Anni Svanholt (SF), 1999-04-08:
Den største udfordring, vi står over for her ved indgangen til et nyt årtusinde, er efter SF's opfattelse at afværge verdensomspændende klimaændringer.
Hvis vi skal gøre os forhåbninger om at undgå omfattende klimakatastrofer, skal der gøres en stor indsats både globalt, nationalt og lokalt i de rige industrilande, og det haster med at få truffet de nødvendige beslutninger. Danmark har i den forbindelse en meget kedelig placering, vist som nr. 6 på verdensranglisten over største udslip af CO2 pr. indbygger, og vi skal naturligvis vise global ansvarlighed og ikke tøve med at feje for egen dør.
I 1990 blev energihandlingsplanen »Energi 2000« vedtaget, og den fastslår, at der skal være sket en CO2-reduktion på 20 pct. af 1988-niveauet i år 2005.
Danmark har desuden forpligtet sig til CO2-reduktioner, både i EU og i klimaaftalen fra Kyoto.
Målsætningerne ligger altså fast, men det kniber gevaldigt med at nå målet, og her er det største problem eksplosionen i trafikken og udslip fra elproduktionen, især kulkraften. I SF mener vi, at målsætningerne er vigtige og skal fastholdes; men endnu vigtigere er effektive virkemidler, så vi kan nå målene.
Det er på den baggrund, vi bl.a. gik ind i arbejdet og forhandlingerne om elreformen, og SF gik ind i forhandlingerne med det klare formål at sikre forbrugerejet energi og opnåelse af miljømålene gennem en grøn omstilling af elsektoren, hvor energibesparelser, energieffektivitet, udbygning med vedvarende energi og afvikling af kulkraften er det centrale i omstillingsprocessen.
Hvis jeg skal opregne det - og jeg vil starte med at sige det på en lidt populær måde - kan man måske sige, at nu har vi fået installeret to store skruer i energipolitikken:
vi skruer ned for kulblusset ved hjælp af skrumpende CO2-kvoter og skruer op for udbygningen af vedvarende energi ved hjælp af køb af en stigende andel vedvarende energi.
Lige siden 1996 har SF fremført nødvendigheden af CO2-kvoter, så Danmark reelt kunne få styr på CO2-udslippet og dermed være troværdige i internationale forhandlinger.
Jeg tænker på, hvad vi oplevede i 1996, hvor CO2-regnskabet på grund af den store eleksport gik helt, helt galt.
Med indførelsen af CO2-kvoter for år 2000 bliver det system, som vi længe har efterlyst, nu iværksat, og det er vi tilfredse med.
Elværkerne får en årlig CO2-kvote, som gradvis nedsættes og falder til 20 millioner t CO2 ved udgangen af år
De 20 millioner t CO2 fremkommer ved at regne tilbage, så elsektoren kan levere sin del af 20 pct.s-reduktionen i 2005.
Den årlige CO2-kvote er en absolut kvote efter SF's opfattelse, og afgiften for overskridelse har det formål, at kvoten skal overholdes.
Med CO2-kvoten får vi også en hurtigere afvikling af kulkraften, for der er simpelt hen ikke plads til at eksportere kulproduceret el, og så kan vi sige, dermed knækkes CO2-kurven omsider.
Grøn el fortrænger sort el.
Vi skal nemlig alle - storforbrugere som små - i fremtiden købe en stigende procentdel vedvarende energi.
Og det er vi rigtig glade for.
For det er et gennembrud for den vedvarende energi.
SF kæmpede også til det sidste for at sikre udbygning med vindmøller, for møllerne er jo helt centrale for at opnå de 20 pct. vedvarende energi.
Og vi har desuden aftalt, at finansieringen af nye møller skal søges forbedret, sådan at de nye låntagere til VE-udbygning tilbydes lån af længere varighed end 10 år.
Og der er mulighed nu for at få en bedre betaling til biogas og decentrale biomasseanlæg.
Og så som noget ganske nyt bliver der mulighed for at få finansieret særlige demonstrations- og udviklingsprogrammer for udnyttelsen af miljøvenlige elproduktionsmetoder over elprisen.
Det tror vi kan sætte vældigt skub i udviklingen af nye VE-teknologier.
Vi har simpelt hen fået skabt et nyt redskab dér, og det er vi meget glade for.
Og så får vi for første gang i historien en egentlig energisparelov.
Vi snakker jo tit om energibesparelser, når vi diskuterer energipolitik, men vi har da aldrig nogen sinde fået en egentlig energisparelov.
Vi ser meget frem til, når vi skal udforme denne energisparelov, at vi får en god lov.
Og netselskaberne skal også fremme indsatsen for energibesparelser.
Det er meget, meget vigtigt, at vi har fået det ind med energibesparelserne.
For os i SF har det hele tiden været magtpåliggende at sikre, at energiforsyningen fastholdes som fælleseje, det vi kalder forbrugereje og kommunalt eje, altså ikke nogen privatisering.
Folk får desuden mulighed for at kigge selskaberne i kortene ved at bruge lov om offentlighed i forvaltningen.
Det synes vi sandelig også er et fremskridt.
Og så selvfølgelig til markedsåbningen.
Ja, jeg vil godt sige med det samme, at SF aldrig har været tilhænger af en fuld markedsåbning, men situationen var jo faktisk, at markedsåbningen, den fulde markedsåbning blev givet ved starten af forhandlingerne.
Så derfor havde vi i SF den opgave, at vi måtte indsnævre markedsåbningen.
Vi fik gennemført en gradvis kontrolleret, reguleret markedsåbning.
Det betyder jo, at den almindelige elforbruger ikke skal bekymre sig meget om det marked, det synes vi er vigtigt.
For man er nemlig sikker på, at man kan få leveret en standardpakke af strøm, grøn strøm, og energibesparelsesydelser på rimelige vilkår.
Vi har simpelt hen et forsyningspligtigt selskab, som kan købe ind, kan købe fordelagtigt ind for os, for den almindelige forbruger.
Det er meget vigtigt.
Man kunne også forestille sig, at uden SF var regeringen jo alene overladt til de borgerlige, og det kunne måske gå helt galt.
Det kunne måske ende med, ja, noget meget sort og måske en ustyrlig elliberalisering og privatisering til følge.
Så vi er ganske godt tilfredse med det resultat, der er kommet ud af det, og ser frem til den lovgivning, der nu skal udarbejdes.
Men tilbage står jo stadig væk gassektoren, og det vil jeg også så til slut lige give et par få bemærkninger.
For i SF har vi hele tiden ment, at både el og gas skulle forhandles under ét i en energireform; men sådan blev det jo ikke - i hvert fald ikke indtil videre.
Vi mener fortsat, at der er en vigtig opgave dér, der skal tages fat på; og SF er parat til at forhandle