruge til at gøre det bedre for danske ældre, og det må da være en fordel.
Skattelettelser til alle, der får pensioner på under 250.000 kr., og tilgang af penge, vi kan bruge herhjemme til noget fornuftigt, er da et godt forslag.
De eneste, der kan blive ramt, er dem, som har pensionsudbetalinger af enorme størrelser - 300.000 kr., 400.000 kr.
Er det ikke rimeligt, vi tager nogle af de penge hjem igen?
Hvis interesse er det, Dansk Folkeparti varetager?
Det er i hvert fald ikke dem med de små pensioner.
Sonja Albrink (CD), 1999-11-12:
I CD synes vi, at når man indgår nogle dobbeltbeskatningsaftaler, er det positivt.
Men som tidligere ordførere i dag har fremhævet, er der nogle problemer vedrørende pensioner.
Derfor går vi ind i en positiv udvalgsbehandling, så vi forhåbentlig kan stemme for forslaget ved tredjebehandlingen.
Morten Helveg Petersen (RV), 1999-11-12:
Det overordnede formål med lovforslaget er at sikre rimelige regler med hensyn til beskatning af personer eller selskaber i Danmark og Italien.
De væsentligste ændringer som følge af forslaget er beskatning af rentebetalinger, beskatning af pensionsudbetalinger og hvilken metode der skal anvendes i tilfælde af dobbeltbeskatning. Vi finder de foreslåede ændringer af beskatningsreglerne rimelige, også på pensionsområdet.
Fremover vil sociale pensioner og andre sociale ydelser blive beskattet i det land, hvor ydelsen udbetales fra.
Med andre ord beskattes en pension, som bliver udbetalt fra Danmark, efter de danske regler, og samtidig gives der et særligt fradrag.
Vi kan fra radikal side støtte forslaget.
Svend Aage Jensby (V), 1999-11-12:
Det Radikale Venstre har jo altid hævdet at være det parti, der står som garant for retssikkerheden i dette land, og som slet ikke vil lovgive med tilbagevirkende kraft og i hvert fald ikke vil lovgive på en måde, som gør, at en vedtagen regel får samme effekt, som om den havde tilbagevirkende kraft.
Gør der sig slet ikke nogen betænkeligheder gældende hos Det Radikale Venstre, når en person, som bor i Italien i dag og måske har været så heldig at kunne spare op, så han i dag kan sidde og nyde tilværelsen dernede og måske får udbetalt 400.000 kr., nu bliver ramt af forslaget?
Gør det slet intet indtryk på De Radikales retspolitiske profil, om jeg så må sige?