runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jesper Langballe (DF), 2003-03-12:
Jeg har et spørgsmål til hr. Per Kaalund
, som egentlig skulle kunne besvares meget enkelt: Skal Danmark overhovedet efter hr. Per Kaalunds og Socialdemokratiets mening have sit eget territorialforsvar? Jeg synes unægtelig, når man hører Socialdemokraternes, hr. Jan Trøjborgs, tale i denne tid om nedlæggelse af hjemmeværnet, at der er noget utrolig historieløst over det.
Er hr. Per Kaalund opmærksom på, at hjemmeværnet er en frugt af modstandskampen, fordi man efter befrielsen sagde: Aldrig mere en 9. april?
Dette oprindelig privat stiftede hjemmeværn, som så gik over til at blive et statsligt hjemmeværn i 1949, var selvfølgelig noget uspiseligt for de gamle politiske partier, bl.a. Socialdemokratiet, hvis holdning indtil da ikke havde været glorværdig, men man tog det med, da nu Frode Jakobsen, som var tidligere leder af modstandsorganisationen Ringen og tidligere medlem af Frihedsrådet, blev civilkommitteret for hjemmeværnet, og Socialdemokratiet gik over til en ansvarlig sikkerhedspolitik, der indbefattede hjemmeværnet som et kernepunkt. Jeg vil gerne høre, om hele historien nu gentager sig, eller om hr. Per Kaalund kan svare bekræftende på spørgsmålet: Skal Danmark have sit eget territorialforsvar?
Ulrik Kragh (V), 2003-03-12:
Over for hr. Søren Søndergaard kan jeg bekræfte, at analysen også vil komme til at indeholde de parametre, som blev nævnt.
Til hr. Morten Helveg Petersen kan jeg sige, at de soldater, der skal deltage i en operation i EU-sammenhæng, vil - såfremt Danmark på et tidspunkt finder, at nu er tiden moden til at skulle have afstemningerne taget op, og hvis det er sådan, at man siger ja, hvilket jeg personlig håber - skulle deltage i de opgaver som danske soldater og ikke som EU-soldater.
Det er vigtigt.
Der er nogle, der tror, det er sådan en EU-hær, som Solana og Chris Patten råder over, men det er jo trods alt Danmark, der i den sidste ende bestemmer, hvad der skal ske.
Med hensyn til Socialistisk Folkepartis og Det Radikale Venstres latterliggørelse af, at vi har 45.000 mennesker, som holder øjne og ører åbne for hjemmeværnet, så må det stå for deres regning.
Når det er sådan, at jeg siger, at de har øjne og ører, så behøver man ikke gøre sig morsom på min bekostning, hvis man kender Venstres forhold til og respekt for hjemmeværnet.
Når det er sådan, at jeg siger, at der er 3.000 mand, som gør en meget aktiv indsats, så skyldes det, at i det forsvarsforlig, der ligger nu, har man opsat en 3.000 mands styrke.
Den er ikke helt på plads endnu, men det arbejder man intensivt på, og hjemmeværnet ved, at det bliver målt på det.
Derfor var det baggrunden for mit valg af tal, og det var min vurdering, men det er klart, at det også er noget af det, analyserne vil skulle klarlægge yderligere.
Søren Søndergaard (EL), 2003-03-12:
Først vil jeg lige sige, at jeg finder det helt uforståeligt, at hr. Ulrik Kragh anklager mig for at tage et citat ud af dets sammenhæng.
Men det var muligvis, fordi hr. Ulrik Kragh var optaget af at diskutere med forsvarsministeren, hvad der skulle svares på spørgsmålet, at han ikke hørte, at jeg udtrykkeligt understregede, at den pågældende kaptajn i Jægerkorpset absolut ikke afsværgede nogen militære midler.
Men det ændrer jo ikke ved det fundamentale, og der må hr. Ulrik Kragh jo give et klart svar: Skal analysen efter hr. Ulrik Kraghs opfattelse indeholde et konkret forslag til, på hvilke bløde sikkerhedspolitiske områder, virkemidler, diplomatiske, sociale, økonomiske, Danmark skal udvikle nogle bedre svar for at kunne modvirke den nye trussel? Er det en del af kommissoriet for den arbejdsgruppe at komme med et konkret bud på det?
Det er spørgsmålet.
Morten Helveg Petersen (RV), 2003-03-12:
Jeg skal kvittere for hr. Ulrik Kraghs svar og afvente ministerens besvarelse, men de 45.000 med øjne og ører har vi dog fået på bordet - så langt, så godt.
Lad mig vende mig mod EU-diskussionen, for hr. Ulrik Kragh taler om dobbelthatte, og det er jo helt indlysende rigtigt, men det kan da ikke have undsluppet hr. Ulrik Kraghs opmærksomhed, at i EU varetages faktisk også en række andre opgaver, de såkaldte Petersbergopgaver, som ikke kun er traditionelle NATO-opgaver, men faktisk spænder langt videre og langt bredere, og som netop derfor gør EU til et utrolig interessant område for Danmark at deltage i også på forsvarsområdet.
Derfor skal vi da også være medlemmer af det samarbejde.
Det har Venstre da stået for tidligere, og det må man da håbe på at Venstre står fast på, selv om man kan blive i tvivl, når man hører hr. Ulrik Kragh.
Endelig med hensyn til forligsforhandlinger og Dansk Folkeparti
: Hvordan vil hr. Ulrik Kragh basere sig på et parti som Dansk Folkeparti, der i den grad har et selektivt forhold til, hvilke internationale operationer man vil deltage i?
Hvordan skulle det kunne bære?
Villy Søvndal (SF), 2003-03-12:
Tak for tilsagnet fra hr. Ulrik Kragh om, at analysen er fuldstændig fri.
Der er 3.000 mand, der kan meget, der er 12.000 mand, der kan noget mindre, og så er der de resterende, nemlig de tre fjerdedele på 25.000, der er udstyret med øjne og ører.
Var det ikke en svag underkendelse af de 45.000?
De må jo også have andre organer.
Er det så ikke bedre at sige, at det er et aktivt lytter- og seerforbund, hvis det virkelig ikke er mere end det, der lå i det.
Jeg ved ikke, om jeg måske hørte hr. Ulrik Kragh forkert.
Så forstår jeg invitationen sådan, at alle, der er villige til at påtage sig et ansvar, skulle være velkommen.
Jeg har ikke hørt invitationen til SF.
Det undrer mig sådan set, for vi vil gerne være med til at påtage os et ansvar,
specielt hvis opgaven ikke bare er at bevare det nuværende, men at forandre.
Her er et område, hvor det virkelig er tid til forandring.
Ulrik Kragh (V), 2003-03-12:
Til hr. Jan Trøjborg kan jeg sige, at det jo er overordentlig vigtigt, at NATO og EU ikke dublerer hinanden, men supplerer hinanden.
Vi har i Danmark en naturlig interesse for som NATO-medlem, at det arbejde foregår fornuftigt, og at der er lagt op til, at de soldater skal kunne være dobbelthattede, dvs. både til NATO og til EU.
Derfor vil det være helt naturligt, at det danske forsvar, der skal skrues sammen, også vil blive skruet sammen således, at vi kan deltage i EU's samarbejde, hvis vi på et tidspunkt får afskaffet forbeholdet; men den diskussion, når tiden er moden.
Den udtalelse, som hr. Søren Søndergaard citerede, var taget ud af en stærk sammenhæng.
Man skal være klar over, at den arbejdsgruppe, der bliver nedsat med henblik på at vurdere truslen, jo vil blive bredt sammensat med repræsentanter også fra Udenrigsministeriet og fra andre aktører.
Så det er klart, at de øvrige vilkår, der skal til for at lave en fornuftig og forstandig håndtering af terrorisme, også vil kunne blive inddraget dér.
Men derfra og så til at tro, at man kan undgå at have både et godt samarbejde mellem hjemmeværnet og efterretningstjenesten og et godt professionelt terrorberedskab, er langt.
Så begge dele vil indgå i overvejelserne.
Villy Søvndal (SF), 2003-03-12:
Jeg vil bare sige til hr. Ulrik Kragh, at jeg synes sådan set, at det var en meget præcis rubricering.
Nu tænker jeg ikke på, hvad der sker i et senere forsvarsforlig, for det kan man jo ikke vide på et nuværende tidspunkt.
Det, jeg var optaget af, var de taler, der blev holdt, og i hvor høj grad der blev udtrykt vilje til at forandre, og her synes jeg, at min rubricering var utrolig præcis.
Jeg synes også, at jeg kunne høre på hr. Ulrik Kraghs tonefald, at det havde givet stof til eftertanke, og det er jo fint nok.
Så til hr. Jesper Langballe, der er blevet hensat i en stille undren, men det er jo altid godt, for det er frugtbart for tankevirksomheden: Jeg synes, at hr. Jesper Langballe benægter en sammenhæng, som er meget enkel.
Der er konflikter, der kun løses med militær magt - det erkender jeg - hvor man skal gribe militært ind.
Der er ikke nogen steder, hvor der er smadret flere huse, hvor der er brændt flere marker, hvor der er slået så mange mennesker ihjel som i den konflikt.
Hvis militær magt kunne løse en konflikt, så var palæstinenserne banket på plads efter at være blevet beskudt af israelske helikoptere og artilleri.
Det er også manglende muligheder, det er også en situation, hvor de føler, at alle de rettigheder, som mennesker har, bliver trådt på af en besættelsesmagt, af en overmagt, af mennesker, der har nogle teser om andre mennesker, som hører hjemme for
mange, mange år siden
Hvis man ikke er optaget af den sammenhæng i sikkerhedspolitikken, kan man blive ved med at bygge fæstningsværkerne højere, og man kan bygge himle over dem, men det hjælper ikke.
Tove Fergo (V), 2003-03-12:
Ja, det er helt rigtigt, hvad fru Margrete Auken siger.
Andre lutherske kirker har en anden ordning.
Men den danske folkekirke er netop så fantastisk god, den er så fint i pagt med det, der egentlig var Luthers tanker, så jeg synes, der er grund til at rose den ganske gode danske model på det her område.
Vedrørende Ombudsmandens afgørelse i forbindelse med åbenhed omkring bispemøderne: Jeg er ikke bekendt med den, men jeg vil da sige, at når bispemøderne nu har privat karakter, kan jeg ikke se, hvorfor de skal være omfattet af særlig åbenhed. Hvis man som Ombudsmand - sådan opfatter jeg det lidt - går ind og siger, at der skal være åbenhed, gør man bispemøderne til andet end det, de efter vores kirkeordning er.
De er møder at privat karakter, hvor kolleger mødes og drøfter sager med hinanden.
Margrete Auken (SF), 2003-03-12:
Jeg har to spørgsmål.
Det ene er: Vil ministeren bekræfte -
jeg er ikke specielt uenig i ministerens udlægning af den danske kirkeordning -
at ingen andre lutherske kirker har en tilsvarende ordning.
De fleste af dem har bispemøder, men det frakender dem ikke retten til at være lutherske.
Der er altså ikke nogen bestemmelse om, at man ikke må have et bispemøde i en luthersk sammenhæng.
Det er bare lige for at få det slået fast, sådan at vi ikke kommer og siger, at den danske ordning indgår som en særlig del af bekendelsen, og at det skal være den danske model, for at det kan være evangelisk-luthersk.
Det andet, som jeg godt vil bede ministeren bekræfte, er, at Ombudsmanden for et par år side pålagde bisperne at indføre åbenhed om referaterne fra deres møder
, fordi de faktisk havde fået en forvaltningsretlig stilling, som gjorde, at man skulle iagttage disse ting.
Det vil sige, at Ombudsmanden faktisk skærpede kravene.
Han sagde ikke, at de ikke havde lov til det, men tværtimod, at nu havde de pligt til at opføre sig forvaltningsretligt sådan, at det var et møde, som var omfattet af åbenhed.
Søren Krarup (DF), 2003-03-12:
Hr. Søren Krarup var egentlig færdig, men han vil bare sige tak til kirkeministeren.
Jeg synes, det er på sin plads at få det fastslået.
Og så vil jeg også lige i den forbindelse sige, at det almindelige præstedømme er det helt, helt afgørende i en luthersk teologi, men jeg synes så også, det er nødvendigt at understrege, at det almindelige præstedømme hænger sammen med dåben, og derfor er det ikke en demokratisk foranstaltning.
Det er ikke noget, der skal sammenblandes med en demokratisk kirkeordning, men det er jeg overbevist om at kirkeministeren er ganske enig med mig i.
Tove Fergo (V), 2003-03-12:
Sådan forholder det sig jo.
Lige netop sådan forholder det sig.
Den evangelisk-lutherske kirke, som den danske folkekirke jo er, bygger på det almindelige præstedømme.
Det var netop Luthers store åbenbaring eller erkendelse, at hvert menneske, der er døbt, der er krøbet ud af dåben, er præst for Vorherre.
Der er ikke nogen, der er nærmere Gud end andre i en evangelisk-luthersk kirke.
Så er der nogle, der er valgt til særlige embeder, udnævnt til særlige embeder som biskopperne f.eks., og de repræsenterer så kun deres eget stift og deres egne synspunkter.
Så når vi f.eks. hører biskopper være ude at give en melding om, hvad de synes om en eventuel krig i Irak, så er det som privatpersoner, de udtaler sig.
Det er ikke og kan ikke være på folkekirkens vegne.
Søren Krarup (DF), 2003-03-12:
Jeg siger tak til kirkeministeren for svaret, som jeg finder
fuldstændig dækkende og rigtigt
Jeg har forud for dette spørgsmål konsulteret August Roesens fremragende kirkeret, hvor han netop skriver, at disse bispemøder ikke er lovhjemlede.
De må betragtes som biskoppers private møde.
Og det er i orden.
Men situationen er jo blevet sådan, at der virkelig er grund til at understrege det.
Jeg har ved flere bispevalg ønsket, at der var en biskop, der stillede op med det ene programpunkt: Jeg deltager ikke i bispemøder.
For det ville betyde, at dette sammenrend, der mere og mere tiltager sig gejstlig kompetence og autoritet, ikke var muligt.
Derfor vil jeg spørge kirkeministeren: Var det mon ikke på tide, at man virkelig med fynd og klem siger, at en privat forsamling af biskopper ikke har større kristelig og kirkelig vægt end en hvilken som helst anden privat forsamling af barnedøbte kristne mennesker?
Tove Fergo (V), 2003-03-12:
Ifølge den gældende kirkeret er hver enkelt biskops embedsområde det stift, som han eller hun er udnævnt til biskop over.
Der er ikke i lovgivningen fastsat bestemmelse om, at folkekirkens biskopper skal eller kan optræde som et kollegialt organ.
Der er således ikke noget kirkeretligt grundlag, der giver biskopperne i fællesskab mulighed for eller pligt til at handle med retlig virkning.
De kan ikke forpligte folkekirken til noget ved at udtale sig eller handle samlet.
Men biskopper har som alle andre i det danske samfund frihed til at tale sammen og også til offentligt at give udtryk for indbyrdes enighed om et eller andet.
Biskopperne har fra gammel tid tradition for at mødes til bispemøder, som ikke har noget officielt eller lovgivningsmæssigt grundlag, men som er et forum for udveksling af erfaringer om og holdninger til spørgsmål af betydning for folkekirken.
Hvis det ved disse møder eller ved andre samtaler viser sig, at biskopperne har den samme holdning til et eller andet spørgsmål, ja, så står det dem frit for at komme med en fælles udtalelse.
Sådanne udtalelser må man imidlertid opfatte som udtryk for, hvad netop disse biskopper mener, og ikke som udtryk for, hvad der er den samlede folkekirkes holdning til det ene eller det andet emne.
Søren Krarup (DF), 2003-03-12:
Den danske folkekirke kender som en evangelisk-luthersk kirke ikke til biskoppers særlige mandat, for i en luthersk kirke er biskoppen som bekendt kun førstepræst i sit stift.
Det har ikke forhindret, at de danske biskopper alligevel mødes fra tid til anden og taler sammen, og det er i sin gode orden, at man på denne måde holder private møder for at klare sig i forskellige situationer.
Men i de seneste årtier har dette private møde haft en tendens til at udvikle sig til en formaliseret orden.
Og på det allerseneste er det blevet sådan, at de private møders dirigent betegner sig selv som mødeleder, der som sådan synes at sidde inde med en særlig kirkelig, gejstlig kompetence, senest biskop Karsten Nissen i Berlingske Tidende den 6. marts.
Jeg synes, det er en misvisning, og det er en misforståelse, også en fare for folkekirken som en evangelisk-luthersk kirke.
Og jeg vil godt spørge kirkeministeren, hvad hun kan oplyse om det kirkeretlige grundlag for biskoppernes samlede optræden.
»Hvad kan ministeren oplyse om det kirkeretlige grundlag for biskoppernes samlede optræden?«
Søren Søndergaard (EL), 2003-03-12:
»Vil ministeren oversende listen over de lande, som Danmark ikke tillader eksport af våben til?«
Carsten Hansen (S), 2003-03-12:
»Under hvilke omstændigheder vil de ledige, der som led i deres selvvalgte 6 ugers uddannelse eller supplerende uddannelse får finansieret AMU-kurser af AF, kunne optages på AMU-kurser uden for de udmeldte tilskudsrammer for it, kommunikation og »bløde« fagkurser?«
Skriftlig begrundelse
Ministeren har ved besvarelsen af mundtligt § 20-spørgsmål nr. S 1968 stillet onsdag den 19. februar 2003 givet udtryk for, at den pågældende kursistgruppe er indregnet i de udmeldte tilskudrammer.
Imidlertid giver ministerens svar på mundtligt § 20-spørgsmål nr. S 2119 stillet onsdag den 26. februar 2003 anledning til forvirring, idet hun her fortæller, at arbejdsformidlingen kan »finansiere uddannelserne også uden om lofterne«.
Villy Søvndal (SF), 2003-03-12:
Det er så sidste gang for mit vedkommende.
Jeg har ikke benægtet, at regeringen med den ene hånd har givet 0,5 mia. kr. - oven i købet i meget synligt dagslys
Det er jo derfor, vi kan se, når vi gør det samlede regnestykke op, at der er færre ansatte til at betjene de ældre i år, end der var sidste år. Det er en direkte konsekvens af regeringens politik, og så er det, jeg bare ikke forstår, når både socialministeren og hr. Ulrik Kragh siger, at det er kommunernes egen skyld, hvordan en regerings så kan gå ud at garantere et løft på ældreområdet.
Dengang man afgav det løfte, var der mig bekendt også kommunalt selvstyre her i landet.
Det vil sige, at det løfte, man har afgivet, er en blankocheck uden indhold.
Og så er vi ved det alvorlige i sagen: Man snyder folk, når man bilder dem ind, at de får et løft, og når enhver kan konstatere med egne øjne, at det får de ikke, tværtimod bliver de sat ned.
Jeg synes, det er en alvorlig ting at gå rundt og snyde folk på den måde.
Det eneste middel mod det er vel så at lave en minimumsordning på hjemmehjælpen, der siger, at den måde, vi andre ville have gjort rent på, skal vi også sikre, at de ældre får gjort rent på.
Den minimumsordning må ingen kommune gå under, og her er mit afsluttende spørgsmål: Vil
socialministeren være med til at lave sådan et minimumsniveau, der sikrer, at man ikke kan gå under f.eks. at få gjort rent hver 14. dag, som vi andre gerne vil have det?
Henriette Kjær (KF), 2003-03-12:
Jeg er selvfølgelig uenig i, at der er blevet strammet op på økonomien fra statens side, for der er givet 500 mio. kr. til kommunerne fordelt efter en fordelingsnøgle i forhold til, hvor mange ældre de har, og det kan der simpelt hen ikke ændres på.
Det er så en lokal prioritering, hvordan man vil bruge den.
Der er heller ikke blevet skåret i bloktilskuddet.
Der er sat en begrænset vækst ind, som stort set alle har været enige om.
Det er så korrekt, at det, man har brugt for meget de foregående år, bad regeringen om blev modregnet.
Det er altså en kommunes egen prioritering, når man vælger at gå ud over den vækstramme, der var fastsat.
Sådan mener jeg også det skal være.
Derfor er jeg uenig i, at der er blevet strammet op. Og så vil jeg gerne svare hr. Ulrik Kragh.
Det er jo fuldstændig korrekt, at der er tale om en kommunal prioritering.
Nogle steder vælger man altså at prioritere
måske et nyt stadion.
Det kan være gode, vigtige ting, men man må jo finde pengene et sted - der er kun den samme sum penge.
Ulrik Kragh (V), 2003-03-12:
Det er fuldstændig rigtigt, som hr. Villy Søvndal siger, og det kunne jeg godt tænke mig at ministeren ville forholde sig til sammen med nogle andre ting.
Vilkårene i Horsens Kommune er jo også således, at man har valgt at investere 16-19 mio. kr. i et nyt stadion hvert eneste år i den næste årrække.
En stor gruppe af politikere tager ansvaret for det, og det har altså været en prioritering.
Villy Søvndal (SF), 2003-03-12:
Det gør de også i Horsens Kommune, det vælter ind med protester, men problemet er, at ingen vil tage ansvaret for den situation, der opstår.
Regeringen siger, at de har delt 0,5 mia. kr. ud med den ene hånd.
Samtidig har de med den anden hånd strammet så meget op i bloktilskuddet til kommunerne, at værdien af de opstramninger, der er sket, er langt, langt større end den halve milliard kroner, man har givet
, og det ved socialministeren også godt.
Hvis man lægger det, der kom, og det, der blev taget, sammen, er konsekvensen, at de ældre har mistet på hjemmehjælpsområdet, og det var derfor, man kom ud i den type nedskæringer.
Når man spørger politikerne i Horsens, hvorfor gør I det her, i øvrigt i enighed fra A til og med Venstre, Konservative og Dansk Folkeparti, så siger alle politikerne på nær SF, at det gør vi, fordi regeringen fastsætter så stramme regler.
Når man så spørger regeringen, om det er et rimeligt serviceniveau, siger ministeren, at det kan jeg ikke tage stilling til, for det ligger ude i kommunerne.
Det er en fuldstændig ansvarsforflygtigende situation, vi er endt i, hvor ingen vil tage ansvaret for de forringelser, der sker over for de ældre. Det eneste, de bliver snydt på, er de løfter, som regeringen gav for halvandet år siden.
Henriette Kjær (KF), 2003-03-12:
Først om de 500 mio. kr., som er til et generelt løft i ældreplejen: Her er det sådan, at man i Horsens har brugt pengene bl.a. til at forbedre den erstatningshjælp, som vi har strammet op og sagt skal gives.
Desuden er der nu også indført et frit valg, som man forhåbentlig kommer til at kunne bruge, hvis man er utilfreds med den kommunale hjemmehjælp.
Det, der er vigtigt for mig, er, at der i hvert enkelt tilfælde skal foregå en individuel, konkret vurdering, når man tildeler en person hjemmehjælp, sådan at vedkommende også får efter behov.
Det er selvfølgelig også betinget af kommunens serviceniveau, og det har man altså på det her område valgt at sænke i Horsens Kommune.
Min holdning til det er selvfølgelig, at det er vigtigt, at ældre får det, de har behov for, og jeg kan jo ikke vurdere den enkelte ældres behov i Horsens Kommune.
Det, jeg synes er vigtigt at slå fast her, er, at vi har et decentralt styre, og at det er den kommunale beslutning og de kommunale politikere, der har truffet beslutningen, som står til ansvar for det.
Og man må jo så som borger i Horsens Kommune reagere, hvis man er uenig i den beslutning.
Villy Søvndal (SF), 2003-03-12:
Tak for svaret.
Jeg vil spørge lidt videre.
Tror socialministeren ikke, at mange ældre føler sig lidt underligt afmarcheret?
For de, som troede på regeringens løfter om bedre hjemmehjælp, må konstatere, at det, socialministeren i dag siger, er, at ministeren ikke har ansvaret for de nedskæringer, der sker ude i en kommune.
Men det kommunale selvstyre er jo ikke noget, der er gennemført, efter at denne regering tiltrådte.
Det var allerede en realitet før, og kendsgerningen er, at det, de ældre oplever, står i fuldstændig modsætning til, hvad regeringen lovede: at deres hjemmehjælp bliver beskåret.
Det tror jeg heller ikke at ministeren vil benægte i den her sag.
Må de ældre ikke stå helt underligt og overveje, hvad det nu er?
Ministeren siger, det er noget, hun slet ikke har nogen indflydelse på.
Hvordan kan det så være, at regeringen afgav et løfte om, at man ville give et løft på et område, som ministeren nu siger man slet ingen indflydelse har på?
Er det ikke en voldsom grad af ansvarsforflygtigelse, vi oplever i ministerens svar?
Det er det ene spørgsmål, jeg godt vil stille.
Det andet spørgsmål er - jeg er helt med på, at ministeren ikke har nogen kompetence til at gribe ind, når de ældre kun får gjort rent hver fjerde uge - om ministeren har en holdning til det.
Det er sådan set det, der ligger i spørgsmålet.
Anser ministeren det for at være et rimeligt serviceniveau?
Det synes jeg godt ministeren kan svare på og samtidig erkende, at hun ikke kan gribe ind.
Det er sådan set ministerens holdning, jeg efterlyser.
Og jeg er ganske overbevist om, at flertallet af Folketingets medlemmer ikke ville synes, at det var et rimeligt serviceniveau.
Så vil ministeren komme med sin personlige holdning til, om det er rimeligt eller ej?