Thor Pedersen (V), 2005-12-07:
Jamen de skal ikke skære, for at skære må betyde at tage noget af det, man har i dag.
Det må være noget af det, man har i dag, vi taler om, hvis vi taler om at skære.
Det, vi taler om, er nogle stigninger lagt ind langt ud over det, der er aftalt.
Der er altså ikke tale om, at staten tager penge.
Vi tager ikke en krone op af nogen kommunekasse.
Der er tale om, hvad staten giver i tilskud.
Min forventning er jo, at kommunerne lever op til aftalen.
Jeg har svært ved at forstå, at kommuner skulle kunne mene, at det, at der indgås aftale, hvor det er trukket lige op til grænsen, hvad der er plads til for at styre samfundshusholdningen, kan man bare se bort fra.
Det er jo årsagen til, at vi i Danmark har det udstrakte kommunale selvstyre.
Det er lige præcis, at der er det samspil mellem statsøkonomi og lokaløkonomi.
I andre lande har man ikke det samspil.
Der er det ordnet igennem lovgivningen, at dét er der til rådighed og intet mere.
Der har vi en meget stor frihed i Danmark, med hensyn til hvordan man kan indrette sig, og det har kørt på, at man har frivillige aftaler.
Der er en sådan frivillig aftale, og min forventning er, at når kommunerne har lukket op igen, så er der også en vilje til at sige: Vi har lavet en aftale, og den vil vi overholde i fællesskab.
Således vil det vise sig med den frist, vi har givet frem til den 15. februar i samarbejde med sammenlægningsudvalget f.eks. på det primærkommunale område, at man er kommet tilbage på aftalesporet.
Og så er alle glade, ikke mindst jeg.
Jeg er ikke bekendt med, at der er fodnoter i finansloven, jeg er bekendt med, at der er tekstanmærkninger, og de har lovkraft.
Det er ikke en fodnote, det er en tekstanmærkning.
Det er et beskrevet instrument, der er anvendt i statsforvaltningen, når det gælder den måde, parlamentet, Folketinget, i øvrigt arbejder på.
Så det er ikke bare tilfældigt.
Det kan ikke være noget, der kommer som en tyv om natten, at der er indgået en aftale, som man ønsker skal overholdes.
Det er ikke som en tyv om natten, at man beder kommunerne i fællesskab om at løse opgaven.
At de lukker deres budgetter op, er ikke som en tyv om natten.
Det er et ønske om, at der overhovedet skal være mening med et aftalesystem.
Så bliver det, som hr. Frank Aaen siger, lovgivning, så fastsætter man ved lov, hvor meget skatten er, man fastsætter ved lov, hvor meget der er til rådighed i de enkelte kommuner.
Så er det lovstyring af kommunerne, og det ønsker vi ikke.
Så ideen med at lukke budgetterne op er, at de selv kan finde ud af, hvordan de vil håndtere det at gå ind i aftalesystemet, som tillader, at man bruger flere penge.
De vælger selv, hvordan det fordeles på enkeltkonti og mellem kommunerne.
Det er ikke sådan, at de ikke får det, de kender i dag.
Der er lavet en aftale om, hvor mange penge kommunerne skal bruge under et.
Sådan en aftale er lavet.
Og der er sagen jo bare, at den aftale har man overskredet.
Så man har selv været enig i, at det var den mulighed, der var for at bruge x antal milliarder i 2006.
Men den er overskredet.
Det, vi styrer efter i dansk økonomi, er, hvor mange penge vi bruger det enkelte år, hvad enten vi taler om statens budget, eller vi taler om kommuners og amters budgetter.
Vi styrer ikke efter, hvor mange penge der tilfældigvis kommer ind i kassen.
Det har andre lande gjort.
Det er alle dem, der i dag kæmper med underskud.
Vi styrer på udgiftspolitikken.
De skal konsolideres, så fremtidige generationer kan få en bedre velfærd.
Det er sådan, at vi styrer økonomien, og der har vi en aftale, og det må være rimeligt, at alle siger, at når der indgås en aftale, så holder man aftalen.