Keld Albrechtsen (EL), 2004-03-25:
Jeg synes, det var ærgerligt, at der var så relativt få af Folketingets medlemmer, der deltog i verdenshandelstopmødet i Cancún i Mexico i september.
For hvis man havde deltaget der, ville man vide, at det gigantiske fupnummer, som nu iscenesættes af USA og EU med henblik på at få ulandene til at tro, at vi er ved at afvikle vores landbrugsstøtte, hopper regeringerne i Mexico, i Brasilien, i Indien, i Afrika altså ikke på.
Det er altså ikke længere sådan her i verden, at hvad vi kommer og dikterer fra Europa og USA, vil ulandene bare tage til efterretning og lydigt og underdanigt bøje sig for.
Derfor afsluttede den mexicanske formand for handelsforhandlingerne i september konferencen med en meddelelse om, at så kunne vi godt rejse hjem, farvel og tak.
Ja, det bizarre er, at ministeren så ydermere har udformet det sådan, at antallet af EU-støttemodtagere i Danmark i de kommende år ligefrem vil vokse, vist endda ud i det absurde, hvor man ligefrem vil kunne få støtte til hobbyvirksomhed som f.eks. hesteavl på markerne.
I hvert fald skrev formanden for Landbrugsraadet, Peter Gæmelke, i Landbrugsavisen den 19. marts 2004:
Det er samtidig vigtigt at huske, at totalt set mister vi ikke penge ved reformen, i hvert fald ikke støttekroner.
Det er landbrugets formand, der siger det rent ud, som det er.
Støtten kører bare videre, men man kalder det noget andet.
Det var derfor, Enhedslisten ikke ville give mandat, og det er derfor, Enhedslisten ikke støtter den EU-landbrugspolitik, som føres i øjeblikket.
Så vil jeg også berøre spørgsmålet om artikel 69, for jeg forstår simpelt hen ikke - og det vil jeg godt spørge ministeren om - hvorfor ministeren ikke vil vise imødekommenhed over for en opposition i Folketinget, der siger til ministeren: Ministeren kan få hele Folketingets opbakning, hvis ministeren vil kæmpe som en løve for at få ændret den artikel 69 - hvis vi antager, at ministerens fortolkning er korrekt - således at den kan bruges fornuftigt, i stedet for bare at kapitulere og sige: Nå ja, men der er ingen lande i EU, der synes, det er fornuftigt.
Men er EU indrettet sådan, at hvis samtlige lande mener, at det, man har lavet, er noget kludder, så må man konstatere, at det bare ikke kan laves om?
Hvis det er tilfældet, så vil jeg sige, at så er EU overordentlig demokratisk!
Alle er utilfredse, der er ingen, der vil bruge det, der er ingen, der mener, det er godt, alligevel meddeler ministeren Folketinget, at det ikke kan laves om.
Det kan simpelt hen ikke være rigtigt.
Hvis det er rigtigt, så er selv mine værste forestillinger om EU's indretning langt overgået af virkeligheden.
Men det kan jo heller ikke være rigtigt.
Derfor må ministeren da tage ned og samle sine kolleger, også den britiske kollega, som var den, der foreslog det her - ministeren har oplyst, at det var den britisk kollega, der foreslog ordningen, og som nu mener, at den er så dårlig, at man ikke vil bruge den i Storbritannien.
Jamen det kan da ikke være konklusionen på den debat.
Så må det laves om, for ministeren er vel enig med mig i, at vi står og skal lave et stort vandmiljøplanprojekt, som vi har brug for at kunne putte disse penge i; ellers kan vi jo ikke løse vandmiljøproblemerne, vi skal jo finansiere det.
Der skal vi have disse penge ind.
Vi skal kunne bruge dem til naturpleje, til f.eks. at skabe natur.
Med en hensigtsmæssig fortolkning af bestemmelserne tror jeg såmænd nok, at vi ville slippe af sted med det, vi kan da bare gå i gang og så se, om Kommissionen virkelig vil komme og kræve pengene tilbage. Men der savnes initiativ og mod og handlekraft fra regeringen i denne her sag og ikke passivitet.
Jeg vil i hvert fald spørge ministeren i den her debat, om ikke vi kunne få lidt mere drøn på.