Bjørn Elmquist (RV), 1998-01-14:
Det er et vigtigt lovforslag, vi har foran os.
Vi har gennem de seneste 15 år vel efterhånden set en række sager, hvor vi har måttet finde frem til efter - jeg havde nær sagt de forhåndenværende søms princip, men det er jo ikke helt rigtigt - retsplejelovens § 21 om kommissionsdomstole og § 21 a om undersøgelsesretter, hvordan vi så skulle gribe svært håndterlige sager an.
Vi er fra Det Radikale Venstres side meget tilfredse med, at vi nu nærmer os afslutningsfasen, hvor vi forhåbentlig ender med at have en række modeller for sådanne undersøgelser liggende færdig i skuffen så at sige, så en regering eller et folketingsflertal kan trække skuffen ud og så finde ud af, at her har vi den og den model hjemlet, og derfor tager vi den op. Jeg synes også, at arbejdet hidtil er skredet mere end planmæssigt frem.
Vi har, synes jeg, arbejdet grundigt.
Vi har haft en høring, som der har været talt om, og vi har lavet en beretning, som bestemt har kunnet identificere vores enighed på en række punkter og også fastslå, hvor der endnu manglede at blive gjort en indsats.
Jeg vil komme med ganske korte meldinger fra den radikale folketingsgruppe til de emner, som har været nævnt af flere af ordførerne, og som jo er de centrale.
Vi ser gerne, at det både er regering og Folketing, der kan nedsætte en undersøgelseskommission.
Vi vil gerne have dommerne med.
De skal ikke være med i alle situationer, men de skal kunne medinddrages.
Vi læser ikke den henvendelse
, der i sin tid kom fra højesteretspræsidenten, som en generel advarsel imod, at dommere overhovedet inddrages på disse områder, men imod, at det fandt sted på det foreliggende lovgrundlag med de foreliggende hjemler.
Det var sådan, vi opfattede den advarsel eller anmodning eller tilkendegivelse, hvad vi skal kalde det, der kom i sin tid.
For så vidt angår spørgsmålet om åbenhed eller lukkethed, vil jeg godt erindre om, hvad jeg sagde ved førstebehandlingen for godt og vel et års tid siden: at man kan have en lang diskussion om, om et glas er halvfuldt eller halvtomt, og der kan være stort set det samme i glasset.
Vi har fra starten været indstillet på, at det her måtte være et både-og.
Spørgsmålet var, hvad udgangspunktet skulle være, og vi havde dengang og har vel egentlig også i dag radikale folketingsmedlemmer, som synes, at udgangspunktet burde være de lukkede døre, fordi det her var at ligne med en efterforskning.
Jeg vil godt kvittere for den bevægelse, som jeg føler
har fundet sted også i andre folketingsgrupper, og jeg håber, at også den sidste form for skepsis kommer med, nemlig at Det Konservative Folkeparti vil være med i en konsensus, hvor vi får listet de undtagelser op, der skal være, og på den måde kan nå til en bred enighed om disse ting.
En af dem, der virkelig bad om åbenhed i tamilundersøgelsen, var faktisk den tidligere konservative justitsminister Erik Ninn-Hansen, som mente, at det var en krænkelse af hans menneskerettigheder, og som sagde, at han ville gå til Strasbourg, Kommissionen og Domstolen, hvis undersøgelsen ikke blev åben.
Så lad os håbe, at vi kan finde enighed dér.
Jeg skal gøre et par bemærkninger om en af
, og jeg skal kvittere for et notat, som vi har fået fra Justitsministeriet.
Det ligger som bilag 7, og det lægger op til, og det er jeg helt enig i efter et første studium af notatet, en række ændringsforslag i det lovforslag, vi har liggende her.
Det ser jeg gerne, at vi arbejder målrettet videre med, sådan at vi når at blive færdige i denne folketingssamling, som jo ikke er helt så lang og fyldt med helt så mange arbejdsdage som ellers.
Vi skulle i hvert fald gerne være færdige med det her til begyndelsen af maj, for vi får brug for det, er jeg bange for, så lad os se at få vedtaget loven.