runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Marianne Pedersen (V), 2004-05-05:
Jeg ser meget positivt på, at man får udviklet og udarbejdet den allerallerbedste model i forhold til en regional udvikling.
Det er helt klart.
Jeg vil så også lige sige om selve denne udvikling, at hvorvidt den skal komme ovenfra fra et amt eller fra en større region eller skal komme nedefra fra den enkelte kommune, fra den enkelte erhvervsudvikling, mener jeg skal diskuteres.
Jeg mener, at det typisk er et område, der skal diskuteres i de forhandlinger, der skal ligge fremover.
Der er lagt op til en model her, som jeg for øvrigt synes er ganske glimrende.
Den kan selvfølgelig godt forfines og udvikles, og det er jo derfor, at vi har disse forhandlinger, hvor hr. Ole Stavad jo også sidder med ved bordet.
Lad os tage en rigtig god diskussion af det der.
Det ved hr. Ole Stavad lige så godt som jeg, da vi også er ordførere på de kommunalpolitiske redegørelser.
Ole Stavad (S), 2004-05-05:
At der er behov for kommunale parter, erhvervslivet, uddannelsesinstitutioner og andet godtfolk, som er vigtigt som drivmiddel og drivkraft i en regionalpolitisk udvikling, er der jo ikke noget nyt i.
Sådan er det også i dag.
Det nye er, at man nu fjerner det direkte folkevalgte organ, som har den regionalpolitiske interesse, som ikke skal varetage en enkelt kommunes interesse, men som netop er den samlende kraft, som er den, der kan tale på hele regionens vegne, som er den, der ikke har særinteresser.
Der, hvor i hvert fald jeg har erfaringerne fra, må jeg sige, at jeg ville vurdere det som en katastrofe, hvis vi ikke havde haft
en amtsborgmester og en region, som virkelig kunne være en samlende kraft og dynamo.
Giver det ikke anledning til bekymring hos fru Marianne Pedersen, at det bliver fuldstændig udraderet i regeringens oplæg?
Vil fru Marianne Pedersen som Venstres ordfører være med til, at vi sætter os ned og ser meget, meget kritisk på, om vi ikke kan finde en bedre model, der kan sikre en regionalpolitisk udvikling?
Marianne Pedersen (V), 2004-05-05:
Der er lagt op til i forslaget her, at den regionale politik skal forankres i primærkommunerne, som så skal gå sammen i nogle områder, hvor det er naturligt at udvikle en regional udvikling.
I disse områder skal der være en forankring af erhvervslivet, af de forskellige parter inden for erhvervslivet, af kommunale aktører og erhvervsvirksomheder i de pågældende område.
Det vil sige, at man lægger hele erhvervsudviklingen ned der, hvor erhvervsudviklingen skal være, og der, hvor incitamentet er til at få forstærket udviklingen i de konkrete områder i samarbejdet med det eksisterende erhvervsliv og i samarbejdet med kommunerne.
Derudover er der lagt op til, at der skal være nogle vækstfora, fire til syv vækstfora i hele landet, som skal have det lidt mere overordnede ansvar.
Ole Stavad (S), 2004-05-05:
Vi er ret optagede af, at en ny kommunal og regional struktur også vil være med til at give et væsentlig stærkere afsæt til en regional udvikling i det her land, hvor vi får skabt en stærkere drivkraft for at udvikle beskæftigelse, for at der er uddannelsestilbud, for at vi dermed kan skabe hele grundlaget for, at man kan bo overalt i det her land.
Derfor vil jeg godt spørge fru Marianne Pedersen, om hun ikke er bekymret over, at man med det, regeringen har lagt op til her, vil fjerne alt, hvad der hedder et regionalt politisk ansvar fra regionerne, og lægge det ud til enkeltkommunerne med risiko for, at den regionalpolitiske indsats, som der efter vores opfattelse vil være et endnu stærkere behov i fremtiden, forsvinder. Det er jo ikke engang kun et problem for os, der kommer fra provinsen.
Det er faktisk også et problem, når vi ser på det i forhold til hovedstadsområdet, for som jeg ser det, forsvinder drivkraften også i Øresundsarbejdet.
Marianne Pedersen (V), 2004-05-05:
Jamen staten vil jo fortsat have ansvaret for disse institutioner.
Som fru Anne Baastrup siger, så står det jo i rapporten.
På samme måde ved jeg, at staten på specifikke institutioner fortsat vil have ansvaret for de meget særlige institutioner.
Anne Baastrup (SF), 2004-05-05:
Jeg går ud fra, at fru Marianne Pedersen i hvert fald har forholdt sig til side 68 i bilaget til »Det nye Danmark« om opgaveplacering, hvor der er oplistet en lang række konkrete ting, der skal gå over til at være lands- eller landsdelsdækkende institutioner under staten.
Betyder den her konstruktion, som regeringen nu lægger op til, at man skal have et statsligt ansvar specifikt på enkeltpersoner rundtomkring på de amtslige institutioner, fordi de er domfældte?
Jeg mener ikke, det er rimeligt, hvis fru Marianne Pedersen siger, at hun slet ikke har forholdt sig til det her.
Vi havde spørgsmålet oppe under forhandlingerne.
Hvordan har fru Marianne Pedersen tænkt sig at løse det problem?
Marianne Pedersen (V), 2004-05-05:
Der jeg bliver fru Anne Baastrup svar skyldig.
Det er ikke et specifikt område, jeg er bekendt med.
Så jeg vil foreslå, man stiller et spørgsmål til ministeren, og så vil man kunne få det belyst i det forhandlingsforløb, vi sidder i.
Anne Baastrup (SF), 2004-05-05:
I regeringens oplæg lægger man op til, at man ønsker at sikre de svageste.
I et svar op til forhandlingerne har vi fået at vide, at opsøgende psykoseteam fortsat kan eksistere.
Når det drejer sig om de svageste sindslidende, hvor de fra amtet går ud og tager kontakt med den enkelte i et samarbejde med socialforvaltningen, har man konstateret i H:S bl.a., at det er nødvendigt med en formel overførelse af det sociale område til H:S fra København og Frederiksberg Kommuner.
Jeg vil derfor spørge fru Marianne Pedersen: Hvordan vil Venstre sikre, at man stadig væk kan have opsøgende psykoseteam, når socialministeren i sit svar til forhandlingsdelegationerne tilsyneladende ikke selv er klar over, at der i H:S er et formelt samarbejde mellem socialforvaltningerne og H:S som forudsætning for at have det opsøgende psykoseteam?
Marianne Pedersen (V), 2004-05-05:
Nej, det vil jeg da ikke påstå.
Jeg har netop i min indledende ordførertale taget et eksempel frem fra Københavns Amt og Københavns Kommune, hvor man sender nogle elever fra den ene instans til den anden med baggrund i, at man diskuterer, hvem der skal betale for undervisningen af disse elever.
Jeg vil ikke påstå, at det er optimalt i Københavns Kommune, og jeg vil heller ikke påstå, at det bliver det
senere, men derfor skal vi ikke undlade at komme med en reform, der skulle gøre tingene mere gennemskuelige for den enkelte borger.
Per Kaalund (S), 2004-05-05:
Fru Marianne Pedersen siger nu, at der fremover kun vil være to kasser, nemlig kommunens kasse og statens kasse, og dermed har man minimeret det her problem.
Jeg kan belyse det gennem et eksempel: Københavns Amt har ca. 620.000 indbyggere og 18 kommuner.
Det giver et gennemsnit på godt 30.000 indbyggere pr. kommune.
Marianne Pedersen (V), 2004-05-05:
Vi håber da på, at kassetænkningen bliver minimeret så meget som overhovedet muligt, i og med at der kun bliver to led, to kasser, kan man sige, nemlig de primærkommunale og staten.
Der sker jo også det, at der bliver lavet et refusionssystem på de meget tunge specialer kommunerne imellem.
Jeg tror på, at det kommunale selvstyre er så ansvarligt i anbringelserne, så de sørger for, at deres borgere bliver anbragt det optimale sted.
Per Kaalund (S), 2004-05-05:
Fru Marianne Pedersen siger i sit indlæg, at kommer det forslag, der nu ligger, igennem, gør man op med kassetænkningen.
Det er kassetænkning, hvis en kommune undlader at sende f.eks. en handicappet borger til en institution i en anden kommune eller et andet amt, fordi man dermed sparer penge, altså ikke tager den optimale løsning for borgeren.
Vil det sige, at det er Venstres opfattelse, at når man får kommunestørrelser på f.eks. i gennemsnit op til 30.000 indbyggere, har vi ikke mere kassetænkning i dette land?
Er kassetænkningen afskaffet?
Eksisterer den ikke længere?
Klaus Hækkerup (S), 2004-05-05:
Jeg må forstå Venstres ordførers svar sådan, at indenrigs- og sundhedsministeren ikke har levet op til sin forpligtelse til med hjemmel i sygehusloven at sikre, at der er en fornuftig specialefordeling i Danmark.
Men mit spørgsmål til Venstres ordfører går på, at den anden begrundelse, som Venstre har fremført, og som regeringen har fremført for nu at ændre på strukturen,
er, at man i lovgivningen vil forpligte kommuner og regioner til at samarbejde om sammenhæng mellem behandling, genoptræning, forebyggelse og pleje.
Så vil jeg da godt spørge Venstres ordfører: Findes den hjemmel ikke allerede i dag i loven om offentlig sygesikring, hvor der står i § 27 b: Amtsrådet og kommunalbestyrelserne i amtskommunen skal i fællesskab etablere et samarbejde om den amtskommunale og den kommunale indsats på sundhedsområdet?
Er der ikke den tilstrækkelige hjemmel, og hvis den ikke er udnyttet, er det så ikke pligtforsømmelse fra indenrigs- og sundhedsministerens side, at han ikke med den hjemmel, der er, har sørget for, at den målsætning er opfyldt?
Marianne Pedersen (V), 2004-05-05:
Der har været eksempler på, at sådan som det er i dag, er det åbenbart ikke godt nok, uagtet at ministeren har de muligheder, han har.
Jeg henviste også i min ordførertale til eksemplet i Viborg Amt, hvor der var et speciale, der blev dyrket på et sygehus, som måske burde dyrkes i et mere snævert forum. Hr. Klaus Hækkerup siger, at borgeren spørger sig selv, hvorfor der skal ændres noget.
Jamen der skal ændres noget, for at vi sikrer fremtiden i forhold til et meget stærkere kommunalt selvstyre af hensyn til borgeren og af hensyn til demokratiet.
Så jeg synes, det er et rigtig godt svar at komme ud med, når man kommer rundt og skal debattere.
Klaus Hækkerup (S), 2004-05-05:
Der er jo mange borgere, der spørger sig selv: Hvorfor skal vi egentlig gennemføre denne her kommunalreform, ændre den kommunale struktur?
Hvis man tager et område som sundhedsområdet, så skriver regeringen i sit oplæg »Det nye Danmark«: Amterne er for små til at varetage en optimal sygehusplanlægning og til at sikre et tilstrækkeligt patientunderlag og dermed kvalitet for en række behandlinger.
Men jeg vil godt spørge Venstres ordfører, om hun ikke er enig i, at der ikke er behov for at sikre det.
Er der ikke fuldt tilstrækkelig lovhjemmel til, at man kan gennemføre det, som regeringen nu ønsker at gennemføre på sygehusområdet, uden at man behøver at lave en reform af den amtskommunale struktur?
Kristian Jensen (V), 2004-05-05:
Jeg deler meget den omsorg, som hr. Ole Stavad viser for, at vi skal placere det her område rigtigt.
Jeg kan godt forstå, at der har været usikkerhed om placeringen, for der har været mange myter fremme, indtil regeringen præsenterede sit oplæg.
Det, vi bare kan se, er, at efterfølgende, da usikkerheden var væk og visheden om, hvad regeringen ville præsentere, er kommet, har Det Centrale Handicapråd, som jo er paraplyorganisationen, udtalt, at det grundlæggende er et godt udgangspunkt, at opdelingen med, at kommunerne skal have det almindelige, og at det specielle skal have en forankring i det statslige, er hensigtsmæssig.
Derfor vil jeg bare høre, om hr. Ole Stavad lytter til de indmeldinger, der nu kommer fra paraplyorganisationerne, som jo repræsenterer bredt, hvilke røster der rører sig, og derfor siger: O.k., der er nu en accept af, at det, regeringen har præsenteret, grundlæggende er godt.
Selvfølgelig er der nogle ting, der skal fintunes, og selvfølgelig lytter vi til de ting, der kommer, men den bekymring, som Socialdemokratiet har gjort sig til bannerfører for, deles ikke af bl.a. Det Centrale Handicapråd.
Marianne Pedersen (V), 2004-05-05:
Nu var jeg meget smigret over, at jeg indledningsvis blev kaldt minister, men det blev så rettet, og jeg blev degraderet til ordfører igen.
Så det kan jeg leve med, det lever jeg faktisk ret godt med.
Jeg vil sige, at med hensyn til kommuneplanerne vil det blive således, at kommunerne kan gøre indsigelse mod hinandens kommuneplaner også fremover, således at man i nogle områder, der støder op til hinanden, får den mest hensigtsmæssige planlægning.
Så er det korrekt, at der bliver lagt nogle flere beføjelser over til staten i forhold til de helt overordnede planer.
De skal stadig væk have den overordnede beslutning i forhold til nogle direktiver om specifikke områder.
Det er der en forholdsvis stor konsensus om, og det forventer jeg også at man vil kunne leve med.
Primærkommunerne får noget mere ansvar, og det er primærkommuneønskerne til deres kommuneplaner, så det ligger også lige til højre ben.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2004-05-05:
Afpolitiseringen ligger vel, formoder jeg, i, at det går fra at være folkevalgte politikere til at være bestyrelser bestående af et eksternt flertal, som skal styre området.
De enkelte borgere i f.eks. Vestsjællands Amt har i dag indflydelse på, hvordan gymnasierne skal drives, fordi de hver fjerde år går til stemmeurnerne.
Men i forbindelse med en selvejekonstruktion har borgerne i Vestsjællands Amt ikke længere indflydelse på, hvordan gymnasiet drives.
Det er den ene del af afpolitiseringen.
Den anden del, som jeg gerne vil bede Venstres ordfører om at bekræfte, er, at gymnasieelever vanskeligt kan sidde med stemmeret i en bestyrelse, hvis der er selveje, eftersom to tredjedele af gymnasieeleverne ikke er myndige, og det vil sige, at for de to tredjedele af elevernes vedkommende er det slut med elevindflydelsen.
Kan Venstres ordfører bekræfte det?
Marianne Pedersen (V), 2004-05-05:
Nej, det kan jeg ikke.
Jeg er nødt til at sige, at det tilsyneladende ikke er udnyttet godt nok fra de sider, der bliver nævnt her.
Det, der vil være anderledes fremover, er, der bliver et økonomisk incitament for kommunerne til at sørge for, at genoptræning bliver optimal, til at sørge for, at der ligger nogle helt entydige aftaler sygehusvæsenet og kommunerne imellem.
Også det tager den nye struktur højde for, så det bliver en forbedring.
Jamen det bekymrer mig da også, men nu kan jeg jo ikke gå rundt og se dybt bekymret ud hele tiden til glæde for hr. Jens Peter Vernersen eller andre.
Vi har i Venstres gruppe haft mange debatter om strukturen, og der er opbakning til det forslag, der er lagt frem her.
Men det er klart, at man har lov til at have en en særholdning til så vidtrækkende en reform, og det bryster vi os faktisk af at vi har i Venstre.
Vi ved godt, at der er mange, der er bekymrede for forandring, det er jo generelt, det er menneskeligt, og det er fuldt forståeligt.
Men jeg vil lige sige med hensyn til de regioner og amter, der er blevet nævnt, at så kunne man også være bekymret for Storstrøms Amt, og man kunne være bekymret for Bornholms Amt.
Jeg mener ikke, det blev nævnt.
Generelt kan man jo være meget bekymret for, at udviklingen ikke sker hurtigt og fyldestgørende nok her i Danmark.
Det er de enkelte områder, der arbejder på det, og det skal vi så bakke op herinde i Folketinget med en optimal lovgivning.
Jens Peter Vernersen (S), 2004-05-05:
Jeg synes måske nok, at de svar, der er blevet givet her af fru Marianne Pedersen under denne debat har været meget, meget ubekymrede.
Man siger videre her: »Regioner, der kun er sygehusregioner, vil være den sikre vej mod koncentration østpå og afvikling af Vestjylland.«
om Vestsjællands Amt, det kunne have været sagt om Djursland.
Det, jeg synes er lidt interessant, er, hvem det så er, der siger det her.
Det står sådan set nederst.
Det er MF fru Hanne Severinsen, det er MF hr. Jens Kirk, det er MF hr. Søren Gade, nu forsvarsminister, det er MF Christian Lund Jepsen.
Det er altså disse Venstrefolk, der sammen her i en artikel skriver, at det, som Venstre og De Konservative nu sætter i gang, er dybt uansvarligt.
Det må da i nogen grad bekymre fru Marianne Pedersen, at partifæller har den opfattelse.
Jens Rohde (V), 2004-05-05:
Det er selvfølgelig rigtig nok med den sag og med diskussionen med Socialdemokraternes bagland, hvor hr. Ole Stavad jo selvfølgelig selv talte på sit partis vegne.
Jeg kan bare ikke helt genkende det, når hr. Ole Stavad siger, at vi overhovedet ikke har lyttet til Socialdemokraterne og diskussionen i det udspil, vi er kommet med.
Vi har i høj grad haft et øre til mange socialdemokratiske borgmestres ønske om at få en større opgaveportefølje og dermed en større decentralisering, og det er egentlig det, vi lægger op til.
Lad mig så gå ind på to konkrete områder.
Lad os tage ungdomsuddannelserne først og fremmest, men også hele beskæftigelsesområdet.
Jeg kan forstå, at hr. Ole Stavad mener, at hele beskæftigelsesområdet absolut ikke bør ligge i kommunerne.
Hvordan hænger det sammen?
Når jeg står med en resolution fra Det Radikale Venstre fra den 24. maj, så siger den jo netop, at vi skal have et enstrenget beskæftigelsessystem, og at det skal forankres i kommunerne.
Hvordan får man de to ting til at spille sammen?
Ole Stavad (S), 2004-05-05:
Nu har vi jo glædeligvis tæt kontakt med vores kommunale bagland.
Den dialog, vi skal føre med dem, behøver vi sådan set ikke at føre fra Folketingets talerstol.
Vi kan bedst lide, at vi snakker sammen, at vi altså ikke står og snakker til dem og måske endda så galt kunne opfattes som at snakke ned til dem. Det gør vi hele tiden, og det er da slet ikke nogen hemmelighed, at der på samme måde som i Venstres bagland er forskellige synspunkter i det socialdemokratiske bagland, alt efter hvilken udkigspost man sidder på, og hvilket vindue man ser ud af.
Det er der faktisk ikke noget særlig mærkeligt i.
Vi har den indgang, at opgaverne skal placeres der, hvor vi føler, at sikkerheden for, at borgerne får den rigtige og den bedste betjening, er størst.
Vi kan ikke helt forstå Venstres holdning med, at hvis det er sådan, at vi skal have større kommuner, skal kommunalpolitikerne med borgmestrene i spidsen have en præmie for at være med til det.
Også i den her sammenhæng sætter vi altså hensynet til borgerne og deres betjening over hensynet til politikerne.
Kristian Jensen (V), 2004-05-05:
Hr. Ole Stavad sluttede sit ordførerindlæg med at nævne handicapområderne, hvilket ikke er nogen overraskelse, fordi Socialdemokratiet hele vejen igennem har forsøgt at spænde forskellige organisationer, handicaporganisationer og sociale organisationer, for den socialdemokratiske vogn.
Vi deler i Venstre meget opmærksomheden på og bekymringen for at sikre, at vi får lagt behandlingen af de sociale klienter og de handicappede det rigtige sted.
Jeg vil derfor spørge hr. Ole Stavad, om hr. Ole Stavad er bekendt med den pressemeddelelse, som Det Centrale Handicapråd har udsendt efter offentliggørelsen, hvor Det Centrale Handicapråd netop siger, at det fremlagte strukturudkast udgør et grundlæggende godt udgangspunkt, og at den opdeling, der er mellem kommuner og staten, er hensigtsmæssig, og dermed, at det oplæg, som regeringen har lagt frem, får opbakning på det her vigtige handicapområde fra netop Det Centrale Handicapråd, og dermed, at den bekymring, som Socialdemokratiet har haft, er fjernet, i hvert set i forhold til det, organisationerne går ud og siger.
Ole Stavad (S), 2004-05-05:
Jeg kan ikke rigtig forstå hr. Leif Mikkelsens oplevelse af, at vi er gået som katten omkring den varme grød eller bruger en kattelem, for vi har sådan set været ret præcise og sagt, at efter vores opfattelse er det i den form, som vi har forstået det, først og fremmest et tilbud til de rigeste kommuner om, at de kan slippe for at skulle gå sammen med fattige kommuner.
Her stillede jeg i min ordførertale en række, synes jeg selv, ret præcise spørgsmål til indenrigsministeren om, hvad det egentlig er, der skal til for at være bæredygtig.
Er det kun et tilbud til de rige?
Hvis der ligger en mindre, ikke bæredygtig kommune ved siden af, hvem skal den så gå sammen med?
Og hvordan vil man så få det her til at hænge sammen?
Jeg glæder mig til, at hr. Leif Mikkelsen sammen med mig vil lægge maksimalt pres på regeringen, så vi får at vide, hvad det går ud på.
Når vi ved, hvad det går ud på, så skal vi også give nogle endnu mere præcise meldinger, end vi har givet indtil nu, også på det her punkt.
Leif Mikkelsen (V), 2004-05-05:
Ja, det anede mig, at der skulle snakkes lidt uden om spørgsmålet, om ikke det er en decentralisering, når man flytter en massiv opgave til kommunerne.
Men noget andet er den meget omtalte kattelem.
Hvordan er Socialdemokratiets holdning egentlig til den?
Det er hr. Ole Stavad gået meget let hen over.
Synes Socialdemokratiet, at det er godt, at den er der, og at den kan bruges til, at mindre kommuner kan bevares, eller går Socialdemokratiet meget ind for, at vi skal have en struktur, hvor man imødekommer det problem, hr. Ole Stavad pegede på, så man ikke ender med en uhomogen struktur, hvor man ikke reelt kan løse opgaverne og dermed skal lave kunstige foranstaltninger?
Hvordan er Socialdemokratiets holdning til brugen af denne kattelem?
Ole Stavad (S), 2004-05-05:
Til hr. Leif Mikkelsen vil jeg sige, at der jo for det første er en ganske lang liste, der viser, hvor man direkte flytter ansvaret over til staten og helt væk fra både region og kommune og det hele.
Det er i sig selv, synes jeg, på en række områder bekymrende og er en centralisering.
Det vil selv hr. Leif Mikkelsen vel ikke benægte.
For det andet er det, der måske er endnu værre, at man så flytter opgaven over til kommunerne, som regeringen vel egentlig erkender at kommunerne knap er i stand til at løse.
Det gælder i hvert fald en stor del af dem, der ikke er så store, også selv om de bliver på 30.000, og dem, der bliver det.
Og derfor sætter man en statslig styring op med meget voldsomme maskiner.
Hvis hr. Leif Mikkelsen eksempelvis gav sig selv tid til at læse side 22 og 23 i bilagssamlingen omkring arbejdsmarkedsområdet, hvor der opbygges centralistiske systemer og bureaukratier, bliver man i tvivl om, om meldingerne nogen sinde når dem, der skal udføre dem.
Leif Mikkelsen (V), 2004-05-05:
Det er godt at høre, at hr. Ole Stavad på Socialdemokratiets vegne vedkender sig et medansvar for den offentlige sektor og dermed for en kommunalreform og tilsiger, at man ønsker at være med.
Det synes jeg lyder godt.
Det, der overrasker mig mest ved reaktionerne, og som også er blevet gentaget af hr. Ole Stavad her i dag, er diskussionen om centralisering eller decentralisering.
Det kunne være, vi kunne få afklaret, om Socialdemokratiet reelt går ind for decentralisering.
Det undrer mig, at det bliver kritikpunktet, når hr. Ole Stavad er enig i den massive flytning af opgaver fra det regionale led til kommunerne, så det er tættere på borgerne, og det er længere væk fra Christiansborg.
Hvordan kan det blive til en centralisering i Socialdemokratiets optik?
Der er brug for at få det forklaret, hvis det sådan skal blive et problem i den diskussion, der kommer, i det forhandlingsforløb, der kommer.
Ole Stavad (S), 2004-05-05:
Jeg er jo ked af, at hr. Thulesen Dahl ikke har haft tid til at gå ind på Socialdemokratiets hjemmeside og læse det socialdemokratiske udspil, som faktisk både ret nuanceret og præcist siger i overordnede linjer, hvad det er, Socialdemokratiet vil.
Så ville han ikke, tror jeg, kunne have den opfattelse, han giver udtryk for. Vi mener, der er ting, der skal laves om, men forskellen er måske, at vi ikke synes, man skal lave noget om, der fungerer, til noget, der er ringere.
Jeg synes jo ikke, det skulle være en uoverkommelig indrømmelse for regeringen at give, at der, hvor vi i dag har en borgerbetjening og en hjælp til dem, der har mest brug for fællesskabet og samfundets hjælp, som er ordentlig og god, og hvor de, der modtager den, er glade for den og stærkt bekymrede for at lave om, som regeringen foreslår, skulle vi jo eksempelvis godt kunne blive enige om, at hvor maskinen ikke er gået i stykker, skal vi nok lade være med at pille så meget ved den, at den gør det.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2004-05-05:
Det anede mig jo nok.
Men det, der står tilbage efter svaret, er vel at konstatere, at det, som Socialdemokratiet så vil, stort set er det, vi har i dag. Når man hører hr. Ole Stavads argumentation, så bygger den jo på, at det, vi kender i dag, er, som det skal være, og det skal stort set ikke laves om.
Men i virkelighedens verden vil vi fortsat bevare de tre led, stort set som vi kender det i dag.
I virkelighedens verden vil man altså ikke have nogen strukturreform, men bare ændre lidt på størrelserne af det eksisterende.
Er det ikke korrekt, at hvis man kigger sådan bredt på det, så er det Socialdemokratiets bedste bud?