runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Frank Jensen (S), 2000-03-01:
i, at dér, hvor skærpelsen ligger - for hr. Skaarup har jo ret i, at der er tale om en skærpelse - er ikke i sanktionen.
Det er ikke det, som hr. Skaarup var oppe og tage ordet til, det var, at hr. Skaarup mente, at nogen skulle i fængsel.
Det er ikke dér, skærpelsen er. Nej, tværtimod, som også fru Lissa Mathiasen var inde på det: Skærpelsen ligger i pligten til at oplyse, hvem der er barnets fader.
Der skal være vejledning og oplysning fra statsamtets side, og mener statsamtet fortsat, at kvinden ved det, men ikke vil oplyse det, jamen så skal sagen ikke afgøres på administrativt niveau, så skal den overbringes til domstolene, og det er her, domstolene forudsættes at fastholde det nuværende sanktionsniveau.
Så enkelt er det, så enkelt kan det beskrives.
Men hvis hr. Skaarup og Dansk Folkeparti ønsker at fjerne adgangen til, at barnet kan få at vide, hvem der er dets faderlige ophav, så skal man sige dét, for der er ikke tale om nogen skærpelser over for kvinden; det har vi ikke noget ønske om.
Vi et har ønske om at komme frem til, at barnet på et tidspunkt skal kunne få svar på - det ved enhver, der kender til nogen af de her sager, at det har de enten som unge, som teenagere eller som voksne et kæmpe krav og ønske om at få at vide - hvem der er deres fader.
Lissa Mathiasen (S), 2000-03-01:
Sådan lige for fuldstændighedens skyld vil jeg godt svare fru Anne Baastrup bekræftende.
Jeg er enig i de udsagn, der kom dér.
Så kan jeg ikke lade være med at sige til hr. Peter
Skaarup
Det kan godt være, man fra hr. Peter Skaarups side mener, at man har kigget på tingene.
Men så er jeg nødt til at sige, at så har man tjekket de forkerte steder.
Jeg gav udtryk for, fuldstændig som der står i lovforslaget: Vi ønsker ikke, at der skal ske en skærpelse i forhold til sanktionerne.
Det, vi ønsker, er, at man skærper den rådgivning, den vejledning i et forsøg på at få kvinderne til for børnenes skyld at oplyse, hvem der er faderen til barnet.
Peter Skaarup (DF), 2000-03-01:
Jeg må sige til fru Lissa Mathiasen, at jeg synes, det fremgår meget klart af § 8, stk. 1, at moderen skal oplyse, hvem der er eller kan være barnets far.
Skal oplyse
- det synes jeg er det springende punkt.
Og der synes jeg, når vi nu skal revidere hele det her lovkompleks - det er jo ikke bare en tilfældig lappeting, vi taler om her i dag, det er hele det lovkompleks, der regulerer forholdet mellem mand og kvinde og børnenes tarv i forbindelse med det her - at det ville være rimeligt, at Socialdemokratiet går mere seriøst ind og ser på: Skal det virkelig være konsekvensen, at der kan laves de her meget hårde sanktioner, hårde sanktioner mod kvinden?
Kan det virkelig være rigtigt?
Er det virkelig det, man vil argumentere for fra Socialdemokratiets side?
Frank Jensen (S), 2000-03-01:
Til fru Jette Gottlieb: Hvis man læser lovforslaget, vil man jo se den redegørelse for de retssikkerhedsmæssige principper, som jo er bærende i vores samfund; at der naturligvis, og som også fru Elisabeth Arnold har gjort opmærksom på det, er en retspolitisk diskussion, som vi også har ført både i regeringen og også i Justitsministeriet og i lovforslaget.
Men sådan er det jo på mange områder.
Og hvis politiet begår fejl, er det jo domstolene, der afdækker det.
Og så er det sådan, at hvis en borger uretmæssigt har været anholdt, jamen så må man give erstatning for det. Men hele formålet her er jo netop at dæmme op imod den optrapning, som jo ikke kan have forbigået fru Jette Gottliebs og heller ikke fru Anne Baastrups opmærksomhed, som er sket i det autonome miljø i Danmark, hvor man formummer sig, hvor man maskerer sig og slører sin identitet med det formål at skjule sig for politiet, når man laver hærværk, og når man laver alvorlige optøjer.
Og ja, så er der her en retssikkerhedspolitisk debat, som vi også har ført, og så har vi afgrænset det her, og den afgrænsning giver selvfølgelig stadig væk nogle tvivlstilfælde.
Sonja Albrink (CD), 2000-03-01:
Der er ingen grund til, at jeg står her og gentager, hvad forslaget går ud på, og derfor vil jeg gå direkte til sagen og sige, at vi selvfølgelig i CD støtter den indførelse - for det er jo faktisk også en genindførelse, kan man sige - af maskeringsforbud i forbindelse med møder, forsamlinger, optog og lignende.
Vi tror dog på ingen måde, at maskeringsforbud er en patentløsning, som sikrer, at vi fremover undgår optøjer på Nørrebro og andre steder.
Alt andet lige er man med en bøde, som jo nok vil blive den mest almindelige straf, jo billigere sluppet, end hvis man skal stå til regnskab for vold mod politiet eller betale erstatning for de omfattende ødelæggelser.
Dette forandrer dog ikke, at vi her taler om et forbud, som vil stille store krav til politiets håndhævelse.
For det første er der jo afgrænsningsproblemerne.
Af bemærkningerne til lovforslaget fremgår det jo, at justitsministeren har gjort et meget grundigt stykke arbejde med at beskrive afgrænsningsproblemer og de overvejelser, som på trods af afgrænsningsproblemerne ligger bag forslaget.
Trods dette er der vel næppe tvivl om, at enhver indgriben fra politiets side på et tidligere tidspunkt over for personer, som endnu ikke har maskeret sig, vil kunne give anledning til væsentlige bevismæssige problemer.
Vi må nok også forvente, at domstolene kommer til at tage stilling til, hvornår maskering tjener et anerkendelsesværdigt formål, hvornår der ikke er tale om maskering, og hvornår der er tale om beskyttelse mod vejrlig, og om hvornår det er tilstrækkeligt bevist, at en eller flere personer, som er taget i besiddelse af maske eller lignende, er på vej til møder, forsamlinger, optog og lignende.
For det andet kan det forhold, at politiet kan vælge at undlade at håndhæve forbudet, bl.a. af polititaktiske årsager,
efter vores opfattelse også give anledning til visse problemer i forhold til den øvrige befolkning, og der er da helt sikkert sund fornuft i, at politiet ikke skal søge konfrontation bare for at håndhæve maskeforbudet, hvis en demonstration jo i øvrigt forløber roligt.
Omvendt vil en undladelse af at håndhæve forbudet i nogle af de situationer jo også kunne virke som en torn i øjet på de udenforstående og sikkert også give anledning til nogen debat, og derfor er det altså også vigtigt, at regeringen og partierne bag vedtagelsen af dette forbud vil bakke politiet op i deres dispositioner.
I CD tror vi, at dette forbuds praktiske anvendelse ligger i de situationer, hvor tingene allerede er løbet løbsk.
Her får politiet en glimrende mulighed for at indfange maskerede personer, som ikke direkte kan identificeres som gerningsmænd til hærværk eller vold, men som så i stedet kan stilles til ansvar for deres identitetssløring.
Vi mener som sagt i CD, at det er her, styrken i forslaget ligger, og det er også derfor, at vi i CD støtter det forslag fra ministeren.
Elisabeth Arnold (RV), 2000-03-01:
Jamen jeg vil gerne takke for hr. Helge Adam Møllers humoristiske indlæg.
Og jeg synes heller ikke, at der er andet at gøre her end at gå til den med et smil på læben og sige, at det var så et slag, vi tabte fra radikal side.
Men det generer mig lidt, når hr. Helge Adam Møller fremhæver, at Københavns politidirektør, Hanne Bech Hansen, var meget interesseret i at få et hætteforbud, og derfor har hun fået det.
Det var jo sådan, at den tidligere politidirektør, Poul Eefsen, var stærk modstander af et hætteforbud, fordi han mente, at det ville blive vanskeligt at håndhæve, og fordi han mente, at det ville give anledning
til større konfrontationer.
Det ville fremme konfrontationer mellem demonstranter og politi.
Så politiet selv har også haft deres betænkeligheder.
Derfor ville det klæde ham, synes jeg, at tage den del af det med også, at fru Hanne Bech Hansens umiddelbare forgænger var imod et hætteforbud.
Og så vil jeg sige til hr. Helge Adam Møller, at når han fremhæver, at det her ligner det forslag, som De Konservative har fremsat mange gange før, så er det jo ikke tilfældigt.
Jeg synes ikke, der er så forfærdelig mange måder, man kan lave et hætteforbud på.
Enten har man det, eller også har man det ikke.
Hvis man skal have det, skal det selvfølgelig udformes på den måde, som også De Konservative tidligere har lagt frem.
Det er alene et spørgsmål om at have det eller ikke have det.
Peter Skaarup (DF), 2000-03-01:
Jeg tror ikke, fru Lissa Mathiasen vil forstå det, og der tror jeg i hvert fald fru Anne Baastrup er enig i, at det her er en skærpelse over for kvinden.
Der står i den nugældende lov om børns retsstilling, § 10, stk. 2, at statsamtet kan fritage moderen fra oplysningspligt; det gør man i vidt omfang, og den administrative praksis er efter 1966 blevet meget liberal, så fritagelse i almindelighed meddeles, hvis moderen er fyldt 25 år og hendes sociale og økonomiske forhold er nogenlunde rimelige.
Er moderen under 25 år, meddeles fritagelsen, hvis hendes sociale forhold er særlig gode.
Den fritagelse, som i dag gives i vidt omfang, er det, man vil fjerne med det her forslag.
Så siger justitsministeren, at der er nogle sanktioner, man vil indføre over for den kvinde, der ikke vil oplyse det her, og det er så en bødestraf.
Men en bødestraf kan jo altså også godt forvandles til en fængselsstraf, hvis vi ser lidt fremad, f.eks. hvis vedkommende ikke kan betale.
Derfor er det, jeg spørger: Hvorfor vil man lave denne her skærpelse, hvorfor kan man ikke rette sig efter et system, som egentlig fungerer ganske udmærket i dag, og hvor altså nogle kvinder bliver fritaget for den her oplysningspligt, fordi de altså ikke vil oplyse, hvem der er faderen?
Helge Adam Møller (KF), 2000-03-01:
Det er jo rigtigt, at den tidligere politidirektør har været stærkt betænkelig ved forslaget, men det, der var det interessante, var, at han jo var meget alene i det danske politikorps.
Det består jo af omkring 10.000.
Altså Dansk Politiforbund, som omfatter de ni tusind femhundredeogetellerandet, altså over 95 pct. af samtlige politifolk, har anbefalet det i de sidste 10 år, et stort antal af de politimestre, som havde problemet inde på livet, har anbefalet det, men det er korrekt, at den tidligere politidirektør ikke var begejstret.
Lad mig så sige en enkelt ting.
Fru Elisabeth Arnold var inde på også, at det kan være svært at skønne, og politiet skal jo til daglig skønne på hundredvis af forskellige områder.
Og det er klart, at de er mennesker
ligesom alle andre.
De kan også skønne forkert.
Det bliver jo rettet op ved, at sagen går til en domstol, og så er det domstolen, der tager stilling til, om det skøn, den enkelte politimand har udøvet, var et rimeligt eller et urimeligt skøn.
Sådan sker det jo også på alle andre områder.
Så retssikkerheden er fuldt ud tilgodeset.
Elisabeth Arnold (RV), 2000-03-01:
Fru Anne Baastrup gik meget op i at beskrive den situation, hun havde været i, da hun havde været ude for at demonstrere mod dødsstraf og havde taget hue og halstørklæde på.
Det er da klart et af de eksempler, der er taget med i lovforslagets bemærkninger om, at man må have lov at beskytte sig mod vejrliget.
Men politiet har selvfølgelig skønsmuligheden, og politiet har også muligheden for at skønne galt, og jeg går ud fra, at fru Anne Baastrup i så fald vil benytte sin grundlovssikrede ret til at anlægge sag og til at få sagen for retten, så politiet bliver dømt.
Det er jo politiets risiko, at de skønner galt.
Og derfor har de også muligheden for i sådan nogle tilfælde, hvor de ser fru Anne Baastrup formummet bag halstørklæde og hue, at sige: Nej, hende tør vi ikke anholde.
Tom Behnke (FRI), 2000-03-01:
Jeg vil godt høre fru Anne Baastrup, som jo kender en del til lovgivningen og juraen: Hvor i retsplejeloven fremgår det, at det er politiet, der bestemmer, hvem der skal i fængsel?
Det vil jeg i så fald gerne korrekses i.
Det andet, jeg gerne lige vil bemærke til fru Anne Baastrup, er, at der er et andet sted, hvor politiet også er nødt til at skønne; det er f.eks. færdselsloven.
Der står i færdselsloven, at man skal afpasse hastigheden efter forholdene.
Ja, i første omgang er det politiet, der vurderer, om man vil rejse tiltale.
I anden omgang er det så domstolene, der vurderer, om man vil straffe eller ej.
Skal den slags bestemmelser også luges ud?
Er fru Anne Baastrup og SF imod alle de bestemmelser, der er i lovgivningen, hvor politiet i første omgang foretager et skøn, og ser vi i så fald en række forslag fra SF's side om, at de skal ophæves?
Anne Baastrup (SF), 2000-03-01:
Til hr. Tom Behnke: O.k., det var en fejltagelse.
Det er
domstolene, der smider folk i fængsel.
Men den henvisning, der er i bemærkningerne til det, der foregik på Nørrebro, betyder jo rent faktisk, at den politibetjent, der render rundt og patruljerer i Blågårdsgade, er forpligtet til at holde øje med, om der nu er nogle af dem, der tilhører den gruppe, som altid går med hætter og snor, der kan finde på at lave noget uro.
For vi skal også huske på, at der ikke var anmeldt nogen demonstration.
Den måde, som de dér folk samlede sig på på Nørrebrogade, sådan som jeg har forstået det, gjorde, at der ikke var nogen jordisk chance for at finde ud af, om de ville lave noget.
Men politiet har nu med den henvisning fået en forpligtelse til at holde øje med det.
Og det er fængsel i 6 måneder, den her bestemmelse lægger op til.
Det synes jeg altså er ret meget.
Og jeg er også fuldstændig klar over hensynet til vejrliget.
Det er altså ikke hensigtsmæssigt, og de har ikke forsæt til at gøre det.
Frank Jensen (S), 2000-03-01:
Jeg ved ikke, hvad det er for en bananrepublik, fru Anne Baastrup taler om.
Det er i hvert fald ikke Danmark.
Fru Anne Baastrup siger, at politiet har rettigheder til at sætte folk i fængsel, politiet har rettigheder til at tvinge folk til at betale bøder, hvis det er sådan, at de i øvrigt ikke overtræder lovgivningen.
Sådan er det jo ikke.
For det første har vi fået rettet fru Anne Baastrups store misforståelse med, hvem der sætter folk i fængsel, nemlig domstolene, og sådan er det i øvrigt også.
Hvis fru Anne Baastrup var ude til en demonstration og havde påført sig klædningsgenstande af hensyn til vejrliget, jamen så er fru Anne Baastrup da fuldstændig straffri. Der er da ikke nogen, der kan komme med hverken bødeforlæg eller en anden form for sanktion over for fru Anne Baastrup, heller ikke over for andre borgere i det danske samfund.
Hvis fru Anne Baastrup deltager i en demonstration, hvor andre pludselig optræder med uroligheder, laver hærværk osv., og fru Anne Baastrup ikke deltager i det, og fru Anne Baastrup blot har sit halstørklæde på, jamen så vil fru Anne Baastrup da aldrig nogen sinde skulle betale det bødeforlæg, hun får forelagt, og så er det politi og anklagemyndigheden, der skal rejse en sag ved domstolene mod fru Anne Baastrup for at få gennemtvunget det bødeforlæg. Og tror fru Anne Baastrup, at det er nemt for politiet at bevisføre, at fru Anne Baastrup på en meget kold februar- eller martsdag altså var ude for at demonstrere, bare fordi hun havde et halstørklæde på?
Dér har jeg den samme tillid, som fru Anne Baastrup tidligere har givet udtryk for, til de danske domstole.
Her vil domstolene nødvendigvis og også i fremtiden tage det parti, som de netop skal tage, nemlig til retssikkerheden også over for borgerne.
Jette Gottlieb (EL), 2000-03-01:
Jamen så vil jeg godt spørge justitsministeren, om han ikke ser et problem i, at en sådan situation kan føre til en anholdelse.
Lad os nu sige, at vi ikke snakker om fru Anne Baastrup, men at vi snakker om fru Anne Baastrups 19-årige søn, som måske ser lidt mere suspekt ud, end fru Anne Baastrup gør.
Så vil jeg godt spørge: Kan man ikke se et problem i, at det kan føre til en anholdelse?
Så kan man efterfølgende nok forestille sig, at der kommer en domstolsafgørelse, der vil godtgøre, at det altså bare var et halstørklæde, og forsættet var bare at forhindre vedkommende i at fryse.
Men i den mellemliggende periode har vedkommende været unddraget sin ytringsfrihed, for vedkommende fik altså ikke lejlighed til at deltage i demonstrationen, som han var mødt op for at deltage i, men blev tværtimod forhindret i præcis den ytringsform.
Er det ikke et problem?
Er der ikke nogle problemer lige præcis i den afgrænsning her?
Anne Baastrup (SF), 2000-03-01:
Jeg har sagt undskyld til det dér med domstolene.
Ingen tvivl om det.
Det var, fordi brillerne og bogstaverne var lidt for små.
Men dér, hvor jeg synes det interessante projekt er, er: Laver vi en lovgivning, en strafbestemmelse nu, hvor man kan være helt sikker på, at der stadig væk er et krav om fortsæt? Og derfor synes jeg godt om fru Jette Gottliebs forslag om, at vi skal have en høring med alle de dér kloge folk fra universiteterne, der ved noget om: Hvordan har vi egentlig bestemmelser omkring forsæt i vores straffelov?
Overholder denne her bestemmelse det med de bemærkninger, der er tilknyttet?
Jeg synes altså, at det er en ganske interessant retspolitisk diskussion, og derfor er det lidt træls, at Venstre slet ikke gad gå ind i den.
Elisabeth Arnold (RV), 2000-03-01:
Jeg synes, hr. Peter Skaarup er ret tungnem, når man tænker på, at han har været medlem af dette Folketing i 2 år, hvis han endnu ikke har opdaget, at regeringen fremsætter forslag, som begge partierne står bag.
Sådan er det.
Sådan bliver det også her.
Det Radikale Venstre og Socialdemokratiet stemmer sammen for dette forslag både ved fremsættelsen her og ved de senere behandlinger.
Men jeg vil godt spørge hr. Peter Skaarup om en enkelt ting.
Han udtalte sig ret begejstret om begrebet anonyme vidner.
Hvordan passer det sammen med, at man her vil tvinge folk til at vise deres ansigt åbent, det vil sige, at der lovgives imod anonymitet, og samtidig ønsker man at give andre grupper i samfundet en særlig ret til anonymitet?
Skulle man ikke tale rent ud og sige: Vi er imod anonymitet, vi er imod anonyme demonstranter, vi er imod anonyme stenkastere, vi er også imod anonyme vidner?
Det ville være smukt og logisk.
Peter Skaarup (DF), 2000-03-01:
Jamen det er da meget glædeligt, at Det Radikale Venstre har besluttet sig for at sige ja til det her forslag.
Man kan jo så overveje her, efter at De Radikale siger ja, hvordan fru Elisabeth Arnolds rygrad ser ud.
Men det er også fint, glimrende.
Jeg synes, det er godt, at De Radikale støtter forslaget her, og lad os bare få nogle flere forslag frem, som kan komme om ved den kriminalitet, vi ser, og som Det Radikale Venstre har været modstandere af at gøre noget ved tidligere.
Glimrende, hvis det kan gå i den retning.
Med hensyn til anonyme vidner ved fru Elisabeth Arnold og De Radikale udmærket godt, at det jo f.eks. handler om, at vi har restauranter, vi har værtshuse i København, der bliver terroriseret af f.eks. en rockerbande, og der er altså personer i et sådant værtshusmiljø, ansatte, der ikke tør vidne i dag, fordi de er bange for repressalier.
Der har Det Radikale Venstre, også venstrefløjen, også regeringen, været modstandere af at give mulighed for, at sådanne personer, der er ansat i miljøet, kan vidne anonymt og på den måde få de kumpaner buret inde, som terroriserer det her miljø. Det er ærgerligt, at det er sådan, men det er ikke desto mindre fakta, og det hænger udmærket sammen med den kriminalitetsbekæmpelse, vi ønsker os i Dansk Folkeparti, at tillade det her.
Desværre vil De Radikale ikke være med til
Det er ærgerligt.
Elisabeth Arnold (RV), 2000-03-01:
Jamen så fik vi jo alligevel en slags svar.
Og det er jo så logik for perlehøns, kan man sige.
Men jeg vil gerne spørge: Hvad er det for en kriminalitet, Det Radikale Venstre ikke vil gøre noget ved?
Jeg vil gerne høre, hvad det er for en kriminalitet.
Politiet har mulighed for at anholde hver eneste person, der står med en brosten i hånden, og som er parat til at kaste den mod politiet og mod butiksruder osv. Kriminaliteten i sig selv har der aldrig nogen sinde været nogen tvivl om at Det Radikale Venstre ville både forfølge, opklare og straffe. Jeg vil gerne høre, hvad det er for en kriminalitet
, Det Radikale Venstre ikke vil gøre noget ved.
Det er en ret hård anklage at komme med
her fra Folketingets talerstol.
Så hvad er det for en kriminalitet, vi ikke vil gøre noget ved?
Peter Skaarup (DF), 2000-03-01:
Jeg tror ikke, det kan komme som den store overraskelse for ret mange her i Folketinget, at Dansk Folkeparti og De Radikale har et meget forskelligt syn på retspolitikken her i landet.
Hvis jeg skal komme med et enkelt eksempel, så har jeg faktisk allerede nævnt det tidligere her, og det er f.eks. at give mulighed for at bruge anonyme vidner i sådanne situationer.
Det gælder i og for sig også stenkastende personer på Nørrebro.
Hvis politiet ikke kan bruge anonyme vidner her, hvis de folk, der ser det, ikke vil være med til at gå i retten og sige til politiet og sige til domstolen, at det var ham her, der gjorde det, ja, så er mulighederne ikke til stede for at dømme pågældende.
På samme måde med civile agenter: Hvis man ikke ønsker, sådan som politiet ellers gerne vil have det, at man kan infiltrere de her kriminelle miljøer ved at bruge civile agenter, ja, så kan man heller ikke komme om ved den kriminalitet, vi taler om.
Og det er begge to forslag, som vi gentagne gange har diskuteret her i Folketinget, og hvor Det Radikale Venstre er bannerfører imod de forslag, og det er bl.a. det, der gør, at vi ikke kan fange de dér forbrydere, desværre.
Elisabeth Arnold (RV), 2000-03-01:
Jeg vil gerne spørge hr. Peter Skaarup: Hvad i alverden skulle forhindre politiet i at anholde unge maskerede personer, der står med brosten i hænderne parat til at knuse
en rude
Intet.
Uanset om personerne er maskerede eller ej, står de til at blive arresteret, hvis de er i gang med at lave hærværk.
Det har intet med maskering at gøre.
Det eneste, der kræves, er faktisk, at politiet er til stede, og det er noget af det, der har været galt med nogle af de episoder, bl.a. i begyndelsen af november, at politiet ikke tog de advarsler alvorligt, som de fik fra deres almindelige meddelelsessystem.
Derfor var de ikke til stede, da urolighederne begyndte, og kunne ikke skride ind, før det hele var godt i gang og var gået fuldstændig ud af kontrol. Men der er intet, der forhindrer politiet i at anholde folk, der er i gang med at knuse ruder eller lave andre ulovlige ting, uanset om de er maskerede eller ej, intet.
Peter Skaarup (DF), 2000-03-01:
Jamen det er ligesom lidt ørkesløst at diskutere med fru Elisabeth Arnold om det her, for hver gang når vi frem til, at politiet kan det hele, de kan bare gøre deres arbejde, og de laver en masse fejl, og de er dumme, og de kan ikke klare deres opgave.
Det er ligesom det, Det Radikale Venstre kommer med hver gang.
Og der må jeg så bare sige, at det jo er rigtigt nok, at politiet ikke altid kan være til stede.
Politiet kan jo ikke være over det hele hele tiden.
Og på Nørrebro var det jo sådan, at der var mange andre end politiet til stede.
Der var masser af mennesker, der bor på Nørrebrogade, der kunne se, hvad der foregik, og måske også kunne sige, hvem det var, men de vil ikke, de tør ikke, fordi de er bange for repressalier.
Og hvis det ikke er forstået af fru Elisabeth Arnold, så kan jeg ikke gøre noget ved det, men det er der altså mange mennesker der godt forstår.
Fru Elisabeth Arnold kan prøve at rende ud til nogle af de møder, vi bliver inviteret til som folketingsmedlemmer, prøve at læse nogle af aviserne, prøve at gå ud og snakke med befolkningen om det her.
De ved det udmærket godt, det er bare ikke trængt ind til Det Radikale Venstre endnu.
Det sker nok, det er sket med maskeforbuddet, måske sker
det også på det her område engang.