runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Keld Albrechtsen (EL), 1998-12-08:
Regeringspartiernes forslag til vedtagelse er jo ret intetsigende, næsten troskyldigt i sin formulering, og det er vel baggrunden for, at hr. Holger K. Nielsen vælger at stemme for det. Jeg må bare efter at have hørt statsministeren konstatere, at den virkelige baggrund og reelle hensigt bag ved det forslag er meget snart at komme frem til en folkeafstemning om ophævelse af den danske undtagelse om dansk tilslutning til den fælles mønt.
Det vil vi naturligvis ikke være med til at stemme for, og derfor vil Enhedslisten stemme imod det forslag, som regeringspartierne har fremsat.
Erik Larsen (V), 1998-12-08:
Emnet, som SF har fremsat her i dag om børns vilkår, er selvfølgelig et emne, som optager ethvert politisk parti her i Folketinget.
Vi har i Venstre det samme synspunkt som SF: at børn
skulle have ret til mere tid sammen med deres forældre.
Det har altid undret os i Venstre, at SF ikke har kunnet støtte vores forslag om en udvidelse af fritvalgsordningen på børnepasningsområdet til også at give forældrene mulighed for at passe deres børn, altså selv modtage det tilskud, som man i dag kan få, til at ansætte en person til at passe børnene.
Hvorfor vil SF ikke være med til at give netop forældre og børn mulighed for i højere grad i en periode at være sammen?
Børns retskrav på pasning er jo i virkeligheden et ret vidtgående forslag at have med.
I Venstre er vi af den opfattelse, at børn, som har et behov for pasning, gerne skal kunne passes, men vi er også optaget af, at forældrene skal have flere valgmuligheder.
Så vil jeg i øvrigt sige, at jeg kender ikke nogen borgmester, kommunalbestyrelsesmedlem, som ikke har det ønske, at man skulle kunne efterkomme den efterspørgsel, der er hos børneforældrene, om pasningsmuligheder.
Det, der er det altafgørende i det forslag, er jo de økonomiske rammer for at løse opgaven.
Så vil jeg sige med hensyn til børns ret til kvalitet i pasningstilbudene, at her synes jeg, vi kom utrolig langt i serviceloven med hensyn til formålsbestemmelserne på dagpasningsområdet.
Vi synes i Venstre, det er utrolig vigtigt, at den lov og den formålsparagraf bliver udmøntet ved, at man lokalt - forældre, institutioner og kommune - sætter sig sammen og får fyldt de rammer ud, der er tiltænkt i den formålsparagraf om kvalitet og udvikling af institutionsområdet.
Loven har jo ikke virket i mange måneder endnu, og vi venter i høj grad på, at der kommer resultater af den dialog, som skal finde sted rundt omkring i kommunerne i den kommende tid.
Vi i Venstre tror mere på den lokale dialog mellem forældrene og kommunalbestyrelsesmedlemmerne, end vi tror på, at vi her i Folketinget kan lovgive os til at få en højere kvalitet ind i dagpasningstilbudene.
Til allersidst om rådgivning vil jeg også sige, at jeg synes, SF her er lidt tidligt ude.
Vi har jo i serviceloven indført en bestemmelse om, at kommunerne kan og skal tilbyde uvildig rådgivning, og det er på dette område igen sådan, at loven altså ikke har fungeret i ret mange måneder endnu, og vi har i modsætning til SF tiltro til, at dette område også kommer til at fungere rundt omkring i kommunerne.
Vi kan fra Venstres side ikke støtte beslutningsforslaget; det er måske fremgået af det, jeg har sagt.
Elisabeth Arnold (RV), 1998-12-08:
Først til hr. Holger K. Nielsen og hr. Kristian Thulesen Dahl
angående debatten: Der er afsat penge på finansloven, en flerårig bevilling på 15 mio. kr. pr. år de næste 3 år, som skal bruges på samme måde og efter de samme kriterier som den hidtidige informationsindsats vedrørende EU.
Og det er jo op til dem, der søger midler, og dem, der igangsætter kampagner, om den bliver nuanceret, men det håber jeg da bestemt at der er nogle der vil sørge for. Så vil jeg blot sige om den radikale udenrigsministers udmelding, som jeg kun har læst om i et telegram, at den synes jeg man skulle spørge ham om i spørgetiden, eller hvor det nu kan være, for han er jo ikke til stede her i dag, og jeg ved altså ikke, hvad han har sagt i virkeligheden, så jeg vil altså meget nødigt stå her og forsvare, hvad udenrigsministeren har sagt et eller andet sted i Bruxelles.
Men jeg vil godt sige til fru Charlotte Antonsen, som talte om de formelle og de reelle bindinger: Uanset om vi er med i euroens tredje fase eller ej, er vi bundet til det europæiske samarbejde, og det er jeg personlig glad for; jeg går varmt ind for det europæiske samarbejde.
Men bindingen er nok lidt skrappere, når vi først sidder i euroen, men dér er vi til gengæld med til at tage beslutningerne, og det er vi ikke, hvis vi er udenfor, men dér er vi også bundet.
Så det er måske en strid om ord, hvorvidt det er en formel eller en reel binding, for den reelle binding er der, uanset om vi er med i euroen eller ej.
Henriette Kjær (KF), 1998-12-08:
Da vores ordfører på området ikke kan være til stede, skal jeg fremføre følgende: I lighed med debatten om regeringens børnepolitiske redegørelse i juni måned ønsker vi at fastslå, at også på børneområdet må ressourcerne prioriteres.
Derfor vil vi ikke deltage i en klientgørelse af samtlige familier.
Derimod vil vi gerne deltage i initiativer, som forbedrer situationen for de ca. 5-10 pct. af børnene, som har alvorlige problemer. Det Konservative Folkeparti kan godt forstå forslagsstillernes trang til at drille Socialdemokraterne ved at fremsætte den overbudspolitik, som er hentet fra en blanding af valgløfterne og den socialdemokratiske cafégruppe.
Vi finder det samtidig morsomt at kunne konstatere, at også over for børnefamilierne har Socialdemokraterne udstedt løfter, som ikke kan indfries.
Det er Det Konservative Folkepartis opfattelse, at orlovsordninger, omsorgsdage og nedsat arbejdstid ikke skal udbygges eller ændres uden accept fra arbejdsmarkedets parter.
Dermed skabes en situation, hvor virksomhederne bliver yderligere belastet, og samfundet mister indtægter til skade for de svage og syge befolkningsgrupper, som har behov for en velfungerende offentlig sektor.
De sunde og raske skal ikke have yderligere statsbetalt frihed.
En pasningsgaranti udstedt fra centralt hold betragter vi som et unødvendigt indgreb i det kommunale selvstyre.
Kommunerne har ansvaret for daginstitutionsområdet og har i de seneste år udbygget antallet af pasningstilbud ganske betydeligt.
Samtidig har kommunerne med fritvalgsordningen fået gode muligheder for at tilbyde alternative private løsninger.
Vi så gerne, at fritvalgsordningen blev udbredt til samtlige kommuner, således at alle forældre får valgmuligheden.
Vi er meget positive over for de ideer i beslutningsforslaget, der fokuserer på de særlig svage børn, herunder de psykisk syge og tvangsanbragte børn.
Derfor medvirker vi gerne til, at de opstramninger, som socialministeren og Børnerådet har fremlagt, bliver indarbejdet i en forbedret lovgivning for de mest udsatte børn.
Samlet set kan vi dog ikke støtte beslutningsforslaget, idet vi ikke ønsker at bruge yderligere ressourcer på orlovsordninger og nedsat arbejdstid.
Vi vil prioritere anderledes.
Keld Albrechtsen (EL), 1998-12-08:
Jeg vil gerne bede statsministeren komme herop og meddele, om han vedstår sig det løfte, som han gav den danske befolkning i DR's partilederdebat forud for folketingsvalget.
Så havde statsministeren en bemærkning om, at euroen nærmest skulle betragtes som et værn mod spekulation.
Nu har eurotilhængerne jo efterhånden en nærmest guddommelig evne til at skue ud i fremtiden og forudse alle virkninger mange år frem i tiden.
Men hvem kan egentlig vide, om euroen vil mindske eller øge spekulationen?
Med euroen skabes et system, hvor alle disse enorme kapitaler, der i dag flyder rundt i det internationale valutasystem, vil give sig til at flyde mellem dollar, yen og euro.
Ingen kan i dag forudsige med nogen som helst grad af sandsynlighed, hvordan dette system kommer til at fungere.
Det kan ende i kaos, det kan også være, det ikke ender i kaos, men på forhånd at kalde det et garanteret værn
mod valutaspekulation, ja, det kan altså ingen med nogen fornuft udtale sig om i dag.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1998-12-08:
Jeg har to spørgsmål, og det ene knytter sig lidt til det, hr. Holger K. Nielsen stillede, og det er
: Det, der i forslaget til vedtagelse står om, at man skal sikre en grundig og nuanceret debat, skaber det nogen forandringer i forhold til det, vi kender i dag?
Nu tænker jeg også på den diskussion, som vi jo havde for lidt siden om et debathæfte, eller hvad det nu er, med en pædagogisk gennemgang af euroens lyksaligheder for de danske 4.-5. klasser.
Skaber det nogen forandringer, eller er det bare status quo i forhold til det, vi kender i dag?
Dorit Myltoft (RV), 1998-12-08:
Da partiets ordfører på dette område, hr. Anders Samuelsen, ikke kan være til stede, skal jeg fremføre følgende synspunkter: Det Radikale Venstre er også meget enig i sigtet med dette beslutningsforslag. Det er vigtigt, at vi fortsat har fokus på børns vilkår og på, hvordan vi kan forbedre dem.
Når det så er sagt, skal det pointeres, at flere af forslagene i B 47 berører områder, der er aftalespørgsmål mellem arbejdsmarkedets parter, og hvor vi derfor ikke mener, der skal gribes lovgivningsmæssigt ind.
Desuden mener vi faktisk, at der allerede er en række initiativer i gang på dette område, som på flere punkter imødekommer forslaget.
Det er punkter, som socialministeren har redegjort for i sin tale, og jeg vil derfor blot nævne et enkelt område, som især ligger Det Radikale Venstre på sinde, nemlig børnepasningsorloven og spørgsmålet om, hvordan vi sikrer, at børn får mere tid sammen med deres forældre.
Vi mener, det er muligt at lave en mere fleksibel børnepasningsorlovsordning, der tager udgangspunkt i børnenes behov, uden at det gør ordningen dyrere.
Det er som nævnt et spørgsmål, som regeringen arbejder på i øjeblikket.
På den anden side mener Det Radikale Venstre også, at forældre i langt højere grad må påtage sig et medansvar for at skabe mere tid sammen med deres børn.
Det er derfor betænkeligt, når man kan konstatere, at forældre i højere grad vælger at få udbetalt penge i stedet for at benytte omsorgsdage.
Pernille Frahm (SF), 1998-12-08:
Det er da et interessant syn på demokrati, men det er til gengæld også en meget ærlig fremlæggelse af, hvordan synet er, det her med, at man venter med at spørge om det, man gerne vil spørge befolkningen om, indtil der er et bekvemt flertal.
Hvis det nu skulle vise sig, at fru Lene Espersen tog fejl og vurderede forkert, så der var ikke det dér bekvemme flertal, og vi fik en folkeafstemning, hvor befolkningen så stemte nej endnu en gang, så vil fru Lene Espersen formentlig vente endnu en gang, og sådan vil hun blive ved og blive ved og blive ved og lave omkamp på omkamp på omkamp, indtil hendes synspunkt er blevet gennemtrumfet.
Det er et interessant syn på demokratiet, må man sige.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1998-12-08:
Der er noget i fru Lene Espersens argumentation, som måske kan være til stor hjælp for Dansk Folkeparti.
Er det således, vil jeg spørge fru Lene Espersen, at hvis vi kan fremvise en meningsmåling for, at danskerne f.eks. vil have mere lov og orden i det danske samfund end det, som Folketingets flertal kan præstere, eller vil have højere strafferammer, eller der er en meningsmåling, der viser, at man f.eks. på flygtningeområdet gerne vil have en strammere flygtningepolitik end det, som Folketingets flertal vil, er det så et argument i sig selv, og får vi også konservativ støtte til en folkeafstemning på det område?
Det synes jeg da ville være interessant.
Så ville jeg faktisk anerkende, at vi har fået et gennembrud i debatten, og at der så er logik i den konservative holdning, og så vil vi fra Dansk Folkepartis side virkelig kunne bruge debatten til noget konstruktivt.
Det var punkt ét. Punkt to: Vil fru Lene Espersen bekræfte, at den vurdering, som også De Konservative har af ØMU'en, ifølge Erik Hoffmeyer, som faktisk er tidligere nationalbankdirektør, er stærkt overdrevet?
Vil fru Lene Espersen bekræfte, at hun er bekendt med de argumenter, som den tidligere nationalbankdirektør har fremført om, at euroen er stærkt overvurderet og slet, slet ikke har den økonomiske betydning, som fru Lene Espersen giver udtryk for, men måske nok politiske?
Lene Espersen (KF), 1998-12-08:
Først til fru Pernille Frahm om det med bekvemme flertal og syn på demokratiet.
Jeg gentager såmænd bare de synspunkter,
Det var såmænd det samme totalt bekvemme syn på demokratiet, der dengang blev fremført, nemlig at hvis det bliver et nej denne gang, må vi prøve på ny, og så må vi se, hvordan vi kan få den bedst tænkelige løsning for Danmark.
Det er præcis det samme.
Der er overhovedet ingen forskel.
Jeg siger det samme: Hvis det er sådan, at befolkningen f.eks. siger nej til at deltage i euroen, må vi sætte os ned og se, hvad vi kan gøre for at afbøde skaderne
mest muligt.
Det er præcis det samme.
Til hr. Kristian Thulesen Dahl om det med folkeafstemninger: Nej, Det Konservative Folkeparti er ikke tilhænger af, at vi sætter folkestyret ud af kraft.
Det, der bare er sagen i det konkrete tilfælde, er jo, at vi har fire forbehold.
Det vil sige, at vi har fire midlertidige synspunkter i Danmark, som kun kan ændres, hvis vi laver en folkeafstemning.
Det er en ganske særlig situation, vi er i, og jeg har faktisk den holdning, at jeg selvfølgelig betragter forbeholdene som værende gyldige og som noget, vi naturligvis skal overholde.
Men jeg betragter dem ikke som noget, der er eviggyldigt, jeg betragter dem som noget, der kan ændres,
når det viser sig, at der er et flertal i befolkningen, der har fået en anden holdning.
Nu er det faktisk sådan, at vi får nye vælgere hele tiden, folk, der bliver 18 år gamle, og som ikke var 18 år, da vi stemte om det sidste gang.
Det kunne jo godt være, at der på et tidspunkt var et demokratisk flertal i befolkningen, som havde en anden holdning til dette spørgsmål, og så vil jeg ikke være den, der afholder befolkningen fra at få sit ønske opfyldt.
Det mener jeg man skal respektere, og derfor mener jeg, det er særlig situation.
Generelt synes jeg ikke, vi skal sende ting ud til folkeafstemning.
Vi har et folkestyre, og det er noget, som vi skal sørge for herinde i Folketingssalen, men det kan vi ikke i denne debat om forbeholdene.
Pernille Frahm (SF), 1998-12-08:
Jeg sætter pris på det udsøgte drilleri, som fru Lene Espersen er i stand til at opvise her, specielt fordi jeg jo også stemte nej anden gang.
Men glemmer fru Lene Espersen ikke en lille detalje i den sag, den lille detalje, som vi diskuterer så ivrigt nu, nemlig ØMU-forbeholdet?
Der var faktisk en forskel på første gang og anden gang, vi stemte, så sammenligningen duer ikke.
Det, som fru Lene Espersen vil, er at stemme om det samme og det samme og det samme og det samme, indtil fru Lene Espersen får det, som hun vil have det.
Argumentet om, at nye vælgere, der ikke blev spurgt i 1993, skal have lov at komme til, kan jeg godt forstå, men hvad så med de nye vælgere, der kommer til, hvis fru Lene Espersen engang går hen og får det, som hun vil have det, og Danmark kommer med i ØMU'en?
Hvad så med de nye vælgere, der kommer dér?
Hvad så med deres mulighed for, at Danmark skal føre en selvstændig finanspolitik?
Er den bare ligegyldig, og interesserer den ikke fru Lene Espersen?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1998-12-08:
Nu var Dansk Folkeparti jo ikke med til at udfærdige det nationale kompromis, men jeg husker en sætning i det nationale kompromis, som bl.a. gik ud på, at de, der lavede det, sagde, at det var udtryk for en ny langsigtet dansk EU-politik.
Jeg kan huske, at Det Konservative Folkeparti også var med til at lave det nationale kompromis, og det vil sige, at denne nye langsigtede danske EU-politik altså rakte lige præcis 5 år, fra man fik jaet til Maastrichttraktaten.
Det er vist ikke nogen særlig langsigtet politisk tankegang at have.
Så må jeg sige, at hvis det er en demokratidebat, som fru Lene Espersen rejser, hvis det drejer sig om det, og det drejer sig om, at den danske befolkning skal have ret til at fortryde et nej og stemme ja, er diskussionen i forhold til demokratiopfattelsen vel lige så relevant, som når det drejer sig om, at befolkningen skal have mulighed for at gå fra et ja til et nej.
Derfor vil jeg gerne spørge fru Lene Espersen for at finde ud af, om der er logik i det, hun siger: Hvis Dansk Folkeparti stiller forslag om, at Maastrichttraktaten skal til folkeafstemning én gang til, vil De Konservative så støtte det forslag?
For så er der logik i det, så handler det nemlig om, at nye generationer skal have lov til at fortryde, at tidligere generationer har sagt ja til et så integreret samarbejde i Europa, som tilfældet er i dag.
Så er der ræson i det, så er der logik i det, men jeg frygter, at det ikke er svaret.
Lene Espersen (KF), 1998-12-08:
Først til fru Pernille Frahm og hele denne diskussion om forbeholdene.
Jeg vil sige det sådan, at det er klart, at man ikke kan blive ved med at stille befolkningen det samme spørgsmål om og om og om igen.
Nu er det jo ikke sådan, at befolkningen har haft en chance for at tage stilling til det danske forbehold set i lyset af, at euroen nu går i gang, og hvilke konsekvenser det har for Danmark.
Det er den danske befolkning overhovedet ikke blevet spurgt om, men jeg mener da bestemt heller ikke, der skal være noget med, at vi lige tager sådan en håndfuld folkeafstemninger en gang om året.
Dansk økonomi ville overhovedet ikke kunne holde til det, for det ville have så drastiske troværdighedskonsekvenser for den pengepolitik, der
bliver ført i Danmark,
Det vil vi på ingen som helst måde anbefale at man gør, fordi det faktisk har en skadelig virkning på den danske økonomi.
Til hr. Kristian Thulesen Dahl og hans opfattelse af demokrati vil jeg sige, at jeg da er fuldstændig ligeglad med, hvad Dansk Folkeparti mener, der skal til folkeafsteming.
Det, der for mig at se er afgørende,
er, hvad den danske befolkning mener, og hvis det viser sig, at der er et flertal i den danske befolkning, der er modstandere af Maastrichttraktaten eller på et tidspunkt er modstandere af, at vi er med i det europæiske samarbejde, er jeg helt sikker på, at det ville afspejle sig i de partier, der så blev repræsenteret her på Tinge.
Jeg tror i hvert fald, at det under alle omstændigheder er noget, der vil give god grobund for at genoprette den danske EU-politik, hvis det skulle vise sig, at tingene begyndte at gå så skævt.
Der er da ingen, der kan forudsige, om det betyder, at Danmark så til sidst må melde sig ud, hvis vi skulle komme i en situation, hvor 70 pct. af befolkningen er modstandere af EU-samarbejdet.
Til sidst vil jeg sige om det med, at der skulle være et langvarigt nationalt kompromis, at SF jo valgte ikke at stemme ja til Amsterdamtraktaten, og det betragter jeg egentlig som det første skridt hen imod, at der ikke skulle være et stort fælles nationalt kompromis.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1998-12-08:
Jeg må jo forstå fru Lene Espersens svar på den måde, at hvis der i befolkningen skulle vise sig et flertal for, at vi ikke skal være med i Maastrichttraktaten,
vil fru Lene Espersen sådan set gerne have en folkeafstemning om det, men er det meningsmålingerne, vi skal kigge på for at vurdere det, eller er det De Konservatives private konjunkturbarometer, eller hvad er det, vi skal tage det til udtryk for? Det, som det her handler om, er noget dybt seriøst, vil jeg sige til fru Lene Espersen.
, fordi danskerne ifølge fru Lene Espersen skal have lov til at fortryde en tidligere beslutning taget for 5 år siden.
Så spørger jeg, om den fortrydelsesret også gælder den modsatte vej, og her får jeg så at vide: Ja, hvis det manifesterer sig i befolkningen gennem et flertal.
Den dér med, at det skulle reflektere sig i et flertal herinde i Folketinget, skal fru Lene Espersen altså langt ud på landet med, for det har jo netop været kernen i problemet i den danske EU-debat, at der har været et helt anderledes skel i den danske befolkning i forhold til EU-holdningen, end der har vist sig her i Folketinget.
Charlotte Antonsen (V), 1998-12-08:
Er fru Elisabeth Arnold enig med udenrigsministeren i, at det er sandsynligt, at vi senest i år 2001 får en folkeafstemning?
Så kan jeg forstå, at ordføreren for Det Radikale Venstre føler sig kaldet til at se sagen fra flere sider, men det er jo ikke overraskende, når man tænker på, hvilket parti vi har at gøre med her.
Er det, at Danmark har besluttet at føre en fastkurspolitik i forhold til de øvrige lande, og det, at Danmark er med i EU, ikke i forvejen noget, der giver os så mange politiske bindinger, at vi reelt ikke har flere bindinger ved at stå udenfor, medmindre vi beslutter at begynde at devaluere?
Og det kan jeg forstå at Det Radikale Venstre i hvert tilfælde ikke ønsker.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1998-12-08:
I forhold til tidligere CD-ordførere på EU-området holdt CD's ordfører i dag jo en meget afbalanceret tale.
Der var dog ét sted, hvor jeg syntes kæden sprang af, og det var, da fru Susanne Clemensen ville pådutte nejsigerne, at det er os, der forsøger at skabe tvivl om Den Europæiske Centralbanks uafhængighed.
De eksempler, som jeg har givet på den tvivl, der er skabt, er jo ikke noget, jeg bare har stået og sagt på egne vegne.
Den tvivl er kommet til udtryk via citater fra de ledende politikere i Tyskland og Frankrig, som jo efter CD's mening må være to meget betydningsfulde EU-partnere.
Det er ledende politikere fra lige præcis de to ledende lande, der har skabt tvivl om Den Europæiske Centralbanks uafhængighed, og jeg navngav dem endda tidligere.
Og så vil jeg bare spørge CD's ordfører, som jo giver indtryk af, at det alligevel slet ikke kan lade sig gøre for Danmark at bevare kronen, fordi vi har den store samhandel med de andre lande i Europa, hvordan dét forholder sig i relation til eksempelvis Canada: Er det ikke sådan, at Canada har en meget stor samhandel med USA, og er det alligevel ikke sådan, at Canada forstår at klare sig med sin egen valuta uden at konvertere til den dollar, som USA har?
Susanne Clemensen (CD), 1998-12-08:
Jamen selvfølgelig kan Danmark klare sig ved at stå uden for ØMU'en og euroen; det tvivler vi ikke på.
Men vi tror til gengæld, at de fordele, Danmark får ved at komme med i det samarbejde, er større, og det tror vi blandt andet, fordi den højere rente, som Danmark er nødt til at indføre i stedet for at være med i euro-området, vil påvirke samfundsøkonomien negativt i form af mindre investeringer og forbrug, og det vil i den sidste ende også påvirke væksten og indkomsten.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1998-12-08:
Kun et enkelt spørgsmål til fru Elisabeth Arnold, og det vedrører forslaget til vedtagelse, som vi vel godt kan være enige om ikke siger pokkers meget, men mere drejer sig om nogle selvfølgeligheder.
Derfor vil jeg spørge fru Elisabeth Arnold: Har Det Radikale Venstre gjort sig nogen tanker om, hvornår den danske befolkning skal til afstemning om euroforbeholdet?
Elisabeth Arnold (RV), 1998-12-08:
Det har Det Radikale Venstre ikke, og det vil jeg gerne illustrere ved at sige, at jeg synes, at når vi har fået placeret os sådan, som vi har, nemlig med et forbehold over for Den Økonomiske og Monetære Unions tredje fase, vil det jo være fornuftigt, at den er trådt i kraft, så man kan se, hvordan den fungerer, for så har befolkningen mulighed for at tage stilling på et oplyst grundlag.
Holger K. Nielsen (SF), 1998-12-08:
Jeg vil godt høre, om forslagsstillerne vil give en sikkerhed for, at den også bliver nuanceret, for jeg har jo bemærket, at i den elendige finanslov, der er lavet, er der specifikt afsat penge til en debat om euroen.
Har man gjort sig nogen forestillinger om, hvordan de penge skal bruges?
Og kan vi få en garanti for, at de penge, der i finansloven er afsat til eurodebatten - som jo også omhandler det her - bliver uddelt på en sådan måde, at både tilhængere og modstandere får del i pengene, så man kan sige til befolkningen, at nu er der ikke tale om en debat, hvor man skal presse et enkelt synspunkt ned over hovedet på folk, men om, at der bliver grundlag for en virkelig åben og nuanceret debat i den bedste folkeoplysningstradition, vi har i det her land?