runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jens Heimburger (KF), 1998-04-28:
Med det her beslutningsforslag kan man sige, at dagens debat er indsnævret til en meget mere konkret gruppe, hvor man virkelig kan tale om, at vi har at gøre med de absolut mest udstødte i det danske samfund, og hvor det er svært ikke at se positivt på, at der skal gøres noget for dem.
Derfor er vi også meget positive over for hele holdningen i mange af forslagene i beslutningsforslaget.
Det må være vores pligt at hjælpe disse marginaliserede grupper.
Og det kunne jo være, at vi også blev nødt til at presse lidt på over for kommunerne med henblik på at få dem til at anvende deres anvisningsret og dermed sikre, at denne gruppe får fortrinsret frem for andre grupper med hensyn til en bolig. Så jeg vil da opfordre regeringen til at tage det her op i forbindelse med forhandlingerne med Kommunernes Landsforening, hvis det ikke allerede er på dagsordenen.
Og hvis der kommer gode argumenter på bordet, er vi selvfølgelig også indstillede på at kigge på, om der skal bruges flere penge på det her område.
For vi vil gerne fortsætte den linje, som jeg var inde på at vi altid har haft, og jeg tror, vi sagtens kan være med i et bredt samarbejde omkring det her, hvis der under udvalgsarbejdet kan opnås enighed om, hvad der yderligere skal gøres på det her område. Så vi ser frem til den fortsatte drøftelse.
Egil Møller (DF), 1998-04-28:
Forslaget fra SF lyder i første omgang ganske interessant og fornuftigt, nemlig at sikre bedre boliger til de svagest stillede grupper.
Det er vi i Dansk Folkeparti principielt enige i.
Men når vi gennemlæser bemærkningerne til forslaget, er vi i Dansk Folkeparti betænkelige ved, at det kommunale og amtskommunale selvstyre får trukket et forslag fra Folketinget ned over sig.
For som bolig- og byministeren nævnte i sin redegørelse, er det et kommunalt og amtskommunalt anliggende; det er vi principielt enige i.
Dér, hvor beslutningerne skal tages, er - som anført af bolig- og byministeren - i det nære miljø.
Så kunne jeg godt have lyst til at sige her, at når jeg nu hører den slags budskaber fra Socialdemokratiet - og det nævnte også ordføreren i sin ordførertale - kan jeg ikke lade være med at tænke på, at man jo har det modsatte synspunkt, når det gælder EU-spørgsmål, for 80 pct. af de love, vi gennemfører her i Folketinget, er jo affødt af, hvad man finder på i Europa-Parlamentet.
Men sådan har man det åbenbart i Socialdemokratiet: Man siger ét ved festlige lejligheder og noget andet til andre tider.
Forslagsstillerne anfører, at der mangler bedre boliger til de forskellige grupper, der er omtalt i lovforslaget, og det er vi ikke uenige i, men som alle ved, er den gennemsnitlige boligstandard i Danmark udmærket, og i Dansk Folkeparti kan vi beklage, at dette Ting i forbindelse med de mange tildelinger af statsborgerskaber har haft så travlt med at installere udenlandske statsborgere i den sociale boligmasse.
For havde det nu ikke været tilfældet, havde boligsituationen set anderledes ud for netop de svage grupper.
Men uanset disse kritiske bemærkninger vil vi deltage positivt i udvalgsarbejdet.
Villy Søvndal (SF), 1998-04-28:
Jeg vil godt takke for, at også socialministeren går ind i denne i virkeligheden helt afgørende debat om ulighed.
Jeg vil anbefale, at de grupper, der er i tvivl om, hvem der har mest ret, sætter sig ned og læser dette lille skrift.
Det er udgivet af to uafhængige forskningsinstitutioner, som jeg tror der står stor respekt om, nemlig Danmarks Statistik og Socialforskningsinstituttet, og i modsætning til regeringens konklusion når de frem til, at ikke blot er indkomstuligheden stigende, men formuefordelingen og dens udvikling er så skæv, som den ikke har været i Danmark siden slutningen af 1930'erne.
Det er konklusionen i dette værk.
Spørger man så, hvordan det kan gå til, synes jeg egentlig, det er nærliggende nok: Regeringen har i fortsættelse af de borgerlige regeringer i 1980'erne gennemført ting som afvikling af formueskatten, halvering af arveafgiften, sænkning af det skrå skatteloft og sænkning af lejeværdien for store huse.
Alt dette har medvirket til, at befolkningsgrupperne med store indkomster og formuer har fået store lettelser, og samtidig har lavindkomstgrupperne - hvad enten det er dem på dagpenge eller på bistandshjælp - fået forringet deres vilkår. Bl.a. er dagpengene blevet halveret for de unge.
Det er klart, at det bidrager til en større ulighed i både indkomst og formue, så egentlig synes jeg
ikke, det er så underligt. Så kan regeringen jo sige: Jamen det har vi kun gjort, når vi har samarbejdet med Venstre og De Konservative.
Martin Glerup (S), 1998-04-28:
Jamen det er, som om hr. Bent Hindrups spøgelse går igen.
Jeg vil gerne sige til hr. Kolstrup, at når vi taler om at nedsætte normerne, når vi taler om at nedsætte dyrkningstrykket, når vi taler om, at der skal kvælstofoptagende plantedække osv., så er der jo ikke tale om at blokere for en fornuftig udvikling. Når vi så taler om, og det indgår jo direkte i aftalen og lovgivningen her, at vi får en mangedobling af økologisk landbrug - ca. 170.000 ha ekstra økologisk drevet landbrug - vil jeg tillade mig at sige, at det er et af de bedste miljøforslag her fra Folketinget, i hvert fald i de 7-8 år, jeg har været her.
Søren Kolstrup (EL), 1998-04-28:
Miljøministeren udtalte på linje med hr. Steen Gade fra SF, at det her forslag var blevet båret frem af, at EF's nitratdirektiv nu skulle realiseres, og jeg ved godt, at så tændes julelysene både hos SF'eren Steen Gade og hos miljøministeren.
Jeg skal blot spørge miljøministeren: Er det korrekt forstået, at regeringens ambitionsniveau svarer til EF's nitratdirektiv, at det er sådan derfra og dertil vores verden går?
Ole M. Nielsen (KRF), 1998-04-28:
Det er da rigtigt, at byfolket og industrien også har betalt; men der er jo også mange flere byfolk og folk i industrien, end der er landmænd, og hvis landmænd forurener, forurener de jo ikke bare for egen behageligheds skyld, men for at skaffe arbejdspladser til landet.
Når hr. Steen Gade siger, at problemerne ikke er løst, er det problemerne med udledningen af det, der kommer ud under planterne.
Man har jo fra landbrugets side stort set opfyldt fordelingen af gylle og nedbringelsen af gødningsudbringningen.
Det, der ikke kan måles endnu, er effekten, altså hvor meget kvælstof der er tilbage, når vi kommer ned gennem rodzonen - det var det ord, jeg ikke ville have - og det er jo på grund af den store bufferbeholdning af kvælstof, som findes i jorden, og som vi ikke er herre over. Afhængigt af, hvor meget vi roder i jorden, og afhængigt af, hvor megen nedbør der kommer osv., udskilles der kvælstof fra rodzonen, og jeg mener ikke, vi kan se den fulde effekt af det, der er gjort.
Så vidt jeg husker, gjorde ministeren også opmærksom på sidste eftersommer i forbindelse med Mariager Fjord-affæren, at det vil vare 12-15 eller endnu flere år, inden vi kan se den fulde effekt at de tiltag, der er gjort, og det er derfor, jeg mener, at det her er at gå lidt længere, end det måske er nødvendigt.
Derfor kalder jeg det at handle efter forsigtighedsprincippet.
Steen Gade (SF), 1998-04-28:
Sagen er jo, at vi har bygget det hele på nogle beregninger, som jeg tror er foretaget af fornuftige folk, og de viser, at vi er nået et stykke ad vejen.
Men hvis vi går ud og måler ude i naturen, ser vi jo nærmest ingenting, og det bekræfter hr. Ole M. Nielsen.
Men så siger hr. Ole M. Nielsen også, at når vi ingenting ser ude i naturen, skal vi ingenting gøre, selv om det er over 10 år siden, målsætningen blev sat op under en miljøminister, der var fra Kristeligt Folkeparti.
Det er det modsatte af at melde sig ind hos de grønne, det er desværre nærmest at melde sig ind hos de sorte.
Ole M. Nielsen (KRF), 1998-04-28:
Det sidste, formanden sagde, er sikkert fornuftigt.
Jeg mener, jeg er medlem af et grønt flertal, men de 10 år er stadig for lidt, og det er jo heller ikke rigtigt, at vi ikke kan se noget i naturen. Der er virkelig sket ting i både vore vandløb og i de havområder, der omgiver os, og også med drikkevandet.
Der er sket fremskridt, men vi skal bare have lidt mere tålmodighed.
Steen Gade (SF), 1998-04-28:
I hr. Søren Kolstrups indlæg er der jo ikke grænser for, hvad der er galt.
Men jeg vil sige én ting til hr. Søren Kolstrup, og det er, at jeg da er enig i, at der er problemer i strukturudviklingen i landbruget, og det er derfor, SF mener, at vi skal vedtage en politik på det område, men hvis det økologiske landbrug blev gennemført overalt i Danmark, ville strukturpresset være endnu større.
Men det viser jo bare, at her har vi et fælles problem, og hvorfor så ikke en gang imellem sige, at der er noget, vi er enige om?
Jeg har da ikke et problem med at sige, at der er noget, jeg er enig med hr. Søren Kolstrup i
Det er bare et stille spørgsmål: Hvordan lykkes det at læse den realitet på den måde?
Søren Kolstrup (EL), 1998-04-28:
Jeg kan huske, at for nogle år tilbage var strukturudviklingen i landbruget en hjertesag for Socialistisk Folkeparti: kampen for et ordentligt jordrentebrug og kampen for nogle ordentlige jordreformer.
Og hvis man forestillede sig, at hr. Steen Gades parti, Enhedslisten og de nuværende regeringspartier satte strukturudviklingen i front og f.eks. som Det Radikale Venstre gav et lille bitte pip med, så ville vi have en helt anden debat, og så ville vi også have en debat, hvor harmonikravene virkede ganske anderledes. Jeg sagde, at hvis man går i alliance med Venstre og indfører harmonikrav under de eksisterende vilkår, hvor der er en kamp om det knappe gode, der hedder jord, og hvor vi ved, at hvis man presser landmændene med yderligere harmonikrav, så presser man også efterspørgslen efter jord, og så vil prisstigningerne på jord fortsætte, og så vil desperationen i landbruget fortsætte.
Det var den mekanisme, jeg pegede på, men hvis hr. Steen Gade vil til at diskutere strukturudvikling og jordreformer, ville det da være interessant, hvis dét kunne komme på dagsordenen.
Steen Gade (SF), 1998-04-28:
Jamen det vil jeg da gerne; det er bare ikke på dagsordenen i dag.
Jeg har jo været mit partis ordfører i landbrugsspørgsmål og har bl.a. fremsat de forslag, som jeg fuldstændig står ved, og som SF står ved, så jeg glæder mig over, at hr. Søren Kolstrup er enig i dét.
Men én ting undrer jeg mig over, og det er, at hvis vi vedtager harmonikrav, der er skrappere, sammen med Enhedslisten, så giver det ingen problemer, men hvis vi vedtager skrappe harmonikrav med Venstre, så giver det problemer.
Eller misforstod jeg helt hr. Søren Kolstrups indlæg?
Jeg konstaterer desuden, at det eneste spørgsmål, jeg stillede til hr. Søren Kolstrup, var: Hvordan lykkes det at læse det her, som er den største satsning på en udbygning af det økologiske landbrug i Danmark, hvordan lykkes det for hr. Søren Kolstrup at læse det som en blokering af og et angreb på økologisk landbrug?
Og det ønsker jeg faktisk et svar på.
Søren Kolstrup (EL), 1998-04-28:
Fordi harmonikravene i dag virker mod deres hensigt.
Steen Gade (SF), 1998-04-28:
Det er de højere luftlag, det her.
Der er et flertal i det danske Folketing, som vil sørge for, at arealet til økologisk landbrug bliver udvidet, ved at vedtage en støttepolitik osv., sådan at omkring 10 pct. af landbrugsarealet i år 2003 er økologisk, hvis der er landmænd, der vil omstille sig, og hvis der er forbrugere, der vil købe de økologiske varer.
Søren Kolstrup (EL), 1998-04-28:
Fordi man slipper nogle kræfter løs, som vil ødelægge de smukke ord, som hr. Steen Gade netop har talt, og det er harmonikravene og opgivelsen af en decentral vandforsyning m.m.
Henrik Dam Kristensen (S), 1998-04-28:
Men der er vel næsten ikke noget, der er mere forkert end netop et sådant udsagn, for det, at en række ansvarlige partier satte sig sammen i månederne omkring jul og blev enige om den aftale, som vi blev enige om, var i realiteten en håndsrækning til to parter: ikke blot en håndsrækning til miljøet, men også en håndsrækning til erhvervet, til landbruget.
Og nu er vi altså i den situation, at et meget bredt flertal i Folketinget står bag det forlig og dermed giver det den styrke, der ligger i dét, og det tror jeg er en god håndsrækning til erhvervet.
Og så var der en udtalelse fra hr. Ole M. Nielsen, hvori jeg tror han betegnede de forslag, som ligger på bordet, sådan, at de ikke glimrer ved deres seriøsitet.
Men hr. Ole M. Nielsen kan selvfølgelig ikke vide, at der faktisk ligger et meget stort forarbejde bag netop de lovforslag, som vi behandler i dag.
Og fra starten var vi i forhandlerkredsen enige om, at vi netop ville sikre seriøsiteten, og derfor havde vi inddraget nogle dommere - det udtryk kan man vel godt bruge - som var fagligt funderede.
Derfor synes jeg, det er lidt ærgerligt, at man siger, at forslagene ikke er seriøse, for seriøsiteten har faktisk været hele grundlaget for det arbejde, der ligger bag dem. Som indledningsvis sagt er det jo ikke overraskende, at forslagene stort set er blevet modtaget positivt, for det er jo en bred politisk aftale, der ligger bag dem. Aftalen om Vandmiljøplan II beskriver de tiltag, som er nødvendige for, at vi kan få en yderligere reduktion af landbrugets udledning af kvælstof.
Og ud over det med naturens egne kræfter, som har været nævnt så mange gange og også her i dag, er det jo kravet om en nedsættelse af kvælstofnormen på 10 pct., de skærpede krav med hensyn til udnyttelsen af kvælstoffet i husdyrgødningen og endvidere kravet om 6 pct. efterafgrøder.
Det er disse ting, der tilsammen skal bære det, som har været ambitionen, nemlig at nå de tal, som vi har været enige om gennem så mange år.
Forslagene er en udmøntning af den aftale, der er indgået, og de tager rent faktisk solidt udgangspunkt i den eksisterende gødningsregulering, og det er faktisk hensigten i vid udstrækning at bevare strukturen i den eksisterende regulering og alene at foretage ændringer, som er en direkte følge af den politiske aftale, eller som er nødvendige for at få systemet til at fungere hensigtsmæssigt ifølge de intentioner, som ligger bag Vandmiljøplan II.
Og den nærmere regulering vil blive foretaget efter den hidtidige procedure.
Og jeg vil tilsige udvalget en hurtig besvarelse af de spørgsmål, der måtte være, så vi kan få udmøntet denne aftale i lovgivning, før Folketinget tager på sommerferie.
Ole M. Nielsen (KRF), 1998-04-28:
Det er blot til fødevareministeren, som antydede, at jeg havde sagt, at arbejdet ikke havde været seriøst.
Det vil jeg ikke sige, at det ikke har været.
Det, jeg snakkede om, var, at baggrunden for arbejdet ikke var seriøs.
Det er lidt anderledes. Hvad angår seriøsiteten i arbejdet, har man selvfølgelig haft forskere og en masse kloge mennesker med, men man har dog valgt de forskere, hvis holdninger gik i en bestemt retning, og der findes faktisk forskere, som har andre holdninger.
Det, jeg sagde, var, at baggrunden for tilblivelsen af Vandmiljøplan II ikke glimrer ved seriøsitet, og baggrunden var altså Mariager Fjord-katastrofen, som den kaldes, og mange andre mere eller mindre seriøse ting, som kom frem i pressen imod landbruget.
Så var man jo så heldig, at EU spurgte til, hvordan det gik med det, og det var et vældigt held, men der er jo det med held, at det meget ofte følger et godt forberedt og vel gennemført arbejde, og det tror jeg nok at man fik lavet dér.
Christian H. Hansen (DF), 1998-04-28:
Men mener fødevareministeren virkelig, at det er en håndsrækning, at prisen på landbrugsjord uden tvivl vil stige?
Mener ministeren også, at det er en håndsrækning til erhvervet, at erhvervet bliver tvunget til at søge ud af landet og etablere sig i Østlandene?
Christian Mejdahl (V), 1998-04-28:
Jeg vil godt berolige miljø- og energiministeren.
Miljø- og energiministeren var bange for, at vi nu skulle gentage hele forhandlingsforløbet.
Det lægger Venstre ikke op til.
Men når aftalen skal formuleres i lovtekst, er der enkelte elementer, som godt kan ændres, uden at det skal opfattes som genforhandling af aftalen, det er nogle præciseringer, som vi forhåbentlig kan blive enige om.
Det er nemlig sådan, når man nedlægger en krans, at man godt kan rette lidt på båndet, selv om kransen er bundet på forhånd.
Tove Fergo (V), 1998-04-28:
Jeg kan ikke forestille mig, at hr. Kim Behnke kunne tænke sig, at de hjemløse skal bo i de danske folkekirker.
Det vil være langt under den standard, der kan tilbydes på herberger for hjemløse,
skulle jeg hilse og sige.
Der er ganske få toilet- og badefaciliteter, og der er ikke mulighed for overnatning.
Det, man som hjemløs kan få af hjælp i folkekirken, er hjælp til at finde frem til dels socialcentret, dels det herberg for hjemløse, som har mulighed for at tilbyde en overnatningspladser, men det medmenneskelige ansvar er vores alle sammens.
Steen Gade (SF), 1998-04-28:
Hr. Ole M. Nielsen siger, at det er på grund af forsigtighedsprincippet, vi vedtager lovforslagene.
Nej, det er da nærmest det modsatte af forsigtighedsprincippet, det er jo, fordi problemerne ikke er løst.
De problemer, hr. Christian Christensen som miljøminister satte fokus på og forlangte skulle være løst i 1995, er uløste.
Man kan måle det ude i naturen og konstatere, at de er helt uløste.
Det er bestemt ikke forsigtighedsprincippet, vi bygger på.
Martin Glerup (S), 1998-04-28:
Jeg skal kun sige, at i forvejen er vi jo alle sammen med til at betale gennem vores vandafledningsbidrag.
Det er byboerne også med til at betale, det er jo en fælles opgave, så derfor er det rimeligt, at den løses i fællesskab, så alle er med til at løfte.
Nu synes jeg nok, det bliver drejet i en lidt uheldig retning af Kristeligt Folkeparti.
Det er jo klart, at det problem klarer vi kun med en helhedsmæssig bekæmpelse af truslerne mod vandmiljøet, og jeg nævnte punktforureningen, pesticidrester og kvælstofbelastningen; det er helheden.
Er det meningen, at de virksomheder, der nu har kostet mange, mange penge på det her og stort set har opfyldt planen, også skal have kompensation?
Er det det, Kristeligt Folkeparti mener, eller tænker man udelukkende på landbruget?
Christian Mejdahl (V), 1998-04-28:
Til hr. Steen Gade, der syntes, jeg var lidt for kritisk, vil jeg bare sige, at jeg ikke med et eneste ord har nævnt noget i min ordførertale, som jeg ikke har opponeret imod i forhandlingerne.
Og da en bemærkning her skal munde ud i et spørgsmål, vil jeg godt have hr. Steen Gade til at bekræfte det.
Søren Kolstrup (EL), 1998-04-28:
Det var jo en vældig krystalkugle, hr. Steen Gade havde fået fat i her i dag.
Han kunne med sikkerhed fortælle os det ene og det andet, og ordet sikkerhed kom skam den ene gang efter den anden, men til sidst kom lige et par enkelte forbehold.
Men tilbage til sikkerheden: Kan vi få at vide, hvor den sikkerhed kommer fra?
Vi lever jo i en verden, hvor harmonikravene virker på en ganske bestemt måde.
Steen Gade (SF), 1998-04-28:
Jeg kan da til fulde bekræfte, at hr. Christian Mejdahl ikke har sagt andet her fra talerstolen, end jeg har hørt før, og det bekræfter jo kun, at det heller ikke har været så let at få Venstre med på den her aftale.
Men der er da dele af denne aftale, som hr. Christian Mejdahl står og problematiserer, f.eks. at der står græsefterafgrøder.
Til hr. Søren Kolstrup må jeg sige, at jeg havde ingen forbehold for denne aftale.
Denne aftale er god, og den virker.
Harmonikravene vil da ikke føre til forringelser miljømæssigt.
Nu forstår jeg slet ingenting.
Jeg taler for skærpede harmonikrav - dem, der er her - og så siger jeg, at det sådan set fra SF's side ville være helt o.k., om EU siger, det ikke er godt nok, sådan at vi skal have yderligere skrappe harmonikrav.
Det vil da være et miljøfremskridt, ikke et miljøtilbageskridt.
Det betyder, at man skal have færre dyr pr. hektar.
Det vil da betyde, at kvælstofudvaskningen bliver mindre, og det vil sige, at konventionelt landbrug kommer til at nærme sig økologisk landbrug, og så har vi da et klart fremskridt.
Christian Mejdahl (V), 1998-04-28:
Til hr. Steen Gade vil jeg bare sige, at jeg har jo sådan set ikke problematiseret græsefterafgrøder.
Det var det, som jeg påpegede var et problem, og så brugte jeg efterafgrøder som et eksempel.
Og så er jeg i øvrigt af den opfattelse, at hvis man kunne få ordet græsefterafgrøder blødt op, så der stod efterafgrøder, så ville det være en absolut fordel, og det vil jeg godt spørge hr. Steen Gade om han vil være med til.
Søren Kolstrup (EL), 1998-04-28:
I L 58 står: »I den udstrækning en opstramning af harmonikravene for svinesektoren medfører øget arealkrav vil fødevareministeren vurdere konsekvenserne heraf.«
Altså er selve det forhold, at det nævnes her i lovforslaget, et spørgsmål, som hr. Steen Gade slet ikke vil tage sig af, men sige: Nå ja, det er bare noget snak, det har ikke nogen konsekvenser?
Steen Gade (SF), 1998-04-28:
Til hr. Christian Mejdahl: Jeg mener da, jeg hørte hr. Christian Mejdahl sige, at hr. Christian Mejdahl havde sin egen fortolkning af det her, men hvis det bare er et spørgsmål om, at der er forskellige definitioner, vil det være en smal sag i udvalget at få skrevet det, der står i aftalen, og aftalen står Venstre jo fuldstændig ved, forstod
Det vil være en smal sag.
Det ser jeg frem til med glæde, så bliver det ikke så svært.
Og så til hr. Søren Kolstrup: Det er klart, at når man skærper harmonikravene, kan der jo komme nogle strukturproblemer i landbruget.
Men det er jo nogle andre problemer.
Det er jo ikke sådan, jeg mener, at fordi man løser nogle problemer, at det ikke godt kan være, at man skaber nogle andre.
Der kan opstå nogle strukturproblemer, men miljøet vil da med sikkerhed få det bedre, når man skærper harmonikravene.
Derom kan der jo ikke være tvivl.
Og jeg vil godt spørge - det må jeg måske ikke - hr. Søren Kolstrup, om han kan se nogen miljøproblemer.
Vi skal da diskutere strukturudviklingen i landbruget - det er jeg helt enig med hr. Søren Kolstrup i - men der står jo ikke noget krav om, at fordi man har skærpede harmonikrav, at så skal svinefabrikkerne have lov til at udvide.
SF går faktisk ind for en overgrænse for svinefabrikker, og det gør vi fortsat.
Svend Aage Fauerholdt (DF), 1998-04-28:
Her har vi to meget store og vidtfavnende lovforslag i L 55 og L 56, som skal førstebehandles i dag.
Det er to forslag, som breder sig over et meget stort område, ja, jeg fristes næsten til at sige for stort.
Det er et væsentligt anslag mod landbruget.
Fortsætter man, så er det slut med rigtige landbrug i år 2015.
Det skal forstås derhen, at hvis vi skal give disse forslag en anstændig behandling, ja, så kræves der et meget stort arbejde, et grundigt udvalgsarbejde, af alle partier.
Dansk Folkeparti vil, når forslagene går i udvalg, være med til at bearbejde dem, således at der kan komme et fornuftigt og brugbart lovmateriale ud af det. Vi i Dansk Folkeparti kan se, at der er små positive, men store negative takter i forslagene, nok allermest af de negative.
Lad mig blot nævne: For nogle er det vigtigste punkt reduktionen af nitrat.
Det kan vi selvfølgelig ikke blive helt uenige om, men hvad skal landmanden stille i stedet?
Og hvordan skal der kompenseres, således at landmanden ikke kommer til at lide tab?
Der vil jeg lige nævne, at landbruget er hårdt presset i forvejen, og vi, der sidder i den lovgivende forsamling, skal vel ikke forringe landmændenes udbytte, uden at vi er så fremsynede, at vi så samtidig kompenserer for dette?
Vi ved alle sammen, at vi mennesker skal indeholde en nitratmængde på 42 mg pr. kg, og så fungerer vi rigtigt, og det gælder både højre og venstre side af salen her.
Hvis man ikke opnår de mængder, er man ikke i balance, og det ville da være trist at skulle på apoteket og købe nitratpiller, når vi har mulighederne i det daglige.
Det er måske rigtigt, som det bliver sagt, at inden for nogle områder skulle vi lade være med at udbrede gødning, men det er trods alt sådan med vandårerne, at det, der ligger der i dag, måske er forsvundet i en eller anden retning i morgen.
Det synes jeg også er et område vi skal sætte os meget ind i, når vi vil diskutere det.
Vi ser selvfølgelig frem til, at vi skal behandle de her forslag, men i den form, de er stillet op i øjeblikket, kan Dansk Folkeparti ikke stemme for dem. Dansk Folkepartis fødevareordfører, hr. Christian H. Hansen, vil fortsætte med ordførertalen angående lovforslag
nr. L 58.