Bjarne Laustsen (S), 2002-12-05:
Det er en ret stor reform, der ligger i de tre omtalte lovforslag.
Det er en meget kompleks lovgivning.
Det er jo sådan, at regeringen lige har fejret sin 1-års-fødselsdag, og nu begynder ulykkerne at vælte ind over landet.
Det, vi har sagt, er, at denne her regerings politik ville føre til højere ledighed, ja, det er rent faktisk det, der er en faktuel kendsgerning.
Den medicin, som borgerlige politikere altid plejer at komme med, er jo, at nu skal der ske stramninger her og der.
Derfor har vi forsøgt at få hegnet ind, at der, hvad de forsikrede ledige angår, ikke sker nogen stramninger, for vi er helt overbeviste om, at pisk ikke hjælper til at skaffe flere arbejdspladser.
Derimod: Den tidligere regerings politik havde en lang række værktøjer og incitamenter til at få skaffet folk i arbejde, også hvad de lidt ældre på arbejdsmarkedet angår, hvad jeg skal vende tilbage til.
Men vi står altså nu i en situation, hvor en reform af arbejdsmarkedspolitikken også skal passes ind efter, at vi får flere ledige, hvilket vi håber, at man kan håndtere. Der er folk uden for dette hus, der har været så venlige at gøre op, at de her tre lovforslag indeholder 159 forskellige elementer.
Hvis vi kigger på de reaktioner, der har været ude i samfundet, de henvendelser, der har været til Arbejdsmarkedsudvalget, og de deputationer, der har været, så koncentrerer de sig om en tre-fire forskellige ting.
Og der er noget af det, som vi ikke har stået fadder til, men som regeringen har lagt stor vægt på, at den fik igennem, og det er desværre noget, der vil medføre mere bureaukrati og ikke regelforenkling, som var det, vi gik efter alle sammen.
Det er f.eks. i forbindelse med spørgsmål omkring aktivering og hvilke personer, der skal aktiveres i fremtiden.
Der har vi haft det sådan i dagpengeperioden, at vi har haft timeopgørelse.
Og der er vi enige om, at vi skal have en ensartet opgørelse hele perioden igennem, og det får vi nu, fordi vi går over til ugeopgørelse.
I Danmark har vi en række folk, der har en løsere tilknytning til arbejdet, men alligevel har en fast tilknytning til arbejdsmarkedet i form af havnearbejdere, løsarbejdere, pædagoger, restaurationspersonale osv.
Det har aldrig været Socialdemokratiets hensigt, at man skal aktivere folk, der har en fast tilknytning til arbejdsmarkedet.
Derfor vil jeg sådan set
Det kan løses på mange forskellige måder.
Vi har også fået forslag udefra til, hvordan det her problem kan løses.
Man kunne have fortsat med en timeopgørelse i dagpengeperioden.
Det ville være uhensigtsmæssigt.
Det kunne løse problemet og medføre den samme regelforenkling, som vi alle sammen går efter.
Man kunne også gøre det sådan, at man sagde, at det udelukkende var de regionale arbejdsmarkedsråd, der vurderede, om man skulle aktivere en person, der en eller to dage om ugen har tilknytning til én bestemt arbejdsgiver.
Men regeringen har nu meddelt efter pres, at man vil fastholde de gamle regler om, at folk, der har mindre end 20 timer, skal aktiveres.
Jeg vil blive meget glad for at få et tilsagn fra beskæftigelsesministeren om, at man er meget opmærksom på det her problem.
På de tre felter, som jeg vil tale om her, vil vi sådan set hjælpe regeringen med ikke at blive til grin, for det kan den sagtens blive, hvis den efterfølgende kommer i den situation, at den skal til at justere reglerne.
Nu, når vi godt ved, at der er et problem, er det bedre at lytte til os inden.
Det er jo sådan set derfor, vi har lovbehandlingen.
En anden ting, som medfører et stort bureaukrati, er, at regeringen har ønsket, at det, man kalder negative hændelser, altså hvor arbejdsformidlingen mener, at der er et forhold, der skal kigges på, hvilket man så gør i a-kassen og vurderer, om det rummer nogen problemer i forhold til rådigheden, fremover skal sendes ind til Arbejdsdirektoratet. Det er vi vel vidende om, og vi ved også, at størrelsesordenen er en 4.000-5.000.
Det var oplyst under
forhandlingerne
Det, man ikke oplyste os om, var, at det bureaukrati vil medføre 16 hele årsværk ekstra i Arbejdsmarkedsdirektoratet.
Det er selvfølgelig godt for beskæftigelsen, men jeg var ikke lige klar over, at det var det, regeringen gik efter: At øge den offentlige administration og ansætte folk til kontrol.
Jeg troede, det drejede sig om at få ansat nogle ude i det private erhvervsliv, men jeg kan så forstå, at det ikke lige er den vej, det går rundt.
Jeg var meget glad for det tilsagn, jeg fik fra ministeren under førstebehandlingen om, at hvis det var sådan, at der ikke var grundlag for at opretholde den ordning, så var man meget parat til at fjerne de 16 årsværk igen.
Det vil vi gerne give tilslutning til.
En anden ting, der har været fremme i debatten, har været spørgsmålet omkring den såkaldt CV-bank.
Det er et værktøj, som vi selv, hvis vi havde haft regeringsmagten, også ville have gennemført.
Det er et værktøj, der vil hjælpe folk, der både er arbejdsløse og i beskæftigelse, til at få hurtigere tilknytning til arbejdsmarkedet.
Det er også en fordel for arbejdsgiverne og alle de aktører, der er på området, at der er en fælles databank, hvor folks kvalifikationer ligger, så man hurtigt kan søge på dem.
Det, der er spørgsmålet, er, hvor hurtigt sådan noget kan træde i kraft.
Vi ved, at der er 645.000 samtaler, der skal foretages inden for kort tid.
Og hvor lang tid skal man bruge til at taste sit CV ind på en computer?
Hvor meget tid skal der til selv for erfarne folk?
Måske en halv time til tre kvarter.
Derfor vil vi gerne foreslå her i dag, at ministeren overvejer, om man kunne sige, at i stedet for, at det skal træde i kraft i løbet af en måned, så skal det først træde i kraft den 1. juli.
For her står altså også noget med, at noget, vi er fuldstændig enige om, noget, som kan blive en meget, meget stor hjælp, kan risikere at blive vendt til noget negativt, fordi man har for travlt med at komme igennem med det, og Arbejdsformidlingen og alle de forskellige aktører derude har ikke alle ting på plads lige efter nytår.
Så derfor et forslag til ministeren om måske at trække det her frem til den 1. juli, så hele systemet har et halvt år mere til at få bragt alle de her ting på plads.
Der har også været spørgsmål fremme om, hvordan det kunne være, at vi ikke stillede flere krav til arbejdsgiverne i de her forhandlinger.
Vi ved også, at andelen af seniorer, det såkaldte grå guld, er meget høj.
Der stiller jeg altid det spørgsmål til de arbejdsgivere, der siger, at vi skal af med efterlønsordningen, og at vi skal stramme her og der
: Hvornår har arbejdsgiverne sidst antaget folk i aldersgruppen 55-59, og hvordan så det ud, sidste gang der blev afskediget i virksomheden?
Var der da en overvægt af folk mellem 55 og 59?
Da regeringen i sidste runde var ude at afskedige folk, var der desværre også overvægt af seniorer.
Så det er meget, meget vigtigt, at vi har fokus på det her felt, og at der bliver skabt ordentlige, arbejdsmæssige tiltag, der gør, at folk kan blive ude på arbejdsmarkedet, og at man også efterspørger folk med kvaliteter, hvor dåbsattesten viser mere end 55.
Så er der jo også nogle her, der på det seneste har været ude at tale om efterløn.
Der skal jeg bare minde om, at vi altså har et forlig om det.
Og fra Socialdemokratiet er det klokkeklart, at det er et forlig, vi mener skal fortsætte.
Vi ønsker at skabe ro omkring efterlønsordningen, ikke uro, ved at sige, at når det i løbet af nogle år er indfaset, kan vi kigge på det igen og efter et valg osv., osv.
Det vil bare føre til, at folk hamstrer efterløn.
Des mere uro, der er omkring efterlønnen, des mere vil folk hamstre.
Og det vil igen give en øget usikkerhed og trække folk ud af arbejdsmarkedet.
Så hvis vi kan få ro omkring alle de her ting og lytte til de positive ting, der er kommet i forbindelse med forhandlingerne om »Flere i arbejde« og det lovgivningsarbejde, der er foretaget i udvalgene, ja, så vil vi komme styrket ud af det her.
Det vil regeringen også.
Hvis den lytter til de to-tre enkelte kritikpunkter, der har været, så kan det blive en helstøbt reform til glæde og gavn for det danske folk.