Jeppe Kofod (S), 2002-11-28:
Jeg savner stadig væk at høre Venstres ordfører forklare, hvad Venstres politik er med hensyn til frihandel, afskaffelse af landbrugssubsidier, ulandsbistand og gældslettelse.
Vi ser jo ingen konkrete skridt.
Jo, vi ser nogle nedskæringer på ulandsbistanden.
Det er vel det mest konkrete, vi kan identificere her i Folketinget, og det er det, vi også har diskuteret her.
Det er det ene spørgsmål.
Det andet spørgsmål, jeg ikke fik stillet før, var jo: Vi så i Johannesburg, at USA især på miljø- og energispørgsmål var en reaktionær kraft.
Vi hørte også, både da implementeringsplanen skulle diskuteres og omsættes, at USA sagde: Vi føler os ikke forpligtet af planen.
Det gjorde man på sidstedagen på mødet.
Mit spørgsmål er: Mener Venstre, vi skal læne os op ad USA i den videre proces for at nå nogle fremskridt for ulandenes bæredygtighed?
Eller mener Venstre, vi fra europæisk side skal tage nogle initiativer selv og gå uden om USA, også om nødvendigt i de her spørgsmål?
Det er meget vigtigt, for i andre spørgsmål er det jo helt tydeligt, at Venstre læner sig fuldstændig op ad Bushadministrationen.
Til hr. Jørn Dohrmann: Lad mig gøre det helt klart.
Grunden til, at man giver udviklingsbistand, er bl.a. også for at sikre, at folk får nogle ordentlige levevilkår der, hvor de bor, og det viser sig, at har folk nogle ordentlige levevilkår, altså kan de lære vores måder f.eks. at drive landbrug på og forsørge sig selv fødevaremæssigt osv. på, så føder de også færre børn.
Der er altså en sammenhæng mellem bedre levevilkår og færre fødte børn.
Det ser man altså mange steder i verden, og jeg nævnte også udviklingen i Europa som et eksempel.
Det har så skabt et problem i Danmark, for vi føder for få børn, måske fordi vi tænker for lidt på det her spørgsmål.
Derfor er det et godt argument for at give udviklingsbistand, at den rent faktisk begrænser befolkningstilvæksten i verden.
Jeg vil gerne levere noget dokumentation bagefter til hr. Jørn Dohrmann, hvis hr. Jørn Dohrmann er interesseret i det.
Til hr. Troels Lund Poulsen
: Jamen det er rigtigt, at Sverige, jeg tror det er i år 2005, skal nå op på den her målsætning om 1 pct. af BNI.
Men det, der er interessant i denne her sammenhæng, er, at mens svenskerne arbejder for at få udviklingsbistanden op på 1 pct. af deres BNI, det gør nordmændene i øvrigt også, har vi altså i samme periode en borgerlig regering, der over 1 år - over ét år - skærer dramatisk i den danske udviklingsbistand, som før var oppe på 1 pct. af BNI.
Den er nu faldet til 0,9 eller 0,8 pct. af BNI, alt efter hvordan man beregner det.
Jeg synes, det er interessant, at vi altså i forhold til de nordiske lande bevæger os i en helt anden retning, og det må da give stof til eftertanke.
Det er fuldstændig korrekt, som hr. Eyvind Vesselbo nævnte, at i Norge sidder der en borgerlig regering, og i Sverige sidder der en socialdemokratisk regering, og begge regeringer har en målsætning om 1 pct. af BNI, mens man i Danmark har en regering, ja, som ikke rigtig ved, hvilken målsætning den har.
Det synes jeg er voldsom interessant.
I forhold til finansloven har vi altså finansieret vores indsatser krone til krone.
Det vil vi lægge frem i vores finanslovforslag, men det, jeg synes der er interessant her, er, at der er sådan en forskellig vilje til at være med til at bidrage til at løfte denne her ramme.
Venstre og Dansk Folkeparti vil ikke, de vil bare skære ned og skære ned på indsatserne i forhold til verden.