Line Barfod (EL), 2004-03-16:
Jeg vil også gerne glæde mig over den positive modtagelse fra justitsministeren og fra Det Konservative Folkeparti, og jeg synes, det er en rigtig god idé at bede Strafferetsplejerådet om at se på de problemer, der er, og de mulige løsninger og komme med et gennemarbejdet forslag, som kan forbedre voldtægtsofrenes stilling.
Vi mener, at det er utrolig vigtigt, at vi tager bedre hånd om ofrene.
Som fru Elisabeth Arnold var inde på, kan det forhåbentlig også føre til, at flere orker at anmelde en voldtægt og gennemgå den ekstra belastning, som det jo er at skulle igennem hele forløbet med retssag osv. Men det er vigtigt, at vi får anmeldelserne og får dømt gerningsmændene, så vi forhåbentlig kan få nedbragt antallet af voldtægter.
For det er jo det, vi ønsker, nemlig at få nedbragt antallet af voldtægter og få fastslået, hvor alvorlig en forbrydelse en voldtægt er, hvor vigtigt det er, at man anmelder den.
Derfor vil jeg gerne sige i forhold til spørgsmålet om dispensationsmulighed for 24 timers-reglen, at det, vi ønsker, jo er at få udvidet dispensationsmuligheden, således at det, at man henvender sig på et center for voldtægtsofre, bliver sidestillet med en henvendelse til politiet, også fordi, som det jo også fremgår af henvendelsen fra politiet, det i høj grad er de centre, man også bruger i dag til at sikre bevisoptagelse osv. Der synes vi, det er vigtigt at sige til ofrene: Det er også fint, hvis I tager hen på det center med det samme.
Hvis I ikke kan overskue at tage hen på politistationen, så tag derhen.
Der er nogle, der kan tage hånd om jer.
Og hvis I så ikke inden for de første 24 timer kan overskue at få lavet en egentlig politianmeldelse, så er det lige så godt, at I har henvendt jer på det center. Det er den dispensationsmulighed, vi ønsker at få beskrevet.
Så vil jeg sige, at jeg synes, det var lidt ærgerligt, at Venstre ikke havde ét eneste konkret forslag til, hvad man kunne gøre for at forbedre situationen for voldtægtsofre.
Jeg håber, at Venstre vil overveje, at man fremover ikke kun skal se på, hvordan man hæver straffen og hæver straffen og hæver straffen, hvilket jo desværre indtil nu ikke har haft nogen virkning på antallet af voldtægter, men at man også ser på, hvad vi gør for faktisk at tage hånd om ofrene.
I forhold til spørgsmålet om konfliktråd tror jeg, at vi under udvalgsarbejdet skal prøve at få belyst noget mere, hvad det er, konfliktrådet kan bruges til i forhold til voldtægtsofre, så vi kan få ryddet nogle misforståelser af vejen.
For det er absolut ikke meningen at tvinge ofrene til at sidde over for gerningsmanden.
Det ville da være det sidste, som man kunne ønske at gøre. Men det, der ligger i det, er, at en række ofre faktisk kan have behov for at få skældt ud på gerningsmanden, men måske også, hvis det er en, som de er tvunget til at omgås i fremtiden, få nogle aftaler om, hvordan det skal foregå. Voldtægter kan jo foregå på mange forskellige måder, og i nogle situationer er det altså personer, som man på en eller anden måde støder ind i igen.
Det kan være en - hvilket et eksempel fra høringen viser - der er forælder til et barn i ens klasse, som man derfor kan risikere at skulle møde igen, eller det kan på anden måde være en i ens nærmiljø.
Der er det altså vigtigt at kunne få nogle aftaler om, hvordan det her skal foregå fremover og kunne få skældt ud. For i retssagen kommer offer og gerningsmand jo aldrig til at tale sammen.
Offeret får aldrig lejlighed til at komme af med al den vrede og aggression, der ligger, og kommer måske aldrig til at kunne få en forklaring fra gerningsmanden på, hvad det egentlig var, der foregik.
Det er det, et konfliktråd kan bruges til.
Det håber vi at vi under udvalgsarbejdet kan få belyst bedre, så også de ordførere, der ikke var til stede på høringen, kan høre noget mere om erfaringerne, og at vi kan se på, hvad det egentlig er, vi kan bruge det til.
Så tror jeg faktisk, at det på sigt måske kan være med til at spare både psykologbehandling og meget andet, at ofrene på den måde aktivt kan være med til at tage del i deres egen sag, hvis de selv ønsker det.
For selvfølgelig skal man ikke presse nogen til det.
Men vi mener altså, det er vigtigt, at den mulighed er der for de ofre, der selv ønsker det og selv mener, at det kan være gavnligt i deres situation.
Vi er meget glade for den positive modtagelse af vores forslag fra ministeren, og vi håber, at vi arbejder videre med den del, der handler om konfliktråd.