runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2002-05-16:
Det var sådan set en unødvendig oplysning, for det var vi egentlig godt klar over at man ikke ønskede at få. Men man kan vel ikke være så overrasket over, at debatten kom.
Jeg mener, der har været 80 deputationer i Arbejdsmarkedsudvalget, og der har været arbejdsnedlæggelser over hele landet i dag, så det er jo ikke så overraskende, at vi også herinde forsøger lige til det sidste at få stoppet regeringen og Dansk Folkeparti i at gennemføre det her vanvittige forslag.
Jeg skal lade være med at bruge ordet »indrømmer«, men så dog sige tilstår, at Det Konservative Folkeparti tilstår det her indgreb i overenskomsterne.
Det Konservative Folkeparti vil ikke være med til at give en ret til deltid, fordi der også skal tages et vist hensyn til arbejdsgiverne, siger man. Det har vi sådan set forstået, og reelt er problemet jo, at der i det her lovforslag kun er taget hensyn til arbejdsgiverne.
Men når man nu forsøger at dække sig ind under, at man vil gøre det for familierne og lønmodtagerne osv.,
hvorfor er man så ikke ærlig og siger, hvad det egentlig er, man vil, nemlig tilgodese arbejdsgiverne mest muligt.
Jan Petersen (S), 2002-05-16:
Hr. Lars Barfoeds argument for, at der skulle laves et lovforslag, som gælder hele arbejdsmarkedet og ikke kun skulle beskæftige sig med fraværet af deltidsadgang i 6 pct. af overenskomsterne - 4 pct. fremgår det af et høringssvar, men altså for en meget lille del af overenskomsterne - var, at det ville få mange praktiske konsekvenser.
Jeg vil gerne spørge hr. Lars Barfoed: Kunne vi ikke ordne den sag ganske enkelt?
Vi kunne jo bare lave et ændringsforslag, hvor vi skrev, at dette lovforslag kun gælder for områder og overenskomster, som ikke har en deltidsadgang.
Kunne vi ikke bare lave det ændringsforslag?
Det var da en meget praktisk og meget enkel løsning på sagen.
Den mildere udgave ville jo være blot at lave en opfordring til dem om det, men hvis hr. Lars Barfoed har brug for noget stærkere end det, kunne vi jo drøfte det mellem anden og tredje behandling. Nu hørte vi fra Dansk Folkeparti, at tillidsrepræsentanten ville man for så vidt ikke udelukke skulle have en ret til at være til stede, når der blev indgået disse aftaler.
Er hr. Lars Barfoed enig i det?
Lars Barfoed (KF), 2002-05-16:
Til fru Lissa Mathiasen, som siger, at ude i lufthavnen kunne man jo bare indrette sig med en deltidsordning dagen efter, at den pågældende er ansat: Det forudsætter igen, at den ansatte synes, at det er en god idé, og at den ansatte gerne vil på deltid.
Ellers kan man jo ikke sådan bare lige gøre det.
Sådan er det jo.
Til hr. Lars Kramer Mikkelsen, som refererer mig for at have sagt, at jeg ikke ønskede en lang debat: Det var nu en reaktion på, at hr. Bjarne Laustsen syntes, der blev brugt rigelig lang tid på det, hvorfor jeg bare stilfærdigt sagde, at det jo sådan set ikke var foranlediget af Det Konservative Folkeparti og Venstre, regeringspartierne, og for så vidt
heller ikke af Dansk Folkeparti, at debatten blev så lang
Så siger hr. Lars Kramer Mikkelsen også, at han sådan set har forstået, at vi ikke vil give en ret, altså underforstået, at det behøver jeg ikke blive ved med at stå her og sige.
Men når jeg bliver ved med at stå og sige det, er det, fordi jeg bliver ved med at få de samme spørgsmål, selv om jeg har svaret på dem én gang.
Der må hr. Lars Kramer Mikkelsen, som jeg forstår er lidt hurtigere i opfattelsen end andre, som spørger om de samme ting flere gange, undskylde mig, men jeg bliver nødt til at svare de ærede medlemmer, som stiller ensartede spørgsmål til mig hele tiden. Hr. Jan Petersen vil gerne have lavet en lovteknisk ændring, således at overenskomsten kun gælder for de områder, hvor der ikke er adgang til deltid.
Jeg kunne da være interesseret i at vide, om det var sådan, at hr. Jan Petersens parti, Socialdemokratiet, ville stemme for et lovforslag med et sådant indhold. Men hvis vi skal meget ned i substansen i det rent lovtekniske, har det her jo også konsekvenser på andre områder.
Som det er refereret i bemærkningerne, er der også en række overenskomstmæssige områder, hvor der ikke er fuld adgang til deltid.
Så det skulle gennemtænkes meget nøje, hvis det her skulle laves lovteknisk på anden måde, end det er gjort.
Ulrik Kragh (V), 2002-05-16:
Jeg vil gerne kvittere SF's ordfører for en afbalanceret tale, som på mange måder viser noget mere perspektiv i forhold til samarbejdsmuligheder, end vi har oplevet fra Socialdemokratiet.
Når hr. Ole Sohn siger, at det kun er de 6 pct., der er et problem, skal vi jo så lige være enige om, at de 54 pct. af arbejdsstyrken, som har hindringer og barrierer i forhold til frit individuelt at kunne aftale, skal man også have fundet ud af, hvad man vil gøre ved.
Så problemet er ikke isoleret til 6 pct.
Der kunne jeg godt tænke mig at høre, om hr. Ole Sohn havde en kommentar til, at den del også skulle være med. Så vil jeg også gerne høre, om hr. Ole Sohn som 10 år som formand af en SiD-afdeling vurderer, at de ændringer, uanset om de er store eller små, gør en forskel, altså ændringsforslagene med den delte bevisbyrde plus, at det er under ansættelse.
Flemming Oppfeldt (V), 2002-05-16:
Dermed bliver der ikke nogen individuelle rettigheder i det, som SF foreslår.
Det betyder også, at vi heller ikke får løst det grundlæggende problem, der hedder, at de, der f.eks. arbejder inden for industriens overenskomst, som har lyst til at arbejde på deltid, og som i dag kun kan gøre det i kraft af f.eks. nedslidning, som der står i overenskomsten, ikke kan gå på deltid, hvis de har nogle helt private grunde til at gøre det, nogle grunde, de ikke behøver at fortælle alle mulige andre om.
Ellers må SF bekræfte herfra, at det også gælder individuelle aftaler om deltid.
Ulrik Kragh (V), 2002-05-16:
Igen må vi kvittere for, at SF har større nuancer, end hvad vi har hørt tidligere i dag.
SF's ordfører siger, at man f.eks. på en bryggerilinje ikke kan have to, der deler et arbejde, fordi der er en produktionslinje, der skal køre.
Hvis der er to medarbejdere med en vis alder, som siger, de godt kunne tænke sig at trappe ned og dele et stykke arbejde, så kan det da lade sig gøre, og så kan man lave en god frivillig aftale.
Det kan ikke lade sig gøre i dag.
Selv om det er nærliggende at sige, det ikke kan lade sig gøre, er det jo, hvis man tænker kreativt, og hvis man vil række hånden frem og man vil samarbejde om det mellem arbejdsgiver og lønmodtager, muligt alle steder.
Lissa Mathiasen (S), 2002-05-16:
Jeg hørte hr. Lars Barfoed sige: Det er ikke i en normal situation, vi skal lave indgreb, det er kun i helt særlige situationer.
Jeg vil godt spørge, om man virkelig fra hr. Lars Barfoeds og De Konservatives side mener, at det, at 6 pct. af lønmodtagerne via deres overenskomst ikke kan komme på deltid, er en særlig situation.
Vi har hørt de kraftige reaktioner fra arbejdsmarkedets parter - det være sig arbejdsgivere, og det være sig lønmodtagere - og det er jo netop, fordi de mener, at når en så lille sag set i forhold til, hvad man i øvrigt kan forestille sig på arbejdsmarkedet, når det gælder den frie aftaleret, kan give anledning til indgreb,
hvad kan der så ikke ske yderligere?
Når hr. Lars Barfoed siger, at det skal være særlige situationer, betyder det så, at man hermed også erkender, at nu er det slut?
Ole Sohn (SF), 2002-05-16:
Det synes jeg faktisk man skal prøve.
Virkeligheden er jo desværre den, at forsøget ikke har været gjort til nu.
Men når man nu kan spore, at der i både regeringspartierne, regeringens støtteparti og oppositionen er et fælles ønske om at kunne løse problemet uden et lovindgreb, men opnå de samme resultater, går mit spørgsmål på: Vil Det Konservative Folkeparti være med til at tilkendegive over for ministeren, at man finder det fornuftigt, at parterne bliver indkaldt her i aften eller i hvert fald så hurtigt som muligt, for at vi inden onsdag, når vi skal afgive de sidste tillægsbetænkningsbidrag, måske kan løse problemet på anden vis?
Jeg vil gerne sige til hr. Flemming Oppfeldt, at jeg gjorde meget ud af at søge at finde en løsning, som kunne være dækkende for det samarbejdende folkestyre og være dækkende for det samarbejdende arbejdsmarked.
Det finder jeg faktisk i lige nøjagtig den her sag er yderst vigtigt, også af hensyn til eftertiden.
Et overenskomstindgreb ville selvfølgelig uvilkårligt betyde etårige overenskomster i fremtiden med den ustabilitet, det giver.
Det tror jeg hverken regeringen eller for den sags skyld jeg har nogen interesse i på sigt.
Derfor er det et ønske om at løse den konflikt, der er, via det aftalesystem, som vi kender, og som alle partierne har givet udtryk for at de respekterer.
Til hr. Ulrik Kragh vil jeg sige: Hovedproblemet er de 6 pct.
Det tror jeg vi er enige om.
Så kan der være forskellige varianter af forudsætninger for at kunne gøre brug af deltid i andre sammenhænge.
Det er netop det, man har løst aftalemæssigt i forhold til det, regeringen foreslår i lovteksten, hvor arbejdsgiveren kan sige nej.
Et bryggeri kan ikke køre en bryggerilinje med deltid, så skal der være nogle særlige forudsætninger. Men der er jo ikke nogen af de 54 pct., hvor der ikke kan findes løsninger.
Det skal netop ske i et samarbejde mellem arbejdsgiverne, som selvfølgelig har behov for arbejdskraften på fuldtid.
Man kan ikke som lønmodtager bare komme og sige, at nu vil jeg gå ned på deltid, uden at arbejdsgiveren kan få fyldt den resterende del af arbejdstiden op.
Det er jo netop af hensyn til at sikre virksomhedernes drift, at der er de begrænsninger.
Spørgsmålet om den delte bevisbyrde: Jo, der er naturligvis en forskel på, om man går fra ligefrem til delt bevisbyrde og omvendt bevisbyrde.
Der er en forskel i de tre varianter.
Pointen er bare, at den givetvis aldrig vil komme i brug, medmindre en arbejdsgiver kunne være så usandsynlig småtbegavet at fyre vedkommende, i kraft af at vedkommende ikke vil gå på deltid.
Derfor vil afskedigelsen altid bygge på omlægning af produktion eller lignende, og derfor vil spørgsmålet om den delte bevisbyrde ikke i praksis have nogen betydning.
Men formelt set
Lars Barfoed (KF), 2002-05-16:
Hr. Jan Petersen siger, at nu har jeg bekræftet, at det er et indgreb, og det er da rigtigt.
Men jeg hører ligesom i ordlyden, at det skulle være en eller anden form for indrømmelse, og det samme gælder hr. Bjarne Laustsen, som også siger, at nu er det da indrømmet, at det giver ingen rettigheder, og hvorfor så lave en lov?
Jamen det er jo ikke nogen indrømmelse; det er bare en konstatering.
Det er jo ikke noget, som jeg behøver at indrømme.
Der er ikke nogen ret, der er en mulighed, og det er et indgreb.
Det synes jeg ikke jeg skal stå og indrømme.
Det er en konstatering af, at sådan er det.
Så siger hr. Jan Petersen noget om, at jeg mener, det er en hetz, der har været ført.
Det har jeg sådan set ikke sagt, jeg har bare været overrasket over reaktionen i betragtning af den forholdsvis begrænsede effekt, forslaget har.
Hr. Ole Vagn Christensen taler også om indrømmelser.
Jeg har ikke indrømmet noget.
Jeg har konstateret, at der er tale
Det er reelle muligheder, man får.
Så bliver der spurgt, om det er rimeligt at lave indgreb i samtlige overenskomster på grund af de 6 pct., og lidt af det samme var hr. Søren Søndergaard inde på.
Hvorfor ikke bare lovgive specielt for de 6 pct.?
Nu er det altså rent lovteknisk udformet således, at man er sikker på, at man kommer ind de steder, hvor der er forbud mod en deltidsordning.
Det kunne da muligvis være gjort på andre måder rent lovtekninsk
, det skal jeg ikke gøre mig klog på her, men det er vel et spørgsmål, der egner sig mere til udvalgsbehandlingen.
Jeg synes imidlertid, forslaget er fornuftigt udformet rent teknisk, fordi det for mig at se betyder, at det kun får effekt i det omfang, arbejdstageren og arbejdsgiveren laver en sådan aftale.
Hvis de laver en aftale om deltid, har det en effekt i det omfang, overenskomsten ellers havde forbudt det.
Til hr. Ole Sohn: Det var da lidt interessant, hvis man kunne løse problemet på en anden måde, så alle blev enige om det, men jeg synes ikke, det lyder særlig realistisk.
I Det Konservative Folkeparti er vi altid parat til at tale om nye muligheder for at samle et bredt flertal i Folketinget om noget, som regeringen går ind for, men jeg tror ikke rigtig på muligheden i denne sammenhæng.
Så mener fru Lissa Mathiasen, at jeg skulle være i en form for dilemma.
Det synes jeg nu ikke jeg er.
Jeg har sagt, det er en undtagelse, at vi griber ind i overenskomster.
Nej, det er ikke meningen, at vi vil gøre det til en regel, at vi griber ind
, så snart der er noget, vi ikke synes er fornuftigt i overenskomsterne.
Normalt vil vi overlade det til parterne på arbejdsmarkedet selv at aftale deres forhold.
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2002-05-16:
Fra de borgerlige partiers side har vinklen på debatten i dag været, at man ønsker at give mulighed for det her, og man ønsker at gøre det for familiernes skyld og for lønmodtagernes skyld.
Men interessant er det jo, at der ikke er nogen lønmodtagere, der har stillet sig op og har krævet det.
Der har været 80 deputationer i Arbejdsmarkedsudvalget, og der har ikke været ønsker i den retning blandt de deputationer, der har været til stede i Arbejdsmarkedsudvalget.
Til gengæld har der været store arbejdsnedlæggelser rundtomkring i landet i dag, og derfor kan man jo spørge Det Konservative Folkepartis ordfører: Når man nu laver dette fuldstændig ensidigt vendte indgreb i overenskomsterne, bekymrer det så ikke Det Konservative Folkeparti, at man dermed er med til at nedbryde den danske model, som ikke kun har en hævdvundet - eller lad os sige unik - betydning for arbejdsmarkedet i Danmark, men også i europæisk forstand er unik?
Bekymrer det ikke Det Konservative Folkeparti, at man nedbryder den danske model for arbejdsmarkedet, sådan som man gør med dette forslag?
Ikke alene lønmodtagerorganisationer, men også arbejdsgiverorganisationer afviser jo forslaget.
Ole Vagn Christensen (S), 2002-05-16:
Hr. Lars Barfoed var inde på mulighederne for Socialdemokratiet.
Men jeg synes nok, det var mere nærliggende, at hr. Lars Barfoed interesserede sig for det, der vil ske på arbejdsmarkedet i fremtiden. Er det ikke rigtigt, at der er 94 pct., som sådan set er dækket ind?
Det har man gjort ved, at man har lavet frivillige aftaler.
Og er det ikke rigtigt, at de sidste 6 pct. overhovedet ikke har fået noget her, for hvis arbejdsgiveren er bremseklodsen, så kan man ikke få deltid?
Er det ikke rigtigt?
Det vil jeg spørge hr. Lars Barfoed om.
Så jeg kan godt forstå, at man synes, at det er et godt forslag, for det er jo et tomt forslag.
Der er jo ikke nogen rettigheder til lønmodtageren i det forslag.
Jan Petersen (S), 2002-05-16:
Den reaktion, som vi har på det her forslag, er principiel, og den bygger jo på en uenighed om, hvorvidt der er tale om en balance mellem de to parter, der kan indgå en aftale.
Det er regulært det, som vi er uenige om.
Så jeg synes ikke, det er rimeligt, at hr. Lars Barfoed ignorerer det grundliggende i forslaget, nemlig at man erstatter kollektive muligheder, hvori friheden kan udfolde sig, med individuelle aftaler, hvor der ikke er en korrekt balance, og hvor der ikke kan etableres en korrekt balance alene af den grund, at ledelsesretten jo aftalemæssigt ligger på arbejdsgiversiden.
Så jeg vil godt have hr. Lars Barfoed til at bekræfte, at der er tale om et permanent indgreb i eksisterende overenskomster, herunder i dele af overenskomster, som har stor betydning for det danske arbejdsmarked.
Jeg tænker på skifteholdsaftaler, og jeg tænker på weekendaftaler, der gælder inden for industriens område.
Kan hr. Lars Barfoed bekræfte, at der er tale om et permanent overenskomstindgreb i disse to aftaler?
Lars Barfoed (KF), 2002-05-16:
Vi starter fra en ende af med hr. Bjarne Laustsen, som spørger, om vi i Det Konservative Folkeparti - jeg går ud fra, at der tænkes på Det Konservative Folkeparti - bakker op om den danske aftalemodel.
Det gør vi.
Det udelukker ikke, at vi ved enkelte lejligheder kan finde på, som vi gør her, at gribe ind i en overenskomstmæssig aftale.
Det gør vi her, men det er undtagelsen, der bekræfter reglen. Er der nogle, bliver der så spurgt, der får rettigheder, som de ikke har i forvejen?
Nej, det er der ikke.
Der er nogle, der får nogle muligheder, for hvis arbejdsgiver og arbejdstager kan blive enige om det, kan man gå på deltid,
selv om der ikke er mulighed for det i overenskomsten.
Sådan er det.
Men der er ikke nogen ret til deltid i det.
Det mener jeg i øvrigt er et svar, der er blevet givet flere gange i løbet af dagen, men vi bidrager gerne til, at også hr. Bjarne Laustsen får det helt på det rene.
Så forstår jeg - jeg så det ikke selv - at erhvervsministeren skulle have sagt i tv i går, at den danske regering ikke griber ind i overenskomsterne.
Jeg har spurgt mig lidt for om, i hvilken sammenhæng det egentlig blev sagt, og det var i forbindelse med præsentationen af regeringens nye erhvervspolitiske handlingsplan »Vækst med vilje«, som skal sætte ny gang, ny dynamik i dansk erhvervsliv, så vi kan få nogle flere arbejdspladser og noget mere dynamik, mere velstand og mere velfærd i vort samfund.
Der blev spurgt om indgreb over for løndannelsen, og i den sammenhæng sagde erhvervsministeren, at det vil man selvfølgelig ikke gøre. Hr. Ole Vagn Christensen kunne fortælle - og det ved jeg
godt, jeg tror endda, jeg selv nævnte det i mit indlæg - at det egentlig kun er de sidste 6 pct. af lønmodtagerne, som er berørt af forslaget.
Det er netop også en pointe, jeg har, for det er jo ikke noget forslag, som har den store dramatiske betydning i virkeligheden.
Det er i virkeligheden ganske få, der bliver omfattet af det, for de fleste kan jo gå på deltid i forvejen.
Så spurgte hr. Ole Vagn Christensen mig, om det er rigtigt forstået, og det er det jo, for jeg sagde det selv i mit indlæg.
Hr. Ole Vagn Christensen spurgte også ligesom hr. Bjarne Laustsen, om det betyder, at de 6 pct. får nogle rettigheder.
Det gør de ikke, de får nogle muligheder.
Vi ignorerer dem ikke, men vi foretager altså det indgreb - eller man kan kalde det, hvad man vil - at selv om der er et totalt forbud mod deltid i overenskomsterne, må det altså være sådan, at hvis arbejdsgiveren og lønmodtageren er enige om en deltidsordning for den pågældende, skal de egentlig have lov til det.
Det er da meget rimeligt. Jeg kan bekræfte over for hr. Jan Petersen, at det er et indgreb i overenskomsterne, også i de to overenskomster, som hr. Jan Petersen nævnte, går jeg ud fra.
I det omfang, der er et forbud mod deltid, kan man godt kalde det et indgreb.
Ole Sohn (SF), 2002-05-16:
Nu vil jeg ikke påstå, at jeg vil rejse krav om copyright på en del af hr. Lars Barfoeds ordførertale, men jeg lagde mærke til, at han havde et citat fra et betænkningsbidrag, som SF har lagt frem, og hvori det siges, at der skal være en bedre balance mellem familieliv og arbejdsliv.
Det er jeg fuldstændig enig i.
SF har i et betænkningsbidrag sagt, at der skal være flere valgmuligheder, det er vi fuldstændig enige i.
Jeg har også forståelse for, at man ikke ensidigt kan rejse et krav om, at man skal have ret til deltid,
selv om jeg måske godt kunne ønske mig, at det var sådan, for sådan som arbejdsmarkedet er skruet sammen med arbejdsgiverens ret til at lede og fordele arbejdet, er det uladsiggørligt.
Men det er lige nøjagtig det, der har givet anledningen til den store debat: Er det tilfældet eller ej?
Derfor er mit spørgsmål til Det Konservative Folkeparti: Hvis man nu kan løse problemet med at sikre bedre valgfrihed mellem familie- og arbejdsliv for de sidste 6 pct. ved at sikre deltidsmuligheder i alle overenskomster via en aftale, vil Det Konservative Folkeparti så være med til at opfordre ministeren til at kalde parterne sammen inden næste onsdag, hvor vi skal afgive betænkning, for at se, om vi kan løse problemet på den led som alternativ til et lovindgreb?
Søren Søndergaard (EL), 2002-05-16:
Det meste af hr. Lars Barfoeds tale gik jo på at lave motivforskning over, hvorfor Socialdemokratiet har den holdning, de nu har.
Det er der jo ikke grund til med Det Konservative Folkeparti, for hvis Enhedslisten fik lige så mange penge som Det Konservative Folkeparti af Dansk Arbejdsgiverforening og arbejdsgiverorganisationerne, ville vi såmænd også støtte dette forslag, så det er sådan set relativt simpelt, ikke sandt?
Mere vanskeligt er det da heller ikke.
Men jeg kunne godt tænke mig at spørge hr. Lars Barfoed: Når det er sådan, at der i forskellige overenskomster står noget forskelligt om deltid - at der er nogle overenskomster, hvor der gives mulighed for det, og der er andre overenskomster, hvor der er nogle begrænsninger - kan det så ikke skyldes, at overenskomstområderne er forskellige, og at der nogle steder faktisk er en rimelig begrundelse for, at her ønsker man at lave nogle begrænsninger - ikke sådan, at man ikke kan vælge at få deltid, hvis det er det, man ønsker, men f.eks. nogle begrænsninger af arbejdsgivernes mulighed for at opslå deltid?
Tag f.eks. hotelområdet.
Her er der, så vidt jeg er orienteret, en passus om, at højst en fjerdedel af stillingerne kan være deltidsstillinger, og det er selvfølgelig for at beskytte imod, at man ansætter alle stuepiger 3-4 timer om dagen, og at de, der har brug for en fuldtidsløn for at overleve, de ikke får en fuldtidsløn.
Kan hr. Barfoed ikke forstå, at en af grundene til, at overenskomsterne er forskellige, måske er, at også forholdene er forskellige?
Line Barfod (EL), 2002-05-16:
Hr. Lars Barfoed gentog flere gange, at forslaget kun omfatter en lille bitte del af arbejdsmarkedet, fordi det kun er dem, som ikke er omfattet af overenskomster.
Jeg vil gerne høre, hvor hr. Lars Barfoed kan finde det i lovforslaget.
Og hvis det er dét, der er De Konservatives ønske, kan man så præcisere i forslaget, at det kun gælder for dem, der ikke er omfattet af overenskomster? Vi hørte tidligere i dag Venstres ordfører erkende, at Venstres holdning var båret af hån og arrogance.
Jeg må sige, at efter at have hørt hr. Lars Barfoeds indlæg og den arrogance, der var over for de mange lønmodtagere, som er dybt bekymrede over, hvad det her fører til, håber jeg, at hr. Lars Barfoed vil være lige så ærlig som Venstres ordfører og indrømme, at man har en arrogant holdning til de mange, der virkelig er nervøse og utrygge med hensyn til, hvad forslaget kommer til at betyde, både direkte for deres arbejdsvilkår og for den danske aftalemodel fremover.
Søren Søndergaard (EL), 2002-05-16:
Jeg ved ikke, om sammenligningen helt går, men jeg synes, hr. Barfoed er ligesom brun sæbe: det forsvinder mellem fingrene på én.
Det er jo rigtigt, som hr. Barfoed siger, at der står i bemærkningerne til lovforslaget, at der kun er 6 pct. af overenskomsterne, der ikke har mulighed for deltid.
Men hvad er så konklusionen på det?
Der er flere, der har spurgt: Jamen hvorfor er konklusionen så ikke, at man laver en lovgivning for præcis de 6 pct., som ikke har deltid?
Men det svarede hr. Barfoed ikke på.
Hr. Barfoed svarede udenom.
Hvis man synes, der skal være mulighed for deltid, og der er 6 pct., der ikke har mulighed for det, så lav dog en lov for de 6 pct.
Men man laver ikke en lov for de 6 pct.
Man laver en lov for hele arbejdsmarkedet inklusive de steder, hvor man helt præcist har aftalt deltid inden for nogle rammer, som både arbejdsgiver og lønmodtager har fundet var rimelige.
Så hvad skal den konklusion om, at der er 6 pct., der ikke har det, bruges til?
Kan vi ikke få et klart svar?
Hvorfor ikke bare lave en lovgivning dér og så lade resten være?
Lissa Mathiasen (S), 2002-05-16:
Hvis det virkelig skulle være De Konservatives og hr. Lars Barfoeds egentlige mening og holdning, kan jeg nemlig ikke forstå, at man mener, det er rigtigt at lave ændringer i den frie aftaleret.
Finder hr. Lars Barfoed, at det er vejen frem at gå videre ad denne vej?