runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Sandy Brinck (S), 2003-11-12:
Det undrer mig lidt, at hr. Peter Christensen bliver så fortørnet over de citater, jeg sådan set bare læser op, som er udtalt af gode Venstrefolk, af hr. Peter Christensen selv og sågar også statsministeren.
Jeg skal bare gentage, at hr. Peter Christensen over for Jyllands-Posten for et år siden på spørgsmålet om, om man ville røre ved børnechecken, sagde: »Nej, ikke med den definition, der er af skattestoppet.«
Så er jeg stadig væk lidt optaget af det her med købekraften og det, at tilgangen er, at børnechecken skulle være en kompensation for prisstigninger, for i mit første spørgsmål spurgte jeg, hvordan Venstre vil få det til at hænge sammen, når det er sådan, at vi ved, at den største udgiftspost for enhver børnefamilie er pasningen, og her har prisstigningen altså været det dobbelte af prisudviklingen i al almindelighed.
Hvordan vil Venstre forklare det over for børnefamilierne, for hvis vi skal tage Venstre på ordet om, at det her er en ren kompensation for de stigende udgifter, man måtte have, har vi altså her en dobbelt prisstigning i forhold til prisstigninger på alt muligt andet?
Peter Christensen (V), 2003-11-12:
Jeg startede med at sige, at hvis man har en indgangsvinkel til en finanslov, der hedder, at vi ikke vil opfinde nye skatter og afgifter - jeg kan godt se, at Socialdemokratiet kigger lidt forundret på mig, men det er jo politikken, og den er anderledes end den socialdemokratiske - og når vi finder på forbedringer både for de unge, for børnefamilierne og for de ældre i det her samfund, skal vi også finde indtægter andre steder.
Vi har fundet indtægter flere forskellige steder til at gøre de gode ting.
En måde at finde penge på er ved at se, hvordan vi kan finde nogle beløb, uden at nogen får en dårligere købekraft, end de har i dag.
Og børnefamilieydelsen er et af områderne.
Til Enhedslisten kan jeg sige: Der er ikke en forbedring i det her.
for, heller ikke i min ordførertale.
Men der er heller ikke en situation, hvor man får forringet sin købekraft i forhold til i dag.
Jeg synes, det er meget vigtigt at slå fast, at der er ingen grund til at gøre børnefamilierne bange for, at de nu ikke vil have råd til de ting, de har råd til i dag.
Derfor er jeg også nødt til at sige til det med at tage fra de dårligst stillede og give til de bedre stillede, at man er nødt til at se finansloven i sin helhed, og der er i finansloven for den del, der vedrører udgifter, faktisk en lang række tiltag, som går til de dårligst stillede, som går til de ældre, til børnefamilierne, til dagtilbud.
Derfor er det simpelt hen en forkert fremstilling af, hvad der har været prioriteringerne i den her finanslov.
Jeg synes sluttelig, at jeg vil slå fast, at der er ingen børnefamilier, der skal sidde og være bekymrede for, at den købekraft, de har i dag, bliver forringet.
Det gør den ikke.
Sandy Brinck (S), 2003-11-12:
Nu er det jo hverken mig eller Socialdemokraterne, der har defineret skattestoppet.
Jeg henviste til et klart citat fra hr. Peter Christensen, som er kun omkring et år gammelt.
Hr. Peter Christensen er jo ikke alene om at have den opfattelse. Venstres ordfører, hr. Jens Rohde, udtalte jo, da Søren Pind kom frem med modellen, at det var usympatisk.
Statsministeren er direkte citeret i Information for den 26. august på Venstres landsmøde, altså forrige landsmøde, at have sagt i sin tale: »Jeg vil ikke acceptere, at skattelettelser til de bedre stillede skal finansieres ved at tage pengene fra de dårligere stillede.«
Charlotte Dyremose (KF), 2003-11-12:
Som det er blevet nævnt af tidligere ordførere, er det lovforslag, vi her behandler, jo en del af finansloven for 2004 - en finanslov, som vi fra konservativ side er meget glade for, og som opfylder en lang række konservative ønsker og konservative mærkesager.
Der er ekstra omkostninger forbundet med at få børn, og derfor har vi her i Danmark også en børnecheck til at hjælpe med at dække disse udgifter.
Situationen har indtil nu været den, at børnechecken er steget mere end udgifterne til bleer og den slags, men med forslaget her bevarer vi børnefamiliernes købekraft, fordi vi sørger for, at reguleringen af børnechecken svarer til den faktiske udvikling i de udgifter, der også er forbundet med at have børn. Vi i Det Konservative Folkeparti ser sådan på det, at Danmark er et rigt samfund, og at der skal være råd til at give en hjælpende hånd til dem, der ikke kan klare sig selv eller har ekstraordinære økonomiske belastninger.
Men skal der være råd til det, er det nødvendigt altid at se kritisk på de udgifter, det offentlige har, for kun på den måde kan det lade sig gøre at fastholde en sund økonomi, og derfor er det nødvendigt at prioritere.
Det er der gjort med dette forslag, og det er der gjort med den finanslov, som vi fra Det Konservative Folkepartis side bakker op.
Vi er meget glade for mange af de tiltag, der ligger i den.
Morten Homann (SF), 2003-11-12:
Jeg tror, hr. Peter Christensen har været på kursus i Finansministeriet for at lære at tænke skattestop, hver eneste gang han tænker på at åbne munden, for der kom skattestop ud af munden på hr. Peter Christensen, men hvis han hørte efter, hvad mit spørgsmål drejede sig om, havde det intet med skattestoppet at gøre.
Jeg er glad for at have fået bekræftet, at børnefamilieydelsen er en negativ skat.
Det er selvfølgelig også derfor, at vi skal behandle det i Skatteudvalget.
Så kan vi diskutere skattestop, men det kan vi lade ligge for et øjeblik. Jeg vil bare spørge: Når det nu er negativ skat, er det så ikke rimeligt, at det ligesom enhver anden skat udvikler sig med lønningerne og ikke med priserne?
Altså den skat, jeg betaler, udvikler sig altså med min løn.
Den går op, når min løn går op, og den går ned, når min løn går ned.
Den udvikler sig ikke med priserne.
Så bør børnefamilieydelsen ikke også som enhver anden skat reguleres med lønningerne og ikke med priserne?
Pernille Falcon (EL), 2003-11-12:
Skatteministeren har ikke sendt forslaget her til høring, fordi det teknisk set er et enkelt forslag, og det har han jo ret i.
Politisk er det også et nemt gennemskueligt forslag, for der skal spares penge, så der kan blive råd til det skattestop, der ensidigt er til størst fordel for de mest velstillede danskere.
Derfor må der bl.a. skæres ned på pengene til børnefamilierne - de selv samme børnefamilier, som de sidste par år har oplevet, hvordan priserne på daginstitutionspladserne er eksploderet ude i kommunerne, skal nu rammes igen.
Konsekvensen af forslaget er, at børnefamilierne ikke længere får samme velstandsudvikling som andre borgere i Danmark.
Det er denne velstandsudvikling, der fjernes, når
reguleringen af børneydelserne forringes,
og reelt er der tale om en skatteforhøjelse.
Oprindelig trådte børneydelsen jo i stedet for et skattefradrag pr. barn, og det syntes vi var en god idé.
Men lige så ihærdigt som regeringen forsvarer ethvert urimeligt fradrag, lige så villig er den til at forringe denne ydelse. Af bemærkningerne til forslaget fremgår det, at forslaget skal ses i sammenhæng med forslagene om ændret regulering af boligstøtten og SU'en, men med hensyn til SU'en er regeringen godt nok blevet slået tilbage. Gymnasieelevernes aktiviteter her i efteråret har åbenbart frataget et flertal i Folketinget lysten til at gennemføre forbedringer for én gruppe ved at forringe den for andre grupper, og heldigvis for det. Regeringens reelle hensigt fremstår til gengæld meget
tydeligt
Reguleringen af overførselsindkomsterne skal efter regeringens opfattelse forringes i de kommende år.
I første omgang kunne man kun på ram på børnefamilierne og lejerne, men andre grupper gør klogt i at forberede sig på også at blive angrebet, nøjagtig som vi har set det med angrebet på lønnen under skolepraktik. Enhedslisten vil naturligvis under ingen omstændigheder medvirke til sådanne angreb på børnefamilierne.
Svend Erik Hovmand (V), 2003-11-12:
Også her vil jeg gerne takke repræsentanter for et flertal i Tinget for positiv tilslutning til lovforslaget.
Der har været sagt meget om priser under debatten, og jeg skal bare i al stilfærdighed gøre opmærksom på, at der er altså tale om, at de satser, man får i år, vil stige til næste år.
Det gælder også, når man inkorporerer finanslovaftalen og det ændringsforslag, som er på vej til udvalget, som udmønter finanslovaftalens side 19.
Der er altså ingen tvivl om, at man kan diskutere, om stigningstakten er så stor, som den ellers ville have været, men man kan ikke diskutere, at der er en stigningstakt. Når alt det er sagt, så vil jeg ikke forlænge diskussionen på dette tidspunkt, blot understrege, at man altså her taler om et forslag, som indgår i finanslovaftalen, og som jeg håber og tror at vi kan få en konstruktiv og positiv behandling af under udvalgsarbejdet.
Morten Homann (SF), 2003-11-12:
Bare lige for at være sikker: Er hr. Kim Andersen og jeg enige om, at det er et ret væsentligt spørgsmål, hvorvidt den her aftale er i overensstemmelse med grundloven eller ej?
For man kan altså godt komme i tvivl, når man hører hr. Kim Andersen.
Det er noget, man kan trække på skuldrene ad.
Man kan høre Energistyrelsens folk og måske også spørge Justitsministeriet, og så er den potte ude.
Kan vi ikke være enige om på bundlinjen, at det er ret væsentligt, om aftalen krænker grundloven eller ej? Hvis vi er enige om det, så bliver det næste spørgsmål: Vi kan altid diskutere, hvor mange statsretseksperter der skal til, for at der er rejst berettiget tvivl, men når der er rejst tvivl om det helt afgørende og ekstremt alvorlige spørgsmål, om aftalen krænker grundloven, hvad er det så, der gør, at hr. Kim Andersen ikke vil være med til at rydde den tvivl af vejen en gang for alle, at få nogle uvildige eksperter til at kulegrave det her spørgsmål, så vi kan få en nagelfast konklusion, hvor man ikke kan rejse tvivl om, hvorvidt det er bestilt arbejde fra den ene part i aftalen?
Det er virkelig vigtigt, om man overtræder grundloven eller ej, og hvis det er vigtigt, hvorfor så ikke få al tvivl ryddet af vejen?
Svend Erik Hovmand (V), 2003-11-12:
Ja, nu kommer vi jo vidt omkring, og jeg er sådan set lidt bekymret for, om formanden accepterer, at vi bevæger os så vidt omkring, for nu handler det jo både om busbilletter og en lang række andre ting.
Vi kunne jo også begynde at tale om skattelettelser, og vi kunne tale om afgiftslettelser, og så kunne vi tale om en lang række andre ting, som kunne indgå i det her regnskab.
Jeg tror faktisk, at det fører for vidt, hvis vi skal køre hele det repertoire igennem, og jeg tror, vi kan slutte med at konstatere, at i kroner og øre bliver der tale om en stigning i børnefamilieydelsen.
Morten Homann (SF), 2003-11-12:
Man må i hvert fald håbe, at den her børnefamilie, vi taler om, ikke har brug for at tage bussen til arbejde eller institutionen, for så ser økonomien da først helt gal ud, når taksterne stiger med 12 pct. til næste år.
Vi må søreme også håbe, at der ikke er en mor eller far, der har tænkt sig at tage noget efteruddannelse, for så kommer de altså også til at betale ved kasse et.
Så bare lige for at sætte det med de her 200-300 kr., man måske får mere i kroner og øre, lidt i perspektiv: Hvilken værdi har det, hvis daginstitutionspladserne stiger 400-600 kr.? Kan vi ikke blive enige om, uanset buspriser, efteruddannelse osv., at der er færre penge til rådighed, selv om det i kroner og øre er et lidt højere beløb?
Priserne på f.eks. daginstitutionerne er simpelt hen løbet fra de sølle reguleringer, som regeringen er gået med til at lave.
Svend Erik Hovmand (V), 2003-11-12:
For at det nu ikke skal blive gentagelser det hele, vil jeg bare til det sidste indlæg fra hr. Stavad sige, at når der er tale om en forhøjelse i kroner og øre i en størrelsesorden 200-300 kr. afhængig af, om vi taler om den ene ydelse eller den anden, er det altså i min optik flere kroner pr. ydelse, og så er det ikke nogen forringelse, men en forbedring.
Det være sagt til fru Falcon fra Enhedslisten.
Der bliver ikke tale om nogen forringelse.
Købekraften bliver fastholdt, og der bliver tale om flere kroner og øre.
Der ville derimod være tale om forringelse, hvis man havde fortsat den tidligere linje med øgede grønne afgifter, sådan som Kristendemokraternes ordfører gav udtryk for.
Ole Stavad (S), 2003-11-12:
Jeg tror, at oplevelsen ude i landet af de der mange forbedringer, som skatteministeren snakker om, måske er en lidt anden end i hovedet på skatteministeren.
Jeg forstår godt, at skatteministeren gerne vil tale om noget andet, men kan skatteministeren ikke give en forklaring på det, der nu har været spurgt om flere gange af fru Sandy Brinck og andre: Hvad er der sket i løbet af nogle måneder, så det løfte, som regeringen og fremtrædende folk i Venstres folketingsgruppe er kommet med, og som blev givet af statsministeren før folketingsvalget, ikke længere er gyldigt?
Hvorfor er de løfter, som regeringen har givet, ligegyldige at overholde nu?
Vil skatteministeren ikke godt prøve at sætte lidt ord på det?
Pernille Falcon (EL), 2003-11-12:
Jeg vil gerne høre skatteministeren, om den sidste bemærkning skulle tages som udtryk for, at man ser forringelsen i fremskrivningen af børnechecken som udtryk for, at man styrker børnefamiliernes velstand, og om skatteministeren er klar over, at børnefamilierne økonomisk er langt dårligere stillede end det øvrige Danmark set ud fra en gennemsnitlig betragtning.
Betina Hoffmann (KD), 2003-11-12:
Jeg må tilstå, at jeg simpelt hen ikke forstår forslaget.
Det kan godt være, De Konservative ikke vil kategorisere det som en forringelse, men det vil jeg.
Når vi giver en børnefamilieydelse, er det jo ikke kun, fordi familierne skal have dækket nogle udgifter til bleer og babymad.
Det handler jo også om, at de er hårdere ramt af de grønne afgifter på vand og el end de fleste andre, og det skal de kompenseres lidt for.
Det handler også om, at der er stigende priser på daginstitutionerne, som de også skal kompenseres for.
Men fordi der er en jævn prisstigning på bleer og babymad, behøver der jo ikke være den samme stigning
på børnefamilieydelsen
Familierne må gerne kompenseres lidt mere for alle de andre skæve ting, de bliver ramt af.
Det kan godt være, at denne beskæring af børnefamilieydelsen ikke ligefrem rammer vildt meget i kroner og øre, men til gengæld rammer den de svageste rigtig hårdt.
Der findes faktisk både mødre og fædre ude i virkelighedens verden, som tæller hver eneste krone, og som bliver ramt hårdt af forslaget her.
Når der åbenbart nu skal tages flere kroner fra dem, der er hårdt ramt, for at andre kan få nogle bedre velfærdsydelser, vil jeg sige, at det ikke bliver med Kristendemokraternes stemmer.
Jeg skal også hilse fra De Radikale og sige
, at de heller ikke kan støtte forslaget.
Svend Erik Hovmand (V), 2003-11-12:
Jamen altså ved denne her finanslov og også ved den sidste finanslov og ved den forrige igen er der taget en lang, lang række initiativer med henblik på at styrke velfærdssamfundet, styrke politiet, styrke retsvæsenet, styrke vilkårene for de ældre, afkorte ventelisterne på sygehusene osv.
, osv.
Der er sket mange ting. Det er klart, tror jeg også for hr. Ole Stavad, at en masse af de her ting er gode ting, som selv Socialdemokratiet gerne ville have været med til at støtte, når det kommer til stykket.
Nu skal jeg ikke fortsætte i samme spor, kun rette en enkelt, men til gengæld også meget væsentlig udtalelse fra hr. Ole Stavad.
Hvad var det, han sagde?
Han sagde: Skatteministeren kom med en tilståelse.
Skatteministeren sagde, at vi skal have gennemført det her for at få finansieret skattestoppet. Jeg synes, hr. Ole Stavad skulle gøre sig den ulejlighed at læse referatet af den her debat og lægge mærke til, hvad det så egentlig var, jeg sagde.
Det, jeg sagde, var som svar på et udsagn fra fru Sandy Brinck.
Det, jeg sagde, var, at de reguleringer af de grønne afgifter, som er sket under den tidligere regering, er med skattestoppet standset, og at det i særlig grad kommer børnefamilierne til gode.
Her tog jeg så Kristendemokraternes ordfører som indtægt
Ole Stavad (S), 2003-11-12:
Jeg synes egentlig, det er tiltalende, at skatteministeren erkender, at skattestoppet, skattelettelserne skal finansieres ved, at man skærer ned, og at skatteministeren erkender, at man bliver nødt til at skære ned på de grupper, som ofte har mindst.
Det er jo sådan set en tilståelsessag.
Det synes jeg ikke vi skal være utaknemlige for, fordi det benægtes nemlig ofte af regeringen, at det forholder sig sådan.
Så det der forsøg på at snakke udenom med beløb i kroner og øre.
Som det er dokumenteret af fru Sandy Brinck og andre her i salen, så er problemet for børnefamilierne, at da eksempelvis børnepasning er steget voldsomt i en række kommuner og gennemsnitlig dobbelt så meget som prisudviklingen, så kan børnefamilierne købe mindre for de kroner, de får udbetalt.
Det er en lovændring, som regeringen ønsker at få vedtaget, der konkret forringer børnefamiliernes situation.
Svend Erik Hovmand (V), 2003-11-12:
Jamen jeg synes altså faktisk, det er helt, helt utroligt.
Nu siger fru Sandy Brinck, at børnefamilierne ingen glæde får af de reguleringer, som jeg netop har talt om.
Vi har lige hørt Kristendemokraternes ordfører fortælle, hvordan de grønne afgifter i særlig grad rammer børnefamilierne.
Den omstændighed, at de nu ikke længere reguleres, fordi vi har fået en anden regering, der har lavet et skattestop, er altså til gavn for de såkaldte børnefamilier.
Eller hvad med skattelettelserne?
5.000 kr. for et forældrepar.
Eller hvad med afgiftslettelserne?
Hvad med alle de andre reguleringer?
Er det kun noget, som kommer
erhvervslivet til gode, som fru Sandy Brinck sagde?
Nej, det er det ikke.
Men jeg vil bare for nu ikke at komme ind i en anden diskussion hæfte mig ved det, som er fru Sandy Brincks ærinde, nemlig at det beløb, som udbetales i år, næste år vil være større i kroner og øre.
Det er det, der er afgørende.
Sandy Brinck (S), 2003-11-12:
Nej, jeg har såmænd ikke glemt de reguleringer, der går i modsat retning.
Problemet er bare, at de reguleringer gælder erhvervslivet og ikke de børnefamilier, som jeg kerer mig om.
Fra børnefamilierne, er
Så det er ikke mig, der opfinder en besparelse.
Det er regeringen, der opfinder en besparelse.
Må jeg så ikke igen sige: Når statsministeren så sent som i januar dette år kan udtale til Jyllands-Posten, at regeringen ingen planer har om at ændre på børnechecken, så må både vælgerne og jeg da have lov til at undre os og bede om et svar på, hvad det så er, der er sket, siden man nu løber fra de meget håndfaste løfter, der blev givet før valget og igen er blevet bekræftet så sent som i januar.
Svend Erik Hovmand (V), 2003-11-12:
Jeg tror, det var fru Sandy Brinck, der brugte det malende billede med snablen ned i børnefamiliernes lommer.
Jeg tror, det vil være gavnligt i hvert fald for debatten, at fru Sandy Brinck erkender, at det beløb i kroner og øre, som udbetales i år, ikke vil blive mindre.
Det vil tværtimod blive større til næste år.
Jeg synes, at det er lidt af en sprogforbistring, hvis man taler om nedskæringer, når der i realiteten er tale om flere kroner.
Så ved jeg da godt, at fru Sandy Brinck jo benytter enhver lejlighed til at skose regeringen for så det ene og så det andet, og så glemmer hun i øvrigt alle de positive ting, altså alle de reguleringer, der er sket i modsat retning på en masse områder, lige fra afgifter, der ikke steg, grønne afgifter, der nu ikke længere stiger, skattelettelser og en lang række andre ting.
Morten Homann (SF), 2003-11-12:
Lad mig så prøve at spørge på en anden måde: Skatteministeren er jo bekendt med, at de fleste andre lande har implementeret lige netop den her problemstilling ved at have en lavere skattesats for børnefamilier.
Kan skatteministeren ikke bekræfte, at eftersom det er at regne for en negativ skat, vil den i andre lande blive reguleret med lønudviklingen? Det eneste rimelige ville da også være ud fra den betragtning, at det er en negativ skat, at den i Danmark blev reguleret ud fra lønudviklingen og ikke ud fra prisudviklingen. Det her er en negativ skat.
Hvorfor skal den så ikke reguleres som en negativ skat?
Sandy Brinck (S), 2003-11-12:
Satserne for overførselsindkomster skulle ikke sættes ned, ikke desto mindre er det nøjagtig det, dette forslag går ud på, og jeg har brugt debatten i dag til at citere den ene Venstretoppolitiker efter den anden, der så sent som i januar i år har afvist at bruge den her reguleringsmetode.
Alligevel vil regeringen ikke forklare, hvad der er sket siden sidst.
Er det ikke rigtigt, at det, der er sket, er, at finansministeren mangler penge i kassen, og så er det dejligt nemt at stikke snablen ned i børnefamiliernes lommer?
Det er det, der er sket.
Svend Erik Hovmand (V), 2003-11-12:
Jeg er naturligvis ligesom Venstres ordfører glad for den omsorg, der under debatten er vist over for regeringens skattestop.
Skattestoppet går jo som bekendt ud på, at vi ikke indfører nye skatter sådan som f.eks. Socialdemokraterne, og at vi ikke sætter allerede eksisterende skatter op, sådan som det også ligger i Socialdemokraternes skattereform, medmindre vi er tvunget til at gøre det på grund af udefrakommende faktorer såsom EU-forhold.
Der er så nogle, der drager den slutning, at når man ikke kan sætte skatterne op, så kan man heller ikke sætte børnefamilieydelsen ned.
Jamen det er der jo heller ikke tale om her.
Det lovforslag, som vi behandler her, går ikke ud på at sætte børnefamilieydelsen ned, tværtimod går det ud på at indrette reguleringsmekanismen således, at børnefamilieydelsens købekraft bevares fra år til år.
Jeg kan altså ikke se, at det skulle give noget problem
i relation til skattestoppet.
Sandy Brinck (S), 2003-11-12:
Jeg vil godt have skatteministerens forklaring, fordi det her er jo et forslag, som bryder med de håndfaste løfter, som partiet Venstre gav inden valget om, at der ikke ville blive skåret i overførselsindkomsternes satser.
Det var usympatisk, sagde hr. Jens Rohde, men statsministeren var meget mere klar i sin afvisning: Der skulle ikke tages fra de dårligt stillede og gives til de bedre stillede.
Jeg forsøgte at få Venstres ordfører til at forklare mig, hvad der så er sket i løbet af det år.
Indtil nu har jeg kun ét svar, og det er, at Venstre og regeringen er løbet fra deres løfter, og det synes jeg sådan set at skatteministeren tager utrolig roligt.
Jeg vil godt bede om en forklaring.
Morten Homann (SF), 2003-11-12:
Nu ved jeg godt, at skatteministeren i sine år på posten har været ude på mange også lidet taknemlige togter for at forsvare regeringens skattestop.
Det har ikke altid været lige nemt, det vil jeg godt medgive skatteministeren. Men jeg kan alligevel ikke lade være med at spørge: Når man nu har et skatteforslag som det her, en negativ skat, som man i de fleste andre lande har implementeret direkte i skattesatserne, hvordan harmonerer det så med regeringens skattestop, at man lige netop her nedsætter reguleringen, at man så at sige laver et omvendt skattestop på den her måde, forhindrer, at folk kan få den skattelettelse, som de ellers var berettiget til?
Hvordan harmonerer det med regeringens skattestop?
Det synes jeg må være en lige så svær opgave for skatteministeren at forsvare, som det må have været at forsvare de mange andre situationer, hvor han er blevet sendt i byen af finansministeren.
Ole Stavad (S), 2003-11-12:
Det var sådan set skatteministerens egen besvarelse, der fortalte om alt det gode, som regeringen tilsyneladende mener at de slipper penge ud til, men som jo har den konsekvens, at man mangler penge i kassen, så finansministeren, på trods af at han har formøblet det overskud, han overtog for 2 år siden fra den tidligere regering, alligevel er nødt til at gennemføre massive besparelser selv over for de grupper, som måske har det allersværest i det her samfund.
Uanset hvordan ministeren vender og drejer det her, er det en konsekvens af, at regeringen ikke vil være med til at sikre et velfærdssamfund.
Det er efterhånden ved at være en daglig foreteelse her i huset, at vi kan konstatere, at regeringen begår det ene løftebrud efter det andet.
Jeg synes, at skatteministeren måske skulle overveje, om det er et spor, som man kan forfølge uden at komme til skade.