runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Keld Albrechtsen (EL), 2000-05-02:
Jeg er glad for, at fru Mariann Fischer Boel alligevel ville svare.
Men svaret undrer mig, for hvis nu vi er enige om, at det faktisk er af kolossal stor betydning for dansk eksport - og det har jeg også forstået at f.eks. slagterierne hele tiden har ment - at vi har denne garanti, ville det da være meget uheldigt, hvis der var nogle, der begyndte at ændre ved det forhold, og derfor har vi haft en lovgivning og en bekendtgørelse, som sikrede det.
Men nu har vi ikke længere en sådan lovgivning og bekendtgørelse, fordi regeringen administrativt har lavet den om, og så risikerer vi altså, at der er nogle, der begynder at underløbe det høje danske niveau på dette område.
Det ville da være meget, meget uheldigt for eksporten, hvis det skete, og hvis man ikke vil vedtage lovforslaget her, risikerer vi altså på et eller andet tidspunkt, at det sker, og jeg kan da ikke forstå, at Venstre vil tage medansvar for det.
Mariann Fischer Boel (V), 2000-05-02:
Jeg havde ellers lovet mig selv, inden vi startede debatten, at jeg ikke ville svare på hr. Keld Albrechtsens spørgsmål i dag.
Men det her skal så være undtagelsen, der bekræfter reglen, og jeg vil sige til hr. Keld Albrechtsen: Der er jo intet i vejen for, at den gode retstilstand med de frivillige aftaler, som Enhedslistens ordfører fremhæver, kan fortsætte, uanset hvad den danske regering så måtte beslutte.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-05-02:
Jeg takker for den personlige bemærkning.
Så skal jeg blot understrege endnu en gang, at det altså er en misforståelse, som åbenbart verserer både i Socialdemokratiet og i Venstre, at det her skulle være et angreb på EU.
Jeg har faktisk prøvet nu adskillige gange at komme herop og forklare, at lige netop det her ikke er EU's skyld, men alene regeringens, som ved en spidsfindig fortolkning har forsøgt at tilpasse sig en EU-ret, som slet ikke er der.
Så det håber jeg kan forklare det.
Det handler jo blot om at sikre, at den gode retstilstand, vi på frivillig basis har haft i Danmark, også vil være gældende i årene fremover, så man på det japanske og andre markeder kan være sikker på, at det er kød uden medicinrester, man køber.
Jeg havde egentlig lænet mig tilbage i stolen og glædet mig over Venstres støtte til det her forslag, indtil der pludselig kommer den helt overraskende konklusion, at fordi det er så godt for dansk eksport at have frihed for medicinrester, så skal man stemme imod Enhedslistens forslag.
Kan fru Mariann Fischer Boel ikke opklare, hvordan dette underlige kursskifte midt i hendes tale kunne finde sted?
Mariann Fischer Boel (V), 2000-05-02:
Jyllands-Posten kunne her i slutningen af april måned berette, at Danmark i en intern rapport fra EU, fra Kommissionen, netop var blevet kåret som et af de sundeste lande for så vidt angår fødevarer, når det i øvrigt gælder restforekomster af medicin i dyr.
Sammen med Finland og Sverige har Danmark den laveste forekomst af antibiotika i kød blandt alle medlemslandene.
Nu er det jo sådan, at når man er rekordholder, vil man også gerne fastholde sin rekord.
Det er jo ingen tilfældighed, at Danmarks eksport af slagteriprodukter til Japan har en meget høj stjerne.
Hvis vi kigger på svinekødsområdet, vil vi kunne se, at der bare inden for det sidste års tid er sket en voldsom vækst af den danske eksport af svinekød til Japan.
Og det er jo ikke nogen tilfældighed.
Det skyldes selvfølgelig den høje veterinære standard, som vi har i Danmark, som bl.a. skyldes de frivillige aftaler blandt producenterne om at sikre forbrugerne en fødevarekvalitet af den absolut bedste standard.
Landbruget har jo også i årevis haft en frivillig aftale sammen med brancherne om ikke at anvende sulfadimidinlægemidlet til svin, og i Venstre støtter vi en fortsættelse af den frivillige aftale.
Jeg mener, at det er at stikke forbrugerne blår i øjnene, hvis man tror, at et dansk forbud mod sulfadimidinholdige lægemidler vil hjælpe og sikre forbrugerne det mindste.
Efter Venstres mening vil et ensidigt dansk forbud blot vildlede forbrugerne til at tro, at der så heller ikke er nogen restkoncentrationer i det udenlandske kød.
Og når vi så i forvejen ligger så højt og flot placeret herhjemme, så vil det virkelig være en tåbelig disposition efter Venstres holdning.
Jeg kan også forstå på Enhedslistens ordfører, at man er fuldstændig bevidst om de konkurrencemæssige forhold ved en sådan disposition.
ved første øjekast kan forekomme, så er nulværdier en illusion, og jeg er også overbevist om, at hr. Keld Albrechtsen, som jo går for at være et velbegavet menneske, fuldstændig er klar over, at sådan er virkeligheden.
Og den illusion er ikke en, der er opstået hverken i går eller i dag, i 1990 eller sidste år, da vi ændrede på de her forhold.
Så Enhedslistens forslag har ikke noget med forbrugerbeskyttelse at gøre.
Venstre kan - og jeg håber ikke, at det skuffer hr. Albrechtsen - ikke støtte forslaget.
Kristen Touborg (SF), 2000-05-02:
Jeg vil gerne spørge ministeren, om det er rigtigt, at Socialdemokratiet på et tidspunkt under udvalgsarbejdet under visse omstændigheder gik ind for en tidsplan for førstegangsbehandling af kvæg?
Jeg vil blot spørge Socialdemokratiets ordfører, om det er rigtigt, at Socialdemokratiet på et tidspunkt ...
Ritt Bjerregaard (S), 2000-05-02:
oprigtig talt ikke, at jeg her kan bidrage med noget som helst nyt.
Derfor skal jeg endnu en gang gentage, hvad jeg også var på talerstolen og sige før, at det drejer sig om en forordning, der er bindende, og at regeringen har sørget for at bringe sin egen handlemåde i nøje overensstemmelse med den pågældende forordning
Der er ikke tale om, at der er noget, der er frivilligt.
Der er ikke tale om, at vi kan fastlægge nationale regler.
Der er tale om, at vi skal rette os efter den forordning.
I øvrigt vil jeg sige, at jeg betragter det som en fordel, at vi opererer med rester og med så små rester, at vi i mange andre sammenhænge ville tale om en nulværdi, simpelt hen fordi det er et spørgsmål om, hvad vi overhovedet kan måle.
Og lad mig så dertil føje, at regeringen faktisk lægger umådelig stor vægt på det, som fru Margot Torp nævnte, nemlig den forebyggende indsats, så vi kommer i situationer, hvor dyrene ikke behøver en behandling og dermed heller ikke medicin, så vi undgår diskussionen om rester, der, som jeg påpegede, altid vil være tilbage i dyrene.
Margot Torp (S), 2000-05-02:
Imens jeg husker det, vil jeg gerne stadig væk påpege, at hverken hr. Keld Albrechtsen eller hr. Touborg på noget tidspunkt har sammenkoblet deres egen indsats omkring oprettelse af Vetstat, hvor man var parat til, et langt stykke ad vejen i hvert fald, at give landmændene lov til at førstegangsbehandle mod yverbetændelse; noget, der virkelig kunne have øget presset på fødevareområdet i forhold til antibiotika.
Det glemte jeg lige før, så det vil jeg godt lige påpege.
Jeg havde egentlig forventet nogle kommentarer til det.
Men til både hr. Keld Albrechtsen og hr. Touborg og hr. Christian H. Hansen: Jeg skal ikke kunne sige helt præcist - så meget er jeg ikke inde i tingene - hvordan det er foregået, men jeg kan da se, at det da ikke er i forbrugernes interesse, at det går sådan som med æggene på alle områder.
Jeg er ellers en af dem, som virkelig holder fanen højt på det her område, men jeg synes ikke, at jeg som forbruger er tjent med, at vores danske erhverv undermineres på en sådan måde, at vi så pludselig kun kan købe udenlandske æg og måske kun kan købe udenlandsk kød med rester i.
Jeg synes lige, man skal have sig for øje, hvad det egentlig er for nogle interesser, man tjener.
Dybest set tror jeg, at vi er tjent med at have de samme grænseværdier som resten af EU, og jeg mener også, at vi har en øget forbrugersikkerhed ved, at alle lande, også dem, vi importerer fra, er underlagt EU's grænser.
Men vi kan meget vel risikere at stå dér, at vi har udkonkurreret vores danske produkter og kun har de udenlandske, og så synes jeg, at vi har gjort forbrugerne en bjørnetjeneste, for at være helt ærlig.
Christian H. Hansen (DF), 2000-05-02:
Jeg vil blot spørge fru Margot Torp, om den ændring, Danmark foretog sig her, var noget, vi gjorde i harmoni og på samme tidspunkt som de andre lande, eller forholder det sig sådan, at man faktisk kom og sagde, at her var noget, vi havde glemt for en del år siden, og nu gør vi det så.
Kristen Touborg (SF), 2000-05-02:
Socialdemokratiets ordfører anfører, at det helt er afhængig af, hvilke målemetoder man anvender, om man kan måle mere eller mindre antibiotika i vore fødevarer.
Jeg vil godt høre, om den socialdemokratiske ordfører kan bekræfte, at for en række almindelige antibiotika, som anvendes mest i det danske landbrug, er det med samme målemetode lovligt at have en restkoncentration, der er 10-20 gange højere i dag, end det var i 1999 i Danmark.
Hvis man må det i den her forbindelse, og ministeren siger, at nogle grænseværdier er blevet hævet og andre sænket, så vil jeg gerne spørge ministeren, om der blandt de almindeligt anvendte antibiotika i dansk landbrug da er flest, der er blevet skærpet, eller flest der er blevet lempet.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-05-02:
Ministeren undveg jo mit spørgsmål om, om det var EU, der havde bedt om, at vi her i Danmark vedtog en regelændring.
Sagen er jo den, at da forordningen kom i 1990, valgte man fra dansk side at sige, at der ikke må være medicinrester i danskproducerede fødevarer.
Det har EU da ikke noget imod, for det påfører jo ikke andre landes produktion en urimelig konkurrence.
Tværtimod.
Derfor kunne EU da ikke drømme om at anlægge sag mod Danmark i den anledning og har jo så heller ikke gjort det.
Og derfor må man sige, at det er en fuldstændig frivillig såkaldt tilpasning til EU.
Det er alene den danske regering, der har opfundet en spidsfindig juridisk fortolkning af EU-retten, som Kommissionen ikke engang har bedt den danske regering om.
Margot Torp (S), 2000-05-02:
Til hr. Kristen Touborg: Den gule lampe lyste
, så jeg kunne ikke svare før. Hvorvidt der kan være flere medicinrester i, vil meget afhænge af, hvilke målemetoder man bruger.
Det er sådan, at hvis vi skulle gå ind og bruge den virkelig fine målemetode, som kan afdække alt, også afstanden mellem den påståede nulværdi og den reelle nulværdi, så ville vi skulle bruge enorme ressourcer.
Og den undersøgelse, som vi lige har set omkring rester af medicin, viser, at der er meget, meget få tilfælde; det er noget med 2-3 stykker ud af 18.000 eller sådan noget.
Det ville virkelig være at skyde gråspurve med kanoner.
Jeg synes, at den sidste undersøgelse meget godt viser, at landbruget har forstået, at der er god, god konkurrenceevne i at have et højt beskyttelsesniveau.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-05-02:
Jamen så vil jeg godt bede ministeren om at redegøre for det forhold.
Jeg var ikke medlem af Folketinget på det tidspunkt i 1990, så jeg kan ikke give fru Lene Espersen de oplysninger.
Men jeg ved, at den borgerlige regering havde en tolkning, der gik ud på, at det regelsæt, vi havde i Danmark, kunne vi beholde uanset den forordning.
Det er da muligt, det har været en tilsidesættelse af EU-retten, regeringen dengang lavede i det skjulte.
Det er da muligt, det tør jeg da ikke sige, men det tror jeg nu ikke.
Jeg tror, man dengang har tænkt: Det her må vi godt.
Og fru Lene Espersen er vel bekendt med, at Europa-Kommissionen aldrig har anfægtet det danske regelsæt?
Det blev ved panikbeslutning ændret af regeringen for nylig.
Kristen Touborg (SF), 2000-05-02:
Jeg skal blot bede fru Lene Espersen oplyse, hvad det er for nogle EU-forhold, der har ændret sig siden 1994, og som har gjort, at det var nødvendigt at ændre bekendtgørelsen på nuværende tidspunkt.
Lene Espersen (KF), 2000-05-02:
Nu er det jo sådan, at vi ikke må referere i Folketingssalen, hvad der er foregået i samråd, og hvordan ministeren har besvaret spørgsmål.
Men jeg vil foreslå, at man under udvalgsbehandlingen af dette forslag, hvis det overhovedet kan nås, spørger, hvordan historikken har været i årene, der gik.
Jeg kan blot erindre om, at det også over for offentligheden er fremgået, at man flere gange har ændret reglerne, i takt med at der er kommet nye måleinstrumenter og nye grænseværdier, og jeg har forstået, at det er noget, som sådan set har været alment kendt.
Det er en løbende proces, der har kørt hele vejen op gennem 1990'erne.
Det er vist så vidt, jeg kan gå i mine besvarelser af spørgsmålet her uden at komme på kant med, hvad man må ifølge forretningsordenen, så jeg vil foreslå de to herrer, at man i stedet for spørger lidt til historikken i denne sag under udvalgsarbejdet, hvis man har glemt, hvad der skete i samrådet.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-05-02:
Som jeg mindes det, jeg sagde om det borgerlige forslag til vedtagelse, så var det, at det først og fremmest går ud på at forgylde erhvervslivet og kapitalsiden, og hvordan dét skulle kunne være til gavn for forbrugerne, har jeg vanskeligt ved at se.
Så man skal vist lede med en meget stor lup for at finde noget som helst forbrugervenligt i det borgerlige forslag til vedtagelse.
Det er meget venligt over for nogle, men da ikke over for forbrugerne.
Jeg forstår ikke, hvorfor Dansk Folkeparti nu bringer det synspunkt ind, for det har da ikke været forbrugerne, der har været i tankerne, da man udformede det forslag til vedtagelse.
De er da ikke med i det, om jeg så må sige - bortset fra, at man altså ikke vil gøre noget ved pesticiderne.
Så skal jeg blot sige til hr. Erling Christensen: Jamen der er altså åbenbart foregået noget, som er forbigået min opmærksomhed.
Om det er min skyld, skal jeg ikke kunne oplyse hr. Erling Christensen om.
I hvert fald har kommunikationen ikke været til stede.
Det må vi kunne konstatere.
Men disse klare tilkendegivelser er desværre ikke i ministerens redegørelse, og det er jo det, vi savner, og det, vi forstod at Det Radikale Venstre i virkeligheden var klar til at gå med til.
Men hvis Socialdemokratiet også er det, er der da noget, der tyder på, at vi kan komme videre efter den her debat, for regeringen må jo kunne konstatere efter den her debats forløb, at den har to muligheder.
Den kan enten gå sammen med hr. Mejdahl og fru Lene Espersen og gentage succesen fra den nye fødevarelov, må jeg sige.
Dér har man jo afprøvet den alliance sammen med De Konservative med kaos i Fødevareministeriet til resultat.
Det kan man vælge at fortsætte med.
Eller også kan man gå sammen med venstrefløjen.
Og dér må regeringen jo så sætte sig ned nu og overveje, hvilken af de to muligheder man vil vælge.
Muligheden derimellem synes i hvert fald ikke at være til stede, for de stole står så langt fra hinanden, at det ikke vil være muligt for regeringen at sætte sig midt imellem dem, så falder den simpelt hen ned.
Ole M. Nielsen (KRF), 2000-05-02:
Kristeligt Folkeparti kan heller ikke støtte forslaget, selv om vi selvfølgelig også gerne ville have færre medicinrester i kødet.
Men Danmark ligger langt nede, og vi tror på, at regeringens fortolkning af Rådets forordning er den rigtige.
Den forhindrer os jo heller ikke i at fortsætte vore bestræbelser på at minimere medicinrester i kødet, og det gør vi i Danmark ved frivillige aftaler og ved lovgivning, senest om Vetstat osv. Det er da den slags lovgivning, som er et lidt irriterende resultat af Fællesskabet, men det får ikke os til at ønske os ud af EU, og det indgår i øvrigt heller ikke i vores begrundelse for at sige nej til euroen.
Vibeke Peschardt (RV), 2000-05-02:
Jeg skal indledningsvis sige, at Det Radikale Venstre ikke kan støtte Enhedslistens lovforslag, der går ud på et forbud med restkoncentrationer af lægemidler i animalske fødevarer.
Det er ikke, fordi vi ikke synes, det er et flot formål, for det synes vi da det er, men vi ved jo, at der er nogle EU-regler og en EU-forordning, der gælder som umiddelbar ret i Danmark, og det vil altså sige, at skal man gøre noget som det, Enhedslisten foreslår her, skulle man lave den forordning om, og det mener vi sådan set ikke er nødvendigt.
er meget, meget god og har været med til at fremme dansk eksport, ikke bare i Japan, men også andre steder.
Man kan også sige, at EU på andre måder har skelet til dansk lovgivning, bl.a. med zoonosedirektivet og et nitratdirektiv, som selvfølgelig er noget andet.
Men vi er sådan set meget fremme i feltet og selvfølgelig også i Bruxelles, hvor reglerne bliver skrevet. Vi kan ikke støtte forslaget.
Annie Lunde Hansen (CD), 2000-05-02:
Nu stiller jeg ikke spørgsmål i udvalgene for at blive populær.
Jeg stiller spørgsmål for at lære noget af udvalgsarbejdet, og det er vel også det, udvalgsarbejdet er beregnet til.
Det er vel at belyse tingene for os, så vi bliver klogere og bedre kan vurdere forslagene, og det er vel ikke nogen dårlig ting, for man skal vel ikke bare sidde der for at blive populær eller være pauseklovn.
Det er i hvert fald ikke derfor, jeg sidder der.
Christian H. Hansen (DF), 2000-05-02:
Det er der sandelig ingen grund til at beklage, for det er jo kun sundt at blive det, og jeg ser da frem til, at CD følger op på det og generelt bliver klogere på alle ting.
Men jeg vil da gerne takke for svaret og sige, at det ligner jo nok lidt i retning af, at noget, der var populært at sige den ene dag, ikke er så populært at følge op på.
Annie Lunde Hansen (CD), 2000-05-02:
Jeg vil godt sige, at man har jo lov til at blive klogere.
Efter de svar, der kom, og med det, ministeren forklarede om de ting, som jeg dengang ikke rigtig forstod, fik jeg besvaret mine spørgsmål og har siden hen også fået forklaret, hvad analysemetodernes følsomhed egentlig har betydet.
Det har vist sig, at der faktisk var flere medicinrester i den animalske produktion, som dengang blev målt til nul, end der på noget tidspunkt vil være i dag, og hvis det er korrekt, som Socialdemokratiets ordfører sagde, at man tager to-tre stykker ud af 18.000, vil jeg sige, at så kan vi bruge vores penge mere fornuftigt.
Og så beklager jeg over for Dansk Folkeparti, at jeg er blevet klogere.
Christian H. Hansen (DF), 2000-05-02:
Jeg er nødt til at spørge CD om en ting.
Da ministeren i sin tid ophævede forbudet, var CD straks på barrikaderne og fortalte, at det syntes man var så og så forfærdeligt, og man ville gøre en stor indsats for, at forbudet blev opretholdt.
Jeg ved også, at CD har stillet mange spørgsmål gennem udvalget om det her, ligesom Dansk Folkeparti har gjort, så hvad får CD til lige pludselig at ændre holdning i dag?
Annie Lunde Hansen (CD), 2000-05-02:
Dette forslag tager udgangspunkt i fortolkningen af EU-retten, hvor regeringen tilsyneladende mener, at et nationalt forbud mod medicinrester i kød og mælk vil være i strid med forordningen om en fælles fremgangsmåde for fastsættelse af maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer af veterinærmedicinske præparater i animalske levnedsmidler, som den jo hedder.
Enhedslisten mener åbenbart det modsatte.
Vi kan vel alle være enige i, at vi selvfølgelig gerne vil være fri for restkoncentrationerne af medicin i fødevarer; sådan har vi det i hvert fald i CD.
Jeg skal ikke gøre mig klog på analysemetoder, men jeg vil meget gerne have en bekræftelse på det spørgsmål.
Som Venstres ordfører meget rigtigt sagde, bragte Jyllands-Posten den 25. april en artikel på baggrund af en intern EU-rapport fra Europa-Kommissionen, som fastslog, at Danmark er det sundeste land på dette område.
Erhvervet mener selv, at dette image er alfa og omega i arbejdet med at bevare eksportandele, og netop derfor tror vi i CD, at Danmark kan fastholde den gode linje, også uden et nationalt forbud.
Indtil det modsatte er bevist, støtter vi os i CD til regeringens fortolkning af forordningen, og vi kan derfor ikke støtte dette forslag.
Det ville ikke gøre os noget, men vi mener ikke, at Danmark med de fine resultater, man kan fremvise, har nogen grund til at være foregangsland i højere grad, end man er i øjeblikket rent lovmæssigt.
Ritt Bjerregaard (S), 2000-05-02:
Jeg vil gerne svare på det spørgsmål, som hr. Keld Albrechtsen rejste.
Der er tale om fuld harmonisering her, og det vil sige, at der jo ikke er tale om, at det kun er noget, Danmark gør.
Der er tale om, at Danmark sørger for, at lovgivningen er i overensstemmelse med de fuldt harmoniserede direktiver.
Og hvad angår svaret til hr. Kristen Touborg, så kan jeg sige, at der er forbedringer, og det vil sige, at der er nogle eksempler, hvor man har mindre, og der er andre eksempler, hvor man har mere.
Styrken ved forslaget, som det ligger nu, er, at der er nogle klare retningslinjer, der er nogle klare målemetoder, og det vil sige, at det bliver behandlet efter nogle retningslinjer, som vi kan kontrollere, og som vi i givet fald kan forbedre.
Christian H. Hansen (DF), 2000-05-02:
Ja, det er fuldstændig rigtigt, at vi gjorde det, og det står vi også ved.
Men man kan så også sige, at da ministeren kom ud og fortalte om medicinresterne - ja, hvad skete der så?
Sagde slagterierne, at de var utrolig glade for, at det forbud blev ophævet?
Nej, de sagde faktisk, at de kunne egentlig ikke se, der var nogen grund til det, for de troede egentlig ikke, det var noget, man ville begynde at gøre
De syntes bare, der var risiko for, at nogle ville begynde at gøre det, så det var faktisk ikke en glad melding, der kom fra slagterierne.
Margot Torp (S), 2000-05-02:
Jeg vil sådan set gerne stille præcis det samme spørgsmål til hr. Christian H. Hansen, som jeg stillede til hr. Kristen Touborg: Hvis området her ligger Dansk Folkeparti så meget på sinde, hvordan kan det så være, man var så optaget af at give førstebehandling til yverbetændelse uden dyrlæge?
Christian H. Hansen (DF), 2000-05-02:
Efter vores opfattelse går det ud på, at man egentlig vil genindføre noget, nemlig forbudet mod medicinrester i kød og mælk.
har været heroppe og har talt negativt om forslaget, som egentlig sagde, at det var meget forfærdeligt, at man nu gjorde det herhjemme.
Men det, sagen i bund og grund handler om, er vel, hvordan man fortolker forordningen fra Rådet, og her må jeg sige, at Dansk Folkeparti er helt enig med forslagsstillerne. Vi fortolker den også på den måde, at man stadig væk nationalt kan tillade sig at forbyde medicinrester i animalske produkter, når blot Danmark trods alt tillader, at andre lande må eksportere varer til Danmark, som overholder de fastsatte grænseværdier. Jeg bliver nødt til at sige, at jeg også kan fristes til at gå lidt ud over forslaget og sige, at i Dansk Folkeparti finder vi også, at man her i landet skulle have lov til at nægte import af de fødevarer, som ikke lever op til de regler, vi har fastsat herhjemme.
Vi mener faktisk også, at da vi behandlede redegørelsen, sagde nogle af partierne, som taler imod forslaget her, at sådan nogle ordninger skulle man egentlig se at få lavet. Hvis det nu viser sig, at Kommissionen skulle reagere negativt - hvad vi i Dansk Folkeparti ikke tror den gør, for sandheden er jo også, at det ikke er noget, der sådan bare lige er indført.
Man fik sagt det på en pæn måde, men man sagde vel egentlig noget i retning af: Det er noget, vi har glemt, men nu gør vi det så, for så gør vi ligesom alle de andre - hvis det var sådan, at det var en stor katastrofe for EU, at Danmark ikke for lang tid siden havde gjort det her, er jeg overbevist om, at så skulle Kommissionen nok have været der, Det er vel også derfor, forslagsstillerne ligesom siger, at hvis den skulle råbe vagt i gevær over for Danmark, så skal vi på forbrugernes vegne gå videre til EF-Domstolen og tage en sag.
Det kan Dansk Folkeparti fuldt ud bakke op,
så tilslutning fra Dansk Folkeparti til forslaget.
Kristen Touborg (SF), 2000-05-02:
Fru Lene Espersens meget teoretiske spørgsmål finder jeg det
ret vanskeligt at forholde sig til, og jeg finder vel heller ikke, at det er dét, som er det væsentlige. Det væsentlige i denne sag er, så vidt jeg kan se, at man hidtil har haft en tolkning på området, hvor man har ment, at det var fuldt lovmedholdeligt at bruge den fremgangsmåde, man har anvendt i en årrække i Danmark.
Dertil skal så føjes, at det er SF's opfattelse i lighed med forslagsstillernes, at den linje, man har fulgt indtil i år, er fuldt medholdelig, og at den kunne bære rent juridisk.