runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anne Baastrup (SF), 2003-04-03:
Argumentationen, som jeg faktisk synes er relativt fornuftig, er, at nu går vi jo ind og laver en særlov for det her område.
Hvad så næste gang, vi falder over en ny kulturel tradition, som vi også bliver nødt til at lave en særlov om?
Omvendt synes jeg, da vi havde diskussionen på et tidligere tidspunkt her i salen, at justitsministerens argumentation for, at vi laver sådan sort på hvidt et stykke papir, hvor der står »det her må man ikke«, tilsyneladende i sig selv vil være en meget god baggrund for at kunne føre en kampagne for at påvise, at det er ulovligt.
Med i billedet tror jeg så også vi skal have, at vi ikke aner, hvor mange steder det sker.
De informationer, vi får fra de forskellige embedslægeinstitutioner, viser jo, at man tilsyneladende ikke har kendskab til eksempler, der er sket i nyere tid.
Det skal selvfølgelig ikke stoppe os i forsøget på at lave kampagner af forskellig karakter, og derfor anerkender jeg til fulde fru Jette Bergenholz Bautrups opfordring til, at vi hele tiden skal huske, at der altså skal penge til den her kampagne.
Der skal også være opmærksomhed på sagsbehandlere i den kommunale socialforvaltning, således at vi ikke fremover kommer til at se den ganske ulykkelige situation, hvor man fik en formandsbeslutning, som efterfølgende blev omgjort af børn- og ungeudvalget, om, at der blev foretaget en tvangsmæssig undersøgelse af et barn.
Den blev tilsyneladende foretaget på en sådan måde, at det var krænkende for både barnet og forældrene.
Der skal vi virkelig have styr på, hvordan man kan komme det her skridt videre og give sagsbehandlere i socialforvaltningerne, der bliver bange, dels på baggrund af hele den her debat, der har været, dels fordi de måske ikke kan komme i den rigtige dialog med forældrene, en mulighed for at lære, hvordan det i virkeligheden er, man kan få en tryghed og sikkerhed for, at der ikke er et barn, der er truet i retning af at blive omskåret, hvis barnet skal til udlandet med forældrene.
Vi skal også være opmærksomme på, at Sverige jo har haft
den her regel gennem flere år
, og Sverige har jo tilsyneladende, sådan som jeg har fået information, ikke fået rejst en eneste sag ved domstolene, der har ført til domfældelse.
Så det, vi jo skal huske på, er, at om end der ikke kommer nogen sag ved domstolene, er det jo ikke ensbetydende med, at den her lovbestemmelse ikke vil få en gennemslagskraft alene ved sin blotte eksistens.
For vi håber jo alle sammen, at det her ikke skal føre til domfældelse af et eneste forældrepar eller et eneste familiemedlem, for det her skal være præventivt.
Til slut vil jeg sige, at SF støtter lovforslaget.
Det er min opfattelse, at vi har et meget godt grundlag for at få gennemført det her lovforslag relativt hurtigt.
Jeg vil derfor opfordre til, at vi nu i det kommende retsudvalgsmøde, som vi skal have herefter, tager os sammen og får lavet alle de spørgsmål, der skal til, for at justitsministeren måske inden påske, måske ikke, så umiddelbart efter påske, kan levere de fornødne svar, således at vi kan blive færdige med det her lovforslag inden den 1. maj.
Så sådan går det.
Helge Adam Møller (KF), 2003-04-03:
Jeg indrømmer blankt, at jeg er fuldstændig ligeglad med øre.
Det hjælper jo ikke noget.
Kroner er selvfølgelig lidt mere vigtige, for dem får man noget for.
Men det, der er allervigtigst, er i virkeligheden, at man debatterer lovforslaget her.
Det er den bedst tænkelige måde, vi kan få debatten i gang på.
For den sags skyld også det lovforslag, der kom fra Socialdemokratiet, og det beslutningsforslag, der kom fra Dansk Folkeparti.
For uagtet mine bemærkninger før og min afvisning af også Socialdemokratiets forslag, så har der været tre forslag, der har været en stor debat osv. Det har jo gjort, at det her har kørt i medierne, det har kørt i TV-Avisen, og det har kørt ude i de samfund, hvor det her specielt foregår.
Så det har medvirket til det.
Men nøjagtig hvad der ellers skal bruges af pjecer og andet, det ved jeg ikke nok om.
Det overlader jeg trygt til de myndigheder, der har ansvaret.
Det er med til at skabe den debat og den oplysning, der er brug for.
Jette Bergenholz Bautrup (S), 2003-04-03:
Jeg kan være ganske enig med hr. Helge Adam Møller i, at det er oplysning, oplysning og oplysning.
Det er jo den bedste forebyggelse.
Jeg vil så godt høre: Hvad har Det Konservative Folkeparti eller hr. Helge Adam Møller tænkt på i kroner og øre?
Hvad skal der gå til oplysningsarbejde og forebyggende arbejde?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2003-04-03:
Nu synes jeg ikke, vi skal blande Rundetaarn og et tordenskrald sammen, vel?
Det er ikke det, som vi andre partier har talt om. Vi har talt om, at vi har nogle aftaler herinde i Folketinget med den tidligere regering om lovkvalitet, og dem står vi i hvert fald ved, hvad enten vi er i regering eller i opposition.
De indebærer bl.a., at der skal være høringsrunder, som går på, at en minister skal vise større åbenhed og service over for Folketinget og oversende lovudkast, men naturligvis under den forudsætning, at en regering kan forbeholde sig ret til en politisk behandling af det, inden det bliver fremsat som lovforslag.
Det er derfor, alle vi andre partier har reageret så voldsomt stærkt.
Det er parlamentarisk kultur, det er ikke grundloven.
Vi har heller ikke påberåbt os grundloven.
Vi har påberåbt os de parlamentariske spilleregler, som alle andre partier her i Folketinget er enige om.
Pia Kristensen (DF), 2003-04-03:
Jeg vil gerne sige til fru Anne Baastrup, at det godt kan være, fru Anne Baastrup og Retsudvalget mener, det er uhørt, at vi har stillet ændringsforslag.
Fremgangsmåden var ikke forkert, vil jeg sige til fru Anne Baastrup.
I betænkning af 27. marts fremgår et bilag, Notat om ændringsforslag til L 94 i relation til grundlovens § 41, stk. 2.
Notatet konkluderer, at grundlovens § 41, stk. 2, efter Lovsekretariatets vurdering ikke er til hinder for, at Dansk Folkepartis ændringsforslag kan stilles. Så snakker fru Anne Baastrup om lovkvalitet.
Vi blev ved førstebehandlingen kritiseret for, at vi ville have den her lov som en særlov.
Det var bl.a., at der i vores overskrift stod »Omskæring af kvinder«.
Jeg vil gerne citere, hvad fru Anne Baastrup sagde ved førstebehandlingen: »Så vil jeg også gerne lige gøre fru Pia Kristensen opmærksom på, at med vedtagelsen af Dansk Folkepartis lovforslag er der ingen hindring for, at man som somaliske forældre kan tage af sted og få omskåret sit pigebarn, fordi Dansk Folkepartis lovforslag ikke er på det kvalitetsniveau, der gør, at det kan ramme.
Så kunne jeg godt tænke mig at høre, om SF ville stille et ændringsforslag til det lovforslag, som justitsministeren har fremsat, for der er overskriften nemlig også: »Kvindelig omskæring«?
Anne Baastrup (SF), 2003-04-03:
Fru Pia Kristensens tale bar præg af, at hun har lidt svært ved at se forskel på Folketinget og regeringen.
Forslaget er fremsat her i salen, det behandles her.
Det er Folketinget, der bestemmer, hvornår vi afgiver betænkning, og som formand for Retsudvalget regner jeg med, at vi gør det snart.
Så det er ikke ministeren, der kan besvare det spørgsmål.
Det er os selv.
Men grunden til, at jeg går herop, er, at jeg simpelt hen ikke forstår fru Pia Kristensen.
Vi havde
anden behandling
forleden dag
, og der syntes jeg, jeg gjorde meget ud af at sige noget om afvisningen af Dansk Folkepartis ændringsforslag, som var en kopi af justitsministerens lovudkast.
Det fandt vi simpelt hen ikke var anstændigt i Folketingets Retsudvalg.
Derfor forstår jeg slet ikke, at fru Pia Kristensen nu begynder at angribe, at det er blevet nedstemt.
Jeg fatter heller ikke, hvordan fru Pia Kristensen kan forsvare, at man laver, hvilket fru Birthe Rønn Hornbech jo præciserede, en nyskabelse i dansk ret.
Hvordan kan fru Pia Kristensen i respekt for lovkvalitet, hvad jeg går ud fra at Dansk Folkeparti rent faktisk også ønsker, overhovedet forestille sig, at et nybrud på den her måde skal gennemføres, uden at vi får høringssvarene.
Jeg synes virkelig, at fru Pia Kristensen i den grad svigter det ansvar, vi har som lovgivere, ved at holde en tale på den her måde.
Pia Kristensen (DF), 2003-04-03:
I 1996-97 var vi medforslagsstillere på et lignende forslag, som desværre blev forkastet, idet bl.a. Socialdemokraterne, SF, Det Radikale Venstre og Enhedslisten stemte imod forslaget.
I stedet for satte man ind med en massiv oplysningskampagne, fordi man skønnede, at det var det, der skulle til.
Nu 6-7 år efter må vi konstatere, at det ikke har været tilstrækkeligt.
Sidste efterår blussede omskæringsdebatten op igen.
Somaliske imamer står frem og anbefaler forældre at lade deres døtre omskære, selv om det er forbudt i Danmark, og flere udtaler, at omskæring er en skik, man ikke kan tage afstand fra.
Vi havde håbet på bred opbakning til vores forslag, men i stedet blev vi mødt med kritik fra alle kanter, fordi vi ønskede en særlov, som man har i Norge og Sverige.
Vi imødekom den kritik og fremsatte derfor ændringsforslag ved andenbehandlingen.
Vi fraveg kravet om en særlov og foreslog i stedet at ændre straffelovens regler helt i overensstemmelse med den kritik, der var ved førstebehandlingen af vores forslag i januar måned.
Men opbakningen udeblev, hvilket vi beklager dybt i Dansk Folkeparti, for nu vil der gå yderligere en rum tid, før vi kan få vedtaget et lovforslag på området. I dag behandler vi så justitsministerens bebudede forslag, og jeg kan da godt med det samme sige, at vi selvfølgelig støtter forslaget
Intentionerne i forslaget er jo nøjagtig de samme som i vores eget.
Vi mener ganske enkelt, at der er tale om et unødigt nøleri, som forsinker lovens vedtagelse.
Vi forstår ikke, at ministeren har valgt den fremgangsmåde, når man tænker på, at ministeren for ca. 6-7 år siden var en af de varmeste fortalere for at få ændret lovgivningen lynhurtigt.
I Dansk Folkeparti mener vi, at der er tale om en hastesag og ikke en syltesag.
Vi mener, at det er vigtigt, at vi så hurtigt som muligt får sendt det helt klare signal, at vi ganske enkelt ikke vil acceptere, at omskæring finder sted i Danmark eller for den sags skyld noget andet sted i verden.
Vi kan ikke forhindre de overgreb, der finder sted overalt i verden, men vi kan og skal holde orden i eget hus og fortælle, at vi ikke vil tolerere sådanne barbariske handlinger i Danmark.
Brutal lemlæstelse af kvinders køn kan ikke bagatelliseres, undskyldes eller forklares, men skal forhindres for enhver pris. Det er vigtigt med en tidlig og en direkte opsøgende indsats i form af informationskampagner, men det er ikke nok. Vi må også have en lovgivning, der sikrer strafbarhed for omskæring foretaget i udlandet.
En lov, der skal fungere præventivt.
En lov, der sender det krystalklare signal, at her i Danmark er vi parate til at straffe hårdt, når man lemlæster piger og unge kvinder.
Afslutningsvis vil jeg sige, at Dansk Folkeparti selvfølgelig støtter forslaget, og vi ser frem til, at tidshorisonten for lovens vedtagelse bliver så kort som overhovedet muligt.
Jeg kunne da godt tænke mig her til allersidst at spørge justitsministeren, om der måske er et bud på, hvornår loven træder i kraft.
Fra Dansk Folkepartis side skal det i hvert fald lyde: jo hurtigere jo bedre.
Søren Søndergaard (EL), 2003-04-03:
Da Enhedslistens ordfører på området, fru Line Barfod, ikke er til stede, skal jeg oplæse følgende: Omskæring af piger er en uacceptabel og modbydelig lemlæstelse, som ikke på nogen måde kan forsvares.
Regeringens arbejdsgruppe om omskæring har konkluderet, at den oplysende indsats, der blev sat i gang i Danmark for nogle år siden, har virket.
Jeg håber, ministeren vil bekræfte, at der sættes penge af til at fortsætte det oplysningsarbejde mod omskæring, der har fungeret i flere år, men som stoppede, da regeringen ikke ville forny bevillingen.
Indsatsen handler først og fremmest om oplysning og støtte til de piger og kvinder, der aktivt arbejder mod omskæring.
Jeg vil derfor også spørge ministeren, hvad regeringen konkret vil gøre for at støtte projekter i afrikanske lande, f.eks. det projekt, som STS har i Somalia.
Det er også vigtigt at lægge pres på regeringerne i de lande, hvor omskæring forekommer, og derfor vil vi i Enhedslisten gerne opfordre justitsministeren til at arbejde for at skærpe de internationale konventioner på dette område, så alle lande forpligter sig til at straffe omskæring, uanset hvor den har fundet sted. Jeg håber, ministeren vil bekræfte, at hun vil gå ind i et sådant internationalt arbejde.
Der har ikke på noget tidspunkt været tvivl om, at omskæring er strafbart i Danmark.
Det er vold at skære i børn.
Nu har Justitsministeriet så alligevel foreslået at indsætte en særbestemmelse i straffelovens § 245 a om omskæring af piger.
Det er vigtigt for os at understrege, at dette ikke medfører, at omskæring af drenge er lovligt, som også Røde Kors-repræsentanten i Jurisdiktionsudvalget gør opmærksom på.
Ligesom vi siger, at man ikke må slå sine børn, siger vi også, at man ikke må skære i børn, når det ikke er sundhedsfagligt begrundet.
Vi mener ikke, at man skal bruge politi og fængsel som det første redskab i forhold til denne type overgreb mod børn, men vi mener, at det skal indgå i oplysningsarbejdet, at man ikke må begå overgreb mod sine børn, uanset hvad begrundelsen er.
Under udvalgsarbejdet ønsker vi nærmere at få belyst og diskuteret henholdsvis ministerens forslag til at ændre reglerne om dobbelt strafbarhed og Gorm Toftegaard Nielsens forslag i mindretalsudtalelsen fra Jurisdiktionsudvalget om i stedet at understrege, at forældre har omsorgspligt for deres børn også i udlandet og derfor kan straffes for overgreb mod børnene.
Jens Rohde (V), 2003-04-03:
Problemet er den konstruktion - det redegjorde jeg også for i min tale - TV 2 har i dag.
Man kan godt have en politisk holdning om, at vi skal hæve licensen betragteligt, men det vil vi ikke.
Så drager vi konsekvensen af det og giver TV 2 fri, fordi vi er overbevist om, at vi på den måde får et rigere TV 2 med et stærkere økonomisk grundlag, for TV 2 er 100 pct. afhængig af markedet i dag.
Med hensyn til liberalisering af reklamereglerne har vi gennemført det, men det er, fordi vi har en erkendelse af, at man ikke kan opbygge en elektronisk Berlinmur i Danmark, og fordi det er absurd, at man på TV 3 kan se én slags reklamer, men på TV 2 må man altså ikke se de samme reklamer.
Det er ikke gennemført.
Der er en grund til, at det ikke er gennemført i medieaftalen.
De ting står vi selvfølgelig ved, også i forhold til brugerbetaling, som i øvrigt slet ikke er aktuel, hvis det er sådan, at man lader være med at digitalisere, for så kan det slet ikke lade sig gøre at kode signaler.
Tingene burde sådan set stå klart, men fru Mette Frederiksen vil ikke høre, og hun vil desværre heller ikke se.
Her har vi det bedste bevis på, at fru Mette Frederiksen hverken vil se eller høre, og det er i sidste ende en politisk afgørelse.
Det gør der ikke.
For mig at se
er det helt fair, hvis man som privat selskab opretter andre kanaler, som man kan tage brugerbetaling for, Zulu, sportskanaler osv. Det må de gøre, som de vil.
Fair nok.
Så er der breaks.
Der er jo som sagt en grund til, at vi ikke har tilladt det nu.
Det fremgår og fremstår ikke i rapporten som forudsætninger for, at økonomien er bæredygtig i et TV 2.
Det vil jeg gerne have fru Mette Frederiksen til at komme herop og bekræfte.
Bodil Kornbek (KRF), 2003-04-03:
Da Kristeligt Folkepartis ordfører, hr. Mogens Nørgård Pedersen, ikke kan være til stede i dag, skal jeg på hans vegne fremføre følgende: Kristeligt Folkeparti har stor sympati for forslagets intention om at sikre, at man skåner miljøet mest muligt i etableringen af motorvejsstrækningen fra Bording til Låsby over Silkeborg. Kristeligt Folkeparti kan således godt støtte, at der skal udarbejdes en VVM-vurdering af den alternative linjeføring, som er foreslået af Jakob Løchte.
Kristeligt Folkeparti kan naturligvis også kun bifalde, at man ved etablering af motorvejsstrækningen sørger for en lokal høring og generel inddragelse af lokalsamfundet i beslutningsprocessen.
Når vi så alligevel ikke på nuværende tidspunkt kan støtte forslaget helhjertet, så skyldes det den tredje, men nok mest centrale del af forslaget, nemlig at se bort fra Resendallinjen.
Vores problem er, at før en VVM-undersøgelse af den alternative linjeføring er gennemført, kan vi altså ikke vide, om den også i realiteten vil være bedre end Resendallinjen.
Det alternative forslag er spændende og måske den bedste løsning, men vi ser gerne, at en undersøgelse gennemføres, før en beslutning træffes.
Kristeligt Folkeparti er altså positiv over for beslutningsforslagets intentioner, men ikke over for den endelige beslutning, som forslaget synes at indeholde.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-04-03:
Nu kan jeg forstå, at fru Gudrun Laub alligevel er ved at blive lidt blød i knæene med hensyn til at bruge 4 mia. kr.
Men så bliver jeg stillet et spørgsmål om, hvad Enhedslisten så vil gøre i stedet for.
Det synes jeg er et helt relevant spørgsmål, for hvis vi har 4 mia. kr. eller, når nu besindelsen breder sig i Venstre, kun godt 2 mia. kr. til det område i Jylland - og vi vil sige tak for at få de penge, det er jo ikke, fordi vi i Århus Amt ikke gerne vil have nogle penge - så har vi foreslået, at vi i stedet for bygger en direkte jernbaneforbindelse gennem den vestlige del af Århus, hvor vi er belemret med de trafikproblemer, som vi har diskuteret, en jernbaneforbindelse, som kan fortsætte som sporvognsforbindelse ind til centrum i Århus og så fortsætte til Silkeborg.
Dermed får vi nedbragt trafikken på det vejsystem, vi her diskuterer, og så får vi virkelig reduceret antallet af trafikdræbte.
Vi får - som hr. Dohrmann også var så smukt inde på - mindsket miljøbelastningen.
Vi får et bedre kollektivt trafiksystem.
Det kan vi få for cirka de samme penge, som det koster at føre motorvejen ind gennem Silkeborg.
Det er jo en indlysende løsning, hvis det er trafiksikkerhed og miljøbelastning, man er interesseret i.
Det beslutningsforslag om en sådan jernbanelinjeføring, som så også kan være med til at starte et nyt sporvognssystem i Århus, vil vi fremlægge til debat her i Folketingssalen om kort tid.
Så hvis man virkelig vil nyttiggøre de her penge i Østjylland, og Folketinget virkelig er indstillet på, at Østjylland skal tilgodeses så meget, som det her er tilfældet - det kan jeg jo som århusianer have meget vanskeligt ved at modsætte mig - så ligger der altså et godt forslag, som netop tilgodeser de ønsker, som åbenbart både Dansk Folkeparti og Venstre, når det kommer til stykket,
gerne vil have.
Gudrun Laub (V), 2003-04-03:
Hr. Keld Albrechtsens tale er ganske underholdende, men det er jo alligevel temmelig groft, når man tager udsagn og sætninger og blander dem fuldstændig efter forgodtbefindende uden at tage hensyn til, om de dækker over det, der er sagt, og hvilken sammenhæng de er sagt i.
Det udsagn om, at der skulle blive trafikkaos i Brabrand, fordi der blev bygget en motorvej eller en forbedret vejføring ved Silkeborg, er helt hen i vejret, og jeg forstår egentlig ikke, at hr. Keld Albrechtsen vil bringe det ind i debatten, hvis ikke det er for at få fremhævet, at han har et nært tilhørsforhold til det boligselskab.
Det er selvfølgelig noget, som vi alle sammen efterhånden er helt på det rene med.
Så sagde hr. Keld Albrechtsen, at det vil koste 4 mia. kr.
Det er jo så forudsat, at man vælger ringvejsløsningen og ikke Resendalløsningen, som jo koster cirka det halve.
Jørn Dohrmann (DF), 2003-04-03:
Det var en meget interessant tale, synes jeg.
Hr. Keld Albrechtsen kom ind på en meget fin kerne i det, han sagde her til sidst: Ikke at forpligte sig.
Det tror jeg dækker meget af, hvad Enhedslisten laver, at de ikke forpligter sig til noget som helst.
Men jeg vil godt spørge hr. Keld Albrechtsen
: Betyder det ikke noget for Enhedslisten, at man kan nedsætte miljøbelastningen i stedet for at skulle have masser af lysreguleringer igennem f.eks. Silkeborg, hvis det var, motorvejen blev afbrudt der, måske 7-8, måske flere?
Vi ved jo alle sammen, at det i hvert fald giver en stor miljøbelastning, hver gang man skal starte og stoppe en bil.
Hvad med trafiksikkerheden?
Betyder det ikke noget for Enhedslisten, at trafiksikkerheden bliver øget, hvis det er, man får en lige ubrudt strækning med motorvej, hvor man kan køre hele vejen uden at skulle bremse ned til nul?
Betyder det ikke noget for os, når det er, at man kan få færre dræbte folk i trafikken på den måde, når man ikke har de her stop i byen mere?
Jørn Jespersen (SF), 2003-04-03:
Jeg takker skam meget for fru Gudrun Laubs vejledende hjælp
om, hvordan partierne stiller sig.
Det havde jeg sådan set hæftet mig ved.
Men det, der er afgørende, er jo, at der ikke er nogen af de tre partier, der har forholdt sig til indholdet.
Man er kun krøbet i skjul bag flotte taler og snak om en demokratisk proces, der er i gang, som man vil henholde sig til, og man vil vente og købe tid, osv. Der er jo ikke nogen af partierne - inklusive Det Konservative Folkeparti, som ikke er her, og derfor gør de jo heller ikke så stort indtryk - der har forholdt sig til substansen i forslaget, nemlig: Kan man forestille sig, at de pågældende partier vil acceptere en motorvej ind gennem Gudenådalen, ja eller nej?
Det ved vi ikke, lyder svaret.
Kan man forestille sig, at man vil tromle en beslutning igennem uden demokratisk proces med høring af borgerne, ja eller nej?
Vi ved det ikke.
Kan man forestille sig, at et forslag, som har fået opbakning fra Venstres formand for Miljøudvalget, bliver ordentligt undersøgt, ja eller nej?
Vi ved det ikke.
Så indholdsmæssigt har vi ikke fået meget at vide om, hvad de tre partier vil.
Det er selvfølgelig på den ene side forstemmende, men det efterlader da også en lille rest af håb om, at der sker nogle fornuftige overvejelser, som får partierne til at komme til fornuft hen ad vejen.
Så spørger hr. Dorhmann, hvad vi egentlig vil med det her forslag.
Det synes jeg er ret indlysende.
Så vil vi gerne have undersøgt kombilinjen ind gennem byen for at få et bedre beslutningsgrundlag, og vi vil gerne sikre, at hvis der er nogle partier, der vil ophæve en fredning, så sker det på demokratisk vis.
Det er de tre ting.
Det betyder hverken, at vi går ind for, eller at vi er imod motorveje.
Sådan et generelt spørgsmål kan man da ikke svare på.
Det forholder vi os til i det konkrete tilfælde.
Men hvis den kommer, fordi et flertal vil det, så er vi da i vores fulde ret til at forsøge at påvirke, hvor den kommer, og begrænse skadevirkningerne.
Og det er sådan set i et forsøg på det, at vi har fremsat det her forslag.
Gudrun Laub (V), 2003-04-03:
Så hr. Jørn Jespersen kan roligt konkludere allerede nu, at der er et massivt flertal imod SF's beslutningsforslag.
Jørn Dohrmann (DF), 2003-04-03:
Jeg vil godt spørge hr. Jørn Jespersen: Hvordan skal det her forslag fra SF egentlig forstås?
Går man nu ind for motorveje, hvis man får den her løsning, man selv peger på?
Eller er det bare sådan et bluff-forslag ligesom mange andre?
Og hvordan hænger tingene sammen?
Når man har været støtteparti til den tidligere regering, hvorfor har man ikke ligesom fået trumfet det her igennem og sagt: Jamen det kan vi slet ikke acceptere, vi skal have den rigtige løsning første gang, vi skal slet ikke begynde at kigge på andre løsninger?
Er det noget, hr. Jørn Jespersen har været med til at beslutte, den løsning, der nu bliver undersøgt, eller hvordan?
Er man kommet med nogle spørgsmål til udvalget på det tidspunkt også?
Det kunne jeg godt tænke mig at få at vide af hr. Jørn Jespersen.