Søren Espersen (DF), 2005-05-31:
Vi finder, at det er en meget relevant debat, der her er rejst.
Fra Dansk Folkepartis side skal der lyde en tak til hr. Høgni Hoydal, hr. Kuupik Kleist og hr. Lars-Emil Johansen, som har taget initiativet.
Der er nemlig ingen tvivl om, at regeringen, når det gælder unionsdrømmene, har et kæmpeproblem med netop det, vi snakker om her: rigsfællesskabet mellem Danmark, Grønland og Færøerne.
Mange husker måske debatten fra år 2000, hvor man var parat til at skrotte den danske krone.
Den danske krone, som jo er et fælleseje mellem Danmark, Færøerne og Grønland, var man parat til ensidigt hernedefra at afskaffe til fordel for euroen.
Grønlændere og færinger blev ikke engang spurgt, men det var også deres krone.
Man stemte om, hvorvidt kronen skulle bevares eller ej, og grønlændere og færinger blev ikke spurgt.
Selv om kronen altså er et fællesprojekt og fælleseje, var det i bedste kolonistil kun danskerne, der fik lov til at stemme om sagen.
Færøerne og Grønland, som jo havde sagt nej til at være med i EU-staten, kunne så bare stå og glo på sidelinjen og vente og håbe på, at det danske folk bevarede kronen, hvad gudskelov skete.
Jeg har ofte spekuleret på, hvad der mon ville være sket, hvis danskerne havde valgt euroen, og jeg mener, at der tegner sig nogle groteske billeder af det.
Ville man få en fælles færøskgrønlandsk valuta, en fælles færøsk-grønlandsk krone?
Hvem skulle styre den politisk?
Jeg kan huske, at vi på det tidspunkt spurgte daværende statsminister Poul Nyrup Rasmussen om det.
Jeg kan også huske, at hans svar var et goddag mand økseskaft-svar.
Han anede selvfølgelig ikke, hvad han skulle svare.
I det her intetsvar, han kom med, sluttede han af med at sige, at euroen ikke ville få nogen betydning for Grønland og Færøerne.
Nu kommer så EU-forfatningen, og med god grund er grønlændere og færinger igen foruroliget.
Igen bliver de nu beroliget af en ny statsminister, som ligesom sin forgænger forsikrer, at det ingen betydning får for Grønland og Færøerne, selv om enhver da kan fatte, at det politisk får enorm betydning for Grønland og Færøerne.
Ligesom det også var situationen i forbindelse med kroneafstemningen, føler man sig igen tilsidesat i Nordatlanten.
Hvad bliver deres skæbne?
Hvad er fremtiden, når rigsfællesskabets fælleslov, Danmarks Riges Grundlov, kommer i anden række?
Derfor spørger de med denne debat: Hvordan vil regeringen sikre, at forfatningen hverken juridisk eller politisk kommer til at gælde for Grønland og Færøerne?
Det er et relevant spørgsmål fra to nationer, som ikke er medlem af EU, og som forståeligt nok heller ikke har nogen planer om at blive det.
Som tilfældet var med den daværende statsminister, har vores nuværende statsminister heller ikke, synes jeg, givet et overbevisende svar.
Regeringen har i virkeligheden dels ingen anelse om, hvorledes Danmarks Riges Grundlov vil stå efter en vedtagelse, dels ikke noget som helst begreb om, hvad der skal ske med rigsfællesskabet, hvis EU-forfatningen vedtages.
Hvis man samtidig – og det er endnu værre – som regeringen også har planer om, afskaffer de fire danske forbehold, herunder altså afskaffer rigsfællesskabets fælles møntenhed, som jeg har nævnt.
Et yderligere interessant eksempel: Hvis danske soldater skal under EU-kommando, hvordan står en færing eller en grønlænder i dansk uniform i den situation?
Altså at skulle underkaste sig en kommando fra en union, man ikke selv er medlem af?
Bare vent, rigsfællesskabet får masser af den slags i mine øjne groteske problemer at skulle forholde sig til, hvis EU-forfatningen bliver vedtaget og de fire danske forbehold afskaffet.
Derfor er det ikke seriøst, når statsministeren affærdiger forespørgslens relevante spørgsmål ved bare at forsikre, at det hele er uden betydning.
Det er ikke seriøst, mener jeg, og det er ikke anstændigt over for Grønland og Færøerne.
Med hensyn til forslaget til vedtagelse af hr. Høgni Hoydal, hr. Kuupik Kleist og hr. LarsEmil Johansen kan jeg tilkendegive, at Dansk Folkeparti varmt kan støtte forslaget til vedtagelse.