Svend Erik Hovmand (V), 2002-10-24:
Jeg vil gerne afslutningsvis på en lang, men jeg synes også meget konstruktiv debat sige tak for mange gode indlæg.
Tak, fordi vi fik en, synes jeg, åbenhjertig drøftelse af et problem, som jeg tror ligger mange på sinde.
Jeg synes, at når man gør debatten op, så må man sige, at der jo helt klart fra alle partiers side har vist sig at være stor opmærksomhed om de regler, der gælder for selskaber, der handler på tværs af grænserne.
Det er udenlandske selskaber, det er danske selskaber.
Der er stor opmærksomhed omkring det.
Der er også, tror jeg, fra næsten alle sider en klar erkendelse af, at vi på det område i Danmark er ganske langt.
Jeg synes, at en saglig vurdering af den problemstilling tjener Enhedslisten til ros.
Der er jo faktisk gjort ganske meget, og vi er ganske langt.
Jeg skal måske lige korrigere og sige, at vi altså også har ydet vores bidrag.
Venstre stemte faktisk for en række af de regler, der gælder for transfer pricing, og de værktøjer, som vi nu benytter os af.
Det var kun det hjørne, som var pakket ind i den såkaldte pinsepakke, som vi ikke var med til.
Men lad det nu ligge.
Det afgørende er, at der bredt i Folketinget er konstateret, at her er et problem, som kræver
alles opmærksomhed, punkt 1.
Punkt 2: Der er et klart ønske om, at vi i Danmark har nogle kontrolsystemer og nogle regler, som ikke bare er på højde med udviklingen, men også gerne ligger lidt foran de lande, vi normalt sammenligner os med - men selvfølgelig er inden for rammerne af de aftaler, vi har internationalt, OECD og i øvrigt, under henvisning til Kristeligt Folkepartis hr. Mogens Nørgård Pedersens seneste indlæg, også inden for EU.
EU beskæftiger sig altså også ganske meget lige præcis med dette område.
Jeg synes også, det er dejligt at kunne konstatere en vilje til, at vi forsøger at komme videre og, selv om vores kvalitetsniveau ligger godt, at gøre vores kvalitet endnu bedre, hvis det er muligt.
Det er derfor, regeringen allerede for et halvt års tid siden har sagt: Nu sætter vi en række projekter i gang med henblik på at styrke vores kontrolmuligheder i Danmark.
Vi spørger, undersøger: Hvordan foregår det i landene omkring os og andre lande i verden?
Kan vi hente nogle erfaringer og bruge dem i Danmark?
Vi har lagt op til, at vi også undersøger muligheden for at styrke vores system internt i Danmark, altså bedre koordinering, bedre muligheder for samarbejde mellem de danske myndigheder på den ene og den anden måde.
Der er en række andre initiativer, som jeg ikke skal gentage, dem har jeg tidligere været inde på.
Jeg synes, at det jo i sig selv svarer på mange af de spørgsmål, der har været rejst.
Fru Pernille Rosenkrantz-Theil spurgte: Hvad vil regeringen gøre?
Hvad vil man gøre for at prioritere det her område?
Så vil jeg sige til hr. Vernersen: Jamen altså de
bemærkninger, jeg gjorde i forbindelse med de administrative byrder, var sådan set ikke bare klicheer.
Det var for at sige: Lad os nu målrette vores aktion, skyde dér, hvor der er noget at skyde efter, og ikke bare med spredehagl ramme alle mulige, som ikke med rimelighed bør rammes.
Jeg tænker altså her på den lille danske eksportvirksomhed, som ikke har nogen som helst problemer af hverken den ene eller anden slags.
Hvis vi gennemfører nogle kontrolsystemer, som overbelaster dem med en masse skemaer og bureaukrati, som skader vores eksport og beskæftigelse, uden at der i virkeligheden er noget at gå efter, så skal vi jo passe på.
Jeg vil altså bare med det sige, at vi skal tænke os godt om med de nye regler, vi i givet fald vil gennemføre.
Så er der spørgsmålet om den dér talgymnastik.
Altså jeg ved ikke, hvor meget tid vi mere skal bruge på den.
Alle er jo klar over, at det ikke drejer sig om de 40 mia. kr., som på et tidspunkt figurerede i debatten, og jeg tror, at den meget, meget grundige, saglige gennemgang af problemstillingen, som Skatteministeriet har gennemført, og som er respekteret i vide kredse, der beskæftiger sig med dette emne, kan man roligt henholde sig til.
Og den siger jo, at det kan være, at der ligger i størrelsesordenen måske 5 mia. kr. på den ene side, men der kan også ligge 5 mia. kr. på den anden side. Om det er en fordel eller en ulempe for Danmark totalt set, når vi gør hele regnebrættet op, er lidt svært at sige, men det understreger, at det uanset beløbets størrelse, at det ikke er de 40 mia. kr., men et væsentligt lavere tal, under alle omstændigheder - under alle omstændigheder - er vigtigt at prioritere det her område. Derfor har jeg på regeringens vegne i dag sagt, og jeg har sagt det flere gange
: Vi vil ikke fra regeringens side under nogen omstændigheder være med til at holde hånden over nogen selskaber, som misbruger de regler, som gælder på det her område.
Og vi vil være indstillet på, og det har vi også tilkendegivet i dag, at forbedre de regler, hvis der overhovedet er mulighed for det.
Lad mig så endnu en gang sige tak for ordvekslingen, som vi har haft i dag.
Jeg synes, det ud fra et rent sagligt synspunkt har været ganske nyttigt.
Jeg ved godt, at det ikke er nogen folkesag at kende de nærmere detaljer omkring de processer, som ligger i hele den her beskatningsform.
Alene ordet transfer pricing betyder jo, at masser af mennesker vender det døve øre til og siger: Det er nok ikke noget for os.
Det er et kompliceret stofområde, det er det, og derfor synes jeg, det var godt, vi fik debatten.