runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lene Espersen (KF), 2000-11-21:
Først til hr. Frank Dahlgaard om vismændene: Jeg synes, at det, der er væsentligst, og det, vi må citere i dag fra resumeet, der blev offentligt tilgængeligt kl. 09.30, er lige præcis, at grunden til, at vi har det så godt i Danmark, er jo, at vi har ført en fastkurspolitik, siden den borgerligt ledede regering indførte den i starten af 1980'erne.
Den fastkurspolitik er blevet videreført af de partier, der også - jeg skal lige i parentes bemærket erindre om det - anbefalede et ja den 28. september.
Det, der er skyld i, at dansk økonomi har det godt, er, at vi fører en fastkurspolitik.
Island har det godt, ja, og det skal vi da være glade for, men nu ønsker den islandske befolkning altså også at blive medlem af EU, og jeg kan forstå, at problemet er, at der er lidt mangel på EU-positive partier i Island.
Det er vist kun Fremskridtspartiet, som har den rette ånd, det er jo lidt den omvendte verden af Danmark, men man kan jo håbe, at der kommer nogle partier, der lytter til denne kraftige stemme fra befolkningen.
Og til slut til hr. Frank Dahlgaard: Det, jeg egentlig synes, vi kan være fælles om, er, at vi kan lære noget om fiskeripolitikken af Island.
Det er den, der er grundlaget for, at Island er blevet så økonomisk rigt, som det er i dag, og jeg synes faktisk, det ville være godt med en debat her i Folketinget om, hvordan vi kan få fremmet den danske fiskeripolitik, så vi også begynder at tjene nogle flere penge på det område.
Elisabeth Arnold (RV), 2000-11-21:
De pågældende lande, som kan stille kontingenter til den pågældende styrke, har i alt 2 millioner mand under våben, så vidt jeg har fået at vide.
Og fru Charlotte Antonsen ved jo udmærket godt, det ikke er størrelsen, det kommer an på; det er, hvilke betingelser de pågældende styrker skal arbejde under, og det står tydelig defineret, at det er krisestyring og andre opgaver i forbindelse med konfliktforebyggelse og konfliktløsning.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-11-21:
Når jeg tog en kort bemærkning før, var det for at få afklaret, om det var det første eller det andet indlæg, fru Lene Espersen holdt, altså ordførerindlægget eller indlægget i den første svarrunde, der skulle være gældende, og jeg synes altså, at det svar, der kom til mig, må betyde, at det er det sidste indlæg, vi skulle regne med.
Det må så betyde, at De Konservative synes, at mere magt skal tilflyde Bruxelles.
Jeg kan godt se, der er masser af områder, siger fru Lene Espersen, hvor nationalstaterne selv kan klare ærterne.
Men samtidig ønsker fru Lene Espersen at støtte Nicetraktaten, hvor det ser ud til, at man på 50 af 70 områder går fra enstemmighed til flertalsafgørelser, hvor de enkelte lande, herunder Danmark, altså fremover vil kunne stemmes ned ifølge de nye regler, hvor vi ikke kan stemmes ned i dag.
Det er jo ikke at fremme den danske selvbestemmelsesret, det er at fjerne den danske selvbestemmelsesret, når vi på 50 ud af 70 områder vil kunne stemmes ned, hvad vi ikke kan i dag.
Derfor er det umiddelbart svært at finde den store sammenhæng i det, fru Lene Espersen ønsker at give et signal om her i dag, og det, hun reelt siger, hun vil foretage sig.
Men afklaringen kommer måske på et senere tidspunkt.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-11-21:
Jamen er det nu rigtigt, at Island kopierer alt, hvad der kommer fra Bruxelles?
Kopierer de arbejdsløshedsprocenten?
Kopierer de størrelsen af de offentlige finanser?
Kopierer de inflationen?
Kopierer de problemer med valutaen?
Og kopierer de levefoden?
Nej, for den er langt højere!
Men er det noget, man har bestemt fra Bruxelles?
Jeg tror det ikke.
Det bestemmer de i Reykjavik, i et land, der er 20 gange mindre end Danmark, og så er der nogle, der kommer og siger, at små lande kan ikke selv!
Senest har fru Lene Espersen jo selv set det nye udkast til vismandsrapporten, hvor vismændene også siger, at Danmark, som jo også er et lille land, svinger mellem både gode og dårlige økonomiske tider, modsat de store lande i EU.
Vi lever vores eget liv, vi kan selv.
Men så har vi Det Konservative Folkeparti, som vil lave Danmark om til en delstat og dette Folketing om til et sogneråd, og det er da sørgeligt.
Lene Espersen (KF), 2000-11-21:
Først til fru Elisabeth Arnold: Tak for de pæne ord.
Jeg vil sige, at Det Konservative Folkeparti er et tålmodigt parti, og vi tror, at dialogen nok på et eller andet tidspunkt skal bære frugt, også over for de partier, som er mere skeptiske over for det europæiske samarbejde.
Men som jeg også sagde i min tale, er der ikke noget internationalt samarbejde, der betyder, at vi som nationalstat skal begynde at være kede af os selv.
Der er stadig masser af områder, hvor nationalstaten selv må klare ærterne og selv er bedst til at løse opgaverne.
Men for at vi kan løse de opgaver godt nok, og nok også for at vi kan se, hvilke perspektiver der er i det internationale samarbejde, er det måske godt, vil jeg sige til hr. Kristian Thulesen Dahl, hvis vi starter med at definere, hvad der er vores egen kultur, vores egen identitet, og får den placeret et eller andet sted i forhold til den virkelighed og den geografi, som også er en del af Danmark, nemlig at vi er en del af Europa.
Til hr. Frank Dahlgaard vil jeg sige, at jeg er glad for, at hr. Frank Dahlgaard bringer Island, den stolte fiskerination, ind i debatten i dag.
Jeg kan jo med glæde se, at et flertal i den islandske befolkning nu ønsker at blive medlem af EU, og hvorfor ønsker Island det?
Jo, ud over at de har det godt, og det vælter op med sild fra havet, er de ved at være trætte af, at de skal kopiere alle de regler, vi andre laver i Bruxelles.
Island kopierer jo med EØS-aftalen alt, hvad der kommer fra Bruxelles, uden at der er én eneste islandsk politiker, der har haft indflydelse på tingene, så jeg er glad for, at hr. Frank Dahlgaard bringer Island ind i debatten.
Og til slut vil jeg sige, at med hensyn til Det Konservative Folkepartis europapolitik synes jeg bare, at hr. Frank Dahlgaard skulle læse talerne igen, og så kan han jo selv sammenligne med, hvad Venstres ordfører sagde.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-11-21:
Er det rigtigt forstået, at der stort set ikke er forskel på Venstres og De Konservatives politik her efter folkeafstemningen, bortset fra et eller andet med et kompetencekatalog - jeg ved ikke, hvad det var, De Konservative havde i tankerne - men at det stort set er ét fedt?
Jeg troede ellers, De Konservative nu ville køre en linje med, at de ville være mere skeptiske, men det svinger lidt, der er lidt siksak i det, og det fortsætter åbenbart.
Men fru Lene Espersen kan måske uddybe det.
Det andet med, at de små lande, der står udenfor, overhovedet ingen indflydelse har: Jamen er det så de store lande, der har besluttet, at Island skal have verdens højeste levestandard og den laveste arbejdsløshed i hele Europa? Eller er det islændingene selv?
Er det i Bruxelles, man har besluttet, at nu skal schweizerne altså bare have en høj levestandard og en lav arbejdsløshed?
Er det bare de store lande, der har besluttet, at nu skal de alligevel have det lidt godt?
Det lyder ikke sandsynligt, og det lyder heller ikke seriøst, vel?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-11-21:
Det var da godt, fru Elisabeth Arnold ikke troede, der var flere korte bemærkninger, så vi fik glæden af at høre også fru Elisabeth Arnolds bidrag til debatten.
Det synes jeg da var meget godt.
I øvrigt synes jeg, det var en interessant melding, set i lyset af at Det Radikale Venstre havde markeret sig på det stik modsatte synspunkt af det, jeg forstod på fru Lene Espersens første indlæg efter nejet, og det er derfor, jeg har valgt at tage ordet.
I det første indlæg, jeg hørte fra fru Lene Espersen, syntes jeg, fru Lene Espersen forsøgte at gøre sig til talsmand for en mere kritisk holdning til overdragelse af mere kompetence til EU, og det syntes jeg da var rart at høre, og det ville jeg meget gerne komplimentere for.
Men så blev jeg forvirret, da jeg hørte svaret til hr. Frank Dahlgaard, for da var det det modsatte, vi hørte, nemlig den sædvanlige tale om, hvorfor det at afgive mere magt til EU giver større selvstændighed og suverænitet til Danmark, og derfor er det bare med at afgive noget mere magt. Jeg kan ikke, i hvert fald ikke signalmæssigt, få de to indlæg til at hænge sammen, og derfor vil jeg bare stilfærdigt bede fru Lene Espersen fortælle mig, om det er det første eller det andet indlæg, jeg skal regne med som konservativ politik.
Elisabeth Arnold (RV), 2000-11-21:
Jeg vil gerne sige, at jeg har sjældent hørt en så perspektivrig og så flot tale som den, fru Lene Espersen holdt her på vegne af Det Konservative Folkeparti.
Der var en udstrakt hånd, der var tale om brobygning, og der var perspektiv for et fremtidigt Europa, men så ser vi de gamle modstandere komme op og fortsætte med fnidderet.
Jeg vil gerne spørge, om ikke fru Lene Espersen synes, det er påfaldende, at når nogle af jasigerne går ud på den bro, man gerne vil have bygget over kløften i den danske befolkning, er der nogle, der ikke vil bevæge sig fra deres hidtidige standpunkter.
Lene Espersen (KF), 2000-11-21:
Først til hr. Frank Dahlgaard
: Det er jo i og for sig ganske underholdende, at personer, der hylder sig som de store forsvarere af nationalstaten, kommer herop og spørger om, hvordan selvstændige stater kan træffe fælles beslutninger, uden at de mister suverænitet. Danmark og de andre lande i verden lever ikke i selvstændige osteklokker, hvor vi bare hygger os med os selv på Frilandsmuseet.
Vi oplever en globalisering, et
grænseoverskridende samarbejde mellem nationerne
, ikke kun i Europa, men også i resten af verden, og i en sådan verden, hvor man samarbejder og samtaler med hinanden, er der sådan set to modeller: Enten er der intet samarbejde, der er formaliseret og fælles, og så er det de store lande, der bestemmer det hele - det er stormagterne, der sætter dagsordenen, og så kan vi andre bare følge efter - eller også vælger man det, som man har gjort i Europa med EU.
Man laver et samarbejde, hvor de små lande har indflydelse, også mere indflydelse end deres befolkningstal egentlig giver mulighed for.
Så får vi noget at skulle have sagt, og så får vi nedbrudt de gamle magtstrukturer.
Se, det er virkelig noget, der gavner de små nationalstater utrolig meget.
Man kan så argumentere med, at de gamle stormagter, Storbritannien, Tyskland og Frankrig, har afgivet nogen suverænitet, men én ting er helt sikkert: Danmark som nation har fået mere selvstændighed, mere suverænitet, er kommet med i det europæiske samarbejde, ellers blev beslutningerne bare trukket ned over hovedet på os.
Om Venstre og De Konservative vil jeg sige, at jeg er meget, meget glad og tilfreds med, at på rigtig mange områder er der et stort, fælles fodslag mellem Venstre og Det Konservative Folkeparti. Med hensyn til den fremtidige EU-politik arbejder Venstre meget med kompetencekataloget, mens vi arbejder mere med slutmålsdiskussionen.
Det er måske to lidt forskellige måder at tackle problemet på, men jeg er helt sikker på, at vi også på det område nok skal finde et fælles fodslag, og det mener jeg er godt for det borgerlige Danmark. Til hr. Keld Albrechtsen vil jeg bare sige: Jamen vi fastholder altså den linje, vi hele tiden har gjort i Europaudvalget.
Nu er det jo fortroligt, hvad der bliver sagt på de møder, men jeg glæder mig da til, at hr. Keld Albrechtsen vil lytte til de synspunkter, der kommer fra Det Konservative Folkeparti, når vi mødes den 6. december.
Claus Larsen-Jensen (S), 2000-11-21:
Fru Lene Espersen var inde på, at i hele denne diskussion om de små og de store lande er det altså ikke et spørgsmål om, om Unionen udtømmer nationerne, men at man faktisk i dagens verden er i den situation, at der er opgaver, som man ikke kan løse inden for eget lands grænser.
Derfor bliver man nødsaget til at give nogle fælles grænseoverskridende svar, og det er i virkeligheden med til at styrke den nationale identitet og de nationale muligheder, fordi risikoen for at få trukket tæppet væk under sig er mindre.
Det andet, jeg vil spørge fru Lene Espersen om, er i tilknytning til diskussionen om flertalsafgørelser.
Er fru Lene Espersen ikke enig i, at det faktisk i et hav af tilfælde kan være en kæmpefordel af hensyn til den politiske indflydelse at have flertalsafgørelser i stedet for blokeringer? Eksempelvis kan vi bedre bekæmpe svindelen, sikre miljøudviklingen og sikre f.eks. Øststøtten, uden at vi i hvert enkelt detalje, der skal ændres, skal have enstemmighed fra samtlige landes side.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-11-21:
Nu ved jeg ikke, hvem fru Lene Espersen havde i tankerne, der skulle have hyldet magthaverne i Kreml.
Jeg har i hvert fald aldrig gjort det og heller ikke de nuværende i øvrigt.
Men jeg vil godt spørge fru Lene Espersen: Hvad vil Det Konservative Folkeparti egentlig gøre for at sikre, at Danmark ikke giver køb på kommissærposten og for at hindre dette forstærkede unionssamarbejde? Jeg har jo forstået, at Det Konservative Folkeparti faktisk i en periode aktivt kæmpede for at forhindre de to ting.
Lidt i modsætning til Venstre, hvor indsatsen efter min bedømmelse hele vejen igennem har været noget halvhjertet, har den faktisk fra Det Konservative Folkepartis side været mere helhjertet, og derfor vil jeg godt spørge, om Det Konservative Folkeparti vil være med til på det møde, vi skal have i Folketingets Europaudvalg umiddelbart før Nicetopmødet, at stille krav om en opstramning af regeringens mandat, i hvert fald på de to punkter, som jeg ved, at specielt fru Lene Espersen har lagt overordentlig megen vægt på.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-11-21:
Jeg har to spørgsmål til den konservative ordfører.
Det første spørgsmål er: Hvordan kan der være tale om et samarbejde mellem selvstændige stater, når flere og flere ting bliver fælles?
Fælles
udenrigspolitik
- det bliver det heldigvis ikke for Danmark, men det ville Det Konservative Folkeparti jo gerne - fælles grænser, fælles pas, fælles alt muligt. Hvordan kan der være tale om selvstændige stater, når man med Nicetraktaten på 50 områder vil overføre beslutninger fra at være beslutninger, hvor det enkelte land har vetoret, til at være beslutninger, hvor et land kan blive stemt ned af de andre?
Så er man da ikke selvstændig, så det vil jeg gerne have en forklaring på. Den anden ting er, om den konservative ordfører kan forklare mig, om der er nogen forskel mellem Venstres og Det Konservative Folkepartis europapolitik i dag.
Charlotte Antonsen (V), 2000-11-21:
Fru Elisabeth Arnold bliver ved med at tale om krisestyring.
Nu kan jeg ikke stille spørgsmål til fru Elisabeth Arnold på det her tidspunkt, men jeg kan i hvert fald slå fast, at det, det også drejer sig om ifølge Traktaten, er fredsskabelse.
Og fredsskabelse er det, man f.eks. bruger 60.000 mand til, når man går ind i Kosovo eller Bosnien.
Det er lige præcis det antal, man har sendt dertil.
Så selvfølgelig drejer det sig om, at en del af Europas forsvars opgaver skal varetages af Europa selv, men det er klart, at i de sager, der har global betydning, skal vi naturligvis fortsat bruge NATO, og det skal vi i øvrigt i lang tid fremover, al den stund Europas forsvarspolitik ikke er færdigudbygget endnu.
Det er jo det, man er i gang med, og det er derfor, det er så beklageligt, at vi ikke er med, fordi vi så ikke er med til at udforme politikken.
Til hr. Thulesen Dahl: Hr. Thulesen Dahls spørgsmål viser jo lige præcis det, som er så brandærgerligt i dansk EU-politik.
Hr. Thulesen Dahl drøfter fnidder i stedet for at drøfte EU's fremtid.
Når vi i Venstre siger, at vi ønsker, at alle partier skal være med til at definere Danmarks fremtidige europapolitik, så er det, fordi vi faktisk ærligt godt kunne tænke os, at man her i Folketingssalen en gang imellem kunne drøfte EU's fremtid og ikke det sædvanlige hjemlige fnidder hele dagen lang.
Til hr. Keld Albrechtsen: Som jeg allerede har sagt:
Venstre ønsker at fastholde, at vi arbejder for en dansk kommissær, og det står i det danske udspil, og derfor mener vi ikke, at der er nogen udpræget begrundelse for, at man så også skulle skrive det i et forslag til vedtagelse i dag.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-11-21:
Ja, ja, nu skal det så være min og andre nejsigeres skyld, at Venstre så forsmædeligt måtte opgive sin modstand mod forstærket unionssamarbejde.
Jeg står sandelig gerne til rådighed som påskud for, hvis der skulle være andre punkter i Venstres politik, hvor man ønsker at bruge mig som undskyldning for at ændre linjen.
Det ville sandelig være en god tradition, vi der kunne få indført.
Hvis Venstre vil være med til det, så vil det da også øge Venstres noget flossede troværdighed i den her debat.
Men jeg kan forstå, at det har altså ikke været andet end spil for galleriet, og at Venstre bare til udvortes brug forsøger på at komme ud af det medansvar, som Venstre påtog sig, da man gav regeringen dette såkaldte rammemandat, som går ud på, at regeringen kan godkende, hvad den vil i Nice.
Det er man blevet ked af i Venstre, fordi man godt er klar over, hvad det er for en unionsglidebane, man dermed har givet regeringen grønt lys til at fortsætte nedad.
Lad os nu høre: Kan vi lave et sådant forslag?
For så vil Enhedslisten meget gerne være med til både at fremsætte det og også at vedtage det.
Dorte Bennedsen (S), 2000-11-22:
For god ordens skyld skal jeg lige sige til hr. John Vinther, at jeg brugte ikke ordet usandt, jeg brugte brugte ordet usagligt - hvis hr. Vinther har tid til at høre efter - at det også var usandt er en anden sag.
Jeg gider slet ikke diskutere den der kriminalvendte vinkel her, for jeg mener, den er helt usaglig.
Vi drøfter noget - jeg har sagt det før - hvor jeg faktisk startede med at sige tak for, at vi har fået debatten her, for jeg synes, det er rimeligt, vi drøfter det, og så lægger man den ned på det der platte niveau!
Jeg synes, det er meget usagligt.
Jo, Socialdemokratiet vil gerne stemme for en vedtagelse, som pålægger regeringen at drage omsorg for, at regelsættet for de enkelte områder skal tilgodese retssikkerheden, skal vægte hensynet til virksomheden, fabrikanten - hvad det skal være fra den side - og til samfundsinteresser.
På hvert område skal vi sikre retssikkerheden, det er regeringens pligt.
John Vinther (KF), 2000-11-22:
Jeg bliver nødt til, og det ved jeg ikke om jeg må ifølge forretningsordenen, men jeg prøver alligevel, at vende spørgsmålet fra fru Dorte Bennedsen om og spørge
: Hvad i mit indlæg var usandt?
Det kunne jeg da godt tænke mig at få belyst yderligere.
Og nej, det er rigtigt.
Jeg havde ikke fuldmagt til at ændre noget i forslaget til vedtagelse.
Jeg tror heller ikke, det er nødvendigt, for som jeg sagde, så tror jeg, vi har fået illustreret, at Socialdemokratiet ikke er rede til at stemme for dette forslag, næsten uanset hvad der måtte blive pillet ud af det.
Til hr. Helge Bo Jensen: Spørgsmålet om æggene - det har været oppe en par gange nu -
beskriver i virkeligheden meget godt, hvad problemet er.
så overlader man kontrollen og dommerfunktionen til forbrugerne, og det er ikke rimeligt.
Hvis myndighederne mener, at det at opbevare æg ved 24 grader er sundhedsfarligt, at det er direkte skadeligt, så skal myndighederne naturligvis ikke forlade sig på blot at offentliggøre kontrolresultatet, så skal de lukke bageriet, indtil tilstanden igen er bragt i orden. Det nytter ikke noget at tro, at offentliggørelse er redningen på alt.
Det er det ikke.
Helge Bo Jensen (EL), 2000-11-22:
Jeg vil godt i forlængelse af det eksempel, jeg nævnte sidst, spørge De Konservative: Der er et tilfælde - det er ikke et tænkt eksempel - med en bager, som opbevarer nogle æg ved stuetemperatur, og efterfølgende bliver det ved et følgende kontrolbesøg konstateret, at de her æg altså ikke er blevet smidt ud, som det var meningen, men er blevet puttet i noget bagværk, som så er solgt.
I hele det her forløb går der nogle måneder, sagen ender med en bøde, og på den måde ender det med, at det kan offentliggøres.
Men i de tre-fire måneder, hvor lang tid der nu går, er det da rimeligt, at myndighederne - i det her tilfælde også en hel kommunalbestyrelse - kender til den sag, men ikke må fortælle deres venner og bekendte om den, at den ikke kan offentliggøres for brugerne af denne her bager, at det altså er forbundet med en vis risiko at spise bagværket?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2000-11-22:
Jamen jeg hører, at det er synd for fru Eva Kjer Hansen, at hun må belemres med mig.
Det, som fru Dorte Bennedsen nu sagde, må jo forstås på den måde, at Socialdemokratiet stemmer for fru Eva Kjer Hansens vedtagelse, for der står jo ikke noget om det, som fru Dorte Bennedsen klandrede mig for.
Dorte Bennedsen (S), 2000-11-22:
Der står, hvis jeg i øvrigt kan læse dansk, og det mener jeg mig at være i stand til, i dette forslag til vedtagelse, at reglerne skal være sammenlignelige.
Og jeg tror også, at det er begrundelsen for forespørgslen, at den manglende sammenlignelighed er en brist på retssikkerheden.
Jeg har, som jeg sagde i mit indlæg, meget svært ved at se, hvorfor regler for brandsikring og fødevareområdet og kemikalier og farligt legetøj skal være sammenlignelige.
Det er ikke spor med til at sikre retssikkerheden for den enkelte producent.
Det er det derimod, hvis man går ind i de enkelte områder og spørger: Hvordan skal reglerne være på dette her konkrete område?
Og så siger, at her må vi afveje hensynet til producenten, til virksomheden, samfundet, borgeren.
Dér kan vi sikre retssikkerheden.
Men dette med at skulle have nogle sammenlignelige regler kan jeg slet ikke se meningen med.
Nej, jeg skal heller ikke drømme om at gøre fru Birthe Rønn Hornbech ansvarlig for, om hun har bemyndigelse til det.
Det kender vi hinanden for godt til.
Jeg vil sige: Nej, det vil jeg ikke, for jeg mener ikke - ja, ræk bare hænderne himmelråbende i vejret - at det er ét udvalg, der skal dække alle områderne, som bedst kan varetage disse interesser.
Det skal varetages med overordentlig skyldig hensyn til de konkrete områder.
Og dér skal regelsættet laves og gerne i diskussion med berørte parter inden for regelsættet.
Men at Fødevareministeriet skulle have en repræsentant i et udvalg, der skulle lave regler for kemikalier eller noget helt femte, det kan jeg slet ikke se ideen i.
Men det, der er vigtigt, og det er det budskab, der efter min mening i dag skal gå i dag til regeringen,
er, at regelsættene skal være klare, og at regelsættene skal sikre retssikkerheden.
Det er regeringens pligt på alle områder - både dem, vi diskuterer i dag, og eventuelt nye områder, der måtte komme til - at den sikrer de to hensyn.
Det sker ikke gennem et tværministerielt udvalg.
Det sker bedst ved, at regeringen forpligter områderne til, at de hver især sikrer disse her ting.
Helge Bo Jensen (EL), 2000-11-22:
Jeg synes, det bliver lidt surrealistisk, når først Venstre og nu derefter De Konservative siger, at hvis der er noget, der virkelig er kritisabelt, så luk biksen, luk bageriet.
Jeg tror ikke, der kommer et forslag fra De Konservative om at skærpe bestemmelserne og mulighederne for at lave så indgribende ting over for bagerier og diskoteker, og hvad der ellers har været oppe.
Jeg tror ikke på det.
Så kan man jo sige, men det kunne vi jo diskutere, at der naturligvis findes en række overtrædelser, som ikke er så alvorlige, så det er rimeligt med en så kraftig sanktion som at lukke butikken.
Og man kan jo også sige, at det at lukke et bageri er jo også en slags offentliggørelse.
Det vil jo i hvert fald komme til at stå på døren.
Så jeg synes ikke helt, at argumentationen hænger sammen.