Ole M. Nielsen (KRF), 1999-03-19:
Jeg vil melde mig til brigaden af politikere, der synes, at dette her er svært stof - ikke bare fordi det er svært at læse, og fordi der er mange, mange bemærkninger, men også fordi det er svært at finde ud af, hvad der er ret og vrang, altså hvad der er godt og skidt i det.
Det synes jeg faktisk er ganske besværligt.
Kristeligt Folkeparti hører jo til dem, der gerne vil støtte den kollektive trafik; men den kollektive trafik er jo ikke ensbetydende med DSB alene.
Bustrafik er i høj grad kollektiv trafik, og togtrafik er jo ikke hellig, så den skal beskyttes fra alle steder.
Der er jo helt klart områder af landet, som ikke kan betjenes på en fornuftig, økonomisk og miljømæssig vis med tog, og her er f.eks. fjernbusser jo ikke kun et supplement, som nogle har sagt, men sandelig også en erstatning.
Når Thybanen kan få problemer, som den socialdemokratiske ordfører sagde på et tidspunkt, er det jo, fordi den ikke fungerer og giver en tilfredsstillende betjening, og fordi omvejen er for stor, når man skal ned omkring Vestjylland for at komme fra Thisted til Midtjylland og Østjylland, og det er jo ikke nemt at lave om på.
Vi skal jo ikke til at lægge nye jernbanespor over Mors for at få det til at fungere bedre; det tror jeg ikke på.
Det er altså betydelig bedre og mere fornuftigt at løse problemet med fjernbusser, som man jo også allerede gør, og derfor er det også, jeg ikke forstår, hvorfor det skal være så kunstigt og besværligt at lave et forsøg med fjernbusser, og hvorfor det skal være så stramt og snærende.
Jeg kan være i tvivl om, hvorvidt der overhovedet er muligheder at få nogle busoperatører til at gå ind i et sådant projekt som det, der er lagt op til i lovforslaget, også inden for den korte tidstermin.
Hvem har råd til at sætte noget i gang og opbygge noget på en forsvarlig måde, og hvem kan nå at få bevis for, om det er godt eller skidt med de snærende bånd?
Jeg mener ikke som De Konservative, at alt skal være frit, for det er helt klart, at så kan vi sagtens få drevet de linjer, hvor der er masser af kunder, og hvor man kan tage kunderne fra DSB på den østjyske længdebane og over Storebælt.
Men hvis man skal give frihed til at lave forretning på nogle områder, skal man jo binde de samme busfolk op på, at de også skal køre nogle strækninger, som ikke umiddelbart er så god en forretning.
Det var jo det, man kunne bruge fjernbusforeningen eller S-buskontoret, eller hvad det nu hedder, til, og så kunne de jo tilmelde sig de private busoperatører, som har lyst til at være med i sådan en forretning, og indgå nogle omfattende aftaler med det offentlige om at betjene nogle linjer, som det ikke er fornuftigt at betjene med tog, og som måske slet ikke bliver betjent i øjeblikket, mod at de også fik lov til at køre nogle af de steder, hvor de kunne tjene nogle penge, og hvor de også kunne være med til at udjævne de spidsbelastninger, som også har været nævnt for DSB's vedkommende.
Det er jo helt klart, at busoperatørerne har evnen til lige pludselig i påsken eller i julen at kalde 50 busser sammen på én dag, hvad DSB ikke kan stille materiel til, så hvorfor i alverden skal vi ikke bruge dem til den slags opgaver?
Det er kun fornuftigt. Der er mange andre problemer i det her.
Jeg har meget svært ved at finde ud af, hvad jeg skal mene om liberaliseringen af skoler og foreningers mulighed for at køre for andre institutioner og dermed altså skabe konkurrence til de private vognmænd.
Jeg vil gerne støtte de institutioner, der har de busser, men vi må jo konstatere, at de ofte har fået de busser for offentlige midler - måske som gaver fra en eller anden klub, eller hvem ved hvad - og at de så skal have lov til at gå ud og konkurrere med private busvognmænd, er jeg faktisk lidt betænkelig ved.
I det hele taget synes jeg, at der på flere måder er nogle ulige konkurrenceforhold imellem trafikselskaberne og turistvognmændene på den ene side og - som jeg lige omtalte før - turistvognmændene og de institutions- og foreningsejede busser på den anden side.
Som lovforslaget ligger her, kan vi ikke støtte det, og vi synes i det hele taget, det er uheldigt, at der er pakket så mange forskellige ting sammen i én lov, som tilfældet er her, for det gør det noget besværligt at finde ud af, hvad man skal mene.
Det kan godt ske, at vi her ligesom på andre områder i denne tid skal bede om at få lovforslaget delt op i flere dele, så vi kan gå ind for det, der er godt, og gå imod det, der er skidt.
Vi vil gerne kigge på det hele under udvalgsbehandlingen, men umiddelbart kan vi altså ikke støtte forslaget.