Margrethe Vestager (RV), 2004-11-19:
Vi synes selvfølgelig også, at det er helt centralt i forhold til dansk skolepolitik og i forhold til børnenes undervisning, at man har mulighed for valg af frie skoler, primært for at sørge for, at der er en lokal skole, som vi ser udviklingen i øjeblikket, men jo også fordi man kan have en holdningsmæssig, en ideologisk, en pædagogisk tilgang, der gør, at det er naturligt at vælge en anden skole.
Vi har haft meget store problemer med at vurdere effekterne af det lovforslag, som vi behandler i dag.
Det er sørgeligt kortfattede bemærkninger, der gives til lovforslaget, og derfor er det næsten ikke muligt at vurdere, om lovforslaget har meget vidtrækkende konsekvenser, eller om forslaget i virkeligheden bare er en genudgivelse af Venstres ideologi, nu som en omkostning for Folketinget og på Folketingets papir.
Der kan anlægges forskellige vinkler på forslaget, nemlig den grundlæggende og helt principielle, at et friere valg bidrager til, at skolen i stadig højere grad bliver oplevet som et forbrugsgode eller en serviceydelse, eller at det er en fælles opgave, som man har hver sin del af ansvaret for, og som kun kan realiseres i et samarbejde mellem skole, børn og forældre.
Det er det, man kunne stille op, som jo også Venstres ordfører gør det, som det principielle i forskellen mellem en konkurrencedreven forbedring og en demokratisk dreven forbedring.
Vi er tilhængere af det sidste og synes, det er problematisk, at man fra Venstres side tror, at det er konkurrencen, der er det ypperste til at sikre, at skolerne udvikler sig.
Den anden vinkel, man kunne lægge på det, er, at det er et indgreb i det kommunale selvstyre.
Kommunen fastholder efter forslaget sin ret til at dimensionere, strukturere og bestemme antallet af pladser, men det er ikke klart, om kommunen kan fastholde at have en marginal, ledig kapacitet, der flytter til skoledistriktet i løbet af skoleåret, eller om klasserne skal fyldes op, hvis der er børn uden for distriktet eller uden for kommunen, der ønsker sig ind på den konkrete skole.
Der er også det paradoksale i høringssvarene og lovforslaget, at høringssvarene ligesom bygger på, at det her bliver til noget.
Forudsætningen for, at det her bliver til noget, er, at der er stor ledig kapacitet i kommunerne.
Som jeg kender kommunerne, er de meget omhyggelige med ikke at bruge flere ressourcer end højst nødvendigt med hensyn til at få deres skolestruktur til at fungere hensigtsmæssigt.
Derfor må man kunne antage, at det ikke bliver til særlig meget.
Samtidig hører vi retorisk og i forhold til høringssvarene, at man forventer, at det faktisk medfører en stor forskel.
Den tredje vinkel, man kan lægge på det, er, at det er et indgreb i skolelederens kompetence.
Skolelederen har efter forslaget ikke længere mulighed for at afvise en elev af pædagogiske grunde.
En fjerde vinkel kan være, hvem det er, der vil benytte sig af det frie skolevalg, og hvem der har muligheden for det ud fra de begrænsninger, der bliver lagt på i forhold til, hvilke skoler der har modtageklasser, sprogundervisning, eller hvad det nu ellers kan være.
I Det Radikale Venstre kan vi ikke støtte, at skolen bruges som et ideologisk symbol for borgerens forbrugsmuligheder, for så vidt angår offentlig service, men vi kan støtte, at man udvikler den praksis, som man har for indeværende, hvor man af praktiske og pædagogiske årsager kan flytte børn, og hvor man kan diskutere, hvordan det mest hensigtsmæssigt løses med børnenes skolegang.
Vi har en stor skepsis til lovforslaget, og vi finder det problematisk, at der bliver fremlagt lovforslag med så sporadiske fakta om forslagets virkninger.
Sidst, men ikke mindst, vil vi bemærke os De Samvirkende Invalideorganisationers høringssvar.
Det er virkelig sørgeligt, at det er kommet dertil, at det friere valg også over kommunegrænser kan træde i stedet for, at de lokale skoler ikke er fysisk tilgængelige for handicappede børn.
Det er selvfølgelig en lille gruppe, men det ville være klædeligt, hvis man fokuserede på, at det faktisk blev muligt for helt almindelige normalt begavede børn med et handicap at gå i den lokale skole.
Det kan de ikke i dag, fordi den ikke er fysisk tilgængelig, og der er det virkelig sørgeligt, at der skal et forslag som det her til at sørge for, at de kan gå bare i en skole nær ved deres egen bopæl.