Karen Hækkerup (S), 2006-10-26:
Der skal ikke herske nogen tvivl om, at Socialdemokraterne er utrolig glade for, at der nu skal indføres gruppesøgsmål i Danmark.
For måske lige at forklare, hvad et gruppesøgsmål kan bruges til, vil jeg nævne et eksempel, som udspiller sig lige nu her i Europa, nemlig i Frankrig, hvor der ikke er gruppesøgsmål.
Her har forbrugerorganisationerne anlagt 12.000 enkeltsager over for regeringsmagten for at påpege og bevise, hvor besværligt det er, hvis så mange forbrugere, som er blevet snydt for måske små beløb, ikke kan gå sammen i et gruppesøgsmål.
Så skal man netop anlægge disse mange tusinde sager, det er ikke rimeligt, og derfor er gruppesøgsmål en god ting, især hvis det er mange forbrugere, som er blevet snydt og som regel bare for små beløb.
Sådan nogle sager ville man i dag sige er uprocesbare, for det nytter ikke noget, hvis man som forbruger er blevet snydt for 325 kr., at anlægge en retssag, som det måske ville koste 10.000 kr. at føre.
Sådan en sag ville aldrig nogen sinde blive ført, og derfor er det i dag erhvervslivet, som står med det længste strå i hånden, når det skal afgøres, hvad der skal ske i sager, hvor rigtig mange er blevet snydt for små beløb, som samlet set løbet op i utrolig store summer.
Socialdemokraterne har siden 2001 arbejdet for, at vi også skal have gruppesøgsmål i Danmark, og vi er utrolig glade for, at Retsplejerådet nu er kommet med en betænkning, som netop anbefaler, at vi skal have gruppesøgsmål i Danmark.
Der har nemlig også i Danmark gennem tiderne været eksempler på sager, hvor forbrugernes retssikkerhed er blevet krænket, fordi sagerne aldrig er blevet ført, selv om det er utrolig mange forbrugere, der er blevet snydt, godt nok kun for små beløb.
Vi mener, at gruppesøgsmål kan være en rigtig, rigtig god ting, men der er nogle ting i lovforslaget, som vi ikke er tilstrækkelig tilfredse med, og som vi synes vi skal diskutere både her i dag og også videre, når vi når til udvalgssamarbejdet.
Hagen Jørgensen, vores nuværende og snarligt afgående forbrugerombudsmand, kritiserer i sit høringssvar lovforslaget, som det ligger, i rimelig skarpe vendinger.
Noget af det, han kritiserer, er, at det kun er Forbrugerombudsmanden som institution, som skal have lov til at rejse sagerne.
Den kritik synes jeg er meget berettiget, for der er ikke nogen god grund til, at det kun skal være Forbrugerombudsmanden, som i virkeligheden skal have ret til at rejse disse sager.
Vi synes i Socialdemokraterne, at Forbrugerrådet også skal have mulighed for at rejse disse sager.
Vi synes ikke, der er nogen grund til at afvise det, når man tager i betragtning, at der allerede er stillet tre krav op, som skal godkendes, for at en sag overhovedet kan føres som et gruppesøgsmål, nemlig at retten skal godkende, at sagen overhovedet kan føres som gruppesøgsmål, at retten skal godkende, hvem der kan føre den, og at der skal kunne stilles krav om sikkerhed.
Erhvervslivets modstand mod denne lovgivning om gruppesøgsmål har været massiv og chokerende – sådan set ikke særlig overraskende, men alligevel rimelig massiv.
Man ønsker ikke gruppesøgsmål, men man har nu indset, at man har tabt slaget, og ønsker så at få lavet ordningen så dårlig som muligt.
Det kan man se, når man kigger på den tilmeldings- og frameldingsdebat, der har været, og som også var mellem Venstres ordfører og undertegnede lige før.
Vi ønsker ikke, at det skal gå ud over nogen individuelle personers krav, at de selv skal kunne bestemme, om der skal rejses en retssag.
Men det er nu engang mere praktisk, hvis en hel gruppe er omfattet af en skade, at de har mulighed for at søge samlet, i stedet for at flere tusinde mennesker selv skal indsende enkeltblanketter.