Ole Sohn (SF), 2000-05-03:
Måske er det lidt usædvanligt, men jeg tror, jeg vil benytte indledningen til at takke statsministeren for hans indledende bemærkninger, hvor jeg syntes, statsministeren kom meget fint rundt dels om historien om Holocaustkonferencen, dels om slutdokumentet derfra: dets vigtighed som et bidrag til at lære af historien og netop bruge det til at lære, så vi undgår gentagelser.
Jeg er også meget glad for bemærkningerne i statsministerens indledning om, at det nye, vi også har lært, og som også er en følge af Holocaustkonferencens sluterklæring, jo netop er, at vi i forbindelse med vores arkiver også skal se besættelsestiden an, også se, hvordan danske embedsmænd og dermed også det danske politiske system har ageret.
Det kan ikke længere være anledning til afslag på arkivadgang.
Det er en åbenhed, som jeg synes er en tak værdig, fordi der her tidligere er givet nogle afslag, og det er klart, at de, der tidligere har fået afslag på deres ansøgninger med den begrundelse, nu kan søge igen, hvis vedtagelsen her går igennem.
Også fra SF's side vil vi gerne understrege en stor støtte til sluterklæringen fra Holocaustkonferencen, dels i respekt og ære for ofrene og dem, der stod imod, dels for
også at understrege vigtigheden af, at nazitidens forbrydelser afdækkes, ikke mindst for at modvirke, at historien gentager sig, for det er jo ikke kun historisk, vi kan tale om nationalisme, nationalistiske strømninger og hæmningsløse nationalistiske ledere; det har vi jo set også i nyere tid i Eksjugoslavien, og vi ser det også den dag i dag.
Faktisk synes jeg, vi oplever et skred i holdninger.
Nutidens nationalistiske strømninger giver mindelser om fortiden.
Deres budskab er det samme: Vi skal være os selv nok.
Midlerne er også de samme: mistænksomhed og had over for anderledes tænkende.
I dag bliver der faktisk sagt ting, som var fuldstændig utænkelige for bare 5 år siden,
og det er jo udtryk for et skred, et uhyggeligt skred.
Derfor er det væsentligt, at vi holder fast i historien og historiens forbrydelser for at lære af det, for at undgå gentagelser.
Vi skal for alt i verden stå op imod den selvtilstrækkelighed, som nationalisme er et udtryk for, og advare imod en udvikling, som har så klare paralleller til 1930'erne, at man skal være direkte historieløs for ikke at kunne se farerne heri, og netop for at lære af historien, er det utrolig vigtigt, at arkiverne er åbne.
Hensyn til statens sikkerhed vil aldrig nogen sinde kunne strække sig så lang tid tilbage, og det er der også en lang række andre lande som har erkendt, og derfor har de nedsat tilgængelighedsfristerne.
Det er ikke det, der er på dagsorden i dag.
Det, der for mig er vigtigt, også med det forslag til vedtalelse, der ligger, og som SF tilslutter sig, er, at man også giver en fortolkning af, hvad en liberal adgang til arkiverne for perioden 1933-1950 indebærer, for den indebærer, at alle dokumenter af betydning for afdækning af holocaust og besættelsestidens historie bliver tilgængelige for offentligheden, og den indebærer naturligvis, at en række af dem, der har fået afslag inden Holocaustkonferencen og inden dagens debat, med henvisning til vedtagelsen kan lave en ny ansøgning.
Naturligvis går jeg ud fra, at alle i salen her, også de partier, som har advokeret imod forslaget, er enige i, at når man får adgang til ikke normalt tilgængelige sager, som den her vedtagelse lægger an til, indebærer det naturligvis ikke, at man også kan offentliggøre personfølsomme oplysninger.
Man kan gennemgå sagerne.
Nogle gange vil der være navneforbud, og nogle gange vil der være forbud mod at offentliggøre sygdomsforløb og andre personlige hændelsesforløb, som er forskningsmæssigt uvedkommende, men man kan ikke bruge hensynet til statens sikkerhed eller beskyttelse af embedsmænd som et argument for et afslag.
Derfor vil der være nogle, som med rette kan lave en ny ansøgning og dermed få adgang til at kunne forske, sådan at vi kan leve op til sluterklæringen på Holocaustkonferencen,
at alle sten skal vendes om nazitidens forbrydelser med det klare formål at undgå en gentagelse af historien.