runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mariann Fischer Boel (V), 1999-11-12:
Det er lidt i forlængelse af hr. Kim Behnkes spørgsmål.
Ministeren sagde, at der kun var marginale omkostninger forbundet med at ændre den der genopbygningsprocent.
Det vil jeg gerne bede ministeren forklare en lille smule nøjere.
For ministeren glemmer måske, at forsikringsselskaberne står i den situation, at de ikke bare skal kigge på den nøgne pris uden afgift; de skal kigge på den pris, bilen egentlig har på gaden.
Og så kunne jeg da også godt tænke mig at høre, om man i ministeriet havde gjort sig nogle overvejelser om, hvad det her kommer til at betyde for de forsikringspræmier, folk skal betale. Så sagde ministeren på mit spørgsmål om høring, at der havde været nogle kontakter.
Hvorfor har der kun været kontakter, og hvorfor er vi ikke blevet delagtiggjort i de resultater af en høringsrunde, som plejer at finde sted, i bemærkningerne til lovforslaget?
Kim Behnke (FRI), 1999-11-12:
To ting, men også en lille bemærkning til ministerens bekymring om denne knap i Lupoen.
Altså, man tør jo næsten ikke sige til en skatteminister, der kommer fra et ministerium, der tidligere har udtænkt eksotiske ting som afgift på huller i isen og sådan noget, men det må jo kunne klares på samme måde, som når folk løser et fisketegn: De kan gå ned på posthuset, og så har de et girokort med.
Så hvis politiet stopper nogle, der tydeligvis har haft trykket på knappen, må de jo vise, at de har betalt en særlig afgift, næsten som sådan en slags fisketegn, så de har lov til at bruge den knap.
Det må være måden, man klarer sådan noget på i Skatteministeriet.
Spøg til side.
Over til det mere alvorlige: Jeg tror, ministeren i diskussionen om disse 75 pct. og disse totalskadede biler - nu er det jo ikke gamle biler, det er havarerede biler - i hvilket omfang forsikringsselskaberne skal ind og betale osv.
Den sammenligning, ministeren laver, er sammenligningen mellem, hvad en bil uden afgifter koster, og hvad reparationen koster.
Men i det øjeblik man erklærer en bil for, som det vist hedder hos taksatorerne, »totalskadet«, så den skal skrottes, og der skal tilkøbes en ny bil, så kommer forsikringsselskabet jo ikke bare til at betale den nye bils importpris.
Der skal jo svares registreringsafgift af den nye bil, så man både har betalt registreringsafgift af den, der er skrottet, og den nye.
Det kan godt være, jeg tager fejl, men sådan tror jeg det er.
Når ministeren så indleder næsten samtlige de fiskale forslag med at sige, at det jo er lidt mærkeligt, at der aldrig er nogen, der vil være med til at skaffe nogle flere penge ind, men der er nogle, der gerne vil være med til at afholde nogle flere udgifter, så glemmer ministeren jo Parkinsons Anden Lov.
Den første lov
den kender ministeren.
Det er den, der gør, at han hele tiden skal gå til receptioner og byde nye medarbejdere velkommen ovre i ministeriet.
Parkinsons anden lov er knap så kendt.
Det er den, der siger, at udgifterne stiger, indtil de dækker alle indtægter - underforstået, at den eneste måde at få udgifterne ned på, er ved at begrænse indtægterne.
Frank Aaen (EL), 1999-11-12:
Med hensyn til det tilskud til biler, som det jo drejer sig om, vil jeg sige: Vi giver tilskud til biler, der har et særlig lavt brændstofforbrug, og dér annoncerer jeg bare to problemstillinger.
Den ene er: Er det det rigtige sted, vi satser de midler, vi har?
Måske er der noget andet lige på den anden side af horisonten, som der er mere fremtid i.
Den anden problemstilling synes jeg er blevet meget aktualiseret af de oplysninger, vi forleden fik om, hvor giftig luften er i København: Skal vi overhovedet støtte noget, der fremmer, at der kommer flere dieselbiler ind i landet?
Det synes jeg er en meget konkret problemstilling, som vi må tage op under udvalgsarbejdet.
Vi er stadig mest positive over for den del af lovforslaget, men jeg synes, der er et par ender dér, som vi lige skal have vendt, inden vi siger: Det her gør vi.
Så kom jeg til at glemme spørgsmålet om beskæftigelsen og det med genopbygning af biler i min første ordførertale.
Der er to ting, vi vil prøve at forfølge lidt dér.
Det ene er alligevel - for det lyder meget overbevisende, det, der står i lovforslaget, det vil jeg sige med det samme - forholdet mellem at smide væk og købe nyt.
Er det fornuftigt ud fra en miljøbetragtning? Normalt ville vi jo være lidt betænkelige ved at støtte, at man i højere grad smider væk og i stedet for køber noget nyt.
Det er muligt, at det er miljøklogt at gøre det med en bil, der er meget skadet.
Så er det klogere at smide den væk og få delene genbrugt og materialerne tilbagecirkuleret og så købe en ny, fordi det er meget mere effektivt at bygge en ny bil op end at reparere på den gamle.
Men vi vil have belyst den problemstilling ud fra en miljøvinkel.
Så er vi selvfølgelig også optaget af beskæftigelsesproblemet.
For selv om det kun er 1 pct., og selv om det kun er anslået 250 stillinger - måske lidt flere, siger nogle fra branchen - så vil vi jo alligevel altid være lidt optaget af, hvordan vi kan kompensere for sådan en udvikling, hvordan vi sørger for, at der bliver noget alternativ beskæftigelse.
Derfor vil vi naturligvis lytte både til autobranchen og til fagforeningerne, når de kommer, og vi vil have med i vores forhandling om anvendelse af provenuet, hvordan vi sikrer, at vi er med til at skabe kompenserende merbeskæftigelse.
Hans Christian Schmidt (V), 1999-11-12:
Selv om det kan være svært at være enig med Enhedslistens ordfører, må jeg sige, at der ligger da den tilkendegivelse i det i hvert fald, at det her ikke er et miljøforslag.
Så efterhånden står det jo banket fast efter diskussionen i dag, at det er om skat i stedet for.
Det må man så sige.
Hvis bare man ville behandle forslaget set ud fra det synspunkt, ville det måske hjælpe lidt på det.
Jeg beder om at få at vide, hvilke undersøgelser det er, der er lavet, som hr. Frank Aaen bygger sine synspunkter på, for han er jo meget fast i stemmen.
Frank Aaen (EL), 1999-11-12:
Der er et væld af undersøgelser, som ikke alle sammen er helt entydige i deres konklusioner, og hvor der er videnskabelig diskussion.
Det anerkender vi.
Men ud fra et forsigtighedsprincip er vi ikke spor i tvivl om, at det her er noget, vi bør undgå
Det er mest veldokumenteret, hvad angår ftalater, og vi mener også, det er det, hvad angår pvc.
Men ud fra et forsigtighedssyn og ud fra, at der er noget, der er både bedre og smukkere, synes vi, at man bør støtte det, der ligger i forslaget her.
Lad mig så sige til det med, at det kun er skat: Jo, men det er jo derfor, vi siger, at vi for det første ikke er helt tilfredse med det, som det ligger, for det kan være bedre og mere effektivt, men for det andet vil vi her sige: Lad os så bruge pengene til en omstilling.
Lad os bruge pengene på en måde, så vi ikke alene gennem pisken, men også gennem anvendelse af guleroden sørger for, at vi kommer af med de her stoffer.
Hans Christian Schmidt (V), 1999-11-12:
Det er jo klart, at det altid er meget vigtigt, når samarbejdspartnere skal forholde sig til, hvilke synspunkter folketingsmedlemmerne træffer deres beslutninger ud fra, hvad det er for en viden, folketingsmedlemmerne har, hvorefter de siger: Sådan og sådan skal det være.
Så vil det nu ikke være sådan, at hr. Frank Aaen bare kan nævne en enkelt af de undersøgelser?
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 1999-11-12:
Det står fast, at dette lovforslag vil indbringe noget provenu til staten, og det synes jeg i sig selv er et godt formål, eftersom vi har brug for penge til at drive hele vores offentlige sektor.
Derfor er det jo naturligt, at provenudelen bliver drøftet under de finanslovforhandlinger, som foregår.
Jeg kan jo også se, at det skal træde i kraft til juli, så det vil indbringe penge i år 2000.
Kristeligt Folkeparti er som udgangspunkt positivt over for grønne afgifter, især hvis de er grønne.
Det er jo for mig det springende punkt: Hvor meget er miljøvirkningen ved dette forslag?
Vi anerkender altså det positive sigte med at få et provenu, når man indgår i nogle finanslovforhandlinger, og dér kan det her provenuforslag være mere sympatisk end visse af de provenuforslag, som regeringen har lagt frem i sin finanslov.
Når det derimod gælder miljøvirkningen, synes jeg, at det er svært at blive klog på, hvor meget miljøpolitik der ligger i dette forslag.
Det synes jeg også er fremgået meget klart af debatten her, og det synes jeg, vi må give os tid til under udvalgsarbejdet.
Vi må jo have fundet ud af, hvad det er for ftalater, der mistænkes for hvad.
Man har fundet ud af, at de er kræftfremkaldende, altså på dyr.
Jeg forstår, at det er gnavere og vel ikke andre dyr.
Men det her må vi jo tage os tid til under udvalgsarbejdet, og viser det sig, at det hovedsagelig er et skatteforslag, som der ikke er nogen særlig miljøpolitik i, jamen, så må vi jo vurdere det som en indtægtskilde, og det synes jeg er fair nok.
Det, jeg så også vil være optaget af, er forholdet mellem denne skat og de frivillige aftaler, der er etableret.
Dér synes jeg også, vi nøgternt må vurdere, hvor meget der er kommet ud af dem, og om dette skatteforslag måske vil have en negativ virkning på disse frivillige aftaler.
Jeg mener ikke, der behøver være nogen modsætning mellem et skatteforslag og så at indgå nogle frivillige aftaler.
Men sådan som forslaget med de undtagelser er lagt frem, er miljødelen meget dårligt belyst.
Den må vi prøve at få belyst bedre.
Det, der er klart, er, at forslaget vil indbringe nogle penge, og det kan vi så drøfte under de videre finanslovforhandlinger.
Kristeligt Folkeparti vil under udvalgsarbejdet være meget optaget af at finde ud af, hvor meget miljøpolitik der i grunden er i dette forslag.
Det tror jeg ikke vi får fundet ud af under den debat, der foregår nu, men lad os give os tid under udvalgsarbejdet.
Kim Andersen (V), 1999-11-12:
Men principielt vil jeg gerne spørge hr. Flemming Kofod-Svendsen, om ikke han finder det problematisk, når vi taler om indsamling og genanvendelse af disse produkter, som har en omkostning i sig selv, og som efterfølgende også har en udviklingsomkostning i sig og administration af en ordning, som virksomhederne indbetaler til, at man oven i det lægger en afgift, som belaster virksomhedernes omkostningsniveau?
Og kan man i den sammenhæng ikke forestille sig, at den afgiftning og den afgift og den yderligere omkostning netop vil være hæmmende for det, som vi sikkert begge to ønsker, nemlig en øget indsamling og genanvendelse af disse produkter?
Pernille Blach Hansen (S), 1999-11-12:
Lidt provokeret af Venstres ordfører: Vil Kristeligt Folkepartis ordfører ikke bekræfte, at det er problematisk, at man indgår en frivillig aftale, som industrien efterfølgende ikke lever op til?
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 1999-11-12:
Den socialdemokratiske ordfører talte meget firkantet i dag.
Jeg glæder mig til under udvalgsarbejdet at få nærmere dokumenteret de påstande, som den socialdemokratiske ordfører fremsatte.
Jeg mener selvfølgelig som udgangspunkt, at aftaler skal holdes, men lad os nu se, hvem der har holdt dem, og hvem der eventuelt ikke har.
Når man har prøvet på at gå lidt ned i substansen her, finder man ud af, at der er mange modsatrettede synspunkter, og man kan stort set finde belæg for næsten hvilket som helst standpunkt her.
Det er også fremgået af debatten.
Til Venstres ordfører vil jeg sige: Selvfølgelig ville det være uheldigt, hvis en skat medførte, at nogle gode opsamlingsordninger blev stillet ringere, men det må selvfølgelig også indgå i undersøgelserne.
Kim Andersen (V), 1999-11-12:
Jeg vil gerne spørge hr. Flemming Kofod-Svendsen, om han deler det synspunkt, som nu flere gange er fremsat fra Socialdemokratiets side, at virksomhederne i denne branche har misligholdt og ikke levet op til en aftale?
Er det ikke sådan, at de produkter, vi her taler om, har en meget, meget lang levetid og i virkeligheden er meget væsentlige elementer i den generelle velstandsudvikling, vi
har haft her i landet
til at give kvalitetsbyggeri til glæde for mange
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 1999-11-12:
Efter de oplysninger, jeg har haft lejlighed til at studere, er livet ikke helt sort/hvidt her. Der er indgået en række aftaler, og der er nogle, der har været gode til at holde dem.
Der er også nogle områder, hvor der ikke er indgået aftaler.
Så jeg synes da, at når vi nu skal i gang med udvalgsarbejdet, så lad os få alle disse kendsgerninger på bordet.
Jeg har en hel del spørgsmål og en hel del papirer, som jeg synes det bliver spændende at få ministerens kommentarer til.
Disse meget firkantede synspunkter her synes jeg mere bygger på, at man selektivt har udvalgt noget af materialet.
Lad os nu se på det i dets helhed.
Det tror jeg, sagen vil have godt af.
Ole Stavad (S), 1999-11-12:
Nu ville det jo være fristende at gå ind i en større debat, for
jeg synes faktisk, det har været en spændende debat.
Selv om jeg er absolut enig med hr. Flemming Hansen i, at det her er et lovforslag, der er særdeles velegnet til at gå ned i de enkelte emner under udvalgsarbejdet, så synes jeg, der har været en debat her, som man vel også godt kunne kalde en holdningsdebat, og som man godt kan sidde og nyde lidt, når der krydses klinger.
Omvendt mener jeg også, at jeg har lyttet mig til en vis argumentresistens i betydelige dele af kredsen af ordførere.
Derfor tror jeg måske ikke, at dette tidspunkt med stadig mange forslag på dagsordenen er et velegnet tidspunkt til, at jeg går ind i en stærk argumentation, også fordi jeg mener, at der også fra regeringsordførernes side har været svaret, og at man har deltaget godt i debatten. Derfor vil jeg nøjes med at sige tak til de ordførere, der har udtalt sig overvejende positivt om lovforslaget.
Jeg vil i sagens natur sammen med min kollega miljøministeren deltage i det arbejde og give alle de oplysninger, der skal gives.
Og så kun den afsluttende bemærkning: Der har været en vældig masse snak om, hvorvidt det her er miljøbegrundet eller det er for at få penge i kassen.
Jeg vil bare sige, at hvis det her var en afgift, der var lavet for at få penge i kassen, så stemte jeg imod.
Vibeke Peschardt (RV), 1999-11-12:
Jamen jeg vil gerne svare hr. Hans Christian Schmidt med et nyt spørgsmål.
Jeg vil nemlig så forfærdelig gerne høre, hvad det egentlig er for konkrete forslag i denne her sammenhæng, Venstre gerne vil være med til at gennemføre.
Det synes jeg vil være interessant at høre, og det synes jeg, vi i Skatteudvalget skal se nøje på. Det kunne jo nemlig være, at vi endte derhenne, at Venstre virkelig endnu en gang gik ind for en grøn afgift, der havde adfærdsregulerende virkning osv.
Vi vil meget gerne være med til at diskutere det.
Det er flere ting at tage fat på: Der er undervognsbehandling på biler, der er tekstiltryk på trøjerne, og der er medicinsk udstyr.
Der er virkelig mange ting, og det er den allerstørste del af hele ftalatdelen, vi her snakker om.
Jeg er meget spændt på at høre, om Venstre vil deltage i den del.
Bjarne Laustsen (S), 1999-11-12:
De to lovforslag om afgiftsændringer indeholder fire elementer, som hver især er udtryk for en tilpasning af lovgivningen til vores politiske mål.
Vi ønsker, at der blandt de biler, der kører på de danske veje, skal blive flere af de nye og mest brændstoføkonomiske.
Men da teknologien stadig er dyrere end mere traditionel teknologi, finder vi det hensigtsmæssigt at sænke registreringsafgiften for disse biler, så de ikke som i dag stilles dårligere end andre biler.
I forslaget ligger også, at nedslaget udfases over 10 år.
Det er en naturlig parallel at udvide afgiftsskalaen for den grønne ejerafgift på disse dieselbiler
, så resultatet bliver, at de mest brændstoføkonomiske fritages for den grønne ejerafgift og får en nedsat udligningsafgift.
Ophævelsen af fradraget for bagsæderulleseler og høj stoplygte er en naturlig følge af, at begge dele nu er lovpligtige.
Vi støtter derfor den relativt moderate ændring, hvorefter der skal betales registreringsafgift, når biler repareres for et beløb, der overstiger 75 pct. af bilens værdi før skaden og udgør mindst 15.000 kr.
Angående den beregningsmæssige avanceprocent, som indgår ved kalkulationen af grundlaget for registreringsafgiften, finder vi det rimeligt, at den stiger, så den bliver i overensstemmelse med det, der faktisk er en realitet for nogle bilmodeller.
Vi må også her fjerne grundlaget for spekulation.
Socialdemokratiet støtter med andre ord de to lovforslag.
Jeg takker for spørgsmålene.
Jeg går ud fra, at Venstres ordfører har læst lovforslaget.
Der står jo klart og tydeligt, at der er en beskæftigelsesmæssig konsekvens for 250 personer, men da vi forudsætter, at de vil kunne finde arbejde andetsteds,
vil det ikke rent samfundsmæssigt være økonomisk forsvarligt at have dem til at reparere bilerne.
Det er faktisk det hele, som forslaget går ud på.
Derfor er der en samfundsmæssig økonomisk gevinst i det, og så håber vi, at de 250, der eventuelt bliver ledige på baggrund af forslaget, kan finde arbejde andetsteds.
Bjarne Laustsen (S), 1999-11-12:
Jeg vil gerne sige til fru Mariann Fischer Boel, at vi har jo allerede via Skatteudvalget fået en hel del tilkendegivelser om, hvad en lang række organisationer mener om det her, og et langt stræk hen ad vejen er de jo enige i forslagene.
Men det var sådan set spørgsmålet om finansiering af vort velfærdssamfund, og her lægger vi ikke skjul på i Socialdemokratiet, at vi bruger en lang række afgifter til at finansiere.
Nu har jeg så forstået på Venstre, at det ikke er politisk korrekt at tale om skattelettelser, og at det er derfor, man har skiftet ordfører osv.
Det skal jeg ikke blande mig så meget i, men blot sige, at jeg også var med på den tur til Japan, hvor vi jo netop prøvede at kigge på spørgsmålet om de her biler, der kan køre ekstra langt på literen.
Derfor vil jeg godt spørge, om ikke Venstre er tilhænger af, at udviklingen går i den retning, at bilfabrikkerne laver biler, der kan køre langt på literen.
Mariann Fischer Boel (V), 1999-11-12:
Jeg ved ikke rigtig, om den socialdemokratiske ordfører har sovet, da jeg holdt mit indlæg, men så vil jeg godt gentage, at miljødelen og det efterfølgende lovforslag om grønne ejerafgifter er vi fuldstændig tilhængere af.
Det er et klart skridt i den rigtige retning, som jeg også sagde til skatteministeren, om end det ikke løser problemet fuldt ud, og hvis bilerne bliver 50 pct. dyrere, skal der helt, helt andre muskler i forslaget.
Jeg er sikker på, at den socialdemokratiske ordfører vil forstå, at det er Venstres holdning.
Aage Frandsen (SF), 1999-11-12:
Under behandlingen af det tidligere forslag vedrørende afgift på pvc og ftalater havde vi en diskussion om, hvad miljøafgifter eller grønne afgifter var for noget i forhold til afgifter, som havde et fiskalt formål.
Jeg sagde, at rigtige miljøafgifter, grønne afgifter var nogle, som havde den effekt, at de i virkeligheden stort set ikke gav noget provenu, fordi formålet var at udfase noget.
Det er det, der er tale om her.
Der er også en miljømæssig side, som vi tager med, og vi vil godt studere nærmere, i hvilket omfang det er godt nok.
Det kan godt være, det kan blive bedre, men det afgørende ved dette forslag er selvfølgelig, at der skal penge i statskassen.
Det vil vi da sige helt ærligt og åbent, og i disse tider, hvor vi diskuterer finanslov, er der jo også noget med, at man skal bruge nogle penge.
Vi ser i hvert fald under finanslovdrøftelserne nogle partier, der ganske gladelig og med begejstring kan bruge penge både det ene og det andet og det tredje sted, men som endnu ikke har anvist, hvor pengene skal komme fra.
Her er så et sted, hvor regeringen foreslår, at pengene skal komme fra, og vi bidrager gerne til at få finansieret ting, der er fornuftige.
Når det drejer sig om dette forslags endelige behandling, er det selvfølgelig afhængigt af, hvad pengene skal bruges til.
Det er en skat med henblik på at skabe indtægter, og så har forslaget også en miljømæssig side, som vi gerne vil studere nærmere for at se, i hvilket omfang det kunne blive endnu bedre end det, der ligger i forslaget.
Man fremfører - for det gør man jo hver gang, der er tale om afgifter, som vedrører biler - at det er synd for de stakkels bilejere, som endnu en gang bliver plaget.
Men bilejerne bliver ikke plaget mere, end at der stadig bliver flere og flere biler, og folk køber stadig biler.
Det vil sige, at til trods for den plage, det åbenbart er, at der skal være afgifter på biler og benzin, anskaffer folk sig alligevel en bil, så det kan åbenbart godt betale sig.
Derfor kan vi støtte forslagets indhold, men vores endelige stillingtagen til forslaget afhænger af, hvordan drøftelserne om finansloven ender.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 1999-11-12:
Den første del af L 74 drejer sig jo om miljøet, og den del går vi helhjertet ind for, for det, der her lægges op til: at give incitamenter til at fremme de særlig brændstoføkonomiske biler, er jo en helt rigtig politik.
Jeg har også forstået, at alle her i salen bakker det op.
Den forrige taler rejste spørgsmålet om dieselbilerne, og det håber jeg vi kan få belyst lidt nærmere under udvalgsarbejdet, for dér synes jeg man har hørt lidt forskellige synspunkter, bl.a. om, at man har udviklet nogle nye dieseltyper, hvor den, skal vi sige traditionelle frygt for det miljøskadelige ved partikeludledningen skal være blevet stærkt formindsket, men det kunne være fint at få det belyst under udvalgsarbejdet.
Men selve sigtet her er helt rigtigt. Så er der det fiskale element, og det vil jeg da se som et led i de finanslovforhandlinger, der foregår, for det er klart, at har man nogle ønsker om en særlig indsats på et område, som koster penge, må pengene jo også skaffes.
Så enkelt er det.
Når jeg så ser på den anden del, om de gældende sikkerhedsudstyrsfradrag, hvor noget af sikkerhedsudstyret nu er blevet lovpligtigt, så det ikke er nødvendigt at have det incitament, må jeg jo sige, at det er rigtigt, men det betyder til gengæld en øget beskatning, og det mener jeg vi må se på i hele den finanslovpolitiske sammenhæng, men jeg har da forståelse for, at når der skal skaffes penge, så er det et område, hvor man vil kunne skaffe penge. En tredje del er reparationsdelen, og dér kan jeg da godt forstå skatteministerens argumentation, men det spørgsmål, jeg har her, er, om vi så ikke alligevel kan komme til at fremme en brug og smid væk-mentalitet, altså at man siger: Nå, nu er bilen altså blevet skadet, så væk med den! Det er det, jeg kan være lidt betænkelig ved her.
Og selve den tankegang, at man ligesom kommer til at betale registreringsafgift to gange, virker jo lidt pudsig.
Men også her mener jeg, at det er et fiskalt forslag, og jeg ser det i det lys under de videre forhandlinger. Endelig den fjerde del.
Dér henviser ministeren jo i bemærkningerne på side 12 til, at en del af baggrunden for forslaget om at sætte forhandlernes avanceprocent op, er et ønske, der er kommet fra Danmarks Automobilforhandler Forening.
Det vil jeg gerne have ministeren til at uddybe lidt, hvis ikke nu fra talerstolen så lige så gerne skriftligt efterfølgende.
Jeg synes, det ville være rart at være helt klar over, hvad det er, Danmarks Automobilforhandler Forening har ønsket i dette spørgsmål.
Men overordnet er der et helt rigtigt sigte i den første del, og den fiskale del vil jeg lade indgå i en bredere sammenhæng, da vi nu er involverede i finanslovdrøftelser.
Og dér har jeg jo tilkendegivet stor forståelse for, at der også er brug for nogle indtægter, men det må vi se i sammenhæng med, hvad vi ellers kommer til at medvirke til.
Mariann Fischer Boel (V), 1999-11-12:
Jeg forstår på den socialdemokratiske ordfører, at disse lovforslag er en tilpasning af lovgivningen til Socialdemokratiets politiske mål, og så kunne jeg godt tænke mig at høre den socialdemokratiske ordfører knytte nogle kommentarer til den del, der drejer sig om færdselsskadede biler.
Jeg kunne godt tænke mig at høre, hvilke beskæftigelsesmæssige konsekvenser den socialdemokratiske ordfører vil drage af en vedtagelse af den del af forslaget.