Frank Aaen (EL), 1999-04-23:
Det er oplagt, at der er et stort behov for initiativ i retning af det, som SF her har foreslået.
Det er sådan, at trods det økonomiske opsving, der har været i hvert fald delvis i de senere år her, har vi måttet notere os, at der sker en øget udstødning fra arbejdsmarkedet.
Det er faktisk sådan, at på trods af opsvinget, som normalt vil nedbringe antallet af udstødte, er antallet af udstødte på førtidspension, på efterløn og overgangsydelse steget med ca. 60.000 siden regeringsskiftet, og siden beskæftigelseskurverne vendte.
Det er helt forudsigeligt, at folk skubbes ud, når der er fald i beskæftigelsen, men det er meget usædvanligt, at en stigning i beskæftigelsen ikke trækker nogle ind igen.
Det viser sådan set i al sin enkelhed, at der er et meget stort behov for at gøre noget, for vi har ikke alene ulykker, ikke alene problemer i sundhedssektoren, men vi har et arbejdsmarked, der er blevet utrolig effektivt og åbenbart år for år bliver mere og mere effektivt til at skubbe folk ud, som ikke lige kan klare tempoet, som ikke lige har de rette kvalifikationer og derfor bliver skubbet ud på sidelinjen.
Så vi er helt enige i, at der er brug for en indsats for at forebygge tvungen tilbagetrækning, en styrket revalideringsindsats og etablering af flere skåne- og flexjob som et tilbud.
Vi er også enige i, at man altså ikke skal indføre en eller anden form for tvangsarbejde på området.
Det skal være et tilbud, menneskene kan tage imod, så det kan forbedre deres livssituation og ikke blive en yderligere belastning oven i en i forvejen svær situation. Der er et enkelt sted, hvor vi ikke helt kan følge SF's formulering.
Der er vi faktisk ret benhårde i Enhedslisten og siger, at det skal være på overenskomstmæssige vilkår, fordi det med, at nogle ikke arbejder på overenskomstmæssige vilkår, faktisk er en del af udstødningen.
Her har man nogle mennesker, som ikke alene har det lidt svært med kvalifikationer og med kræfter og evner, men som også får et særligt stempel på sig, der hedder: »Jeg arbejder her ved siden af dig, men jeg er ikke så god som dig, og derfor har jeg ikke en overenskomst.
Derfor har jeg ikke samme rettigheder og vilkår som dig.«
Jeg synes ikke, det bare er et spørgsmål om at sikre løn og rettigheder på anden vis; det er faktisk et spørgsmål om at sige, at her har vi en arbejdskollega, der er som os andre, hvad angår løn- og arbejdsvilkår, og derfor også har en overenskomst som os andre.
Jeg tror, det er utrolig vigtigt, også for menneskenes selvværd, at det er sådan.
er spørgsmålet om, hvordan vi skaber flere job til dem, der ikke er så tilpassede på arbejdsmarkedet.
Her tror jeg, der er tendenser til, at man overvurderer mulighederne for at skabe de job på det eksisterende arbejdsmarked.
Ikke at jeg ikke er enig i intentionerne, og ikke sådan at jeg ikke vil støtte alle de initiativer, der gøres for at oprette flere skåne/fleksjob osv. på det eksisterende arbejdsmarked.
Jeg vil gerne være med til at lovgive om, at arbejdsgiverne skal og skal og skal osv., men jeg tror ikke på, at vi får plads til alle på den måde.
Derfor har vi i Enhedslisten - og jeg har nævnt det et par gange før her i Folketingssalen - udarbejdet et forslag, som vi har sendt til høring for at få andre folks reaktioner på det, inden vi fremsætter det.
Forslaget går ud på, at der via en statslig fond gives støtte til etablering af job, der i særlig grad er forbeholdt folk med nedsat arbejdsevne.
Det skal måske ikke være sådan, at halvdelen af arbejdspladserne skal være forbeholdt folk med nedsat arbejdsevne eller tilsvarende, men vi siger: Her er en ny arbejdsplads, og den skal i særlig grad være åben for folk med nedsat arbejdsevne, og til gengæld får den pågældende virksomhed så et tilskud. Det forslag kommer vi tilbage til ved en anden lejlighed.
Men med det lille forbehold over for det med overenskomsterne kan vi støtte forslaget her.