runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Per Stig Møller (KF), 2004-03-17:
Det er da oplagt, at miljødelen indgår i vores udviklingsbistand.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2004-03-17:
Har regeringen i øvrigt initiativer på vej med henblik på at sikre miljødimensionen i udviklingsarbejdet?
Per Stig Møller (KF), 2004-03-17:
Jeg er jo helt enig i vigtigheden heraf.
Jeg kan supplere med - det skriver fru Gerner Nielsen også her - at der årligt i Mellemamerika forsvinder
400.000 ha skov
Det er så fru Gerner Nielsens oplysning.
Det er jo utrolig meget, og det er jo utrolig destruktivt.
En af de ting, vi skal gøre, er i WTO-forhandlinger at undgå eksportsubsidierne, som amerikanerne har, og det indgår i forhandlingerne mellem EU og USA at få fjernet alle disse subsidier.
Amerikanerne har subsidier på én måde, Europa har på en anden måde; de skal fjernes, og det er også den danske position.
I virkeligheden er det burgerkulturen, der tømmer skovene, for man fjerner skovene for at få mere kvæg.
Så det er jeg helt enig i.
Jeg vil så godt oplyse, at et af de programmer, som vi lægger meget vægt på at kunne fortsætte, præcis er naturreservaterne ved Indio-Maíz og Bosawas.
Der er en ny fase under udarbejdelse, og den forventes påbegyndt i slutningen af 2004/begyndelsen af 2005.
Programmets størrelse forventes fortsat at ligge på ca. 30 mio. kr. om året, og det lægger jeg altså meget vægt på at vi kan fortsætte.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2004-03-17:
Nu er det jo ikke så afgørende, præcis hvor den mellemamerikanske korridor ligger.
Det afgørende er at bevare den biologiske biodiversitet, og der er der en række naturområder, der hænger sammen, altså hele den strækning, der ligger ude langs Golfkysten.
Det var netop et af de områder, vi havde lejlighed til at besøge, og jeg synes, det er utrolig bekymrende at se, hvad der sker med biodiversiteten i det pågældende område på grund af ulovlig skovhugst og på grund af et fuldstændig umuligt landbrug.
Med andre ord kan det simpelt hen ikke betale sig at producere fødevarer i Mexico. Så vi står altså med et stort problem, og jeg kunne godt tænke mig, om udenrigsministeren kunne uddybe, hvordan vi i forbindelse med den WTO-aftale, der er lavet, kunne bidrage til at sikre, at vi fik et mere bæredygtigt landbrug og dermed også en mere bæredygtig bevarelse af naturen i Mellemamerika og i Mexico.
Nicolai Wammen (S), 2004-03-17:
Hvis man skal prøve at skære igennem i forhold til den meget lange udredning, finansministeren kom med - og tak for det - så er slutfacit vel, at det, der er sket, er, at regeringen sidste år var for optimistisk med hensyn til, hvordan beskæftigelsen ville udvikle sig, og dermed endte med at få langt færre skatteindtægter ind, end den havde regnet med.
Det er altså det, man præsterede sidste år forud for, at man nu vil sende nye skattelettelser ud.
Jeg vil bare gerne bede finansministeren om at bekræfte, at man tog fejl sidste år med hensyn til skønnet over, hvordan ledigheden ville udvikle sig, og at det efter al sandsynlighed har haft en stor indflydelse på, at man fik færre penge i kassen, end man havde forventet.
Thor Pedersen (V), 2004-03-17:
Nej, men det ville hjælpe meget, hvis man forholdt sig til de faktiske tal.
Jeg vil godt sige, når man nu nævner erhvervsskatterne, at de steg.
I decemberredegørelsen, altså før det overhovedet indgår med de forskudsindbetalinger, som er ukendt på det tidspunkt, steg de med 4 mia. kr. i forhold til det, man havde forventet for 2002.
Sådan er det nu engang.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-03-17:
»Vil regeringen bidrage til at styrke Folketingets arbejde med EU-sagerne ved at acceptere generelt åbne møder i Europaudvalget og ved at indføre en ordning, hvor regeringen søger forhandlingsmandat på et tidligt tidspunkt i EU- lovgivningsarbejdet, senest før Europa-Parlamentet skal behandle vedkommende EU-forslag?« Skriftlig begrundelse
Som et led i arbejdet med at gøre Europaudvalgets arbejde mere åbent og tilgængeligt for offentligheden vil det være en god idé at åbne udvalgets møder for offentligheden.
Dørene bør kun lukkes i de særlige og sjældne tilfælde, hvor offentliggørelse af oplysninger om et konkret forhandlingsmandat vil kunne skade Danmarks forhandlingsposition.
Som Jørgen Grønnegaard Christensen og Jens Blom-Hansen gør opmærksom på i deres bog »Den europæiske forbindelse«, kommer Folketinget for sent på banen i forhold til EU-lovgivningsarbejdet.
Europaudvalget og fagudvalgene skal give endeligt mandat til regeringens forhandlingsresultat i EU til allersidst, når løbet er kørt, og hvor det i praksis ikke er muligt at ændre i forhandlingsresultatet, men kun sige ja eller nej.
Derfor vil det - som et led i at øge Folketingets indflydelse på EU-lovgivningen - være et fremskridt, hvis regeringen indførte en ordning, hvor regeringen søger et forhandlingsmandat på et tidligt tidspunkt i EU-lovgivningsarbejdet, og senest før Europa-Parlamentet skal behandle et givent EU-lovforslag.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-03-17:
For det første vil jeg sige, at faktisk så stiger ulandsbistanden hvert år, fordi vi regulerer den med prisstigningerne, så den bevarer sin reale værdi.
Det er rigtigt, at regeringen foretog en engangsbeskæring, da vi trådte til som ny regering.
Det var, hvad vi havde sagt inden valget, at vi ville tage 1,5 mia. kr. fra ulandsbistanden for at få bedre sygehuse.
Det har vi gjort, og i øvrigt også fået det ud af det, vi gerne ville, nemlig bedre sygehuse.
Så vi gjorde, hvad vi sagde, vi ville.
Det var helt åbent.
Siden da har vi så fastholdt den reelle værdi af udviklingsbistanden, idet vi hvert år har ladet den stige med prisstigningerne.
Det var det første, jeg ville sige.
Det andet er, at inden for denne ramme har vi så netop foretaget en omprioritering af udviklingsbistanden som et svar på noget af det, vi har siddet og diskuteret i dag.
Vi har fastholdt fattigdomsorienteringen i dansk ulandsbistand, men i tillæg til det har vi så lagt mere vægt på hensynet til menneskerettigheder end tidligere. Vi har afsat nye beløb netop til at forebygge udvikling
af terrorisme, bl.a. i forbindelse med det program, jeg tidligere har været inde på i dag
Det er en forstærket indsats i Mellemøsten for at hjælpe de arabiske lande med udvikling af demokrati, udvikling af demokratiske institutioner, sikring af menneskerettigheder, alt det, der kan være med til at skabe bedre levevilkår for almindelige mennesker.
Det er det, vi har snakket om i dag også hører med til at forebygge terrorisme, og alt det har regeringen sigtet på i denne omlægning af udviklingsbistanden.
Så inden for den ramme, der altså sikrer, at udviklingsbistanden bevarer sin reale værdi, har vi foretaget en omprioritering netop som et svar på bekæmpelse af terrorisme, nemlig forebyggelse af terrorisme, som vi har diskuteret i dag.
Jann Sjursen (KD), 2004-03-17:
Kristendemokraterne tager skarpt afstand fra terrorangrebene i Madrid, og vi vil også godt udtrykke vores medfølelse, både med ofrene og de pårørende.
Spanien er på vej til at drage en slutning af terrorangrebene ved at trække styrkerne fra Irak hjem igen.
Det ønsker Kristendemokraterne ikke at gøre, for så vidt angår de danske soldater og styrker, som er i Irak.
Vi var ganske vist imod dansk deltagelse i krigen mod Irak, men vi mener nu, hvor et flertal i Folketinget har besluttet det, at så skal vi fortsætte det arbejde, som vi er i gang med i forhold til at sikre en genopbygning af Irak og et Irak på vej mod stabilitet og demokrati.
Vi mener, det er vigtigt i lyset af terrorismen både her i Europa og internationalt i øvrigt, at vi er villige til i højere grad at dele efterretningsmæssige oplysninger med hinanden.
Men vi ønsker på ingen måder, at man f.eks. i EU-regi skal oprette et eget efterretningsvæsen eller et PET for den sags skyld, der her og nu skal have tillagt flere beføjelser, fordi vi desværre har oplevet det forfærdelige, som vi gjorde i Madrid.
Vi mener også, at det er vigtigt at se tingene i de rette proportioner.
Det var forfærdeligt, det, der skete i Madrid, det var også værd, som det skete i Danmark og en hel del andre lande i mandags, at mindes ofrene og de pårørende.
Men ret beset var der jo mange mennesker her på kloden, der kunne fortjene 2 eller 3 minutters stilhed.
Der er tusindvis af mennesker hver eneste dag, der dør af sult, der dør på grund af hiv og aids, der dør på grund af krige og konflikter, men som aldrig brænder igennem på tv herhjemme eller andet, fordi de bare er glemt.
Det kunne måske være, at det var dette, vi skulle vie bare 2 minutters opmærksomhed og så i øvrigt handle derpå.
Gjorde vi det, er jeg sikker på, at verden faktisk blev et mere fredeligt sted at leve. Terrorismen og bekæmpelse af dette er nemlig ikke bare et spørgsmål om krudt og kugler, at vi er villige til at sende soldater ud, når det brænder på.
Nej, det er også et spørgsmål om, om vi i solidaritet med de allerfattigste er villige til at yde bistand for at bekæmpe fattigdom, som også er grobund for terrorisme, som er grobund for krige og konflikter.
Det er i det perspektiv, vi godt vil vurdere både vores egen og også regeringens troværdighed, når det gælder kampen mod fattigdom.
Troværdigheden vil øges betydeligt, hvis det, som statsministeren i dag kunne meddele det danske Folketinget, ikke blot er, at vi har sikret os herhjemme rent beredskabsmæssigt, at vi er klar til at forstærke samarbejdet med allierede og EU osv., men at han også i dag var parat til som statsminister på Danmarks vegne at række en hånd til de fattigste, netop set i lyset af at det dybest set er her, kampen mod terrorismen starter.
Elisabeth Arnold (RV), 2004-03-17:
Terroraktionen i Madrid, som kostede flere hundrede døde og mange hundrede sårede, bekræftede vores værste anelser.
Ingen kan vide sig hundrede procent sikker mod terroraktioner; alle kan rammes.
Terrorens bagmænd vælger selv tid, sted og våben, og det kan slå ned alle steder.
Det er en slags guerillakrig med hele kloden som slagmark.
Målet er at sprede skræk og rædsel, og det lykkes desværre alt for godt.
Men målet er givetvis også at destabilisere samfundene, og det skal vi være medvirkende til ikke må lykkes.
Den meget høje valgprocent i Spaniens valg i søndags var et godt eksempel på, at man som demokrati kan reagere mod det anslag mod det velordnede samfund, som terroraktionen er.
Men de forventninger, befolkningerne har til, at regeringer og politikere kan stoppe denne vanvittige udvikling, er meget svære at opfylde.
For det er som sagt en meget svær fjende, vi kæmper imod.
Efter Det Radikale Venstres opfattelse skal vi gå på tre ben i forbindelse med bekæmpelsen og forebyggelsen af terror:
Vi skal have styrket det internationale samarbejde.
Det er allerede nævnt af flere ordførere før, men jeg vil blot sige, at vi fra radikal side beklager dybt, at den danske regering har været med til at svække enigheden i EU ved at vælge en side, som gik imod FN-beslutninger i Irakkrigen.
Vi var modstandere af, at Danmark gik ind i Irakkrigen med en ganske snæver alliance mod resten af Europa.
Til gengæld er vi glade for, at der kom et klart FN-mandat i en senere fase af Irakkonflikten, hvor vi kunne være med til at opfylde FN's ønske om bidrage til at opbygge Irak.
Det Radikale Venstre ønsker, at Danmark skal blive ved med at støtte FN i de ønsker om, at vi er med til at opbygge samfundet i Irak.
I forbindelse med det internationale samarbejde vil jeg gerne stille et spørgsmål til statsministeren.
Han sagde nemlig i sin indledende tale, at demokratiseringerne i den arabiske verden er en meget vigtig del af den indsats, som vi skal gøre mod terrorismen.
Og jeg vil gerne spørge, om det fortsat er den danske regerings opfattelse, at Tyrkiet som det eneste muslimske land i Mellemøsten, der arbejder bevidst med en demokratisering med henblik på medlemskab af EU, har en plads i EU, hvis de opfylder Københavnskriterierne.
Det andet ben, vi skal gå på, er de nationale
Det Radikale Venstre har bidraget med vedtagelse
af de opstramninger i politiets beføjelser, der har været ønsket fra EU's side og også fra FN's side, til at sørge for, at det nationale beredskab er i orden.
Til sidst skal vi løse de konflikter, der er arnested for terroristerne, og det ender altid med, at det store, blødende sår, der er i Mellemøsten mellem israelere og palæstinensere, som åbenbart er så vanskeligt at løse, konstant holder liv i terrorismen.
Så hvis ikke det internationale samfund kan komme med en konstant og vedvarende og helhjertet indsats for at løse dette problem, bliver vi ved med at have terrorisme som vores følgesvend og som vores trussel, og derfor er det simpelt hen utrolig vigtigt, at vi fortsat gør en stor indsats på dette område.
Holger K. Nielsen (SF), 2004-03-17:
Vi må som andre tage afstand fra terrorismen og den terrorhandling, vi så i Madrid, og også udtrykke medfølelse med ofrene for den.
Terror kan aldrig begrunde noget som helst i nogen politisk kamp.
Det, som jo er et af de grundlæggende spørgsmål, er, om der findes militære svar på terrorisme.
USA's svar på terrortruslen er militært.
Det spiller en stor rolle i den danske regerings tilgang til det, om end ikke hele rollen, men en stor rolle.
Vores svar er nej.
Der findes ikke militære svar på terrortrusler.
Da man gik i krig i Afghanistan og i Irak, var begrundelsen, at man ville bekæmpe terrorismen.
Man kan stille sig selv følgende spørgsmål: Er terrorismen blevet svækket eller styrket af denne krigsdeltagelse?
Svaret ligger jo lige for.
Når vi var imod Irakkrigen, så skyldtes det jo i høj grad, at det også var vores vurdering, at denne krig ikke ville svække terrorismen, men tværtimod styrke terrorismen.
Jeg er i den sammenhæng fuldstændig enig med den nye spanske statsminister, Zapatero, som er socialdemokrat, som forleden dag sagde, at krigen i Irak var fra starten en fejltagelse, og at det er vigtigt, at man så hurtigt som muligt kommer ud af denne fejltagelse.
Det eneste, der kan løse det her problem, er den langsigtede, forebyggende indsats.
Det er spørgsmålet omkring social retfærdighed, en fremtid for de millioner af unge mennesker i den fattige verden, der ikke har nogen fremtid i øjeblikket, og som derfor er let bytte for en Osama bin Ladens retorik.
Det drejer sig om at gøre op med den dobbeltmoral, som også ligger i Vestens politik i forhold til den arabiske verden.
Statsministeren siger, at vi skal kæmpe for demokrati, for menneskerettigheder.
Men hvordan kan almindelige mennesker, fattige mennesker i den del af verden tage det alvorligt i en situation, hvor de ikke kan se, at det, som er formålet med USA's politik, er olieressourcerne, det er adgangen til olie, det er naturressourcer?
Hvordan kan de se nogen sammenhæng i en moralsk udenrigspolitik, når dobbeltmoralen konstant stikker hovedet frem i Palæstinakonflikten, hvor man nægter palæstinenserne retten til deres egen stat, hvor man konstant støtter israelernes overtrædelse af folkeret, af menneskerettigheder, hvor der ikke er nogen sammenhæng i Vestens politik?
Derfor er vi nødt til at have en langsigtet politik, der bygger på en reel indsats for menneskerettigheder og ikke den dobbeltmoral, vi ser i øjeblikket.
Der er flere, der har talt om, at EU skal spille en stærkere rolle.
Men interessant nok var der intet konkret fra statsministeren på det punkt.
Jeg vil godt spørge konkret: Er statsministeren enig med de af partifællerne, der går ind for, at der skal oprettes et europæisk CIA til at håndtere det her problem?
Jeg tvivler selv på, at det vil løse ret meget, ikke mindst når man kender problemerne fra det amerikanske CIA.
Er det den vej, vi skal gå, eller vil statsministeren ligesom tage et realistisk udgangspunkt og sige, at vi skal styrke samarbejdet på det eksisterende grundlag, men ikke noget med at opbygge nye europæiske efterretningsvæsener?
Frank Jensen (S), 2004-03-17:
Jeg vil gerne indlede med på Socialdemokratiets vegne at udtrykke vores medfølelse for ofrene og deres efterladte efter sidste uges terrorbomber i togene i Madrid, der kostede over 200 mennesker livet og sårede 1.500.
Intet kan retfærdiggøre disse modbydelige handlinger.
Efter det voldsomme terrorangreb i USA den 11. september i 2001 er der truffet mange vigtige og rigtige beslutninger i kampen mod terror i regi af FN, af EU og her i Folketinget.
Der er udvist beslutsomhed i vedtagelsen af ny lovgivning og i aktive handlinger i samarbejdet mod terror.
Det har været en balancegang mellem effektivitet i anvendelsen af grundliggende redskaber i kampen mod terror og den balance, når det drejer sig om grundliggende menneskerettigheder og frihedsrettigheder.
Den balance er det fortsat nødvendigt at fokusere på.
Vi må og skal ikke acceptere opgivelsen af disse universelle rettigheder, så har terroristerne for alvor fået en sejr.
Derfor et det godt, at FN's generalsekretær, Kofi Annan, maner til besindighed og omtanke. Socialdemokratiet vil ikke give køb på demokrati og retssikkerhed i kampen mod terrorens ondskab.
Den beslutsomhed, der er udvist i krigen mod terror, må og skal følges op af samme effektivitet i handling i kampen
mod årsagerne til terrorisme.
Vi kan kun vinde kampen mod terroren, hvis vi er lige så indædte i kampen for værdierne retfærdighed og solidaritet.
Her går det desværre den forkerte vej.
Verdens umådelige uretfærdighed bliver ikke mindre af, at et land som Danmark skærer ned på vores ulandsbistand, samtidig med at mere og mere af verdens ulandsbistand flyttes over til krigen mod terror væk fra programmer, der reducerer verdens fattigdom.
I dag lever 1,2 milliard mennesker for under 1 dollar om dagen, og dermed i absolut fattigdom.
Det er helt uacceptabelt og desværre den bedste grobund for rekruttering af nye terrorister.
Socialdemokratiet vil støtte initiativer under de kommende EU-forhandlinger i den kommende uge, der kan styrke samarbejdet bl.a. mellem de nationale efterretningstjenester og deres udveksling af efterretninger og trusselsanalyser.
Men vi vil samtidig opfordre til, at EU og FN sætter øget fokus på fattigdomsbekæmpelsen og på politiske, diplomatiske og økonomiske initiativer, der kan bilægge konflikter, bekæmpe uretfærdighed og fremme solidaritet.
Troels Lund Poulsen (V), 2004-03-17:
For Venstre har den seneste uges meget tragiske begivenhed i Spanien vist, hvor vigtigt det er, at det internationale samfund må stå sammen i kampen mod terrorismen og for at sikre den internationale fred og sikkerhed.
Det er af afgørende betydning, at vi står sammen om den nye tids trussel, nemlig terrorismen.
De forfærdelige begivenheder i Madrid gør også, at vi i Europa må tænke langsigtet, og vi må også være med til gennem et tættere samarbejde at sikre, at vi i højere grad må tage højde for det trusselsbillede, vi står over for, nemlig fremtidens trussel nr. 1: terrorisme.
De internationale normer for demokrati og menneskerettigheder er skabt og udviklet i et tæt samarbejde
mellem staterne.
Truslen om terrorhandlinger er ofte meget diffus, og myndighederne må ofte søge at forebygge terroranslag uden præcise oplysninger om mulige mål og gerningsmænd.
Det har situationen i Spanien desværre også bekræftet os i.
Men lad mig også slå fast her i dag, at Venstre insisterer på, at de frihedsrettigheder, som vi bekender os til, stadig skal være grundlæggende i vores land. Religionsfrihed, ytringsfrihed, samvittighedsfrihed er selvfølgelige og grundliggende rettigheder for enhver, som opholder sig her i landet.
Når jeg siger det, er det, fordi udgangspunktet i Danmark er de demokratiske værdier, men desværre må vi også erkende, at de værdier kommer under pres, når vi skal sikre os mod den modbydelige og brutale terrorisme, hvis grimme fjæs vi for alvor så den 11. september 2001.
Lad mig også til sidst her gøre en indsats ud af at konkludere, at Danmark også internationalt bliver nødt til at forpligte sig på at deltage i sikringen af en mere stabil verdensform.
Det gjorde vi, som statsministeren allerede har været inde på, både i Afghanistan og Irak, men for mig og Venstre viser det, at det er nødvendigt, at vi også deltager internationalt og forpligtende for at sikre, at vi nedbryder de lande, som er tilholdssted for terrorister.
Søren Søndergaard (EL), 2004-03-17:
Terrorangrebet mod New York og Washington den 11. september 2001 udløste jo en nødvendig debat om, hvad der kunne gøres for at bekæmpe og forebygge terrorisme, som rammer uskyldige civile.
Svaret fra USA's præsident Bush blev den såkaldte krig mod terror, desværre bakket op af de fleste vestlige lande og interessant nok også bakket op af en lang række undertrykkende regimer verden over.
I denne krig mod terror har der været meget lidt forebyggelse, men i stedet meget fokusering på bekæmpelse i form af krige, først i Afghanistan siden andre steder, i form
af indskrænkninger i elementære demokratiske rettigheder, ikke kun for påståede terrorister, men også for den almindelige befolkning, i form af en massiv satsning på militær oprustning osv. Selv i Danmark, hvor regeringen erkender, at der ikke findes nogen konventionel militær trussel, skal der bruges næsten 20 mia. kr. om året på militæret
Det svarer til halvdelen af, hvad det vil koste ekstra at sikre alle børn i hele verden en grundlæggende skoleuddannelse.
Men har det hjulpet?
Det spørgsmål synes vi at vi skylder os selv at stille os ikke mindst i lyset af den frygtelige terroraktion i Spanien i sidste uge.
Besvarelse
Lene Espersen (KF), 2004-03-17:
Jeg vil sige meget kort til hr. Jens Peter Vernersen, at spørgsmålet om habilitet har været drøftet med Revisorforeningen med henblik på at sikre, at det er den rigtige person, man finder til at varetage hvervet som det tredje medlem af udvalget.
Men jeg vil ikke her i Folketingssalen stå og redegøre for enkeltpersoners forhold, og det håber jeg også hr. Jens Peter Vernersen har en forståelse for.
Troels Lund Poulsen (V), 2004-03-17:
Det er et spørgsmål til hr. Holger K. Nielsen.
skal afholde os fra at gøre noget.
Men lever hr. Holger K. Nielsen så ikke også i en tid, hvor terroren har vundet, hvis SF og hr. Holger K. Nielsen ikke er villige til at gøre det, der skal gøres, når terrorismen og terrornetværkene kræver det?
Er hr. Holger K. Nielsen virkelig villig til at give efter for terrorismen og lade terrortruslen betyde, at man afstår fra at gøre noget, i lighed med det signal, hr. Holger K. Nielsen har sendt ved at opfordre til også at trække danske soldater tilbage fra Irak?
Er man så netop ikke med til at ligge under for de terrornetværk, som ønsker at bombe sig til politisk indflydelse?
Jann Sjursen (KD), 2004-03-17:
Statsministeren sagde i sit svar, at man ikke kunne sætte lighedstegn mellem fattigdom og terrorisme, og det er jeg helt enig i.
Men jeg er også glad for, at statsministeren anerkender, at der er en sammenhæng, og at fattigdom kan være med til at danne grobund for terrorisme, for sådan forstod jeg også, at statsministeren så på det, som jeg i øvrigt selv gør det. På den baggrund vil jeg godt vende tilbage til det, der var mit ærinde i det indlæg, jeg havde tidligere i debatten, nemlig spørgsmålet om, hvordan vi, om jeg så må sige, opruster, når det gælder udviklingsbistand.
Da regeringen tiltrådte i sin tid, besluttede man sig jo for at skære i udviklingsbistanden, og at det i øvrigt skulle være en midlertidig nedskæring, man tog vare på.
Det er så blevet permanent, må man nok sige, som tiden er gået.
Men burde det ikke, ikke bare i lyset af det, der er sket i Madrid, men i øvrigt, da regeringen netop vægter kampen mod terrorismen så højt, være på tide, at det, der i sin tid var tiltænkt som en midlertidig nedskæring, nu blev revurderet, så vi reelt får et løft i ulandsbistanden generelt, og ikke blot at vi nu får allokeret nogle penge til bl.a. nogle nordafrikanske lande, som formodes at huse terrorister, selv om det selvfølgelig også kan være et formål i sig selv?
Jeg vil spørge statsministeren: Hvornår ser vi et løft i udviklingsbistanden?