Anders Samuelsen (RV), 2000-04-27:
I Det Radikale Venstre har vi som udgangspunkt megen sympati
for intentionen bag SF's forslag om en orlovsordning, der giver personer med tilknytning til arbejdsmarkedet mulighed for orlov til at pleje ældre og handicappede familiemedlemmer.
Vi ønsker også at give pårørende så gode muligheder, som det nu er muligt, for at tage del i plejen af og omsorgen for ældre og handicappede.
I Det Radikale Venstre ser vi gerne, at især civilsamfundet kommer til at spille en større rolle i velfærdssamfundet.
Der er nogle opgaver, som den offentlige sektor hverken kan eller bør varetage, og der er opgaver, som lige så godt kunne løses ved f.eks. at inddrage frivillige kræfter.
Det er derfor vigtigt, at lovgivningen giver borgerne mulighed for at vise et medansvar, f.eks. for pleje af ældre og handicappede.
Men spørgsmålet er, om disse muligheder i realiteten ikke allerede eksisterer i dag.
Det mener vi faktisk i et vist omfang er tilfældet.
Som nævnt giver serviceloven allerede i dag pårørende en række muligheder for at deltage i plejen af familiemedlemmer.
Loven giver bl.a. pårørende mulighed for at få udbetalt løn eller godtgørelse for tabt arbejdsindtægt, hvis de udfører den hjælp, som den ældre eller handicappede er visiteret til.
Ældre, der er berettigede til hjemmehjælp, kan vælge selv at finde en person til at udføre opgaverne, og handicappede under 67 år kan modtage hjemmehjælp i mere end 20 timer om ugen og kan også få tilskud til hjælp, så de selv kan ansætte en hjemmehjælper.
Derudover har forældre mulighed for at få dækket tabt arbejdsfortjeneste, hvis de passer et handicappet barn i hjemmet, og pårørende til døende har også ret til plejevederlag, hvis de passer deres døende familiemedlemmer i hjemmet.
Men dette forslag berører jo ikke kun socialområdet, men også arbejdsmarkedsområdet, og i den forbindelse rejser forslaget også en række problemer, som kan gøre det meget vanskeligt for os at støtte forslaget.
Fra radikal side lægger vi især vægt på, at forslaget sandsynligvis vil have den uheldige konsekvens - det giver næsten sig selv - at det vil reducere arbejdskraftudbudet, og i den nuværende situation, hvor der i forvejen er mangel på arbejdskraft inden for visse brancher, vil det bestemt ikke være særlig befordrende for den fortsatte økonomiske vækst og dermed de muligheder, det giver for at have et velfungerende velfærdssamfund, hvis der trækkes mere arbejdskraft ud af arbejdsmarkedet.
Alene af den grund kan det derfor være svært at støtte forslaget. Samtidig vil en sådan orlovsordning også gøre det svært for den enkelte arbejdsgiver at planlægge, hvis medarbejdere får mulighed for at forlade arbejdspladsen, ikke bare i en kortere, men måske oven i købet i en længere periode.
Endelig er det også værd at bemærke, at selv om vi i en årrække faktisk har haft en såkaldt sabbatorlovsordning, som også kunne bruges her, fik den aldrig den store tilslutning, som man måske kunne have forventet.
På den baggrund er spørgsmålet altså, om der i virkeligheden er behov for flere orlovsmuligheder.
På den baggrund kan vi ikke støtte forslaget, og vi kan måske oven i købet stille os undrende over for, om det virkelig kan være rigtigt, at det generelt er SF-politik med flere af den type fuldtidsorlovsordninger, når der er den klare tendens, at det primært er kvinderne, der benytter dem, og at der altså er et ligestillingsproblem, men det må jo være op til SF selv at finde ud af, hvordan man forholder sig til det spørgsmål.