runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Morten Helveg Petersen (RV), 1999-04-15:
DIS har mere end 10 år på bagen og har haft stor betydning for de danske rederierhverv, og DIS vil også fremover have en central og afgørende betydning for dansk søfart, hvis det står til Det Radikale Venstre.
Adskillige ordførere før mig har været inde på, hvordan det er muligt i dag at have færre mennesker på store supertankere i forhold til tidligere.
Det er klart, at det har konsekvenser for beskæftigelsen.
Oprettelsen af DIS var efter Det Radikale Venstres opfattelse med til at sikre erhvervets overlevelse i Danmark og en rimelig beskæftigelsesmæssig udvikling på trods af lave udenlandske lønninger og på trods af konkurrenceforholdene i et erhverv, der i stor udstrækning er kendetegnende ved sin høje grad af globalisering. Ser man på de konkrete tal, og sammenligner man den danske udvikling med udviklingen i de øvrige europæiske lande, kan man konstatere, at den danske beskæftigelse inden for søfart ikke er så ringe endda.
Så er det endda sagt mildt.
Godt nok er de danske sømænds andel af den samlede mandskabsstyrke på skibe under dansk flag gået ned, men numerisk er den danske beskæftigelse midlertidigt gået op.
I dag er der mere end 3.500 ansat på skibe registreret i DIS.
Dertil kommer så selvfølgelig beskæftigelsen hos underleverandører og backupfunktioner på land, og det anslås, at der i det samlede maritime kompleks er beskæftiget op mod 45.000 personer.
DIS er vigtig for dansk søfart også i fremtiden med hensyn til at sikre konkurrencedygtigheden.
Dertil kommer selvfølgelig initiativer i retning af uddannelse, højere uddannelse, rekruttering til erhvervet, og i det hele taget er der en proces i gang mellem erhvervets parter, som vi finder vigtig i Det Radikale Venstre.
Jeg skal til slut melde, at Det Radikale Venstre ikke kan støtte SF's forslag til vedtagelse.
Ole M. Nielsen (KRF), 1999-04-15:
Det var hr. Frank Aaens spørgsmål om, hvorvidt rederierne nu har levet op til forudsætningerne for DIS-loven.
Hr. Aaen
nævnte i den forbindelse, at nu var rederierne jo holdt op med at bruge danske værfter overhovedet.
Jeg vil gerne spørge hr. Frank Aaen, om hr. Frank Aaen mener, at rederikasserne kan konkurrere med andre landes statskasser.
Det er jo grunden til, at værfterne næsten er holdt op med at eksistere.
Og så er der dog den ene undtagelse, netop det store rederi, som vi måske alle sammen i hvert fald med undtagelse af Enhedslisten beundrer, nemlig Maersk, der dog har et værft i Danmark, hvor de stadig væk bygger skibe til sig selv.
Om der er penge i det, er ikke til at finde ud af.
Det er heller ikke til at finde ud af, hvad Maersk tjener sine penge på, for det er en branche med en ekstrem hård konkurrence, hvor ganske få virksomheder giver overskud.
Maersk giver overskud med ekstrem dygtighed - til hvad?
Jeg ved det ikke.
Men er de dog så gode, at de kan konkurrere med en japansk og en koreansk statskasse?
Kim Andersen (V), 1999-04-15:
Det undrer mig, hvordan SF og nu senest Enhedslisten kan fordreje kendsgerninger, og man gør det åbenbart bevidst.
Der har i de foregående indlæg været refereret til en nylig opgjort statistik fra Rederiforeningen, og her er det jo uomtvisteligt, at der har været en ganske markant stigning i beskæftigelsen i DIS-registrerede skibe.
Det har der jo altså også i absolutte tal inden for den menige søfarts rækker.
I 1988 var tallet ifølge denne statistik 1.527, i september 1998 var tallet 2.237.
Inklusive officerer og inklusive udlændinge er tallet for beskæftigede i de DIS-registrerede skibe steget fra 3.854 i 1988 til i 1998 at være 9.351.
Relativt er andelen af danske menige faldet, ja, men i absolutte tal steget.
DIS-loven er forudsætningen for, at erhvervet har kunnet udvikle sig og samlet set skabe en øget beskæftigelse.
Derfor er svaret, at rederierhvervet har levet op til bestemmelserne og intentionerne i DIS-loven.
Man har sikret et erhverv i fremdrift, sikret gode sociale ordninger og et godt arbejdsmiljø for de beskæftigede.
Det kan Enhedslisten og SF ikke ændre ved, og vi kan ikke støtte det fremsatte forslag til vedtagelse fra SF.
Frank Aaen (EL), 1999-04-15:
Jamen i stedet for at stå og have lange diskussioner om statistikker, vil jeg da bare bede ministeren - og det skal jeg sørge for kommer som et spørgsmål - om at redegøre for beskæftigelsesudviklingen. Men det fremgår altså af den analyse, der er lavet, inklusive redernes deltagelse, at også i faktiske tal er antallet af danske søfolk faldet siden 1988.
Jeg ved ikke, hvad det er for nogle tal, som lige er blevet læst op, men lad os spørge ministeren. Der er ingen tvivl om, at der er sket et fald i de faktiske tal, men det er endnu mere dramatisk, når vi kigger på det i procenter, for der er sket et dramatisk fald i andelen af danske søfolk på danske skibe, og det var i modstrid med, hvad man i sin tid sagde var hensigten med at indføre DIS-registret.
Må jeg så lige sige om det med at have snabelen nede i statskassen, som man har det i det ene land og det andet land og det tredje land, at der er intet erhverv, intet erhverv,
måske lige bortset fra landbruget, der som redererhveret har været i stand til at have snabelen nede i den danske statskasse, og jeg er helt sikker på, at når vi begynder at gøre det op, så har Danmark ikke noget at lade andre lande høre
Vi er lige så dygtige til at konkurrere med statsmidler, som de er i andre lande.
Så pas på med at tro, at i Danmark er vi de rene spejderdrenge, og at forbryderne har vi i Sydeuropa og i Fjernøsten.
Det viser sig hver eneste gang, der graves i det - sidst med skibsfinansieringen, nu i øjeblikket med hvem der snyder med EU-regler - at danskerne er meget, meget gode.
Vi er helt med på højde med de andre.
Dansk erhvervsliv er lige så gustent som erhvervslivet i andre lande.
Ole Sohn (SF), 1999-04-15:
Det er blot for at rette en misforståelse.
Hr. Christian Jensen har desværre ikke, synes jeg, lyttet til min ordførertale, for faktisk fremhævede jeg søerhvervet næsten for rosenrødt.
Jeg er helt på linje med samtlige andre ordførere med hensyn til, at den indtjening, søerhvervet giver, skal vi værne om.
Jeg er helt enig i, at der skal satses på den eneste måde, dansk søerhverv kan klare sig på, og det er ved kvalificeret uddannelse, kvalificeret arbejdskraft.
Men min pointe er, at man i fremtiden ikke vil kunne sikre søerhvervet, hvis man bygger på en lovgivning, som strider mod internationale konventioner.
Det er muligt, at et flertal her har lukket øjnene for det i dag, men man vil være nødt til at erkende, at enten skal man ændre loven og bringe den i overensstemmelse med de internationale konventioner, eller også skal Danmark bryde med de konventioner, vi har underskrevet.
Sådan bliver resultatet på et givet tidspunkt, og derfor er det min opfordring til erhvervet, til organisationerne, at de selv bidrager med et forslag, sådan at man får løst den konflikt, der er i DIS-loven.
Kim Andersen (V), 1999-04-15:
Der er jo ikke tale om, at rederierhvervet er baseret på et lovstridigt grundlag.
Sikke dog noget sludder!
Vi er enige i, at DIS-loven er ganske speciel i erhvervssammenhæng, men den diskussion og den kamp stod på i 1988.
Den beskæftigelsesfremgang, der har været i søfarten, også for dansk arbejdskraft helt reelt, baserer sig imidlertid på denne lovgivning, som er ekstraordinær, og vi mener ikke, at den kan videreføres til andre erhvervsgrene, og der er heller ikke andre eksempler på den.
Vi så også, at andre lande gjorde tilsvarende, og de lande, som ikke dengang fandt anledning til at gøre det, har rent faktisk mistet deres handelsflåder i dag og er nu ved at se, hvordan de kan lave særskilte ordninger for at redde stumperne.
Dér var vi relativt forudseende i 1988 og fik vendt udviklingen, og det er vi ganske tilfredse med.
Ole M. Nielsen (KRF), 1999-04-15:
Vi må jo konstatere, at vedtagelsen af DIS-loven i 1988 var et godt tiltag, som fik vendt en udvikling for dansk skibsfart, og jeg er glad for den besvarelse, som ministeren gav i dag i sin tale.
Jeg var helt enig i den, og derfor har jeg heller ikke så meget at sige i debatten her.
Naturligvis er det jo ikke ideelt, at man skal lave den slags særlovgivning for at få et erhverv til at fungere under de økonomiske vilkår, som er fungerende i Danmark; men det er jo også et specielt erhverv, det mest globalt orienterede erhverv vi har, som skal klare sig under nogle, jeg vil godt sige ekstreme vilkår.
Med DIS-loven er det lykkedes at fastholde antallet af danske søfarende, og vi må jo også sige, det er en præstation
i sig selv helt imod den økonomiske udvikling, og også fordi bare det at være sømand er vel helt imod tendensen til velfærds-, trygheds- og egoismeudviklingen i Danmark.
Vi danskere vil jo helst hjem i så god tid, at vi kan nå at få parcelhushaven ordnet og få maden spist inden TV-Avisen, så vi kan sætte os mageligt tilbage sammen med familien.
Men det er jo nogle helt andre vilkår, man arbejder med i handelsflåden.
Så alene dér må man sige, at tendensen er imod, at det overhovedet skulle kunne lade sig gøre.
Til min lille debat med hr. Frank Aaen, om redernes kasser kunne konkurrere med statskasserne i f.eks. Korea.
Jeg tror ikke helt, hr. Frank Aaen forstod, hvad jeg mente.
Jeg mener jo, at danske redere selvfølgelig er lige så interesserede som alle andre i landets erhvervsliv i at få snabelen ned i statskassen, hvis det kan lade sig gøre, lige så vel som danske vælgere og borgere i al almindelighed gerne vil have snabelen ned i statskassen.
Det er vi ganske gode til.
Men det, jeg sagde, var, at hvis rederne skulle vælge danske værfter under de vilkår, der nu eksisterer, så er det jo rederne, der kommer til at konkurrere med de statstilskud og øvrige lønforhold, som eksisterer i Korea, og jeg tror dog ikke, at redernes kasser er så store, at de kan det.
Selvfølgelig er redere ikke engle.
I øvrigt tror jeg ikke, engle har nogen særlig fremtid for sig i internationalt erhvervsliv.
Der må altså gælde de markedsøkonomiske betingelser, som vi så ikke vil acceptere under alle omstændigheder.
Derfor er det selvfølgelig, at vi er med til at sætte nogle grænser for det, som DIS-loven jo altså i virkeligheden anfægter, må man nok sige.
Men alt i alt: Vi er glade ved, at det på den her måde er lykkedes at fastholde en dansk handelsflåde og en dansk beskæftigelse og selvfølgelig ikke mindst en indtjening i fremmed valuta til Danmark.
Jeg har endnu ikke helt bestemt, om vi kan støtte det fremsatte forslag til vedtagelse, men jeg kan forstå, at min afgørelse heller ikke bliver afgørende for udfaldet.
Vi vil overveje det lidt endnu.
Ole Sohn (SF), 1999-04-15:
Det var en meget smuk tale, hr. Kim Andersen holdt, og hvis man førte den ud i dens yderste konsekvens, ville den kunne overføres med bravour til alle andre dele af det danske erhvervsliv, for konklusionen i hr. Kim Andersens indlæg er jo, at hvis man går over til at udbetale medarbejderne nettoløn og får mulighed for at ansætte udenlandsk arbejdskraft til lokalløn, vil det bare gå strygende for erhvervene.
Så spørgsmålet er: Er det en vej, Venstre vil foreslå at vi går inden for andre dele af det danske erhvervsliv, eller er det specifikt for søfartserhvervet?
Der var jo ingen, heller ikke jeg, der i forbindelse med mit første indlæg gav udtryk for, at vi var imod søfartserhvervet, faktisk er vi meget stolte over det.
Men det er en kendsgerning, at antallet af unge på søfartsskolerne er halveret, og det er en kendsgerning, at vi har en lov, som strider mod internationale konventioner, og vi kan ikke drive et sundt, stærkt, konkurrencedygtigt erhverv byggende på et lovstridigt grundlag.
Poul Andersen (S), 1999-04-15:
Jeg vil bare gentage én gang mere, at det var udgangspunktet
på daværende tidspunkt.
Der har været vurderinger hen ad vejen.
Der er også signaleret omkring ILO fra vores side.
Nu ser jeg frem til, at vi får den her vurdering af samtlige registre og kan se det i en sammenhæng.
Henrik Svane (RV), 1999-04-15:
Da jeg ikke er ordfører på dette område, hvilket også fremgik af mit indlæg, vil jeg ikke deltage i diskussioner om enkeltsager i den her sammenhæng.
Ole Sohn (SF), 1999-04-15:
Rederierhvervet bidrager med et væsentligt milliardbeløb til Danmarks valutaindtjening, ja, faktisk er det et af vores betydende erhverv.
Det er godt, og det skal vi værne om.
Hovedårsagen hertil er naturligvis, at vi er dygtige redere og dygtige søfolk, men også at samfundet bidrager til erhvervets position og gør det løbende, bl.a. med et årligt løntilskud på ca. 500 mio. kr., hvilket er en følge af den gældende lov om Dansk Internationalt Skibsregister.
Samfundet bidrager ligeledes med nye søfartsuddannelser og tilskud til praktikpladser.
Støtten til rederierhvervet ydes, fordi erhvervet spiller den væsentlige rolle for samfundet, fordi erhvervet agerer på et vanskeligt globalt marked, og fordi samfundet gerne vil sikre de stolte traditioner med højt kvalificerede danske søfolk.
Det er jo netop denne gensidige forståelse mellem samfundet og erhvervet, der førte til den såkaldte DIS-lov.
I forbindelse med DIS-loven blev der også lavet en såkaldt gentleman agreement, hvor rederne som modydelse for DIS-lovens favorable vilkår skulle sikre dansk beskæftigelse ombord på skibene.
Derfor finder SF det rimeligt, at Folketinget løbende vurderer, om lovgivningen virker efter hensigten, eller om der er behov for justeringer.
Ser vi på situationen i dag 9 år efter DIS-lovens vedtagelse, ja, da viser det sig, at antallet af danske søfolk ombord på skibene er faldet drastisk, og at antallet
Faktisk er situationen ifølge en analyse, som Rederiforeningen og Dansk Metal netop har lavet, den, at mens 84 pct. af mandskabet på skibene i DIS-registret i 1988 var danske søfolk, ja, da er tallet i 1998 reduceret til 54 pct.
Nuvel, skibene i dag er mere moderne og mindre mandskabskrævende, og telegrafisterne er forsvundet, men det ændrer intet ved, at det går den forkerte vej i forhold til den indgåede aftale, og det må der gøres noget ved. Set med unges øjne er det forståeligt, at de fravælger en karriere til søs
, når udsigten til beskæftigelse er usikker.
Man kan stille sig selv spørgsmålet: Hvorfor tage
en forholdsvis lang uddannelse, når rederne alligevel hellere vil have den endnu billigere udenlandske arbejdskraft?
Ligeledes mener SF, at det er vigtigt at se på DIS-lovens § 10.
Det er den paragraf, som daværende formand for Erhvervsudvalget, hr. Poul Nyrup Rasmussen, mente var »markant i modstrid med Danmarks internationale forpligtelser i henhold til ratificerede ILO-konventioner«.
Ole Sohn (SF), 1999-04-15:
Jeg takker for ministerens redegørelse, om end jeg synes den
var en smule tynd.
I ministerens bemærkning omkring antallet af danske beskæftigede på skibene synes jeg, at der er en væsentlig mangel: netop den oplysning, at der siden disse registre er kommet til, er sket det, at bl.a. nærfart, færgedrift, går ind under disse registre, som så selvfølgelig traditionelt har haft danske beskæftigede.
Så på den måde kan man godt sige, at disse registre med absolutte tal har sikret et nogenlunde tilsvarende antal danske søfolk som tidligere. Men nu har Dansk Rederiforening og Dansk Metal lavet en analyse af beskæftigelsessituationen, som klart viser, at det går den forkerte vej, at det går nedad med dansk beskæftigelse på søen.
Der vil naturligvis generelt være en faldende beskæftigelse, i og med at skibene bliver mere moderne, i og med at man rationaliserer.
Det sker inden for alle samfundets områder og naturligvis også inden for skibsfarten.
Men det ændrer jo ikke ved, at der relativt bliver færre og færre danske beskæftigede, og det er ikke i overensstemmelse med de aftaler, der blev indgået om sikring af dansk beskæftigelse.
Man skal være opmærksom på, at en af grundene til, at man lavede disse registre, en af grundene til, at man gav erhvervet den mulighed, at man kunne betale nettoløn og dermed sænke de danske lønninger, jo netop var et forsøg på at sikre den danske beskæftigelse.
Det har, så vidt jeg ved, aldrig været tiltænkt,
og det er i øvrigt også første gang, det sker, at man etablerer en rute, hvor man ikke benytter sig af skandinaviske overenskomster.
Så der sker et skred, som er helt forskelligt fra det, som oprindeligt var tiltænkt med DIS-loven.
Jeg vil også godt spørge regeringen om, hvordan man har forholdt sig til ILO's bemærkninger.
Det fremgik ikke helt klart af ministerens redegørelse.
ILO har jo erklæret, at DIS-loven er i strid med de internationale konventioner, og jeg mener da, at man som regering må have en vis forpligtelse til at sikre, at de pågældende konventioner overholdes.
Og det har erhvervet også på lang sigt en interesse i, for hvis vi ikke kan leve op til de internationale konventioner, så vil vi jo hele tiden have debatten og dermed sætte erhvervet i et dårligt lys, hvilket ingen har interesse i.
Vi har alle sammen en fælles interesse i at styrke søerhvervet, men vil naturligvis også sikre den danske beskæftigelse.
Det er jo sådan, at det er en kendsgerning, at det er vanskeligt at få unge ind på søfartsuddannelserne, når udsigten til at få beskæftigelse er svindende, i og med at udenlandske søfolk overtager arbejdet.
Poul Andersen (S), 1999-04-15:
Når man lige spoler tiden lidt tilbage og tager udgangspunkt i den udsendelse, der var i dansk fjernsyn her først på året, hvor man signalerer, at der kun er to danskere om bord - en kaptajn og en maskinmester - er det så det, vi ville med hensyn til de her ting? Jeg mener også, at det har været en meget ensidig fokusering, for man har altså ikke trukket nogen af de positive elementer frem, nemlig det, der er i gang i de større rederier.
Det er jo dem, der har taget ansvar og fulgt op på de her ting.
Eksempelvis har man hos Mærsk Projekt Skib med direkte resultatcentre om bord.
Det har nu været inde i en proces i 2 år, og man vil fortsætte med flere skibe på det område.
Funderudvalget gav jo en række signaler, og organisationerne var alle sammen med i det arbejde, som blev efterfulgt af lovgivning, dels i forhold til omkostningerne i erhvervet, dels i forhold til, hvad det var for en uddannelse - efteruddannelse, flere typer jobmuligheder - der skulle til.
Det blev diskuteret, og der blev sagt god for det bredt her i Folketinget.
Derfor vil jeg gerne sige om de elementer, som hr. Ole Sohn har med i sit forslag til vedtagelse, at det er jo den proces, der er i gang.
Men så vil jeg også meget klart sige, at det her er vi utrolig opmærksom på, for vi mener altså, at der er nogle rederier, der ikke lever op til det, der har været holdningen fra Folketingets side, og det vil vi følge meget nøje. Det skal ikke gå ud over de gode intentioner, der er i gang, og det er min opfattelse, at det her er noget, der skal køre ved forhandling mellem erhvervets parter, for at vi kan få det til at glide, og Rederiforeningen må også påtage sig ansvaret over for de mindre redere, sådan at vi får alle til at spille positivt med på de her ting.
Jeg mener stadig væk, at forudsætningen for, at vi får flest mulige danskere i danske skibe under DIS, er, at vi stadig væk fokuserer på uddannelse og efteruddannelse og får fastholdt alle på det område.
Der er en forhandling i gang.
Den skal have lov til at køre.
Vi vil følge den her udvikling meget opmærksomt.
Og så vil jeg gerne sige, at jeg synes, ministeren meget klart og tydeligt forklarede om ILO-konventionerne og også meget klart positivt signalerede, at her skal ILO ind og vurdere DIS-registret sammen med alle andre registre, så vi kan få set det her i en sammenhæng.
Og det mener jeg altså ministeren meget klart og tydeligt har formuleret her fra talerstolen i dag.
Det er klart, at det sidste punkt i forslaget til vedtagelse beror på aftaler - som den 6. marts-aftale, der
hidtil har været gældende imellem parterne på området - og det er jo det, man er i gang med drøftelser af.
Kan vi så få den anden proces sat i gang med, som hr. Ole Sohn også siger, belysning af registrene i forhold til hinanden, synes jeg, det vil være utrolig positivt, og vi vil da også være positive over for at være med til at løfte i det regi.
Ole Sohn (SF), 1999-04-15:
Jeg vil gerne sige til hr. Poul Andersen, at jeg er glad for, at han i sin ordførertale kom ind på, at rederne jo ikke alle kan skæres over én kam.
Det er jeg fuldstændig enig i, og det burde jeg måske også selv have understreget. Jeg mener ligesom hr. Poul Andersen, at Mærsk i den her sammenhæng godt kunne tjene til inspiration for andre redere, for der er faktisk nogle redere, som optræder mere fair i forhold til de indgåede aftaler end andre.
Det er selvfølgelig over for de redere, som ikke lever op til aftalen, at der skal sættes ind.
Jeg er meget med på, at der er forhandlinger i gang.
Det har der faktisk været løbende, men vi kan jo ikke bare som Folketing slå alting hen med at sige, at vi forhandler, hvis der ikke kommer et resultat ud af det.
Så vil jeg godt til sidst spørge hr. Poul Andersen, hvad han mener om DIS i forhold til ILO-konventionerne, for det er jo sådan, at Socialdemokratiet, da loven blev behandlet, meget klart og fuldstændig utvetydigt tilkendegav både ved ordføreren, hr. Svend Andersen, og ved formanden for Erhvervsudvalget, hr. Poul Nyrup Rasmussen, at DIS-loven stred og strider imod ILO-konventionerne, og det må man da have en holdning til.
Støtter Socialdemokratiet i dag, at man har en lov, som er i strid med ILO-konventionerne?
Poul Andersen (S), 1999-04-15:
Forhandlingerne skal have lov til at køre.
Vi har i hvert fald en opfattelse af, at de er inde i en positiv gænge.
Vedrørende DIS og ILO er der i dag, også af ministeren, signaleret meget kraftigt til ILO om at vurdere samtlige skibsregistre, herunder også DIS, i forhold til hinanden, for det må være den vej rundt, tingene skal ses.
Det skal ses i forhold til andre skibsregistre worldwide.
Det er det, det handler om, for det er jo det, vi har DIS-registret til.
Ole Sohn (SF), 1999-04-15:
Jeg synes, det er meget fint, at ministeren ønsker at få ILO til at vurdere DIS-registret i forhold til andre registre, altså at man får en international undersøgelse.
Det synes jeg er på tide.
Det er jeg helt med på og støtter.
Men det ændrer jo intet ved, at ILO har vurderet det danske skibsregister og erklæret det i strid med de gældende konventioner.
Så er det, mit spørgsmål til Socialdemokratiet er: Vil man acceptere, at vi har en lov vedrørende arbejdsmarkedet, som er ret grundlæggende, og som er i strid med de konventioner, vi i øvrigt ønsker at følge?
Det er det ene.
Det andet, jeg vil sige, er, at i forslaget til vedtagelse lægger jeg jo helt klart an til, at man skal fortsætte forhandlingerne, men at der skal være et mål med dem.
Hvis man bare har forhandlinger for at trække løsningerne ud, så er forhandlinger intet værd.
Forhandlinger skal have et mål, og det er det, vi ønsker at give dem med vedtagelsen.
Poul Andersen (S), 1999-04-15:
Hr. Ole Sohn ved jo godt, at der er forskellige vurderinger af ILO's fortolkning og i forhold til de ting dér.
Nu får vi de her ting belyst også, og det er den vej rundt, vi ønsker det.
Jeg har meget klart og tydeligt signaleret her i dag, at vi er opmærksom på det, der sker i rederierhvervet.
Jeg har også klart signaleret, at der er nogle rederier, der ikke har levet op til de forpligtelser, forventninger, som vi har haft til dem med hensyn til udredningen omkring Funderudvalget og de processer, vi har sat i gang.
Og det vil vi følge meget nøje op på.
Ole Sohn (SF), 1999-04-15:
Jeg synes ikke, jeg fik svar på mit spørgsmål.
Så spørger jeg lidt mere direkte: Er hr. Poul Andersen enig med hr. Poul Nyrup Rasmussen i, at DIS-loven er i markant modstrid med de internationale konventioner, Danmark har tilsluttet sig?