runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bendt Bendtsen (KF), 2003-03-28:
Jeg vil gerne takke for opbakningen til lovforslaget.
Lovforslaget har en nær sammenhæng med regeringens terrorpakke og den skærpede sikkerhedspolitiske situation efter den 11. september, og derfor har det også været vitalt for os at få lovforslaget lagt frem til forhandling.
Hr. Ole Vagn Christensen spurgte til de initiativer, der kan tages med hensyn til rådgivning af virksomhederne.
Jeg kan sige, at Erhvervs- og Boligstyrelsen har igangsat en række initiativer, som er rettet mod virksomhederne og har til formål at forbedre rådgivnings- og informationsindsatsen.
Virksomhederne kan få rådgivning om konkrete ordrer: Er der tale om en mistænkelig modtager, og hvordan skal virksomheden forholde sig?
Også en nyoprettet database vil gøre det muligt at svare hurtigt og præcist på, om der skal søges udførselstilladelse.
Derudover vil styrelsen øge antallet af besøg i de berørte virksomheder for at se, om vilkårene i tilladelserne overholdes, og det vil også være et vigtigt mål at kunne rådgive virksomhederne i forbindelse med disse besøg.
Jeg ser frem til en positiv udvalgsbehandling.
Mogens Nørgård Pedersen (KRF), 2003-03-28:
I Kristeligt Folkeparti er vi også positive over for forslaget.
Det er vigtigt for os, at man også her i Danmark skal agere efter de regler, som er gældende i EU eller er gældende EU-praksis, for så undgår vi, at der sker en konkurrenceforvridning.
Vi vil gerne være med til at skabe så megen sikkerhed som muligt, og vi mener faktisk, at det er forslaget et udtryk for.
Man kan sige, at indsatsen måske er forholdsvis lille og enkel, men den kan have en stor effekt.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2003-03-28:
I Enhedslisten ønsker vi et totalt stop for eksport af våben fra Danmark, og derfor er vi selvfølgelig positive over for en skærpet kontrol af eksport af produkter, som kan bruges til både fredelige og militære formål.
Desværre er det jo sådan, at reglerne også kan misbruges til at stoppe eksport af vigtige produkter til fredelige formål i lande, som magthaverne i USA og Danmark for tiden ikke bryder sig om.
Vi synes derfor, at det f.eks. kunne være nødvendigt at sikre, at FN får mulighed for at kontrollere anvendelsen af produkter, som kan bruges til begge formål.
Et eksempel er f.eks. klor, som kan anvendes til at fremstille masseødelæggelsesvåben, men samtidig er et væsentligt stof, når det gælder om at sikre, at der er rent drikkevand.
Så vil jeg sige, at jeg er lidt overrasket over forslagets påstand om, at der skulle være en særlig risiko for udvikling og opbygning af masseødelæggelsesvåben i Nordafrika og Mellemøsten.
Iraks anvendelse af giftgas mod kurderne er bare ét eksempel på, at det har været tilfældet, så der er bestemt brug for indgreb over for det.
Men det er altså stadig sådan, at det er i USA og i Rusland, der findes de allerstørste lagre af masseødelæggelsesvåben.
Aktuelt var det vel oplagt at få stoppet våbeneksporten til krigsførende lande effektivt, og derfor har Enhedslisten også foreslået at stoppe al våbeneksport til USA. Enhedslisten ønsker et effektivt stop for eksport af våben for alle lande, men vi er ikke overbevist om, at dette forslag er det eneste og mest effektive og velegnede redskab til formålet.
Vi vil selvfølgelig gå positivt ind i arbejdet
med forslaget, fordi vi mener, at det trækker i den rigtige retning, men jeg synes, der stadig er nogle kritiske punkter, der skal tages stilling til i udvalgsarbejdet.
Kim Sejr (RV), 2003-03-28:
Med den lange antimilitaristiske tradition, Det Radikale Venstre har haft, kan vi selvfølgelig gå ind for dette
forslag
Våbenindustrien og hvad dertil hører skal altid holdes i stramme tøjler, og vi kan fuldt ud tilslutte os en skærpelse af eksportkontrollen med udførslen af produkter, der kan have en militær funktion, når de falder i hænderne på de forkerte.
Lad mig lige fremkomme med en principiel betragtning vedrørende det, at de falder i de forkerte hænder.
Problemet er jo, at hvad der i dag er de forkerte hænder,
kunne for 10 år siden have været de rigtige hænder.
Jeg kan ikke lade være
med at tænke på, at hvis vi havde haft en verdensomspændende lovgivning som den, der er udtrykt i lovforslaget her, hvor mange masseødelæggelsesvåben ville Saddam Hussein så have rådet over?
Lovforslaget er godt, og jeg håber, det også er udtryk
for, at fremover vil regeringen i alt, hvad den foretager sig, holde et meget vågent og kritisk øje med alle de organer, der findes nationalt og internationalt, og sørge for at køre al våbenindustri i stramme tøjler.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2003-03-28:
I SF kan vi støtte forslaget om at skærpe eksportkontrollen med den del af dual use-produkterne, som ikke er opført på EU's kontrolliste.
Vi synes, det er rigtigt og fornuftigt at foretage den ændring, regeringen lægger op til, og det er også en god idé, at man samtidig, som foreslået af regeringen, får mulighed for bedre rådgivning.
Men det er jo klart, at det er virksomhederne, der hæfter for, om de har begået noget, der i retlig forstand kan betegnes som groft uagtsomt, på området.
Lars Barfoed (KF), 2003-03-28:
Da den konservative ordfører, fru Carina Christensen, ikke kan være til stede, skal jeg her fremlægge Det Konservative Folkepartis synspunkter angående dette forslag: Forslaget ligger i forlængelse af regeringens terrorpakke, og dets formål er en skærpelse af eksportkontrollen med udførslen af dual use-produkter, som jo i de forkerte hænder kan bruges til udvikling og produktion af bl.a. masseødelæggelsesvåben.
Man kriminaliserer nu eksportører, der udviser grov uagtsomhed, dvs. burde have vidst, at deres produkter kunne anvendes og skulle anvendes i forbindelse med masseødelæggelsesvåben.
Samtidig vil Erhvervs- og Boligstyrelsen dog øge eksportørernes adgang til information og rådgivning om kritiske produkter m.v. Vi synes, det er et både fornuftigt og hensigtsmæssigt forslag, som vil være et bidrag til sikring af international sikkerhed og stabilitet, og Det Konservative Folkeparti kan støtte forslaget.
Colette L. Brix (DF), 2003-03-28:
Dansk Folkeparti prioriterer den internationale sikkerhed meget højt og bakker op om regeringens antiterrorpolitik, som dette lovforslag ligger i forlængelse af.
Vi bakker op om, at man gennem eksportkontrol forhindrer, at de såkaldte dual use-produkter falder i hænderne på personer eller stater, der kan bringe den internationale stabilitet og sikkerhed i fare.
Den såkaldte catch all-bestemmelse, som med dette forslag bliver harmoniseret med den frivillige artikel 4, stk. 5, i EU's forordning på området,
Det er efter gældende praksis sådan, at anklagemyndigheden skal bevise, at en virksomhed, der eksporterer dual use-produkter uden at have søgt om tilladelse, har haft kendskab til, at der er tale om et dual use-produkt, altså at produktet kan bruges i missiler og masseødelæggelsesvåben.
Dansk Folkeparti er enig i, at denne bevisbyrde kan være meget tung at løfte for anklagemyndigheden, da en virksomhed har haft relativt nemt ved at gemme sig bag, at man ikke vidste bedre.
Med forslaget vil man kriminalisere det forhold, at eksportørerne udviser grov uagtsomhed, det vil sige, at de burde have vidst, at der var tale om et produkt, der kan bruges i våben.
Det kan Dansk Folkeparti godt bakke op.
Dansk Folkeparti støtter lovforslaget, og vi ser frem til det videre arbejde med det.
Ole Vagn Christensen (S), 2003-03-28:
Folketinget har tidligere debatteret spørgsmålet om eksport
af våben
, ligesom man har haft spørgsmålet på dagsordenen i Nordisk Råd.
Der er bred politisk enighed blandt Folketingets partier om, at den danske våbenindustri skal overvåges, så der ikke sker eksport af militære komponenter til uønskede lande.
Socialdemokraterne er principielt tilhængere af stor åbenhed og kontrol med den danske eksport af produkter, som potentielt kan anvendes til militære formål.
Nødvendigheden af denne politik understreges ikke mindst af den aktuelle krise i Irak og den fortsatte kamp mod terrorisme, som præger den sikkerhedspolitiske situation efter terrorangrebet i New York den 11. september 2001.
Generelt er der en meget grundig international kontrol
med produktion og omsætning af våben og andre militære komponenter.
Problemet rejser sig imidlertid, når det gælder de produkter, som kan anvendes til civile formål.
Det er de produkter, som også går under betegnelsen dual use, der teoretisk kan anvendes til fremstilling og produktion af eksempelvis masseødelæggelsesvåben og missiler.
Regeringen lægger op til en stramning i loven angående produkter, der i dag ikke er optaget på EU's kontrolliste over produkter, som er omfattet af eksportkontrol.
Det er set med vore øjne helt rimeligt at forlange, at danske virksomheder påtager sig et større ansvar.
Hvis lovforslaget vedtages, og hvis et eksporteret produkt helt indlysende vil kunne anvendes til militære formål, skal den enkelte virksomhed slå hælene i, og gør den det ikke, gør den sig skyldig i grov uagtsomhed og kan straffes. Det er ikke nok bare at sige, at man ikke vidste bedre, men naturligvis skal virksomhederne have en reel mulighed for at foretage en grundig vurdering af eksporten.
Af samme grund er det fornuftigt, at forslaget lægger op til at styrke vejledning og rådgivning vedrørende produkter, som potentielt kan anvendes i militært øjemed. Selv om det ikke fremgår af selve lovforslaget, går jeg ud fra, at regeringen har konkrete planer om at indføre en styrkelse af rådgiverfunktionen.
Politisk er det vigtigt for os at slå fast, at der naturligvis er tale om, at det kun er de groft uagtsomme overtrædelser af eksportkontrolreglerne, som skal være strafbelagt.
Under udvalgsbehandlingen vil vi selvfølgelig bore lidt mere i dette juridiske råderum.
Danmark har i modsætning til mange andre lande en forholdsvis beskeden eksport af produkter, som knytter sig til våben eller militære formål, og det er svært at udtale sig om, hvor meget de danske virksomheder vil blive berørt af de foreslåede stramninger af loven.
Under udvalgsarbejdet vil vi forholde os til de problemer, som kan tænkes at opstå, herunder de groft uagtsomme overtrædelser og selvfølgelig også hele spørgsmålet om rådgivning af virksomhederne, som ikke er lovfastsat, men omtalt i nogle bemærkninger til lovforslaget.
Rikke Hvilshøj (V), 2003-03-28:
Det er måske et af de her lovforslag, hvor teksten ville have gavn af, at man i hvert fald også lige sagde, hvad der stod i parentes nedenunder, for det, der står oppe på skærmen, siger ikke særlig meget.
Det, det handler om, er skærpelse af eksportkontrol med udførelse af produkter med både civil og militær anvendelse, det som man kalder dual use-produkter.
I dag er det sådan, at det er anklagemyndigheden, der skal bevise, at en eksportør har overtrådt eksportkontrolreglerne, og bevise, at det er sket forsætligt.
Med lovforslaget her kriminaliserer vi det forhold, at en eksportør udviser grov uagtsomhed.
Som sagt handler det om de produkter, en eksportør sender ud over grænserne, og som måske bliver solgt til civilt brug - det er i hvert fald det, eksportørerne sælger det til - men også kan bruges i militære sammenhænge og i hænderne på de forkerte kan få meget kedelige konsekvenser. Det er ulovligt at eksportere til de formål, og eksportørerne får altså i fremtiden et større ansvar for at sikre sig, at de produkter, de eksporterer, ikke kommer i hænderne på de forkerte og bliver brugt til f.eks. terrorvirksomhed eller andet.
For at sikre, at erhvervslivet ikke får fuldstændig urimelige vilkår for overhovedet at kunne vurdere risikoen, er det en meget klar forudsætning - og det sker også - at der bliver etableret vejledninger og rådgivning til eksportørerne, så de kan foretage den nødvendige vurdering.
Forslaget er sådan set en opfølgning på regeringens terrorpakke.
I Venstre mener vi, at det er en nødvendig ændring af den eksisterende lov, og vi kan derfor støtte lovforslaget, som det foreligger.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2003-03-28:
Jeg kan forstå på fru Colette Brix, at hun mener, det nok vil føre til, at der er nogle forbrugere, der ikke klager.
Vil det være de forbrugere, der har en god sag, eller vil det være de forbrugere, der har en dårlig sag?
Mogens Nørgård Pedersen (KRF), 2003-03-28:
I Kristeligt Folkeparti er vi også positive over for, at der etableres flere og bedre klagemuligheder.
Vi er bare lidt betænkelige ved omkostningerne og ved, hvordan de dækkes. Hvordan forholder det sig mellem større og mindre virksomheder?
ind i det her forslag.
Det kan også godt være, at det over for virksomhederne er adfærdsregulerende, hvis de skal yde noget mere til det, det ved jeg ikke, men omkostningerne kan jo i en vis grad afløftes på forbrugerne, og det er måske rimeligt nok.
Nu kan man jo kalde prisstigninger mange ting, gebyrer og afgifter og skatter osv.; jeg ved ikke, hvordan det her forholder sig til regeringens skattestop, men det hører sandsynligvis ikke med til den genre.
Vi er positive over for forslaget.
Kim Sejr (RV), 2003-03-28:
Intentionerne bag lovforslaget er gode.
Den intention synes jeg dog risikerer at komme lidt i karambolage med forslaget om de øgede gebyrer.
Jeg vil medgive, at forbrugerne ligesom erhvervslivet må tage et medansvar for klagesagerne, men en stigning på over 300 pct. er for meget, det er jo ikke meningen, at forbrugerne skal skræmmes fra at klage.
Og størrelsen på gebyret skal så fastlægges endeligt i en bekendtgørelse.
Men mit råd skal i hvert fald lyde på, at det halve af det foreslåede i hvert fald er mere end rimeligt. Jeg kan heller ikke tilslutte mig, at forudsætningen for at kunne klage over andre produkter end sko og tekstiler skal være en grænse på 800 kr. mod den hidtidige grænse på 500 kr.
Det er jo ikke sådan, at produkterne nu om dage bliver dyrere og dyrere, og at man derfor kan sige, at det nu er naturligt at sætte grænsen op.
Tværtimod kan man jo i dag købe et stereoanlæg til under 800 kr., og forbrugerne skal efter min mening ikke være afskåret fra at klage over den type produkter.
Jeg er enig i tanken om at få oprettet flere private klagenævn, og jeg kan tilslutte mig princippet om, at de erhvervsdrivende skal tage mere ansvar for egne klager, også et økonomisk ansvar.
Jeg er også enig i, at Forbrugerstyrelsen som service over for virksomhederne kan få mulighed for at fungere som sekretariat.
Noget, jeg kan bakke fuldstændig helhjertet op, er omkring offentliggørelse af information og statistik på klageområdet, herunder afgørelser fra klage- og ankenævn, som det fremgår af bemærkningerne.
Det er særdeles positivt, at vi kan få en offentliggørelse på det her område, især om, hvorvidt afgørelserne er efterlevet eller ej.
Det kan måske skabe lidt mere respekt om arbejdet på det her område.
Ingen skal kunne blive udsat for unødig mistænkeliggørelse.
Men det er jeg fuldstændig overbevist om at ministeren vil sørge for.
Lars Barfoed (KF), 2003-03-28:
Da den konservative ordfører, fru Carina Christensen, ikke kan være til stede, skal jeg hermed redegøre for Det Konservative Folkepartis holdning til dette lovforslag.
Færre klager betyder jo netop færre omkostninger til virksomhederne under det private klagenævn og bedre relationer til forbrugerne.
De private klagenævn kan afkræve en højere betaling for sagsbehandlingen hos virksomheder, der ikke bidrager til driften af nævnet, og de får også en udpantningsret, som vil gøre det let for dem at inddrive disse beløb.
Vi ser også positivt på, at forbrugerne også i fremtiden skal bidrage til finansieringen af klagebehandlinger; det er nemlig med til at sikre, at klagerne er reelle.
Beløbene er endnu ikke fastlagt, men vi har hverken problemer med en forhøjelse af gebyret for at indgive en klage til Forbrugerklagenævnet eller med, at der indføres differentierede undergrænser for indgivelse af klage.
Overgrænsen for indgivelse af klager vil jo netop blive forhøjet samtidig, og det giver forbrugerne nye klagemuligheder.
Forbrugerne får alt i alt flere og bedre klagemuligheder, en mere effektiv og hurtigere klagebehandling, bedre information og større gennemskuelighed
på området.
Forbrugerklagenævnet skal som hidtil behandle klager på områder, der ikke er omfattet af private klagenævn,
og virksomhederne skal fremover betale for en sagsbehandling ved Forbrugerklagenævnet, hvis forbrugeren får medhold i sin klage, eller hvis sagen forliges, og derved er der altså et incitament til at etablere nogle flere private klagenævn.
Alt i alt et godt og fornuftigt forslag, som vi altså mener vil være til stor gavn både for forbrugerne og for virksomhederne.
Colette L. Brix (DF), 2003-03-28:
Når man har et produkt, der ikke er i orden, som man har købt et eller andet sted, så tror jeg godt, at den danske pensionist kan vurdere, om vedkommende har en god sag.
Det er jeg faktisk sikker på.
Kim Sejr (RV), 2003-03-28:
Til fru Colette Brix: Hvordan bærer en pensionist sig ad med at vide, om vedkommende har en god eller en dårlig sag?
Colette L. Brix (DF), 2003-03-28:
Nu bliver jeg altså nødt til at sige det igen.
Hvis man klager, og man har en god sag, så får man beløbet retur. Og jeg vil også gerne sige, at når fru Anne Grete Holmsgaard spørger, om det ikke betyder noget for en pensionist, så jo, alt betyder noget for en pensionist, men jeg er fuldstændig sikker på, at hvis en pensionist har en sag og har et produkt derhjemme, pensionisten ikke er glad for, jamen så går pensionisten selvfølgelig da hen og klager. Men der er jo alt andet lige også nogle, der ikke klager.
Dem kan vi jo ikke få op af stolen ved at sige
: Du skal gå hen og klage
Der er jo nogle, der ikke klager, som siger: Alt det bøvl gider vi ikke, fordi sagsbehandlingstiden er så lang.
Og med det her forslag kunne det jo godt være, at intentionerne er, at med det her beløb er der måske nogle, som så ikke vil klage.
Det kunne tænkes, ja, det er korrekt.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2003-03-28:
Når det er særlig interessant at spørge Dansk Folkeparti om det her, er det jo, fordi Dansk Folkeparti meget ofte slår sig op på, at man er meget, meget om sig med folk, der har en dårlig økonomi, f.eks. pensionister.
Tror fru Colette Brix ikke, at det har en betydning for en pensionist, som føler, at hun eller han er blevet dårligt behandlet, om det ved indgangsporten koster 250 kr., eller om det koster 80 kr., for at man overhovedet kan indgive en klage?
Bendt Bendtsen (KF), 2003-03-28:
Først tak for den positive modtagelse.
Hvis jeg skal kommentere noget af det, som en række ordførere har været inde på, så er det noget af det, der ikke besluttes ved lovforslaget, og det er bekendtgørelsen om, hvor meget det skal koste at klage.
Jeg vil blot lige sige til hr. Kim Sejr og andre, at vi arbejder på at få en kortere behandlingstid for vores klager, vi prøver på at trimme systemerne.
Der er 1.600 klager, der afvises, og vi får ca. 5.000 klager om året.
Jeg vil blot bare lige til almindelig orientering oplyse Folketinget om, at selv om vi har fået banket priserne ned for at behandle en klage i det offentlige system, så lægger vi ifølge det seneste, jeg har hørt i dag, omkring 3.500 kr. for at behandle en klage.
Og det skal så sættes i forhold til det, det selvfølgelig også koster at klage.
Nu har jeg ikke hørt nogen kritikpunkter om, at overgrænsen forhøjes til 100.000 kr., så det går jeg ud fra at Folketinget mener er helt i orden.
Jeg ser frem til at diskutere de her elementer med Folketingets partier.
Der har været bred opbakning til forslaget, og det siger jeg tak for.
Lars Barfoed (KF), 2003-03-28:
Da den konservative ordfører, fru Carina Christensen, ikke kan være til stede, skal jeg på den konservative folketingsgruppes vegne sige følgende om dette lovforslag: Målene for den politik, som regeringen lægger op til i sit oplæg til en ny forbrugerpolitik, er at sikre et højt niveau for forbrugerbeskyttelse, at understøtte den enkeltes frihed til at vælge og at styrke dialogen mellem virksomheder og forbrugere.
Det er mål, som vi bakker fuldt ud op om fra konservativ side.
Med dette lovforslag lægges der op til en ny og mere effektiv organisering af de statslige forbrugermyndigheder.
Mange forbrugere har i dag svært ved at finde rundt i de mange forskellige statslige aktører på forbrugerområdet, og de ved derfor ikke, hvor de skal henvende sig med et forbrugerpolitisk problem.
Fremover vil der kun være ét fælles Forbrugernes Hus, ét telefonnummer og én hjemmeside - det bliver meget nemmere for forbrugerne at finde ud af.
Samtidig udnytter vi også ressourcerne på området optimalt ved at etablere en fælles ledelse.
Forbrugernes Hus får en helt ny forbrugerportal på nettet, hvor man samler alle statslige forbrugerinstitutioner.
Netsiden vil i forhold til i dag blive suppleret med oplysninger om velfærdsydelser, om farlige produkter, rabatordninger m.v. Der lægges også op til en udvidelse af åbningstiderne for den populære forbrugerpolitiske hotline.
Endelig vil Forbrugerforum hvert år holde en debatdag, hvor alle berørte interesser får lejlighed til at drøfte de overordnede forbrugerpolitiske spørgsmål. Med forslaget oprettes også et helt nyt Forbrugerforum, hvis primære formål er at fungere som et tæt dialogforum for forbrugerne og virksomhederne.
Forbrugerforums opgave bliver også at rådgive om rammerne for den statslige forbrugerinformation.
Fra konservativ side hilser vi ikke mindst dette tiltag varmt velkommen.
Vi mener, det vil være en stor fordel både for forbrugerne og virksomhederne, at forbrugerpolitikken fremover vil blive udformet i tæt dialog mellem forbrugere og virksomheder.
Det Konservative Folkeparti kan støtte forslaget.
Kim Sejr (RV), 2003-03-28:
Nu kom fru Rikke Hvilshøj ikke så meget ind på det, der står
i lovforslaget om gebyrer.
Men det er så noget, der har optaget mig lidt, for det er jo noget, der betyder noget for den enkelte forbruger i en klagesag.
Men er en stigning på 300 pct. på et klagegebyr ikke lidt for højt, og er det noget, Venstre eventuelt kunne gå ind og diskutere?
Det er godt nok ikke udtrykt i lovforslaget, det skal fastlægges i en bekendtgørelse, men alligevel.
Colette L. Brix (DF), 2003-03-28:
Dansk Folkeparti støtter regeringens hensigt om udarbejdelse af en ny forbrugerpolitik.
Med forslaget til lov om Forbrugerforum foretages der nogle skridt den rigtige vej, men også et skridt den forkerte.
Der er to hovedelementer i forslaget: Det helt centrale er oprettelsen af det såkaldte Forbrugerforum.
Dansk Folkeparti kan støtte, at erhvervslivet nu også får medindflydelse og medansvar for den offentlige forbrugerinformation og -politik.
Denne medindflydelse må være helt central, hvis forbrugerinformationen og forbrugerpolitikken skal være objektiv og afbalanceret - alle interesser skal være repræsenteret.
Men det er netop med hensyn til dette, denne afbalancering i forbrugerinformationen, at Dansk Folkeparti også ser et problem med det nuværende forslag.
Man foreslår, at forummet består af ni repræsentanter, hvoraf forbrugerorganisationerne vælger hele seks medlemmer, mens erhvervsorganisationerne kun har mulighed for at vælge tre.
Derudover vælger ministeren selv en formand.
Denne sammensætning giver jo alt andet lige forbrugerorganisationerne en meget dominerende rolle, som risikerer at gå ud over kvaliteten af forummets arbejde samt gøre forbrugerinformation ensidig i sine vurderinger.
Jeg synes, vi skal se på det i udvalget og komme det lidt nærmere.
Det er Dansk Folkepartis synspunkt, at når man ønsker at tage erhvervslivet med, hvilket er et helt rigtigt skridt,
så må skridtet også tages fuldt ud.
Sammensætningen skal være mere afbalanceret.
Det andet af forslagets to hovedelementer er så oprettelsen af Forbrugernes Hus.
Det er et tiltag, der kan effektivisere området og give brugerne en samlet tilgang til den offentlige forbrugerinformation, og det kan Dansk Folkeparti varmt støtte.