Søren Gade (V), 2006-11-16:
Hr. Holger K. Nielsen har fået det til at lyde, som om jeg skulle være modstander af en åben og fri debat.
Det vil jeg gerne hermed afvise.
Jeg håber også, at jeg i dag har givet indtryk af, at jeg faktisk ønsker en åben proces, at det forhåbentlig at kunne underskrive MoU’en senere i år ikke er et udtryk for, at man har valgt kampfly, men at det er sådan, at man stadig væk kan gå ud af projektet med 90 dages varsel og så kun betaler det beløb, der er gældende frem til det tidspunkt.
Der har været en del spørgsmål undervejs, og jeg vil gerne prøve at besvare nogle af dem – ellers er jeg ret sikker på, at hr. Holger K. Nielsen og hr. Rune Lund vil vende tilbage.
Jeg vil gerne slå fast, at det er sådan, at det ikke er forsvaret, der vælger fremtidens kampfly.
Nu har hr. Holger K. Nielsen nævnt Stig Østergaard, og jeg er enig med den konservative ordfører i, at der er ytringsfrihed for de ansatte i forsvaret, men jeg vil også gerne slå fast en gang for alle fra Folketingets talerstol, at det kampfly, som Danmark eventuelt skal have som afløser for F-16, ikke er et kampfly, der bliver bestemt af generaler i forsvaret, det bliver politisk bestemt af Folketingets medlemmer.
Hr. Rune Lund har dyrket meget, hvilke typer opgaver de tre forskellige flytyper kunne løse.
Jeg er ikke helt så overbevist om, at producenten af Gripen og producenten af Eurofighter er særlig tilfredse med, at det skulle være sådan, at både Gripen og Eurofighter kun er i stand til luft til luft-kamp.
Det er faktisk sådan, at det, Danmark leder efter, og det, de tre kampflytyper kan, er, at de både kan luft til luft-kamp og kan gøre det, som hr. Rune Lund åbenbart er meget pikeret over, nemlig smide bomber, som faktisk også rammer deres mål.
Jeg er nødt til at sige til hr. Rune Lund, at det er en af de kapaciteter, vi skal have.
Hvis jeg skal give et helt konkret eksempel, vil jeg sige, at vi har soldater i Afghanistan – det har vi i øjeblikket – og i forbindelse med en af de operationer, de var med i, var det nødvendigt at få hidkaldt kampfly, og det er sådan, at det var nødvendigt, at man smed en præcisionsbombe for at støtte og hjælpe de danske soldater på jorden.
Så det skal det fly, vi indkøber, kunne klare, og det vil de alle tre, både Eurofighter, Gripen og Joint Strike Fighter, være i stand til.
Jeg er nødt til at angribe det her med, at man kommer flyvende i et fly og smider en bombe og kommer helskindet ud.
Med al respekt for hr. Rune Lund er det sådan, at det handler om at slippe helskindet ud af en operation, man har været en del af.
Derfor har jeg svært ved at forstå, at det skulle være et problem, hvis man skulle være i stand til at bevæge sig ud af et fjendtligt område uden at blive skudt.
Med hensyn til prisen på flyet, som har været oppe at vende flere gange, vil jeg sige det på den måde, at hvis det er således, at jeg har en gammel bil, og jeg ved, at den ikke holder de næste 10-15 år, og jeg beslutter mig for, at jeg vil have en ny bil, og at jeg vil undersøge markedet, for der er tre biltyper, jeg er interesseret i, er det meget, meget svært i dag, 10-15 år før man skal have leveret sin nye bil, at få den eksakte pris.
Det, der er tale om, er, at når vi kommer frem til beslutningstidspunktet, vil vi have en prisindikation.
Men det er jo ikke nok alene at fokusere på, hvad et nyt kampfly kommer til at koste, for det, der er interessant, er, hvad det koster i flyets levetid.
For man kan måske købe et billigt fly, der så er dyrt i vedligeholdelsesomkostninger, eller som kræver en speciel behandling, som gør, at prisen i hele flyets levetid ville være høj, og det er vi også nødt til at fokusere på.
Der har jeg også givet udtryk for fra talerstolen, at jeg gerne medgiver, at det kan være nødvendigt at få andre end os selv til at kigge på det.
Det synes jeg man skal tage stilling til, når man kommer tættere på, at den beslutning skal træffes.
Når vi snakker om, hvad kampfly skal bruges til, hvad rollen er for kampfly i dansk forsvar, som hr. Holger K. Nielsen var inde på, jamen så har vi jo i forbindelse med forsvarsforliget oprettet et lille forskningsinstitut, hvor Vedby er chef.
Man kunne bede det institut om at analysere trusselsniveauet, trusselsbilledet og rollen for fremtidige kampfly.
For hr. Holger K. Nielsen har jo fuldstændig ret i, at det da er klart, at det er nødvendigt og vigtigt med en politisk diskussion af, hvordan fremtidens forsvar skal indrettes i henhold til det trusselsbillede, vi står over for, sideløbende med den proces, hvor vi kigger på tre kandidater, underskriver en MoU, og måske laver et tilsvarende arrangement med EADS og med svenske Gripen.
Men der må jeg så også indledningsvis sige, at trusselsbillederne jo, som hr. Holger K. Nielsen ved, ændrer sig hele tiden.
Jeg er meget enig i det, hr. Morten Helveg Petersen sagde om, at vi er i en alliance, hvor det er vigtigt, at – hvad skal vi sige – ikke alle i NATOalliancen har alting, men at nogle ligesom må fokusere på og blive gode til et område.
Det kunne jo f.eks. også være, at det var derfor, det var nødvendigt for Danmark at indkøbe et nyt kampfly.
Jeg kan sige, at Danmark i forbindelse med det sidste forsvarsforlig bl.a. opgav ubådskapaciteten, fordi anbefalingen fra NATO var, at NATO ikke umiddelbart så et behov for ubåde, og fordi andre havde ubåde, hvorfor partierne bag forsvarsforligsaftalen sagde: Jamen vi følger anbefalingen fra NATO.
Derved udgik ubådskapaciteten fra dansk forsvar.
Men det er klart, at den proces kan køre sideløbende med, at vi underskriver MoU’en.
Hr. Holger K. Nielsen og hr. Rune Lund har fået det til at lyde, som om vi i dag tager stilling til, hvad det er for en flytype, vi skal have.
Jeg vil gerne understrege igen, at det er der ikke tale om.
Vi skal indgå et forsvarsforlig i 2009, som løber fra 2010 måske til 2014, og det bliver først efter den periode, der overhovedet kommer et nyt fly til Danmark.
Men det ændrer ikke ved det faktum, at det er vigtigt, at Danmark er inddraget i processen med alle tre kampflytyper.
Derfor håber jeg, at min redegørelse i dag ikke kun har givet indtryk af, men har overbevist skeptikerne om, at det er en åben proces; at det er en reel konkurrence; at der ikke er truffet en beslutning om, hvilken flytype vi skal have; og at der heller ikke er truffet en beslutning om, om vi skal have fly, og i givet fald, hvor mange vi skal have.
Men jeg mener, det er vigtigt, at vi er med i processen hele vejen, og det gælder både i forbindelse med Joint Strike Fighter, med Gripen og med Eurofighter.
Så jeg vil endnu engang sige tak for debatten i dag.
Og så vil jeg ikke alene gøre mit yderste for, men jeg vil leve op til den vedtagelse, som forhåbentlig bliver udkommet af diskussionen i dag.