Jytte Andersen (S), 2005-10-13:
Den Særlige Pensionsopsparing blev gennemført af den tidligere SR-regering.
Baggrunden var bl.a., at vi allerede dengang igangsatte en proces, som skulle sikre, at alle kommende pensionister fik en rimelig levefod, også alle de ældre, som ikke havde gode arbejdsmarkedspensioner eller skattebegunstigede kapitalpensioner.
Den Særlige Pensionsopsparing skulle sikre en højere grad af lighed og solidaritet blandt de ældre.
Ligheden bestod i, at alle skulle opkræves et ensartet procentbidrag af deres indkomst, og solidariteten kom til udtryk ved den samme udbetaling, hvilket betød, at den lavtlønnede fik betydelig mere end indbetalt i modsætning til den højtlønnede – altså en omfordeling til fordel for de dårligst stillede, et stykke lighedspolitik i praksis.
Det fik regeringen med Dansk Folkeparti stoppet ved det første attak i form af klassisk borgerlig politik med større ulighed i alderdommen som resultat, bakket op og stemt igennem sammen med Dansk Folkeparti stik imod alle verbale udsagn fra den kant.
I sidste folketingssamling behandlede vi så regeringens og Dansk Folkepartis næste angreb.
Jeg vil gerne citere Venstres daværende ordfører, Flemming Oppfeldt:
I dag var solen lige fremme og skinne på os, og sådan var det også, første gang forårspakken blev præsenteret.
Vi skal i dag lægge de frø i dansk økonomi og tilføre den varme, der skal til, for at forår kan blive til sommer.
Og for at forår kan blive til vækst og beskæftigelse, skal vi ved vore love sørge for at tilføre dansk økonomi en masse grokraft.
I øvrigt argumenterede Venstremanden Flemming Oppfeldt videre i hele den debat, vi havde, som om forslaget ville bringe 22.000 flere i beskæftigelse.
Ikke med et eneste ord kom hverken Venstrepolitikeren Flemming Oppfeldt eller den konservative Lars Barfoed ind på vor generations ansvar over for vore børns og børnebørns fremtid i en situation, hvor gruppen af ældre i vores samfund vokser voldsomt, og hvor det kan blive meget svært at sikre en tryg alderdom alene med skattefinansierede ordninger.
Fjernelse af solidaritets- eller omfordelingsprincippet var forkert, men at suspendere indbetalingerne til SP-ordningen med den argumentation, at det bidrog væsentligt til at skabe flere job, er direkte dumt.
Skattelettelser er så absolut den dyreste måde at skabe job på.
Ifølge Finansministeriet vil 1 mia. kr. i skattelettelser betyde 200 job, hvorimod 1 mia. kr. i investering i velfærd, ældreomsorg, børnehaver, skoler osv. vil betyde 1.700 job.
I forslaget her taler vi om 4 mia. kr. pr. år.
Tænk, hvor mange hænder der kunne komme til at passe syge og ældre, hvis vi gjorde det på en anden facon.
Man kunne jo passende spørge: Hvor mange job er der blevet skabt, siden Venstrepolitikeren Flemming Oppfeldt lovede vækst og beskæftigelse som en konsekvens af denne suspendering?
Nu vil regeringen så forlænge suspenderingen af indbetalingen.
Med dette forslag går regeringen endnu en gang i flyverskjul, det vil vi ikke medvirke til.
Det, vi har brug for, er reformer, som tager højde for forandringer i befolkningssammensætningen – de store generationsforskydninger.
Det tog vi højde for i vores skatteudspil og i vores velfærdsudspil på efterlønsområdet.
Ansvaret for velfærd og lighed for fremtidens ældre hviler på os, og på denne her baggrund tror jeg ikke, at jeg behøver at tilføje, at vi altså ikke synes, at det er et godt forslag.