runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lene Espersen (KF), 2004-04-15:
Jeg skal også gøre det kort.
Det er korrekt, som også Retsudvalgets formand, fru Anne Baastrup, har gjort opmærksom på, at det er et ret teknisk forslag.
Ud over at der gennemføres et EF-direktiv, er der tale om større forenklinger, og derfor er vi naturligvis fuldt ud indstillet på at medvirke til en teknisk gennemgang, hvor vi sammen forsøger at gennemgå lovforslaget og omfanget af de enkelte paragraffer, så det ikke bliver på det rent tekniske spørgsmåls- og svarplan, lovforslaget strander.
Vi har alle interesse i, at lovforslaget bliver vedtaget inden sommerferien, men naturligvis skal Retsudvalget også have rimelige arbejdsbetingelser med mulighed for at få færdigbehandlet lovforslaget således, at alle føler, det er blevet gjort på en god og grundig måde.
Det er korrekt, at lovforslaget har mange forskellige elementer i sig.
Men det, som også diskussionen i dag har koncentreret sig om, er mulighederne for fortsat at foretage uanmodede telefoniske henvendelser, og det er fuldstændig rigtigt, som mange ordførere har været inde på, at der er meget, der taler for både det ene og det andet synspunkt.
På den ene side kan man sige: Hvorfor i alverden skal folk den ene gang efter den anden, når de sidder derhjemme i deres privatsfære, forstyrres af folk, der ønsker at sælge et produkt? På den anden side må man også sige, at der er andre samfundsmæssige hensyn, der gør, at det kan være i alles interesse, at der er mulighed for, at helt specifikke grupper fortsat har en mulighed for at rette en uanmodet telefonisk henvendelse.
Debatten i dag har særlig kredset om salg af forsikringer og salg af avisabonnementer, og det er klart, at under forberedelsen af lovforslaget forsøgte vi at foretage en balanceret tilgang til, hvor snittet skal ligge.
Det var lidt i den retning, fru Elisabeth Arnold efterlyste, og vi fandt altså frem til det, vi synes er den rigtige balance.
På den ene side mener vi ikke, at store grupper af erhvervsvirksomheder og andre skal have mulighed for at rette henvendelser og forstyrre folk i det uendelige, men på den anden side må vi erkende, at nogle gange er der altså samfundsmæssige hensyn, der taler for det, f.eks. at befolkningen er oplyst, og at folk bliver animeret til f.eks. at læse aviser og bøger.
Det kan tale for, at der stadig skal være undtagelser fra hovedreglen om forbud mod uanmodede telefoniske henvendelser.
Det er klart, at jeg selv synes, at balancen er ramt rigtigt, for ellers ville lovforslaget jo ikke være udformet, som det er.
Men vi medvirker selvfølgelig gerne til udvalgsbehandlingen og besvarer spørgsmål desangående, så udvalgsmedlemmerne føler, at vi også samlet set har ramt den rigtige balance, når lovforslaget forhåbentlig vedtages inden sommerferien.
Vi er parat til at møde op i Retsudvalget og lave den tekniske gennemgang, så udvalget har nogle ordentlige arbejdsbetingelser for det videre arbejde.
Jann Sjursen (KD), 2004-04-15:
Kristendemokraterne er som udgangspunkt positive over for lovforslaget, der - som flere ordførere jo allerede har sagt - indeholder mange enkeltelementer og også er teknisk kompliceret på nogle punkter.
Jeg skal her sige, at noget af det, som vi synes, det i hvert fald er værd at se nærmere på under udvalgsarbejdet, er selvfølgelig på hvilke områder, forbrugerne kommer til at stå ringere end efter den gældende lovgivning.
Vi vil især være optaget af at se på de bestemmelser, som angår telefon- og dørsalg.
Generelt mener vi, at når der skal være fri bevægelse i EU-sammenhæng, og der også skal være mulighed for fjernsalg af finansielle tjenesteydelser, kan man i hvert fald ikke undslå sig for en regulering noget i stil med den, som regeringen har foreslået i lovforslaget, og slet ikke,
når der skal gennemføres et direktiv, som på nogle områder rent faktisk også vil medføre forbedringer for forbrugerne.
Vi går ind i udvalgsarbejdet med en positiv tilgang til lovforslaget.
Line Barfod (EL), 2004-04-15:
Da vores ordfører på området, fru Pernille Rosenkrantz-Theil, ikke kan være til stede, skal jeg fremføre følgende: Enhedslisten kan ikke støtte forslaget, således som det foreligger. Det er på flere måder for slapt, f.eks. på de punkter, som Forbrugerrådet, Forbrugerombudsmanden og Advokatrådet har været inde på.
Vi mener, der bør være et generelt forbud uden undtagelser mod dørsalg og salg via telefoniske kontakter.
Dog vil vi gerne diskutere en undtagelse for f.eks. dagblade, men under ingen omstændigheder for forsikringsselskaber.
Vi mener ikke, forbrugerne skal kunne bindes af aftaler i mere end 3 eller allerhøjst 6 måneder, og vi mener, der skal være offentligretlige sanktioner, når en erhvervsdrivende ikke betaler penge tilbage, som de er forpligtede til.
Det skal ikke bare være op til forbrugerne at få inddrevet det skyldige beløb, fordi det for den enkelte kan være uforholdsmæssig svært og dyrt, hvis der er tale om inddrivelse af mindre beløb, og den erhvervsdrivende derfor ofte kan undgå at betale tilbage. Der er også svækkelser i forhold til gældende lov i lovforslaget.
Aftaler er ikke længere automatisk ikkebindende for forbrugeren, hvis der ikke er gjort opmærksom på forbrugerens mulighed for at fortryde aftalen, og bestemmelserne om fortrydelsesret gælder ikke, hvis man selv har rettet henvendelse til den erhvervsdrivende.
Vi er enige med Advokatrådet og Forbrugerombudsmanden i, at denne svækkelse ikke er fornuftig, da der kan være stor usikkerhed om, hvorvidt den vare, der er købt, svarer til det, kunden oprindelig har henvendt sig om.
Selv om der er enkelte forbedringer i lovforslaget, vil vi ikke stemme for det, sådan som det foreligger.
Elisabeth Arnold (RV), 2004-04-15:
Også Det Radikale Venstre støtter principielt dette forslag
om ændring af lov om forbrugeraftaler og forsikringsaftaler og beskatning af pensionsordninger
Der er tale om en modernisering og en forenkling af den gældende forbrugeraftalelov, samtidig med at et EF-direktiv om fjernsalg af finansielle tjenesteydelser gennemføres.
De vigtigste elementer er, at der indføres pligt til at give forbrugerne en række oplysninger, at det præciseres, at der er en fortrydelsesret for forbrugeren, og at fristerne for denne ret ligeledes præciseres.
Der indføres nogle undtagelser fra fortrydelsesretten og nogle regler om erstatning til udbyderen, hvis fortrydelsesretten har medført tab for udbyderen, og endelig begrænses udbyders mulighed for at rette uanmodet henvendelse til forbrugeren.
Med hensyn til det sidste punkt, som bl.a. handler om den type salg, vi kender fra dørsalgsloven osv., altså hvad man kan henvende sig uanmodet om til forbrugere på deres private bopæl, enten telefonisk eller personligt, er vi ikke sikre på, at man har fundet det rigtige snit.
Men vi er ligesom flere andre ordførere meget interesserede i at finde en fælles løsning, for både henvendelser om forsikringsordninger og henvendelser om aviser kan jo være fornuftige nok, når det gælder om at komme i kontakt med grupper af forbrugere, som måske er svagt stillet på dette område.
Vi er meget interesserede i at få gennemdiskuteret præcis dette område, nemlig begrænsning af udbyders mulighed for at rette uanmodet henvendelse, meget grundigt.
Men bortset fra det kan vi ikke se andet, end at der er tale om fremskridt for forbrugerbeskyttelsen, og derfor støtter vi forslaget.
Anne Baastrup (SF), 2004-04-15:
Som fru Birthe Rønn Hornbech meget rigtigt sagde, er det ikke et lettilgængeligt lovforslag, men omvendt: Når man får studeret det nøjere, er der jo en meget god stringent linje i det.
I SF synes vi, det er en god forenkling af forbrugeraftaleloven, og vi mener også, at opdelingen af de forskellige elementer i EF-direktivet og henholdsvis forbrugeraftaleloven og forsikringsaftaleloven er hensigtsmæssig.
I forlængelse af hr. Frode Sørensen synes jeg sådan set, det er meget godt, at de unge bliver ringet op om en avis, for noget af det, der er vigtigt, at vi fastholder, er, at aviser er et fast element i et hjem.
Jeg vil foreslå, at vi simpelt hen tager en systematisk snak i Retsudvalget om fordele og ulemper ved de enkelte elementer, når man bliver ringet op fredag klokken halv syv, mens man sidder ved middagsbordet, for jeg tror i og for sig, at vi sagtens kan finde en fællesnævner for, hvor langt vi vil gå med ændringer, når det gælder om at slippe for en uanmodet henvendelse.
Lovforslaget skal vedtages i denne samling, fordi EU-direktivet skal være gennemført senest den 9. oktober 2004.
Vi kan altså ikke nå det, hvis det er sådan, at vi kommer på den anden side af sommeren, så derfor har vi også her frygtelig travlt.
Der bliver megen mundtlighed, megen snak udvalgsmedlemmerne igennem, i den tekniske gennemgang af lovforslaget, hvis vi skal kunne nå at få det igennem.
Efter den almindelige skriftlige procedure tager det jo tid at få besvaret spørgsmålene, ligesom det tager tid for os at forholde os til svarene og få genspurgt, og så er maj måned gået.
Jeg kan godt forestille mig, at formanden for Folketinget vil synes, det er ganske uhensigtsmæssigt, hvis Retsudvalget og justitsministeren er skyld i, at vi ikke bliver færdige og skal forlænge mødeperioden i Folketinget, men det er altså et kæmpe projekt, hvis vi skal have gennemført lovforslaget inden den 5. juni.
Jeg tvivler på, at det kan lade sig gøre, men vi må jo arbejde så hurtigt, vi overhovedet kan, og derfor bebuder jeg endnu en gang over for justitsministeren, at der bliver stillet nogle krav til ministeren og embedsmændene.
Men principielt støtter vi lovforslaget.
Per Dalgaard (DF), 2004-04-15:
L 220 gennemfører en række forenklinger og moderniseringer af den gældende forbrugeraftalelov, og ved forslagets gennemførelse retter Danmark også ind over for et EF-direktiv om fjernsalg af finansielle ydelser, som skal være gennemført senest den 9. oktober 2004.
Her kan vi igen konstatere, at Danmark igen, igen, igen optræder som klassens absolut bedste EU-duks, for
gad vide hvor mange andre EU-lande, der vil få gennemført det direktiv til tiden?
Nå, det er en anden snak.
Dansk Folkeparti finder de ændringer i forbrugeraftaleloven, der her lægges op til, meget relevante.
De baserer sig på Justitsministeriets betænkning nr. 1440/2004, hvoraf det fremgår, at ved fjernsalg skal sælgeren oplyse forbrugeren om en hel række forhold.
Der skal gives et ganske omfattende sæt informationer til forbrugeren, før alle salgsargumenterne kan fremføres, og disse informationer om salgsfirmaets data fylder i lovforslagets bilag 3 en hel side.
Det er sikkert ganske relevante informationer, men de er meget omfattende.
Begrebet fjernsalg er et andet ord for salg via telefon, e-mail, fax osv., hvor sælger og køber ikke er i fysisk kontakt med hinanden.
Det defineres også, at fjernsalgsaftaler først træder i kraft, når forbrugeren har modtaget alle aftalevilkår på papir eller et andet varigt medie.
Dette gælder dog ikke, hvis forbrugeren selv har henvendt sig elektronisk til en sælger.
Det er fornuftigt, at det bliver slået fast, at en forbruger ikke er forpligtet til at reagere på uanmodet fremsendelse af varer eller andre henvendelser, og at en manglende reaktion fra forbrugerens side på ingen måde kan tolkes som en accept.
Ligeledes er forbrugeren ikke forpligtet til at sende en uanmodet vare retur, men kan beholde den vederlagsfrit.
Der gennemføres også et generelt forbud mod personlig eller telefonisk henvendelse til en forbruger, dog med specificerede undtagelser.
Undtagelserne gælder ved salg af bøger, aviser og lign., forsikringer og visse redningstjenester, og disse undtagelser finder Dansk Folkeparti meget velbegrundede.
Det fremføres af et flertal i udvalget, at aviser og bøger er medvirkende til en forbedring af det almindelige informationsniveau, og jeg kunne måske tilføje den generelle dannelse.
Jeg finder også, at abonnement på en redningstjeneste er en relevant forsikring for mange mennesker. Jeg kunne dog godt tænke mig at få at vide af justitsministeren, om det kommende forbud mod uanmodede elektroniske henvendelser også gælder de spaminformationer, man får sin pc fyldt med, når man f.eks. bruger en søgemaskine ude fra nettet.
Er det også noget, der vil blive forbudt i medfør af lovforslaget, og hvordan agter man i givet fald at beskytte forbrugeren mod noget sådant?
Dansk Folkeparti finder, at lovforslaget er en forbedring i forhold til gældende lov, og at det samtidig vil være til stor fordel for forbrugerne.
Vi kan støtte forslaget.
Elisabeth Arnold (RV), 2004-04-15:
Jeg vil godt tage hr. Per Dalgaard på ordet og så prøve at bore videre i det under udvalgsarbejdet.
Jeg kan forstå på hr. Per Dalgaard, at han har forståelse for, at der kan ligge et særligt problem for udenlandske kvinder, som kan miste deres opholdstilladelse, hvis manden bliver fjernet fra hjemmet på grundlag af denne lov, som hr. Per Dalgaard jo støtter.
Per Dalgaard (DF), 2004-04-15:
Det er korrekt, at de krisecentre, der findes, måske specielt omkring de større byer, er overbefolket af udenlandske kvinder.
Det har jeg med vilje ikke villet nævne, for så var jeg klar over, at så ville fru Elisabeth Arnold straks kaste sig over mig og sige, at nu har Dansk Folkeparti igen noget imod udlændingene.
Men kendsgerningen er netop, som fru Elisabeth Arnold siger, at krisecentrene for kvinder er overbefolkede med udenlandske kvinder.
Det er en sørgelig kendsgerning. Hvordan det så forholder sig med hensyn til opholdstilladelse for sådan en kvinde, som ikke måtte have det, kan jeg ikke svare på nu.
Helge Adam Møller (KF), 2004-04-15:
Det er ikke altid, man er lige glad for at komme som den fjerde i rækken af ordførere, men i dag er det meget tilfredsstillende, for de tre øvrige ordførere har jo gennemgået alle væsentlige detaljer i lovforslaget, så dem vil jeg springe over og i og for sig kun sige nogle enkelte ord om en af de ting, der har givet anledning til lidt debat, både i udvalget og i dele af offentligheden i hvert fald.
Det er spørgsmålet om telefonsalg.
Lad mig starte med at sige, at jeg og den konservative gruppe er enige i, at der lægges op til, at der fortsat skal være mulighed til at rette henvendelse til almindelige private mennesker via telefonen, enten på arbejdspladsen eller i hjemmet, når det er nogle enkelte, bestemte former for salg, det drejer sig om, nemlig bestilling af bøger og tegning af abonnement på aviser og tidsskrifter, tegning af forsikringer som f.eks. indboforsikring og husstandsforsikring og visse redningstjenesteabonnementer, som det hedder - bl.a. et Falckabonnement, sagt uden at reklamere.
Den mulighed bevares, og det synes vi er rigtigt, også ud fra de argumenter, som et stort flertal har fremført i betænkningen.
Samtidig vil jeg godt understrege, at det jo ikke er noget, der behøver at bestå til evig tid.
Det kræver selvdisciplin hos sælgeren eller de erhvervsdrivende, som vil benytte sig af telefonsalg.
De skal i fremtiden være meget omhyggelige med at overholde den nye og ganske omfattende oplysningspligt, som de har fået.
Men det går vi også ud fra at de gør, og såfremt de gør det, synes vi, det er rigtigt at bevare disse undtagelser, også ihukommende at der er mulighed for, at de danskere, der ikke ønsker at blive - i gåseøjne - generet pr. telefon, kan tilmelde sig den såkaldte Robinsonliste.
Det gør man via CPR-registeret, og jeg vil allerede nu anmelde til justitsministeren, at jeg via udvalget vil stille et spørgsmål om, hvordan det skal gøres helt konkret, så vi kan få en lille forbrugervejledning: Skal man skrive eller ringe for at komme på Robinsonlisten?
Det ville i øvrigt have været meget rart, hvis det havde stået i bemærkningerne til lovforslaget, men det søger vi at indhente. Men alt i alt et godt lovforslag, som vi støtter.
Per Dalgaard (DF), 2004-04-15:
Det har gennem længere tid mellem forskellige partier i Folketinget både på formelt og lidt uformelt plan været drøftet, hvorvidt der var mulighed for at fjerne de voldelige ægtemænd eller samboende, i stedet for, som det oftest sker i dag, at det er den, der bliver slået, som må flygte på et center.
Vi synes, det er fint, at der nu er kommet et forslag om, at det faktisk er den voldelige person, der må forlade det fælles hjem.
Det, der nu lægges op til fra regeringens side, er derfor helt på linje med, hvad Dansk Folkeparti ønsker.
Vi har tidligere hørt om den østrigske model, hvor netop den voldelige mand fjernes til gavn for den forurettede hustru og børnene i familierne.
Nu kommer regeringen så med et forslag, der også i Danmark lægger op til, at det ikke er den voldsramte, der må forlade hjemmet, men den voldsudøvende person.
Det finder Dansk Folkeparti er et yderst relevant og godt initiativ.
Både hustruen/samleveren og børnene kan ved den model få tid til at gennemtænke situationen og sammen med den hjælp, der også følger af loven, forhåbentlig få mere tid til at få styr på deres liv og gennemtænke situationen.
I op til 4 uger ad gangen kan manden formenes adgang til hjemmet, og yderligere kan tilhold udstedes, dvs. et forbud mod at henvende sig til den forurettede person ved enhver kontakt, brev, e-mail, telefon osv. Ligeledes kan forbuddet udvides til også at omfatte specificerede geografiske områder, f.eks. i nærheden af hjemmet eller i nærheden af kvindens arbejdsplads eller der, hvor vedkommende eventuelt måtte studere.
Vi kan også støtte, at bortvisning kan ske, selv om der ikke sker en anmeldelse fra den forurettedes side.
Her lyder argumentet, at i en presset situation kan den forulempede være følelsesmæssigt ude af balance, og der kan endog være tale om uudtalte repressalier fra den voldelige persons side.
De yderligere nødvendige hensyn, som en sådan lovgivning nødvendigvis må tage til ejerforhold osv., er der også taget højde for i forslaget.
Så alt i alt er det et godt forslag, som Dansk Folkeparti kan støtte.
Lene Espersen (KF), 2004-04-15:
Af gode grunde sidder jeg jo ikke i Finansudvalget i dag, men jeg kan sige til hr. Per Dalgaard, at min reference til fru Lissa Mathiasen gik sådan set mere på de møder, der var i den gamle forligskreds, og de diskussioner, der har været om, hvordan man skulle løse problemerne.
Men det blev misforstået, og derfor begyndte man at diskutere Finansudvalget, og det ligger jo uden for mit område at sige, hvad der bliver sagt på de møder.
Jeg kan selvfølgelig konstatere, hvem der støtter aktstykkerne - det er én ting - men hr. Per Dalgaard har fuldstændig ret i, at når det kommer til stykket, er det jo et spørgsmål om, hvem der vil være med til også at bære den sure del.
Alle vil gerne bruge penge.
Der er jo mange partier, der godt kan stemme for finansloven ved tredjebehandlingen, men lystigt går ud og kritiserer alle de ting, der har fået finansloven til at hænge sammen.
Sådan er verden, og derfor er det nemmere at være i opposition end i regering.
lang tid at tærske langhalm på i dag, for sådan har politik altid været.
Per Dalgaard (DF), 2004-04-15:
Finansudvalgets arbejde med at sige ja til aktstykker er jo en proces, som foregår lang
tid efter, at man har haft den politiske diskussion om, hvor man skal finde pengene, og hvordan de forskellige opgaver
Det har ikke en pind at gøre med, at man i Finansudvalget får et aktstykke, som stort set alle stemmer for, fordi man kan se, det er en nødvendighed, at pengene skal bruges, og at samfundet skal køre videre, så jeg mener, det simpelt hen bare er et forsøg på at dække over egne fejl og dårligdomme, når man drager Finansudvalgets arbejde ind i diskussionen her i dag.
Lene Espersen (KF), 2004-04-15:
Nu hørte jeg ikke fru Birthe Rønn Hornbech sige det så bastant, som fru Anne Baastrup siger det, men jeg må da sige, at den til enhver tid siddende minister og de partier, der er i Folketinget, jo kan have deres egne bud på, hvordan man bedst løser kriminalitetsproblemet.
Vi har ment, det bl.a. var væsentligt - det var hr. Jann Sjursen også inde på - at få hævet strafferammerne og få sendt nogle klare signaler til de mennesker, der begår kriminalitet, også for at vise respekt for de mennesker, der er ofre for kriminalitet.
Men det kan naturligvis ikke stå alene, og derfor har vi lagt megen vægt på bl.a. handlingsplaner for at forebygge ungdomskriminalitet. I forbindelse med den handlingsplan mod vold mod kvinder, som vi lavede i samarbejde med Socialministeriet, gik vi meget op i at tage andre initiativer, som er mere bløde, men retter sig mod det mere kriminalpræventive og sikrer beskyttelse og tryghed for de personer, som oplever overgreb.
Jeg synes ikke, man kan sige, at der kun er én firkantet løsning.
Enten er der den ene eller den anden årsag, og jeg tror sådan set, sandheden ligger et eller andet sted midt imellem.
Der er flere forskellige ting, der påvirker kriminalitetsudviklingen.
Vi lever i dag i et åbent samfund med åbne grænser osv., så det er nemmere for udefrakommende at begå kriminalitet, men man kan sige, at med den europæiske arrestordre har vi fået mulighed for at komme efter folk på en mere effektiv måde.
Der er efter min mening ikke noget entydigt svar på, hvorfor kriminaliteten udvikler sig, sådan som den gør, men det kan vi da sagtens tage en debat om.
Anne Baastrup (SF), 2004-04-15:
Så vil jeg godt spørge, om de tal, som fru Elisabeth Arnold kom med, slet ikke gør indtryk på ministeren: 4.000 flere
straffelovovertrædelser og en resocialisering, der er brudt
sammen mange steder i kriminalforsorgen.
Hvad får vi ud af det?
Mere kriminalitet, flere ofre.
Jeg synes, vi skulle tage en snak på et senere tidspunkt i år for at finde ud af: Hvem er det egentlig, der har ret?
Er det fru Birthe Rønn Hornbech, der siger, at politiet bare er blevet bedre?
Eller er det sådan, som hr. Per Dalgaard sagde, at det er umuligt for regeringen at få kriminaliteten bragt ned?
Regeringens valgoplæg var hult og indholdsløst og kan ikke gennemføres med den politik, regeringen lægger op til.
Er ministeren ikke enig?
Lene Espersen (KF), 2004-04-15:
Men selv om vi ikke er opstillet det samme sted, vil jeg til enhver tid under en valgkamp meget gerne mødes med fru Anne Baastrup eller med andre repræsentanter for SF og diskutere den kriminalforsorgspolitik, regeringen står for, og den retspolitik, vi står for på det partimæssige område.
Det vil jeg til hver en tid gerne diskutere.
Jeg er glad for de ting, som den nuværende regering har gennemført, og jeg synes, at de ting, der er blevet politisk besluttet i forbindelse med flerårsaftalen for kriminalforsorgen, er noget, som jeg med meget, meget oprejst pande og rank ryg kan sige er noget, jeg er stolt af.
Jeg synes, det er en rigtig god aftale, der er indgået, og jeg er overbevist om, at kriminalforsorgen kommer til at gå en bedre fremtid i møde med de initiativer, der er taget, både lovgivningsmæssigt og i forbindelse med flerårsaftalen.
Anne Baastrup (SF), 2004-04-15:
Jeg er da glad for, at regeringen er tilfreds med den narkobehandling, vi fik gennemført via satspuljemidlerne, men jeg synes, at for historieskrivningens skyld skal det altså også nævnes, at det var op ad bakke at få regeringens repræsentant i de forhandlinger til at forstå, hvor vigtigt det var.
Jeg skulle gentage mit krav flere gange, og jeg fik det ikke gennemført fuldt ud, så derfor er det også et mål for os, næste gang vi har satspuljemiddelforhandlingerne, at vi skal have den samme garanti uden for som i fængslerne.
Men jeg er glad for, at regeringen nu har taget det initiativ til sig. Jeg havde i og for sig tænkt mig at spørge ministeren, hvordan ministeren selv synes, det går med kriminalforsorgen, men jeg vil indrømme, at med de meget, meget lange svar og den knap så venlige måde at reagere på fra ministerens side må jeg spørge: Er den måde, ministeren har afsluttet denne forespørgselsdebat på, egentlig ikke i virkeligheden ensbetydende med, at ministeren kan se, at det, regeringspartierne gik til valg på - mindre kriminalitet, længere straffe - har givet mere kriminalitet og overfyldte institutioner i kriminalforsorgen?
Er ministeren ikke enig i det?