runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Charlotte Fischer (RV), 2005-05-17:
Det drejer sig om forhandlingerne om en strukturreform.
Jeg må indrømme, at jeg er lidt forundret over de reaktioner, der er kommet fra regeringens side.
Vi må jo forstå, at regeringen mener, at oppositionen ikke har evne til at forhandle det her.
Ministeren har selv peget på, at han mener, at det er nogle fristile, der er kommet fra oppositionen, uden særlig præcise krav, og i dag har han skrevet i en mail, at det ikke er præcist defineret, hvad det egentlig er, oppositionen ønsker på det her område.
Jeg har selv været med til at skrive et brev til ministeren på sundhedsområdet, og der peger vi bl.a. på, at § 79, § 120 og § 209 skal ændres.
Jeg vil godt høre: Hvor meget mere præcis end det kan man være?
Vi har jo haft en meget, meget lang møderække med S og R op til Kristi himmelfart-ferien, hvor det jo kneb gevaldigt med at få de to partier, måske mere det store end det mindre oppositionsparti, til at præcisere, på hvilke vilkår man ville tage ansvar for de forskellige lovforslag, som Folketinget i øjeblikket behandler, i alt 50.
Det er jo sådan set baggrunden for, at jeg på det møde tilkendegav, at det ville være ønskeligt, hvis partierne nu præciserede deres ønsker til forandringer også ud fra en realistisk vurdering af, at den film om kommunalreformen, vi jo har set i fællesskab de mange gange, hvor S og R har været i lokalet og har forladt det igen, ikke er blevet spolet tilbage hver gang, man har forladt forhandlingslokalet, og derfor er der ikke langt til rulleteksterne.
Derfor bliver vi selvfølgelig forundrede over, at der afgår en klageskrivelse til statsministeren i torsdags, hvor man forsøger at sælge det hovedindtryk, at regeringen ikke vil være i dialog med de to partier.
Vi bliver jo så meget desto mere forundrede, når det er sådan, at der selv samme dag, nemlig torsdag, bliver indgået en aftale hos skatteministeren mellem V, K, O og S og R, hvor vi så om fredagen må konstatere, at man ikke er i stand til at bære den aftale igennem de to folketingsgrupper.
Så jeg er enig med fru Charlotte Fischer i, at der er grund til at være forundret, i særlig grad på vores side af bordet.
Jørn Dohrmann (DF), 2005-05-17:
Betyder det, at den forhandler, som var sendt over i forbindelse med vandmiljøplan III, var helt ude af trit med SF, siden man nu kan sige, at det altid har været et kerneområde at bidrage til både at løse miljøproblemer og samtidig stimulere beskæftigelsesvæksten?
Vi kan bare konstatere, at under vandmiljøplan III-forhandlingerne ville det forslag, som mange af oppositionspartierne, deriblandt SF, lagde frem, have kostet op mod 27.000 arbejdspladser.
Hvordan har man tænkt sig, at man så ville argumentere for, at man nu gerne vil bidrage til både vækst og beskæftigelse?
Derfor vil jeg godt spørge: Hvordan hænger politikken sammen i SF?
Jeg synes ikke, at der i hvert fald for mig er noget klart billede af, hvordan man vil løse de her problemer.
Eva Kjer Hansen (V), 2005-05-17:
Jeg mener, det har meget stor betydning, at lejeren betaler den husleje, der er rimelig, og derfor har vi jo også et huslejenævn, som man netop kan rejse sagerne i.
Jeg undrer mig såre over den mistillid, der bliver udvist fra Socialdemokratiets side i forhold til huslejenævnene og de afgørelser, der bliver truffet i huslejenævnene.
Men det forslag, som vi nu behandler, går jo netop ud på at styrke muligheden for at følge op på huslejenævnets endelige afgørelser og sikre, at det får konsekvens for de meget få private udlejere, der ikke måtte følge en huslejenævnsafgørelse.
Jeg er i øvrigt uenig i fru Lissa Mathiasens fremstilling, fordi det, at en sag er blevet afgjort i et huslejenævn i forbindelse med et aftaleforhold, behøver ikke at have nogen som helst betydning for et nye aftaleforhold, der indgås.
Der kan være nogle ting, der gør, at huslejen har ændret sig i forhold til den nye aftale.
Så det, der er interessant for den lejer, der indgår en ny huslejeaftale med den private udlejer, er, at der kan være nogle helt andre ting, der gør sig gældende i forhold til deres aftale.
Jeg må bare fastholde, at jeg undrer mig såre over Socialdemokratiets politiske linje her.
Nu kan jeg så forstå, at det er et af de ændringsforslag, som har meget stor betydning i forhold til de øvrige ændringsforslag, Socialdemokratiet har haft fremsat.
Igen må jeg bare sige: Det havde været mere passende, at vi havde debatteret det her under andenbehandlingen, for som bekendt er der et klart flertal her i Folketinget, der har afvist Socialdemokratiets ændringsforslag.
Hermed sluttede forhandlingen.
Afstemning
Lovforslaget vedtoges enstemmigt med 113 stemmer.
Lissa Mathiasen (S), 2005-05-17:
Når en lejer i huslejenævnet vinder en sag og udlejeren bliver pålagt at gøre dette og hint – det kan dreje sig om en huslejenedsættelse – og hvis den lejer fraflytter, så er udlejeren ikke forpligtet af den huslejenedsættelse mere.
Det vil sige, at den nye lejer, der flytter ind, intetanende kommer til at flytte ind i en lejlighed, hvor huslejen f.eks. er 1.000 kr. for høj.
Det vil sige, at den nye lejer med det, man har stemt ned fra regeringens side, rent faktisk er i den situation, at man først skal høre af andre, at der for resten var en afgørelse, og hvorfor betaler du så meget?
Vi synes, det havde været redeligt og ordentligt at sige, at den udlejer, der har fået pålagt en huslejenedsættelse, skal oplyse den nye lejer om det.
Hvad skal en ny lejer bruge det til?
Såmænd til at kunne forholde sig til, om man vil have den lejlighed eller ej: Vil jeg acceptere det her?
Hvad er det, jeg skal ind i af nye sager i huslejenævnet?
Er det for besværligt for mig?
Det er det, man har muligheden for, og derfor synes vi, det havde været rigtig godt at få det vedtaget.
Men jeg kan forstå, at ministeren ikke synes, at det er noget, der betyder så meget for en lejer, om man betaler lidt for meget i husleje, og om man skal have sagen kørt i huslejenævnet.
Pyt, det tager jo bare lidt ekstra tid.
Eva Kjer Hansen (V), 2005-05-17:
Jamen jeg kommenterer gerne endnu en gang Socialdemokratiets ændringsforslag gående på, at lejeren skal have oplyst, om udlejeren har haft nogle sager i huslejenævnet og dér er blevet pålagt at gennemføre nogle arbejder.
Ud over at det er en omkostning, der vil blive lagt på huslejen, så mangler jeg stadig væk svaret på, hvad det er, lejeren skal bruge den oplysning til.
Der er det da mere interessant for lejeren at have sikkerhed for, som man nu får med den nye lovgivning på området, at hvis udlejeren ikke følger op på det, kan det have den konsekvens, at vedkommende får frakendt retten til at drive udlejningsejendom.
Og det er jo det, der batter noget for lejeren.
Så må jeg bare sige til fru Lissa Mathiasen, at hverken Venstre eller Konservative, som jeg har forstået det, eller regeringen havde brug for at debattere Socialdemokratiets ændringsforslag under andenbehandlingen, for vi har hele vejen igennem været meget afklarede i forhold til, at de ændringsforslag var vi imod og kunne på ingen måde støtte, fordi vi ikke syntes, at der var nogle væsentlige argumenter, der talte for de pågældende ændringsforslag.
Tværtimod er det jo ændringsforslag, der vidner om, at Socialdemokratiet åbenbart har valgt at føre en voldsom kamp imod de private udlejere og i et og alt komme med meget detaljerede krav til, hvordan den virksomhed kan foregå, og i øvrigt typisk krav, som vil betyde nye, store omkostninger, der ikke kan andet end blive lagt på huslejen.
Så vi har ingen problemer i forhold til forslaget, og i øvrigt er der jo for længst blevet stemt om de ændringsforslag, Socialdemokratiet stillede, under andenbehandlingen, og de blev som bekendt stemt ned.
Lissa Mathiasen (S), 2005-05-17:
Det er jo godt, at vi tilsyneladende alle sammen kan glæde os, for jeg glæder mig over, at et flertal her i Folketinget har fået presset regeringen til at gøre det her, så vi har det lovforslag, der nu bliver vedtaget.
Det synes jeg er glædeligt, for regeringen ville jo ikke af egen drift.
Det andet, jeg synes er glædeligt,
er sådan set, at vi er enige om – og det må jeg formode at vi stadig væk er – at vi vil komme efter uefterrettelige udlejere.
Det er sådan set det, forslaget går ud på, og det håber jeg stadig væk vi er enige om, og det er egentlig i den sammenhæng, vi har stillet de her ændringsforslag.
Og jeg skal være den første til at ærgre mig over, at man ikke fra Venstres og Konservatives side havde lyst til at debattere det her ved andenbehandlingen.
Men jeg vil godt sige tak til ministeren for klart at afvise det udsagn, som fru Inge-Lene Ebdrup fra Venstre kom med.
Det er ikke et brud på retskraften, det ændringsforslag som vi har stillet, og som er nedstemt.
Det er en politisk beslutning, man har taget fra V’s og K’s og regeringens side, at man ikke ønsker, at lejere, der går ind i et nyt lejemål, skal have oplyst, hvad der ligger af nævnsafgørelser, dvs. have en viden om, hvorvidt huslejen f.eks. er blevet pålagt nedsat, eller om udlejer er blevet pålagt at ordne ting i lejligheden.
Det er det, man ikke ville have.
Det undrer mig lidt, at ministeren her kan sige: Jamen det her bliver jo vældig dyrt, for det bliver lagt på huslejen.
Ja, altså, hvis det er et spørgsmål om, at jeg som udlejer har mulighed for at kræve en tusse mere om måneden i husleje ved at lade være med at sige noget til den nye lejer, så kan man spørge: Hvem er det, der hiver i den lange ende her?
Det er udlejeren, og det er stadig væk og igen og igen lejeren, der bliver taberen.
Eva Kjer Hansen (V), 2005-05-17:
Jeg kan forstå, at Socialdemokratiets boligpolitik har udviklet sig til at være en voldsom jagt på private udlejere i et og alt.
Vi har for nylig her i salen behandlet et par beslutningsforslag fremsat af Socialdemokratiet, som også i den grad gik ud på nærmest at ligestille lejere, uanset hvilken boligform der var tale om, og i det hele taget i den grad skærpe kravene over for de private udlejere.
Jeg synes, det er relevant at spørge den socialdemokratiske ordfører: Hvad er egentlig sigtet med det?
For vi har jo i forbindelse med det her lovforslag oplevet Socialdemokratiet udvikle en enorm nidkærhed i forhold til at finde på forslag, hvor man yderligere kunne stramme reglerne over for de private udlejere.
Regeringens hensigt med det her lovforslag er at få skærpet reglerne omkring frakendelse af retten til udlejning, for at få taget fat på de forholdsvis få brodne kar, der er i branchen.
Der er nogle få, som ser stort på huslejenævnsafgørelser.
Intentionen med det her lovforslag er at få skærpet reglerne, så vi får alle private udlejere til at respektere de afgørelser, der bliver truffet, og det regelsæt, der er gældende.
Det, der så er interessant at følge, er jo Socialdemokratiets opfindsomhed, med henblik på hvad man yderligere kunne indføre af skærpelser, som f.eks. det, at når en aftale indgået mellem to parter bliver opløst og der kommer en ny aftale, nemlig med en ny lejer, skal den pågældende sag fortsætte.
Det er i total strid med det, vi kalder retskraften, og vil være et fundamentalt brud med det aftalesystem, den juridiske tilgang, der er til de aftaler, der bliver indgået mellem to parter, der så bliver forpligtet på aftalen.
Den kan jeg så forstå at Socialdemokratiet droppede, man bøjede sig måske for argumentationen om problemerne med retskraften, men man har så fundet på, at så skal enhver lejer oplyses om eventuelle sager, der kører i huslejenævnsregi, dvs. alle lejere, altså et generelt krav, og det vil være en voldsom fordyrelse og en udgift, som jo simpelt hen vil blive lagt på huslejen, i forhold til at lejerne skulle have en information, hvor man rettelig kan spørge: Hvad skal de overhovedet bruge den information til?
For det, der jo er afgørende for lejeren, er, at man kan rejse sagerne i huslejenævnet, og at man derefter er sikker på, når huslejenævnet har truffet en endelig afgørelse, at der så bliver fulgt op på den afgørelse.
Det er jo lige præcis det, vi sikrer med det her lovforslag for netop at komme de få udlejere til livs, som ser stort på aftalerne.
Så er der en række andre forslag, som jeg ikke vil komme ind på her, men som vi jo rettelig skulle have haft en debat om under andenbehandlingen, men hvor der jo overhovedet ikke var nogen kommentarer fra Socialdemokratiets side.
Og jeg har i øvrigt beredvilligt svaret på ethvert spørgsmål, der er blevet rejst i forbindelse med udvalgsbehandlingen.
Men jeg glæder mig over, at Socialdemokratiet så trods alt har besluttet sig for at bakke op om lovforslaget, som jo er en markant skærpelse i forhold til gældende regler på området.
Lissa Mathiasen (S), 2005-05-17:
Jamen de bemærkninger, der kom her fra fru Inge-Lene Ebdrup, viser jo sådan set, at vi burde have haft debatten ved anden behandling.
Det var jo debatten, der blev væk, fordi Venstre og Konservative ikke tog ordet ved andenbehandlingen.
Derfor syntes jeg, der var behov for at tage den her.
Men jeg vil sige, at behovet jo er endnu mere åbenbart, når vi nu hører, at fru Inge-Lene Ebdrup ikke har fattet, hvad ændringsforslagene gik ud på.
Ændringsforslaget om, at en lejer skal have lov til som ny lejer at blive oplyst om, hvad der ligger af nævnsafgørelser, er ikke et brud på retskraften, og det håber jeg ministeren vil komme herop og bekræfte.
For det er overhovedet ikke noget, der har den juridiske virkning, som der her bliver nævnt fra fru Inge-Lene Ebdrups side.
Så er det den nye lejers afgørelse, om man vil gå ind i lejemålet eller ej.
Lejeloven skal følges, det er det, den er lavet for.
Inge-Lene Ebdrup (V), 2005-05-17:
Det undrer mig meget, at Socialdemokraterne nu starter en debat, som rettelig burde høre hjemme under andenbehandlingen.
I forhold til at frakende administratorer, som administrerer udlejningsejendomme og ikke overholder reglerne, retten til det, vil jeg gøre opmærksom på, at når man indgår en lejeaftale som udlejer, så er udlejer den, som har skøde på ejendommen, den, der ejer ejendommen, den, der laver aftalen med lejeren, og derfor er det også den udlejer, som man skal ramme, hvis vedkommende ikke overholder reglerne.
Det er fuldstændig ude af trit med det, vi i øvrigt gør, når man sætter folk til at arbejde for sig, at vi nu her efter Socialdemokraternes ønske – hvis der var flertal for det – skulle kunne frakende folk en ret til at udføre deres erhverv, at være administrator.
I øvrigt må jeg også sige, at det er flotte ord, men det, at man vil ramme en administrator, er for mig at se også helt unødvendigt, for i det øjeblik man som administrator så groft tilsidesætter de forpligtelser, man har over for sin arbejdsgiver, nemlig udlejeren, er det mig en stor gåde, at man får lov til at beholde sit job.
Og jeg tror ikke, at man vil kunne finde et eneste eksempel på, at sådan noget er sket.
Det fører mig over til spørgsmålet om ét lejemål.
For at blive meget konkret kan vi jo tage nogle ganske almindelige danskere, der ejer en tofamiliesvilla, hvor de selv bebor den ene etage og udlejer den anden.
Der mener Socialdemokraterne, at de regler her, det store administrative netværk, der bliver sat i gang, også skal gælde dem, som udlejer en ejendom, der ligger i umiddelbar tilknytning til deres egen, en tofamiliesejendom f.eks.
Jeg har meget svært ved at se, at det i forhold til det administrative bøvl og det bureaukrati, vi indfører, overhovedet har nogen virkning, og det er heller ikke hensigten med loven.
Det, der er hensigten, er at hjælpe de lejere, som bor hos de udlejere, som ikke overholder reglerne.
Der skal man selvfølgelig også kunne indføre den konsekvens at frakende dem retten til at udleje.
Jeg mener, at det, vi ser fra Socialdemokraterne, er et slag i luften.
Vi laver en lov, der virker.
Vi laver en lov, som tager hånd om de ganske få udlejere, der ikke overholder reglerne, men vi skal også hele tiden passe på, at vi ikke bryder med de principper, vi i øvrigt har, bare fordi det lyder flot.
Det bringer mig så over til det sidste, nemlig det med retskraften.
Det, at man vil sende et påbud, som er blevet givet en udlejer i forbindelse med en lejeaftale – en retlig aftale, han har med en lejer – videre til den næste lejer, bryder med alle de principper, vi i øvrigt har, nemlig retskraften.
Jeg synes bare, at vi alle sammen skal glæde os over, at vi nu får taget hånd om de ganske få brodne kar, der er.
Vi har bl.a. fået mulighed for at tage hånd om dem, der udlejer enfamilieshuse – ingen nævnt, ingen glemt, men det kunne være Låsbyproblematikken og andre – og det synes jeg i det hele taget er noget, som vi skal glæde os meget over.
Så jeg er meget uforstående over for Socialdemokraternes kritik, og jeg synes, at det er et slag i luften og en lille smule søgt.
Kristian Jensen (V), 2005-05-17:
Jeg kan sige klart til hr. Frank Aaen, at vi ønsker, at selskaber skal betale den skat, de er pligtige til at betale i Danmark.
Vi ønsker ikke, at noget selskab skal smyge sig udenom, fordi de, der smyger sig udenom, er med til at bidrage til, at alle andre betaler en højere skat, end det ellers var nødvendigt.
Det synes vi er urimeligt.
Vi vil gerne være med til at sikre, at der bliver ved med at være fokus på det her område.
Det, jeg har sagt, er blot: Man skal være klar over, at eftersom Danmark har en selskabsskattesats, der er lavere end andre landes, er der også nogle, der forsøger at flytte overskuddet til Danmark i stedet for at være i de andre højere beskattede lande.
Det skal vi være klar over, for det nuancerer det meget ensidige billede, som hr. Frank Aaen forsøger at tegne, af, at der alene er tale om, at pengene går ud af landet.
Indimellem er der også tale om, at penge går ind i landet.
Uanset om det går den ene eller den anden vej,
synes jeg, det er forkert, hvis der er en forkert skattebetaling, og det er også det, vi forsøger fra ministeriets side at have fokus på, nemlig at sikre, at alle betaler den korrekte skat, hverken mere eller mindre.
Til hr. Frank Aaens ønske om at drøfte det her spørgsmål senere, vil jeg sige, at jeg er ret overbevist om, at Folketinget også i de kommende samlinger vil komme til at drøfte spørgsmål omkring transfer pricing.
Om ikke andet så er jeg sikker på, at hr. Frank Aaen vil give anledning til det.
Hermed sluttede forhandlingen.
Afstemning
Frank Aaen (EL), 2005-05-17:
Det skal så være mit sidste indlæg i den her runde.
Nu var vi jo lige ved at nå hen i retning af en fælles hensigtserklæring om, at de her selskaber skulle betale mere i skat, og så hører vi her til sidst den sædvanlige sang fra den tidligere skatteminister, eller vrøvl: minister for skattehuller, hr. Svend Erik Hovmand, som sagde: Jamen det kan jo gå den ene vej, og det kan gå den anden vej, og derfor er der ikke noget problem.
Og så hørte vi en gentagelse af den gamle sang, som jeg ikke kan anbefale ministeren at gentage.
Når jeg så kommer med et konkret tilbud og siger, at vi tager sagen op igen om et år, når det viser sig – hvad jeg er helt sikker på – at en lang række multinationale selskaber stadig væk ikke betaler skat, så siger ministeren: Det skal Folketinget ikke blande sig i.
Jamen hvad søren skal Folketinget da så blande sig i?
Hvis vi ser, at en lovgivning ikke virker, og hvis vi ser, at en lovgivning på trods af ministerens forsikringer her i dag stadig væk ikke virker, så er det da Folketingets pligt at tage sagen op.
Derfor vil jeg sige, at selv om ministeren åbenbart ikke bryder sig om det, så får vi om et år den samme debat en gang mere på baggrund af en ny liste over multinationale selskaber, der ikke betaler den skat, de skal.
Steen Gade (SF), 2005-05-17:
Jeg skal prøve at klargøre det også for hr. Jørn Dohrmann.
Sagen er jo, at vi i EU spilder utallige milliarder kroner og euro på en fuldstændig forfejlet landbrugspolitik.
Den koster os et forringet miljø, og den medfører, at vi båndlægger utallige midler, som kunne være investeret et helt andet sted.
Det vil sige, at hvis vi ikke gav disse enorme subsidier til landbruget, så havde vi færre miljøproblemer i landbruget.
Hvis hr. Dohrmann vil være med i sådan en udvikling, som samtidig skaber mere natur i Danmark – afskaffe disse midler; sørge for at bruge disse midler aktivt, f.eks. til at investere i fremtidens teknologier, som er helt anderledes end dem, vi kender i dag – så ville vi have plus, plus, plus og ikke det billede, som hr. Dohrmann har forsøgt at tegne.
Kristian Jensen (V), 2005-05-17:
Jeg mener, det ville være en klar indblanding i arbejdsdelingen mellem Folketinget og en styrelse som f.eks. Told og Skat, hvis vi fra Folketingets side skulle gå ind og vælge, hvilke selskaber der præcis skulle have kontrol eller præcis skulle have en skattebetaling.
Jeg mener ikke, vi skal gå ind den vej.
Må jeg ikke bare minde hr. Frank Aaen om, at den seneste vurdering fra Skatteministeriets side er, at usikkerheden om, hvor overskud eventuelt flyttes hen, er så stor, at man ikke kan afvise, at der faktisk, fordi Danmark i forhold til andre lande har en lav selskabsskat, i stedet for bliver flyttet overskud ind i Danmark fra andre lande.
Det betyder, at jo mere vi går ud og kontrollerer, jo mere skal vi være klar over, at vi også finder eksempler på, at nogle har flyttet overskud til Danmark, og at vi dermed kan komme til at skulle sende penge ud af statskassen.
Det synes jeg er i orden, for vi skal sørge for, at man betaler den rigtige skat, og at ingen selskaber snyder, men vi skal bare være klar over, at det går begge veje og ikke kun den ene vej, nemlig ud af landet, sådan som hr. Frank Aaen udlagde det.
Frank Aaen (EL), 2005-05-17:
Jo, men det er altså stadig væk sådan, at når man ikke engang tror så meget på sit eget lovforslag – tror på, at man får noget ud af kontrollen – at man tør sætte et provenu ind, så kan vi jo ikke tillægge det nogen stor værdi
Derfor vil jeg spørge ministeren: Hvis vi igen om et år er i stand til at fremlægge en lang liste over selskaber med milliardomsætning, som fortsat ikke betaler skat i Danmark, altså hvis vi ser om et år, at det her ikke har virket over for de selskaber, der i årevis ikke har betalt skat og stadig væk ikke betaler skat, er ministeren så indstillet på at vende tilbage til spørgsmålet?
Kristian Jensen (V), 2005-05-17:
Det her lovforslag vil selvfølgelig have en effekt.
Det vil have den effekt, at i stedet for at det er cirka halvdelen af de selskaber, der er pligtige til at levere en dokumentation, der gør, at vi effektivt kan kontrollere dem, der leverer, kommer vi op på stort set hundrede procent.
Jeg ser gerne, at målet bliver, at hundrede procent, alle selskaber, leverer den dokumentation, som vi kræver af dem, sådan at vi kan gennemføre en effektiv kontrol.
Derfor er det med til at styrke Told og Skats værktøjer.
Det er et meget vigtigt forslag, som jeg er glad for at et bredt flertal i Folketinget bakker op om.
Hvad angår transfer pricing generelt, så har regeringen jo hele vejen, siden vi tiltrådte, strammet op på kravene, strammet op på kontrollen, sikret, at de folk, vi satte til at kontrollere de store selskaber, var mere effektive og mere målrettede, ved at samle kontrollen af de her selskaber i færre centre, sådan at vi får specialister, der er mere effektive.
Det har også ført til, at vi rejser flere sager.
Så vi styrker kontrollen, for vi vil ikke have, at nogen smyger sig udenom på grund af dårlig kontrol eller dårlige regler.
Alle skal betale den rigtige skat, hverken mere eller mindre.