runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Holger K. Nielsen (SF), 2004-03-31:
Der er i Kina en helt utilfredsstillende situation omkring menneskerettighederne.
Man har et retssystem, der ikke er uafhængigt af de politiske myndigheder
; dødsstraffen bliver stadig væk eksekveret; der er forfølgelse af mindretal i Tibet, Xinjiangprovinsen, hvor muslimer bliver undertrykt; der er forfølgelse af fagforeningsaktivister; der er forfølgelse af politiske dissidenter; der sker en militær oprustning ikke mindst vendt imod Taiwan, som betyder en trussel i forhold til Taiwan.
I det hele taget er der i det kinesiske samfund en helt utilfredsstillende udvikling.
Det har adskillige menneskerettighedsorganisationer gjort opmærksom på. Den amerikanske regering forsøger at få en kritik i FN's Menneskerettighedskommission af menneskerettighedssituationen i Kina.
Vi blev derfor selvfølgelig overraskede, da vi hørte statsministeren på hans nylige Kinabesøg give udtryk for, at nu burde EU's våbenembargo imod Kina ophæves, og, sådan som vi opfattede det, uden nogen som helst form for klare betingelser.
Efter vores opfattelse er der ikke grundlag for at ophæve våbenembargoen, og derfor har vi fundet det vigtigt at få diskuteret den sag her i Folketingssalen i dag, så vi ser frem til at høre, hvad regeringen har at sige til det.
Besvarelse
Søren Søndergaard (EL), 2004-03-31:
Jeg er enig med hr. Jeppe Kofod i, at statsministerens udtalelser og opførsel i Kina var som en elefant i en porcelænsbutik.
Det var mildest talt
heller ikke klædeligt.
Derfor var jeg selvfølgelig oprigtig glad, da jeg oplevede en Jeppe Kofod i topform - for det sker - der klart slog fast, at der ikke kunne blive tale om at ophæve våbenembargoen over for Kina, så længe der var de her krænkelser af menneskerettighederne.
Nu er hr. Jeppe Kofod jo faldet meget ned.
Det, jeg vil spørge om,
er: Er det EU-realismen, der har sat ind?
Er virkeligheden den, at det i virkeligheden er Socialdemokratiets EU-politik, vi ser her?
Socialdemokratiet vil ikke komme i en situation, hvor Socialdemokratiet skal nedlægge veto i EU mod noget, som de andre EU-lande vil.
Og fordi man ikke vil komme i den situation, så må man så sælge ud af menneskerettighederne i forhold til Kina. Er det sådan, det hænger sammen?
Holger K. Nielsen (SF), 2004-03-31:
Det var, om jeg så må sige, et ikkesvar, et rigtigt politikersvar, vi fik her.
Lad mig så spørge lidt mere kontant: Hvad har hr. Jeppe Kofod imod de krav, der er stillet op i det forslag til vedtagelse, som er fremsat af SF, Enhedslisten, Dansk Folkeparti og Kristendemokraterne, hvor der meget konkret refereres til, at man skal indstille den truende adfærd over for Taiwan, at der skal være en reel vilje til at finde en forhandlet løsning for Tibet, og at menneskerettighedssituationen i Kina skal forbedres markant, først og fremmest hvad angår tortur, henrettelser, ytringsfrihed samt sikring af foreningsfriheden?
Hvad har hr. Jeppe Kofod imod disse krav?
Hvorfor kan Socialdemokraterne ikke stemme for denne vedtagelse, som jo præcis formulerer nogle krav til, hvordan menneskerettighedssituationen skal forbedres, hvorefter man så kan ophæve våbenembargoen?
Jeppe Kofod (S), 2004-03-31:
Jeg vil takke for spørgsmålet og sige, at jeg mener, og at vi mener, at den måde, statsministeren kom med signalerne på i Kina, var en skærpende omstændighed - også, at der ikke var
en eksplicit sammenknytning mellem behovet for fremskridt for demokrati og menneskerettigheder og en eventuel ophævelse af våbenembargoen.
Men jeg må sige, at jeg erklærer mig fuldstændig enig med udenrigsministeren, der den 29. januar til Ritzau udtaler, at regeringen ikke er tilfreds med det kinesiske styres foreløbige opførsel i menneskerettighedsspørgsmålet, og - hvilket udenrigsministeren er citeret for - at sådan som tonen er nu, kan vi ikke bidrage til at ophæve våbenembargoen.
Sådan udtaler udenrigsministeren sig den 29. januar efter det nævnsmøde, vi havde den 29. januar, og den holdning er jeg sådan set enig i.
Der er både fremskridt på menneskerettighedsområdet, men der er også nogle tilbageskridt.
Der foregår et analysearbejde i EU-kredsen, og det er vigtigt at følge det, og det er klart, at vi forventer nogle håndfaste fremskridt på demokrati- og menneskerettighedsområdet, hvis det er sådan, at man skal gå ind og diskutere en ophævelse af våbenembargoen.
Holger K. Nielsen (SF), 2004-03-31:
Jeg må tilstå, at han er faldet noget ned, siden han i dag er medforslagsstiller til det forslag til vedtagelse, som er fremsat her.
For det er jo i virkeligheden et referat af det, som statsministeren sagde i sin tale.
Det må jeg sige det er.
Det vil sige, at hvis der kom et forslag i morgen om, at man skulle ophæve den, ville Socialdemokraterne så støtte i Folketingets Europaudvalg, eller hvor det nu er, at den danske regering skal stemme for, at våbenembargoen ophæves? Det synes jeg er meget vigtigt at få afklaret.
Jeppe Kofod (S), 2004-03-31:
EU's våbenembargo mod Kina blev som bekendt knæsat for godt 15 år siden i forbindelse med massakren på Den Himmelske Freds Plads, da studenter ønskede friere forhold i Kina.
Det var EU's ønske at sende et stærkt signal på demokrati- og menneskerettighedsområdet til kineserne, der var baggrunden for hele våbenembargoen.
Man kan altid diskutere, om sanktioner såsom en våbenembargo er det rette middel i sådanne situationer, men faktum er, at EU, og herunder Danmark, valgte redskabet som reaktion på demokrati- og menneskerettighedsovergrebene tilbage i 1989.
Derfor er menneskerettighedssituationen og EU's våbenembargo unægtelig knyttet sammen.
Menneskerettighedssituationen har siden oplevet fremskridt, bl.a. med en imponerende økonomisk udvikling og social fremgang for kineserne, indføjelse af respekten for menneskerettigheder og privat ejendomsret i forfatningen, som vi har hørt at Folkekongressen vedtog for nylig, for at nævne nogle eksempler.
Men desværre er der jo også sket tilbageskridt, som vi ikke må lukke øjnene for.
Det er noget, som både Amnesty International og senest også bl.a. den årlige rapport fra det amerikanske udenrigsministerium om menneskerettighedssituationen dokumenterer.
Her beskrives jo, hvordan tortur, politiske henrettelser og fængslinger uden rettergang til stadighed er et problem.
Endvidere går vurderingen på, at der stadig sidder nogle tusinde kinesere i fængsel som følge af studenterdemonstrationerne i 1989.
Derfor er det afgørende vigtigt med den kritiske dialog og klare signaler til Kina med forventning om fremskridt på demokrati- og menneskerettighedsområdet, ikke mindst når spørgsmålet om EU's våbenembargo drøftes og for den sags skyld forholdet over strædet mellem Taiwan og Kina eller tibetanernes situation.
Udenrigspolitik er som bekendt for måske 90 pct.s vedkommende signaler og timing, og derfor vil jeg gerne understrege, at det næppe er udtryk for nogen klog og gennemtænkt udenrigspolitik, hverken hvad angår sted, tidspunkt eller sammenhæng, at statsministeren i februar valgte at signalere, at Danmark nærmest betingelsesløst var parat til en ophævelse af EU's våbenembargo.
Ét er, at statsministeren ikke gjorde nok ud af sammenhængen mellem fremskridt på demokrati- og menneskerettighedsområdet og en eventuel ophævelse af våbenembargoen.
Noget andet er, at signalet blev sendt som led i en erhvervsdelegations besøg i landet, hvilket næppe var den bedste sammenhæng.
Oven i købet en situation, hvor dugfriske rapporter peger på fortsatte alvorlige menneskerettighedskrænkelser i landet og en situation, hvor EU-landene ikke er helt enige om klogskaben i ophævelsen af våbenembargoen.
Udenrigspolitik er som understreget i høj grad et spørgsmål om signaler og balancegang.
Vi er derfor medforslagsstillere til vedtagelsen, som har den rette balancegang og fokus, også for så vidt angår en eventuel sammenknytning af demokrati og menneskerettigheder og en eventuel ophævelse af EU's våbenembargo.
Troels Lund Poulsen (V), 2004-03-31:
Der vil jeg blot minde hr. Peter Skaarup om, at respekten for menneskerettighederne nu er indskrevet i forfatningen.
Og det mener jeg sådan set er et ret udmærket udgangspunkt for den videre proces og den videre dialog.
Det er jo netop med til, at man kan sætte ting på dagsordenen, som hr. Peter Skaarup efterlyser.
Det var derfor, jeg henviste til den samtale, statsministeren har haft i februar måned med både præsidenten og premierministeren, og det er også derfor, jeg henviste til den kinesiske premierministers besøg i Danmark og de drøftelser, man har haft i den forbindelse.
Det er jo netop for at styrke det, som hr. Peter Skaarup spørger om, altså om
man kan acceptere det her
Nej, det kan man selvfølgelig ikke.
Men lad mig også minde om, at en ophævelse af EU's våbenembargo ikke er at give carte blanche til, at man kan sælge våben.
Der er en adfærdskodeks, som man skal følge, i forbindelse med at man måtte vælge at ophæve EU's våbenembargo.
Peter Skaarup (DF), 2004-03-31:
De udsættes for massefængslinger, systematisk brug af tortur, omringelse af deres hovedstad med militærstyrker, udvisning af buddhistiske munke og nonner fra klostre, indsættelse af militær, når der er brug for det over for Tibet.
Er det virkelig fremskridt?
Er det virkelig noget, vi skal fremme?
Er det virkelig noget, vi skal hjælpe frem, eller er det noget, der er fuldstændig forkert og noget, vi bør tage afstand fra og ikke rokke os en millimeter fra i vores sanktioner over for?
Der mener jeg stadig væk, at våbenembargoen er en god ting, som man kan bruge på et tidspunkt, hvis kineserne virkelig nærmer sig noget, der betyder noget.
Men den situation, vi har nu, er ikke til, at man overhovedet skal overveje at fjerne våbenembargoen.
Troels Lund Poulsen (V), 2004-03-31:
Jo, det gør altid indtryk på mig, når man læser rapporter.
ville man kunne se, at de også tegner et billede, der ikke er så meget forskelligt fra det, som den amerikanske rapport tegner.
Selvfølgelig gør det indtryk, vil jeg gerne sige
til hr. Peter Skaarup.
Jeg synes dog også, at man skal huske på det, som jeg sagde tidligere i mit indlæg her, at man ikke nødvendigvis bare skal se på det fra år til år, fra 2002 til 2003, men også se på det over en længere historisk periode, og der er jeg af den opfattelse, at der nu er kommet tiltag, der gør, at Kina er blevet opmærksom på, at det skal reformere det kinesiske samfund.
Nu har vi heller ikke så meget berørt - men det vil jeg gerne gøre i min kommentar til hr. Peter Skaarup - at hele den opblødning, der i øjeblikket finder sted i forbindelse med den økonomiske samhandel, vi ser med de lande, som nu samhandler på en helt anden måde med Kina, jo også er med til, at den internationale økonomi kommer til at præge det kinesiske samfund, hvad enten man vil det eller ej.
Men jeg må bare sige, at vi skal have redegørelsesdebatter i EU-kredsen igen, og der er det selvfølgelig klart, at det ikke skal være sådan, at man kan slippe af sted med blot at være i den situation, at man foregiver noget, men det må jo være en drøftelse i EU-kredsen, om man så har den opfattelse, at Kina har vilje til reelle fremskridt.
Peter Skaarup (DF), 2004-03-31:
Det er et spørgsmål til hr. Troels Lund Poulsen om USA's holdning til det her spørgsmål om våbenembargo.
Gør det slet ikke indtryk på hr. Troels Lund Poulsen, at Danmarks nærmeste allierede på mange punkter meget klart har sagt, at det ville være utrolig uhensigtsmæssigt og forkert, hvis EU beslutter sig for at ophæve våbenembargoen?
Det ville være et signal, mener USA, på et forkert tidspunkt i forhold
til Kina, hvis man ophæver en våbenembargo, som har eksisteret i så mange år, og der skal virkelig være tungtvejende årsager, hvis man skal ophæve en sådan våbenembargo.
Gør det slet ikke indtryk på hr. Troels Lund Poulsen, at USA i den grad advarer EU imod det skridt, som Venstre og regeringen måske vil anbefale?
Troels Lund Poulsen (V), 2004-03-31:
Jeg kan sige til hr. Holger K. Nielsen, som det også har været offentligt kendt tidligere, at tingene jo hænger sammen.
Vi har sagt, at Kina skal bevæge sig i den rigtige retning på menneskerettighedsområdet, også i forhold til den beslutning, der skal tages i EU-kredsen.
Det er jo netop de drøftelser, der er i EU-kredsen på nuværende tidspunkt om, hvorvidt det er fugle på taget eller fugle i hånden.
Den drøftelse er jo ikke færdig endnu.
Som hr. Holger K. Nielsen også udmærket godt ved, kommer der en drøftelse af det her i løbet af foråret, og så må vi jo afvente den konkrete situation.
Nu er jeg jo bare ikke i den situation, at jeg sidder i EU's udenrigsministerkreds og skal beslutte, om man skal gøre det ene eller det andet, jeg står jo i dag i Folketinget og redegør for Venstres holdning, og Venstres holdning er, at tingene hænger sammen, men at vi selvfølgelig også må vurdere, hvad der så kommer ud af den debat, der er i EU-kredsen.
Holger K. Nielsen (SF), 2004-03-31:
Jeg vil sådan set bede hr. Troels Lund Poulsen om at besvare mit spørgsmål: Ligger der i det her, at menneskerettighedssituationen er tilfredsstillende til, at man vil foreslå en ophævelse af våbenembargoen nu?
Eller skal der være fremskridt i menneskerettighedssituationen i Kina, før partiet Venstre vil anbefale, at man ophæver våbenembargoen?
Og i givet fald: Hvilke fremskridt?
Troels Lund Poulsen (V), 2004-03-31:
Først og fremmest vil jeg sige til hr. Holger K. Nielsen, at Venstre hverken benytter eller har samuraisværd med, når vi diskuterer, det er slet ikke nødvendigt.
Vi kan udmærket diskutere ud fra nogle helt klare konstateringer, det er ikke nødvendigt at bruge samuraisværd.
Vi kunne godt have valgt at sige: Lad der gå 15 år mere, lad der gå 30 år mere.
Vi valgte så at sige, at vi ikke ønskede, at FN skulle udsættes for en situation, hvor man ikke traf en beslutning i forhold til det, Saddam Hussein gjorde, nemlig tilsidesatte det internationale samfund.
Her diskuterer vi en helt anden sag, her diskuterer vi, hvorvidt EU eventuelt skal overveje at ophæve sin våbenembargo.
Men det at ophæve en våbenembargo er jo ikke det samme, som at man begynder at sælge våben, og det ved hr. Holger K. Nielsen også ganske udmærket godt.
Ved en ophævelse af våbenembargoen giver man mulighed for at sælge våben, men som statsministeren allerede har redegjort for, findes der jo en lang række forpligtelser og en lang række tiltag, der skal opfyldes, før man kan sælge våben.
Holger K. Nielsen (SF), 2004-03-31:
Jeg må konstatere som hr. Søren Søndergaard, at der er tale om en ufattelig slattenhed fra Venstres side, det må jeg sige.
I betragtning af, hvor meget man hævede samuraisværdet tidligere i dag, er det meget forbløffende.
Hvis nej: Hvilke forbedringer skal der til af menneskerettighederne i Kina, for at Venstre og partierne bag vedtagelsen kan anbefale, at EU ophæver våbenembargoen?
Troels Lund Poulsen (V), 2004-03-31:
Jeg kan sige til hr. Søren Søndergaard, at det her ikke er nogen fagforeningskamp.
Det er ikke for at styrke de virksomheder, som måtte ønske at flytte til Kina med deres produktion - på ingen måde.
Nu har jeg bare for god ordens skyld taget et lille klip
med, som hr. Søren Søndergaard måske ikke kan se, men det vil jeg gå ned og vise hr. Søren Søndergaard bagefter. Overskriften er: »Skarp dialog om dødsstraf.«
Det var det, der stod tilbage, da statsministeren havde samtalen med den kinesiske regeringschef i 2002.
Det er jo ikke sådan, at Danmark falder på halen og ikke kritiserer Kina.
Som jeg også har sagt i min ordførertale i dag, er der en meget kritisk dialog fra statsministeren og også fra EU-landene i forhold til, at der skal ske fremskridt på menneskerettighedsområdet.
Som jeg sagde, er det svært at vurdere, hvorvidt det er fugle på taget, eller det er fugle i hånden med de fremskridt, som man har set blive gjort i forbindelse med den nylig afholdte folkekongres.
Det er jo også derfor, dialogen ikke er færdig endnu i EU's ministerkreds om, hvad konstateringen skal være med hensyn til, om man skal ophæve våbenembargoen eller ej.
Der er jo ikke taget nogen endelig beslutning om det; der har været en drøftelse, og der er blevet udarbejdet en rapport, som skal diskuteres her senere på året.
Søren Søndergaard (EL), 2004-03-31:
Jeg forstår slet ikke, hvad det er for en målestok, hr. Troels Lund Poulsen anvender.
Ved massakren - som ikke var på den Himmelske Freds Plads, for der var ikke nogen massakre; massakren foregik et stykke derfra - var det i høj grad også arbejdere, der blev massakreret, det var 200, en frygtelig massakre.
Hvert år henretter det kinesiske styre mindst 10.000 mennesker, mindst 10.000 mennesker.
Nogle siger endda, at tallet er meget højere, men det er det, man i hvert fald som minimum er sikker på.
Hvor er det, forbedringerne ligger?
Hvor er det, forbedringerne ligger i forhold til Tibet?
Hvor er det forbedringerne ligger i forhold til Taiwan?
Hvor er det, forbedringerne ligger i forhold til fagforeningsrettighederne, muligheden for at organisere sig i fagforeninger?
Handler det her i virkeligheden om et forsvar for danske virksomheder, som tager til Kina og lever af billig arbejdskraft?
Er det det, det her forslag i virkeligheden handler om?
Er det derfor, man ikke i virkeligheden tør stille den kinesiske ledelse til ansvar, fordi man i virkeligheden vil forsvare de danske virksomheder, som lever af billig kinesisk arbejdskraft og er fri for fagforeninger?
Troels Lund Poulsen (V), 2004-03-31:
Først og fremmest vil jeg sige til hr. Søren Søndergaard med hensyn til, om man ikke skal sætte hårdt mod hårdt: Jo, og jeg mener sådan set også, at man fra det internationale samfunds side reagerede med at sætte hårdt mod hårdt efter massakren på Den Himmelske Freds Plads.
Der var jo tale om, at det var noget, som man på ingen måde kunne acceptere, og derfor satte man også, kan man sige, hårdt mod hårdt.
Der synes jeg da bare, man skal erindre, at Saddam Hussein jo altså angreb et land, og at han igennem 12 år knægtede de resolutioner, som han skulle efterleve. Man kan selvfølgelig godt spørge, om det er det samme, der sker i Kina i dag.
Dermed er ikke sagt, at situationen i Kina er tilfredsstillende.
Både jeg i min ordførertale og statsministeren i sin redegørelse har fortalt om de mange problemer, der er i forhold til Kina.
Men fra Den Himmelske Freds Plads i 1989 og så frem til nu mener jeg at kunne konstatere, at man bevæger sig i den rigtige retning.
Om det så er godt nok, forholder jeg mig bestemt kritisk til, men jeg mener, at der er velvilje fra kinesisk side til at bevæge sig i den rigtige retning.
Søren Søndergaard (EL), 2004-03-31:
Jeg forstår naturligvis godt, at for et parti med hr. Troels Lund Poulsens udgangspunkt er spørgsmålet om respekt for ejendomsretten og markedsøkonomi selvfølgelig noget, der overskygger alt andet.
At der så er mindst 10.000 mennesker, der bliver henrettet om året - det er mere end samtlige andre lande i hele verden henretter om året - er så noget, der indskrives under det her med, at menneskerettighederne bliver forbedret.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge, hvad der ligesom er sammenhængen i Venstres politik.
Nu hørte vi under det tidligere punkt Venstre blæse sig op, og hr. Troels Lund Poulsen var kampkraftig og klar til kamp, og nu er det noget slattent noget; nu er det sådan noget med forhandling og dialog osv.
Hvorfor skal man ikke sætte hårdt mod hårdt?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-03-31:
Nej, det vil jeg ikke, for nu forhandles det i øjeblikket, det drøftes mellem EU-landene, og vi vil ikke lægge os fast på, hvilke punkter det så præcist kunne være rimeligt at sætte ind på.
Jeg har i min tale i dag været inde på et bredt spektrum af forhold, der kunne være bedre i Kina.
Det er nu det, der drøftes mellem EU-landene, og der føler jeg ingen trang til på nuværende tidspunkt at lægge mig fast på bestemte punkter.
Bendt Bendtsen (KF), 2004-03-31:
Det her svarer jo næsten til, at hvis en mand slår en anden mand ned ovre på Strøget, skal justitsministeren sige: Du skal have 2 år i spjældet.
Hvad er det, politikerne har indflydelse på?
Det er konkurrenceloven.
Vi sætter vores stempel på, hvordan en lovgivning skal udfærdiges, og så må vi jo skærpe konkurrenceloven eller slække konkurrenceloven.
Vi har et uafhængigt Konkurrenceråd, der træffer beslutninger i den slags sager, og jeg må notere mig, at den fusion kan føres igennem, og at den ikke giver anledning til ny lovgivning.
Hvis parterne så ikke opfylder de tilsagn, der er givet,
har vi nogle andre elementer, som vi er nødt til at diskutere.
Men det, hr. Keld Albrechtsen mener, er altså, at jeg skal sætte mig igennem og bestemme og forvalte alt på dette område, selv om vi har en konkurrencelov, der lægger det hele i faste rammer, og det ville svare nøjagtig til, at vi skulle have justitsministeren til at uddele domme i alt, hvad der pågår rundt om ørerne på hende.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Thor Pedersen (V), 2004-03-31:
Jeg håber da, at der ligger gode projekter med god beskæftigelse,
men jeg er ikke i stand til at bekræfte antallet af stillinger, der i givet fald måtte ligge i sådanne projekter.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Ole Vagn Christensen (S), 2004-03-31:
Jeg forstår fuldt ud finansministerens vurdering, at når der ikke ligger nogen ansøgning, der kan begrunde, at man efter det halve år, som sådan set er den tid, det tager at bygge et fuldskalaprojekt op, også vil være i stand til at gøre det bæredygtigt, kan der ikke gives noget tilsagn.
Jeg forstår godt, at finansministeren inddrager det synspunkt, men jeg håber også, finansministeren er enig med mig i, at når det vurderes, at der sådan set kunne være 6.000 arbejdspladser i det, heraf de 3.000 i Danmark, er det ikke bare noget, der slet ikke har nogen betydning for det danske samfund.
Thor Pedersen (V), 2004-03-31:
Jeg kan ikke vurdere, hvor længe bølgerne ruller.
Jeg går ud fra, at vinden blæser lige så længe, som bølgerne ruller, eller omvendt, og nu har man altså lavet en megaaftale om vindenergi, så om der er plads til det hele, både bølger og vind, ved jeg ikke.
Vindmøllerne står jo over vandet, og så kunne man jo lægge noget under vandet på samme måde.
Men jeg synes, der er lavet en fantastisk god aftale.
Hvis man har et godt projekt, må man søge ad de kanaler, der er, og der ligger altså i den aftale, der er indgået, mulighed for at få nogle midler.
Men det er oplyst over for mig, at hvis man vil gå op i fuldskala, kræver det, at det er bæredygtige projekter, der også er i stand til at tiltrække risikovillig kapital.
Ole Vagn Christensen (S), 2004-03-31:
Men det er vel heller ikke undgået finansministerens opmærksomhed, at den måde, som tingene har været lagt frem på i dagspressen, de udtalelser fra dem, som har med sagen at gøre, og de udtalelser, der er kommet fra det engelske parlament, viser, at man sådan set anser bølgeenergien for at være et værdifuldt instrument, fordi man regner med, at bølgerne bliver ved med at rulle i længere tid, end olien bliver ved med at springe i Mellemøsten.
Thor Pedersen (V), 2004-03-31:
Jamen der er jo ikke givet noget tilsagn.
Der er ikke nogen ansøgning overhovedet, men en ansøgning vil blive kvalificeret bedømt i forbindelse med anvendelse af midler til andre projekter.
Når der gås over til helskalaforsøg, er det oplyst over for mig, at man også ser på det bæredygtige i projektet, altså om der er mulighed for at finde risikovillig kapital til at skyde ind i projektet.
Men alt dette udestår, der er ikke nogen ansøgning, og jeg kan altså ikke behandle eller specielt udtale mig om en ansøgning, der ikke er fremkommet, og som i øvrigt henhører under Energistyrelsen.
Ole Vagn Christensen (S), 2004-03-31:
Jeg vil gerne sige tak til finansministeren.
Det er helt rigtigt, at netop i mandags blev der indgået en aftale, og jeg har forstået på finansministeren, at de 150 medlemmer af Bølgekraftforeningen nu kan se frem til, at også for dem vil der blæse nogle gode vinde.
Situationen er jo den, at der har været 40 projekter, som er blevet støttet af Nordvestjysk Folkecenter.
Ud af dem har 25 været afprøvninger, otte af projekterne har været understøttet med 300.000-500.000 kr. via Nordvestjysk Folkecenters indsats, og ét af dem, nemlig Wave Dragon, har nu skilt sig ud.
Jeg mener ikke, at vi helt har tabt bølgeenergien på gulvet.
Hvis vi virkelig gør en indsats på de sidste syv områder, er jeg helt sikker på, at vi også kan opfylde målsætningerne om god beskæftigelse, og jeg håber, finansministeren er enig med mig heri.