runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Morten Bødskov (S), 2005-10-11:
Det vil sige, at justitsministerens svar til fængselsbetjentene er, at det bare er noget, man må finde sig i – altså de fængselsbetjente, som i deres daglige virke i landets fængsler blandt kriminelle i dag har meget utrygge vilkår og dårlige arbejdsmiljøforhold.
De har, skal jeg hilse justitsministeren og sige, den absolut laveste pensionsalder på hele arbejdsmarkedet, og hvis man ser på, hvem der bliver afskediget i Kriminalforsorgen på grund af helbredsbetingede sygdomme, bliver de sagt fra i en alder af 43 år.
Vi har ikke fået en garanti fra justitsministeren om, hvorvidt hun har tænkt sig at overholde det løfte, som hun gav Fængselsforbundet i deres blad, hvor hun i december 2004 sagde, at det er vigtigt, at vi tænker i en helhed, og at vi ikke gennemfører besparelser, der rammer bestemte personalegrupper urimelig hårdt.
Kan justitsministeren sige ja eller nej til det?
Står hun ved det, hun har sagt?
Eller er svaret til de her folk bare: Det er noget, man må finde sig i som en generel effektivisering af den offentlige sektor?
Lene Espersen (KF), 2005-10-11:
Jeg står naturligvis ved de udtalelser, jeg er kommet med til Fængselsforbundet, og det er også derfor, jeg var meget glad for, at Fængselsforbundet gik konstruktivt ind i drøftelserne med Kriminalforsorgen, da man skulle gennemføre effektiviseringerne.
Det er jo velkendt, at der var en konsulentanalyse, som pegede på en lang række områder, hvor der kunne ske effektiviseringer.
Det var ikke noget, som Fængselsforbundet eller Kriminalforsorgen selv syntes var den ideelle måde at løse det på.
Jeg synes, det er en meget skånsom måde, man nu har valgt at gennemføre effektiviseringerne på, altså ved at sikre, at der er en mere ensartet standard for, hvornår de indsatte bliver låst inde om aftenen, og at man dermed hurtigere kan gå over til en natbemanding, hvor der ikke er behov for så meget personale.
Som sagt synes jeg, at det, der er væsentligt for fængselsbetjentene, for det første er, at der ikke kommer til at ske afskedigelser, og for det andet, at det ikke går ud over sikkerheden.
Det mener jeg at den her løsning er med til at sikre.
Derudover vil jeg sige, at Fængselsforbundets ansatte og medlemmer på en lang række andre områder har fået langt, langt bedre arbejdsvilkår, end de har haft i årevis: gennemførelse af nultolerance, gennemførelse af særlige straffeceller for de negativt stærke fanger, opgør med det dopingmisbrug og de anabolske steroider, der har været i fængslerne, opgør med de tunge vægte i motionscentrene.
Der er talrige eksempler på, at denne regering har været med til at sikre de ansatte langt bedre vilkår.
Morten Bødskov (S), 2005-10-11:
Når justitsministeren siger, at der ikke vil blive tale om afskedigelser, undrer det mig lidt.
Det er måske et valg af ord, men man kan i hvert tilfælde sige, at der, hvis man lyttede til lokalmedierne i går, er folk fra Horsens, som siger, at det, der vil blive tale om, når man skal spare de der næsten 3 mio. kr., man bliver pålagt derovre, er, at man ikke vil genbesætte stillinger.
Altså, i forbindelse med folk, der fjerner sig fra eller forlader arbejdspladsen ved naturlig afgang, vil man jo i andre sammenhænge sige: O.k., der er stadig et arbejde, der skal laves, så der skal findes en ny person til den her stilling.
Men det, man vil gøre her, er, at man ikke vil genbesætte den stilling.
Er justitsministeren ikke enig i, at det for de folk, der eksempelvis er ansat der, betyder, at der potentielt vil mangle en person, og at det vel stort set er at sidestille med afskedigelser?
Personalegruppen bliver i hvert fald reduceret, og jeg tror, at de folk har svært ved at se sig selv i det citat, som jeg før læste op, hvor justitsministeren jo lover de her folk, at personalegruppen i fængslerne ikke vil blive ramt urimelig hårdt.
Lene Espersen (KF), 2005-10-11:
Jeg står ved, hvad jeg har sagt, og jeg mener også, at det er den bedst tænkelige løsning i en vanskelig situation, når man skulle føre effektiviseringerne ud i livet.
Jeg vil også godt fastholde, at vi, hvis man ser på ansættelsessituationen, faktisk er i en situation, hvor Kriminalforsorgen næste år vil skulle ansætte temmelig mange nye fængselsfunktionærer.
Der er tale om massive nyansættelser på et område, hvor vi udvider kapaciteten.
Det, det konkret handler om, er jo, som jeg har redegjort for, at man lukker de indsatte tidligere ind i deres celle om aftenen.
Det betyder så, at man kan gå over til natbemanding, og det betyder for den enkelte fængselsbetjent, at man får knap så meget afspadsering og knap så mange feriefridage, som man havde tidligere.
Ud fra et samlet forslag af effektiviseringer mener jeg, at det her er en god måde at løse det på, netop fordi det ikke går ud over betjentenes sikkerhed.
Det synes jeg er helt afgørende, og det rammer ikke en personalegruppe urimelig hårdt.
Men at Fængselsforbundet synes, at det er hårdt, kan jeg til gengæld godt forstå.
Det er en af de grupper i vores samfund, der er mest udsat, og det er også derfor, at denne regering slet ikke har lagt op til de samme sparekrav, som tidligere regeringer har gjort.
Morten Bødskov (S), 2005-10-11:
Vi er fulde af forståelse for, at medlemmer af Fængselsforbundet synes, at arbejdsvilkårene er hårde.
Det kommer jo af det kaos, som regeringen har skabt i Kriminalforsorgen.
Situationen er jo den, at der er belæg, der slår alle rekorder, der er ventetider, der slår alle rekorder, og pointen er den, at hvis justitsministeren virkelig tror, at der samlet set kommer bedre arbejdsvilkår for de ansatte i fængslerne ud af, at man lukker folk tidligere ind i deres celler, så tror jeg, at man skulle prøve at besøge sådan en institution.
Tværtimod bidrager det til yderligere spændinger på de her afdelinger rundtomkring i landets fængsler.
Jeg forstår justitsministeren således, at justitsministeren er enig i, at man kan klare de her besparelser ved at lade være med at genbesætte stillinger.
For det er den melding, som kommer lokalt fra.
Hvis det ikke er tilfældet, kunne det være, justitsministeren skulle prøve at sætte sig for bordenden for at få styr på, hvordan de her besparelser skal effektueres.
Lene Espersen (KF), 2005-10-11:
Jeg vil sige til hr. Morten Bødskov, at det, der har ligget den her regering meget på sinde, siden vi overtog regeringsmagten, har været at skabe bedre vilkår for fængselsbetjentene og i det hele taget for de ansatte i Kriminalforsorgen.
Det er der blevet gjort op med nu.
Der er blevet indført nultolerance, der er blevet indført særlig skrappe sanktioner for dem, der truer personalet, og til det brug har vi nogle udmærkede foranstaltninger på Politigården.
Vi har som noget nyt indført elektronisk fodlænke, noget som Folketinget har bakket op om, men det var et ønske fra fængselsbetjentene, så de udtjente betjente havde en mulighed for at få et mere skånsomt arbejde.
Og sådan kunne jeg blive ved.
Jeg vil også gentage over for hr. Morten Bødskov, at der vil blive tale om en massiv, ny ansættelsesrunde næste år.
Der kommer flere fængselsbetjente til, og det er jo, fordi vi udvider kapaciteten, så vi kan få belægget ned, komme helt af med ventekøen, men også give alle de behandlingstilbud, som vi synes er helt afgørende for, at Kriminalforsorgen bliver drevet ordentligt.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Spm. nr. US 2
Lissa Mathiasen (S), 2005-10-11:
Jeg synes, ministeren kører rigtig meget udenom, for det her er et spørgsmål, som konkret går på den normering, der er i dag.
Jeg kan som ud gangspunkt tage Horsens, som for godt en måned siden var ude med netop det problem, at de er underbemandede i forhold til den normering, de rent faktisk har.
Det er svært at få så mange unge igennem uddannelsessystemet, fordi der er så mange, der må gå på pension i en meget ung alder.
Det er ikke et spørgsmål om, at vi skal have opnormeret i forhold til, der skal være flere pladser.
Mit spørgsmål til ministeren går konkret på: Sker der en direkte nednormering i forhold til de opgaver, som man i dag har i vores fængsler?
Og jeg siger en nednormering, for det er jo det, der er spørgsmålet, og det interessante spørgsmål at få et svar på.
Lene Espersen (KF), 2005-10-11:
Jeg vil sige til fru Lissa Mathiasen, at da Direktoratet for Kriminalforsorgen sammen med Fængselsforbundet drøftede, hvordan de her effektiviseringer skulle føres ud i livet, var der mange forslag til, hvordan det kunne gøres.
Det afgørende for Fængselsforbundet var da, og det var det også for Kriminalforsorgen og mig, at vi fandt nogle forslag, som ikke gik ud over sikkerheden og arbejdsmiljøet.
Den effektiviseringsplan, som jeg allerede har redegjort for over for hr. Morten Bødskov, har altså som sagt som et af de helt centrale elementer, at de indsatte fremover bliver lukket ind i deres celler først på aftenen, så der ikke er behov for så stort et antal ansatte; det betyder jo, at man bevarer det nuværende sikkerhedsniveau.
Det andet, man har indvilliget i, er at se på, at der bliver en mere retfærdig fordeling af den tildelte lønsum.
Og der kan jeg ikke gå ind i, hvordan de enkelte fængsler i dag fordeler den, men jeg synes, at udgangspunktet må være, at man prøver at sammenligne og så siger, at der jo ikke er nogen, der på grund af historisk betingede forhold skal have, om man så må sige, bedre vilkår end andre.
Det må være sådan, at pengene bliver tilført der, hvor de virkelig negativt stærke fanger er, og der, hvor man har problemer, og der må Kriminalforsorgen og fængselsbetjentene naturligvis være solidariske med hinanden.
Men jeg vil sige, at effektiviseringskrav altid er ubehagelige.
Man kan så sige, at der i den her flerårsperiode alene har været tale om 70 mio. kr., der skulle spares over 4 år, hvorimod vi i SRregeringens gamle aftale havde et effektiviseringskrav på 283 mio. kr.
Det var en noget anden størrelsesorden, og det er jo, fordi vi har indset, at der er grænser for, hvor meget man kan presse Kriminalforsorgen.
Jeg står naturligvis ved de effektiviseringer, som er gennemført, og som jeg har redegjort for her i dag, men jeg forstår da godt, at betjentene ikke synes, at det er specielt morsomt at skulle igennem sådan en runde.
Allan Niebuhr (KF), 2005-10-11:
Den regelforenkling, som det her er udtryk for, kan vi jo kun hilse velkommen.
Det er regler, der ikke mere har anvendelse, regler, der ikke mere er omfattet af finansloven, så det er jo helt på sin plads, at vi får den slags væk, så det bliver mere overskueligt med det, vi arbejder med.
Så den konservative gruppe bifalder det også og stemmer selvfølgelig for det her.
Lissa Mathiasen (S), 2005-10-11:
Jeg forstår godt, at ministeren føler behov for at bruge mange ord.
For det første har jeg meget svært ved at genkende det, der bliver refereret tilbage til med hensyn til effektiviseringsarbejdet, for rent faktisk advarede selv Kriminalforsorgen mod og nedsablede hovedparten af de bud, der lå.
I foråret 2005 er der fra fængselspersonalet kommet nogle meget klare hilsener om, hvordan man mente, man kunne løse det her problem, og det til trods har regeringen ikke lyttet til de ønsker, man havde fra Kriminalforsorgens og fængselspersonalets side i forhold til de udmeldinger og tilbagemeldinger, man kom med.
Det må være meget nemt for ministeren at give et ja eller et nej.
Det kan godt være, at ministeren synes, det er en god udgang på det her.
Det er i hvert fald kontant tale i forhold til de medarbejdere, men sådan set også i forhold til samfundet, for i det øjeblik der ikke er det personale, der skal være, betyder det altså også, at vi i den anden ende rent faktisk får flere ud, som desværre nok er gengangere, dvs. begår ny kriminalitet.
Jeg forstår sådan set ikke, at ministeren samtidig kan begrunde det med, at man så foretager en særlig indsats der, hvor der er specielt behov, altså der, hvor man har negativt stærke fanger.
Hvorfor sparer man så mest på fængslerne, f.eks. i Horsens, hvor der er lagt op til 2,7 mio. kr.?
Der er altså en rockerafdeling.
Og derfor forstår jeg simpelt hen ikke det svar, ministeren giver, som andet end at det er et forsøg på at snakke udenom.
Det, man reelt gør, er, at man rent faktisk kræver – også der, hvor man har de meget hårde afdelinger – at personalet en gang til skal stå for skud ved at blive reduceret.
Det vil sige, at med hensyn til både personalet og den behandling, som er nødvendig, hvis vi skal få ikkekriminelle ud af fængslerne, er ministerens svar, at det ikke er noget problem.
Er det virkelig sådan, vi skal forstå det her svar?
Lene Espersen (KF), 2005-10-11:
Jeg gentager da gerne, hvad jeg nu allerede har svaret seks gange, fordi det sådan ligesom er det, der er fakta.
Der er ikke tale om, at personalet får ringere vilkår, der er tale om, at de indsatte – jeg kunne sådan set forstå, hvis det var dem, der beklagede sig – bliver lukket tidligere ind i deres celler om aftenen, så man hurtigere kan gå over på en natbemanding.
Det er den ene og meget væsentlige del af effektiviseringsplanen, og det mener jeg bestemt ikke er, om man så må sige, at behandle fængselsbetjentene dårligt.
Og der er det her forslag altså ganske godt.
Som jeg sagde til fru Lissa Mathiasen, er et af de andre elementer i effektiviseringen, at man går ind og ser på, hvordan man internt fordeler lønsummen mere retfærdigt.
Der kan jeg jo ikke redegøre for, hvordan det ene fængsel i forhold til det andet har fået udmøntet rammerne, men hvis fru Lissa Mathiasen er så optaget af enkelte fængslers forhold, vil jeg foreslå, at der stilles et skriftligt spørgsmål, hvis der er noget, man ønsker at få uddybet.
Lissa Mathiasen (S), 2005-10-11:
Må jeg forstå det, ministeren siger her, som værende et udtryk for, at ministeren hermed har givet en garanti for, at personalet rundtomkring i vores fængsler ikke får forringet deres arbejdssituation?
Må jeg forstå det sådan, at det ikke kommer til at betyde, at f.eks. frontfigurerne, som tidligere måske har været tre på vagt i dagtimerne i et givet afsnit, lige pludselig kun er to en halv eller to på vagt?
Er det rent faktisk det tilsagn, ministeren har givet her?
Så kan jeg godt sige, at jeg undrer mig meget over, at ministeren før sagde det der med de negativt stærke fanger, og man netop der havde tilgodeset.
Vi kender jo de tal, der er meldt ud til besparelser rundtomkring, og dem burde ministeren også kende.
Nu nævnte jeg Horsens, men jeg kunne lige så godt have taget Nyborg og andre steder, som rent faktisk er i klemme, når vi taler om bemanding, frontfigurer og dagtimer set i forhold til de her udligninger.
Lene Espersen (KF), 2005-10-11:
Jeg kan ikke sige andet til fru Lissa Mathiasen, end at jeg har været meget optaget af to ting.
For det første af, at sikkerheden ikke bliver forringet.
Det tror jeg er det, som både fængselsbetjentene og også den danske befolkning har som første prioritet.
Det andet, jeg har sagt, er, at der har været en historisk betinget fordeling af lønsummer, som har gjort, at man nogle steder får flere penge, end man gør andre steder for at løse de samme opgaver.
Der har Kriminalforsorgen tilkendegivet, at man synes, at der skal være en mere retfærdig fordeling, hvor man er mere solidarisk
med hinanden, og sikre, at det samme personale, om man så må sige, har den samme bevilling for at udføre den samme opgave
Det har man internt sagt at man synes er vigtigt, og det kan jeg altså ikke, hvis det er det, fru Lissa Mathiasen hentyder til, se noget mærkeligt i.
Selvfølgelig vil det altid være ubehageligt for dem, der skal afgive noget.
Til gengæld må man sige, at de, der får noget, og som måske tidligere har kørt med en lavere bemanding, så er glade.
Det, jeg er optaget af, er, at alle har ordentlige forhold i Kriminalforsorgen, og det er også derfor, at det generelle billede er, at Kriminalforsorgen er blevet tildelt 1,5 mia. kr. ekstra over den her flerårsaftale.
Det er jo for at skabe langt bedre vilkår, også for fængselsbetjentene, fordi det er dem, vi først og fremmest må have sympati for og vores opmærksomhed rettet imod.
Mogens Jensen (S), 2005-10-11:
Ministeren taler meget om, at hun godt kan forstå de ansatte.
Jeg kan tage et konkret eksempel: fængslet Kærshovedgård ved Ikast.
Nu er det tredje gang, vi spørger ministeren, hvornår hun har tænkt sig at gøre noget ved forholdene i det fængsel.
Det er et fængsel, som er karakteriseret af en stor overbelægning, vold mod de ansatte og som det eneste fængsel i hele landet at have tre ottesengsstuer.
Hun har lovet, at de her tre ottesengsstuer skal nedlægges.
Jeg får nemlig hele tiden henvendelser fra de ansatte i Kærshovedgård, som siger, at forholdene er for dårlige, og at de besparelser, der er lagt op til, også vil ramme Kærshovedgård.
Hvornår sker der noget?
Lene Espersen (KF), 2005-10-11:
Jeg har sagt nogle meget klare ting, både om belægsprocenten og om ottesengsstuerne.
Med hensyn til belægsprocenten er regeringens politik den, at vi gerne ser den nedbragt til 92 pct., men det kommer først til at ske, når venterkøen til fængslerne er afviklet.
Det har været meldt krystalklart ud, og jeg er naturligvis bekendt med, at hr. Mogens Jensen måske ikke altid følger retspolitikken så tæt, men jeg vil sige, at det i hvert fald bør være noget, der står klart for alle, ikke mindst for dem, der arbejder i fængslerne, at den belægsprocent kommer ned, men først kommer ned, når venterkøen er væk.
Det mener jeg er en rigtig måde at prioritere på.
Med hensyn til ottesengsstuerne er det da dejligt, at Socialdemokraterne på alle de områder, hvor de ikke selv gjorde noget som helst ved problemerne, da de selv havde regeringsmagten, er voldsomt optagede af, hvornår jeg så får løst alle de problemer, som de overlod til den borgerlige regering.
Også der vil jeg sige, at jeg er kommet med en meget klar udmelding, og for en person, der er opstillet ovre i det område, må det være hr. Mogens Jensen bekendt, hvad min udmelding og mit løfte har været til Kærshovedgård, og det er helt klart: Når belægsprocenten er nede på 92 pct. og vi kan begynde at afvikle nogle af de mest nedslidte stuer, er ottesengsstuerne på Kærshovedgård de første stuer, vi lukker.
Jeg vil dog sige, at vi, fordi Kærshovedgård har en meget, meget speciel sammensætning af indsatte, faktisk også har accepteret, at de har kørt med et lavere belæg end de andre fængsler, så Kærshovedgård har fået særbehandling af hensyn til de særlige vilkår, der gør sig gældende.
Når belægget er bragt ned og man kan begynde at sige, hvor er den dårligste kapacitet til stede, og hvad skal nedlægges først, vil ottesengsstuerne have første prioritet.
Mogens Jensen (S), 2005-10-11:
Jeg er glad for, at ministeren siger, at det har førsteprioritet at få nedlagt ottesengsstuerne.
Spørgsmålet er, hvornår det sker, for nu har ministeren jo lovet forbedringer til Kærshovedgård i 2 år, og der er ikke sket noget.
Derfor synes jeg, at ministeren skulle være lidt mere præcis: Hvordan er planlægningen i forhold til at få nedbragt venterkøen?
Hvornår kan vi forvente at den er nedbragt på en sådan måde, at man så kan lukke de her ottesengsstuer?
Så er der besparelserne.
Nu siger ministeren, at Kærshovedgård har fået særbehandling, og det er også rigtigt, at der er blevet rettet op på nogle af de forhold, som har været helt grelle på Kærshovedgård.
Men nu lægger man så an til, at man igen som et led i den her effektiviseringsplan eller spareplan skal spare 1,4 mio. kr. på Kærshovedgård, hvor man ruller situationen tilbage igen for de ansatte i fængslet, således at der nu fremover er to vagter, funktionærer, der skal passe 203 indsatte, herunder på disse omtalte ottesengsstuer, hvor der er stor risiko for vold og uro.
Det er ikke forbedringer for Kærshovedgård, det er nedskæringer.
Hvornår har ministeren tænkt sig at gøre noget ved det?
Lene Espersen (KF), 2005-10-11:
Men hvor hr. Mogens Jensen har de 2 år fra, er simpelt hen for mig ubegribeligt.
Regeringens politik på det her område og det, jeg meget klart har sagt, er: Vi har haft nogle prioriteter.
Den første har selvfølgelig været, at vi har sikret at vi udvider kapaciteten i Kriminalforsorgen, så der er plads til de mennesker, der skal ind og afsone.
Den næste er, at vi meget gerne vil have belægget ned, men jeg har også klart tilkendegivet, at det først kommer til at ske, når venterkøen er væk.
Det sker forhåbentlig inden for ganske kort tid, men min udmelding har været, at det først sker, når venterkøen er væk.
Det tredje, jeg har sagt – for godt et halvt års tid siden, tror jeg, blev jeg spurgt konkret til ottesengsstuerne –
er, at det havde topprioritet for regeringen, når belægget var nede på det normale.
Men jeg har altså ikke stillet nogen i udsigt hverken for 1 eller 2 år siden, at ottesengsstuerne forsvandt sådan fra den ene dag til den anden
Mogens Jensen (S), 2005-10-11:
Jamen jeg står her med et svar, som ministeren har afgivet i januar 2004 på foranledning af et spørgsmål, jeg har stillet i Retsudvalget – det er stillet i december 2003 – hvor der bliver givet klart udtryk for, at belægget skal ned på 92 pct.
Det er ikke sket.
Og nu siger ministeren igen, at det sker om ganske kort tid.
Det har ministeren sikkert også sagt på det her tidspunkt.
Jeg må bare konstatere, at der er meget, meget langt mellem det, ministeren siger, og det, ministeren gør, for ministeren siger godt nok, at der vil ske noget, men der sker ikke rigtig noget.
Og det lader ikke helt til, at ministeren har styr på sit område.
Lene Espersen (KF), 2005-10-11:
Jeg vil sige til det sidste, at jeg har fuld forståelse for, at personalet ikke synes, det er særlig behageligt, at de her effektiviseringsforslag, som skal føres ud i livet, selvfølgelig også har konkrete konsekvenser ude på de enkelte institutioner.
Men jeg vil gerne fastholde, at set i forhold til udgangspunktet – de forslag, der var til effektiviseringer – mener jeg set med fængselsbetjentog fængselsforbundsøjne, at de effektiviseringsforslag klart var at foretrække frem for, hvad der ellers var på bordet.
Og det har jeg sådan set heller ikke hørt nogen modsige.
Dernæst vil jeg sige til hr. Mogens Jensen: Jeg holder fast i, at jeg mener, at belægsprocenten skal ned.
Men det er da fuldstændig korrekt, at vi har oplevet en meget voldsom stigning i strafmassen, en stigning, som jeg vil sige ikke er noget, man sådan statistisk har kunnet forudsige, men vi har jo handlet på grundlag af den.
Man vil jo kunne se, at regeringen sammen med Dansk Folkeparti har fundet pengene til at udvide kapaciteten i Kriminalforsorgen med 550 ekstra pladser, herunder også penge til at videreuddanne og lønne flere fængselsbetjente.
Og det er noget, jeg er meget glad og tilfreds med, at ikke alene regeringen, men så sandelig også Dansk Folkeparti altid har været beredvillige til at sige, at så udvider vi kapaciteten, så belægget kan komme ned.
Hvis man skulle følge hr. Mogens Jensens tankegang om bare at køre med et belæg på 92 pct., så ville vi jo have haft en meget, meget stor venterkø.
Det tager jo tid at bygge fængselsceller, det er ikke noget, man gør fra den ene dag til den anden, og det synes jeg ikke er en pris, man skal betale.
Mogens Jensen (S), 2005-10-11:
Når der er lang venterkø – og det er muligt, at den skal afvikles først, men vi kan stadig ikke få noget svar fra ministeren på, hvilket tidsperspektiv hun forventer her; vi må konstatere, at det ønsker ministeren ikke at svare på – så må man i hvert fald som minimum sørge for, at der er det personale, der skal til, for at afsoningen kan foregå på betryggende vis.
Det er ærgerligt, at hr. Peter Skaarup har forladt salen, for han har jo sådan set også været ude med en kritik af ministerens politik på det her område, og har sagt, at der ikke er styr på tingene.
Jeg vil bare til sidst endnu en gang bede ministeren om at svare på, hvornår ministeren sikrer, at der for Kærshovedgård kan ske det, som hun har lovet, nemlig at belægget kommer ned på de lovede 92 pct. Varer det 1 år?
Varer det 2 år?
Varer det 3 år?
Hvad har de ansatte på Kærshovedgård at se frem til?