Pia Gjellerup (S), 2000-11-29:
For at tage tråden op fra lige netop den foregående ordfører, som mente, at man skulle erkende, at det går dårligt for turismen, vil jeg blot minde om, at gennem de sidste 10 år - bedst de første 5, stagnerende de sidste 5 - er antallet af overnatninger i Danmark vokset med mere end 10 millioner.
Det gør, at jeg ikke vil kvittere for at sige, at jeg synes, det går dårligt eller ringe, eller hvad der ellers er blevet sagt her.
Beskæftigelsen i turismen har været nogenlunde uændret gennem de seneste 10 år, og det betyder altså samlet set, at hver ansat har ydet en større indsats, hver ansat har bidraget til en større værditilvækst. Dansk turisme er altså gået i retning af at tiltrække mere købedygtige turister til landet, og det betyder altså også, at de får en oplevelse knyttet til et produkt, som der er et ønske om at bidrage til at komme til at opleve.
Dansk turisme er ved at ændre karakter.
Erhvervsturisme, byturisme og turisme baseret på oplevelser vinder frem, en udvikling mod helårsturisme - på trods af hvad der er blevet sagt i løbet af debatten - og dermed også flere fuldtidsjob i sektoren.
Det er ikke ensbetydende med, at der ikke er problemer.
Der er steder, hvor strukturerne ændres, hvor kundeunderlaget ændres.
Der er flere ordførere, der også har været inde på det i løbet af debatten.
Den udvikling, jeg her nævnte, er det regeringens målsætning, at dansk turisme skal fortsætte.
Heller ikke på turismeområdet kan vi standse udviklingen; regeringen hverken kan eller vil.
Som flere ordførere har været inde på med henvisning til den benchmarking-analyse, som er tilknyttet
dialoggruppens indspil til regeringen i forbindelse med redegørelsen,
kan vi se, at dansk turisme har oplevet relativt dårligere resultater end Sverige, Irland og Holland, når det gælder udviklingen i antal overnatninger i de seneste år. Benchmarking-analysen peger på, at dette bl.a. skyldes, at dansk turisme er præget af mangelen på én fælles nationalstrategi og et stærkt nationalt »brand«, samt at der er behov for at styrke kompetenceniveauet inden for ledelse, uddannelse og forskning.
Det var dette, fru Pernille Sams tillod sig at vrænge hånligt på næsen af: styrke kompetenceniveauet - fnys.
Der er bred enighed mellem regeringen og turismens hovedaktører om, at der er behov for en styrket indsats vedrørende en fælles national strategi, et stærkt »Danmarks-brand« og en øget kompetenceudvikling.
Regeringen har af samme årsag fokuseret på disse områder i turismepolitikken, og vi agter at blive ved med det, selv om der er nogle, der altså ikke synes, at det er det, vi burde tale om.
Men lad mig så også gøre det klart med det samme - det er sådan set også fremgået, om end fremstillingen er gået den anden vej - at det ikke er regeringens opfattelse, at manglende vækst i dele af dansk turisme skyldes den måde, vi har indrettet vores skatte- og afgiftssystem på.
Tværtimod giver de seneste års vækst i f.eks. den københavnske turisme et klart billede af, at produktudvikling og koordineret markedsføring tiltrækker udenlandske investeringer og turister.
Turismeerhvervet har især peget på, at de grønne afgifter skulle udgøre en betydelig belastning for konkurrenceevnen.
Det er imidlertid et faktum - jeg ved godt, at det ikke er alle, der er enige i det, men det er en af de opgaver, vi så har at prøve kræfter med i det videre forløb - at turismeerhvervets afgiftsbelastning af energipakken i år 2000 er mindre end før pakkens indførelse.
Det vil sige, at tilbageføringen til turismeerhvervet er større end merafgifterne.
Hvis rumvarmeenergi i stedet for - som det er foreslået af dialoggruppen, men ikke af regeringen - klassificeredes som letproces, vil resultatet være, at hotel- og restaurationserhvervet bliver overkompenseret med ca. 50 mio. kr. i indeværende år.
Og det vil jeg så gerne sige til hr. Arne
Melchior, som jo i høj grad kender til EU og de mange forskellige ønsker, vi i den sammenhæng og i meget høj grad fra dansk side har om, at man ikke konkurrerer med statsstøtte, hverken til den ene eller den anden sektor og selvfølgelig slet ikke i sektorer, der i den grad er grænseoverskridende, som turismen er det.
Erhvervet er ikke enig i vurderingen af disse beløb.
Det kan vi så vende tilbage til på et tidspunkt.
De har ikke kunnet dokumentere, hvad der var galt med det, der er regeringens bud, men erhvervet er ikke enig.
Erhvervet mener, at man underkompenseres med 70 mio. kr. Selv der vil de forslag, som ligger i dialoggruppens udspil, faktisk give anledning til en overkompensation, for 90 mio. kr. - i forhold til de 70 mio. - vil være en overkompensation, dog nok af en størrelse, der kunne lade sig gøre, men regnestykkets forudsætninger holder altså ikke.
Hvem er det så, der har rejst spørgsmålet om økonomi ved finanslovforhandlingerne?
Jeg vil gerne fuldt ud anerkende, at hr. Arne Melchior og hans parti, CD, har meldt både før og under finanslovforhandlingerne, at man var interesseret i fra hr. Arne Melchiors side i høj grad også at få resultatet, at få afgiftslettelserne.
CD har i sin prioritering i forhold til finanslovforhandlingerne og i prioriteringen af, hvad der kunne betales for i finanslovforhandlingerne - for CD har det fine udgangspunkt, at man ikke bruger flere penge, end man også kommer med - ønsket at prioritere andre ting højere.
Og så til De Konservative: Fru Pernille Sams - som jo holdt en i vanlig stil meget »venlig« tale, især i tonen, med en sprogbrug, som vel sjældent høres i Folketingssalen, men mere ude på valgmøderne - fik svaret på et spørgsmål fra hr. Frode Sørensen om, hvorvidt man havde foreslået dette med en momsafløftning, når det kom til stykket, nemlig ved finanslovforhandlingerne
Se, ved finanslovforhandlingerne i år var det jo tvivlsomt, om De Konservative overhovedet fik lov til at deltage.
Men de har været på besøg indtil flere gange, diskuteret masser af emner i Finansministeriet, der er på konservativ foranledning blevet rejst emner, som De Konservative prioriterede højt; dér blev ikke nævnt nogen emner relateret til turisme.
til finansloven.
Her har vi jo en stribe forskellige udtryk, man kunne anvende om noget, der ikke er i overensstemmelse med virkeligheden.
Jeg står her med samtlige ændringsforslag fra Venstre og De Konservative til finansloven sidste år; der er ikke ét forslag knyttet til Erhvervsministeriets område,
ikke ét,
og turisme nævnes ikke med ét ord.
Ikke desto mindre lykkedes det fru Pernille Sams her i debatten at love 1 mia. kr. væk.
Et af turismens største problemer er, at der er ikke ende på, hvor mange gyldne løfter der afgives, når vi taler om turisme på denne talerstol, men når vi bevæger os ned og skal til betalingsknapperne, ved man godt, at så skal ens økonomiske politik ikke ligne en fuldendt skandale, og så prioriterer man, og så ryger turismen ud, og så efterlader man turismens organisationer med falske forhåbninger fra partier, som kun taler pænt om turismen, når turismens mennesker er i nærheden.
Det er, for at bruge et af fru Pernille Sams' egne udtryk, som hun nedlod sig til at anvende om mig, ikke troværdigt.
Jeg har ikke på noget tidspunkt lagt skjul på, at hvis dialoggruppen kunne finde frem til emner og forslag, som der ville være et flertal, der ville løfte - og det er vel at mærke ikke bare at stemme for, men også at finde den sammenhæng, hvori det kunne blive betalt - så ville nogle ting kunne lade sig gøre.
Jeg tror - qua det, jeg nævnte om de grønne afgifter - at det ville have været vanskeligt at løfte de grønne afgifter, for ikke at sige umuligt.
Derfor synes jeg egentlig ikke, det er helt urimeligt, at hr. Arne Melchior er lidt ærgerlig i dag, men jeg synes ikke, han skal føle sig i godt selskab med dem, der sidder til hans venstre hånd.
I stedet for ensidigt at fokusere på turismens omkostninger synes jeg, det er mere interessant at se på, hvordan dansk turisme i en international sammenligning klarer sig på områder som produktivitet, innovation, bæredygtighed m.v.
De virksomheder, der har succes i den nye økonomi, er virksomheder, som formår at udnytte nye teknologiske muligheder og efterkomme de stadig mere kræsne og bevidste forbrugere, som kan vælge at rejse ud over hele kloden, virksomheder, der lægger vægt på menneskelige ressourcer, kreativitet, service og nye ideer.
Alle virksomheder må omstille sig og forny sig.
Det gælder både de almindelige erhverv - som vi ikke taler om i dag - og turismeerhvervet, som indimellem er et lidt andet erhverv.
Det er svært både for turismens virksomheder og for alle de øvrige virksomheder at omstille sig.
Regeringens turismepolitik har i de seneste år indrettet sig på turismens ændrede konkurrencevilkår.
Derfor er der siden regeringens tiltræden i 1993 sket et skift i de turistpolitiske instrumenter.
Turismepolitikken har bevæget sig væk fra virksomhedsrettede tilskudsordninger hen imod at skabe generelt gode rammer for innovation i form af gode muligheder for privat/offentligt samspil, god adgang til viden samt gode muligheder for adgang til nye markeder og målgrupper.
De statslige investeringer i dansk turisme gennem de seneste 10 år udgør cirka 1,8 mia. kr. i alt, heraf er ca. 1,2 mia. kr. anvendt til markedsføring via Danmarks Turistråd, og godt 160 mio. kr. er siden 1996 anvendt til etablering af de regionale turismeudviklingsselskaber som omdrejningspunkter for produktudvikling og offentligt/privat samarbejde.
Den gennemførte benchmarking-analyse viser da også, at den danske stat er blandt de lande, der investerer relativt mest i direkte turismefremme.
Turismepolitikken har i perioden været fokuseret på to indsatsområder.
For det første har regeringen etableret et sammenhængende institutionelt turismefremmesystem, der kan initiere og understøtte ny innovation og vækst i turismeerhvervet.
Hovedelementerne i denne indsats er de regionale udviklingsselskaber, Turismens Udviklingscenter og Dansk Center for Turismeforskning samt arbejdet med at transformere Danmarks Turistråd til den centrale udviklingsorganisation for dansk turisme. For det andet har regeringen ydet medfinansiering af en række større udviklingsprojekter, der har været rettet mod at skabe ny viden og øget innovation og at åbne nye markeder for dansk turisme.
I regeringens nye turismepolitiske redegørelse har vi formuleret tre overordnede pejlemærker for fremtidens turismeudvikling, nogle mål, som vi skal arbejde hen imod i de kommende 5 år.
Ideen med at opstille nogle kvantitative mål for erhvervsudviklingen blev udviklet med regeringens erhvervsstrategi, dk.21.
Turismens udfordringer adskiller sig ikke grundlæggende fra udfordringerne i andre erhverv.
Derfor skal turismepolitikken ses i tæt sammenhæng med regeringens erhvervspolitik, dk.21, og også benytte sig af de samme instrumenter.
Inden for denne ramme arbejder regeringen som sagt med tre pejlemærker.
Formålet er at forpligte regeringen og også de øvrige aktører inden for turisme til en indsats.
For det første er det regeringens mål, at produktiviteten i dansk turisme over de næste 5 år skal udvikle sig mindst lige så hurtigt som i de øvrige serviceerhverv.
Det vil kræve en forbedring.
For det andet er det regeringens mål, at danske turismevirksomheder skal være innovative, dvs. skal udvikle nye produkter, nye koncepter, nye forretningsprocesser, der gør dansk turisme mere konkurrencedygtig.
Turismen spiller også en vigtig rolle for blødere værdier som et rent miljø og et godt arbejdsmiljø, som fører til god service og almindelig medmenneskelighed.
Regeringens tredje pejlemærke går derfor på bæredygtighed.
Danmark skal fremstå som en miljøbevidst turismedestination og som et land, der er tilgængeligt for handicappede.
Vi skal måle os på elementer som f.eks. antal handicapegnede overnatningssteder og attraktioner og et antal grønne turismeprodukter i forhold til andre lande. Hvor skal vi så sætte ind i de kommende år for at nå
disse mål, disse pejlemærker?
Regeringen opstiller her fem indsatsområder:
Der er behov for en samlet national strategi.
Vi skal øge viden- og kompetenceudviklingen, styrke innovation og dannelse af strategiske alliancer, udvikle et entydigt »brand« for dansk turisme, og endelig skal den offentlige regulering på området være af høj kvalitet.
De forslag, som der er tale om her, er i meget høj grad inspireret af, for ikke at sige kopieret fra dialoggruppens rapport.
Så til de ordførere, der sådan nærmest lod forstå, at regeringen overhovedet ikke havde lyttet til turismeerhvervets forskellige parter, men sådan nærmest bare havde indkaldt dem og ulejliget dem, vil jeg sige: Prøv at lægge de to rapporter ved siden af hinanden.
Der er en meget, meget klar inspiration.
Nu var det så i øvrigt også inspireret af Folketinget, som godt kan tage sin del af æren - eller man vil måske sige skylden - for at have inddraget erhvervene i redegørelsen.
Jeg vil ikke her gennemgå de enkelte elementer i de fem indsatsområder, blot henvise til og takke for den inspiration, der er givet fra erhvervets side.
Men jeg synes, at det er værd at nævne et element, som der arbejdes med i øjeblikket, og som der lige er skaffet nye penge til: Danmarks Turistråd arbejder med en fælles dansk turismeportal på Internettet, og selv om den vist også blev kaldt et eller andet sådan lidt nedladende af fru Pernille Sams - et eller andet med en hængekøje, man kan ligge og sole sig i; det er erhvervsudviklingen, der omtales sådan - er jeg faktisk ikke i tvivl om, at en sådan portal vil få en stor betydning både som et globalt salgs- og udstillingsvindue og som et praktisk redskab for den turist, der vil planlægge og booke sit ophold i det land, som vi, som hr. Ole M. Nielsen rigtigt sagde, holder meget af, men som vi bestemt også tror og ved at mange andre holder af.
Regeringen har afsat 17 mio.
kr. til internetportalen som led i dk.21 på næste års finanslov.
Jeg kunne nævne flere initiativer og sige samlet, at