runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-10-09:
Hr. Keld Albrechtsens spørgsmål synes at bygge på den forudsætning, at Nicetraktaten skulle rykke ved EU-Traktatens respekt for den irske neutralitet.
Der er jeg fuldstændig uenig med hr. Keld Albrechtsen. Juridisk ændrer Nicetraktaten intet i forhold til den irske neutralitet, ligesom den ikke pålægger Irland eller nogen anden medlemsstat at deltage med styrker i militære operationer mod landets ønske, og det er bare disse forhold, der bliver bekræftet af de to erklæringer fra topmødet i Sevilla.
Igen må jeg konstatere, at der hverken er hoved eller hale på hr. Keld Albrechtsens fremstilling, for hr. Keld Albrechtsen fremstiller det, som om Nicetraktaten på nogen som helst måde rokker ved Irlands neutralitet eller noget andet lands status.
Det gør den ikke.
Det er stadig væk sådan, når det gælder den fælles forsvarspolitik i EU, at det er det enkelte
land, der selv beslutter, om landet vil deltage, f.eks. stille tropper til rådighed for det udrykningshold, der bygges op inden for rammerne af den fælles forsvarspolitik.
Det bestemmer det enkelte land selv, og der er ikke tale om, at EU skal drage i krig.
Der er tale om, at dette udrykningshold kan bruges til fredsskabende og fredsbevarende aktioner.
Derfor er hele forudsætningen for hr. Keld Albrechtsens spørgsmål falsk, og derfor bliver hr. Keld Albrechtsens konklusioner også forkerte.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-10-09:
Jamen så vil jeg gerne sige tak for svaret, som jeg et langt stykke ad vejen er godt tilfreds med, vil jeg gerne sige.
Det forbløffer måske statsministeren lidt, at jeg siger det.
Men statsministeren bekræfter jo i virkeligheden, at Sevillaerklæringen ikke ændrer noget. Det betyder jo altså også, at når man fra den irske regerings side forsøger at give den irske befolkning det indtryk, at Sevillaerklæringen yder en beskyttelse til det irske folk og sikrer den irske neutralitet, så har det ikke noget på sig.
Det gør den ikke, for den ændrer ingenting.
Den del af svaret er jeg tilfreds med.
Men så siger statsministeren, at der ikke er noget, der krænker staternes neutralitet, hvis de ønsker at opretholde den.
Der vil jeg godt spørge statsministeren: Hvis EU beslutter at gennemføre en krigshandling over for en anden part og der ikke er mandat fra FN's Sikkerhedsråd til en sådan krig, så er Unionen jo i krig, så er Unionen ikke neutral, og så er Irland det heller ikke.
Det vil jeg bare gerne bede statsministeren bekræfte, for sådan er reglerne om neutralitet jo.
Man kan ikke både føre krig og være neutral.
Det håber jeg statsministeren kan bekræfte.
Jeg er glad for at høre, at der ikke eksisterer den særlige plan B, som har været omtalt i forskellige medier, som altså går ud på at tage indholdet af Nicetraktaten og så bare flytte det ind i en ny traktat, som så vedtages uden om en folkeafstemning i Irland.
Jeg er glad, hvis det skal forstås sådan, at sådan en plan har statsministeren ikke.
Men det, jeg til gengæld ikke kan forstå, er, at statsministeren ikke bare kan bekræfte, hvilket jo er en notorisk kendsgerning, at hvis traktaten endnu en gang falder ved en folkeafstemning, kan den ikke vedtages i Irland, og så eksisterer den ikke mere. Ville det så ikke være klogt, at man så fra formandskabets side havde nogle overvejelser om, hvordan vi så kommer videre, f.eks. ved at stille forslag om, at de små lande skal have rimelige stemmevægte i stedet for det, der blev aftalt i Nice, og som jo kan være en af årsagerne, hvis det bliver et nej i Irland?
Søren Søndergaard (EL), 2002-10-10:
Nu er det jo ikke helt unaturligt, at ting, der i en periode er midlertidige, senere kan blive permanente.
Sådan er der jo mange ting, der er.
Der kan være noget, man prøver af i en periode, og så får det lov til at blive permanent.
Eller skal man altid kunne sendes tilbage?
For hvorfor så kun nævne bosnierne i denne her sammenhæng?
Der er jo også ungarnflygtningene fra 1956.
Der er jo fine forhold i Ungarn.
Der ville ikke være noget problem i at sende folk tilbage til Ungarn.
Så hvorfor ikke også nævne dem? Så vil jeg sige til hr. Søren Krarup: Det lød, som om hr. Søren Krarup fremstillede jugoslaverloven som et eller andet, man gav flygtningene.
Det er jo en fuldstændig forkert ting.
Jugoslaverloven var noget, man fratog flygtningene.
For ifølge Genèvekonventionen, som Danmark har tiltrådt - uanset om man kan lide det eller ej - er det sådan, at Danmark har en forpligtelse til at asylsagsbehandle flygtninge, der kommer til Danmark og beder om asyl.
Og det, man gjorde med jugoslaverloven, var, at man nægtede flygtningene den ret til at få deres asylsag behandlet.
Det var noget, man tog fra dem, der kom til Danmark og søgte om asyl.
Det var ikke noget, man gav dem.
Søren Krarup (DF), 2002-10-10:
Dette lovforslag er indlysende.
Når der ikke længere er krig i Bosnien-Hercegovina, skal naturligvis en lov, der bygger på krigshandlinger i Bosnien-Hercegovina, ophæves.
Men når det er sagt, vil jeg også sige, at en naturlig konsekvens af at udstede midlertidig opholdstilladelse under særlige omstændigheder selvsagt er, at når disse særlige omstændigheder er ophørt med at bestå, skal den midlertidige opholdstilladelse inddrages og de pågældende sendes hjem.
Midlertidig betyder faktisk midlertidig.
Og de, der fik asyl for en tid på grund af disse forudsætninger, skal rejse tilbage til deres eget land og hjælpe med at bygge det op igen.
Alt for ofte bliver ikke blot sproget radbrækket, men også den danske befolkning bedraget.
Alt for ofte brugte magthaverne begrebet midlertidigt ophold til at liste noget igennem, der ikke ville have kunnet passere, hvis man havde sagt »permanent ophold«.
Jeg mener at kunne erindre flere tilfælde af samme listige taktik, hvor befolkningens modstand søgtes afvæbnet ved hjælp af dette sproglige og faktiske bedrag.
Midlertidigt ophold skal betyde midlertidigt, ikke permanent, svarende til, at en flygtning ikke er indvandrer, men er en person, der på grund af livsfare i sit hjemland har brug for asyl og sikkerhed, men som skal vende tilbage til hjemlandet, når der på ny er fred.
Igen er der også tale om et sprogligt bedrag, når man f.eks. vil »integrere« flygtninge.
Flygtninge skal naturligvis ikke integreres, men have tryghed, indtil de atter kan komme hjem.
Danske flygtninge i Sverige under Anden Verdenskrig blev ikke integreret i Sverige, de blev ikke svenskere, men rejste selvsagt tilbage til Danmark efter den 5. maj 1945.
Sådan er det at være flygtning.
Sådan er det at tage midlertidigt ophold.
Og sådan skal også de jugoslaver behandles, som fik midlertidigt ophold dengang, men som nu har et fædreland, hvor der er fred, og i hvilket der tilmed er brug for deres bidrag til at genopbygge landet.
Jeg vil anbefale læsning af Henrik Havreheds doktordisputats om de tyske flygtninge i Danmark 1945-49.
Dengang var der ingen Dansk Flygtningehjælp, som indsamlede flygtninge, men dengang var der en dansk flygtningeadministration under Johannes Kærbøls nøgterne og effektive ledelse, som tog sig omhyggeligt af de 250.000 tyske flygtninge, men som sendte dem alle hjem, så at den sidste forlod Danmark den 15. februar 1949.
Hjemsendelse -
det kaldes repatriering.
Flygtninge, der har haft midlertidigt ophold, skal repatrieres.
Vi støtter lovforslaget, idet vi beder regeringen drage omsorg for, at denne konsekvens af jugoslaverlovens ophævelse bliver draget.
Bertel Haarder (V), 2002-10-10:
Jeg vil gerne bekræfte over for hr. Kamal Qureshi, at det vil være en ulykke, hvis diskrimination eller tendenser til diskrimination forhindrer, at integrationsloven med de ændringer, der nu forhåbentlig vedtages, kan virke.
Det har vi en fælles interesse i at undgå.
Hvis de ikke kan blive enige, ja, så kan man jo altid løse problemet på samme måde, som hvis en udlænding finder et job i en anden kommune, så kan den modtagende kommune jo blot få færre flygtninge det næstfølgende år.
Og den kommune, hvor vedkommende flytter fra, kan så få én ekstra det næste år.
Så i kraft af denne årlige forhandling og tildeling af kvoter er det jo meget nemt at opveje det problem, der opstår, hvis en kommune synes, at nu kommer der for mange. Der er i øvrigt adskillige kommuner, som i år har fået besked på, at de slet ikke skal have nogle, fordi de på anden måde allerede har opfyldt deres forpligtelse.
Det skyldes bl.a. ofte, at der har været større familier knyttet til de flygtninge, man har taget, end man havde regnet med.
Jeg beklager, hvis høringsnotatet blev sendt for sent frem - det blev sendt i fredags.
De senest indkomne høringssvar er eftersendt i går, så de er her, men det kunne godt have været før.
Jeg vil lige gøre opmærksom på, at til gengæld har vi altså ydet den service at fremsende kommenterede høringssvar.
Jeg synes, det må være vigtigt for Folketingets behandling af sagen, at man får, hvad DA siger,
hvad Dansk Flygtningehjælp siger osv., og så får man også ministeriets forklaring på, hvorfor man har gjort, som man har gjort.
Det synes jeg er en god service.
For eksempel forudsættes det, at de gældende krav til undervisningens indhold, tilrettelæggelse og kvalitetssikring også skal gælde for de nye udbydere.
Og hvis vi skal have større fleksibilitet med hensyn til danskundervisning, bliver vi altså også nødt til at fravige kravene om et fuldt udstyret sprogcenter for hver eneste udlænding, der skal undervises.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2002-10-10:
De, der har siddet i Folketinget tilstrækkelig længe, kan huske, hvordan man i flere omgange har givet særligt opholdsgrundlag for de ulykkelige ofre for den ulykkelige krig i Jugoslavien. Det er derfor glædeligt, at vi nu kan ophæve loven, fordi der ikke mere er behov for den. Jeg vil også sende en venlig hilsen til Dansk Flygtningehjælp, som har modtaget forslaget og kommenteret det meget positivt i sit høringssvar ud fra de bemærkninger, der er tilkendegivet i forslaget. Skulle der vise sig at være et helt enkeltstående, uforudsigeligt tilfælde, er der andre regler i den nugældende udlændingelov, der kan danne grundlag for ophold.
Med disse bemærkninger på Venstres vegne skal jeg meddele, at vi tilslutter os forslaget.
Kamal Qureshi (SF), 2002-10-10:
Jeg lovede at komme med en bemærkning om det herfra og sige, at næste gang vil vi prøve at få udskudt førstebehandlingen, indtil vi når at få høringssvarene, så vi har mulighed for at læse dem.
Det er bare sagt for god ordens skyld.
I forhold til boligvisitering vil jeg gerne spørge ministeren: Hvis det nu er muligt at finde en bolig et andet sted, og man ikke kan finde en bolig i den kommune, man nu er visiteret til, åbner det også op for, at man vil kunne flytte efter bolig og også efter uddannelse? Så mangler jeg bare lige en tilkendegivelse fra ministeren af, at ministeren også vil være optaget af at sikre, at den diskrimination ikke er en hindring for nogle af de her gode forslag, som ministeren har sat i værk.
Karen J. Klint (S), 2002-10-10:
Indledningsvis vil jeg gerne kvittere for, at det ret tydeligt af bemærkningerne til lovforslaget fremgår, at ingen flygtninge fra Bosnien-Hercegovina, som fortsat har et særligt beskyttelsesbehov, vil komme i klemme, selv om den særlige jugoslaverlov ophæves, idet regeringen vedstår sine løfter om, at der fortsat kan gives opholdstilladelse ud fra et humanitært beskyttelsesbehov.
For selv om der ikke længere foregår krigshandlinger eller lignende uroligheder i Bosnien-Hercegovina, er der god grund til fortsat at bekymre sig om de personer, der er flygtet fra etnisk udrensning, især i den serbisk kontrollerede del af Bosnien, idet de i en række tilfælde bliver henvist til at søge beskyttelse i den regeringskontrollerede del af Bosnien, uanset at de ingen tilknytning har til denne landsdel.
At nogen fortsat har et særligt beskyttelsesbehov bekræftes direkte af, at der er givet ophold til 109 personer fra området i årets første 7 måneder.
Fra ministerens høringssvar, dateret den 4. oktober 2002, vil jeg derfor gerne fremhæve ministerens tilsagn om, at der i fremtidens afgørelser vil blive lagt vægt på UNHCR's tilkendegivelser af, at visse grupper fortsat har et beskyttelsesbehov, og også, at ministeren er positiv i forhold til Dansk Flygtningehjælps udsagn.
Der har ministeren en længere redegørelse af forskellige paragraffer, som jeg også læser som et tilsagn med hensyn til den retssikkerhed, der skal være i forhold til de mennesker, som er særligt i klemme, ikke alene for så vidt angår forholdene i dag, men også når loven ophæves.
Desuden gentager ministeren videre i sine bemærkninger, at der efter ansøgning kan meddeles humanitær opholdstilladelse til en udlænding, der uden for asylområdet befinder sig i en sådan situation, at væsentlige og afgørende hensyn taler for, at man skal imødekomme ansøgningen.
Endelig kan der efter ansøgning gives opholdstilladelse til en udlænding, hvis ganske særlige grunde taler for det - også efter en anden paragraf.
Så der er flere paragraffer, som nævnes i ministerens store redegørelse, og det ser jeg som et positivt tilsagn om, at der arbejdes med den retssikkerhed, som vi jo alle sammen ønsker der skal være på området, og også den fleksibilitet, så ikke enkeltpersoner kommer i klemme.
Der er således fra de danske myndigheder fortsat tilsagn om at vise særlige hensyn til personer, der har været udsat for særlig traumatiserende overgreb i hjemlandet, også hvis de er i fortsat behandling her i Danmark.
Der kan også være tale om andre personer, f.eks. ældre eller enlige kvinder med børn.
Det kan også være mennesker, som er selvmordstruede eller lider af en behandlingskrævende sygdom og modtager behandling her i landet.
Den socialdemokratiske gruppe ser derfor som udgangspunkt positivt på lovforslaget, og vi går konstruktivt ind i udvalgsarbejdet.
Men da nogle af høringssvarene først kom lidt sent i går, skal vi lige gennemgå dem lidt mere grundigt for at se, om vi nu er dækket ind med de citater, jeg er kommet med her.
Men som udgangspunkt er vi positive.
Elisabeth Arnold (RV), 2002-10-10:
Jeg vil også i min ordførertale på et senere tidspunkt komme ind på, hvad baggrunden var for, at vi overhovedet vedtog jugoslaverloven.
Jeg er stort set enig med den beskrivelse, som hr. Søren Søndergaard netop kom med.
Men det var begrebet midlertidighed, jeg gerne ville spørge hr. Søren Krarup lidt om.
Jeg kan forstå, at hr. Søren Krarup sammen med sit parti har stemt for regeringens nye udlændingelov, hvor der er en 7-års-grænse for, hvornår man går fra midlertidigt til permanent ophold.
Og det må jo betyde, at Dansk Folkeparti mener, at 7 år er grænsen for, hvor længe man kan lade midlertidigheden vare.
Eller er der noget, jeg har misforstået?
Søren Krarup (DF), 2002-10-10:
Problemet er jo meget enkelt.
Midlertidig betyder midlertidig.
Når man inviterer flygtninge ind i Danmark på et midlertidigt ophold, ligger det i sagens natur, at hvis dette ophold skal ændres til permanent, må der en ny lovgivning til.
Det er så enkelt, så sprogligt, så logisk, at der overhovedet ingen grund er til at spørge om det.
Og det er det svar, der skal gives.
Hvis disse flygtninge fra Bosnien-Hercegovina på midlertidigt ophold skulle have permanent ophold, skulle det kræve en ny lovgivning.
Og jeg siger, at jeg har en meget stærk mistanke om, at når man bevidst siger midlertidigt ophold, så er det, fordi man på den måde vil afvæbne befolkningens berettigede protest.
Det, der skete i 1956, vil jeg sige til hr. Søren
Søndergaard,
var jo ikke, at man dermed gav ungarske flygtninge midlertidigt ophold.
De fik ophold her i landet.
Situationen var jo en helt anden.
Der var heller ikke nogen Dansk Flygtningehjælp, som skulle søge at hente dem ind.
Den blev først stiftet i anledning af 1956.
Men det var altså en ganske anden situation.
I dag må man sige, at midlertidigt ophold, når det ændres til permanent, skal betyde, at man virkelig får en lovgivning, der siger sandheden.
Dermed mener jeg egentlig også, jeg har svaret fru Karen J. Klint.
Jeg synes, det er udmærket at bruge dansebilleder, selv om jeg ikke er nogen stor danser.
Jeg ville meget gerne have, at ministeren ville danse efter min pibe, for det ville blive en meget mere reel lovgivning.
Elisabeth Arnold (RV), 2002-10-10:
Jamen det er jo netop det, der ligger i den udlændingelov, som Dansk Folkeparti har stemt for, at såfremt de forhold, der gav anledning til opholdstilladelsen i første omgang, efter 7 år stadig væk er til stede, fortsætter opholdstilladelsen permanent.
Og efter 7 år er der ikke flere bedømmelser.
Så vil jeg gerne spørge, om det er det, hr. Søren Krarup mener med, at midlertidigt er midlertidigt, for jeg må forstå det sådan, at 7 år er den maksimale grænse for midlertidighed.
For hr. Søren Krarup har selv stemt for en lov, der definerer det således.
Søren Søndergaard (EL), 2002-10-10:
Jamen hele problemet med bosnierne fra 1992 og frem var jo, at de i modsætning til andre grupper, som kom tidligere, af det danske Folketing blev frataget retten til at søge asyl.
Det danske Folketing vedtog simpelt hen en lov, hvor man sagde: I må ikke søge asyl i Danmark.
Den vedtog man med stort flertal efter et forslag fra den konservative justitsminister.
Vi stemte ikke for loven, men det gjorde de nuværende regeringspartier og Socialdemokratiet.
I første omgang fra 1992 til 1994 vedtog man: I må ikke søge asyl.
Og da man ikke havde fået dem smidt ud i 1994, vedtog man en forlængelse fra 1994 til 1995 og sagde: I må stadig ikke søge asyl.
Det var et efter min mening groft overgreb på disse menneskers muligheder for at få en asylsagsbehandling.
Og først efter 3 år sagde man så: Nu kan vi give mulighed for at søge asyl. Så grunden til, at der blev indføjet hele det her med midlertidighed osv., var, at man fratog flygtningene rettigheder, ikke at man gav dem rettigheder.
Søren Krarup (DF), 2002-10-10:
Der kan godt være noget rigtigt i det, hr. Søren Søndergaard siger, for idet man afskærer dem fra den normale asylprocedure, tager man jo for så vidt en ret fra dem.
Men det var altså det, man gjorde ved at give dem midlertidig opholdstilladelse.
Men hvis der skal være nogen redelighed i tingene, må det gælde, at der for dem, der er kommet ind under midlertidig opholdstilladelse - hvis de bliver her, hvis de skal have lov til at søge permanent opholdstilladelse - skal en lovændring til for det grundlag, de er her på.
Det andet er uredeligt.
Det er fuldstændig rigtigt, at man kan søge asyl, og at der er 7 års ophold, før man får permanent opholdstilladelse.
Men stadig væk gælder det, at en midlertidig opholdstilladelse ikke kan ændres til en permanent, uden at der også sker en ændring af de betingelser, de er kommet ind under, og det vil sige en ny lov.
Elisabeth Arnold (RV), 2002-10-10:
Vi må altså konstatere, at hr. Søren Krarup og hans parti har stemt for en lov, han selv betegner som uredelig.
Det er nemlig præcis det modsatte af det, hr. Søren Krarup netop sagde: Der skal ikke indtræde en forandring efter 7 år.
Hvis der ikke indtræder nogen forandring efter 7 år, er de betingelser, der gjorde asylet berettiget i første omgang, jo stadig væk til stede, og så overgår tilstanden fra at være en midlertidig opholdstilladelse til at være en permanent opholdstilladelse.
Sådan er den lov, hr. Søren Krarup har stemt for.
Søren Krarup (DF), 2002-10-10:
Det er jo simpelt hen fru Elisabeth Arnold, der begår, vil jeg sige, den tanketorsk at sætte lighedstegn mellem midlertidige og normale flygtninge.
Dermed kan man ikke uden videre sidestille dem med dem, der normalt får opholdstilladelse, når de har været her i 7 år.
Jeg ser, at fru Elisabeth Arnold ser stærkt forbitret ud, men det er logik for folketingsmedlemmer.
Karen J. Klint (S), 2002-10-10:
Det er ikke, fordi vi ikke når langt omkring her i eftermiddagens debat, men jeg synes alligevel, at den tale, vi fik nu fra hr. Søren Krarup, var pænt stærk, ikke mindst med påstande om, at man bedrager den danske befolkning.
Derfor vil jeg gerne spørge hr. Søren Krarup, om han med den tale, han kom med, faktisk påstår, at ministeren bedrager den danske befolkning ved at have indskrevet de mange særhensyn, der skal være for at opfylde konventionerne og dermed også kunne give mulighed for humanitær opholdstilladelse.
Sagt på en lidt anden måde og lidt mere folkeligt, sådan som hr. Søren Krarup jo har brugt det tidligere på dagen, er det ikke, fordi jeg ønsker at byde hr. Søren Krarup op til dans, men er det sådan, at hr. Søren Krarup gerne ser, at ministeren alene danser efter hr. Søren Krarups pipe?
Irene Simonsen (V), 2002-10-10:
Det er underligt her at skulle høre hr. Søren Søndergaards store bekymring omkring sprogundervisningen.
Hvis hr. Søren Søndergaard virkelig har fulgt med i de senere år, vil han jo have set talrige eksempler på, at vi har flygtninge og indvandrere, der har gået på sprogkurser i 3-4 år stort set uden at kunne et ord på dansk.
Jamen kan det ikke kun gå i én retning?
Det handler om, at det her skal gøres bedre, og det at få flere forskelligartede tilbud ind og mere individuel undervisning for den enkelte indvandrer og flygtning på deres niveau vil da kun løfte dem sprogmæssigt.
Kamal Qureshi (SF), 2002-10-10:
Det var noget af en irettesættelse, jeg fik fra hr. Søren Søndergaard.
Det må jeg rette mig efter og sige til hr. Søren Krarup,
at hvis hr. Søren Krarup vil med mig ud en lørdag aften på en salsabar i København og danse salsa, så vil jeg præsentere hr. Søren Krarup for mange smukke piger med mange forskellige etniske baggrunde.
Det er åbent tilbud: Vi kan gå ud en lørdag aften, og så vil jeg præsentere hr. Søren Krarup for mange.
Jeg ved ikke, hvordan de modtager hr. Søren Krarup,
det kan jeg ikke garantere for, men jeg vil gerne præsentere dem for hr. Søren Krarup.
Jeg vil så sige til fru Marianne Pedersen, at jeg jo startede med at sige, at jeg syntes, det her forslag lagde op til øget fleksibilitet på en række områder.
Det gjorde jeg rent faktisk.
Jeg sagde også, at vi værdsætter, at det her forslag lægger op til øget fleksibilitet.
Det, jeg anførte i forhold til de problemstillinger, vi har oplevet tidligere, er, at hvis dispensationsregler eksisterer og de fungerer, så er det fint nok.
Vi vil bare sikre os, at de gør det, sådan at der ikke er flygtninge, som bliver lukket inde i nogle kommuner, hvor deres mulighed for at få arbejde, uddannelse eller andet eksisterer på den anden side af kommunegrænsen.
Hvis ikke der er nogen problemer af den karakter og det er ligetil at få den dispensation, som fru Marianne Pedersen taler om, så er det fint; så har jeg det fint med det.
Det er udmærket for mig.
Else Theill Sørensen (KF), 2002-10-10:
Forholdene i det tidligere Jugoslavien er nu sådan, at der ikke mere er behov for, at personer derfra skal indtage en særstilling.
Det er utrolig glædeligt, og jeg tror, at jeg vil nøjes med at konstatere det og sige, at Det Konservative Folkeparti kan tilslutte sig ophævelsen af jugoslaverloven.
Der er faldet mange ord i denne her debat om en enkel ophævelse af en lov, der ikke mere er behov for.
Søren Krarup (DF), 2002-10-10:
Jeg takker for det smukke tilbud om at blive inviteret med på diskotek.
Men det, jeg faktisk ville spørge hr. Kamal Qureshi om, var jo netop de kvinder, som hr. Søren Søndergaard fuldstændig rigtigt gør opmærksom på er muslimer.
For jeg synes i denne tale om moddiskrimination, antidiskrimination, at det jo altså er ganske tankevækkende, at der er en ganske bestemt del af dem, der kommer her til landet, som ikke vil kende til de danske regler og ikke vil rette sig efter de danske skikke, og jeg synes jo nok, man må have lov til lige at bemærke over for al den snak om lighed og ligestilling, at der altså er nogle, der ikke vil være lige med os andre.
Jeg vil stadig væk spørge, og hvis hr. Kamal Qureshi har mulighed for at høre det, kan han måske svare: Har jeg mulighed for at møde muslimske kvinder på et diskotek?