runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lars Løkke Rasmussen (V), 2003-02-28:
Må jeg ikke sige til hr. Kamal Qureshi, at jeg tror sådan set af mange grunde, at jeg er nærmere til at definere, hvad der er liberal politik, end hr. Kamal Qureshi er.
Der er sådan set ikke noget perspektiv i at begynde at slå hinanden i hovedet med ordbøger, bevingede ord eller krydsordbøger, eller hvad man nu har taget med til lejligheden.
Det er ikke et spørgsmål om frisind eller ikkefrisind.
Jeg kunne ikke drømme om at blande mig i, hvordan folk indretter deres hverdagsliv.
Om de bor i parforhold, eller om de papirløst etablerer familier, der er konstrueret på alle mulige andre måder, kunne jeg ikke drømme om at blande mig i.
Det her handler så om, hvornår samfundet skal gå ind og sanktionere og skabe en positiv mulighed for, at vi stiller samfundets ressourcer til rådighed til kunstig befrugtning.
Her har regeringen bare det udgangspunkt, som ikke er til diskussion - altså ikke er til diskussion i regeringen - at et barn som udgangspunkt har krav på at have en mor og en far.
Om den mor og far så træffer beslutning om at indrette en tilværelse, der skaber sikkerhed for, at barnet oplever en mor og far i hverdagen hele dagen og hele livet, eller om de organiserer sig på anden vis, bliver skilt eller går fra hinanden, har vi jo ingen mulighed for at blande os i, og jeg kunne heller ikke drømme om at gøre det.
Men vores udgangspositionen er, at vi mener, at et barn har krav på at have en mor og en far, og deraf følger sådan set den slutning, jeg har draget.
Lise Hækkerup (S), 2003-02-28:
Barnets vinkel, sagde ministeren, og ministeren fortsatte så med, at kernefamilien er den stabile ramme i et barns liv eller bør være det.
Jeg deler ikke ministerens opfattelse.
For mig at se
En logisk konsekvens ville for mig altså være, at de parforhold også ville kunne få lejlighed til at få børn.
Kamal Qureshi (SF), 2003-02-28:
Jeg bliver ligesom nødt til at slå op i denne her meget store Nudansk Ordbog for at finde, hvad ordet liberal i sin oprindelse betyder.
Der står her, at det betyder frisindet.
Men jeg kan ikke se noget som helst frisind i det, ministeren lægger op til, når det er sådan, at ministeren mener, at det skal være en statsopgave at definere, hvilket familieforhold der skal være det rigtige.
Vi har altså bare en situation i Danmark i dag, hvor hvert fjerde barn lever i et hjem, som ikke består af en mor og en far.
Og så synes jeg da på ingen måde, at det er frisind, at ministeren synes, at det altså ikke er det bedste, for det bedste er altså, at børn vokser op i en kernefamilie.
Jeg kan ikke forstå, hvordan det hænger sammen med ordet liberal, som ministerens parti kalder sig.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2003-02-28:
I forbindelse med at vi diskuterede, hvorvidt det i fremtiden skulle være tilladt for homoseksuelle at adoptere, sagde regeringspartierne, at en af årsagerne til, at man gik imod, var, at man mente, at der kunne opstå problemer med, at et barn fra et andet land eksempelvis kom til Danmark og boede hos homoseksuelle forældre, hvorved man satte barnet i en situation, hvor det var udsat for en såkaldt dobbetdisponering for mobning.
Nu er vi så i en situation, hvor barnet faktisk ville være det biologiske barn, i hvert fald til den ene af forældrene, og så må man sige, at situationen er anderledes.
Ikke desto mindre hører jeg den samme argumentation, nemlig den her med moderen og faderen.
Jeg mener, at det, der ligger til grund, når man sammenholder det, ministeren siger her, med den debat, vi havde sidst, er et spørgsmål om, at man i bund og grund mener, at det er dårligere for børn at vokse op i homoseksuelle familier end i heteroseksuelle.
På den baggrund gennemførte de en adoptionslovgivning, fordi der ikke var nogen saglig begrundelse for, at børnene ikke skulle kunne vokse op i den familieform.
Else Theill Sørensen (KF), 2003-02-28:
Ja, ikke bare for at kvittere, for så kan vi jo blive ved, men fordi jeg før gerne ville have haft en kommentar til fru Sophie Hæstorp Andersens kommentar til en anden ordfører.
Det kunne jeg ikke, men så kan jeg jo sige det nu.
Det var til spørgsmålet om, hvorvidt det var heroinen, der nedbrød kroppen.
Det kan vi jo måske nok diskutere.
Men jeg håber da, vi kan være enige om, at uanset hvor ren heroinen er, uanset hvor rene sprøjterne er, uanset under hvilke forhold man får den, så er heroin vanedannende og dybt skadelig og vil i alle tilfælde i enhver anvendelse af den her art være skadelig og noget, vi skal prøve at undgå at folk bruger.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2003-02-28:
Jeg ved ikke, om vi ville være enige i konklusionerne af sådan en debat, men jeg er enig i, at det ville være en god idé at tage en samlet debat om kunstig befrugtning på et tidspunkt.
Det skal siges, at jeg var en af dem, der oprindelig var imod, at der overhovedet skulle være en lov om kunstig befrugtning, fordi jeg ikke bryder mig om kunstig befrugtning.
Derfor kan det måske synes lidt mærkværdigt, at jeg fremsætter et forslag om, at andre grupper også skal have adgang til kunstig befrugtning, men min logik er i og for sig meget logisk.
Det handler nemlig om, at når der er mulighed for kunstig befrugtning, så skal der ikke være grupper, som er undtaget muligheden for kunstig befrugtning, altså en ligestilling.
Man kan jo godt være enig med ministeren i, at der måske skulle være nogle kriterier for forældreegnethed a la det, der er omkring adoption.
De skal så gælde alle.
Det ligger også i det forslag, jeg har fremsat om homoseksuelles mulighed for adoption, at de skal gennemgå præcis samme procedure.
Så det, der ligger i det her forslag, er ikke en stillingtagen til hverken donoranonymitet eller forhold omkring forældreegnethed.
Der ligger alene diskussionen om ligestilling mellem homoseksuelle og heteroseksuelle.
Ønsker man at ændre på de andre forhold, synes jeg, vi skal tage den debat separat.
Kamal Qureshi (SF), 2003-02-28:
Nu synes jeg jo, at ministeren gør det, en erfaren politiker som ministeren jo kan gøre, nemlig ikke at forholde sig til det, som jeg helt præcist sagde, nemlig at jeg ikke syntes, at kønnet på partneren var et relevant kriterium for at vurdere forældreegnethed.
Jeg synes, det er helt relevant at vurdere forældreegnethed.
Det er helt relevant, at man går ind og spørger: Hvad er det for en familie, som det barn, der skal bringes til verden, skal vokse op i?
Det er fair nok.
Men ifølge alle internationale undersøgelser er det ikke et relevant kriterium, ikke et fornuftigt kriterium at se på, hvilket køn partneren til den kvinde, som skal have hjælp, har.
Det kræver egentlig en meget, meget enkel ændring af den eksisterende lovgivning at få fjernet den forskelsbehandling, der i dag sker af de homoseksuelle.
Det er meget simpelt at gøre det, og det synes
jeg vi skal starte med nu, og så kan vi tage den større diskussion ved en senere lejlighed.
Man må sige, at det altså er et samfund, hvor den påklædning Venstres ordfører har på, den påklædning, jeg har på, vel ikke er den naturlige.
I samfundet år 2003 er mange begreber for det naturlige fjernet.
Vi går ind og regulerer en masse ting i forhold til, hvem der skal dø, og hvem der ikke skal dø, hvilke sygdomme vi synes folk skal helbredes for osv.
Vi har altså en situation, hvor videnskaben så at sige har nogle muligheder, som man kan bruge.
At bruge et begreb som naturlig i en argumentation og at sige, at der i øvrigt ikke findes nogen form for dokumentation for, hvordan det barns forhold, som frembringes, bedst varetages, men alene bruge en 1950'er romantikforestilling om kernefamilien som det eneste sikre, er, synes jeg, simpelt hen for tyndt et grundlag at bygge en lovgivning op på.
Jeg synes simpelt hen, man bør have en saglig argumentation og ikke anvende fordomme og mangel på frisind.
Jens Christian Larsen (V), 2003-02-28:
Hr. Kamal Qureshi spørger, om det er naturligt, om jeg kan bruge udtrykket naturligt i forbindelse med kunstig befrugtning.
Jamen jeg har brugt begrebet naturlig i forhold til det kommende barns situation.
For det kommende barn vil der jo ikke være nogen forskel på, om barnet er blevet skabt ved det, hr. Kamal Qureshi forstår som den naturlige måde, eller ved kunstig befrugtning, så dermed mener jeg, det hænger
ganske godt sammen.
Det er af hensyn til det kommende barn, jeg har brugt begrebet det naturlige.
Fru Sophie Hæstorp Andersen spørger, om der skal sættes nogen aldersgrænse for det at være forældre.
Det er der jo ikke i det almindelige liv, men når vi taler om lovgivningen her om kunstig befrugtning, så er der, så vidt jeg er orienteret, en aldersgrænse for det allerede.
Men selvfølgelig skal man ikke sætte grænser udenfor.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2003-02-28:
Ja, igen må man hæfte sig meget ved Venstres kommentarer om barnets tarv og om, at man i udgangspunktet skal sikre, at et barn har to forældre.
Derfor vil jeg egentlig godt følge op på fru Pernille Rosenkrantz-Theils spørgsmål tidligere om, hvor langt Venstre så vil gå for at sikre barnets tarv i forhold til at sikre to forældre.
Min far var 56 år, da min lillesøster blev født, og døde 4 år senere.
Er det et sted, hvor Venstre kunne forestille sig i fremtiden og gå ind og sige, at der vil vi også regulere, så der må være en grænse for, hvor gamle fædre og mødre kan være, når de får børn?
Eller er det sådan, at så længe det sker ad naturlig vej, vil man intet gøre? Men selvfølgelig er vi begge enige om, at hvis man snakker om adoption eller kunstig befrugtning, kan man sætte en aldersgrænse. Men jeg er blevet lidt i tvivl nu, for hvis man kan gå ind og sige, at lesbiske ikke må, fordi der skal være ret til to forældre, skulle man så også gå ind og sige: Jamen andre
må heller ikke have lov, og måske skulle vi helt afskaffe det dér med, at ældre overhovedet kan blive forældre i dag.
Kamal Qureshi (SF), 2003-02-28:
Det er med risiko for gentagelse, men gentagelse plejer jo at fremme forståelsen, så jeg vil egentlig gerne gentage noget af det, som fru Pernille Rosenkrantz-Theil sagde.
Jeg synes egentlig, at det blev udtrykt meget klart: Der er ingen dokumentation overhovedet; det er simpelt hen en generel opfattelse af, hvad der er naturligt.
Jeg kan simpelt hen ikke forstå, at man bruger ordet naturligt som argument i en diskussion om kunstig befrugtning, og så bruger man begreber som naturligt som argument for, hvad der er det mest naturlige eller ej.
Er det naturligt?
Det her argument, at der ikke er nogen argumentation, men i øvrigt har jeg en eller anden fornemmelse af, at det altså nu er bedst at leve den måde, jeg selv levede, eller nogle, jeg kender, levede, er kun fordom, fordom og mangel på frisind.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2003-02-28:
Nej, det ville også have undret mig, hvis Venstre gik ind for at tvangsgifte kvinder, der havde mistet deres mand, i forbindelse med, at de så fik et barn.
Jeg skal sige, at nej - nu skal jeg selv svare på spørgsmålet; det synes jeg ikke rigtig Venstres ordfører gjorde: Det står ikke i FN's børnekonvention, at det tjener
Og hvad angår Det Etiske Råd: Det var en enig indstilling fra Det Etiske Råd i 1997 at anbefale, at homoseksuelle og enlige også kunne modtage kunstig befrugtning.
Så vil jeg sige: Når man heroppefra som Venstres ordfører siger, at der ingen dokumentation er for, at det skulle være værre for et barn at vokse op hos homoseksuelle end hos heteroseksuelle, siger man, der ikke er en eneste saglig begrundelse for at afvise det her forslag.
Tilbage er der altså kun fordom, mangel på frisind og et ønske om, at staten skal blande sig i, hvilke familieformer folk skal etablere sig under.
Og jeg synes, det er skræmmende, at det største regeringsparti i den grad baserer sin lovgivning på det her område på fordom, mangel på saglighed, mangel på dokumentation.
Kamal Qureshi (SF), 2003-02-28:
Jeg vil meget gerne på SF's vegne i hvert fald takke for, at Kristeligt Folkeparti ikke har tænkt sig at komme med forslag om, at det skal være forbudt at have andre partnere end dem, man nu lever sammen med.
Så har vi i hvert fald fået den beroligelse og fået det på plads.
Det er jeg nu ikke sikker på.
Jeg kender masser af par, som er sammen og ikke nødvendigvis ønsker at få børn, eller de siger faktisk ligefrem, at de ikke skal have børn og bruger derfor en eller anden slags prævention.
Så jeg synes ikke, man kan sige, at i det ene forhold kommer det som et chok, og i det andet forhold kommer det
ikke som et chok
Der er da også mange homoseksuelle, der går ind i et parforhold og egentlig ikke har gjort sig forestillinger om, at der nødvendigvis ville komme et ønske om, at de skulle have et barn sammen, men det er noget, der kommer, når forholdet udvikler sig, ligesom det gør i mange andre forhold.
Så jeg vil spørge, om ikke fru Tove Videbæk kan se, at man i et forhold ikke nødvendigvis fra start har et ønske om, at det skal frembringe et barn, men at det er noget, der kan komme - eller ikke komme - senere hen.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2003-02-28:
Det er jo altid meget godt at begynde at slå hinanden i hovedet med konventionerne, og hvad vi har af aftaler og undersøgelser.
Jeg skal stille to spørgsmål til det.
For det første: Står der i FN's børnekonvention, at det tjener barnets tarv at vokse op hos heteroseksuelle? Det andet spørgsmål er: Er det ikke sådan, at Det Etiske Råd - for lige at slå tilbage igen med en anden udtalelse - i 1997 anbefalede, at det skulle være muligt både for homoseksuelle og heteroseksuelle og enlige at blive kunstigt befrugtet i forbindelse med den lovgivning, der blev gennemført der? Og det tredje spørgsmål er: På hvor mange andre områder omkring børnefamilier mener Venstre, at staten skal blande sig i, hvordan børn kommer til verden?
Er det her det eneste, eller gælder det også i fremtiden, når, lad os sige, manden dør, og man så mener, det er barnets tarv, at barnet vokser op med en mor og en far? Skal kvinden så tvangsgiftes?
Altså det virker jo fuldstændig inkonsekvent og ulogisk, at man siger, at det tjener barnets tarv at have en mor og en far.
I en lang række andre sager vil man intet gøre ved det, men lige når det handler om homoseksuelle, er det det, der står allerhøjest på dagsordenen.
Lise Hækkerup (S), 2003-02-28:
Jamen synes hr. Jens Christian Larsen ikke, at det her også er et spørgsmål om ligestilling?
Altså vi har i forvejen adgang for kvinder, som ikke er gift, til at blive befrugtet.
Nu skal der spørges om, hvem kvindens ægtefælle er.
Det harmonerer ikke rigtigt med det lovforslag, vi havde til behandling i sidste uge, hvor den her sal var enig om, at der ikke må diskrimineres på arbejdspladsen, når det drejer sig om køn, når det drejer sig om tro, når det drejer sig om alder, når det drejer sig om religion, osv. Jeg ser i den her obsternasighed, som jeg hører fra Hr. Jens Christian Larsen, en mangel på ligestilling og en mangel
Kamal Qureshi (SF), 2003-02-28:
Jeg vil meget gerne spørge Venstres ordfører om to ting.
Den ene er: Kan Venstres ordfører dokumentere, at hensynet til barnet varetages bedst af en mand og en kvinde og ikke af to kærlige voksne mennesker af samme køn?
Jeg vil meget gerne spørge, om Venstres ordfører har dokumentation for det?
Mig bekendt eksisterer der ikke en sådan dokumentation.
Dernæst vil jeg gerne spørge om Venstres ordførers holdning til følgende: Hvis Venstres ordfører taler om det naturlige, er det så ikke et grundlæggende brud på det naturlige, at man overhovedet giver kunstig befrugtning?
For hvis det er det naturlige, må man vel sige, at så må det gælde to mennesker, som er i stand til at frembringe et barn ad naturens veje, så at sige, og så skal videnskaben vel ikke blande sig i det.
Det må være det mest naturlige.
Og bryder man ikke det naturlige allerede det øjeblik, man går ind og bruger videnskabelige metoder til at frembringe et barn ad kunstig vej?
Det er vel det, der ligger i begrebet kunstig befrugtning.
Jens Christian Larsen (V), 2003-02-28:
Der kan fremføres mange argumenter for og imod.
Det har vi lige hørt.
Jeg hæfter mig ved, at § 3 i den oprindelige lov blev indføjet bl.a. med henvisning til FN's børnekonvention om barnets tarv og til det Danske Center for Menneskerettigheder, der har formuleret sig sådan: »Det må antages at være barnets tarv at have både en far og en mor.«
Jeg er enig i denne principielle grundholdning, og jeg finder ikke, at forholdene omkring hensynet til barnet har ændret sig. En lovgivning om kunstig befrugtning må nødvendigvis også tage udgangspunkt i det naturlige for det kommende barn, og det naturlige er nu engang at have en far og en mor.
En lovgivning, der tager udgangspunkt i noget andet, kan meget let komme, kan vi sige, i strid med den grundlæggende opfattelse af kernefamilien med en mor og en far, andet vil rokke ved fundamentet i vort samfund. Det er den overvejende holdning i Venstre, og derfor kan jeg ikke umiddelbart støtte lovforslaget.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2003-02-28:
Jeg vil da også sige, at når ministeren tilkendegiver nu, at man i det næste folketingsår gerne vil tage en større diskussion af loven om kunstig befrugtning, så stiller vi os da også meget positivt over for det, men er måske ligesom fru Pernille Rosenkrantz-Theil lidt nervøse for, om vi bliver enige.
Jeg synes egentlig ikke, ministeren før svarede på det, jeg sagde, at børn rent faktisk i dag fødes i homoseksuelle familier, og at insemination fra en partner eller fra en anden faktisk i dag allerede foretages og kan foretages af alle fra cykelsmeden til jordemoderen, men bare ikke af lægen.
Den logiske konsekvens ville jo så være, og det kunne ministeren måske så sige, at man har tænkt sig at foreslå til efteråret, at man helt skal lukke af, man skal simpelt hen gå ind også i de små køkkener og sige: Insemination af lesbiske er forbudt overalt.
Eller hvad er det, man har tænkt sig at gøre?
Jens Christian Larsen (V), 2003-02-28:
Hr. Kamal Qureshi spørger, om jeg har dokumentation for, at det skulle være bedre at vokse op i en heteroseksuel familie.
Det har jeg ikke.
Men når jeg bruger begrebet det naturlige, er det ud fra en generel opfattelse af menneskelivet, af samfundet, og det mener jeg i og for sig er et tilstrækkeligt svar på det.
Derfor mener jeg også, jeg har svaret på det andet spørgsmål, som hr. Kamal Qureshi stillede.
Fru Lise Hækkerup spørger, om det ikke handler om ligestilling.
Jeg mener, at det også handler om det kommende barn, som jeg nævnte i mit indlæg som udgangspunkt, at vi også har pligt til at tænke på det kommende barn.
Derfor vil jeg svare på det spørgsmål, at det jo, som jeg har sagt, er vigtigt for det kommende barn at have både en far og en mor. Det mener jeg er det grundlæggende svar på det spørgsmål.
Fru Pernille Rosenkrantz-Theil spørger om konventionerne.
Jamen jeg skal ikke redegøre for den begrundelse, der blev brugt, jeg henviser blot til, at det var motivationen for at indføre § 3 i den oprindelige lov.
Med hensyn til Det Etiske Råd er der vel i Det Etiske Råd synspunkter både for og imod det her spørgsmål.
Til det sidste spørgsmål, om man, f.eks. hvis den ene forælder dør, så skal tvangsgiftes: Selvfølgelig skal man ikke det.
Det vil efter min opfattelse ikke være naturligt.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2003-02-28:
Det giver jo sig selv, at en mor ikke kan være en far og en far ikke kan være en mor.
Det gælder jo også for heteroseksuelle, og det vil sige, at den argumentation kunne man også gøre gældende for den fjerdedel af alle danske børn, som vokser op uden enten en mor eller en far.
Den forælder, der er tilbage, kan jo ikke spille begge roller.
Ikke desto mindre tillader vi det i det nuværende samfund.
Det, jeg skal spørge fru Tove Videbæk om, er: Vil Kristeligt Folkeparti gå så langt ud ad den linje, ud ad den holdning, at man f.eks. vil lave tiltag imod skilsmisse?
Det ville vel være den logiske konsekvens, hvis man mener, det er så væsentligt for barnets tarv at have både en mor og en far.
Man har meget travlt med, at det er en mulighed, samfundet stiller til rådighed.
Nu mener jeg jo godt nok, at det skal være sådan, at både lesbiske og enlige kan modtage insemination på præcis samme måde som heteroseksuelle, altså få det betalt af det offentlige, men lad os nu sige, at det ikke er samfundet, der stiller muligheden til rådighed, men et spørgsmål om, at man giver lægerne lov til - ligesom før 1997, hvor det jo var tilladt - kunstigt at befrugte lesbiske og enlige, men at det skal foregå i privat regi, og at det skal være de lesbiske eller den enlige, der selv betaler, ville fru Tove Videbæk så synes, det var en god idé?
Så er det jo ikke længere samfundet, der stiller det til rådighed.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2003-02-28:
Jeg bliver bare nødt til at sige til fru Birthe Skaarup, at der ikke er dokumentation for, at mere døgnbehandling giver flere afvænnede.
Vi kan godt blive enige om, at der skal mere døgnbehandling til, men jeg synes måske, det var mere interessant at se på den kvalitet i døgnbehandlingen, vi også
har i dag.
Lige nu er det i hvert fald ikke dokumenteret, at døgnbehandling er bedre end ambulant behandling med metadon.
Så dér kunne man måske gå ind og kigge på det.
Vi har måske en masse forskellige typer behandling i dag, og der er ikke noget af det, der virker sindssygt godt desværre, hvis vi skal kigge på resultaterne.
Det synes jeg er trist, og jeg synes, vi meget mere skulle gå ind og diskutere kvaliteten i behandlingen i den kommende tid.
Derudover vil jeg stadig sige: Det er altså ikke narkotikaen, der gør, at folk får skader på deres liv, det er det, at man fixer.
I lande, hvor man ryger heroin eller indtager det på andre måder, ser man ikke de samme skader, som man ser i Danmark.
Birthe Skaarup (DF), 2003-02-28:
Det er netop det, vi har prøvet på at gøre, efter at vi nu efterhånden har behandlet dette fire eller fem gange.
Men med hensyn til, at narkotika nedbryder ens krop, det gør det i relation til, man får en masse skadevirkninger, som fru Sophie Hæstorp Andersen selv har været inde på.
Det er frygtelige ting, man kan se, som disse indtagere af narkotika kan få af skader.
Men endnu en gang: det, vi godt vil have, er mere døgnbehandling, og så må vi jo se, hvad ministeriet er på vej med.
Jeg kan ikke lade være med at sige, når jeg står her, at narkotikamisbruget er mindre i de nordiske lande end i de lande, fru Sophie Hæstorp Andersen har været inde på, der har fixerum.
De har nemlig opgivet kampen, og det har vi ikke i de nordiske lande.
Jeg synes også, det maner til eftertanke.
Det der er sket her, er, at der har været en aggressiv lobbyvirksomhed rettet mod politikere og medier - og som i hvert fald ikke har vundet gehør hos Dansk Folkeparti - for, at vi skal ændre FN's konventioner.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2003-02-28:
Jeg har nogle enkelte opklarende spørgsmål til fru Birthe Skaarup om ting, som jeg ikke helt forstod.
Det var en udtalelse om, at narkotika nedbryder ens legeme.
Mig bekendt er det ikke heroin, der nedbryder ens legeme, men de mange skader, man får som følge af urent heroin eller et eller andet andet.
Vi giver heller ikke folk morfin på hospitalerne, fordi det nedbryder deres legeme.
De to ting er altså i gruppe sammen, og hvis man er i tvivl, kan man slå op i Gads Rusmiddelleksikon.
Når det bliver sagt, at Dansk Folkeparti ikke vil være med til at lovliggøre indtagelsen af narkotika, er det altså også allerede lovligt i dag at indtage narkotika, men det er ulovligt at besidde det, og det er ulovligt at handle med det.
Så jeg synes, jeg prøver at forstå, hvorfor Dansk Folkeparti afviser det her, men ønsker måske også bare, at man havde sat sig lidt mere ind i sagerne.