runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Villy Søvndal (SF), 2004-10-06:
To ting til slut: Den ene er, at statsministeren siger i sit sidste svar til mig, at det er ganske få ekstremistiske grupper, der udgør modstanden.
Jeg vil gerne sige til statsministeren, at det ikke er i overensstemmelse med de folk, der arbejder dernede; de har en anden opfattelse.
De har en opfattelse af, at modstanden breder sig til helt normale grupper, som ikke vil finde sig i en besættelse.
Det er de meldinger, der kommer fra journalister, der opholder sig nede i området.
Sidste måned var i øvrigt måneden, hvor flere amerikanere blev dræbt af shiamuslimer – som i starten ikke var en del af det her – end af sunnimuslimer.
Er statsministeren sikker på, at den grundlæggende opfattelse er rigtig, at det kun er nogle ganske få grupper, man slås imod?
Den anden er, at jeg godt forstår, hvis statsministeren psykologisk har vanskeligt ved at lægge afstand til Bush på grund af det tætte venskab – det kender vi jo alle sammen – men jeg synes alligevel, det er uforståeligt, at statsministeren lægger sig så fuldstændig i kølvandet på den amerikanske præsident, som vi hører i dag.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-10-06:
Det sidste var jo ikke noget spørgsmål, men en eller anden konstatering, der fuldstændig må stå for hr. Villy Søvndals egen regning.
Det er min opfattelse, at det er vigtigt, at det, jeg i min tale i går kaldte den frie verden, står sammen om at sikre, at der kan gennemføres demokratiske valg i Irak, for jeg synes, det er noget helt afgørende at få skabt et nyt irakisk samfund, et moderne irakisk samfund, et demokratisk irakisk samfund, og det er åbenbart, at den irakiske regering altså behøver hjælp udefra for at kunne gennemføre det, fordi der er fanatiske grupper, som simpelt hen ønsker at stoppe processen frem mod demokrati.
Villy Søvndal (SF), 2004-10-06:
»Hvilken betydning tillægger statsministeren FN's generalsekretær, Kofi Annans, udtalelser til BBC om, at Irakkrigen var ulovlig?«
Statsministeren rundede sin sidste besvarelse af med: så længe FN bakker det op.
Siden vi mødtes sidst står det jo tindrende klart.
Jeg synes i virkeligheden, at der er tre nye ting.
Den ene er indrømmelsen fra den britiske premierminister af, at masseødelæggelsesvåbenargumentet ikke holdt.
Det er nok svært at få statsministeren til at give sådan en indrømmelse.
Den anden er, at situationen uge for uge udvikler sig til et stadig større slagtehus.
Det tror jeg der er en gryende erkendelse af hos statsministeren.
Den sidste er, at Kofi Annan jo har meldt ud i et interview med BBC, at krigen var ulovlig.
Jeg spørger derfor statsministeren: Hvilken betydning tillægger statsministeren FN's generalsekretær, Kofi Annans, udtalelser?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-10-06:
Vi lytter selvfølgelig altid til, hvad generalsekretæren har at sige, og jeg har da også noteret mig udtalelserne fra Kofi Annan, men der er ikke noget nyt i dem.
De bekræfter, hvad der hele tiden har været generalsekretærens opfattelse.
Danmark og en række andre lande baserede sig som bekendt på FN's Sikkerhedsråds resolutioner 678 og 687 og senere resolutioner, herunder resolution 1441, og fandt, at disse resolutioner udgjorde det nødvendige juridiske grundlag.
Villy Søvndal (SF), 2004-10-06:
Vi har lederen af et land, der gerne vil være medlem af FN's Sikkerhedsråd.
Lederen af FN, generalsekretær Kofi Annan, siger noget, som er nyt, i et interview med BBC, nemlig at krigen er ulovlig.
Hvad svarer statsministeren så?
Han læser op af en gammel tale om gamle resolutioner.
Den øverste i FN-systemet, FN's generalsekretær,
siger, at statsministeren har været med til at indlede en ulovlig krig – en ulovlig krig, hr. statsminister.
Får det slet ikke tankevirksomheden i gang hos statsministeren?
Er det sådan, at ethvert land og enhver tilfældig statsminister, undskyld udtrykket, frit kan fortolke, om en FNresolution kan bringes i anvendelse eller ej?
Er det sådan, at Danmark, som aspirerer til medlem og formentlig bliver medlem af Sikkerhedsrådet, fremover vil tillade sig at sige, at det har hvert land da retten til at fortolke?
Er det i virkeligheden ikke at undergrave FN og FN's generalsekretær, det, statsministeren lige nu er i færd med?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-10-06:
Nej, og det er jo heller ikke nogen ny diskussion.
Den har vi haft mange gange.
Lad mig bare minde om, at det jo tidligere er sket, at der er iværksat internationale militære aktioner, uden at der er vedtaget nye FN-resolutioner.
Det er sket på baggrund af gamle vedtagelser i FN.
Lad mig minde om, at der i 1998 blev iværksat en aktion mod Irak.
Den daværende danske regering støttede det, uanset at der ikke var en ny FN-resolution.
Det internationale samfund gik ind i Kosovo, uden at der var en FN-resolution, for der kunne ikke blive enighed om det.
Vi har haft den her diskussion så mange gange, og der er ikke noget nyt i det.
Og jeg spørger mig selv, hvad hr. Villy Søvndal egentlig vil med at blive ved med at kigge bagud i stedet for nu at se fremad, i stedet for nu at se på, hvordan vi kan få skabt et levedygtigt demokrati i Irak.
Nu er diktatoren væk, lad os da nu så koncentrere bestræbelserne om at få skabt et nyt, moderne, frit, fredeligt og demokratisk Irak.
Det hjælper jo ikke det irakiske folk.
Vi kan bruge en masse tid på det i Folketinget, og det er hr. Villy Søvndal da også velkommen til.
Jeg svarer gerne på spørgsmål, men helt ærligt så synes jeg, at det ville være mere værdifuldt for den irakiske befolkning, om vi brugte de politiske kræfter på at diskutere, hvordan vi kommer sikrest frem til, at vi kan få skabt demokratiske forhold i Irak.
Jo, men hvis det var sådan, at jeg rent faktisk havde fejlinformeret, så skulle jeg da også være den første til både at indrømme det og beklage det, men jeg er ikke i den situation, at vi har forholdt Folketinget nogen oplysninger eller har givet forkerte oplysninger.
Da Folketinget vedtog, at Danmark skulle deltage i krigen mod Saddam Hussein, lagde vi begrundelserne fuldstændig åbent frem.
Vi har diskuteret det så mange gange her i Folketingssalen, og det fremgår fuldstændig klart, at det, vi sagde, var, at vi ikke kan have, at en skruppelløs diktator som Saddam Hussein bare blæser på, hvad FN's Sikkerhedsråd beslutter.
I mere end 10 år gjorde han det.
Det må have en konsekvens, på et eller andet tidspunkt må man sige: Nok er nok, og nu må det have en konsekvens.
Derfor tilsluttede vi os den internationale koalition, der gik ind i Irak.
Det er lagt fuldstændig åbent frem, og det har alle kunnet bedømme undervejs.
Der er jo ikke noget hverken at undskylde eller beklage, fordi den begrundelse holder jo altså stadig væk.
Så der er ikke noget nyt i det her, vil jeg sige til hr. Villy Søvndal, vi har diskuteret det hele foråret.
Her er det bare, jeg siger til hr. Villy Søvndal: I stedet for nu at blive ved med at grave i det – og jeg erkender, det har hr. Villy Søvndal selvfølgelig lov til at gøre, hvis han vil bruge sin tid på fortiden i stedet for som os andre at bruge den på fremtiden – synes jeg, at hr. Villy Søvndal i stedet for at kigge bagud burde bruge sit politiske krudt på at diskutere: Hvordan fremmer vi bedst, at vi får et frit, moderne, fredeligt og demokratisk Irak?
Søren Søndergaard (EL), 2004-10-06:
Jeg forstår på statsministeren, at statsministeren gerne vil kigge fremad.
Det vil jeg så hjælpe statsministeren med ved at stille et meget enkelt spørgsmål, nemlig om statsministeren vil garantere, at Danmark i den tid, vi er i Sikkerhedsrådet, under ingen omstændigheder vil gå med i en krig, som FN's generalsekretær anser for at være ulovlig.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-10-06:
Danmark har ikke deltaget i krige eller internationale militære aktioner, som vi anså for at være ulovlige.
Denne regering så vel som tidligere regeringer har naturligvis kun deltaget i militære aktioner, som vi anså for at være lovlige.
Søren Søndergaard (EL), 2004-10-06:
»Er statsministeren enig med premierminister Tony Blair i, at påstanden om masseødelæggelsesvåben i Irak var forkert, og at USA's og Storbritanniens begrundelse for at angribe Irak dermed var fejlagtig?«
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-10-06:
Jeg tror nu ikke, at jeg brugte udtrykket foruroligende, jeg mener, jeg sagde, at situationen var stærkt utilfredsstillende.
Men det skal nu ikke skille os ad, for hvad enten det er det ene eller det andet ord, er det da klart, at det, vi ser i Irak, ikke er tilfredsstillende.
Det er da klart, at sådan er det.
Man kan da kun udtrykke sin dybe, dybe beklagelse af den udvikling, vi ser.
Men som jeg også sagde, er det jo altså et produkt af, at der findes ekstremistiske grupper, som ganske enkelt vil prøve at stoppe processen frem mod demokrati i Irak; de ønsker simpelt hen ikke et demokrati i Irak.
Jeg kan i hvert fald forsikre hr. Søren Søndergaard om én ting, og det er, at hvis man fulgte hr. Søren Søndergaards linje – og måske også hr. Villy Søvndals linje – og begyndte at tale om, at terroristernes anslag skulle føre til, at vi så skulle trække os hjem, så ville det jo være at invitere terroristerne til virkelig at optrappe deres aktiviteter, for så kunne de jo se, at det lønner sig.
Og det er i hvert fald en vej, man ikke skal bruge.
Tværtimod er det vigtigt at stå fast og sige: Nu må vi altså hjælpe den irakiske regering med at sikre, at demokratiske valg kan gennemføres efter planen i begyndelsen af 2005.
Villy Søvndal (SF), 2004-10-06:
Tak for svaret, der som indledning hed, at det har andre før mig også gjort, og derfor har vi lov til at bryde reglerne.
Det var det korte af det lange af statsministerens svar.
Jeg synes som sagt, at det er foruroligende, at et land, der er på vej til FN's Sikkerhedsråd, har så løst et forhold til international lov og ret.
Når jeg bliver ved, er det selvfølgelig, fordi jeg håber, at statsministeren på et tidspunkt viser det menneskelige træk – men det kan godt være, at det er en umulighed – som Blair viser, når han som indledning til Labours kongres siger: Undskyld, vi tog fejl.
Vores argumenter for at gå i krig, at der var masseødelæggelsesvåben, var forkerte.
Tænk, hvor befriende det ville være, hvis statsministeren ville udvise det menneskelige træk og sige: Undskyld.
Da jeg sagde, at det der med masseødelæggelsesvåben ikke er noget, jeg tror, det er noget, jeg ved,
tog jeg fejl.
Den danske regering har insisteret på, at det her var i overensstemmelse med FN-sporet.
Nu siger FN's generalsekretær, at det var en ulovlig krig.
Hvor ville det dog være befriende at have en dansk statsminister, der sagde: Beklager, jeg fejlinformerede både offentligheden og Folketinget.
Det er såmænd bare det, jeg efterlyser.
Søren Søndergaard (EL), 2004-10-06:
Statsministeren erkender nu, at sikkerhedssituationen i Irak er stærkt foruroligende.
Jeg tror, det var det udtryk, statsministeren brugte: stærkt foruroligende.
Så meget desto mere undrede det jo en at høre statsministerens åbningstale i går, hvor der ikke var et eneste ord om situationen i Irak.
Der var ikke et eneste ord om, hvordan situationen, som statsministeren nu erkender er foruroligende, rent faktisk ser ud.
Og der var intet bud fra statsministeren i den åbningstale på, hvordan vi rent faktisk kommer videre og bl.a. får vores danske soldater hjem, uden at for mange af dem bliver dræbt.
Der var intet i statsministerens åbningstale.
Derfor vil jeg altså godt spørge statsministeren på baggrund af, at statsministeren nu erkender, at situationen i Irak er stærkt foruroligende, om statsministeren i debatten, som vi jo skal have i morgen, vil komme med et bidrag til, hvad der er statsministerens bud på, hvordan vi kommer ud af den situation, som er så stærkt foruroligende, hvordan vi sikrer, at der ikke bliver dræbt flere uskyldige irakere, og hvordan vi sikrer, at de danske soldater bliver bragt hjem uden tab.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-10-06:
Jeg vil gerne gentage, at den danske regerings begrundelse for at støtte Irakkrigen var Saddam Husseins manglende samarbejde med FN.
Jeg har noteret mig, at Tony Blair har beklaget, at oplysningerne om beholdningerne af masseødelæggelsesvåben var forkerte.
Blair sagde imidlertid også, at Saddam Hussein rent faktisk havde evnen til at udvikle biologiske og kemiske våben.
Nu er det jo sådan en lidt underlig ting at diskutere en tale, som et andet lands premierminister har holdt, uden at den pågældende har lejlighed til her at deltage i debatten og forsvare sig imod, hvad der måtte komme af f.eks. mistolkninger.
Men når vi nu er i gang med den tale, som premierminister Blair har holdt, vil jeg minde hr. Søren Søndergaard om, at Blair i direkte forlængelse af det, som hr. Søren Søndergaard citerede ham for at sige, jo også sagde, at antagelsen om, at der var masseødelæggelsesvåben i Irak, var en antagelse, som blev delt af hele det internationale samfund, ikke mindst fordi Saddam Hussein havde brugt masseødelæggelsesvåben imod sit eget folk og imod nabolandene.
Der synes jeg, at hr. Søren Søndergaard, når han går så højt op i, hvilke taler andre holder, skal citere det alt sammen.
Søren Søndergaard (EL), 2004-10-06:
Nu tillader forretningsordenen ikke, at jeg citerer hele den, jeg tror, halvanden time lange tale, som Tony Blair holdt på Labours årsmøde, så der må jeg desværre skuffe statsministeren.
Det, som er interessant, er det spørgsmål, jeg stiller til statsministeren.
Det er i hvert fald det, der er interessant for mig, og jeg synes bare, statsministeren skal forholde sig til det.
Er statsministeren enig i, at påstanden om, at Saddam Hussein havde biologiske og kemiske våben, var forkert?
Er statsministeren enig i det?
Er statsministeren enig med Tony Blair, eller er statsministeren uenig med Tony Blair?
Det er ikke noget, Tony Blair skal svare på, det er noget, statsministeren skal svare på.
Jeg er helt med på, at Danmark havde sin helt egen begrundelse for at gå i krig i Irak, som ikke blev delt af nogen andre lande i hele verden.
Statsministeren havde sin helt egen begrundelse, og det var så det, vi her i Folketinget ifølge statsministerens opfattelse vedtog som grundlag for at gå i krig i Irak.
Men jeg er glad for, at statsministeren anerkender, at andre lande havde andre begrundelser.
Det er jo også rigtigt, som statsministeren siger, at Tony Blair på Labours overståede kongres sagde, og jeg vil godt citere det, så vi har det, han sagde, fuldstændig præcist: Beviserne for, at Saddam Hussein havde biologiske og kemiske våben og ikke bare kapaciteten til at udvikle dem, har vist sig at være forkerte.
Det anerkender jeg og accepterer jeg.
Så er det, mit spørgsmål går på, om statsministeren vil komme med den samme anerkendelse, altså om statsministeren også vil anerkende, at de begrundelser, der blev givet, ikke af statsministeren ifølge statsministeren, men af alle mulige andre, altså var forkerte, og at det dermed selvfølgelig også har en konsekvens for dem – og igen: det er ikke statsministeren, men alle mulige andre – der mente, at spørgsmålet om masseødelæggelsesvåben var grundlaget for at starte krigen.
Det glæder mig, at statsministeren nu her i dag meddeler, at han er enig med Tony Blair, når Tony Blair siger, at beviserne for, at Saddam Hussein havde biologiske og kemiske våben, har vist sig at være forkerte.
Det var det, statsministeren sagde, så der kan vi så konstatere, at statsministeren erkender, at det var forkert.
Ikke for den danske regerings krigsgrundlag, men for det krigsgrundlag, som blev givet af USA og England.
Er statsministeren så ikke enig i, at det får den konsekvens, at det krigsgrundlag var bygget på en fejlagtighed og dermed heller ikke var juridisk korrekt?
Han sagde: Grunden til handling er FN's mandat om masseødelæggelsesvåben.
Nu erkender Tony Blair og statsministeren, at påstanden om masseødelæggelsesvåben var forkert.
Så må det vel også ifølge statsministeren få nogle konsekvenser for dem, som brugte masseødelæggelsesvåben som begrundelse for at gå i krig.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-10-06:
Men jeg vil godt understrege, at man efter min mening skal være meget forsigtig med at gå rundt og være bagklog.
På det tidspunkt, hvor beslutningen om den militære operation mod Irak blev truffet, pegede hovedparten af de vestlige landes efterretningsoplysninger på, at Saddam Hussein fortsat forsøgte at udvikle masseødelæggelsesvåben.
Han adskilte sig fra andre med samme ambitioner, ved at han rent faktisk havde anvendt masseødelæggelsesvåben mod sit eget folk og mod Iraks naboer.
Det var jo det grundlag, man kendte.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Der er jo ikke noget nyt i det, for det har jo vist sig, at man i hvert fald indtil nu ikke har kunnet finde disse masseødelæggelsesvåben i Irak.
Men det, man har fundet, er klare tegn på, at Saddam Hussein havde evnen til at udvikle kemiske og biologiske våben.
Villy Søvndal (SF), 2004-10-06:
Også fra SF: Velkommen hjem til statsministeren.
Nu skal vi ikke diskutere grundlaget, nu skal vi diskutere den aktuelle situation.
I pressen møder vi jo alle løbende de der grufulde billeder af bombarderede byer, af skud ind i folkemængder dagligt med snesevis af dræbte mennesker, af gidseltagninger, som man kun kan fordømme, af henrettelser, likvideringer osv. osv., og af en situation, der efter alt, hvad der er tilgængeligt af oplysninger, bliver værre og værre.
Der er to amerikanske ledere, der udtaler sig i hver sin retning.
Den ene er den amerikanske præsident, som statsministeren jo kender meget godt og hyppigt mødes med, nemlig Bush, som siger, at det går fremad i Irak.
Den anden er Powell, som statsministeren jo også har haft besøg af i april måned, som siger, at det går værre og værre.
Powell har måske oven i købet den kvalifikation, at han som general ved noget om krig.
Når vi står med to udsagn, der peger i hver sin retning, vil jeg spørge statsministeren, der jo også har været med til at føre Danmark i krig, hvordan hans vurdering af den aktuelle situation er.
Er han mest enig i sin gode ven Bushs vurdering eller mest enig i Powells vurdering
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-10-06:
Præsident Bush og udenrigsminister Powell er mig bekendt ikke uenige; de ønsker begge at fremme stabilitet og demokrati i Irak.
Det er rigtigt, at sikkerhedssituationen i den senere tid er blevet forværret, og det er det, udenrigsminister Powell gør opmærksom på.
Men samtidig er der allerede nu sket væsentlige fremskridt.
Vi må ikke glemme, at besættelsen er ophørt og magten overdraget til en selvstændig irakisk regering, og heller ikke glemme, at der allerede har været afholdt lokalvalg i en række områder i god ro og orden.
Dem hører man bare ikke så meget om.
Villy Søvndal (SF), 2004-10-06:
Det er vel også en smule vanskeligt at trænge igennem med det glade budskab i en situation, hvor 60 mennesker blev dræbt i går, 80 mennesker dagen før osv.
Jeg tror, det er svært for irakerne at forstå et budskab som det, den amerikanske præsident giver: at det går fremad.
Jeg tror, det er svært at holde en meget positiv tale.
Det, jeg spurgte statsministeren om, var jo ikke, hvad man ønskede at fremme – dér tror jeg at Powell og Bush er på linje – jeg spurgte til den aktuelle situation, og der hørte jeg statsministeren sådan, at statsministeren lægger sig fuldstændig på Bushs linje, nemlig at sikkerhedssituationen er på vej til det bedre.
Det kan jeg simpelt hen ikke få til at passe sammen med de daglige billeder, og der vil jeg godt spørge statsministeren: Er det statsministerens opfattelse, at vi sikkerhedsmæssigt bevæger os i en situation, der forbedres, eller i en situation, der forværres?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-10-06:
Jeg har jo ikke stået og sagt, at sikkerhedssituationen er blevet bedre – tværtimod; jeg sagde, at den er blevet værre.
Men jeg sagde, at det ikke må overskygge, at der altså er en række andre ting, der faktisk går i den rigtige retning, bl.a. at der altså er en selvstændig irakisk regering, at man arbejder frem mod afholdelse af demokratiske valg, og at der har været afholdt lokale valg – i øvrigt i god ro og orden.
Men jeg føjede så til: Det hører man bare ikke så meget om.
Sådan er mekanismen jo.
Nu forbyder forretningsordenen jo mig at stille spørgsmål, men hr. Villy Søvndal prøver at fremstille det, som om jeg tog parti for den ene frem for den anden af de to amerikanske politikere.
Jeg sagde netop, at jeg slet ikke så nogen uenighed mellem dem.
Jeg ved så ikke, om hr. Villy Søvndal er enig med udenrigsminister Powell i, at man skal styrke bestræbelserne på at nedkæmpe oprørsgrupperne.
Villy Søvndal (SF), 2004-10-06:
Jeg er helt enig med statsministeren i, at forretningsordenen ikke tillader mig at besvare spørgsmål, men at stille spørgsmål – ellers bliver jeg jo standset af formanden.
Så jeg vil gentage mit spørgsmål: Hvordan kan statsministeren få sig selv til at beskrive det sådan i en situation med stadig flere dræbte?
Vi ved ikke med sikkerhed, hvor stort tallet er.
20.000 er det formentlige tal i det svar, jeg har fået fra statsministeren.
Måske er det 30.000 civile uskyldige irakere, 30.000 mennesker, kvinder, børn, helt uskyldige mennesker, der er dræbt i en krig, der havde forkerte begrundelser
Det var det, vi var rundt om i det forrige spørgsmål.
30.000 uskyldige mennesker, der har fået deres liv revet væk.
Så siger statsministeren, at der er håb om, at valgene vil blive gennemført med succes.
Hvor har statsministeren det fra?
De undersøgelser, der er lavet, viser, at stadig færre irakere giver udtryk for, at de vil stemme.
Jeg forstår godt, at det er svært for statsministeren, men ville det ikke være klogt at lægge lidt distance til statsministerens bedste ven Bush i den nuværende situation?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-10-06:
Må jeg minde om, hvad udenrigsminister Powell har sagt, men lige allerførst sige: Jeg har jo overhovedet ikke udtalt mig om, at sikkerhedssituationen er tilfredsstillende – tværtimod.
Jeg synes, den er stærkt utilfredsstillende, absolut.
Jeg er faktisk enig med udenrigsminister Powell, som siger, at de der oprørsgrupper er fast besluttet på at sabotere det planlagte valg.
Det var jo det, udenrigsminister Powell sagde.
Og det er netop, hvad vi ser: Efterhånden som vi nærmer os demokratiske valg, er der ekstremistiske oprørsgrupper, som vil prøve at sabotere det, for de ønsker ikke demokrati i Irak.
Og derfor ser vi den der uro.
Men så siger udenrigsminister Powell, at da situationen er forværret, må vi styrke vore bestræbelser på at nedkæmpe det.
Jeg må jo opfatte det sådan, at hr. Villy Søvndal i dag har erklæret sig enig med udenrigsminister Powell i, at man skal styrke indsatsen for at nedkæmpe oprøret.
Det er da en interessant oplysning.
Villy Søvndal (SF), 2004-10-06:
»Er statsministeren mest enig med den amerikanske præsident, George W. Bush, der siger, at situationen i Irak forbedres, eller er statsministeren mest enig med den amerikanske udenrigsminister, Colin Powell, der siger, at situationen i Irak forværres?«
Marianne Jelved (RV), 2004-10-07:
Det Radikale Venstre gjorde sig mange gode anstrengelser for at skrive det i det betænkningsbidrag, der blev afleveret her i Folketinget i forbindelse med den seneste forlængelse af de danske troppers tilstedeværelse i Irak.
Det skete i juni måned.
Allerede dér gjorde vi klart – det var ikke med de ord, og jeg har ikke betænkningsbidraget med, men det var budskabet – at vi ikke med denne tilkendegivelse dermed sagde ja til alle fremtidige forslag fra regeringen om at forlænge.
Det ville helt afhænge af en række forudsætninger, og jeg understreger, at det ikke er de ord, der står i betænkningsbidraget, det er budskabet i det, nemlig at det selvfølgelig skulle have en mening, at vi skulle have overblik over, hvilken risikogruppe vores tropper ville være i i fremtiden osv.
Der var en række forhold.