Thomas Krog (SF), 2006-06-02:
SF’s påstand er, at børn ikke kan tvinges til at lære, børn skal have lyst til at lære, før vi kommer nogen vegne.
Derfor vil SF styrke fagligheden ved at stille krav om efteruddannelse af alle lærere.
Vi vil styrke erfaringsopsamlingen og udviklingen af de test, som den enkelte lærer eller skole kan bruge i hverdagen.
Vi vil styrke elevernes indlæringsevne ved at tilbyde et gratis og sundt måltid mad.
Vi vil sikre udviklingen af hele mennesker ved at styrke fokus på motion og motorik både på og uden for skolen og styrke samarbejdet med forældrene.
SF ønsker at gøre skolen mere rummelig og bedre til at bryde den negative sociale arv ved at sætte målrettet ind med tolærerordninger og specialuddannede lærere.
Kort sagt vil vi en anden vej end forligspartierne, i hvert fald som vi hidtil har fået udlagt teksten af forligspartierne.
Samtidig er det stadig bekymrende uklart, hvor forligspartierne egentlig vil hen med det her lovforslag.
Jeg synes, de sidste spørgsmål fra Socialdemokraterne tydeligt har understreget det, nemlig at her vedtager vi et eller andet, som egentlig ikke skal betyde noget, i hvert fald ikke for nogen af forligspartierne.
Forligspartierne har også meget kraftigt udlagt ændringerne af formålsparagraffen meget, meget forskelligt.
Det er ikke lykkedes at få en helt klar vurdering af, om det nu er Socialdemokraterne eller Dansk Folkeparti, der har ret, og af, hvem der tolker den nye formålsparagraf korrekt.
Er det vigtigste færdighederne og kundskaberne, eller er der ikke nogen prioritering mellem det og de andre delmål, herunder den alsidige udvikling?
Det håber jeg jo så, at undervisningsministeren vil gøre klart for os alle sammen, inden vi skal trykke endeligt på stemmeknapperne.
Prioriteringen, som vi hidtil har oplevet det, af færdigheder og kundskaber betyder selvfølgelig en kraftig nedtoning af andre mindst lige så vigtige kompetencer såsom evnen til at samarbejde i tværfaglige forløb, evnen til at forstå andres behov, evnen til at finde på nye ting – jamen jeg kunne blive ved.
Hvordan skal folkeskolen og lærerne forholde sig til en lov, som forligspartierne forstår grundlæggende forskelligt?
Hvordan skal folkeskolen og lærerne udvikle sig efter en ny formålsparagraf, som man ikke her kan få et klart udsagn for hvad egentlig betyder?
I hele testspørgsmålet har det været voldsomt vigtigt for forligspartierne at få gennemført, at de landsdækkende testresultater skal offentliggøres.
På den anden side har argumenterne handlet om en konstant nedtoning af testenes betydning for folkeskolen.
SF frygter, at den nationale præstationsprofil får stor og negativ betydning.
Vi frygter en ensretning af undervisningen i retning mod det, der kan måles i testene.
Vi frygter en markant øget opdeling i skoler for stærke og skoler for svagere elever.
Den negative udvikling får virkelig vind i sejlene, når kommunerne begynder at aflønne efter testresultaterne og de årlige kvalitetsrapporter, der skal udarbejdes på baggrund af testresultaterne.
Det tvinger til aflønning af lærerne på baggrund af testresultaterne og tvinger jo undervisningen i en retning, der udelukkende fokuserer på testbare færdigheder.
Jeg er også nødt til endnu en gang at understrege, at den nemmeste måde for en klasse eller for en skole at hæve testresultaterne på og derved få flere penge i kassen er at gøre folkeskolen mindre rummelig.
Er det det, vi ønsker?
Men det sker jo, for kan man få den med den dårligste karakter isoleret og ud af klassen, ud af skolen og hen et andet sted, jamen så stiger karaktergennemsnittet jo helt automatisk.
SF ønsker for alt i verden ikke, at folkeskolen skal bevæge sig den vej.
Jeg synes nu ikke, at debatten her og de afstemninger, vi har haft om ændringsforslag, har været særlig oplivende.
Jeg kan kun håbe, at vi har en undervisningsminister, som lige om lidt går på talerstolen og siger, at fru Christine Antorini havde ret, da hun under førstebehandlingen sagde, at det, der sker med formålsparagraffen, ikke er udtryk for en særskilt prioritering af faglighed som nummer et.
Det vil selvfølgelig være i modstrid med det, ministeren selv har svaret skriftligt, og det, Dansk Folkeparti siger om det, men det kunne jo være rart, hvis det alligevel skete og folkeskolen på den måde i hvert fald kan få lidt mindre kvababbelser over det, et flertal vil vedtage om lidt.