runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Søren Krarup (DF), 2004-05-19:
Det sidste er jeg naturligvis ganske enig i, for selvfølgelig skal man have et tilstrækkeligt bevismæssigt grundlag.
Men jeg synes også, det skal siges, at Rigsadvokatens undersøgelse er gammel i dag, og at der er sket nogle ting, siden den blev udført, og jeg synes altså, at de nye ting, der er sket, må tages i betragtning. Rigsadvokaten siger i sin begrundelse for ikke at rejse sag mod Hizb-ut-Tahrir, at der er tale om verbal missionering, men hvor længe kan man blive ved at henholde sig til det, når denne verbale missionering opfordrer til mord?
Jeg må tilstå, at jeg synes, der er tale
om en bagatellisering, som er i modstrid med selve sagens alvor.
Lene Espersen (KF), 2004-05-19:
Jeg vil starte med at sige til hr. Søren Krarup, at det er korrekt, at grundlovens § 78 indebærer, at en forening kan opløses ved dom, hvis den har et ulovligt øjemed.
Der kunne foreligge et ulovligt øjemed, hvis foreningens formål er at gennemføre eller medvirke til overtrædelser af straffeloven, men en forening kan godt have som formål at ændre grundloven, f.eks. med henblik på indførelse af en ny samfundsorden; det er i sig selv et lovligt formål.
Men hvis foreningen forsøger at nå sit mål ved anvendelse af f.eks. vold, vil der være tale om et ulovligt øjemed, og derfor vil den kunne opløses ved dom.
Hr. Søren Krarup spørger til Rigsadvokatens redegørelse og vurderinger, for så vidt angår Hizb-ut-Tahrir.
Rigsadvokaten har undersøgt sagen, og som det er os alle bekendt, fandt Rigsadvokaten ikke, at der på det foreliggende grundlag kunne føres det fornødne bevis for, at betingelserne for opløsning af foreningen er opfyldt.
Jeg vil gerne gentage over for hr. Søren Krarup, at det er korrekt, at der faktisk har været adskillige sager fremme i pressen de sidste par uger.
Der har været spørgsmålet om løbesedlen, men der har også tidligere været et forlydende om, at foreningen med anvendelse af trusler og vold har forsøgt at hverve meget unge medlemmer på skoler.
Det er klart, at den slags forlydender kan jeg ikke personligt forholde mig til, men jeg er gjort bekendt med, at der har fundet politianmeldelse sted. Jeg har klart tilkendegivet, at såfremt der er begået strafbare forhold, er jeg indstillet på, at Rigsadvokaten må genoptage undersøgelsen af Hizb-ut-Tahrir og også undersøge, om der er en mulighed for at benytte grundlovens § 78 til at søge foreningen opløst ved dom.
Det er et spørgsmål om at have tilstrækkeligt med beviser til rådighed.
Søren Krarup (DF), 2004-05-19:
Jeg vil gerne stille justitsministeren et spørgsmål, og jeg gør det i og for sig i dyb respekt for justitsministerens vilje til at hævde grundlovens frihedsrettigheder og derfor være meget varsom med at gribe til at forbyde en forening, som man jo har mulighed for ifølge grundlovens § 78, stk. 2. Jeg har haft lejlighed til at læse Rigsadvokatens begrundelse for, hvorfor man ikke mener, der er basis for at kende Hizb-ut-Tahrir ulovlig.
Men det er altså på basis af begivenheder, der nu er ved at være fortid, og jeg kan ikke lade være med at trække frem, at den 9. maj blev der omdelt en løbeseddel ved Nørrebrohallen, hvor Hizb-ut-Tahrir stiller det uomgængelige krav, at frafaldne konvertitter, f.eks. muslimer, der omvender sig til kristendommen, skal være hjemfaldne til at dræbes.
Jeg vil spørge justitsministeren, om hun ikke mener, at man dermed er ved at være så langt ude, at det faktisk er på sin plads at begynde at overveje at bruge grundlovens § 78 og spørge, om foreningen rent faktisk ikke er så ulovlig, at den skal forbydes.
»Er Rigsadvokaten ikke pligtig at rejse sag mod en forening, der bevisligt er grundlovsstridig?«
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-05-19:
Jeg er ærlig talt ikke i stand til at føje noget nyt til det, jeg allerede har svaret.
Udgangspunktet er som sagt, at medarbejderne følger med opgaverne til det sted, hvorfra opgaverne skal løses.
Jeg tror, hr. Keld Albrechtsen kan være fuldstændig tryg og rolig.
Der vil fortsat være behov for de pågældende medarbejdere, for opgaverne forsvinder jo ikke.
Det kan godt være, arbejdet vil blive organiseret på en ny måde, men jeg tror, at i hvert fald i starten vil der stadig være behov for de medarbejdere, som udfører opgaverne i dag, for opgaverne skal jo også udføres fremover.
Om man på sigt kan opnå rationaliseringsgevinster ved at sammenlægge nogle ting, som før har kørt hver for sig, kan jeg selvfølgelig ikke udelukke.
Men jeg tror, det er ret sikkert, at der i den første tid, efter at opgaverne er flyttet, fortsat vil være behov for alle de medarbejdere, der hidtil har siddet med opgaverne, for opgaverne forsvinder jo ikke.
De skal fortsat løses.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-05-19:
efter at være kommet lidt til hægterne efter Irakdiskussionen.
Men o.k., det er da i det mindste underholdende.
Men statsministeren svarede ikke på spørgsmålet: Hvad sker der, hvis en ny storkommune ikke vil have de medarbejdere, som bliver ledige, når amtskommunen nedlægges?
Bliver de rent faktisk ansat, eller kan kommunen bare nægte det?
Jeg synes, det er et relevant spørgsmål.
Statsministeren kan jo sagtens stå her og sige, at medarbejderne følger med opgaven, men hvis kommunerne ikke er indstillet på det, hvordan sikres det så i praksis?
Det er rigtigt, at jeg har kritiseret, at man flyttede landzoneafgørelserne fra de folkevalgte i amterne til de folkevalgte i kommunerne, og det vil jeg blive ved med at kritisere.
Jeg tror, statsministeren har hørt forkert, selv om han mener, han har hørt det mange gange, men jeg vil godt bede statsministeren tage stilling til spørgsmålet om centralisme og flytningen af alle disse medarbejdere til København.
Er det virkelig det, regeringen ønsker?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-05-19:
Nu tror jeg ærlig talt, at hr. Keld Albrechtsen skal til at stramme sine argumenter op og i hvert fald sikre, at der er konsekvens i dem.
Hvor tit har jeg ikke stået her og hørt hr. Keld Albrechtsens beklagelser over, at alt for mange miljøafgørelser og planafgørelser blev truffet ude i kommunerne?
Hr. Keld Albrechtsen har jo ikke tillid til, at de lokale folkevalgte er i stand til at træffe fornuftige afgørelser, det er hele hr. Keld Albrechtsens politiske udgangspunkt.
Nu er der fra regeringens side lagt op til en ny arbejdsdeling, hvor nogle af de tungere miljøopgaver og nogle af de helt overordnede planopgaver, som drejer sig om at beskytte nationale naturinteresser, ganske rigtigt bliver lagt i statsligt regi, men tænk engang: Hr. Keld Albrechtsen er også sur over det.
Der er ingen sammenhæng i det, hr. Keld Albrechtsen giver udtryk for her.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-05-19:
Så bliver jeg nødt til at spørge statsministeren: Lad os antage, at f.eks. tre kommuner bliver sammenlagt, og den nye storkommune får den idé, at når de tre kommuner er blevet lagt sammen, kan man godt klare sig med nogle færre miljømedarbejdere.
Men så kommer den tidligere amtskommune og siger: Vi har 20 medarbejdere, som I skal have.
Men kommunen siger: Nej tak, vi har allerede for mange, fordi vi har fået sammenlagt vores administrationer, og vi vil godt slanke administrationen lidt.
Hvad sker der så?
Griber staten så ind og siger, at de medarbejdere altså skal antages, eller bliver det op til kommunen?
Det andet spørgsmål er angående centraliseringen og de mange hundrede medarbejdere, som vil være nødsaget til at rejse til København.
Er det den form for decentralisering, regeringen går ind for?
Er det det nære samfund?
Jeg tror, Venstre engang gik ind for princippet om det nære samfund, men er det kontorchefstyre, man nu vil indføre?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-05-19:
Jeg tror faktisk ikke, jeg kan komme det meget nærmere.
Udgangspunktet er, at medarbejderne flytter med opgaverne, og derfor er det selvfølgelig klart, at hvis opgaven flytter et andet sted hen, flytter medarbejderen som udgangspunkt også med.
Men det afgørende i relation til hr. Keld Albrechtsens spørgsmål er altså, at den ekspertise, der er bygget op på miljøområdet, bliver fastholdt.
Nu forhandles der jo i øjeblikket mellem i hvert fald de
fleste af Folketingets partier, og derfor kan vi ikke vide, hvordan den endelige tegning bliver.
Men udgangspunktet er altså, at medarbejderne følger med opgaverne, og det vil sige, at den ekspertise, der er bygget op, bliver fastholdt.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-05-19:
Jeg forstår, at statsministeren faktisk vil garantere, at disse vel omkring 1.500 dygtige medarbejdere forbliver altså i den offentlige forvaltning, hvis de selv ønsker det.
Hvis jeg har forstået svaret rigtigt, altså at det er en garanti, statsministeren giver her, tror jeg, det vil være tryghedsskabende i den nuværende situation.
Men jeg vil godt bede statsministeren uddybe, hvordan det rent mere praktisk skal foregå.
Betyder det, at der flyttes 500 stillinger til København?
Det må jo være konsekvensen, for så vidt angår dem, som skal ansættes i staten.
Og betyder det, at de kommuner, der sammenlægges, ud over at sammenlægge deres administrationer også skal være forpligtet til at tage imod en del af det pågældende nedlagte amtsråds medarbejdere?
Er det sådan, det skal forstås?
Det vil blive en ganske indviklet øvelse.
Jeg vil ikke udelukke, at det rent teknisk kan lade sig gøre, men det bliver meget kaotisk, og det er måske ideen med planen.
Vil statsministeren ikke beskrive det lidt nøjere?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-05-19:
I regeringens udspil »Det nye Danmark« lægger vi op til, at alle medarbejdere i kommuner, amter og stat følger opgaverne over i en ny struktur, og det gælder også de amtsligt ansatte på natur- og miljøområdet.
Vi skal mindst fastholde det samme høje kvalitetsniveau for beskyttelse af natur og miljø, som gælder i dag.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-05-19:
Jeg har stillet dette spørgsmål, fordi vi har forsøgt at få en garanti fra miljøministeren for, at den ekspertise, som de amtskommunale miljø- og naturforvaltninger besidder, vil blive bevaret fuldt ud i den fremtidige offentlige forvaltning, uanset hvordan det går med forhandlingerne om strukturreformen.
Han har henvist til finansministeren, men det kom vi ingen vegne med, og derfor har jeg nu rettet spørgsmålet direkte til regeringens chef, som åbenbart er den eneste, der har beføjelse til at give en sådan garanti.
Skriftlig begrundelse
Der henvises til Danmarks Naturfredningsforenings henvendelse af 11. maj 2004, MPU alm. del bilag 885.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-05-19:
Jamen det er jo netop også derfor - jeg har redegjort for det før, men jeg gentager det gerne - at der er indgået en klar aftale med Storbritannien om overdragelse af tilbageholdte civile, og at Danmark i henhold til den aftale kan udføre og udfører tilsyn med de tilbageholdte fanger, og i lyset af de rapporter, der kom om mulige overgreb på irakiske fanger, er der givet instruks til de danske soldater i Irak om, at der føres et skærpet tilsyn, fordi vi vil være helt sikre på, at der ikke sker uregelmæssigheder i forhold til behandlingen af de irakiske fanger, som vi har haft ansvaret for at tage.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Søren Søndergaard (EL), 2004-05-19:
»Vil statsministeren kommentere henvendelsen af 6. maj 2004 fra seks danske organisationer, hvori regeringen opfordres til at indbringe sagen om behandlingen af den danske Guantánamofange for FN's Menneskerettighedskomité, og i forlængelse heraf oplyse, hvad regeringen gør for at få sat en stopper for USA's ulovlige behandling af fangerne på Guantánamobasen?«
Statsministeren har modtaget en henvendelse fra seks danske
humanitære organisationer
med en anmodning om at indbringe sagen om den nu frigivne danske Guantánamofange for FN's Menneskerettighedskomité.
Så vidt jeg har forstået, er sagen den, at USA har ratificeret FN's konvention om civile og politiske rettigheder, og de er dermed forpligtet til at overholde konventionen, men de har ikke ratificeret muligheden for, at der er individuel klageadgang, og det vil sige, at der ikke er mulighed f.eks. for den pågældende frigivne fange til selv at klage.
Det at indbringe en ting for FN's Menneskerettighedskomité er jo ikke bare et spørgsmål om at få dømt folk, det er jo også et spørgsmål om at få afklaret ting.
Det kan jo være sådan, at man konstaterer, at der ikke er foregået noget galt.
Så derfor er spørgsmålet, om statsministeren og regeringen vil være med til at få en afklaring af retstilstanden, eller om det stadig væk skal være fuldstændig flydende, hvad der egentlig er retstilstanden på det område.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-05-19:
Jeg kan bekræfte, at seks danske organisationer i et brev af 6. maj 2004 har opfordret regeringen til at indbringe en sag om den frigivne danske Guantánamofange for FN's Menneskerettighedskomité.
Som bekendt er den danske Guantánamofange nu frigivet, hvilket regeringen selvfølgelig finder positivt. Udenrigsministeren har besvaret brevet på regeringens vegne, og jeg vil gerne læse svaret op.
Det lyder sådan her: Jeg henviser til jeres brev af 6. maj 2004 til statsministeren, hvori I opfordrer regeringen til at indbringe en sag om den frigivne danske Guantánamofange for FN's Menneskerettighedskomité.
Ud fra en samlet vurdering finder regeringen ikke anledning til at imødekomme jeres opfordring.
Det er det svar, som udenrigsministeren har sendt, og det kan jeg helt henholde mig til.
Søren Søndergaard (EL), 2004-05-19:
Hvad vil en samlet vurdering sige?
Kan statsministeren ikke udbygge, hvad en samlet vurdering vil sige?
Hvilke elementer indgår i den samlede vurdering?
Statsministeren mener måske ikke, det er relevant at få retstilstanden afklaret.
Eller mener statsministeren bare, at man skal have lov til at overtræde konventioner, man selv har indgået, fordi stater er for feje til at indbringe sagen som en statsklage og har nægtet individer, der bliver ofre for uretmæssighederne, selv at klage?
Der er vel en grund til, at Danmark har givet ret til individuel klageadgang.
Det er vel, fordi vi synes, at individet har nogle rettigheder.
Jeg troede sådan set også, det var statsministerens partis politik, at individet havde nogle rettigheder.
Det mener USA ikke at individet skal have.
Men så må vi altså høre: Hvad er den samlede vurdering?
Hvad er det for nogle elementer, der indgår i den samlede vurdering, der gør, at man ikke mener, at man kan støtte det her forslag?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-05-19:
Der indgår mange ting i sådan en samlet vurdering.
Regeringen har jo som bekendt haft held med at følge det stille diplomati i denne sag.
Den danske fange er blevet frigivet.
USA har bekræftet, at fangerne på Guantánamo behandles i overensstemmelse med internationalt anerkendte humanitære normer og med principperne i den tredje Genèvekonvention om krigsfanger.
Jeg vil gerne sige til hr. Søren Søndergaard, at jeg faktisk tror, at der findes andre og mere effektive kanaler til at håndtere spørgsmålet om behandling af fanger end ved at indbringe den sag for FN's Menneskerettighedskomité.
Som bekendt har regeringen flere gange bekendtgjort, at vi fortsat i den kommende tid vil rejse spørgsmålet om behandling af fanger i vores kontakter med amerikanerne på højt niveau.
Hr. Keld Albrechtsen bliver ved med at stille de samme spørgsmål, og derfor er jeg også nødt til at give de samme svar, nemlig at britiske myndigheder jo er i færd med at undersøge de forskellige anklager.
Som bekendt har nogle af dem vist sig at være aldeles falske, og derfor er det jo nødvendigt i et retssamfund, at man nu undersøger det til bunds, før man drager sine konklusioner.
Lad mig så gentage, at den danske regering naturligvis på det skarpeste tager afstand fra de overgreb, der har fundet sted eller måtte have fundet sted.
Men det ændrer jo ikke på, at når der fremsættes så alvorlige anklager, må man i et retssamfund også tage det så alvorligt, at man undersøger det ordentligt.
Søren Søndergaard (EL), 2004-05-19:
Jeg går ikke ud fra, at det er nogen formildende omstændighed
for statsministeren, at den pågældende person nu er blevet frigivet.
Det vil da være et uhyggeligt signal, statsministeren dermed sender til alle mulige gidseltagere rundtomkring i verden, at hvis bare de på et eller andet tidspunkt frigiver deres gidsel, så er det ikke så vigtigt, hvad der er gået forud.
Forbrydelsen består jo i, at man uden nogen lov og dom har holdt en person indespærret i flere år.
Det er sådan set det, der er udgangspunktet.
At man så efter de år frigiver personen, er selvfølgelig positivt.
Det er positivt, at vedkommende ikke skal sidde der endnu længere, men det er jo ikke noget, der kan gøre den uret, der måske er sket forud for det, god igen.
Så forstod jeg altså ikke det samlede billede.
Hvad er det samlede billede egentlig?
Det samlede billede er altså udelukkende, at man mener, at FN's Menneskerettighedskomité ikke er et særlig velegnet instrument, men er det en generel vurdering af FN's Menneskerettighedskomité?
Er det sådan, at fremover vil vi generelt høre fra statsministeren og fra regeringen - så længe den nu holder - at FN's Menneskerettighedskomité ikke er særlig velegnet til at tage sig af menneskerettighederne?
Det har vi det stille diplomati til, det er noget, vi snakker om, når vi mødes med Bush til morgenmad, men det er altså ikke noget, der skal foregå i de institutioner, man ellers har etableret til at tage sig af det.
Er det dét, vi kan forvente af regeringen fremover?
Keld Albrechtsen (EL), 2004-05-19:
Jeg synes egentlig, det er et sært svar.
Udenrigsministeren har skrevet »samlet vurdering«, og nu siger statsministeren, at der indgår mange ting i en samlet vurdering.
Jeg håber, statsministeren selv kan høre, det er et ret surrealistisk svar uden indhold, og vil statsministeren ikke bede udenrigsministeren om i det mindste at give en indholdsmæssig begrundelse?
I forlængelse heraf vil jeg også godt spørge statsministeren vedrørende det andet surrealistiske svar, udenrigsministeren kom med tidligere på dagen under debatten.
Jeg foreslog, at når statsministeren mødes med Bush, skal han gøre ham opmærksom på, at USA skal underskrive aftalen om Den Internationale Straffedomstol og tillægsprotokollen til torturkonventionen.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-05-19:
Det er jo emner, som vi jævnt hen rejser over for amerikanerne, når der er god anledning til det.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-05-19:
Nu vil jeg advare statsministeren imod at foretage alt for meget af det, han kalder en samlet vurdering, men jeg må notere mig, at det sådan set er en ret afdæmpet statsminister, vi har i salen i dag.
Vi har været helt fri for de sædvanlige overfald på hr. Villy Søvndal og hr. Søren Søndergaard og mig, så jeg vil da sige, at det er et fremskridt.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-05-19:
Nej, for jeg synes faktisk, at udenrigsministeren har givet et udmærket svar, og jeg kan helt henholde mig til det svar, som udenrigsministeren har givet.
Søren Søndergaard (EL), 2004-05-19:
Der er utvivlsomt behov for mere forskning på dette område, og der er også behov for forskning i den danske straffelovgivning osv.
af den aktuelle retstilstand, og det er vel ikke noget, der afgøres af forskning om fremtiden, medmindre altså statsministeren også på dette område går ind for lovgivning med tilbagevirkende kraft.
Man skulle vel tro, at spørgsmålet om, hvorvidt det, der er sket, er i overensstemmelse med gældende internationale aftaler og gældende ret, ikke afgøres af forskning om fremtiden, men på basis af den internationale ret, som var gældende, da den pågældende begivenhed fandt sted, og jeg kunne godt tænke mig at spørge: Hvem andre end FN's Menneskerettighedskomité synes statsministeren er kvalificeret til at tage stilling til lige præcis dette spørgsmål?
Mener statsministeren, at f.eks. USA's præsident er en egnet person til at tage stilling til, om USA har overholdt international ret?
Eller synes statsministeren ikke, at netop FN's Menneskerettighedskomité er et glimrende instrument?
Er det kun George Bush, der skal afgøre sagen, eller mener statsministeren, at FN's Menneskerettighedskomité skal spille en rolle?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-05-19:
Der sker hele tiden en naturlig udvikling i den internationale ret, som forsøger at tage højde for, hvordan den faktiske virkelighed udvikler sig, og jeg tror faktisk, at spørgsmålet gribes bedst an ved at lade internationalt kendte og anerkendte jurister bearbejde den internationale ret for at sikre, at den tager højde for, hvordan den faktiske virkelighed er.
Men helt ærligt tror jeg altså ikke, at det løser noget problem at lade en enkeltpersons konkrete sag være genstand for en sådan behandling.
Jeg tror ikke, det vil føre os meget videre i en afklaring af international ret på netop dette område.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Jeg er faktisk ikke i stand til at føje mere til det, jeg allerede har sagt.
Jeg tror, vi tidligere har haft debatter her i Folketinget om, at der i høj grad er brug for at få forsket mere i international ret, når det gælder status for fanger af den type, som vi har set på Guantánamo.
Det er også noget, der er taget op i bl.a. FN-regi, for vi befinder os på mange måder i en lidt uklar juridisk zone; det medgiver jeg gerne.
Peter Skaarup (DF), 2004-05-19:
Ugebrevet A4 har haft en meningsmåling her for nyligt, hvor man har spurgt danskerne, om Tyrkiet bør optages i EU inden for en overskuelig årrække.
Man spurgte også de radikale vælgere, og flertallet af de radikale vælgere sagde nej; det skulle Tyrkiet ikke.
Gør det ikke indtryk på fru Elisabeth Arnold - jeg kunne egentlig også have spurgt om det samme, hvis det var hr. Anders Samuelsen, der var ordfører - og på Det Radikale Venstre, at der er den udbredte skepsis over for det, som Det Radikale Venstre nærmest har gjort til en kongstanke, nemlig at Tyrkiet skal optages i EU?
Elisabeth Arnold (RV), 2004-05-19:
Vi har det sådan med meningsmålinger, at vi naturligvis lægger vægt på dem, men det er nu altså sjældent, at vi skifter mening på grund af meningsmålingerne.
Vi mener helt alvorligt, at Tyrkiet har fået et løfte fra EU helt tilbage i 1993, og de har fået det fornyet i 1999.
Jeg har selv erfaring med Tyrkiet fra Europarådet og ved, at de kæmper internt i den tyrkiske indenrigspolitik for at få gennemført demokrati og blive en retsstat i alle led.
Jeg er overbevist om, at det er en utrolig vigtig proces, vi sætter i gang ved at have forhandlingerne med Tyrkiet.
Vi må så tage den diskussion indbyrdes i vores eget parti.
I vores egen medlemskreds er der ikke den store uenighed om, at Tyrkiet skal have mulighed for at forhandle sig til et medlemskab.
Peter Skaarup (DF), 2004-05-19:
Er hr. Jacob Buksti også enig i, at den danske regering og dermed Socialdemokraterne, som ofte giver mandat til det, den danske regering foretager sig i EU, har et ret stort ord at skulle have sagt sammen med andre landes regeringer, hvis den statut, som Europa-Parlamentet skal arbejde efter, skal accepteres?
Jacob Buksti (S), 2004-05-19:
Når jeg sagde, at jeg fremlægger hr. Claus Larsen-Jensens tale, er det ikke, fordi man ikke må stille spørgsmål.
Det tror jeg godt jeg vil være i stand til at håndtere.
Det er bare sådan, at hvis vi holder fast i det, får vi en situation, hvor de nuværende forhold får lov til at fortsætte, og det vil sige, at konsekvensen af at gennemføre Dansk Folkepartis forslag er, at moradset af rejseregler, diætregler, pensionsordninger og blyantspenge, og hvad ved jeg, får lov til at fortsætte.
Jeg håber, at Dansk Folkeparti har et godt regnskab for sine egne parlamentarikere, for ellers vil jeg gerne bede om, at det bliver fremlagt.
Lige så længe som Europa-Parlamentet har eksisteret, har man diskuteret det spørgsmål, og det afgørende er - det var udenrigsministeren også inde på - at der er en fælles kompetence, samtidig med at Europa-Parlamentet selv kan fastsætte sine rejse- og diætregler.
Derfor er jeg også enig i, at den folkelige opfattelse er sådan, som hr. Peter Skaarup beskrev.