runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jens Løgstrup Madsen (V), 1997-11-19:
I Danmark har vi et meget kompliceret skattesystem, et skattesystem, som ofte efterlader skatteyderne i en meget vanskelig situation uden gode muligheder for at håndhæve deres rettigheder.
Venstre er på borgernes side.
Vi ønsker et enklere skattesystem, og vi ønsker at styrke retssikkerheden i det bestående skattesystem, som vi har.
Der er gode ting i det forslag, som skatteministeren på regeringens vegne her har lagt frem.
Fra Venstres side synes vi, at det kan være en god tanke, at vi samler klageadgangen. Der er mange gode ting i, at sidste administrative klageinstans er Landsskatteretten, men det afgørende er, hvordan og hvorledes de procedurer, der skal bruges i forhold til Landsskatteretten, bliver, og dér havde vi gerne set, at man fra regeringens side havde taget hensyn til bl.a. de indvendinger, der var kommet fra Dansk Advokatråd.
Så fra Venstres side vil vores endelige stillingtagen til lovforslaget afhænge af, hvordan og hvorledes udvalgsarbejdet falder ud.
Vi har også bemærket, at man i forbindelse med lovforslaget ønsker, at der systematisk skal indføres gebyrer for klager.
Gitte Seeberg (KF), 1997-11-19:
Men det ser ikke ud til, at det er tilfældet med det her forslag. Omlægningen af klagesystemet taler til den enkelte borgers fordel.
At lade Told og Skat gå ind og vejlede alle told- og skatteregioner direkte sikrer borgerne en ensartet behandling.
Vi har hermed forhåbentlig set det sidste tilfælde, hvor told- og skatteregionerne individuelt fortolker samme sag forskelligt.
Udskillelsen af behandlingen af borgernes klagesager fra Told og Skat til Landsskatteretten vil sikre den enkeltes retssikkerhed, da det ikke længere vil være Told og Skat, som skal behandle klagesager over egne afgørelser.
Landsskatteretten skal fremover behandle alle klagesager efter nedlæggelsen af Momsnævnet, Motornævnet og Ankenævnet for Bidrag til Arbejdsmarkedsfondene, hvilket også her vil sikre en mere ensartet behandling af sagerne efter gældende praksis fra én og samme uafhængige instans.
Det Konservative Folkeparti vurderer umiddelbart, at ovennævnte vil resultere i en større gennemskuelighed i behandlingen af de i forvejen utrolig komplicerede skatteregler.
Det vil tale til den enkelte borgers fordel samt forhåbentlig ligeledes øge kvaliteten af forvaltningen i sager på skatte-, told- og afgiftsområdet.
Grundtanken er forenkling og større gennemskuelighed, hvilket også er konservative holdninger.
Det Konservative Folkeparti vil derfor være positive over for forslaget.
Aage Frandsen (SF), 1997-11-19:
Da SF's ordfører, hr. Kristen Touborg, ikke kan være til stede, skal jeg fremlægge SF's synspunkter til dette lovforslag.
Vi mener også, at det er fornuftigt, at man gennemfører en ensartet klagestruktur på skatte- og afgiftsområdet.
Det er derfor også naturligt at bruge en allerede opbygget organisation, som Landsskatteretten råder over.
Selve forslaget er meget teknisk, men sådan som vi kan gennemskue det, er det et forslag, som vi kan tilslutte os.
SF håber imidlertid, at dette også gælder, når der skal rettes op på tidligere forkerte afgørelser.
Det sidste år har vist, at en en række afgørelser fra skattemyndighederne truffet under tidligere borgerlige regeringer ikke har været lovmedholdelige,
idet Højesteret har underkendt skattemyndighedernes praksis og fortolkning.
Selv om Højesteret har underkendt afgørelser, der er truffet for 5 til 10 år siden, vil skattemyndighederne imidlertid ikke give skatteydere mulighed for at få forholdet rettet, hvis der er tale om afgørelser, der er truffet for mere end 3 år siden.
Det fremgår af en række såkaldte genoptagelsescirkulærer, og en række SiD'ere har fået afslag på genoptagelse af gamle sager vedrørende fradrag i forbindelse med arbejde på Storebæltsbroen.
Det kan måske være rimeligt med en vis tidsfrist for at få ændret en forkert selvangivelse, som en skatteyder nu mener er forkert, men det virker helt uforståeligt og ud fra en retssikkerhedsmæssig betragtning stødende, at forkerte afgørelser fra skattemyndighederne, som skattemyndighederne nu altså også erkender er forkerte, ikke kan ændres, blot fordi der er tale om, at de er 3 år gamle.
Derfor vil vi gerne i forbindelse med udvalgsarbejdet se nærmere på, om man ikke på det punkt i højere grad kunne leve op til det, som vi synes ville være en større retssikkerhed på det her område.
Vi kan støtte lovforslaget, som det ligger, men vi ville gerne have nogle ting udbygget og præciseret.
Elisabeth Arnold (RV), 1997-11-19:
Det lovforslag, vi har til behandling her,
omfatter jo kun en flig af hele klagestrukturområdet, og det er i det væsentlige en forenkling, idet Momsnævnet, Motornævnet og Ankenævnet for Bidrag til Arbejdsmarkedsfondene nedlægges, og der derefter kan klages direkte til Landsskatteretten.
Det er et lovforslag, der i det væsentlige bygger på en arbejdsgruppes rapport og anbefalinger, og lovforslaget har været sendt til høring og er generelt blevet positivt modtaget.
Det er prisværdigt, at man prøver at forenkle, og at man prøver at forenkle både over for systemet selv og over for brugeren, så det bliver mere gennemskueligt.
Fra Det Radikale Venstres side kan vi tilslutte os forslaget.
Christian Mejdahl (V), 1997-11-19:
»Hvilke følger tror statsministeren, det vil få for eksporten af dansk svinekød, at statsministeren har skabt tvivl om produktionsmetoderne?«
Tove Fergo (V), 1997-11-19:
»Vil regeringen tage nogle initiativer, der kan løse det problem, at herberger og forsorgshjem ikke kan sende klienterne videre, fordi der mangler »bløde« udslusningsboliger?«
Poul Nyrup Rasmussen (S), 1997-11-19:
Jeg må måske starte med at sige, at jeg synes, vi har fået nævnt 2-3 nøgleord i dag.
Vi har fået nævnt pladsforhold, vi har fået nævnt spalterne, og vi har også fået omtalt halmen.
Det er selvfølgelig alt sammen noget, som fødevareministeren og justitsministeren arbejder med.
Det er sådan min umiddelbare tilkendegivelse, men jeg er som sagt sikker på, at fødevareministerens vil uddybe det.
Brian Mikkelsen (KF), 1997-11-19:
Statsministeren skøjtede meget let, hoverende og arrogant hen over det oprindelige spørgsmål fra hr. Per Stig Møller, og jeg sidder her som almindeligt folketingsmedlem og undrer mig over, at en statsminister kan svare på den måde.
Sagen er vel den, at der ikke er noget mere vigtigt for en statsminister og en regering, end at der er økonomi og penge til at videreudvikle det velfærdssamfund, vi har.
Man bliver ved med at argumentere for, at det går jo godt, og at kendsgerningerne er sådan og sådan.
I stedet for er kendsgerningen den, at vi har en statsgæld på 700-800 mia. kr., og at vi har en udlandsgæld på 240 mia. kr. Kendsgerningen er den, uanset den arrogance, som statsministeren desværre udviser, at vi hvert eneste år har oplevet, at erhvervslivet er blevet pålagt nye byrder og nye afgifter og nye skatter, og det er hvert eneste år.
Så er kendsgerningen rigtig nok den, at vores konkurrenceevne er god, og at lønningsomkostningerne er rimelige osv., men erhvervslivet bliver pålagt nye skatter og afgifter hvert eneste år, og det går altså den forkerte vej, hvis vi skal have løst nogle af problemerne og have reddet vores velfærdssamfund.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 1997-11-19:
Ja, sådan kan det gå.
Det er ikke hver dag, jeg møder mennesker så tæt på, som lever i en helt anden virkelighed end den, jeg lever i.
Det kan jeg kun beklage.
Jeg kan derimod bekræfte, at det er uomtvisteligt, og det må jeg understrege igen og igen, og der findes statistisk dokumentation for det, at erhvervslivet i Danmark er et af de bedst gående i hele Europa.
Det er også uomtvisteligt, at den offentlige gæld målt i forhold til alt det, vi producerer, procentvis er for nedadgående, og det er også uomtvisteligt, at der i år for første gang i mange, mange, mange år er overskud på de offentlige finanser.
Det synes jeg virkelig er vigtigt at holde fast i, hvis vi vel at mærke så også holder fast i den ansvarlige økonomiske politik, som er grundlaget for det alt
sammen, også for velfærdssamfundets fremtid
Hermed sluttede spørgsmålet.
Holger K. Nielsen (SF), 1997-11-19:
Jeg synes, statsministeren tidligere i dag havde nogle meget fornuftige betragtninger, hvor han sagde, at integrationspolitikken i forhold til flygtninge og indvandrere er langt det vigtigste spørgsmål at tage fat på, og at der også skal gives tilbud om arbejde, uddannelse osv.
Derfor forstår jeg heller ikke helt, hvorfor regeringen alligevel i sin politik på dette område satser på stramninger i udlændingelovgivningen, og at man har en illusion om, at der kan laves en human indvandrerpolitik sammen med højrefløjen her i Folketinget.
Mener regeringen ikke, at det er halsløs gerning at formå K og V til at gå med på en humanistisk politik på dette område, når man ved, at De Konservative og Venstre kører taktik, de kører fiskeri, de kører en linje, hvor de skal have vælgere på højrefløjen, og vil statsministeren så ikke drage den konsekvens at indlede realitetsforhandlinger med de partier, der har et helt klart humanistisk grundsyn i forhold til integrationspolitikken?
Poul Nyrup Rasmussen (S), 1997-11-19:
Når regeringen så har spillet ud, vil vi invitere Folketingets ansvarlige partier på dette område til en realitetsforhandling, og da er det ikke min hensigt på forhånd at udelukke partier.
Det er dermed også en bekræftelse af, at jeg meget gerne ser en meget bred forståelse - aftale, forlig - på dette område, som både omfatter hr. Holger K. Nielsens eget parti, Venstre, De Konservative og CD.
Det vil være vores bestræbelse.
Alle partier, som har det humanistiske grundsyn, som vi jo alle sammen siger, vi har, bør kunne være med til en klargørelse og en ekstra indsats for at få løst problemerne. Må jeg ikke også lægge til, at jeg faktisk godt kan forstå de bekymringer, som nogle dele af befolkningen har over de problemer, der ikke er løst tilstrækkeligt.
Jeg kan godt forstå, at vi har problemer i visse boligkvarterer i nogle af vores store byer, hvor der er et behov for en ekstra indsats for at få mennesker, der hedder noget andet eller ser anderledes ud, i arbejde, og et behov for at få mennesker ind i et uddannelsesforløb og for, at de får lært sproget godt nok, for det er jo ikke alene nødvendigt for disse mennesker med en anden etnisk baggrund end os, men også for os.
Derfor glæder jeg mig også over den tillægsaftale, der netop er indgået med Det Konservative Folkeparti og CD, når det gælder de ekstra bevillinger til politiet, og jeg ser frem til, at vi også tilsvarende, når justitsministeren færdiggør sit arbejde på dette felt, kan samles om en indsats, der tager fat på kriminalitetsproblemerne.
Tilbage til mit grundlæggende udgangspunkt: Humanismens langtidsholdbarhed er betinget af, at vi også på ordentlig måde løser de dagligdags problemer, der stadig væk ikke er løst tilstrækkeligt.
Det er det, vi tager fat på i næste runde af en i øvrigt effektiv indsats gennem årene på dette område.
Holger K. Nielsen (SF), 1997-11-19:
Jeg er fuldstændig enig i, at der er nogle dagligdags problemer, som skal løses, og det er det, jeg siger.
Det er jo det, denne debat bør koncentrere sig om.
Det er også derfor, jeg spørger statsministeren, om regeringen så ikke bør tage konsekvensen af det udgangspunkt og sige til sig selv: De krav om stramninger i udlændingelovgivningen, som De Konservative og Venstre kører frem med, har intet at gøre med de daglige problemer, der er betinget af mangel på uddannelse og mangel på job og også betinget af, at der skal stilles krav om en ordentlig danskundervisning.
Man skal lære dansk.
Ret og pligt, som vi siger.
Vi skal have koncentreret diskussionen på det felt, som hedder integrationsprocessen i det danske samfund, i stedet for at køre ud ad en tangent, hvor man af hensyn til en folkestemning skal lave stramninger her, stramninger der, stramninger, som man alligevel, når det kommer til stykket, ikke kan leve op til, og som heller ikke kan tilfredsstille De Konservative og Venstre.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 1997-11-19:
Hr. Holger K. Nielsen spurgte mig, om vi kan nøjes med det ene.
Jeg er enig i, og det har jeg allerede på regeringens vegne givet udtryk for i åbningstalen, at vi har brug for en stærkere indsats på integrationsområdet, som det hedder så fint, altså hele det arbejde, der går på, at mennesker i Danmark med en anden etnisk baggrund får en hurtigere indgang i det danske samfund.
Alle kommuner må være med til at løfte denne vigtige opgave.
Det går altså ikke, at f.eks. Gentofte Kommune eller Søllerød Kommune siger: Vi har ikke råd.
Det ville være uendelig godt at mærke, at også Det Konservative Folkeparti og Venstre var enige i, at vi nu må bære denne vigtige opgave i flok og bredt over hele landet.
Det andet, jeg vil sige til hr. Holger K. Nielsen, er, at vi også får brug for at stramme op på visse områder i udlændingelovgivningen, for der er eksempler på misbrug, som vi ikke bare stiltiende kan se på.
Det ser jeg som en naturlig forlængelse af det udmærkede arbejde, som hr. Thorkild Simonsens forgænger har udført gennem årene, så længe vi har haft ansvaret, og hvor der også er sket en række opstramninger.
Men der er stadig væk problemer, som vi arbejder med, og som vi må tage hånd om.
Helge Adam Møller (KF), 1997-11-19:
Statsministeren ville gerne have en holdningspræget debat.
Nu nævnte statsministeren for et øjeblik siden, at en række partier her i Folketinget har et humanistisk livssyn.
Det er jeg enig i, og det ved jeg selvfølgelig også at statsministeren har.
Men så vil jeg godt spørge: Er det nu eksempelvis særlig humanistisk, at vi i Danmark, når vi ved, at der er lidt over en million flygtninge fra Somalia, som i øjeblikket bor i nabostaterne Kenya og Etiopien under utrolig usle forhold, hvor de kun lige netop kan overleve, vælger at modtage 10.000 somaliere, som vi sådan set forgylder i forhold til den levestandard, som de normalt har, når vi nu ved, at hvis vi i stedet for at hjælpe 10.000 somaliere i Danmark, hvor de første 7.000 allerede har fået livsvarigt ophold, kunne hjælpe 15 gange så mange?
150.000 af dem, der i øjeblikket er ved at lide sultedøden, kunne vi hjælpe for de samme penge.
Jens Kirk (V), 1997-11-19:
»Vil statsministeren oplyse, hvilke svinestalde statsministeren refererer til, når statsministeren på et offentligt møde i Vestjylland den 24. oktober 1997 oplyser over for pressen, at statsministeren har besøgt nogle ejendomme, og om besøgene fandt sted i forbindelse med mødet den 24. oktober 1997, eller om de ligger 5 eller 10 år tilbage?«
Skriftlig begrundelse
I Venstre er vi naturligvis meget optaget af dyrenes velfærd, og hvem er ikke det, uanset om man bor på landet eller i byen.
Jeg er selv landmand og klar over, hvor meget der gøres i de enkelte landbrug for at forbedre tingene.
Vi landmænd
har undret os over, at statsministeren pludselig angriber os så voldsomt, samtidig med at en god og rigtig udvikling er i gang.
Når jeg spørger statsministeren om statsministerens egne besøg i svinestalde, skyldes det alene statsministerens egen påstand om, at hans pludselige interesse for sagen skyldes, at han har besøgt nogle af de store svineproducenter.
Derfor er det naturligvis af interesse at høre, om det er sandt, eller om statsministerens interesse bygger på eksempler fra tv-udsendelser, der jo ikke nødvendigvis alle er lige seriøse.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 1997-11-19:
Det er ikke nogen pludselig interesse, der er opstået.
Hvis hr. Jens Kirk havde fulgt mig igennem alle årene - det forlanger jeg ikke - men hvis hr. Jens Kirk havde fulgt min interesse igennem alle årene, ville hr. Jens Kirk vide, at det jo er en mangeårig interesse, jeg har haft og har for dansk landbrug.
Helt tilbage til tiden før jeg blev valgt til det danske Folketing, har jeg haft en dyb og stærk interesse
for landbrugets udvikling, og den har jeg fastholdt siden hen. Det gør selvfølgelig også, at jeg har gjort meget ud af at holde mig løbende orienteret om dansk landbrugs udvikling, og derfor må jeg sige, at den seneste udvikling, vi har set, desværre giver os anledning til at skulle stramme op nu. Kvælstofudledningen fra dansk landbrug til dansk grundvand, drikkevand og vore fjorde er for stor.
Brugen af pesticider er for stor; den skal ned og helst helt væk.
Brugen af vækstfremmere er også for omfangsrig; den skal ned og helst helt væk.
Hvad angår dyrevelfærden, tror jeg, hr. Jens Kirk godt ved, at den jo ikke alle steder - og det er det, jeg taler om
- er, som den bør være.
Vi kender stadig væk meget konkrete eksempler på, at dyrene i nogle af de store svineproducenters stalde lever deres aktive liv på spalter.
Jeg er også godt klar over, vil jeg sige til hr. Jens Kirk, at der er mønsterlandbrug, og at der er gjort gode fremskridt.
Men det er nu med det område som med industrien, som med boligbyggeriet og som med alle politiske interessefelter, at vi bestandig må anstrenge os for at gøre tingene endnu bedre.
Det er det, jeg taler om, og det er det, jeg har påpeget.
Hvis vi tager dyrevelfærden, påpeger Dyreetisk Råd i virkeligheden så sent som i 1993 meget klart, at der her er behov for en forstærket indsats.
På hele det felt, som er en meget vigtig, seriøs politisk diskussion, er spørgsmålet om, hvornår jeg personlig har besøgt en svineproducent jo ikke afgørende.
Jens Kirk (V), 1997-11-19:
Tak for svaret, som ikke er et svar.
Det ligner de breve, som jeg har modtaget i forvejen.
Derfor vil jeg gerne spørge igen.
Jeg kan forstå på statsministeren, at man bare kan sige, når man er på turné i landet, at man har været på besøg på en eller anden virksomhed, selv om det eventuelt skulle ligge mere end 10 år tilbage, ja, måske endda helt tilbage til juli 1984.
Man kan bare sige, at man har set forholdene, som de er, uanset om det er i landbruget eller i en anden industrivirksomhed.
Det kalder jeg ikke troværdigt.
Vi kunne også bruge et andet eksempel: Mener statsministeren, at det ville være troværdigt, hvis statsministeren i 1987 eller før har besøgt f.eks. Stålvalseværket i Frederiksværk eller cementfabrikkerne i Ålborg, så at påstå på et møde i Holstebro den 24. oktober i år, at han har set forholdene og ved, hvor meget der skal rettes, for at vi kan få gode arbejdsmiljøforhold?
Vil det være sandfærdigt at udtale sig på den måde?
Er det nok, at man kan sige, at man har været der for 10 år siden?
Det er spørgsmålet og ikke det andet.
Venstre går også meget ind for dyrevelfærd.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 1997-11-19:
Nu synes jeg altså, må jeg sige til hr. Jens Kirk, at vi igen bevæger os ud på et sidespor, for jeg kunne jo - hvis jeg nu skulle være polemisk, hvad der er mig meget imod - stille et modspørgsmål: Hvornår har hr. Jens Kirk sidst været i retsvæsenet, når Venstre udtaler sig om retsvæsenet?
Når Venstre har en så stor interesse for fængslernes indretning, kunne man jo spørge: Hvornår har Venstre sidst været der selv?
Det gør jeg ikke, for det, vi skal holde fast i, er, at det er de politiske problemer, vi skal diskutere, og jeg må sige om dansk landbrug, at det har problemer.
Jeg siger ikke, at de ikke kan løses, jeg siger heller ikke, at der ikke er sket fremskridt, men jeg siger, at kvælstofudledningen er for høj, jeg siger, at dyrevelfærden ikke alle steder er i orden, og jeg siger, at vækstfremmerforbruget og pesticidforbruget er for stort.
Det kan man ikke tale sig bort fra, og det skal vi gøre noget mere ved.
Vi kan jo se, at den vandmiljøplanvurdering, vi lige har fået, understreger om noget, at vi har brug for en stærkere indsats.
Jens Kirk (V), 1997-11-19:
Jeg må konstatere, at statsministeren igen snakker udenom.
Jeg har aldrig påstået, at jeg har været i fængsel eller har set et fængsel.
Venstres formand, hr. Uffe Ellemann-Jensen,
Men landets statsminister har påstået, at han har været ude og se nogle store svineproducenter, og hvis det ligger mere end 10 år tilbage, er det vel ikke hele sandheden.
Det er sådan set mit spørgsmål, og det er fortsat spørgsmålet.
Mener statsministeren, at det er en forespørgselsdebat, vi har om vækstfremmere og miljø, eller som jeg, at det er mig, der nu har ordet og stiller spørgsmål til statsministeren?
Hvis et besøg ligger mere end 10 år tilbage i tiden, er det så sandfærdigt, at man udtaler sig på det grundlag?
Niels Jørgen Langkilde (KF), 1997-11-19:
Jeg forstår på statsministerens udtalelser, at han er meget optaget af dyrevelfærd.
Det er Det Konservative Folkeparti også, og vi indgik i november 1995 en aftale med regeringen om at gøre noget ved den form for dyrevelfærd, der handler om de vilde dyr på havet, så de ikke skulle blive indsølet i olie.
Der er ikke sket noget; vi er stadig væk det værste sted i Nordeuropa.
Jeg vil høre, om det også er noget, statsministeren har tid til på et tidspunkt at beskæftige sig med, for Det Konservative Folkeparti er meget optaget af at få løst det problem.
Bent Hindrup Andersen (EL), 1997-11-19:
Jeg vil gerne sige, at jeg deler statsministerens opfattelse af industrialiseret svineproduktion.
Det gjorde også et meget stærkt indtryk på mig, da jeg besøgte en stald i 1986, og lige siden har jeg arbejdet på at lave et andet system.
Det er fuldstændig rigtigt, som statsministeren siger, at der ikke er ændret grundlæggende ved en fuldspaltet stald uden et eneste halmstrå.
Der er ikke ændret noget afgørende, når man sætter en so fra en bindestald over i en boks.
Der er ingen chance for naturlig adfærd af nogen slags.
Derfor sidder de indtryk meget tydeligt, og jeg vil da sige til statsministeren, at det er et meget forskønnet billede, når man ser en industrialiseret svineproduktion på tv, for man har ikke stanken, og man har ikke det respirable støv, som gør, at man stort set ville lukke de fleste svinestalde i dag, hvis man gik ind og målte, medens der arbejdes derinde.
Så jeg vil gerne spørge statsministeren: Synes statsministeren ikke, at det egentlig var rimeligt at prøve at vende debatten og høre den anden side af salen om, hvor meget de egentlig har set til en økologisk svineproduktion på halm på friland, hvor man kan se de optimale forhold.
Hvis det er, vil jeg meget gerne hjælpe statsministeren med at invitere f.eks. hr. Uffe Ellemann-Jensen til at se, hvordan det kan være, når der er optimale forhold for dyr, miljø og mennesker.
Kristen Touborg (SF), 1997-11-19:
Jeg skal blot spørge statsministeren, om det efter statsministerens opfattelse er gået fremad eller tilbage med dyrevelfærd siden 1984.
Pia Kjærsgaard (DF), 1997-11-19:
Jeg forstår godt danske landmænds berettigede vrede og irritation over statsministerens udtalelser, men jeg vil godt høre statsministeren, hvordan han egentlig har det med på sin sådan måske lidt klodsede facon at komme til fuldstændig at forplumre en debat om dyrevelfærd, som måske havde sin berettigelse.
Har statsministeren ikke en mærkelig fornemmelse ved også i den her debat at være kommet så galt af sted?
Poul Nyrup Rasmussen (S), 1997-11-19:
Jo, det kan jeg bekræfte, og jeg går også ud fra, at Folketingets Erhvervsudvalg arbejder intenst og seriøst med erhvervsministerens redegørelse.
Det er jo sandt, som fru Lissa Mathiasen forklarede det, at der er mange gode forslag til forenkling fra erhvervsministerens side, og der er også en række praktiske opgaver, når det gælder opfølgningen af de forenklinger, der allerede er iværksat.
Så jeg vil gerne bekræfte det.
Det er ikke et emne, der, når det kommer til stykket, er politisk grundlæggende uenighed om.
Det er et emne, hvor regeringen arbejder utrolig seriøst med sagen og prøver at gøre så mange fremskridt som overhovedet muligt, når det gælder forenkling og lettelse af de administrative byrder for de små og mellemstore virksomheder.
Lissa Mathiasen (S), 1997-11-19:
Mens jeg sad og lyttede til de spørgsmål, jeg hører hr. Per Stig Møller stille her i salen,
tænkte jeg egentlig, at det måtte bero på, at der var en dårlig kommunikation i den konservative gruppe, når man kunne stille det spørgsmål omkring lettelse af de administrative byrder og hvornår opfølgningen kom fra regeringens side.