runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ole M. Nielsen (KRF), 2001-03-15:
Hr. Erling Christensen refererede til, som han fuldstændig rigtig sagde i sin ordførertale, en målrettet indsats på ernæringsområdet.
Det er vi helt enige om, men hvordan?
Jeg synes faktisk, at det går den anden vej.
Så nævner hr. Erling Christensen skolebespisning, men skolebespisning er jo netop udtryk for, at elendigheden er til stede, for den er der netop for at reparere på de elendige forhold i hjemmet, de elendige betingelser, der er for en ordentlig ernæring.
Jeg synes, at vi burde arbejde frem imod noget, som virkelig kunne informere forbrugerne og måske de unge mennesker, børnene.
Jeg ved ikke engang, hvad det hedder i skolen nu om dagen - jeg er ikke undervisningsordfører - men der var noget, der hed madlavning eller skolekøkken eller sådan noget i gamle dage, hvor er det i dag?
Bliver det dyrket på en måde, som er helt fundamental for indlæringen af, hvad der er rigtig ernæring?
Jens Kirk (V), 2001-03-15:
Jeg tror, jeg må give den oplysning til hr. Jørn Jespersen, at man heller ikke finder salmonella- eller campylobacterproblemer i de bedste konventionelle landbrug.
Men det er vel en kendsgerning, at siden den nuværende statsminister trådte ind i svinestalden for nogle år siden, er der kommet mere halm, og der er i hvert fald større ammoniakfordampning.
Det strider mod vores miljøbegreber, og det er et problem.
Hvis vi vil give den velfærd, så opstår der et andet problem et andet sted.
Men det, jeg gerne vil tilbage til, er, at man slår meget på en KVL-undersøgelse om økologisk produktion.
Både fødevareministeren, hr. Jørn Jespersen og andre har været inde på det.
Men nu er der forsket i 30, hvis ikke 40 år, og har man endnu fået det første endegyldige bevis på, at der er forskel, hr. Jørn Jespersen?
Kan hr. Jørn Jespersen vise mig den rapport, hvori det står sort på hvidt, at sådan hænger tingene sammen.
Annie Lunde Hansen (CD), 2001-03-15:
Jeg har to ting: Først vil jeg sige tak til fru Vibeke Peschardt for hendes tale.
Jeg lagde bl.a. mærke til, at De Radikale gerne vil være med til en eller anden form for madordning på skolerne.
Det har vores statsminister også udtalt i nytårstalen at han gerne vil, så nu kunne man jo ønske sig, at der blev sat penge nok af til det. Vi vil spørge, om det menes så alvorligt, at der kommer penge, så det kan gavne alle.
For kommunerne kan ikke skaffe penge til de ordninger, i hvert fald ikke alle kommuner.
Dernæst vil jeg godt have lov til at sige tak til det, som jeg også ligesom selv var inde på i min tale, nemlig at det er de billige madvarer og primærproducenterne; det er jo ikke dem, der tjener pengene, det er mellemleddet.
Så kunne vi måske lære fødevarekæderne en anden prispolitik over for vores landmænd, så var der måske nogle ting dér, der var vundet, og jeg håber, at ministeren kan vifte lidt med sin højre hånd, som godt kan være en jernstang, når hun vil det.
Så kunne vi måske fremad håbe på, at der ville ske nogle ting dér.
Ole M. Nielsen (KRF), 2001-03-15:
Jeg takker fru Peschardt for forklaringen på de 156 mia. kr. Jeg må indrømme, at jeg sådan synes, at jeg hørte en undertone gående ud på, at de landmænd investerer jo tosset.
Men det var ikke det, der mentes.
De lever jo under et næsten frit markedsøkonomisk system, og det ønsker vi vel egentlig også de skal.
Jeg vil sige, at selv om de så lagde om til en anden form for produktion alle sammen, økologisk produktion, så ville den jo også foregå under et markedsøkonomisk system, hvor der ville blive et prispres, hvis alle gjorde det.
Det går jo kun en tid, hvor man finder en niche, indtil alle andre også vælger den niche, og så lever man dér under det samme pres, som dansk landbrug gør nu, og det er jo egentlig det produktionssystem, som gør os alle sammen velhavende og gør, at vi alle sammen har råd til at bruge mindre og mindre på vores fødevarer og bruge meget mere på andre ting.
Men vil De Radikale et andet system, når man snakker om det dér?
Vibeke Peschardt (RV), 2001-03-15:
Først til hr. Christian Mejdahl: Jeg har jo ikke en fuldt færdig definition på et industrilandbrug eller et specialiseret landbrug.
Men det, man kan se, hvis man læser redegørelsen, er jo den strukturudvikling, der har fundet sted på mejerier og slagterier.
Det er den samme strukturudvikling, som finder sted i primærproduktionen.
Mange af dem vil jo inden for en kort årrække - det kan vi jo se på alle kurver og beregninger - være deltidslandmænd, hvis de ikke allerede er det.
Det vil sige, at de, som bliver tilbage, bliver virkelig store.
Det bliver store fabriksindustrier.
Det er jo allerede ved at komme jævnfør hele debatten om den store svineproduktion som et af de steder, der måske lige bortset fra mund- og klovsyge og importforbud i USA for tiden er dér, hvor de store penge tjenes.
Det er den ene ting, jeg vil sige. Den næste ting, jeg vil sige, er: Vi ved jo, at vi inden for en 10-års-periode - det tog jeg ikke med i min tale, jeg sprang det over, men det står der faktisk - kommer ud for, at EU's landbrugsordninger skal laves om på en sådan måde, at hektarstøtte og dyrepræmier og den slags antagelig forsvinder.
Det vil sige, at det milliardbeløb, som vi har hørt her i debatten - nu ved jeg ikke, om det er 9 mia. kr. eller 14 mia. kr., jeg tror, det er 9 mia. kr., og andre har sagt 14 mia. kr. - som dansk landbrug får i øjeblikket til eksport, men også til primærlandmænd i direkte tilskud, falder væk.
Hvis det skete i morgen, så ville det hele jo gå rabundus, er jeg sikker på, og det er jo også derfor, jeg har nævnt gældsprocenten, altså gældsbyrden.
Jeg har ikke nogen løsning på det, og det tror jeg heller ikke, at landbruget har, men alle er jo enige om, at man skal afskaffe den type landbrugsstøtte.
Men jeg mener, at vi har et højt specialiseret landbrug, at der er meget industri over det, at der også laves meget god kvalitet, og at der også tjenes mange penge.
Det fik jeg måske ikke med før, men det mener jeg.
Men det betyder altså, at det landbrug, som vi kendte det med stokroser og fra eventyrbøgerne osv., er forbi, og landmændene sidder faktisk helt alene rundt om på deres gårde to og to.
Der er heller ikke råd til folkehold de fleste steder.
Så til fru Annie Lunde Hansen ...
Christian H. Hansen (DF), 2001-03-15:
Ja, og det er ikke for at svare på fru Annie Lunde Hansens spørgsmål, jeg går herop, men for at sige til fru Vibeke Peschardt, at jeg var meget glad for de ord, der faldt om det gensplejsede og mærkning.
Når vi har hørt debatten her i Folketingssalen i dag, så må man jo sige, at når fru Vibeke Peschardt nu er en del af regeringen, i hvert fald er med i et regeringsparti, så var det måske gavnligt, at vi fik fremsat sådan et forslag fra regeringens side inden så længe, for jeg kan fornemme, at med Dansk Folkepartis støtte er der et flertal.
Så det kunne godt være, at vi skulle have det forslag på banen.
Men jeg vil godt stille et spørgsmål til fru Vibeke Peschardt.
Nu sagde fru Vibeke Peschardt noget om det med at få forbrugerne til at ofre noget mere på de madvarer, som de vil købe, og at producenterne skulle lade være med at producere dem for billigt og lade være med at udgive tilbudsaviserne.
Det er jo svært.
Er det ikke bedre, at vi simpelt hen får en dialog og debat ude blandt forbrugerne - også gennem det, der er lagt op til i dette råd for madkvalitet - sådan at forbrugerne kommer ind i en debat om at prioritere?
Jens Kirk (V), 2001-03-15:
Når jeg havde tilbøjelighed til at rose den radikale ordfører før, så var det, fordi konklusionen på det første indlæg jo var, at primærproducenten har en meget, meget ringe løn til sig selv og sin familie til sidst.
Det er jo humlen her og det, jeg sådan set anklager.
Men de finanslovbeslutninger, der er taget, og som også De Radikale er med i, gør det jo heller ikke lettere.
Men jeg håber, det er kendt stof også for den radikale ordfører, at det jo er sådan, at en tredjedel af den forøgelse, der skal være i indtægten til en landmand, kommer fra effektivitet, to tredjedele kommer fra udvidelse, og hvis ikke der var den udvidelse, så var de gået bag ud af dansen for længe siden.
Det kan simpelt hen ikke lade sig gøre, og derfor vil jeg godt sige, at hvis vi skal være med i den liberale verden, vi lever i, så kan vi altså ikke forhindre import.
Så hvordan får vi det her synliggjort for forbrugeren?
Har De Radikale en løsning på dét, så var det rart at få den frem nu.
Christian Mejdahl (V), 2001-03-15:
Inden spørgsmålet så lige følgende faktuelle bemærkning til fru Vibeke Peschardt med hensyn til EU-støtten: I finansloven for 2001 står der, at landbruget får 9,5 mia. kr. i EU-støtte, hvoraf de 5 mia. kr. går til hektarstøtten, 1,6 mia. kr. til dyrepræmier og 3 mia. kr. til eksportrestitutioner.
Og så vil jeg godt stille et spørgsmål til fru Vibeke Peschardt, der sagde stokroser og idyl.
Er det dét landbrug, som Det Radikale Venstre ønsker, eller er det bønder, som kan metieren, og som kan bidrage til Danmarks velfærd?
Det vil jeg godt i forlængelse af mit forrige spørgsmål lige have fru Vibeke Peschardts definition på.
Vibeke Peschardt (RV), 2001-03-15:
Ja, man skal jo passe på, at tiden og ordene ikke løber af med én, men først til hr. Christian H. Hansen: Jeg ved ikke, om det er muligt at lave en GMO-lovgivning, men jeg så det sådan set gerne angående den mærkning.
Man kunne jo forsøge i første omgang at få landbruget med på en frivillig ordning, så de selv ville mærke, og ville de ikke det, kunne man jo ligesom have sværdet hængende, hvor man sagde, hvis det i øvrigt kan lade sig gøre for EU-reglerne, at så falder sværdet altså: Vi laver lovgivning, hvis ikke I gør det.
Det synes jeg egentlig var en meget god måde at håndtere det på.
Så til Rådet for Bedre Madkvalitet: Jeg er helt sikker på, at det kan være én lille brik af mange brikker, der kan få det her puslespil til at gå op, men jeg kan jo ikke love, hvordan det virker, og det er jo en lang proces.
Til hr. Jens Kirk: Ja, hvad var det nu, han spurgte om?
Det smuttede lidt for mig.
Det må hr. Jens Kirk undskylde.
Men det var noget med, om vi kunne forhindre import i vores del af verden.
Nej, naturligvis kan vi ikke det.
Der er jo en grund til, at vi er i EU, nemlig at vi ikke er selvforsynende, men at vi lever af det, vi sælger, og de andre lever af det, de sælger til os.
Og det er også rigtigt, at en tredjedel, var det vist, nej, jeg kan ikke huske spørgsmålet.
Hr. Jens Kirk må spørge igen.
Jeg kan ikke præcis huske, hvad det var, jeg egentlig skulle svare på.
Til hr. Christian Mejdahl vil jeg sige: Næ, jeg tror ikke, at det skal være stokroser og idyl.
Og tak for de præcise oplysninger om EU-hektarstøtten og alt det andet, som jeg tror forsvinder.
Nej, stokroser og idyl, den tid er forbi.
Det var sådan set det, jeg prøvede at sige er sket.
Jeg har jo selv meget aktivt forsøgt ikke at gå i den retning, så vi skulle ende der, hvor jeg nu tror vi ender, og som Landbrugsrådet i årevis har sagt, nemlig 10.000 landbrug, ikke i år 2010, men så måske i år 2015.
Jeg synes faktisk ikke, det er nogen lykkelig udvikling, men jeg tror, det er dér, vi ender.
Christian H. Hansen (DF), 2001-03-15:
Allerførst vil jeg da sige til hr. Keld Albrechtsen, at det ikke er sikkert, at hr. Keld Albrechtsen hørte min tale, for den kom ret hurtigt på, og der var ikke så mange i salen på det tidspunkt.
Men i Dansk Folkeparti betragter vi os nu som det, hr. Keld Albrechtsen sagde, altså sådan på højre side.
Men jeg roste ikke udelukkende storproducenterne.
Jeg synes lige, at vi skal have slået det fast.
Så til mærkning af det gensplejsede, som jeg jo deler en vis glæde med hr. Keld Albrechtsen over.
Det er vel, fordi hr. Keld Albrechtsen mener, at det er vigtigt, at forbrugerne har det frie valg, og at forbrugerne kan fravælge de her ting.
Men så er det jo også sådan, at de folk, der så meget gerne vil have de gensplejsede varer, selvfølgelig også skal have lov til at få dem.
Vil det sige, at hvis vi får gennemført det med mærkningsordningen på de gensplejsede varer, så er det, fordi Enhedslisten går ind for frivillighed?
Og vil det sige, at et beslutningsforslag som det, vi har set et par gange fra Enhedslisten, hvor man tvinger hele landbruget til at være gensplejsningsfrit, vil vi aldrig se mere i Folketingssalen?
Erling Christensen (S), 2001-03-15:
Man må jo beundre hr. Keld Albrechtsens tro.
Men det er også somme tider en fordel at vide, hvor bundgarnspælene står, eller som en mand på venstrefløjen sagde engang: Det er farligt at løfte flaget, så benene ikke når jorden. Men den bekymrede hr. Keld Albrechtsen kunne så måske tage mod til sig og trække kasketten op i panden og fortælle mig om de dér sojabønner, det afgørende proteinfoder her på Jorden, som vi ikke har her i Danmark.
Den bekymrede hr. Keld Albrechtsen har vel gjort sig nogle overvejelser over eller har vel direkte foretaget nogle beregninger over, hvad prisforskellen er mellem genmanipulerede sojabønner og ikke-genmanipulerede sojabønner.
Og når hr. Keld Albrechtsen har gjort det - for hr. Keld Albrechtsen mener, der er meget, der står på spil, at det er noget, der skal pynte på regnskabet - så kan hr. Keld Albrechtsen vel også fortælle mig, hvordan det vil påvirke forbrugerpriserne.
Annie Lunde Hansen (CD), 2001-03-15:
Jeg vil da gerne spørge hr. Keld Albrechtsen, om han nu også er sikker på, at statsministeren i sin tale om madordningen på skolerne sagde, at de penge, der blev bevilget, skulle bruges til økologiske varer.
Jeg mener, at statsministeren sagde til gode og sunde fødevarer.
Erling Christensen (S), 2001-03-15:
Jeg tror, det var hr. Keld Albrechtsen, der her tidligere i debatten brugte udtrykket »hokus pokus filiokus« - eller »filihankat«, som man vist siger.
Men så let er det altså ikke, må jeg sige til hr. Keld Albrechtsen.
At påstå at andre ikke forstår en ting, betyder jo ikke, at ens egne synspunkter er de rette eller de rigtige.
Så det behøver man ikke at skyde mig i skoene.
Hr. Keld Albrechtsen gør ikke prisforskellen op, når man skal til at sortere verdensmarkedet i genmanipulerede sojabønner og ikke-genmanipulerede sojabønner, og hvad den sortering koster i varepartier, afskibning osv. hele vejen igennem.
Og der er Danmark altså et lille marked.
Derfor bliver hr. Keld Albrechtsen nødt til at forholde sig til det, som vi andre er nødt til at forholde os til.
Jo, vi vil undgå GMO'er, men det koster.
Og så vil jeg gerne oplyse hr. Keld Albrechtsen om, hvad der står på side 4 under fødevaresikkerhed og dyrevelfærd: Fritgående dyr vil være mere tilbøjelige til at blive inficeret med campylobakter.
Annie Lunde Hansen (CD), 2001-03-15:
Til hr. Keld Albrechtsen: Tingene bliver nu ikke mere rigtige af at blive gentaget.
Men jeg vil meget gerne komme med et lille eksempel her.
Burhønsene havde en mindre procent salmonella, end de fritgående høns havde.
Jeg vil gerne her sige, så jeg ikke får skudt i skoene, at jeg går ind for burhøns, at det gør jeg ikke, men de havde en mindre procent af salmonella, end de fritgående høns har.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-03-15:
Ja, vi havde jo en kyllingedebat forleden, hvor vi diskuterede, hvor mange kilo levende vægt pr. m2 man må have i kyllingeproduktionen, og det var vist noget med 40 kg pr. m2, som flertallet her i Folketinget mente ville være forsvarligt.
De får altså ikke salmonella, de kyllinger, jeg har hjemme i baghaven.
Det gør de altså ikke.
Det gør kyllinger normalt ikke, hvis de opdrættes ordentligt.
Det er også til hr. Erling Christensen: Der er simpelt hen ikke belæg for sådanne påstande.
Det kan vi jo diskutere mere teknisk og detaljeret i udvalget, men det grundlæggende er simpelt hen, at dyr, der opdrættes under forhold, der ligner de naturlige opvækstforhold for de pågældende dyr, får et stærkt immunforsvar.
Det samme gælder for så vidt også for mennesker, for at sige det rent ud.
Så bliver man stærkere, så får man mere modstandskraft, og så spreder man heller ikke baciller til andre dyr og mennesker.
Der er faktisk en meget enkel sammenhæng.
Det behøver man ikke at være videnskabsmand for at kunne finde ud af.
Jeg er selvfølgelig enig i, at hvis der er en prisforskel, så må vi betale den.
Selvfølgelig, der er vi enige.
Jeg siger bare, at hr. Erling Christensen behøver nok ikke at være så bekymret på lang sigt, for det vil ikke være nødvendigt med komplicerede sorteringssystemer, når der er en tilstrækkelig efterspørgsel efter garanteret gensplejsningsfri soja og majs, for så ville man dyrke det i stor skala på de marker, som der så vil være efterspørgsel efter.
Derfor tror jeg nok, det skal gå.
Men hvis der er en prisforskel, så betaler vi naturligvis den prisforskel.
Det er vi enige om.
Annie Lunde Hansen (CD), 2001-03-15:
Jeg vil godt sige til hr. Keld Albrechtsen, at svaret er ukorrekt.
Jeg er ikke tilhænger af burhøns, men man konstaterede, selv efter at man havde sat en hel masse foranstaltninger ind, at man kunne måle en større procent af salmonella hos de fritgående høns.
Jeg ved ikke, hvordan hr. Keld Albrechtsen vil klare sig ud af det.
Og så med hensyn til de 40 kg kyllinger, der kan gå på 1 m2, det kunne også godt være mindre for mig, men det er ikke det, vi diskuterer i dag.
Det, jeg gerne vil have, er, at når hr. Keld Albrechtsen har sagt, som han har sagt, at han så bekræfter, at det er korrekt, hvad jeg har sagt her, at burhønsene havde en mindre procent salmonella, og at de fritgående havde en større.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-03-15:
Nej, det kan jeg ikke bekræfte.
Jeg har ikke kendskab til, om der skulle foreligge en sådan rapport med de oplysninger, som fru Annie Lunde Hansen kommer med.
De bliver altså mindre modtagelige over for sygdomme end dyr, der opdrættes i bure eller på riste eller på anden vis helt uden for alt, hvad der ligner deres naturlige opvækstbetingelser.
Det er, for at sige det rent ud, nærmest logik for burhøns, at sådan er det naturligvis.
Hvis der er en eller anden lobbyorganisation, der har kunnet producere et videnskabeligt materiale, der på ét punkt viser noget andet, så må vi jo kigge på det.
I hvert fald har jeg ikke kendskab til en sådan rapport; det må jeg sige.
Erling Christensen (S), 2001-03-15:
Det, der gør det interessant at tage en debat med hr. Keld Albrechtsen, er jo, at vi tilbage kan huske et tidligere æret medlem her i Folketingssalen, som stod i samme situation som hr. Keld Albrechtsen og sagde, at hvis det, der blev påstået, det var fakta, så ville han benægte fakta.
Jørn Jespersen (SF), 2001-03-15:
Hr. Jens Kirk mente, at der var en modsætning mellem dyrevelfærd og sygdomme.
Hvis man satsede mere på dyrevelfærd, så ville der også komme flere sygdomme, sådan forstod jeg det.
Jeg skal indrømme, der er mange dilemmaer og mange steder, hvor man bliver nødt til at lave balancerede løsninger, men lige præcis på det område, som hr. Jens Kirk nævner, der tror jeg ikke, der er den modsætning.
Dér er det min klare overbevisning, at jo bedre dyrevelfærd, vi har, jo mindre sygdomspres har vi også. Eller sagt på en anden måde, der er snæver sammenhæng mellem meget intensiv tæt produktion, hvor dyrene bliver stressede og pressede, og hvor man vil producere i løbet af meget kort tid og dermed dårlig velfærd og mange sygdomme. Den sammenhæng er der, og derfor vil det alt andet lige være sådan, at jo bedre velfærd, jo mere plads, jo mindre stress, jo færre sygdomme vil der være.
I forlængelse af det nævner hr. Mejdahl, at der er problemer på friland, men det er klart, at smittemulighederne fra den ene besætning til den anden eller via naturen naturligvis bliver større, når der er tale om frilandsproduktion.
Der tror jeg bare, at hvis vi samtidig har en økologisk frilandsproduktion, så vil den forøgede velfærd, der ligger i det, medvirke til, at sygdomspresset bliver mindre og også smitten fra det ene sted til det andet, fordi der simpelt hen er mindre smitte.
Det viser sig jo, at de bedste økologiske frilandsproducenter i Danmark ikke har salmonellaproblemer.
Det er aldrig konstateret på slagteriet.
Dyrlægerne kan ikke finde eksempler på det, netop fordi der er tale om en så sund og rigtig produktion, at problemerne ikke opstår.
Med hensyn til den liberale frihandelslinje, jamen velkommen til Venstre, hvis I på et tidspunkt vil være med i den, men lad os lige få en grundlæggende diskussion om, hvad fair frihandel er.
Det er efter vores mening, at den rige verden holder op med at beskytte sig bag kvoter og told og tekniske handelshindringer og giver de fattige lande adgang til vores markeder samtidig med, at vi respekterer, at de skal have overgangsperioder til at bygge deres egne erhverv, landbrug, industri op, som vi jo har haft i vores del af verden.
Det er fair, at de også får en chance for at gøre det, og at man ikke laver fælles spilleregler på én gang med meget forskellige udgangspositioner.
Der er jo ikke meget ved at skulle bokse mod Mike Tyson, hvis der er de samme regler for ham og for hr. Christian Mejdahl og mig.
Der tror jeg nok, vi ville ønske lidt forskellige regler for at få en fair kamp.
Christian Mejdahl (V), 2001-03-15:
Ordene specialisering og industrialisering bliver brugt mange gange om landbruget, og fru Vibeke Peschardt brugte dem også, og det var, som om der var en syrlig undertone i det, men det kan fru Peschardt få lejlighed til at korrigere, hvis jeg tager fejl. Men specialiseringen er jo en kendsgerning.
Inden for de enkelte grene specialiserer man sig også, nogle har søer og smågrise, andre har slagtesvin osv.
Er det størrelsen?
Er det mekaniseringsgraden?
Er det gældsprocenten?
Eller hvad er definitionen på det industrialiserede landbrug?
Som jeg oplever landbruget, er det jo varieret i størrelse, produktion osv. i en utrolig høj grad, og derfor vil jeg godt have fru Vibeke Peschardts definition på industrialisering.
Erling Christensen (S), 2001-03-15:
Ja, så kunne jeg måske med rette bebrejde hr. Keld Albrechtsen, at han ikke tog med Fødevareudvalget på turen til USA.
Europa er jo et lille marked i forhold til verdensmarkedet, når det kommer dertil.
Men jeg troede, at hr. Keld Albrechtsen havde gjort sit hjemmearbejde lidt bedre i den forbindelse her, når vi snakker om sojabønner, som er det væsentlige protein, og at hr. Keld Albrechtsen havde gjort sig overvejelser over, hvor det vokser henne.
Men det svar må vi altså have til gode.
Lad mig så gå over i en anden boldgade, for enhver er jo salig i sin tro, men når hr. Keld Albrechtsen siger, at naturen slår igen, så har hr. Keld Albrechtsen jo ikke taget stilling til de dilemmaer, som bliver stillet op i redegørelsen heller, f.eks.: Vil hr. Keld Albrechtsen forbyde dybstrøelse, fordi det giver miljøproblemer?
Vil hr. Keld Albrechtsen forbyde fritgående dyr, fordi det giver problemer med dyrevelfærd og miljø?