runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jann Sjursen (KRF), 1998-11-19:
Jeg skal indledningsvis bekende, at jeg ikke er en computerfreak, men jeg forsøger mig alligevel lidt udi området, fordi det er nødvendigt, hvis vi skal tage stilling til, hvordan vi kan bekæmpe børnepornografi på nettet.
Når vi i bemærkningerne - og det er så kun i bemærkningerne for dog at komme med nogle forslag - har lagt op til, at man skal have pligt til at gemme logfiler i mindst 3 måneder, er det, fordi vi har ladet os inspirere af det, som gælder på teleområdet, hvor telefonvæsenet faktisk har pligt til at gemme teleoplysninger i 3 måneder.
Vi ved desuden, at man i EU-sammenhænge, nemlig i det østrigske EU-formandskab, faktisk har planer om det samme.
Så det tror vi faktisk er én fremkommelig måde, som også andre tænker på, i øvrigt også i udlandet. Det samme gælder sådan set også i spørgsmålet om de såkaldte hotlines, hvor vi også ved, at man i andre lande - enten ved lovinitiativer eller, ja, specielt ved faktisk at have truet med et lovinitiativ - har tvunget Internetudbyderne til at gå sammen og lave fælles hotlines.
Derfor er det altså vores opfattelse, at man på dette område bliver nødt til mere end blot at rasle med sablen, også for at få udbyderne til selv at tage nogle initiativer, der kan være med til at bekæmpe børnepornografi på nettet.
Når det gælder de såkaldte webhoteller, så anser jeg det, som fru Anne Baastrup siger, for at være rigtigt, men jeg må alligevel sige: Man kan være usikker på det område, det er vi også, og vi er ikke computerfreaks, men jeg synes stadig væk ikke, at vi hver gang, vi skal tage nye initiativer på det område, skal nedsætte et udvalg.
Så må man så indhente ekspertbistand uden om udvalget for at kunne komme nogle af de ting her til livs.
Anne Baastrup (SF), 1998-11-19:
Først til hr. Bendt Bendtsen: Jeg har stor respekt for politiet, men jeg er lidt usikker på, om politiet med hundrede procents sikkerhed har ret i, at det, der foregår her, er meddelelse.
Det vil være forfærdeligt, hvis vi laver det om i den tro, at det er meddelelse, og det så ender med, at dommerne siger, at det er et dokument.
Det vil altså være ret usejt. Så derfor synes jeg, vi skal have helt styr på, hvad det er.
Og så spurgte hr. Peter Skaarup, hvorfor jeg mente, at Dansk Folkepartis lovforslag var plat.
Strafferammen for de mennesker, der foretager forbrydelsen, er lavere end den strafferamme, man lægger op til for dem, der bytter et billede, måske et gammelt billede.
Derfor synes jeg, det er plat.
Samtidig bruger man som eksempel Hvidovresagen, hvor hr. Peter Skaarup jo er blevet belært om, at den far står til en straf, der ligger langt, langt over.
Så til hr. Jann Sjursen: Ja, men hvad så, når Bill Gates vinder den dér sag i USA?
Det er så svært, det her.
Men jeg forstår det ikke helt.
Line Barfod (EL), 1998-11-19:
Hr. Peter Skaarup talte om, at det var krænkende for befolkningens retsbevidsthed, hvis ikke man ville gøre noget på det her område.
Men hvad tror hr. Peter Skaarup er det største problem i forhold til befolkningens retsbevidsthed: at påstå, at man ikke vil gøre noget, at påstå, at der ikke allerede i dag skulle være høje strafferammer for overgreb mod børn, og at påstå, at man ikke i Danmark vil kunne straffe folk, der udsætter børn for det, som de bliver udsat for i Belgien?
Eller er det at krænke folks retsbevidsthed at påstå, at bare vi indfører de høje strafferammer, som vi altså rent faktisk allerede har for overgreb, så skulle vi straks kunne løse hele problemet med børneporno på Internet over hele verden, som alle har adgang til fra Danmark?
Og så har jeg flere gange både fra hr. Peter Skaarup og andre hørt om de ting, de simple hjælpemidler, som politiet efterspørger.
Hvad er det helt konkret for simple hjælpemidler, der ville gøre politiet i stand til straks at gå ind og bekæmpe børneporno, og som de ikke allerede har mulighed for i dag, og som man ikke bare kan gå ind og bruge, fordi Internettet rent teknisk rejser en masse problemer, som vi ikke bare kan løse ved at hæve strafferammen til 6 år?
Lissa Mathiasen (S), 1998-11-19:
Jeg stillede før hr. Peter Skaarup det spørgsmål, om ikke vi kunne få en forklaring på, netop hvad det er, der er så simpelt her - en forklaring, der går på, hvorfor hr. Peter Skaarup bliver ved med at stå og sige, at det er simpelt set i forhold til, hvornår det er meddelelseshemmelighed, hvornår det er edition, hvornår det er ransagning.
Jeg vil derfor godt bede hr. Peter Skaarup om her at give en meget klar definition på, hvorfor man mener, Internettet hører under meddelelseshemmelighed, og hvorfor edition ikke har med Internet at gøre.
Det er lige nøjagtig derfor, vi synes, det er vanskeligt, nemlig fordi den afgrænsning ikke ligger klart for øjeblikket.
Men jeg håber, vi kan få et klart svar fra hr. Peter Skaarup, fordi jeg kan forstå, det er meget simpelt i hr. Peter Skaarups tankegang.
Anne Baastrup (SF), 1998-11-19:
Fra SF's side går vi seriøst ind i behandlingen af forslag, der er blevet udarbejdet på en seriøs måde.
Og derfor har jeg valgt ikke at bruge ret meget længere tid på min ordførertale på Dansk Folkepartis forslag, end Dansk Folkeparti selv har brugt på at udarbejde lovforslaget.
Lissa Mathiasen (S), 1998-11-19:
Jeg kan forstå, at jeg skal gøre mit spørgsmål endnu mere enkelt for at få et svar på det, og det vil jeg så prøve.
Kan hr. Peter Skaarup forklare mig, hvorfor det at gå ind og få mulighed for at gribe ind i forhold til Internettet ikke hører under editionsreglerne?
Jann Sjursen (KRF), 1998-11-19:
Jeg er i hvert fald tilbøjelig til at være enig med hr. Peter Skaarup i, at vi skal have forhøjet strafferammerne, men jeg synes alligevel, at det er vigtigt at få afklaret i forhold til Dansk Folkepartis forslag, om hr. Peter Skaarup ikke alligevel er enig i, at det er betænkeligt at hæve strafferammerne helt op til 6 år for erhvervsmæssig udbredelse af børnepornografi, fordi man jo så netop, som vi også skriver i vores beslutningsforslag, nærmest får nogle strafferammer, der kolliderer med strafferammerne for andre alvorlige forbrydelser som blufærdighedskrænkelse, hvor der er en strafferamme på 4 år, samleje med børn under 15 år, hvor den er 6 år, og voldtægt, hvor den også er 6 år.
Det er i hvert fald noget af det, der gør Kristeligt Folkeparti skeptisk over for Dansk Folkepartis forslag.
Men ønsker hr. Peter Skaarup og Dansk Folkeparti så at øge strafferammen på de andre områder her eller hvad?
For ellers synes jeg ikke, der er rimelige proportioner i Dansk Folkepartis forslag.
Peter Skaarup (DF), 1998-11-19:
Det sidste var vist det, man kalder et ledende spørgsmål.
For det er helt rigtigt forstået af hr. Jann Sjursen: Vi ønsker faktisk at hæve strafferammerne også på andre områder i retssystemet i dag.
Men man er nødt til, når man stiller et forslag om det, at gøre det præcis til den lov, det drejer sig om.
Så til fru Lissa Mathiasen: Jeg tror, vi kan tage en lang debat om teknikken heroppefra, men det, der står tilbage, er, at det er politikernes opgave at formidle de holdninger videre til den lovgivning, man har.
Sonja Albrink (CD), 1998-11-19:
Lad mig med det samme slå fast, at CD støtter tankerne, der ligger bag de initiativer, som tre af Folketingets partier her har taget.
Seksuelt misbrug af børn er efter min opfattelse en af de værste forbrydelser, der kan begås.
Personer, som dyrker dette misbrug uanset i hvilken form, fortjener simpelt hen både den dybeste foragt og en hård straf.
CD er derfor enig i, at strafferammen for erhvervsmæssig udbredelse af børnepornografi skal hæves, og vi er også enige i, at politiet skal have de fornødne efterforskningsmuligheder for at finde frem til disse bagmænd.
Her skal dels fastsættes straf i forhold til forbrydelsens karakter, og dels skal politiet have de nødvendige redskaber til at bryde de efterforskningsmæssige problemer, der er opstået som følge af Internettets udbredelse.
Endelig skal man, så vidt det overhovedet er muligt, forebygge, at udbydere af børnepornografisk materiale overhovedet får adgang til at sprede deres materiale via Internettet eller andre kanaler.
Men vi mener faktisk, at dette emne egner sig dårligt til selvstændige politiske markeringer, og vi mener også, at det havde tjent forslagsstillerne til ære i stedet at fremsætte et fælles forslag.
Dette er en af grundene til, at vi i CD ikke har fremsat vores eget forslag.
Og at vi ikke har fremsat vores eget forslag bygger jo på, at vi skal finde løsningen i Brydenholtsudvalget, som justitsministeren jo nedsatte allerede i oktober 1997.
Det udvalg skal bl.a. netop vurdere de problemstillinger, og så vidt jeg er orienteret, så behandler en arbejdsgruppe som sagt alle de her ting, og det skulle så gerne munde ud i, at vi i løbet af det kommende nye år forhåbentlig får fastlagt nogle lovinitiativer, som kan tage hånd om de her problemer.
Man må jo trods alt kunne forvente, at et ekspertudvalg, der har haft over et år til at arbejde med tingene, kan forelægge nogle nuancerede vurderinger og løsninger.
Vi er som sagt i november 1998, og det siges, at der barsles med en delbetænkning.
Tidspunktet taget i betragtning synes vi i hvert tilfælde i CD, at man skal afvente den delbetænkning.
Så vil jeg selvfølgelig til sidst gerne opfordre ministeren til, hvis der er en mulighed, at fremskynde den delbetænkning, fordi vi som sagt er helt enig med forslagsstillerne i, at det haster.
Men alt i alt, lad os afvente og få det bedste resultat på bordet.
Line Barfod (EL), 1998-11-19:
At der skal gøres en stor indsats for at bekæmpe børneporno, kan vi alle sammen meget hurtigt blive enige om her.
At udnytte børn seksuelt er noget svineri.
Derfor er det også så væsentligt, at de metoder, vi vælger til bekæmpelse, er de metoder, der bedst opfylder formålet, og samtidig skal vi så også sikre, at retssikkerheden er i orden. Derfor er Enhedslisten enig i, at vi må afvente, at Brydensholtudvalget kommer med deres forslag, så det bliver gennemarbejdet, og så vi sikrer, at vi når målet, herunder at vi får afklaret de problemer, der er i forhold til Internettet, hvor der jo både er hele problemet omkring censur og ytringsfrihed og de rent praktiske problemer med, hvordan man overhovedet går ind og kontrollerer noget på Internettet, og også problemerne med overvågning af et stort antal uskyldiges maskiner. Problemet er jo, at det i mange tilfælde ikke er muligt for politiet at nøjes med at aflytte en enkelt edb-maskine, men det er nødvendigt at aflytte en hel server.
Hvis politiet f.eks. får mistanke om, at der en her på Christiansborg, der har forbindelse med børneporno på Internettet, så kan de ikke gå ind og aflytte en bestemt maskine.
De er nødt at aflytte alle maskiner med adressen ft.dk, i håb om at de så kan finde frem til, hvem det er.
Tele Danmark gemmer allerede i øjeblikket oplysninger
om telefonforbrug i 400 dage
, og de fleste internetudbydere gemmer oplysninger om besøg på Internettet på deres hjemmesider.
De gør det med det formål at kunne fremsende regninger til deres kunder, som typisk betaler afhængigt af antallet af besøg på hjemmesiden.
Så de oplysninger har politiet mulighed for at få udleveret, hvis det er firmaer i Danmark.
Men her har vi så hele den store diskussion om alle de elektroniske spor, som vi i dag efterlader os overalt, hvor vi færdes.
Det er en stor og vigtig retspolitisk diskussion, hvor høj grad af overvågning vi ønsker i samfundet, hvor meget vi skal have i de spor, og hvor meget politiet skal have adgang til dem.
Enhedslisten vil gerne støtte forslaget om at ændre retsplejeloven, så politiet kan foretage indgreb i meddelelseshemmeligheden i sager om børnepornografi, men vi tror bare ikke, det hjælper særlig meget i forhold til udbredelse via Internettet.
Vi vil også gerne opfordre til, at politiet fortsat bruger mange ressourcer på det her område, at man løbende sørger for at have de nyeste edb-maskiner og programmer, at have veluddannet personale og mulighed for at trække på de bedste edb-kyndige i landet, således at politiet får mulighed for at efterforske og finde de personer, der tjener penge på at udbyde børnepornografisk materiale.
Så vidt vi har forstået, er det noget, der mere handler om at være hurtig og effektiv end om, hvilke strafferammer der er.
Enhedslisten kan godt støtte, at strafferammen for erhvervsmæssig udbredelse af børnepornografisk materiale hæves til 2 eller 3 år, men vi vil samtidig gøre opmærksom på at de, der beskæftiger sig med børneporno, fordi de seksuelt tænder på billeder af børn, bør komme i behandling og ikke i fængsel, så vi kan forebygge, at de igen begynder at beskæftige sig med børnepornografisk materiale.
Peter Skaarup (DF), 1998-11-19:
Lige for at sammenfatte det, så var der to spørgsmål.
Det ene var fra fru Line Barfod, der sagde, at der var partier herinde, der var medvirkende til, at man ligesom sagde, at det stort set var legalt, og at der ikke var en særlig høj straf for misbrug af børn.
Det har jeg aldrig sagt heroppe fra talerstolen.
Det har Dansk Folkeparti aldrig ment.
Der er nogle høje strafferammer for det i dag, men det, der er kernen i det, er jo de tilfælde, hvor vi har set den store udbredelse via Internettet, og det er udbredelsen dér af det materiale, som jo skal laves på en eller anden måde, der er det store problem for os.
Det er dér, vi ser, at strafferammerne er alt for slappe i dag.
Der er det 6 måneder, der er maksimumstraffen, og det gives meget sjældent i de her tilfælde.
Det er rigtignok, at denne her 40-årige familiefar fra Hvidovre har nogle andre forhold end netop sexmisbruget
Men hvis det bare var udbredelsen af de 40.000 billeder, kunne han jo ikke dømmes en hårdere straf end de 6 måneder, og det er altså dér, vi gerne vil signalere en kraftigere reaktion fra samfundets side.
Så spørger både fru Lissa Mathiasen og fru Line Barfod, hvilke hjælpemidler politiet har brug for.
Det er strafferammen ikke, og det ser den heller ikke ud til at blive.
Men Folketinget kunne uafhængigt af en ændring af strafferammen lige så vel, som det er tilkendegivet både fra De Konservative og fra Kristeligt Folkeparti i deres forslag, give politiet mulighed for at gå til udbyderen og sige: Vi vil altså have at vide, hvem det er, der har lavet det svineri, hvem det er, der har kommet det her svineri på nettet eller på chat, eller hvor det nu ligger henne på Internettet.
Det er dér, at Dansk Folkeparti lige så vel som de to andre partier vil ind og sige: Vi må have mulighed for at finde ud af, hvem der står bag det her.
Det har politiet ikke i alle tilfælde i dag, og det hjælpemiddel skal de have.
Pia Kjærsgaard (DF), 1998-11-19:
Nu gjorde hr. Peter Skaarup jo så udmærket rede for Dansk Folkepartis holdning til strafferammen for børnepornografi.
Og jeg noterede mig bare, at hr. Tom Behnke fra Fremskridtspartiet sagde, at hvis hr. Tom Behnke havde været lidt mere vågen eller havde haft lidt mere tid, så var der også kommet et forslag fra Fremskridtspartiet.
Så kan man måske fundere lidt over, hvad strafferammerne så havde været, og om det ikke havde været bedre at sige fra starten: Jamen okay, der er de forslag her, og vi tilslutter os måske et eller to af dem eller måske alle tre, alt efter hvordan det kommer til at se ud i den nærmeste tid, hvor behandlingen skal finde sted.
Hr. Tom Behnke nævnte, at strafferammen for fuldbyrdet voldtægt er 6 år, og det mener jeg bestemt også er for lidt, så det synes jeg er en dårlig sammenligning.
Villy Søvndal (SF), 1998-11-20:
Det er da utroligt, så enslydende talerne er, og det er da utroligt, så kloge Folketingets medlemmer er blevet her de sidste år.
Engang, da man lavede større lovændringer, havde man brug for solid omtanke.
Det havde man, da man lavede en ny bistandslov, og det havde man, da man i sin tid var optaget af fattigdom.
Derfor nedsatte man kommissioner til at analysere og komme med svar.
Men siden da er der sket noget fantastisk.
Vi har fået et Folketing og en regering, der indeholder al den visdom, der er samlet i det her land.
Al visdommen er repræsenteret i dette hus.
Det er dog en utrolig lykke at være endt i dette hus.
Eller er det mon sådan, at denne debat i virkeligheden ikke er ønsket?
Jeg har i hvert fald meget lyst til at spørge den konservative ordfører
: Når nu man læser De Konservatives ændringsforslag til finansloven og tænker på, hvad De Konservative har bidraget med i de sidste 2-3 år i forhold til gruppen af overførselsindkomstmodtagere, så har det været et bidrag til fattigdommen, så har det været at sænke satserne.
Kan den konservative ordfører udpege bare ét forslag i finanslovændringsforslagene fra De Konservative, der hjælper denne gruppe?
Det var en efterlysning.
Inge Refshauge (DF), 1998-11-20:
Jeg kan give socialministeren ret langt hen ad vejen.
Der er virkelig grupper i samfundet, der skal gøres en ekstra indsats over for, men vi har jo lige fået den nye social- og servicelov.
Skulle vi ikke lige prøve at se, hvordan den virker i samfundet?
Dansk Folkeparti kan ikke støtte forslaget om endnu en kommission på lavindkomstområdet.
Det er jo lidt underligt, at netop SF har dårlig samvittighed over for de mennesker, der har de laveste indkomster, men det er forståeligt, at SF har svært ved at se netop de mennesker i øjnene, for er der noget parti her i Folketinget, der er med på skatte- og afgiftsforhøjelser, så er det SF.
Her er ingen grænser for kreativiteten.
De mindre erhvervsdrivende i fiskeri og landbrug m.v. kan med rette pege på partiet SF som det parti, der altid er med på at stramme den økonomiske skrue over for hele befolkningen.
Vi kan i samfundet ikke leve af at lønne sagsbehandlere og socialrådgivere.
Det er ikke behandlersamfundet, der skaffer brød på bordet.
Det er alt andet lige de enorme skatter og afgifter, der bærer hovedårsagen til, at private familier ender i fattigdom, og det vil en kommission intet hjælpe på, tværtimod.
Det vil være endnu en udgift for samfundet.
Det ville have klædt SF, hvis de i stedet havde foreslået en undersøgelse om sammenhængen mellem de høje skatter og så den kendsgerning, at man reelt har ødelagt lavindkomstfamiliernes økonomi.
Hvad er ideen med sådan en lavindkomstkommission?
Skulle de mennesker, som det efter en undersøgelse viser sig ikke kan leve af deres indkomst, så laves til sociale klienter?
I SF's øjne er det åbenbart det private arbejdsmarked, der er skurken, og som er skyld i, at rigtig mange danskere i dag næsten ikke kan få økonomien til at hænge sammen.
Men en kendsgerning er det, hvis ellers man er realist, at det netop er det private arbejdsmarked, der skal bringe hele landets økonomi igennem og skaffe alle en rimelig løn.
Det får altså en ende en dag.
Så en helt klar afvisning fra Dansk Folkeparti.
Villy Søvndal (SF), 1998-11-20:
Dansk Folkeparti har jo indimellem i den udadvendte retorik en tendens til - og jeg mener ikke, det er retfærdigt - at fremstå som nogle, der betyder noget for dem med de små indkomster.
Så synes jeg, det er fantastisk, at Dansk Folkeparti i dag stemmer nej til det instrument, der kan være med til ikke alene at analysere, men også at komme med svar på, hvad man gør for små indkomstgrupper.
Det synes jeg er helt underligt.
Det er al for stor en ære at tilskrive SF, at vi skulle være årsag til fattigdommen i Danmark.
Så stor en indflydelse har vi slet ikke haft på den politiske udvikling i en årrække.
Den findes andre steder.
Dansk Folkeparti skal meget hellere kigge på dem, som Dansk Folkeparti og Fremskridtspartiet samarbejdede med i 1980'erne, nemlig de borgerlige.
Dér ligger en langt større del af årsagen til det.
Må jeg ikke også godt sige, at hvis man i Dansk Folkeparti kun kan skimte fattigdom blandt bønder og fiskere, så tror jeg, man skulle bestille en fælles mulighed for at få pudset briller i Dansk Folkeparti.
Der er steder i byerne, hvor der for alvor er fattigdomsproblemer af et omfang, hvor mennesker lider nød, og jeg synes egentlig, det er lidt forstemmende, hvis et parti som Dansk Folkeparti kun kan se fattigdom blandt bønder og fiskere.
Inge Refshauge (DF), 1998-11-20:
Jeg vil sige til hr. Villy Søvndal, at jeg kun prøvede at påpege de erhverv, der skal skaffe arbejdspladser.
Jeg ved godt, at der er fattige i byerne, og jeg ved også, at der er mennesker, der har det hårdt, men kunne vi ikke prøve at hjælpe dem på en anden måde end ved at nedsætte en kommission, der i årevis skal sidde og tackle rundt med de problemer?
Kunne vi ikke her og nu være med til at hjælpe?
Jette Gottlieb (EL), 1998-11-20:
Enhedslisten har stor sympati for forslaget om en lavindkomstkommission, og det har vi specielt, fordi vi mener, at der er lavindkomstproblemer i Danmark.
Vi er også af den opfattelse, at ulighederne i Danmark er store og oven i købet voksende, og vi er af den opfattelse, at udhulingen af overførselsindkomsterne på over 10 pct., siden denne regering kom til, vidner om, at regeringen ikke har tænkt at gøre noget ved det.
Derfor er det vores opfattelse, at en lavindkomstkommission kunne være med til at sætte fokus på de problemer, der er.
Hvis regeringen nu i dag havde kunnet stillet sig op og forklare og dokumentere, at der var en modsat situation, havde kunnet forklare, at ulighederne i Danmark er mindsket, og at der ikke er nogen lavindkomstproblemer overhovedet, ja, så havde situationen været en anden.
Men netop i ministerens tale hørte vi helt klart, at ministeren er fuldt ud klar over, at disse problemer eksisterer, og derfor var der en god mulighed i at få en lavindkomstkommission til at påpege problemerne i offentlighed og gøre opmærksom på, hvordan problemerne også kunne løses, så vi giver stor tilslutning til, at vi får lavet en lavindkomstkommission af denne karakter.
Det løser imidlertid ikke hele problemet.
Vi er i en situation, hvor der i langt højere grad skulle være tale om en langt mere overordnet og sammenhængende analyse af de sociale problemer i Danmark, og derfor mener jeg, at den mere langsigtede løsning ville være at få et socialpolitisk råd på lige fod med, at vi har et økonomisk råd, et økologisk råd, et etisk råd osv., osv., altså et råd, som kunne lave en samlet bedømmelse af de lovtiltag og de forandringer, der sker i dette samfund, med den vinkel, hvilke sociale konsekvenser sådan nogle forslag har.
Men vi får senere lov at behandle et sådant forslag fra henholdsvis SF og Enhedslisten, så der bliver mulighed for at få diskussionen igen.