runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ulrik Kragh (V), 2003-11-13:
Jeg kan forstå, at hr. Morten Helveg Petersen er meget overrasket over det skift, Venstre har foretaget, i og med at vi har lyttet til, som jeg startede med at sige i min ordførertale, at verden er blevet en anden med hensyn til værnepligten.
Jeg vil bare gøre opmærksom på, at helt tilbage i foråret i forbindelse med forespørgsel nr. F 30 havde jeg nøjagtig de samme bemærkninger, at vi skulle se på værnepligtens indhold og længde, i betragtning af at der er nye opgaver, der skal løses.
Jeg kan godt forstå, hr. Morten Helveg Petersen er glad, og jeg er så også glad for, at hr. Morten Helveg Petersen anerkender, at det vil være naturligt, at vi har en værnepligt i det kommende forsvar.
Med hensyn til hr. Villy Søvndal: Det er bestemt ikke af manglende vilje, at jeg ikke har omtalt FN, men nu skulle vi tale om forsvarets fremtid.
Jeg anser FN for at være en særdeles vigtig organisation, hvor man har mulighed for at kunne diskutere og drøfte bl.a. de sikkerhedspolitiske problemstillinger, der er rundtomkring i verden, og heldigvis har FN jo i langt de fleste tilfælde også sat sit blå stempel på de aktioner, der er lavet.
Så FN er en vigtig institution, som vi bakker
hundrede procent op om.
Til hr. Keld Albrechtsen
: Jeg føler hverken dyb smerte eller begejstring, når vi sender danske soldater ud.
Tværtimod så udøver jeg omtanke.
Jeg er ikke på forhånd religiøs i forhold til det ene eller det andet, men bliver nødt til fra situation til situation at vurdere ud fra den baggrundsviden, som jeg får ved at deltage i NATO's parlamentariske forsamling, i diskussioner i folketingsgruppen, og af det, man kan læse sig til: Hvordan forebygger vi bedst, at der ikke kommer sikkerhedspolitiske trusler mod Danmark? Der er blevet mindre mulighed for terror, som situationen har udviklet sig, efter at vi har fået standset, at man har huset terrorister i Afghanistan, at de ikke længere kan uddanne sig og træne i Afghanistan, som Al-Qaeda gjorde, og at vi har fået lagt pres på de nationer, som stiltiende har accepteret, at man har finansieret terroraktioner.
Så den krig mod den internationale terrorisme, der foregår, har bestemt en effekt, og når det er sådan, at hr. Keld Albrechtsen peger på konkrete problemstillinger i Irak, så burde han måske også overveje, hvad det kunne have ført til, hvis man ikke havde gjort noget.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-11-13:
Det var bestemt ikke min hensigt at fornærme hr. Ulrik Kragh ved at kalde ham krigsbegejstret, og jeg må da også erkende, at man jo ikke kan udelukke, at det er med dyb smerte, at hr. Ulrik Kragh sender flere og flere soldater i krig.
Faktum er
bare, at det gør han, og det var det, der ledte mig frem til den konklusion; men det kan jo godt være, hr. Ulrik Kragh i virkeligheden er ked af det, han gør.
Så stillede jeg det spørgsmål, om der rent faktisk er blevet mere eller mindre terror i denne verden som følge af krigene i Irak og Afghanistan.
Desværre er den dybt deprimerende konklusion på det spørgsmål jo helt åbenlyst den, at der i øjeblikket bliver mere og mere terror, fordi man har grebet tingene forkert an fra et flertal her i Folketinget, et flertal i den amerikanske kongres og et flertal i det britiske parlament.
Det har ført til mere terror, det fører dagligt til mere terror, og hvad fører det til af konklusioner?
At man fortsætter ned ad det skråplan, man har sat sig på.
Man bruger ikke tiden til omtanke.
Men hr. Ulrik Kragh besvarede ikke mit spørgsmål.
Ulrik Kragh (V), 2003-11-13:
Hr. Per Kaalund påstår, at jeg sagde, at forsvarets krav kan være uendelige, men det var i hvert fald ikke det, jeg mente.
Det, som jeg mener, er, at den udenrigspolitiske ambition og den sikkerhedspolitiske opgave kan være uendelige, forsvaret stiller naturligvis så meget som muligt til rådighed i forhold til den ramme, de får af Folketinget. Situationen er den, at vi mener, at den ramme, som vi har i dag, kan udfylde Danmarks rolle, således at vi kan yde en god og værdig indsats i forhold til vores alliancepartnere, i forhold til at vi kan deltage i krigen mod terrorisme, i forhold til at vi kan skabe stabilitet i verden og deltage i fredsskabende og fredsbevarende operationer.
Vi mener, at vi kan omprioritere inden for den eksisterende ramme, således at vi når et fornuftigt resultat på de ca. 18 mia. kr., og det har intet med skattestop at gøre.
Per Kaalund (S), 2003-11-13:
Hr. Villy Søvndal vil jeg svare, at jeg synes, SF skulle påtage sig rollen og vedkende sig de synspunkter, som de forsvarer, og så gå aktivt og positivt ind i drøftelser om et forsvarsforlig med henblik på, at vi kan skabe en meget bred tilslutning.
Jeg så meget gerne SF med i et forsvarsforlig på de områder her, for jeg tror, at synspunkterne er meget tæt på vores, specielt efter SF's seneste landsmøde.
Jeg er overbevist om, at der ikke kommer noget forsvarsforlig, der indeholder en vetoret til Dansk Folkeparti i forhold til de internationale opgaver.
Det vil være fuldstændig udelukket, sådan som jeg ser det.
Og så tror jeg ikke, at jeg kan sige det tydeligere.
Til hr. Jesper Langballe vil jeg sige, at man ikke kan ryste Fremskridtspartiet af sig og sige, at Dansk Folkeparti startede år 0 her for ganske få år siden og derefter er nået til år 5-6 stykker.
Der er adskillige personer, inklusive partiets leder og fremstående folk i Dansk Folkeparti, som er tidligere Fremskridtsfolk, og som må vedstå de beslutninger, man traf dengang som medlem af Fremskridtspartiet.
Det synes jeg at man skulle vedkende sig.
Skal vi drøfte Socialdemokratiets historie, så mener jeg, at vi stolt og ret kan stå ved det.
Der kan diskuteres samarbejdspolitik, mellemkrigsperiode osv.
Men det var en socialdemokratisk ledet regering, der bragte Danmark ind i NATO i 1949.
Det var en socialdemokratisk ledet regering, der bragte Danmark ind i EF i 1973.
Vi har stået for en lang række samarbejdsopgaver på disse områder, og vi har været med i adskillige forsvarsforlig.
Jeg mener ikke, at man kan klandre Socialdemokratiet for manglende forsvarsvilje og indsigt i disse ting eller manglende vilje til at løse problemerne.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-11-13:
Anderledes kunne den forklaring jo ikke opfattes, som hr. Søren Krarup kom med.
Han forsøgte sig ganske vist i første omgang med at sige, at man aldrig måtte føre krig under korsets banner eller sådan noget, men så sluttede han alligevel sin redegørelse med at sige, at det jo gik tilbage til de kristne sejre i korstogstiden.
Men hr. Søren Krarup svarede ikke på mit spørgsmål om, hvorvidt det var rigtigt af mig at deltage i den mindehøjtidelighed i synagogen for derigennem at markere, at vi aldrig må sætte lighedstegn mellem terroristiske forbrydelser og så f.eks. den jødiske nation, ligesom vi heller aldrig må sætte lighedstegn mellem islam og terroristiske aktioner.
Søren Krarup (DF), 2003-11-13:
Jeg ville egentlig ikke have taget ordet før min ordførertale, men jeg må nok sige, at nu har jeg haft den fornøjelse adskillige gange at diskutere dette spørgsmål med den fortræffelige hr. Per Kaalund.
Hver gang er det endt i det, jeg kalder gemen mistænkeliggørelse.
Det er jo grotesk, at Glistrups telefonsvarer i denne sammenhæng skal trækkes frem endnu en gang.
Men det er jo selvfølgelig, fordi Socialdemokratiet simpelt hen har en ren partipolitisk og taktisk interesse i at sørge for, at der ikke bliver sluttet noget forlig, hvor Dansk Folkeparti er med.
Men hvis vi nu faktisk måske i modsætning til Socialdemokratiet er forsvarsvenlige, så turde det jo være temmelig meningsløst. Jeg kunne godt have lyst til at sige til hr. Per Kaalund, at han skulle studere sit eget partis historie en smule.
Så kom der nogle hæderlige socialdemokratiske statsministre, Hedtoft, H.C. Hansen, og de blev så underløbet af Socialdemokratiet, da fodnoterne begyndte at dukke op.
Jeg husker meget tydeligt et møde, jeg havde, hvor hr. Robert Petersen - nu siger jeg hr. hele tiden! - talte om, hvordan Socialdemokratiet fuldstændig svigtede den sag. En slingrekurs præget af dyb upålidelighed, og så skal man høre sådan en mistænkeliggørelse!
Det er jo unægtelig fristende for en teolog, der kender en smule til kirkehistorie, at begynde på en længere udredning og fortælle mine ærede spørgere lidt om den historie, de altså ikke kender til.
Det skal siges.
Så skal det jo altså også siges til hr. Søvndal, hvis historiske viden jeg tidligere har haft lejlighed til, jeg vil næsten sige, at gennemskue, og som kalder nazisterne kristne tyskere: De nazister forfulgte kristendommen, og den kristne kirke var Hitlers første mål, når han havde vundet sejren, sagde han.
Og så komme og sige, at det er kristne tyskere, der har ført Anden Verdenskrig - uvidenheden er uendelig.
Jeg vil lige sige med hensyn til islam, at islam som bekendt bliver til i 630'erne og 640'erne i Arabien, og det første, der sker efter Muhammeds død, er, at de arabiske hære kaster sig over de kristne lilleasiatiske og nordafrikanske gamle territorier.
Det var udslag af just den samme religiøse trang til at bringe hele verden under sin magt, og hvis ikke Karl Martel i slaget ved Poitiers i 732 havde standset araberne, havde muligvis hele Europa været muslimsk i dag.
Man kan godt gøre sig blind og dum og døv og stikke sit hoved i en stor busk, men man skulle måske lige prøve at tænke sig lidt om og måske læse lidt om det, man gør sig så klog på.
Jeg er ked af det, nu skulle jeg have svaret både hr. Kaalund, som fortsætter sin mistænkeliggørende manøvre fra før frokostpausen ved at tale om FN og EU, og jeg skulle også have svaret hr. Morten Helveg Petersen, jeg beklager, lampen lyser rødt, men svaret skal nok komme.
Villy Søvndal (SF), 2003-11-13:
Det er i forlængelse af hr. Søren Krarups meget selektive historieopfattelse.
Jeg har tre spørgsmål til ham, når han ser de der lange historiske bølger i krigen mod anderledes tænkende mennesker som en retfærdiggjort krig for ham og for Dansk Folkeparti.
I forbindelse med Anden Verdenskrig er det så ikke rigtigt, at det var kristne tyskere, at det var kristne spanioler, at det var kristne italienere, der tilsluttede sig fascismen og sloges dengang, og var den så retfærdiggjort i hr. Søren Krarups øjne? Det andet er Sarajevo.
Når Dansk Folkeparti i sin tid ikke ville stemme for, at vi sendte soldater ned for at forhindre serbiske fascister, kristne fascister, i at skyde mod den muslimske by Sarajevo, når Dansk Folkeparti ikke tilsluttede sig, havde det så en religiøs begrundelse?
Keld Albrechtsen (EL), 2003-11-13:
Jeg har et opklarende spørgsmål.
Jeg forstår på hr. Søren Krarup, at han anser den politik, som nu føres fra den amerikanske præsidents og dermed også den danske regerings side, som en direkte forlængelse af de kristne hæres indsats
under korstogene
Anderledes kunne man ikke høre det, og jeg synes, det er et interessant synspunkt.
Jeg har svært ved overhovedet at sætte mig ind i tankegangen, men jeg synes da, det er vigtigt, at befolkningen får kendskab til, at der i Danmark, i Folketinget, eksisterer et sådant synspunkt.
Nu var jeg forleden til en mindehøjtidelighed i synagogen for at markere - og jeg vil godt spørge hr. Søren Krarup, om han så også er enig i det - at man aldrig må sætte lighedstegn mellem jødedommen og de forbrydelser, der begås af den israelske regering.
Det vil være forfærdeligt, hvis man satte et sådant lighedstegn, og det ønskede jeg at markere ved at deltage i en mindehøjtidelighed i synagogen.
Var det rigtigt eller forkert gjort af mig?
Per Kaalund (S), 2003-11-13:
Jeg hørte ikke hr. Søren Krarup omtale de internationale organisationers rolle i forsvarspolitikken og vil derfor gerne stille et spørgsmål om, hvad Dansk Folkepartis synspunkt på FN er og på den rolle, som FN ifølge reglerne skal spille med hensyn til krig og med hensyn til at stå som garant for et internationalt retssamfund.
På tilsvarende vis vil jeg gerne spørge om EU og herunder forbeholdet, som et langt overvejende flertal her i Folketinget ønsker afskaffet.
Den dag, det er afskaffet, hvad vil Dansk Folkepartis indstilling så være til dansk forsvar, når vi forventelig skal deltage i en række EU-opgaver?
Søren Krarup (DF), 2003-11-13:
Nu er det jo åbenbart ikke muligt at tale åbent eller frit om denne sag.
Derfor vil jeg ikke bruge ordet islam, jeg vil spørge: Hvad er det for en ideologi, hvad er det for en religion, hvis konsekvens hedder jihad - det betyder hellig krig?
Hvem er det, der kaster sig ud i hellige krige mod dem, man anser for vantro, urene?
Jeg må ikke bruge ordet, men jeg stiller spørgsmålet.
Og så vil jeg gøre opmærksom på, at det, der skete den
11. september 2001 i New York, var, at denne jihad-religion kastede sig ud i noget, som den for så vidt har excelleret i siden 640'erne.
Så det er ikke noget ukendt; det er simpelt hen virkeligheden.
Det er gået op for den vestlige verden, at man befinder sig i et grundlæggende religiøst-historisk modsætningsforhold til en del af denne verden, som i virkeligheden er ude efter at ombringe os og bringe os under, jeg er lige ved at sige, hælen.
Og der er det en dansk interesse at forsvare sig imod det.
Hr. Søvndal spørger med vanlig elegance om det, at man går i krig med en terrorist, og at der altså derfor kommer yderligere ophidselse og strid, så ikke er ensbetydende med, at man har handlet forkert.
Tværtimod.
Det forkerte var så vist da at kapitulere over for terrorismen.
Det at tage kampen op og sige nej til den afføder i første omgang naturligvis strid og ballade, men det er en ganske afgørende nødvendig strid for den vestlige verden at udkæmpe, og vi må prise os lykkelige for, at det ikke er hr. Søvndal, men at det er et beslutsomt USA, der står i spidsen for den vestlige verden.
Og så med hensyn - jeg kan desværre ikke nå det, den lyser rødt heroppe - men jeg skal svare på hr. Helveg Petersens spørgsmål i anden omgang.
Morten Helveg Petersen (RV), 2003-11-13:
En af fordelene ved en debat som denne er jo, at det dermed også bliver muligt at afkræve svar og holdninger også på konkrete spørgsmål. Og jeg har haft fornøjelsen af at diskutere med repræsentanter for Dansk Folkeparti om forsvarspolitik i mange forskellige sammenhænge, hvor det har været mit indtryk, at Dansk Folkeparti ikke har villet ændre
på noget som helst.
Hr. Krarups ordførertale lod en del spørgsmål tilbage, nemlig omkring det konkrete indhold.
Når jeg hører hr. Krarups ordførertale, så lyder det jo nærmest, som om vi skal have mere af begge dele i næste forsvarsforlig, men er det virkelig Dansk Folkepartis holdning? Hvad indebærer det konkret?
Er Dansk Folkeparti enig eller uenig i det udspil, som Forsvarskommandoen er kommet med omkring tre måneders værnepligt?
Er Dansk Folkeparti enig eller uenig i det oplæg, der skitserer, hvordan man reformerer hjemmeværnet til en ny tid?
Svar udbedes.
Jesper Langballe (DF), 2003-11-13:
Jamen det er da udmærket med sådan en lidt historisk diskussion indimellem
, selv om jeg nok synes, at hr. Per Kaalund er noget ude at svømme.
Jamen det kan vi vel, når vi direkte har reageret imod det, og når det faktisk var den reaktion, der førte til partiets dannelse.
Hvad har hr. Per Kaalund egentlig rystet af sig?
Hvornår har hr. Per Kaalund gjort op med fodnotepolitikken?
Det kunne jeg godt lide at vide.
Socialdemokratiet er - det er jo noget, som enhver ved; det er ingen hemmeligheder, jeg røber -
historisk belastet af en slingrekurs og en upålidelighed i sikkerhedspolitiske spørgsmål, som ikke giver hr. Per Kaalund den helt store grund til at bryste sig.
Villy Søvndal (SF), 2003-11-13:
Siden Dansk Folkeparti har meldt sig i kampen mod det, Dansk Folkeparti opfatter som terror, er der jo sket en eksplosion
i antallet af terrorhandlinger i verden
Der er opstået et modsætningsforhold mellem kulturer, som er dramatisk i sit omfang.
Der er kommet en ny type hadefuldhed, som vi ikke har set i mange, mange år.
Hr. Søren Krarups forgænger omtalte det i en af de korte bemærkninger - jeg er sikker på, hr. Søren Krarup kan huske det, for han var selv til stede i salen - som en fordel, altså det at terroren kom frem på den måde, fordi man så kunne udrydde den.
Det var den lidt primitive tankegang.
Jeg vil godt spørge hr. Søren Krarup, om han deler den opfattelse, at jo mere terroren eksploderer, jo gladere og mere tilfredse er man i Dansk Folkeparti, fordi man så, om jeg så må sige, får fronterne klart trukket op.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-11-13:
Jeg forstår godt formandens tilkendegivelse og skal naturligvis rette mig efter formanden.
Men problemet er jo, at vi i Danmark har et parti, som på det her område har synspunkter, der næppe kan forsvares ud fra alment etiske grundsætninger.
En krig, som hr. Søren Krarup jo meddelte, at han også vil føre her i landet.
Jeg er meget vel klar over, at vi her bevæger os over i et område, hvor hr. Søren Krarup hurtigt kan komme ud i udtalelser, som strider mod forretningsordenen.
På den anden side er det jo utrolig vigtigt, at befolkningen fuldt ud har kendskab til, hvad Dansk Folkeparti står for.
Jeg medgiver gerne, som også formanden understregede, at det er en uhyre vanskelig debat, fordi vi kommer ud over kanten af al anstændighed og derfor også ud over kanten for, hvad der kan siges her fra talerstolen.
Men jeg tror, det er nødvendigt at få det afklaret.
Per Kaalund (S), 2003-11-13:
Jeg skal gøre det ganske kort.
Jeg fastholder selvfølgelig mine tidligere synspunkter og skal kun sige, at det er jo en fantastisk metode og fremgangsmåde, at man kan sige, at Dansk Folkeparti er noget, der er 5-6 år gammelt, og alt, hvad der ligger før, fraskriver man sig, mens jeg skal hives frem om Stauning og en forsvarsminister tilbage i 1920'erne, som jeg ikke engang kender navnet på, og forsvare det.
Det er så helt i orden.
Vi kan godt tage nogle historiske gennemgange af disse ting her.
Jeg vil blot sige, at tager man Socialdemokratiets samlede forløb, så vedstår vi det, og vi synes, det er godt.
Man kan altid historisk diskutere nogle forskellige ting og forhold osv., men man kan ikke bestride, at i hele efterkrigsperioden har Socialdemokratiet stået som en af de faste bastioner i dansk forsvar og har været med i adskillige forlig, for ikke at sige alle sammen, og har fulgt en linje i det her, som vi vedstår, som vi er stolte af.
Og vi fortsætter gerne traditionen.
Søren Krarup (DF), 2003-11-13:
Både fru Pia Kjærsgaard, hr. Thulesen Dahl og hr. Peter Skaarup
er jo altså nu medlemmer af Dansk Folkeparti.
Der er tale om, at der overhovedet ikke er nogen saglig forbindelse imellem Fremskridtspartiet og Dansk Folkeparti.
Det ved hr. Kaalund jo godt.
Det er kun et forsøg netop på mistænkeliggørelse.
Jeg synes altså, at det er direkte underlødigt.
Jeg har jo før hørt det på diskussionsmøder, som jeg har haft med hr. Kaalund, hvor jeg skulle tage stilling til Glistrups telefonsvarer - jeg, der faktisk selv protesterede kraftigt imod den, og hvor jeg nu er repræsentant for et parti, der protesterer mildest talt kraftigt imod den, og som jo, om man så må sige, er det mest forsvarsvillige parti her i Folketinget, eller i hvert fald er et af dem, der virkelig er det.
Det er grotesk at skulle høre en sådan mistænkeliggørelse fra en mand, som kommer fra et parti, der netop slingrer.
Per Kaalund (S), 2003-11-13:
Jeg skal gøre det kort.
Selv om jeg i et tidligere indlæg af hr. Langballe blev beskyldt for at være ude at svømme og nu skulle være ude i søgang, kan jeg sige, at jeg ofte har deltaget i københavnsmesterskaberne i svømning, og jeg har været i Den Kongelige Danske Marine i søværnet, så jeg kender begge discipliner.
Til det historiske og historieløse, som Dansk Folkeparti står for, hvor man fraskriver sig Mogens Glistrup og alt det: Det er sådan set i orden, men fraskriver man sig de synspunkter, som daværende medlem af Fremskridtspartiet, fru Pia Kjærsgaard, havde, som hr. Thulesen Dahl, daværende medlem af Fremskridtspartiet, havde, og som hr. Peter Skaarup, daværende medlem af Fremskridtspartiet, havde, for blot for at nævne nogle?
Fraskriver Dansk Folkepartis to ordførere sig i dag fuldstændigt de personer, som går igen fra Fremskridtspartiet over i Dansk Folkeparti, synes jeg, man er lidt langt ude; så historieløs kan man ikke være.
Søren Krarup (DF), 2003-11-13:
Nu er vi jo ved at tale historie, og der vil jeg nok sige, at Socialdemokratiet står svagt, mens vi andre til gengæld måske står noget stærkere.
Det er jo i enhver sammenhæng meningsløst overhovedet at knytte Mogens Glistrup sammen med Dansk Folkeparti.
Det ved hr. Kaalund også.
Jeg kan da fortælle ham, at jeg i 1980'erne havde forskellige diskussionsmøder, også i øvrigt i 1970'erne, med Mogens Glistrup, og der var tre punkter, nemlig folkekirken, Sydslesvig og dansk forsvar, hvor vi var rygende uenige.
Det er vi stadig væk, og det er faktisk mig, der nu taler på Dansk Folkepartis vegne.
Det er en fuldstændig meningsløs mistænkeliggørelse, og når det så kommer fra en mand, hvis parti svinger som en båd uden sejl i stormvejr og overhovedet ikke ved, hvilken linje der skal styres efter, og som i fodnotepolitikkens tid var så skamløst illoyal over for det formål, som de hidtidige socialdemokratiske statsministre var loyale imod, så synes jeg, det er skammeligt.
Per Kaalund (S), 2003-11-13:
Jeg vil lige sige, at med de der meget, meget skarpe reaktioner fra Dansk Folkeparti osv., fraskriver man sig i Dansk Folkeparti hele nutids- og samtidshistorien, mens man peger på vores historiske relationer tilbage i 1920'erne, og jeg ved ikke hvor langt. Dansk Folkeparti kan kun gå 5 år tilbage, og alt, hvad der er gået forud for det, og de personer, der har været indblandet i det osv., er bare noget helt andet!
Og de bemærkninger om upålidelig osv. lader jeg stå for Dansk Folkepartis egen regning.
Vi vedstår vores historie, vi vedstår også fodnotepolitikken.
Det, der var problemet dengang, var, at den daværende regering bare kunne have udskrevet valg og været gået af, og så kunne man lade folket afgøre, hvad de ville i den sammenhæng.
Regeringen blev siddende, på trods af at den ene afstemning efter den anden gik den imod.
Det er vel ikke nogen god parlamentarisk skik overhovedet.
Vi vedstår vores linje, vi vedstår vores historie og vores politik, og man kan rolig regne med Socialdemokratiet
Villy Søvndal (SF), 2003-11-13:
Jeg synes også, at tingene bevæger sig omkring værnepligten.
Jeg er meget spændt på at høre svaret til hr. Morten Helveg Petersen.
Men derudover forstod jeg, at det var hr. Ulrik Kraghs synspunkt, at de værnepligtige skulle have en rimelig løn, underforstået at det får de ikke i øjeblikket.
Derfor vil jeg godt spørge, for det tror jeg de værnepligtige vil lytte meget til, og jeg tror også, de bliver meget begejstrede for udsigten til, at et gammelt krav nu endelig bliver opfyldt: Betyder det, at man skal op på mindstelønnen, ligesom man var, før man regulerede ned under den tidligere borgerlige regering i 1989, eller hvor vil hr. Ulrik Kragh lægge snittet?
Så spurgte jeg i min første korte bemærkning, om det var et tilfælde, at hr. Ulrik Kragh end ikke i en bisætning omtalte FN i forhold til international krig.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-11-13:
Jeg synes, at hr. Villy Søvndal gav en helt præcis og korrekt bedømmelse af den kæmpemæssige fejltagelse, et flertal her i Folketinget begik, da man sendte Danmark ud i krigen i Irak.
Det bør man jo også lære af, men det er jo faktisk lidt uforsvarligt.
Jeg ved, at man har haft nogle diskussioner om det efterfølgende, men hvis man ser det i sammenhæng med at afskaffe værnepligten, synes jeg, at man kommer for langt ud fra SF's side, for så går man jo over til at have professionelle styrker, som under EU-ledelse netop kan sendes ud i sådanne aktioner, som vi i fællesskab har kritiseret at man gjorde i tilfældet med Irak.
Jeg har måske misforstået, hvad der skete på SF's årsmøde, men så kan hr. Villy Søvndal jo udrede det for mig.