Claus Hjort Frederiksen (V), 2003-12-05:
Enhedslistens forslag går ud på, at Folketinget pålægger regeringen i indeværende folketingsår at fremsætte de nødvendige lovforslag og foretage de nødvendige ændringer i administrative forskrifter om ændring af lov om aktiv socialpolitik og integrationsloven med henblik på afskaffelse af de særlig lave satser for starthjælp og introduktionsydelse.
Ændringerne skal ifølge forslaget træde i kraft senest den 1. juli 2004.
Herefter skal introduktionsydelsen hæves til samme beløb som kontanthjælpen, og alle skal have lige adgang til kontanthjælp uafhængigt af, hvor længe de har været bosiddende i Danmark.
Vi havde i sidste folketingssamling to beslutningsforslag, der angik samme emne.
Jeg skal henvise til regeringens bemærkninger til B 99 og B 105, der blev behandlet sammen.
Forslagsstillerne sætter denne gang spørgsmålstegn ved, om starthjælpen sikrer ethvert menneskes ret til social tryghed og ret til en tilstrækkelig levefod, og om vi på den måde holder os inden for Danmarks internationale forpligtelser.
Forslaget begrundes endvidere med, at de job, som skulle gå hånd i hånd med den nedsatte ydelse, ikke findes.
Det første punkt baserer sig på en undersøgelse fra det såkaldte Starthjælpsnetværk, som bl.a. ser på familiebudgetter for flygtninge, der lever af den lave introduktionsydelse.
Tallene fra Forbrugerinformation er de såkaldte discountudgifter. Undersøgelsesmetoden giver desværre ikke ministeriet mulighed for at regne efter.
Undersøgelsen findes nu i en anden udgave, uden at det er forklaret, hvorfor rådighedsbeløbene for starthjælpsmodtagere generelt er steget fra førsteudgaven til andenudgaven, og hvorfor f.eks. udgifterne til personlig hygiejne er faldet fra 406 kr. pr. måned til 342 kr. Men bortset fra det har jeg rent principielt svært ved at acceptere forslagsstillernes argumentation.
For det første lå der familietypeberegninger med rådighedsbeløb til grund for udlændingepakken af 17. januar 2002 og dermed den beslutning, som et flertal i Folketinget traf ved indførelse af starthjælpen.
Det eneste nye, undersøgelsen tilfører, er Forbrugerinformations standardbudgetter, men det er en misforståelse, at Forbrugerinformation anbefaler noget.
til en række familier, der er i arbejde, og spørger, hvad de forbruger
Herudfra har Starthjælpsnetværket regnet sig frem til et rådighedsbeløb, der med deres egne ord i forhold til de udgifter, beløbet skal dække, svarer til det rådighedsbeløb, vi fik frem i vores interview.
Det er muligt, at andre ville have en chance for at forstå, hvad dette betyder, hvis talgrundlaget var tilgængeligt for nærmere kontrol, men det tillader undersøgelsesmetoden som nævnt ikke.
Uden at blive teknisk vil jeg tillade mig også at nævne, at Forbrugerrådets familiebudget ikke opererer med begrebet rådighedsbeløb, men med rimeligt forbrug.
Det fremgår, at det er muligt at leve for mindre, og for at gøre dette lettere indeholder materialet en række spareråd, hvis pengene skal række.
Generelt accepterer regeringen ikke de forskellige standardbasisdiscountbudgetter som relevante grænsebeløb.
Det er af flere grunde.
De faste grænser strider mod, at man jo netop kan tilpasse sit forbrug på forskellige måder.
Mange mennesker i arbejde har langt lavere forbrugsmulighed efter bolig.
De er vel ikke fattige, blot fordi de har valgt at bruge meget på bolig og mindre på andet.
Der er forskel på, hvilken livssituation man i øvrigt er i, så de forskellige beløb er misvisende.
Det kan f.eks. være studerende kontra ældre fuldtidsarbejdende.
Og endelig, når man har accepteret, at det ikke drejer sig om at overleve,
må disse grænser for indkomst for forskellige typer, aldre og situationer klart være et politisk anliggende.
Hvad angår det andet punkt, så tyder intet ifølge forslagsstillerne på, at det er muligt for starthjælpsmodtagerne at kompensere for de lave ydelser gennem ordinært arbejde.
Her refereres til en rundspørge foretaget af Jyllands-Posten til 191 af landets kommuner, hvoraf det fremgik, at kun 125 af 1.400 starthjælpsmodtagere havde fået ordinært arbejde.
Det svarer til knap 9 pct.
Der refereres også til en artikel i Politiken, hvor 123 borgmestre siger, at starthjælpen ikke fungerer efter hensigten i deres kommune, og 81 borgmestre svarer, at starthjælpen fungerer efter hensigten.
Jeg har svært ved at forstå, at 9 pct. er så dårligt.
Jeg vil lige sige, at i avisen stod der 8 pct., og det må være grunden til, at procentsatsen angives at være 8, men det korrekte tal er 9.
Nu citerer jeg så fra svaret: »At 8 pct. har fået ordinært arbejde er for mig at se en god begyndelse - især når man tænker på, at en del af de 1.400 har haft opholdstilladelse her i landet i forholdsvis kort tid, og ingen af de berørte har været her i mere end 13 måneder. En tilsvarende undersøgelse fra år 2000 viste, at kun 2 pct. af de nyankomne flygtninge var i ordinært arbejde.« Jeg synes heller ikke, at det er betryggende at basere større lovændringer på, at 6 ud af 10 borgmestre i en avis udtaler, at starthjælpen ikke fungerer.
Og der er stadig 81 borgmestre, der udtaler, at starthjælpen fungerer efter hensigten.
Men var det ikke bedre, at regeringen så selv iværksatte en undersøgelse i stedet for at kritisere andre?
Jo, og det er regeringen i færd med.
Men en ny lov skal erfaringsmæssigt virke i nogen tid, før det giver mening at måle dens effekt, og man må være realistisk i sine forventninger. Hvis man skal forholde sig sagligt til problemstillingen, må man gå ind og se på, hvor mange der kom i arbejde efter f.eks. 1 år, dengang de nyankomne fik introduktionsydelse på kontanthjælpsniveau, og så sammenligne med, hvor mange med introduktionsydelse på startniveau der efter en tilsvarende periode er kommet i arbejde.
Og det er sådan en undersøgelse, Ministeriet for Flygtninge, Indvandrere og Integration og Beskæftigelsesministeriet planlægger at gennemføre sammen med KL.
Her skal vi også se grundigt på udbetalinger af hjælp i særlige tilfælde, hvor der jo er forskellige meldinger fra kommunerne.
Jeg vil slutte med at nævne en lille datakørsel, som ministeriet har foretaget i DREAM, og som også Center for Alternativ Samfundsanalyse har været fremme med.
Den viser, at ca. 20 pct. af dem, der modtog introduktionsydelse på starthjælpsniveau i 4. kvartal 2002, ikke længere modtog offentlig forsørgelse i uge 25 2003, og af dem, der i 4. kvartal 2002 modtog introduktionsydelse på kontanthjælpsniveau, var der ca. 15 pct., der ikke længere modtog offentlig forsørgelse i uge 25 i 2003.
Der er tilsyneladende således flere på lav ydelse, der kommer ud af det offentlige forsørgelsessystem, end dem på den høje ydelse.
Det må understreges, at datagrundlaget er lidt spinkelt, og Center for Alternativ Samfundsanalyse finder frem til henholdsvis 20 pct. og 13 pct.
Det centrale er, at den lave ydelse kan påvises at have en positiv effekt, og her er det særlig vigtigt at tage i betragtning, at dem på den lave ydelse har været i kommunerne i kortere tid end dem på den høje ydelse, og at al erfaring viser, at afhængigheden af det offentlige system falder med opholdstiden.
Selvfølgelig kan variationen godt skyldes andre forhold såsom forskelle i modtagergruppernes køn, alder, uddannelse og nationalitet, men ud fra tallene kan man ikke komme til anden konklusion, end at starthjælpen virker efter hensigten.
Hvordan CASA kan fremlægge en modsat konklusion i dagbladet Politiken, kan de jo kun selv forklare.
Regeringen skal indstille, at beslutningsforslag nr. B 31 forkastes.