Svend Auken (S), 1998-01-16:
Jeg vil gerne sige tak til forslagsstillerne for, at de har fremsat det her beslutningsforslag, fordi det giver os anledning til, at vi drøfter spørgsmålene vedrørende energimærkeordningen.
Som bekendt har den været til debat længe og også været udsat for kritik, ikke mindst, som forslagsstillerne jo også nævner i bemærkningerne, fra ejendomsmæglerside.
Om det så er de mest overbevisende sandhedsvidner, kan man jo her i Folketingssalen have meget forskellige vurderinger af.
Jeg glæder mig over, at de fleste, også forslagsstillerne, er enige i formålet med energimærkningen, nemlig at man giver uvildige oplysninger om energi- og vandforbrug til huskøberne, og at man giver gode råd med hensyn til mulighederne for at spare på energi og vand.
Som bekendt vedtog Folketinget lov om fremme af energi-
og vandbesparelser i bygninger som et element i regeringens handlingsplan »Energi 21«. Hvis energimærkningen af enfamilieshuse og ejerlejligheder gøres frivillig, må man forudse, at energimæssigt dårlige huse ikke bliver mærkede, og at de muligheder, der ad den vej til gavn for alle kan opnås med hensyn til energibesparelser, ikke bliver opnået. Jeg tror ikke, at frivillighed derfor er svaret på de problemer, der selvfølgelig er med den ordning, vi kender. Man må ikke glemme, at energimærkningen ud over det overordnede hensyn til energiforbruget i samfundet blev gennemført af hensyn til køberen.
Erfaringerne fra varmesynsordningen, som også var obligatorisk, viser med al ønskelig tydelighed, at køberen skal have mulighed for at kræve mærkningen udført også efter et køb, for ellers bliver mærkningen ikke gennemført.
Den mulighed havde huskøberne ikke i forbindelse med varmesynsordningen, og det betød, at der i hele 1996 kun blev gennemført i alt 3.000 varmesyn, hvorimod den 1. oktober af det første år af denne ordning var der gennemført 40.000 energimærkninger.
Altså 40.000 energimærkninger på 9 måneder i forhold til de 3.000 varmesyn.
Her vil tilskyndelsen til at gennemføre energimærkning være stor, fordi den ejer, der står over for at skulle sælge sit hus, og som kan dokumentere en god miljømæssig, en god energimæssig tilstand, selvfølgelig kan bruge energimærket som et salgsargument.
Sælger af uisolerede huse vil derimod være mindre tilbøjelige til at energimærke deres hus.
Hvis ordningen gøres frivillig, vil meget afhænge af køberens mulighed for at presse sælger til at energimærke huset.
Generelt vil det være vanskeligt og stort set umuligt i en periode, hvor ejendomsmarkedet er sælgers marked, som vi jo har oplevet det i det sidste års tid eller længere.
Set fra samfundets side er det imidlertid vigtigt, at det netop bliver de dårligst isolerede huse, der bliver energimærket.
Det er jo her, de store besparelser kan opnås.
Der har været rejst, som jeg sagde det før, en del kritik af energimærkeordningen for små bygninger, primært fra ejendomsmæglere og fra sælgergrupper.
Ikke mindst har ejerlejlighederne vist sig at være et problem.
Med rette er det blevet fremhævet, at den enkelte lejlighedsejer ikke kan gennemføre energiforbedrende tiltag, der vedrører hele ejendommen.
Omvendt er der ikke megen glæde i at få oplyst, at man kan købe et mere energirigtigt køleskab.
Derved bliver energimærket af en ejerlejlighed knap så relevant.
Den kritik er jeg enig i, og jeg vil derfor tage initiativ til, at det bliver ændret, således at mærkningen af ejerlejligheder bliver anderledes meningsfuld i fremtiden.
Der er allerede, bl.a. i samarbejde med ejendomsmæglerne, igangsat et arbejde, der skal føre frem til en forbedret ordning, både for så vidt angår ejerlejligheder og helt generelt, selv om regeringen ikke er enig i al den øvrige kritik, der er af ordningen.
Men når der nu alligevel er trukket i arbejdstøjet, ja, så er det da selvfølgelig fornuftigt at se på ordningen i sin helhed.
Vi er af den opfattelse, at en obligatorisk energimærkeordning er det rigtige instrument til at fremme indsatsen for besparelser af energi- og vandforbrug i bygninger, og derfor kan vi ikke støtte forslaget, men vi vil gerne bruge dette forslag som anledning til at tage en drøftelse af ordningen og se, om vi i fællesskab kan gøre den mere effektiv.