runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Rune Lund (EL), 2005-03-02:
Jeg tror, jeg ville få ret store problemer med mit bagland, hvis jeg sagde her fra Folketingets talerstol, at jeg er ligeglad med, hvordan undervisningsniveauet er rundtomkring på landets friskoler.
Det er selvfølgelig ikke det, det handler om, og det er heller ikke det, vi diskuterer.
Når man hører fru Carina Christensen, lyder det nærmest, som om der slet ikke foregår nogen evaluering i dag, og at man slet ikke snakker sammen om, hvordan det går rundtomkring på friskolerne.
Det lyder, som om der slet ikke er nogen dialog mellem forældrene og lærerne, og som om der slet ikke holdes forældremøder, men det gør der jo.
Man har en temmelig stor viden om, hvad det er, der foregår.
Men det, som er problemet med lovforslaget her, er, at man vil ensrette, man vil teste, og man vil komme med nogle meget firkantede skabeloner for, hvordan friskolerne skal indrettes, i stedet for at sige, at det skal være op til den enkelte friskole at finde sin egen måde at give undervisning på.
Forslaget er udtryk for statslig ensretning, det er ikke et udtryk for, at man vil gøre undervisningen bedre, og det er derfor, vi er imod det.
De steder, hvor der måtte være problemer i dag, er nogle steder, hvor vi allerede godt ved, at der er problemer, og den debat har jo også været oppe tidligere i dag.
Vi har ikke opfattelsen af, at der er kæmpestore problemer med den undervisning, som foregår i friskolerne i dag.
Vi mener faktisk, at det går vældig godt, og det fremgår jo også af tabellen på side 5 i lovforslaget.
I det omfang, man overhovedet kan bruge den tabel til noget, viser den jo, at friskolerne klarer sig ganske udmærket, så vi er ikke så bekymrede.
Bertel Haarder (V), 2005-03-02:
Der står i den gamle friskolelov, at friskolens faglige mål skal stå mål med, hvad der gælder i folkeskolen.
Det gælder selvfølgelig også de delmål, som de frie skoler skal skrive i fremtiden.
De skal være på samme niveau som folkeskolens mål, men målene kan godt være anderledes end folkeskolens mål.
Når der så kommer udvidet inspektion med uanmeldte besøg, og hvad man ellers kan gøre, skal skolen selvfølgelig måles på sine egne mål, som ikke kan være lavere end folkeskolens, men som kan være anderledes.
Sådan er det.
Det svarer i øvrigt flot til den hidtidige tradition, den hidtidige model.
Det nye er bare, at det kan bruges i praksis.
Det har det jo ikke kunnet hidtil, i hvert fald ikke så godt som det, der nu foreslås.
Jeg synes virkelig, at fru Margrethe Vestager skulle besøge skoleleder Lise Egholm på Rådmandsgades Skole.
Jeg er sikker på, at hun vil invitere fru Margrethe Vestager ud på en kop kaffe, og så kan man jo tage en snak over bordet om den virkelige verdens problemer.
Troels Christensen (V), 2005-03-02:
Folkeskolen er en grundsten i det danske samfund og uddannelsessystem.
Nye udfordringer fra globaliseringen betyder, at folkeskolen bliver endnu vigtigere i fremtiden, ikke mindst når vi skal ruste Danmark til at blive et førende videnssamfund.
Alle her i salen ønsker en velfungerende folkeskole med optimale rammer for børn og forældre.
Dette lovforslag giver forældrene mulighed for frit at vælge folkeskole inden for kommunen og på tværs af kommunegrænserne.
Lovforslaget udvider den ordning til hele folkeskolen.
Derved sikrer vi, at det ikke længere kun er de velstillede og ressourcestærke familier, der har et reelt valg for deres børn, og at man ikke længere er tvunget til at tage sit barn ud af folkeskolen og sende det hen på en privatskole, hvis man af den ene eller anden grund er gået skævt af hinanden og er blevet utilfreds med den lokale skole.
På den måde gør vi måske også hverdagen lidt lettere for de familier, der i forvejen har den hårdeste dagligdag.
Børnefamiliernes valgmuligheder bliver også uafhængige af skoledistrikter og kommunegrænser, for kommunen kan med forslaget kun give afslag, hvis klassen allerede er fyldt helt op.
For første gang får forældrene frihed til at vælge inden for folkeskolen.
Den frihed håber vi i Venstre vil føre til en bedre folkeskole.
Det er vel ikke helt umuligt at forestille sig, at et konkurrenceelement også på folkeskoleområdet vil forbedre kvaliteten.
Vi ønsker, at forældrene i højere grad vælger folkeskolens tilbud, når der kommer øget valgfrihed.
Den udvikling vil forslaget forhåbentlig forstærke.
Forslaget gælder i 2 år.
Jeg ved, at nogle af medlemmerne i Tinget er bekymret over de mulige konsekvenser for integrationen.
Lad os sammen evaluere resultaterne om 2 år og derved bibeholde det brede samarbejde i salen om at sikre en velfungerende folkeskole.
Venstre støtter forslaget.
Margrethe Vestager (RV), 2005-03-02:
Jeg er fuldstændig klar over, at tiden er fremskredet, og at det er en sag, som vi førstebehandler.
Men nu hvor ordføreren holdt en fuld ordførertale – jeg forstår, at det er første gang, ordføreren taler – vil jeg alligevel spørge, om ordføreren vil beskrive, hvad der er den konkrete forskel i forhold til den nuværende ordning.
Jeg er godt klar over, at det bliver en pligt for kommunerne at tilbyde frit skolevalg.
75 pct. af kommunerne har det i dag.
De 800 børn, tror jeg, der afvises i det frie skolevalg, afvises af kapacitetsmæssige grunde, og så vidt jeg læser forslaget, har kommunerne ikke pligt til at have en ledig kapacitet til de børn, der måtte benytte det frie skolevalg.
Derfor vil jeg gerne vide, hvad realitetsændringen er for de forældre, der måtte ønske at bruge det her frie skolevalg, så længe der ikke bliver lagt nogle pligter i forhold til en kapacitet til netop at have en frihed til at vælge.
Bertel Haarder (V), 2005-03-02:
Så længe der ikke var en betalingsordning, var der selvfølgelig et betydeligt pres og en stærk tilskyndelse til at optage studerende på det offentliges regning, og derfor måtte vi indføre kvoter.
Nu indføres der mulighed for betaling, dermed er finansieringen sikret, og så behøver samfundet jo ikke længere blande sig i, om der nu er 15 eller 20 eller 25 pct. udenlandske studerende.
Nu kan institutionerne få finansiering, hvis de gerne vil optage nogle flere, og takket være betalingen kan vi være lidt mere sikre på, at de pågældende studerende lever op til kravene, så de kan få noget ud af det, for hvem vil betale for noget, man ikke får noget ud af?
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslagene overgik derefter til anden behandling.
Afstemning
Det sidste var et historisk tilbud, som åbner helt nye perspektiver for fremtiden.
Lovforslaget er et led i den gradvise demokratisering af den offentlige sektor, som har været i gang i nogle år med friere valg på flere og flere områder.
Overskriften er: Fra politikerstyre til folkestyre.
Jo flere steder borgerne selv kan bestemme over den store del af nationalproduktet, der administreres via de offentlige kasser, jo bedre.
Man kan sige, at dette forslag ikke er en revolution, og at det ikke har nogen voldsom stor betydning, men man kan ikke samtidig sige, at det generer en hel masse kommuner, for hvis der var nogle kommuner, som nu mister indflydelse på tingene, så overtages den indflydelse jo af forældrene.
Mængden af indflydelse er konstant her i verden, og alt, hvad kommunerne måtte miste, det får forældrene altså.
Så de, der siger, at det giver et stort problem for kommunerne, siger samtidig, at det giver en stor ny fordel for forældrene.
Sådan må det hænge sammen.
Jeg synes, at hr. Rune Lund har en pointe, når han sammenligner med et senere lovforslag, som vil give alle kommuner mulighed for at gennemføre den såkaldte Albertslundmodel, som har at gøre med spredning af tosprogede.
Men her er der jo en konkret begrundelse for at tilbyde kommunerne et ekstra redskab, som nogle af dem mangler i dag.
Så jeg synes godt, at de to forslag kan ligge ved siden af hinanden.
De modarbejder jo ikke hinanden, og i øvrigt er det jo heldigvis sådan, at en meget stor del af de tosprogede børns forældre meget gerne ser en spredning.
Derfor tror jeg ikke, at Albertslundmodellen vil blive brugt i voldsomt mange kommuner, men det er ikke noget argument imod den.
Det er vigtigt, at kommunerne får de redskaber, de skal have for at løse de meget tunge problemer, de har med de såkaldte ghettoskoler.
Nok om det, klokken er mange.
Jeg vil gerne takke for det flertal, der har vist sig at være for også dette forslag.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling.
Afstemning
Pernille Frahm (SF), 2005-03-02:
Vi er altså heller ikke særlig glade for det i SF, kan jeg godt sige med det samme.
Det, det her forslag er udtryk for, er, at der i en del folkeskoler, en del kommuner er en krise.
Forældre tackler den krise ved at stemme med fødderne, og det gør forslaget så lettere.
Så er der en påstand om, at det frie valg giver øget indflydelse på skolen.
Det er jeg altså ikke så sikker på er rigtigt, for omvendt betyder det også, at kan man ikke lide lugten i bageriet, så kan man jo bare forføje sig et andet sted hen.
Det synes jeg ikke giver vægt bag forældres krav til en forbedring af forholdene på den folkeskole, de nu engang har deres børn på.
I SF har vi ikke noget at udsætte på forældre, som søger det bedste for deres børn.
Det er naturligt.
Men det, vi efterlyser, er ansvarlighed over for folkeskolen som det samlende punkt, det sted, hvor vi mødes og møder forskellige mennesker.
Vi efterlyser ansvarlighed i forhold til de steder, hvor det frie valg altså ikke hjælper, som f.eks. skoler i Brabrand, hvor naboskolerne også er fyldt op.
Vi efterlyser ansvarlighed over for den rummelige folkeskole, den, som Danmark har forpligtet sig til, bl.a. ifølge Salamancaerklæringen fra 1994.
I stedet giver vi nu folkeskolen en cocktail af kontrol og statsstyring, og hvis man i øvrigt ikke bryder sig om lugten i bageriet, kan man bare smutte.
Det synes vi er synd for skolen.
Margrethe Vestager (RV), 2005-03-02:
Det er et dårligt forslag!
Så enkelt kan det siges.
Hvis man ser på det og hører den retorik, der har været brugt her i salen af de ordførere, der har talt, må jeg sige, at vi næsten ikke kan genkende det lovforslag, som vi har forberedt fra Det Radikale Venstres side.
I Det Radikale Venstre synes vi, at det er hensigtsmæssigt, at kommunerne har frihed til at tilrettelægge skolevæsenet i forhold til de lokale forhold.
Vi synes også, det er udmærket, at en lang, lang række kommuner har truffet det valg at have et frit skolevalg inden for kommunens grænser eller efter aftale også i andre kommuner.
Men vi synes ikke, det er i orden, at staten blander sig i det.
Det er endnu et skridt i rækken af mange, mange, mange skridt mod en stadig mere central styring af folkeskolen.
Når det så er sagt, og når man ser principielt på lovforslagets indhold, så synes jeg, det er mærkeligt, at man kan svinge sig op til at sige, at lovforslaget betyder, at forældrene kan få lige netop den skole, som passer til deres behov, for der er jo ikke nogen kapacitetskrav i lovforslaget.
Der står intet i bemærkningerne om, at forældrene oplever det som et problem i dag, men lovforslaget er pakket ind i så megen frit valgretorik, at man skulle tro, at forældrene fik en reel rettighed.
Men det er jo ikke tilfældet.
Det vil jo stadig væk være sådan, at hvis ikke der er kapacitet, så er der ikke kapacitet, og sådan er det, fordi kommunerne selvfølgelig trods alt dog har retten til at dimensionere deres skolevæsen, bestemme antallet af klasser, bestemme klassekvotienten, fastholde et antal klasser til tilflyttere til kommunen, og derfor vil det være marginalt, hvad der måtte være af realitet i det.
Det er i hvert fald på kort sigt.
Det, som jo er risikoen på lidt længere sigt, er, at der skabes et forventningspres, og at det derfor bliver sådan, at der skal være ledig kapacitet, at det skal være sådan, at man skal dimensionere efter det.
Risikoen ved det er jo selvfølgelig, at skolen bliver dyrere, ikke fordi undervisningen bliver bedre, men fordi man skal have ledige pladser.
Det synes vi er ærgerligt, og vi synes, at man på mange andre måder kunne have drøftet med kommunerne, hvorvidt man skulle ændre adgangen til at vælge skole på forskellige måder.
Det er oplyst fra ministeriet, at ca. 9 pct. af en årgang ønsker en anden skole end distriktsskolen, og ca. 1 pct. får afslag, ca. 800 børn, og det er stort set altid begrundet i manglende kapacitet.
Dette ændres ikke med det her lovforslag, derfor er det symbolpolitik, og derfor synes vi, det er tomt.
Siden den første førstebehandling af forslaget, for den har vi jo haft, har Det Radikale Venstre overvejet sin tilgang til det, og vi var måske lidt blidere og mindre principielle ved det i første omgang.
Vi har tænkt os om.
Vi synes ikke, at forslaget her er godt.
Det er en indskrænkning af det kommunale selvstyre, det er et skridt i retning af statsstyring, og det bryder vi os ikke om.
På det grundlag kan Det Radikale Venstre ikke støtte lovforslaget.
Carina Christensen (KF), 2005-03-02:
I Det Konservative Folkeparti hilser vi det frie skolevalg inden for og på tværs af kommunegrænser velkommen.
Der er nemlig rigtig mange fordele forbundet med et frit skolevalg.
For det første vil et frit skolevalg gøre hverdagen både bedre og nemmere for mange børnefamilier.
De får nu mulighed for at vælge lige netop den skole, der passer til deres behov, og det er uanset om det gælder skolens geografiske placering eller måske nogle mere specielle forhold på den enkelte skole, der imødekommer lige netop deres barns behov.
For det andet er det også godt og positivt, at forslaget lægger op til en større konkurrence mellem folkeskoler og privatskoler.
Ved at skabe et frit valg mellem forskellige folkeskoler skaber man et alternativ til privatskolerne.
Vi Konservative håber, at det alternativ vil betyde, at flere forældre vælger folkeskolen, hvor de ellers ville have valgt en privatskole.
For det tredje kan frit skolevalg skabe konkurrence mellem folkeskolerne.
Når familierne frit kan vælge den skole, de mener er bedst, vil det alt andet lige give skolerne et incitament til at højne kvaliteten af undervisningen og også sikre et godt socialt miljø.
Det er naturligvis vigtigt, at vi undgår, at der sker en ghettodannelse, hvor nogle skoler sidder tilbage med en koncentration af ressourcesvage, måske tosprogede børn.
Det skal vi selvfølgelig være opmærksomme på, det skal vi også forhindre, og derfor er det vigtigt, at konsekvenserne af det frie skolevalg løbende evalueres.
Til sidst vil vi gerne bifalde, at der er gjort en stor indsats for at gøre det så let og ukompliceret for den enkelte familie at skifte skole for deres barn.
Også det er positivt.
Alt i alt er det altså et forslag med rigtig mange fordele, som vi naturligvis støtter.
Louise Frevert (DF), 2005-03-02:
Dette lovforslag er et godt lovforslag, så enkelt kan det siges.
Det sætter nemlig en tyk streg under, at vi nu får et frit skolevalg.
Dansk Folkeparti mener naturligvis som udgangspunkt, at børnene er forældrenes ansvar, og at forældrene forventeligt også vil deres børn det bedste.
Derfor skal de også have mulighed for i et vist omfang at kunne bestemme, hvilken folkeskole deres barn skal indskrives på.
Vi tror dog ikke, at det vil skabe en massiv fravælgelse af den lokale folkeskole.
Vi tror, at det vil være et fåtal, som i virkeligheden ønsker at flytte deres børn til en anden skole end den lokale skole, idet den lokale skole er forankret i det nærmiljø, hvor man har sin bopæl, og hvor børnene har deres legekammerater og venner tæt på.
Men muligheden for selv at vælge, hvis man ønsker det, skal være der.
Den lokale skole er forankret i det nærmiljø, hvor man bor, og derfor vil forældrene mange gange hellere vælge en skole, som måske ligger på den anden side af det distrikt, hvor der er en helt klar grænse.
Desuden mener vi, at det er en god idé, at barnet nu kan få en SFO-plads på den skole, hvor man flytter barnet til, selv om det er over kommunegrænsen.
Hvorfor tror vi så ikke, at det vil føre til en massiv fravælgelse af den lokale skole?
Skolerne skal konkurrere, og jeg er sikker på, at man vil vende blikket kritisk indad og kigge på, hvad der eventuelt kunne være af image- og profilproblemer, som kan løses for at gøre den lokale skole mere attraktiv for nærområdets børn, hvis forældrene ønsker at foretage et fravalg.
Det kunne lyde, som om dette lovforslag vil sætte uanede grænser for, at man bare kan zappe over kommunegrænserne til forskellige skoler.
Det er slet ikke tilfældet, for der er selvfølgelig nogle regler, hvorefter kommunalbestyrelserne fastsætter retningslinjerne for, hvordan optagelsen skal foregå.
Samme retningslinjer skal bygge på objektive kriterier såsom afstand og eventuelt flere søskende på én skole, og kommunerne imellem skal der laves aftaler over kommunegrænserne.
Desuden skal de fastsatte retningslinjer for optagelse fremgå af bilaget til kommunernes styrelsesvedtægt for skolevæsenet.
Det giver naturligvis ikke udgifter for forældrene, da vi jo taler om den danske folkeskole.
Alt andet lige mener vi med den tilgang, der er til private grundskoler på nuværende tidspunkt, som udgangspunkt, at det trods alt er folkeskolen, der bør være den skole, som man søger til, og hvis dette lovforslag kan være medvirkende til at give forældrene lyst til at sende deres børn på en anden folkeskole end lige netop distriktsskolen, som de ville have fravalgt og så i stedet have sendt barnet på en privatskole, så mener vi, at vi er kommet et stort skridt hen ad vejen mod en bedre folkeskole, oven i købet med et frit valg.
Vi mener også, at man går med både livrem og seler med dette lovforslag, og at det vil være positivt for dem, der mener, at de har behov for at have et frit skolevalg.
Det må resultatmæssigt betyde flere tilfredse forældre og flere glade børn.
Derfor støtter Dansk Folkeparti lovforslaget.
Pernille Blach Hansen (S), 2005-03-02:
Da Socialdemokratiets ordfører, hr. Thomas Adelskov, ikke kan være til stede, skal jeg på vegne af hr. Thomas Adelskov og Socialdemokratiet oplyse følgende: En del forældre flytter i dag deres børn fra distriktsskolen til naboskolen eller til nabokommunens skole.
I mange tilfælde foregår flytningen fuldstændig uproblematisk og til stor tilfredshed for forældrene.
Der er imidlertid også situationer, hvor forældre på grund af afstande til distriktsskolen, børnenes kammerater eller dårlig kemi mellem skole og forældre ønsker at flytte skole, og hvor bopælskommunen siger nej.
Desværre oplever vi efterfølgende, at en del af disse forældre vælger folkeskolen fra.
Vi har det modsatte mål.
Vi ser helst, at så mange som muligt vælger folkeskolen til.
Særlig i boligområder med sociale og etniske problemer opleves i disse år en fraflytning af de ressourcestærke beboere.
En del af disse vælger at fraflytte af hensyn til mulighederne for at kunne sætte deres børn i en anden skole end distriktsskolen.
Med det her lovforslag får forældrene mulighed for at vælge skole på tværs af kommunale grænser og på tværs af boligdistrikter.
Vi håber, at det betyder, at flere forældre derfor vil beholde deres børn i den offentlige skole frem for at vælge private skoleformer.
Lovforslaget lægger også nogle begrænsninger i det frie valg, sådan at det stadig væk er muligt for kommunerne at reservere pladser til kommunens egne børn i klassen og for at fastsætte klassekvotienterne.
Vi har samtidig sikret, at der ikke kan kassetænkes, og vi har sikret relevante udligningsordninger mellem kommunerne.
I arbejdet med det her lovforslag har vi været meget optaget af, at det ikke kolliderer med den integrationsindsats, kommunerne har i gang eller vil igangsætte.
Derfor har vi lagt vægt på, at lovforslaget følges meget nøje, bl.a. via en følgegruppe, hvor kommunerne også deltager.
Vi har lagt vægt på, at loven, ved den mindste antydning af at det frie valg skulle give problemer for integrationsindsatsen, senere kan afvikles.
På den baggrund kan vi støtte forslaget om at give forældrene et mere frit skolevalg.
Troels Christensen (V), 2005-03-02:
Jeg kender ikke til nogen konkrete tal, men overordnet set vil jeg sige, at det, der er væsentligt for Venstre, altså er, at man har det frie valg, og at man kan hjælpe nogle forældre til at komme ud af en situation, hvor man er kommet skævt ind på hinanden på en skole.
Den frihed og det frie valg tror vi på vil være med til at øge kvaliteten i den danske folkeskole.
Margrethe Vestager (RV), 2005-03-02:
Har ordføreren nogen oplysning om, hvor mange der bliver afvist af pædagogiske grunde?
Så vidt vi fik oplyst af ministeren tidligere, er der faktisk stort set ingen elever, der afvises af pædagogiske grunde.
Det er alene kapacitetsmæssige årsager, der gør, at man afviser forældrenes ønske om at få børnene optaget på en anden skole.
Troels Christensen (V), 2005-03-02:
Det er sådan, at man ikke fra skoleledelsens side kan komme med nogle pædagogiske begrundelser for ikke at optage en ny elev fra en anden kommune eller fra en anden skole.
Det er det, der er forskellen.
Carina Christensen (KF), 2005-03-02:
Jeg lagde mærke til, at hr. Rune Lund i indledningen til sin ordførertale sagde, at for Enhedslisten er det meget vigtigt, at de frie skoler lever op til folkeskolens krav.
Man går meget ind for de frie skoler, men det er vigtigt, at de lever op til folkeskolens krav.
Jeg er lidt interesseret i at høre, hvordan Enhedslisten egentlig vil måle det, når de ikke vil støtte forslaget.
Den undersøgelse, som Undervisningsministeriet har lavet af de frie skoler, har jo bl.a. vist, at skolerne klager over, at de har lidt svært ved at dokumentere, om de lever op til folkeskolens krav eller ej.
De føler faktisk, at der er en stor retsmæssig usikkerhed med hensyn til, om de er på den rigtige eller den forkerte side af stregen, og hvordan vil Enhedslisten så hjælpe dem?
Jeg kan forstå, at der er nogle steder, hvor Enhedslisten går ind for et skærpet tilsyn, men vi mener altså, at forslaget er et rigtig godt redskab, som kan være med til at sikre, at folkeskolens krav bliver overholdt, så vi kan sige: I kan være ganske rolige, I er på god grund.
Det er Enhedslisten imod, men de vil gerne skærpe tilsynet.
Hvordan hænger det sammen?
Rune Lund (EL), 2005-03-02:
Vi mener, at der er rige muligheder for at udføre det tilsyn, sådan som lovgivningen fungerer i dag, og vi mener ikke, at der skal ske øget statsliggørelse.
Vi mener ikke, at der skal ske øget ensretning, og vi mener faktisk heller ikke, at man skal gøre friskolerne til en folkeskole, bare med betaling.
Det er derfor, vi går imod lovforslaget.
Det er ikke, fordi vi ikke synes, at børn skal lære noget.
Det skal de bestemt, men der er allerede masser af muligheder for at sikre det i dag, og lovforslaget her går ud på nogle helt andre ting.
Louise Frevert (DF), 2005-03-02:
Jeg forstår det faktisk ikke.
Er det sådan med Enhedslisten, at de gerne vil gøre brug af tingene uden selv at tage et ansvar?
Så er man da helt sikker på at kunne placere Enhedslisten som et uansvarligt parti.
Enhedslisten stemte imod den gældende lov, men vil åbenbart gerne bruge den i praksis, så hvorfor vil Enhedslisten ikke stemme for forslaget her, når jeg notorisk ved, at Enhedslisten med Per Bregengaard i spidsen har plæderet for et skærpet tilsyn, bl.a. i Københavns Kommune?
Rune Lund (EL), 2005-03-02:
Jeg er ikke sikker på, at jeg helt forstår spørgsmålet.
Ifølge den lovgivning, som gælder nu, er der jo mulighed for at føre skærpet tilsyn, og det skal man da gøre, hvis man ser, at der er nogle ting, der ikke fungerer, som de skal.