runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Line Barfod (EL), 2005-06-02:
Jeg er noget forundret over, at den konservative ordfører kan sige, at kommunerne får større råderum med denne reform.
Det kan selvfølgelig være, fordi jeg selv og alle dem, jeg ellers har snakket med, der har kigget på den, de organisationer, som jeg har snakket med, ikke har set det lys, som De Konservative har set.
Men det, jeg har forstået, er, at kommunernes råderum reelt bliver mindre.
Godt nok får de flere opgaver, men der vil blive en langt større statsstyring, end der er i dag, nøjagtig ligesom vi allerede på ældreområdet jo har oplevet, at kommunernes råderum er blevet indskrænket,
fordi regeringen og Dansk Folkeparti har besluttet, at det er langt vigtigere at få private firmaer ind og lave ældrepleje, end det er at sikre, at der er hjemmehjælp nok til de ældre.
Tilsvarende har vi set på børnehaveområdet, at man har sagt, det er vigtigere, at private firmaer får lov til at tjene penge på børnehaverne end at sikre, at der er offentlige børnehaver i landdistrikterne.
Så hvor er det, kommunerne får et større råderum?
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2005-06-02:
Hvis jeg skal lave den samme vurdering, for så vidt angår kommunernes råderum, så vil jeg sige, at råderummet jo er langt større.
Man kan sige, at med hensyn til mulighederne for at fastlægge strukturen på skoleområdet, hvor mange skoler vi skal have, hvor de skal ligge, hvordan det skal indrettes med hensyn til børnepasning og med hensyn til ældre, vil råderummet være betydeligt større, og det skal det også være, for her har vi jo nærheden til borgerne, én indgang for borgerne til det offentlige system, og den nærhed til beslutningerne og beslutningskraften skal også være til stede og give sig udtryk i forskellige valg.
Med hensyn til Evalueringscenteret vil jeg sige, at jeg ser det som en mulighed for at skabe åbenhed, klarhed og gennemsigtighed og ikke som en statslig kontrol.
Så jeg har en naiv tilgang, kan man næsten sige, fordi jeg ved, at det at blive sammenlignet med den bedste er et utroligt incitament for en beslutningstager.
Hvis man ikke er lige så god, vil man hele tiden sige, at så må man tilstræbe at ændre sine forretningsgange på en måde, så man gør det bedre.
Margrethe Vestager (RV), 2005-06-02:
Jeg skal først takke for det meget klare svar om, at regionerne er statsstyrede, at der er tiltænkt en fuldstændig ensartethed i regionernes opgaveløsning.
Så langt, så godt.
Hvis vi så vender blikket mod kommunerne og den kommunale opgaveløsning, kan vi så få den konservative ordførers vurdering af, hvor stort det lokale politiske råderum er?
For jeg synes, der er en meget stor afstand mellem Venstres ordførers sådan meget eksklamatoriske tillid til de lokale politikere, og alt er godt, og så den sådan mere ro og besindighed, jeg oplever hos den konservative ordfører med hensyn til det råderum, som man mener, der skal være i forhold til kommunerne.
Så jeg vil gerne bede ordføreren uddybe rollen for f.eks. Evalueringsinstituttet eller de regionale statsforvaltninger eller tilsynsrådet eller lignende, så vi kan få et lidt klarere billede af, hvad det egentlig er for et råderum, man har som kommunalpolitiker i forbindelse med de mange, mange, mange og ganske komplicerede nye opgaver, som lægges ned.
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2005-06-02:
Jeg er meget glad for spørgsmålet, og det er fuldstændig rigtigt iagttaget, at vi Konservative ønsker, at der fastlægges en overordnet linje af staten, at den så forvaltes lokalt, og at det er det lokale demokrati, som tager sig af det.
Man kan sige, at jeg ikke helt har forstået det der med manglende tillid til lokalpolitikerne, for det kunne jo være manglende tillid til os selv i en anden funktion.
Så den del af debatten har jeg aldrig forstået.
Jeg har meget stor tillid til lokalpolitikerne.
Men jeg skal da indrømme, at der er fundet en vægtning her, som jeg finder er god, en balance imellem den overordnede styring og det lokales muligheder for inden for et råderum at træffe fornuftige beslutninger.
Jeg skal også indrømme, at man især på regionsområdet har lagt vægt på ensartethed i hele landet, og det kan man også se af regionernes finansiering.
Margrethe Vestager (RV), 2005-06-02:
Det er et lidt andet tema.
Vi har tidligere i debatten her set Venstre og Dansk Folkeparti gøre spørgsmålet om strukturreformen til et spørgsmål om tillid til vores lokalpolitikere.
Det synes jeg sådan set er irrelevant, for jeg er sikker på, at vi alle sammen har tillid til, at lokalt valgte vil gøre deres yderste for at løse opgaverne.
Det Konservative Folkeparti er jo kendt som et parti, der lægger vægt på ensartethed og en vis statsstyring: Der skal være styr på tingene, der skal være nationale standarder, det skal være sådan, at man kan flytte fra den ene ende af landet til den anden og være nogenlunde sikker på, at man ved, hvad man får.
Derfor vil jeg være meget interesseret i den konservative ordførers vurdering af forholdet mellem lokalt politisk råderum og statsstyring, for det er jo en af de ting, som vi har diskuteret
frem og tilbage og frem og tilbage.
Derfor ville jeg egentlig gerne have en vurdering af: Hvad har vundet?
Den Venstretillid til de lokale politikere, som vi har hørt om mange gange tidligere på dagen, eller den mere traditionelle konservative stil med, at der altså skal være styr på tingene, og det står staten for?
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2005-06-02:
Det er da korrekt, at det kan man godt i Storstrøms Amt.
Men i den nye Region Sjælland ligesom i de fem andre regioner får man jo nu skabt grundlaget for, at man kan have disse højt specialiserede afdelinger under samme hat, så man har den basale, hvad kan man sige, sygehusfunktion, og det er på den måde, der bliver skabt en sammenhæng i planlægningen, en sammenhæng i patientforløbet og en sammenhæng i udbuddet.
Ole Stavad (S), 2005-06-02:
Tak for svaret.
Når jeg i første omgang havde svært ved at forstå det, så er det jo, fordi vi kommer fra forskellige dele af landet.
I dag er det jo sådan, at amterne har frihed til at indrette deres udvalgsstruktur, som de vil, så jeg går ud fra, at hr. Christian Wedell-Neergaard er enig med mig i, at det kunne man i Storstrøms Amt have klaret helt uden Folketingets indblanding.
Lad mig sætte en parentes ind, så vi ikke misforstår hinanden: Vi er enige i, at der er behov for større regioner eller større områder, større amter, kald det regioner eller amter.
Men lige nøjagtig det, som hr. Christian Wedell-Neergaard var så glad for med strukturreformen, og det, vi er i gang med at vedtage her, var noget, man kunne have besluttet og har kunnet beslutte siden 1970 fuldstændig uden Folketingets indblanding, for i det nuværende system har man nemlig frihed til at indrette sig, hvorimod det, vi snakker om her, er noget, hvor man får en spændetrøje på, hvor de, der ikke er i den, skal komme det, for de skal ligne hinanden alle sammen.
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2005-06-02:
Jeg håber naturligvis heller ikke, at det er en pyrrhussejr.
Jeg kan sige, at i de mange år, jeg har siddet i amtsrådet, har vi arbejdet med spørgsmålet om sygehusene, men så lå de praktiserende læger i et andet udvalg, og derved blev de to spørgsmål ikke sammentænkt.
Nu bliver det jo placeret under én myndighed, og derved bliver det den samme planlægning, som kommer til at danne udgangspunkt for de praktiserende læger og sygehusene.
De praktiserende læger skal overtage flere og flere opgaver fra sygehusene, herunder f.eks. demensudredning, som man som praktiserende læge kan udføre, og det skaber jo en sammenhæng mellem de opgaver, den praktiserende læge har, og dem, man har på sygehuset.
Det gælder også for den palliative pleje, altså pleje af døende, at de går ind og ud af sygehuset, ind og ud af den lokale praksis, og dermed er der jo skabt en sammenhæng på denne måde.
Det, jeg siger, er, at mulighederne for at sammentænke det her bliver optimale i det nye system, og det gælder også for patientforløbet.
Inger Støjberg (V), 2005-06-02:
Nu bliver der sagt, at jeg ser ældre ud, end jeg er,
det vil jeg så undlade at kommentere.
På socialområdet er jeg utrolig glad for, at kommunerne nu får opgaven.
Jeg er utrolig glad for, at de større kommuner, som vi nu får, får det her store område at varetage.
Jeg er overhovedet ikke i tvivl om, ikke et sekund i tvivl om, at de større kommuner og dermed kommuner med langt større kompetence på socialområdet vil varetage hele socialområdet på glimrende vis.
Jeg og Venstre har stor tiltro til kommunalpolitikerne rundtom i det ganske land.
Nu er det sådan, at kommunalpolitikerne bliver politikere for større enheder, og derfor ser jeg overhovedet ingen begrundelse for, at kommunerne ikke kan varetage det sociale område.
Tværtimod er jeg meget glad for, at kommunerne nu skal varetage området.
Margrethe Vestager (RV), 2005-06-02:
Hvis man ser over de 30 år, der er gået siden sidste kommunalreform, så er der sket en meget massiv og gennemgribende ændring.
Det gør bl.a., at vi har gode erfaringer at henvise til, f.eks. den glidende decentralisering, som er gennemført på det sociale område.
Derfor må jeg spørge, hvad det er, der gør, at man fra Venstres side anbefaler en total kommunalisering med ét slag med hensyn til at placere endog særdeles komplicerede opgaver, som vedrører meget små mindretal, der er meget afhængige af den faglige opbakning, der skal være til dem, når vi faktisk gennem de sidste 30 år har arbejdet med en glidende decentralisering, der har givet en kombination af nærhed og kvalitet for de mennesker, hvis hele livsvilkår er helt afhængige af, at der er kvalitet i opgavevaretagelsen.
Hvad er det, der har gjort, at man med ét slag ønsker at gennemføre den her markante kommunalisering af specielt de allersvageste?
Inger Støjberg (V), 2005-06-02:
Nu kan der jo være forskel på, hvordan verden ser ud fra de forskellige lejre.
Rent faktisk er det sådan, at vi er gået i gang med et meget stort projekt, vi er gået i gang med at ændre hele den kommunale struktur.
Man kan være uenig i, om opgaverne så massivt skal flyttes ud til kommunerne, men det er vi i Venstre meget glade for at de bliver.
Vi er meget glade for, at vi får nogle regioner, som nu hovedsagelig kun skal tage sig af sundhedsområdet.
Så det er rigtigt placeret, som det bliver nu.
Ole Stavad (S), 2005-06-02:
Jeg synes ikke, at fru Inger Støjbergs unge alder undskylder, at hun som ordfører på et forslag og, om jeg så må sige, et projekt af den her karakter bidrager til at tegne et så forkert billede.
Nu har jeg ikke flere korte bemærkninger, det gør heller ingenting, for det er det faktuelle, det er kendsgerninger, og derfor synes jeg ikke, at fru Inger Støjberg skal benægte det.
Inger Støjberg (V), 2005-06-02:
Jeg takker for hr. Ole Stavads kommentar.
Jeg forstår det mere som en kommentar end som et spørgsmål.
Jeg er fuldstændig enig med hr. Ole Stavad i, at den geografiske opbygning har været nærmest fuldstændig statisk.
Hvad angår opgavedelen er det fuldstændig korrekt, at der er flyttet enkelte opgaver rundt mellem kommuner, stat og amter, men i det store og hele er det da fuldstændig den samme opgavefordeling.
Man kan jo tage et kig rundt og se, at der ikke er sket de store forandringer.
Jeg er meget glad for, at hr. Ole Stavad er enig med mig i, at den geografiske inddeling er den samme, og at kompetencerne jo altså stort set også er de samme.
Ole Stavad (S), 2005-06-02:
Det var ordførerens indledende bemærkninger, der tegnede sådan et billede af, at det kommunale landskab og den offentlige sektor langt hen ad vejen havde været uforandret siden 1970.
Jeg ved godt, at der er nogle, der har yndet at tegne det billede, men det er jo ikke virkeligheden.
Det er rigtigt, at bortset fra Bornholm har det geografiske landskab været uændret, men hvis fru Inger Støjberg kigger på, hvad der er sket på opgavesiden, så er der jo sket massive flytninger mellem staten, amterne, kommunerne og mellem amterne og kommunerne.
Derfor mener jeg ikke, det på nogen måde er et retvisende billede af den virkelighed, som har udviklet sig siden 1970.
Vi behøver ikke bruge så meget tid på det, og jeg har kun taget ordet, fordi jeg ikke synes, at vi skal bære ved til den myte, som nogle har bidraget til, og det syntes jeg Venstres ordfører gjorde her.
Der er faktisk sket voldsomt meget i de sidste 35 år, i fru Inger Støjbergs levetid, med den offentlige sektor, også inden for det kommunale og det regionale område.
Inger Støjberg (V), 2005-06-02:
Ved førstebehandlingen af lovforslaget sagde jeg, at i al den tid, jeg har levet, har vi haft den samme samfundsopbygning med kommuner, amter og stat, som oven i købet stort set altid har varetaget de samme opgaver.
Der er godt nok hen over tiden blevet flyttet enkelte opgaver fra den ene instans til den anden, men i det store og hele er opgavefordelingen den samme, som den altid har været, og det til trods for at det øvrige samfund har forandret sig meget, og til trods for at vor levevis, mobilitet og mange, mange andre ting har ændret sig.
Det er derfor nødvendigt at ændre på fundamentet, så det er tilpasset tiden og kravene i det 21. århundredes velfærdssamfund.
I Venstre er vi meget tilfredse med, at disse tilpasninger sker nu, og vi er yderst tilfredse med, at amterne nedlægges, at nye regioner oprettes, så decentrale strukturer sættes i højsædet og fremtidssikres.
Kommunalreformen er dog langt mere end nedlæggelse af amter, oprettelse af regioner og sammenlægning af kommuner.
Kommunalreformen er i høj grad en reform, der fordeler opgaverne mere hensigtsmæssigt.
Det har i mange år været svært som borger at vide, hvor man egentlig skulle henvende sig, hvis man skulle i kontakt med det offentlige.
Det bliver der nu en gang for alle gjort op med, idet større og stærkere kommuner bliver hovedindgangen til det offentlige system.
Kommunernes rolle bliver i det hele taget større.
I Venstre går vi ind for, at opgaverne løses så tæt på borgeren som overhovedet muligt, og med kommunalreformen er der basis for at lægge flere opgaver ud til kommunerne.
I Venstre har vi stor tiltro til kommunalbestyrelsesmedlemmerne.
For os er det kun helt naturligt, at kommunalbestyrelserne får flere opgaver og mere indflydelse på borgernes hverdag.
Martin Lidegaard (RV), 2005-06-02:
Jeg synes, det er glædeligt, at regeringen føler sig så presset i denne her sag, at den nu undersøger, hvordan vi kan løse problemet.
Det vil jeg gerne kvittere for, også selv om det var en lidt lunken slutning, der var på ministerens indlæg, nemlig at så må vi se, om vi kan finde, og vi vil ikke binde os til osv. osv. osv.
Det sidste ord er ikke sagt i denne her sag, og jeg håber, at Socialdemokratiet og Dansk Folkeparti vil kende deres besøgelsestid og støtte os andre i de helt rimelige krav, der er, om, at folk, der har et handicap, pensionister her i landet, ikke skal kravle op ad trappen selv.
Han har sikkert brug for dem.
Men det her er ikke en sejr for hr. Martin Lidegaard, for det var noget, jeg tilkendegav den 13. januar at jeg ville gøre, og det gør jeg, lige så snart lovforslaget er vedtaget.
Hermed sluttede forhandlingen.
Poul Henrik Hedeboe (SF), 2005-06-02:
Dette lovforslag, L 81, har to elementer, dels om rejsekort, dels om handicapkørsel.
I SF prøvede vi ihærdigt at få igennem, at det blev skilt ad, for det er i virkeligheden en sammenblanding af to områder.
Det lykkedes ikke.
Vi er sådan set for rejsekortet.
Det er en fornuftig ting.
Om handicapkørslen har vi stillet en række ændringsforslag, som desværre ikke blev tilgodeset.
Det synes vi er – jeg vil sige som De Radikale – rigtig dårligt, og det gør, at vi ikke kan stemme for det her forslag.
Ved at iværksætte analysen har jeg ikke på forhånd givet tilsagn om senere at arbejde for en udvidelse af ordningen.
Endvidere vil jeg gerne understrege, at jeg tidligere har sagt også her i Folketinget, at eventuelle forslag om udvidelse af ordningen i givet fald vil skulle ledsages af et forslag til finansiering.
Poul Andersen (S), 2005-06-02:
Vi vil stemme for lovforslaget, og det vil vi, fordi der er sket en klar forbedring.
Der er tale om, at der nu bliver indført minimumsstandard her, og det har der ikke tidligere været.
Vi har også stemt for de ændringsforslag, der har været stillet af SF og De Radikale.
Det har vi været enige om.
Der er altså tale om en klar forbedring i den form, der nu er lagt frem.
Jeg er da spændt på at høre, om ministeren stadig væk er af den formodning, at der er sket en forbedring af det fremsatte lovforslag.
Martin Lidegaard (RV), 2005-06-02:
Nu tror jeg ikke, vi skal rode os ud i en stor diskussion om kommunalreformen, så kan vi sidde her meget længe i dag.
Det er jo ikke nogen hemmelighed, at der er indgået et enkelt delforlig om kommunalreformen, men hele den økonomiske arkitektur bag kommunalreformen er vi nogle der er stærkt bekymrede over og er stærkt imod, og det er nøjagtig derfor, vi råber vagt i gevær her, for hvis ikke vi havde haft kommunalreformen som baggrundsstøj her, så kunne man sige, som fru Gitte Lillelund Bech siger, at man kunne forvente, at de så bare fortsætter praksis.
Men vi flytter hele denne her opgave, og vi sætter kommunerne under et ekstremt økonomisk pres, og det er derfor, vi frygter det værste, men selvfølgelig håber det bedste.
Gitte Lillelund Bech (V), 2005-06-02:
Det lød nu på hr. Martin Lidegaards svar til mig, som om hr. Lidegaard stadig væk ikke har forstået, hvad ordet minimum betyder.
Minimum betyder, at man godt kan lave noget, der er bedre end minimum, men minimum er det, man mindst skal have.
Derfor vil jeg bare igen præcisere, at det her lovforslag omhandler minimumsstandarder.
Så må jeg også bare undre mig over, at hr. Martin Lidegaard har indgået stemmeaftale med regeringen om L 83, som er det lovforslag, der vedrører trafikselskaberne, og i det lovforslag henviser man direkte til minimumsstandarderne, som fremgår af det lovforslag, der hedder L 81, som vi behandler her.
Martin Lidegaard (RV), 2005-06-02:
Det Radikale Venstre har hele vejen igennem støttet, at vi skulle have minimumsstandarder på det her område.
Det er det eneste fornuftige, og vi har kæmpet for det i mange år, så det er ikke minimumsstandarder som princip, vi har noget imod.
Men vi har noget imod, at man lægger dem så lavt på et tidspunkt, hvor vi overflytter hele den her opgave til et andet regi.
På et tidspunkt hvor vi ved, at kommunerne vil være stærkt presset på økonomien, synes jeg, at det er et helt forkert signal at sende, at nu anlægger vi en standard, som ligger under den, der bliver tilbudt halvdelen af landets borgere, der har et handicap.
Vi kan ikke være det bekendt over for pensionisterne, vi kan ikke være det bekendt over for de folk, som ikke kan få en chance på arbejdsmarkedet uden at få hjælp til det her.
Hvordan kan Dansk Folkeparti leve med det her?
De plejer da ellers at tage hensyn til pensionisterne.
Er de faldet fuldstændig i søvn?
Det, vi snakker om i kroner og øre – ingen af os har det eksakte tal endnu – er et lille tocifret millionbeløb, der skulle til for at ændre det.
Vi kan ikke være det bekendt.
Gitte Lillelund Bech (V), 2005-06-02:
Det lød på hr. Martin Lidegaards kommentar her fra talerstolen, som om minimumsstandarder er det samme som maksimumsstandarder.
Nu er det altså sådan, at når der laves en minimumsstandard, så betyder det, at man sagtens kan vælge at gøre noget, der er bedre.
Det er rent faktisk det, man har valgt at gøre i HURområdet.
Derfor vil jeg bare spørge hr. Martin Lidegaard: Når Det Radikale Venstre på så mange andre områder ønsker at have minimumsstandarder, hvorfor kan hr. Martin Lidegaard så ikke acceptere, at der her er tale om minimumsstandarder, men hvor trafikselskaberne og amterne, efterfølgende regionerne, selv kan vælge at sætte en højere standard, fordi der lige præcis er tale om minimums- og ikke maksimumsstandard?
Martin Lidegaard (RV), 2005-06-02:
Det Radikale Venstre bad om at få afbrudt tredje behandling af det her lovforslag, fordi konsekvenserne af lovforslaget ikke var ordentligt belyst.
Det er de blevet i mellemtiden, og det takker vi for, selv om vi synes, at det var en lidt pinlig omgang, at vi måtte bede om at få undersøgt, hvilke trafikselskaber og amter der i dag ligger over det serviceniveau, man nu tilbyder folk med et handicap, og hvilke der ligger under.
Det, der viser sig, er jo, at ud af den godt en million rejser, der bliver foretaget hvert år i Danmark, hvor man altså tilbyder folk med et handicap at få hjælp ved transporten, kan vi forvente, hvis denne minimumsstandard, som vi nu stemmer om, bliver vedtaget, at over halvdelen vil have en ringere standard, end de har i dag.
Det skyldes simpelt hen, at i HUR og i Fyns Amt tilbyder man f.eks. i dag at transportere folk med et handicap helt hen til deres gadedør, entredør, mens det, der lægges op til i det her lovforslag, er, at de kun bliver kørt til kantstenen.
Det vil sige, at de selv kan kravle resten af vejen uden at få hjælp.
Hertil vil man jo sige fra regeringens side, at det her bare er en minimumsstandard, men når man tænker på, hvordan kommunernes økonomi vil have det efter den kommunalreform, vi har gang i nu, så tør jeg godt spå, at der er en meget stor risiko for, at denne her minimumsstandard vil blive lagt til grund for det serviceniveau, der bliver.
Jeg er overrasket over, at regeringen vil være det bekendt, og jeg må sige ligeud, at jeg er endnu mere overrasket over, at Socialdemokratiet vil være det bekendt.
Vi vil fra De Radikales side hverken stemme for eller imod det her lovforslag, og det er, fordi vi er imod den del, som jeg har været oppe at kommentere her, mens vi selvfølgelig som alle andre støtter indførelsen af et rejsekort.
Derfor kan vi ikke gøre andet, siden ministeren ikke har villet skille de to ting ad, end at undlade at stemme ved denne tredjebehandling.
Line Barfod (EL), 2005-06-02:
Hvis vi nu skal blive i finansministerens kortbillede, så svarer det jo til, at man er 15 mennesker, der sidder og spiller kort, og man ved, hvad hver især har af kort på hånden, og man kan se, at man har de kort, der skal til i det her kortspil.
Så er der nogle, der beslutter, at nu skal vi spille med nogle helt nye spilleregler, og siger, at vi samler alle kortene sammen, og så skal man vedtage de her nye spilleregler, før man overhovedet aner, hvad man kommer til at have af kort på hånden, og hvor man kan risikere, at kortene bliver fordelt fuldstændig anderledes, og kan risikere, at nogle af dem, der sidder med de store bunker penge foran sig, også kommer til at have alle de store kort, mens de, der næsten ikke har nogen penge, kommer til at sidde med alle de lave kort.
Det, der er problemet, er, at man skal vide, hvad man har af penge for at kunne løse sociale opgaver, miljøopgaver og meget andet, og det aner vi ikke, nu hvor vi står og skal vedtage de her lovforslag.
Sådan kan man selvfølgelig også vælge at introducere et debatniveau her i salen.
Jeg vil bare sige, at det kan godt være, at vi er uvidende, men vi bilder os nu ind, at det ikke kræver de store analytiske evner at regne ud, at hvis man har en hundredkroneseddel i den ene hånd og flytter den over i den anden hånd, så har man stadig væk 100 kr., og sværere er det her jo ikke.
Det her handler om, at vi har nogle ressourcer, der i dag ligger på det amtskommunale niveau, vi afmonterer det amtskommunale niveau, vi flytter ressourcerne ud i kommunerne krone til krone, og det betyder jo, at kommunerne har præcis det samme økonomiske afsæt for at løse de opgaver, som amterne havde før.
De har endda et langt bedre afsæt end sidst, man lavede sådan en opgaveglidning af samme økonomiske størrelse, hvor hr. Lykketoft på bagsiden af en serviet i en sen nattetime i Finansministeriet sagde: Nu laver vi en grundtakstmodel, vi flytter efter min hukommelse 5,6 mia. kr. –
tallet kan drille mig lidt, men i det niveau – ud i kommunerne, det gør vi bare.
Det, vi gør her, er et beløb af tilsvarende størrelse i en situation, hvor vi samtidig gør kommunerne mere robuste og så i øvrigt afgiver det løfte – det kan man læse i aftalen – at når vi kender kommunerne, og det gør vi nu, når vi kender opgaverne, det gør vi den 17. juni, når Folketinget har vedtaget hele lovpakken, så justerer vi i finansierings- og udligningssystemet, sådan at alle kommuner kan komme til at løfte de her opgaver, og at ingen skal tåle store ændringer år for år.