Henning Grove (KF), 2000-03-28:
Af ministerens besvarelse fremgik det, at man skulle lægge vægt på forskning, at man skulle lægge vægt på vidensformidling, kvalitet, fødevaresikkerhed, dyrevelfærd og økologi, at vi skulle have en høj kvalitet i vore fødevarer, og at vi ville have en høj pris for dem.
Jeg tror ikke, vi er uenige om noget som helst dér.
Hidtil tror jeg vi har klaret meget gennem en strukturudvikling, der er gået kolossalt stærkt, og som jo også fortsætter.
Men hvis vi ser på landbrugets situation i dag, må vi jo nok sige, at nettoindtægterne i landbruget er blevet betydeligt forværret i 1999.
De er gået tilbage med over 1½ mia. kr., og i dag er nettoindtægterne omkring 300 mio. kr., hvor de bare i 1996 var 7,5 mia. kr.
Jeg tvivler på, at et så højt udviklet landbrug med så store kapitallån kan klare det i ret lang tid.
Det er jo rigtigt, at man kan pålægge nogle pesticidafgifter til mange penge, og man kan selvfølgelig også sætte momskreditten ned, så det koster noget, og man kan, som man gør det i finansloven, belaste erhvervet yderligere med 500-600 mio. kr., men det er jo nok ikke det, der får de unge landmænd til at synes, det er en god anvisning på, hvordan de skal klare sig.
For Det Konservative Folkeparti er der ingen tvivl om, at vi skal have lettet omkostningerne, hvis vi vil fastholde en bred produktion i landbruget.
Vi vil gerne have skatten på produktionsjord væk, men vi har sammen med andre partier fremsat et forslag om at fastfryse kommuneskatten på produktionsjord.
Jeg ved godt, at så siger man, at de kommunale forhandlinger ikke skal drages ind her, men det gør vi heller ikke.
Vi siger bare, at det er en god idé, som man kan forhandle ud fra.
Så kommer forhandlingerne i gang, og man stiller altid nogle krav i forhandlinger, og det her er altså ét af kravene.
Det, der bekymrer mig meget mere, er, at jeg har mødt landmænd på 40-45 år, der egentlig har en pæn produktion af kvæg eller svin, men som nu vil holde op.
Og har de endelig gjort det godt nok, bliver skemaerne sendt ind til Strukturdirektoratet, og så kan de vente i oceaner af tid på at få de penge, de skal have.
Sådan noget gør virkelig landmændene usikre i deres erhverv, og derfor er der desværre nogle af de veluddannede og dygtige landmænd i 40-45-årsalderen, der begynder at tænke i den retning.
Vi er helt enige i og lægger megen vægt på fødevaresikkerhed og -kvalitet, og det mener jeg også de danske fødevarer lever op til.
Jeg mener også, at vi her fra Folketingets side gør meget for at sikre fødevarekvaliteten.
Vi lægger mange restriktioner på landbruget i den anledning.
Men derfor er det jo lidt af et paradoks, når vi ofrer det hvide ud af øjnene på landbruget - også fra det offentliges side - for at sikre en salmonellaplan og det ser ud til, at det går fuldstændig den rigtige vej, at forbrugerne så samtidig kan få salmonellaæg fra udlandet. Vi fører ikke tilstrækkelig kontrol med de fødevarer, der kommer ind i landet, og det virker meget paradoksalt og deprimerende for dansk landbrug, der gør meget på området,
at der kommer dårlige fødevarer ind, og at landbruget bliver beskyldt for, at det ikke gør det godt nok.
Tag f.eks. DT 104: Landbruget har kostet 70 mio. kr. på at bekæmpe den
, men hvad gør man i udlandet?
Men det synes jeg er at gå den forkerte vej.
Selvfølgelig skal vi stille de store krav, men så må vi lette omkostningerne for landbruget, indtil de andre kommer med,
så det danske landbrug kan klare sig i den konkurrence, der er.
Jeg vil gerne tage til efterretning, at fødevareministeren kommer med en redegørelse, og at vi får en diskussion om spørgsmålet.