runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Frode Sørensen (S), 2002-05-22:
Publikationen om vækstvilkår i Danmark, regeringens vækststrategi, er jo altid en publikation, som vi er nogle der ser frem til med store forventninger.
Det har vi også gjort denne gang, og måske modsat de ting, som økonomi- og erhvervsministeren tidligere har været inde på, kan vi sige, at her er der i hvert fald noget, som den tidligere og den nuværende regering er enige om, nemlig at der er behov for øget arbejdskraft i de næste 10 år af hensyn til vores velfærdssamfund.
Vi er i den situation, at vi i Danmark har en høj beskæftigelsesfrekvens, hvilket jo også fremgår af velfærdsstrategien, og derfor ligger der vel en stor udfordring i, hvordan vi kan skaffe flere på arbejdsmarkedet. Derfor er mit spørgsmål, om ministeren kan oplyse, hvilke samfunds- og erhvervsgrupper der skal arbejde mere, som det fremgår af regeringens vækststrategi.
Jacob Buksti (S), 2002-05-22:
Jeg synes, ministeren skal være varsom med at bruge ordene »indiskutable kendsgerninger«, i hvert fald når det drejer sig om LO-arbejdere, for så tror jeg, ministeren har glemt at indregne rentefaldets virkning og betydning for den indkomst, der er til den pågældende.
Ministeren kan selv gå hjem og regne efter.
Ministeren talte om dynamiske effekters betydning for den tidligere regering, men det drejer sig jo ikke om dynamiske effekter.
Det, det drejer sig om, er selve kickstarten, som skete før skattereformen, og som var et udtryk for, at man førte en ekspansiv økonomisk politik for at sparke den økonomi i gang, som den borgerlige regering fuldstændig og totalt havde smadret.
Det har jo ikke noget med dynamiske effekter at gøre, det har noget at gøre med en offensiv økonomisk politik, som kan føres helt tilbage til Keynes, og det kan ministeren også gå hjem og tænke over.
Dynamiske effekter er, hvordan og hvorledes man på forhånd indregner virkningen af noget, som kommer i fremtiden, og de steder, man har gjort det, i USA og Storbritannien, er man endt med de største budgetunderskud i historien.
Karen Jespersen (S), 2002-05-22:
For Socialdemokratiet er det et fælles ansvar at skaffe arbejdspladser, og det, at virksomhederne påtager sig et socialt ansvar, er et meget vigtigt element i det at få skabt flere arbejdspladser.
Derfor vil jeg meget gerne vide, hvorfor regeringen er uenig i det, og hvorfor det initiativ ikke er nævnt i planen.
Jacob Buksti (S), 2002-05-22:
Til ministeren vil jeg bare sige, at det sådan set ikke er et spørgsmål om, hvorvidt der er dynamiske effekter af eventuelle skattelettelser eller ej.
Det afgørende spørgsmål er, hvorvidt man skal indregne dem på forhånd.
Skal man indregne de dynamiske effekter, hvilket den konservative politiske ordfører sagde i TV 2-nyhederne og til dagbladet Børsen til citat?
Det betyder altså, at der er nogle skattelettelser, der efter den konservative politiske ordførers mening er selvfinansierende; det er altså ufinansierede skattelettelser.
og siger, nemlig at det kan man ikke indregne.
Karen Jespersen (S), 2002-05-22:
»Vil ministeren redegøre for regeringens planer for fremme af virksomhedernes sociale ansvar?«
Bendt Bendtsen (KF), 2002-05-22:
Det, vækststrategien går ud på, er jo netop, at man i forbindelse med publikationen »Vækst i Danmark« har analyseret de styrker, Danmark har, og de svagheder, Danmark har.
Så har man spurgt: Hvad skal så til for at skabe højvækstscenariet?
Det er jo en paraply, en overligger, over den politik, der skal føres.
Regeringen har den holdning, at hvis vi skal få råd til det, vi gerne vil betale i et velfærdssamfund i årene fremover, så skal der skabes mere vækst.
Derfor er det rart at have en vision med nogle handlingsplaner bag. Dem er der 30 af, kan jeg sige til hr. Frode Sørensen.
De vil komme i løbet af de kommende måneder og år og vil være med til at udmønte regeringens vækststrategi.
Det er paraplyen over væksten.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Frode Sørensen (S), 2002-05-22:
Derfor var det jo også spændende at læse, at det er ministerens intention at sørge for, at flere ældre kommer i arbejde.
Når man har den intention, den målsætning, må man jo også have en idé om, hvordan man gør det, og det var jo så det, jeg måske gerne ville have, at ministeren løftede sløret lidt for her i dag.
Bendt Bendtsen (KF), 2002-05-22:
Jeg tror, hr. Frode Sørensen og jeg er lige optaget af, at så mange som muligt, der mister deres job, kommer i arbejde igen.
Alligevel må vi konstatere både i dag, og da hr. Frode Sørensen var minister, at det var en problemstilling, som man måtte slås med hele tiden.
Det er klart, at man jo også i Beskæftigelsesministeriet, når man kommer med et udspil, der hedder »Flere i arbejde«, er optaget af, hvad man kan gøre for de mennesker, der mister deres arbejde.
Men det er jo ikke nogen ny situation, må jeg sige til hr. Frode Sørensen, at ældre ufaglærte, der bliver arbejdsløse, har svært ved at få job.
Jeg tror, vi alle sammen er optaget af, at vi vil gøre det lidt bedre.
Frode Sørensen (S), 2002-05-22:
Jamen jeg må sige til ministeren, at ikke engang selv om man bremser faldet i arbejdstiden, får man jo et større udbud.
Man vil højst få det samme.
Lad mig så lige vende mig til en anden ting, som også fremgår af vækststrategien, og det er, at det er erhvervsministerens opfattelse, at flere ældre skal i arbejde.
Der vil jeg så gerne spørge, hvad det er, ministeren vil gøre for at bringe arbejdsløsheden blandt de 55-64-årige på niveau med andre gruppers.
Mener ministeren, at man gennem en ihærdig indsats kan skaffe arbejde til en eksempelvis 57-årig SiD'er, som i forbindelse med enten en virksomhedslukning eller en rationalisering bliver arbejdsløs?
Er det ham, ministeren tænker på, når man skriver om, at man gerne vil have en målsætning om at få flere ældre i arbejde?
Det er mit indtryk, at når folk ryger ud i arbejdsløshed i en alder af 55 år og derover, så har de uhyre svært ved at komme i arbejde igen, medmindre de har en helt speciel uddannelse, er overingeniører eller har en helt speciel viden.
SiD'eren kommer stort set aldrig i arbejde igen.
Bendt Bendtsen (KF), 2002-05-22:
Det, vi har sagt, er, at hvis vi skal bevare det velfærdssamfund, vi lever i, så hjælper det ikke noget, at arbejdsudbuddet bliver ved med at falde.
Det er det, vi har gjort opmærksom på i de analyser, der ligger i vores vækststrategi.
Når arbejdstiden er faldet med 16 pct. over de sidste 30 år, så er det, vi stiller det spørgsmål: Er det en klog udvikling at fortsætte?
Vi snakker jo ikke om, at folk skal arbejde mere, men er det klogt at fortsætte ned ad stigen, når vi allerede ligger på et så lavt timetal i Danmark?
Det er folks eget valg.
Det, vi har sagt, er, at vi gerne vil animere til, at der ydes en ekstra indsats, at vi får nogle flere i arbejde, at vi får mange af vores nydanskere i arbejde, og jeg så også gerne, at vi fik vidensarbejdskraft på green card-ordninger ind for at øge produktiviteten i det samfund, vi lever i.
Når der specifikt bliver spurgt, hvem det er, der skal arbejde mere, så er det, vi siger, at hvis det kan betale sig at arbejde, så kan det være, der er nogle, der frivilligt vil yde en yderligere indsats, og det kan betyde, at der kommer flere penge ind i skat, som kan gøre deres til at bevare vores velfærdssamfund. Jeg siger ikke, at den og den skal arbejde mere.
Vi har i vores analyse nøjagtigt konkretiseret, at der altså faktisk er et problem, hvis Danmark sammenlignet med andre lande ligger helt i bund med arbejdstid, og hvis det fortsætter ned ad bakken, for så er der altså færre penge til velfærden til os alle sammen.
Henrik Sass Larsen (S), 2002-05-22:
Nu kan de andre spørgere følge op på, hvornår det er, vi kan få de skattelettelser, men jeg vil spørge lidt om betingelserne en gang til, inden vi slipper ministeren helt.
Ministeren siger, at man følger en vækststrategi, og den skal så skabe råderummet via alle de forskellige effekter.
Vil ministeren og ministerens parti så insistere på at sige i regeringen: I må altså barbere ned på de udgifter, vi har inden for det offentlige område, for der skal være råd til skattelettelser den 1. januar 2004?
Hvor kraftigt vil ministeren og ministerens parti insistere på det?
Frode Sørensen (S), 2002-05-22:
Ja, men kunne ministeren ikke komme lidt tættere ind på, hvordan man har mulighed for at gøre det?
Jeg tror, der kan findes mange inden for eksempelvis det offentlige område, der arbejder på deltid, men som ikke på grund af de besparelser, der er på det offentlige område, har mulighed for at få mere arbejde.
Jeg vil egentlig gerne høre erhvervsministeren, om man ikke kunne komme med noget konkret på det her område og nævne, hvad det er for nogle grupper, som man gerne vil have til at arbejde mere.
Der er forhandlet mere frihed via overenskomsterne, men det er vel ikke slået fuldstændig igennem i alle overenskomster, så det eksempelvis sammen med det, vi har vedtaget her i Folketinget, nemlig længere barselorlov, er med til at påvirke udbuddet.
Men jeg kunne egentlig godt tænke mig at høre økonomi- og erhvervsministeren sige noget om det.
I vækststrategien sammenligner man os naturligvis med andre lande, og vi har en høj beskæftigelsesfrekvens i befolkningen, og specielt erhvervsdeltagelsen blandt kvinder er meget høj.
Det er faktisk kun Sverige, der er på samme niveau.
Er vi i den situation, at vi har en ressource her?
Mener ministeren, at vi eventuelt er i den situation, at mange kvinder arbejder på deltid, og at ministeren nu mener, at de kan få øget deres arbejdstid på den ene eller den anden måde?
Bendt Bendtsen (KF), 2002-05-22:
Vækststrategien er jo et vigtigt element i arbejdet på at få et større arbejdsudbud, dels ved at der kommer flere i arbejde, og dels ved at vi får bremset tendensen til kortere arbejdstid.
Beskæftigelsen kan forøges med 87.000 personer frem mod 2010, hvorefter der kan forventes 21.000 ved et fald i ledigheden.
Det betyder, at arbejdsstyrken skal forøges med godt 130.000 personer, da den demografiske aldring alene betyder et fald i arbejdsstyrken på 66.000.
Forøgelsen i beskæftigelsen ventes bl.a. at ske som en følge af allerede iværksatte initiativer som efterlønsreformen og afskaffelsen af overgangsydelsen m.v. Men der er behov for en yderligere forøgelse på ca. 50.000 af arbejdsstyrken og et fald i ledigheden på ca. 20.000 personer, og regeringen vil derfor til efteråret fremlægge en handlingsplan »Flere i arbejde«, der vil indeholde initiativer, der øger arbejdsstyrken og sænker ledigheden.
Vi synes, det er vigtigt med hensyn til den faldende arbejdstid.
Det er jo ikke noget, vi kan lovgive os ud af, og det har vi heller ingen intentioner om, men det har noget at gøre med at bremse tendensen til faldende arbejdstid.
Regeringen arbejder for at sikre, at det kan betale sig at arbejde.
Det er jo et frit valg, men det betyder altså, at vi får færre penge til vore sygehuse og til vore ældre m.v., fordi et fald i arbejdsudbuddet betyder færre A-skatter
Frode Sørensen (S), 2002-05-22:
»Vil ministeren oplyse, hvilke samfunds- og erhvervsgrupper der skal arbejde mere, jf. regeringens vækststrategi?«
Skriftlig begrundelse
Opgørelsen afhænger bl.a. af erhvervsfrekvensen og antallet på deltid.
Blandt andet derfor er det interessant at få konkretiseret, hvilke samfunds- og erhvervsgrupper ministeren har planer for i relation til at øge arbejdstiden.
Bendt Bendtsen (KF), 2002-05-22:
Det er utroligt, at vi skal blive ved.
Det er utroligt, at vi skal blive ved at besvare det samme spørgsmål hundrede gange i denne sal, fordi hr. Henrik Sass Larsen ikke gider høre efter, det må jo være derfor.
Jeg har sagt: Skattelettelser, når det økonomiske råderum er tilvejebragt.
Det er afgørende, at de er fuldt finansierede, så enkelt er det.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Henrik Sass Larsen (S), 2002-05-22:
Nu har ministeren nogle gange sagt, at han ikke kan lægge sig helt fast på, om han vil gøre det ene eller det andet eller det tredje, og at der skal være økonomisk råderum til det, men det kan ministeren jo bare skaffe sig.
Ministeren kan jo bare køre grønthøsteren frem og lade den stå lidt længe et eller andet sted, for så skal han da nok skaffe sig råderum.
Men det, vi vil have svar på fra ministeren, er: Vil ministeren og hans parti insistere på disse skattelettelser pr. 1. januar 2004, eller har man helt opgivet dem?
Hvad kan man sige til jord- og betonarbejderen?
Får han de skattelettelser pr. 1. januar 2004, eller får han dem ikke? Har ministeren givet op, eller har ministeren ikke givet op?
Bendt Bendtsen (KF), 2002-05-22:
Til hr. Henrik Sass Larsen: Jeg har sagt det mange gange, men lad mig gentage det endnu en gang, at vi får skattestop under forudsætning af, at det økonomiske råderum er tilvejebragt.
Hvis der ikke er noget økonomisk råderum, hjælper det jo ikke noget at gå ud og love noget.
Vi vil føre en sådan økonomisk politik, at der bliver skabt et råderum, men jeg har også tidligere sagt til hr. Henrik Sass Larsen, at jeg ikke kan sige nøjagtigt, hvor stort det råderum er.
Men statsministeren og jeg er meget enige om, at den lettelse af skat på arbejde, der skal komme i 2004, skal være fuldt finansieret, og den kommer kun, såfremt det økonomiske råderum er tilvejebragt.
Det er statsministeren og jeg fuldstændig enige om.
Så kan jeg sige til hr. Ole Stavad og hr. Buksti, at jeg bruger ikke ordene »dynamiske effekter«, fordi det er ret uklart, hvad dynamiske effekter er.
Det har jeg meget konkret redegjort for i dag
, Jeg har også sagt, at når vi tilrettelægger vores politik her i salen, gør vi det på en sådan måde, at når man kan indregne udbudseffekter i den negative retning som følge af barselorlov, er der da også mulighed for at indregne udbudseffekter på arbejde i den anden retning, og det er det, både vi og alle økonomer siger man kan gøre.
Jeg ved ikke, hvorfor forskellen skulle være så stor mellem det, som statsministeren siger, og det, jeg siger; det må jeg erkende. Lige nu ønsker man at sige, at der er
stor forskel på det, statsministeren og jeg siger, men vi er jo enige om et skattestop og en lettelse af skat på arbejde, når det økonomiske råderum er tilvejebragt, og såfremt det ikke er tilvejebragt, er der ikke penge til skattelettelser.
Ole Stavad (S), 2002-05-22:
Jeg glæder mig til, at vi kan få lejlighed til, måske på næste onsdag, at diskutere med statsministeren, der jo i modsætning til økonomi- og erhvervsministeren og jeg selv er økonom, for jeg glæder mig til at høre statsministerens definition af forskellen mellem dynamiske effekter og udbudseffekter.
Statsministeren har sagt meget præcist og endda gentaget i dag, at dynamiske effekter ikke kan indgå i beregningerne.
Hvis økonomi- og erhvervsministeren vil give en lille, kort redegørelse for, hvad forskellen er, ville jeg da være taknemmelig, for så har vi også et sammenligningsgrundlag, næste gang vi møder statsministeren.
om, hvornår regeringen begynder at måle det her
Jeg forstår, at man intet ved i dag, og vi kan konstatere, at inden for ét år skal forslaget være fremsat, behandlet i Folketinget og vedtaget nogenlunde omkring dette tidspunkt, for at det kan nå at træde i kraft den 1. januar 2004.
Det må økonomi- og erhvervsministeren vel kunne løfte sløret en lille smule for.
Henrik Sass Larsen (S), 2002-05-22:
Det var ærgerligt, at ministeren satte sig ned, for han glemte at svare på mit spørgsmål, men så må jeg jo gentage det: Hvor meget vil ministeren kæmpe for at love, ligesom han har lovet jord- og betonarbejderen og alle os andre at ville kæmpe for, at pr. 1. januar 2004 er der altså skattelettelser?
Uanset om det er gået derudad med turbovækst eller mellemvækst eller lavvækst, vil ministeren og ministerens parti så insistere på, at der kommer skattelettelser på arbejdsindkomst?
Kan vi ikke få et svar på, hvad ministeren mener om det?
Bendt Bendtsen (KF), 2002-05-22:
Jeg kan sige til hr. Jacob Buksti, at det jo er derfor, vi er så forsigtige i regeringen.
Vi siger, at skattelettelsen skal komme, såfremt det økonomiske råderum er tilvejebragt i 2004, og at den skal være fuldt ud finansieret.
Jeg tror, det er tiende gang, jeg siger det her i salen i dag. Men det betyder jo ikke, at man ikke regner med barselorlov og ikke regner med et arbejdsudbud, der trækker i den negative retning, og prøver at klarlægge, om det betyder, at udviklingen går i en anden retning.
Mener hr. Jacob Buksti, at man ikke skulle kunne indlægge det i en økonomisk beregning?
Det er jo det, alle andre økonomer gør.
Vi er godt klar over, at det ikke er noget, der vil vise sig fra den ene dag til den anden, for der er en forsinket virkning på de områder.
Men det er da helt utroligt at høre, at hr. Buksti
åbenbart mener, at man ikke regne kan med det
Er det det, jeg hører hr. Jacob Buksti sige?
Hvis folk ønsker at arbejde på deltid, er det et valg, og når vi har medvirket i en bedre barselorlov, er det et familiepolitisk valg. Det er klart, når man taler forlængelse af barselorloven, at det giver et lavere arbejdsudbud, og det giver også lavere skatteindtægter.
Det har regeringen indregnet, og det, regeringen er optaget af, er at prøve at skabe et højvækstscenario, hvor vi animerer folk til at yde en ekstra indsats.
Jeg har i dag omtalt, hvor meget det betyder på en række områder med stigende A-skatter.
Der er ingen, der siger, at man skal komme med regneeksempler, og nu skal jeg passe på, at man ikke misforstår mig i Socialdemokratiet.
Men hvis det var sådan, at familien Danmark ville arbejde 2 pct. mere, ville det rundt regnet betyde 10 mia. kr. mere ind i A-skat, og de penge ville så kunne bruges på sygehuse og andre ting eller måske til skattelettelser, der kunne øge arbejdsudbuddet.
Henrik Sass Larsen (S), 2002-05-22:
Jeg tror, at ministeren bander den dag langt væk, da han måtte tilslutte sig det her skattestop, for jeg tror på en eller anden måde, at der er kommet meget med de her dynamiske effekter. Man har siddet og kigget på det og sagt: Gisp, nu har vi brugt alle pengene inden for det finanspolitiske råderum, der ligger i 2004.
Og når vi kommer frem til 2004 og skal have råd til det her, kan det aldrig lade sig gøre, for der er jo ikke penge nok til det.
Derfor havde man, hvis man lige kunne regne lidt dynamiske effekter med ind i det, måske en mulighed.
Jeg skal bare forstå det sådan.
Men kunne ministeren give et bud på, hvor meget der egentlig skal til?
Hvor meget skal der til?
Det er det ene.
Ud over at der er de der fordelingspolitiske ting i forhold til, hvor
vi skal sænke skatten, hvad er så egentlig regeringens holdning nu?
Man siger, at der er den største effekt på de højeste indkomster, men så vil man det måske ikke alligevel af fordelingspolitiske hensyn eller andet.
Hvor er det henne?
Er det i forhold til høj indtægt, mellem indtægt eller lav indtægt, at man vil sætte ind?
Jeg ved ikke, om ministeren måske kunne komme lidt nærmere ind på udbudseffekten, effektiviteten af den og problemet med at skulle lave skattesænkninger i den forbindelse.
Hvor er det helt specifikt, problemet er størst?
Hvor vil det give størst effekt?
Og hvor vil regeringen lægge sig?
Det vil jeg prøve at spørge om.
Jeg tænker på, om der er et problem i bunden.
Er der problemer i forbindelse med marginalskatten på lavindkomsterne?
Har vi problemer med marginalskatterne i mellemindkomstgruppen, eller er det kun i de højeste grupper?
Hvordan ser regeringen på det?
Det er den ene ting, som jeg godt kunne tænke mig at vide. Jeg vil også godt spørge med hensyn til, hvor meget der skal til, før vi får nogle ret store og positive effekter.
Har man gjort sig nogen overvejelser om, hvor stor en skattesænkning skal være, for at den giver pote?
Villy Søvndal (SF), 2002-05-22:
Jeg kan garantere statsministeren, at vi får det mest hektiske efterår, som statsministeren har været igennem, hvis det virkelig er sådan, at statsministeren hver eneste gang benægter virkeligheden.
Jeg pegede på eksemplerne fra Storstrøms Amt, hvor jeg i øvrigt havde forsøgt at få nogle folketingsmedlemmer fra både Venstre og De Konservative til at deltage i mødet med 500 tilhørere.
Det havde de ikke lyst til, og det kan jeg sådan set godt forstå, for stemningen var ikke munter over for regeringspartierne.
Tidligere var der eksemplet fra Frederiksborg Amt, hvor man ville pille lønnen fra de handicappede, der arbejdede på værksteder, osv. osv. osv. osv.
Hvorfor skal vi blive ved med at høre statsministeren benægte alt, hvad der er i nærheden af virkeligheden?
Det er da at udøve unødig trætte.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-05-22:
Kun ganske kort til fru Karen Jespersen: Princippet vil ganske klart være sådan, at hvis regeringen afgiver løfter, eller hvis regeringen læsser opgaver over på kommuner og amter, så følger der penge med, krone til krone.
Sådan skal det være.
Vi læsser ikke opgaver over og lader andre betale regningen.
Til hr. Villy Søvndal: I hr. Villy Søvndals univers kan man altså bare blive ved i al evighed med at sætte skatterne i vejret, og jeg spørger nogle gange mig selv: Kender hr. Villy Søvndal overhovedet nogen grænser?
Det har jeg i hvert fald aldrig hørt.
Jeg tror aldrig, hr. Villy Søvndal har syntes, at der er nogen grænse for, hvor meget man kan og skal betale i skat, og det er klart, at her er vi dybt uenige rent politisk.
Vi mener faktisk, at folk betaler mere end nok i skat i Danmark, og derfor er det rimeligt at sige: Nu er det slut med stigningen i skatter og afgifter.
Men der er jo ikke noget om, at vi sænker ambitionsniveauet.
Når man på toppen af den vækst, der er i de kommunale og amtskommunale udgifter fra 2001 til 2002, lægger yderligere 2,5 mia. kr. i 2003, er der da ikke tale om at sænke ambitionsniveauet; så er der da tale om at øge det.
Så endelig til hr. Ole Stavad: Naturligvis vil regeringen vedstå sin politik.
Regeringen tager det fulde ansvar for sin politik, og jeg mener bestemt, vi har grund til at være tilfredse med og stolte af en politik, hvor der er plads til at øge amternes udgifter med næsten 4 mia. kr.
og de primærkommunale udgifter
med næsten 2 mia. kr.
Ole Stavad (S), 2002-05-22:
Det er jo et meget centralt spørgsmål, som KL's formand, statsministerens partifælle Ejgil W. Rasmussen, stiller, nemlig spørgsmålet: Vil regeringen vedstå ansvaret for sin egen politik, eller vil regeringen tørre alle problemerne af på de kommunale folk, så det er dem, der må gøre, om man så må sige, det beskidte arbejde?
Det er det spørgsmål, statsministerens partifælle stiller regeringen, og jeg synes, vi må bede statsministeren om at give sin partifælle, KL's formand, et svar, så man ved, hvad det er for en forhandling, man just er ved at påbegynde med regeringen.
Karen Jespersen (S), 2002-05-22:
Hvis regeringen ikke er indstillet på at gøre noget ved de nedskæringer, der finder sted rundtomkring i kommunerne, kunne man måske omvendt spørge, om regeringen har tænkt sig at holde op med den strøm af løfter, som den alligevel ikke er i stand til at overholde.
Lad mig give et eksempel: Regeringen har lovet en handlingsplan for voldsramte kvinder, og at vilkårene for voldsramte kvinder og deres børn skal blive bedre.
Men samtidig sker der i flere amter nedskæringer på krisecentre for kvinder, og Landsorganisationen af Kvindekrisecentre i Danmark siger, at de nu er i gang med at fyre folk på alle krisecentre.
Det er altså stik imod de løfter, regeringen kom med, da den fremlagde sin handlingsplan den 8. marts, så enten må man vel gøre noget ved de nedskæringer, eller også må man vel holde op med at fremstille sig selv som nogle, der vil gøre det bedre på områder, hvor det faktisk går
den modsatte vej