runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pia Gjellerup (S), 2003-02-19:
Jeg er faktisk noget overrasket over, at økonomi- og erhvervsministeren, i en situation, hvor der bliver spurgt til en principiel lære af en meget, meget dårlig udliciteringssag, lægger vægt på udelukkende gode erfaringer med udlicitering.
Det er jo sådan, at hvis der er et instrument i værktøjskassen, så må man se på, hvad der er godt at bruge det til, hvad der er dårligt at bruge det til, og hvilke erfaringer man har med en given brug.
Dér vil økonomi- og erhvervsministeren - og han må meget gerne korrigere mig, hvis det er en fejlopfattelse - faktisk kun tale om de gode eksempler, lære af de gode eksempler og ikke lære af de dårlige eksempler.
Som bekendt lærer man nok mest af sine fejl, men regeringen har tilsyneladende på det her område en fuldstændig hårdnakket tro - eller det, der er endnu mere uflytteligt end tro - på, at det skal altså kunne lykkes; uanset hvad, så skal det være godt at udlicitere.
Det er dybt skuffende, og jeg vil høre
, om det virkelig er det budskab, økonomi- og erhvervsministeren vil videregive, når man tænker på, at hans ministerium jo har været optaget af at videregive både gode og dårlige erfaringer for både at kunne få fulgt op på og gå i fodsporene på de gode erfaringer og få fjernet de dårlige erfaringer, få taget højde for dem.
Økonomi- og erhvervsministeren er trods dette forarbejde ikke i stand til i dag at give et principielt svar på, hvad man vil gøre principielt i forhold til en sådan dårlig lære.
Ole Vagn Christensen (S), 2003-02-19:
... Det er, at der er flere busser, end der nogen sinde har været.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-02-19:
Jeg synes faktisk ikke, ministeren besvarer det overordentlig relevante spørgsmål, der er stillet, nemlig hvilken lære man skal drage af Arriva-skandalen.
Nu er det jo sådan, at der er flere problemer på vej, og det er også på trafikområdet.
Ministeren har tænkt sig også at udlevere Bornholmstrafikken til samme skæbne.
Så det er en meget alvorlig og dyster situation.
Derfor vil jeg godt spørge ministeren: Når det så har vist sig, at der er mange statslige myndigheder, der heldigvis har indset, at det nok ikke er så klogt at fortsætte disse hovedløse udliciteringer, var tiden så ikke inde til, at regeringen tog en pause, et udliciteringsmoratorium, hvor man sagde, at nu må det altså være nok med Arriva, nu må vi have vurderet, hvad udlicitering i virkeligheden er for noget, og hvilke konsekvenser det har, og hvis det skal fortsætte, på hvilke betingelser osv. kunne man så forestille sig det skulle fortsætte? Jeg vil godt foreslå ministeren at høre, om ikke regeringen kunne være indstillet på at drøfte et sådant forslag om en pause.
Pernille Blach Hansen (S), 2003-02-19:
Jeg synes, det er ærgerligt, at økonomi- og erhvervsministeren forsøger at unddrage sig at svare på det, han rent faktisk bliver spurgt om.
Vel er det her en konkret sag, men den er da alvorlig både for de mange togpassagerer, som ikke får et tog og står og venter - og nu er på vej væk fra togene - og vel også for udliciteringen generelt, og derfor er erhvervsministeren da nødt til at forholde sig konkret til, hvilke principper, hvilken lære man kan drage af denne her elendige sag med Arriva, så man sikrer, at sådan noget her ikke gentager sig - også på andre områder. Det kunne have været ældreområdet med udlicitering af ældrepleje med aflysninger, forsinkelser i op til 8 måneder, hvor der ikke kom nogen til den ældre, hvor de kom og løste forkerte opgaver og ikke dem, der var bestilt.
Sådan noget skulle vi da helst undgå og give borgerne en ordentlig service i stedet for.
Det synes jeg erhvervsministeren skylder os et principielt svar på.
Jens Peter Vernersen (S), 2003-02-19:
Man kan i hvert tilfælde være enig med ministeren i det sidste, at det er ikke optimalt, det er ikke godt. Man kan jo tværtimod sige, at det er forfærdelig skidt; det kan sådan set ikke være ringere.
Og hvis ministeren skulle være i tvivl, kunne ministeren jo prøve at tage toget derop og få den oplevelse med.
Så må jeg i øvrigt også lige svare på det spørgsmål, der rejses omkring Combus og kørslen i Vestjylland.
Det tror jeg egentlig ikke at vestjyderne var utilfredse med, for de blev sådan set transporteret hver eneste dag frem og tilbage.
De kørte efter planen.
Det var ikke det, der var problemet.
Problemet var jo helt andre spørgsmål omkring økonomiske forhold og den pris, som Combus havde vundet liciteringen på.
Det var jo sådan set det, det drejede sig om.
Jeg synes, ministeren kommer lidt let om ved det her.
Det har jo været udmeldt flere gange fra borgerlige ministre, at det her så var første omgang, og så fortsætter man i øvrigt med udlicitering inden for DSB.
Jeg ved ikke, om den næste bane, der skal udleveres eller udliciteres - det kan jo sådan set siges på begge måder - bliver banen fra Odense til Svendborg, men hvis det nu skulle blive banen fra Odense til Svendborg, trafikministeren skulle udlicitere, så kunne det jo være, at økonomi- og erhvervsministeren ville se meget, meget anderledes på det her og tage det langt mere alvorligt end de mere løse bemærkninger her.
Det er jo altså et stort problem.
Derfor synes jeg, det er nødvendigt, at man forholder sig også principielt til spørgsmålet og siger: Hvad er det så, sådan en kontrakt skal indeholde, sådan at vi ikke kommer til at se, at der går en måned, to måneder, tre måneder, inden et påkrav får nogen gyldighed?
Bendt Bendtsen (KF), 2003-02-19:
Jeg synes ikke, jeg behøver at gentage det, jeg sagde i min første besvarelse netop omkring det forhold her, at vi har mange gode eksempler på udliciteringer.
Vi har mange eksempler på, at man har sparet penge.
Jeg kan også sige, at i Konkurrenceredegørelsen fra 2001 er der oplistet en række forskellige undersøgelser, der dokumenterer effektiviseringsgevinster på mellem 10 og 30 pct.
Vi har udlicitering på mange, mange områder i Danmark i dag, hvor det kører fornuftigt.
Jeg skal ikke blande mig i den specifikke sag, men blot sige: Hvem kan ikke huske problemerne omkring udliciteringen af buskørslen i Vestjylland for nogle år siden, i 1990'erne - jeg tænker på Combus eller overgangen til, at det ikke var staten, der kørte linjerne - og hele debatten, vi havde omkring affaldshåndteringen, hvor der også er tale om en udlicitering, der har fundet sted i mange, mange kommuner?
Man kan gå ind i den konkrete sag og sige, at trafikministeren jo håndterer denne sag efter den kontrakt, der ligger, og jeg ved jo, at trafikministeren skal svare efterfølgende, når jeg er færdig med at svare her.
Det er, som om man vil prøve at få en generel vurdering, fordi man nu tager fat i et nyt område.
Alle, der sidder her, er vel klar over, at det, der pågår i Midt- og Vestjylland i øjeblikket, det er ikke optimalt, det er ikke godt.
Jens Peter Vernersen (S), 2003-02-19:
Spørgsmålet er jo derfor også stillet til økonomi- og erhvervsministeren.
På trods af at Arriva og de andre jo var forhåndsgodkendt, eller som det hedder i det sprog: prækvalificeret - det var altså nogle, man havde tillid til, som man gav mulighed for at byde på denne her opgave - så viser det sig jo alligevel, at man får frygtelig, frygtelig mange problemer.
De skal ikke beskrives yderligere; det er i øvrigt også gjort i den skriftlige begrundelse.
Det, der er sagen, er jo, at når der så skal gribes ind i sådan en kontrakt - og det er så dér, hvor jeg spørger til den principielle lære - er det jo en meget langvarig proces.
Nu er der fra trafikministeren - og det er selvfølgelig også kendt - givet det første påkrav, altså den første besked om, at det her er uacceptabelt, men der skal jo faktisk tre påkrav til, og her ved det første påkrav melder Arriva tilbage, at det er man uenig i, og så ender det her i juristeri, mens borgerne fortsat står ude og fryser.
Det er derfor, jeg synes, det er vigtigt også at få en principiel overvejelse over, hvordan man ser på det her, for
man kan jo ikke sådan lige lave om på det
Man skal igennem hele domstolsystemet for at få afklaret, om det, der foregår, nu er rigtigt, og indtil nu har Arriva jo ikke erkendt, at de har begået nogen fejl.
Og det synes jeg er væsentligt, når vi ser på det principielle i det her spørgsmål.
Bendt Bendtsen (KF), 2003-02-19:
Jeg kan forstå, at hr. Jens Peter Vernersen interesserer sig utrolig meget for Arriva.
Det er vi mange, der gør i øjeblikket.
Sagen om Arrivas kørsel på strækningerne i Midt- og Vestjylland er som bekendt trafikministerens område, og jeg vil ikke gå i detaljer med den.
Generelt mener jeg, man skal være tilbageholdende med at drage en principiel lære af enkeltstående tilfælde og udbud, ikke mindst når kontrakten stadig løber, men jeg vil da gerne her uddybe nogle principielle holdninger til at skabe konkurrence om at levere offentlig service.
Det tror jeg også er det, der interesserer hr. Jens Peter Vernersen.
Opgaver udføres dér, hvor det er bedst og billigst, og det giver ikke nødvendigvis bedre kvalitet for pengene, at det er offentligt ansatte, der udfører opgaverne.
Det kan det godt være nogle steder.
Den bedste garanti for kvalitet får vi jo, når opgaven udføres i konkurrence.
Jeg vil også gerne sige, at langt de fleste udliciteringer forløber uden problemer, og man skal huske på, at på en række områder er der jo tradition for at vælge en privat leverandør til at udføre offentlig service.
Det har vi brugt siden 1926.
Det har der været tradition for. Et andet nyere eksempel er busdriften, hvor man vel kan sige, at der nok var nogle problemer i 1990'erne, inden det kom til at køre. Vi kan tage Slots- og Ejendomsstyrelsen.
Der er altså mange gode erfaringer med at inddrage private virksomheder inden for bygge og anlæg, bygningsvedligeholdelse, rengøring, renovation, vintertjenester, m.v. Det betyder ikke, at der ikke er problemer i den konkrete sag, vil jeg gerne sige til hr. Jens Peter Vernersen.
Det er alle her i huset og i Midt- og Vestjylland vist godt klar over at der er, men hvis man sætter spørgsmålstegn ved selve udliciteringsproblematikken, så er det da i hvert fald en ny ting for Socialdemokratiets vedkommende.
Jens Peter Vernersen (S), 2003-02-19:
Skriftlig begrundelse
Efter Arrivas overtagelse af togdriften i Midt- og Vestjylland har vi set, at borgerne er ladt i stikken ved
aflyste tog, der er erstattet af busser.
Ved f.eks. for sen ankomst til job er lønbonus mistet, medarbejdere på flex. arbejdstid har måttet bruge afspadsering på togholdepladser
, ligesom skoleelever næsten fast møder for sent til gene for undervisningen.
Ole Vagn Christensen (S), 2003-02-19:
Jeg vil følge lidt op på det, fru Pernille Blach Hansen sagde, og ministeren gik jo før, da vi diskuterede barmarksværkerne, meget op i det her med ansvaret.
Vi er mange, der siger om det her udliciteringskaos, der er skabt: Når alle var bekendt med, hvordan forholdene var omkring Arrivas servicering ovre i Nordengland, kan det så virkelig være rigtigt, at man ikke har været mere opmærksom eller ikke har udvist mere ansvar i forbindelse med den udliciteringsopgave? Det kan vel ikke være sådan, at fordi man udliciterer, så smider man også ansvaret væk for forberedelser og forhandlinger, som sådan set har været nødvendige.
Hvis det er tilfældet, er der så ikke brug for, at vi får en styrket lovgivning på det her område?
Bendt Bendtsen (KF), 2003-02-19:
Jeg vil gerne starte med hr. Jesper Langballe og sige, at jeg har den samme holdning, jeg tror ikke, forbrugerne er ligeglade med, hvordan sagerne har kørt.
Der ligger jo nu en regning til utrolig mange mennesker, som regeringen sammen med andre partier har forsøgt at råde bod på ved at komme med en hjælpepakke oven i de penge, der allerede er givet.
Sagen om barmarksværkerne har været håndteret forkert.
Det kan der vist ikke være mange sekunders tvivl om.
Der kan heller ikke være tvivl om, at der er en sønderlemmende kritik.
Jeg kan sige, at som minister har jeg været med til at stramme op på procedurerne i Energistyrelsen og andre steder.
Jeg sætter mig ikke her i dag til dommer i de konkrete sager, men må henvise til beretningen om barmarksværkerne, hvor man decideret har påpeget de problemstillinger, der har været, om at miljø- og energiministeren ikke gav Folketingets Finansudvalg fyldestgørende oplysninger, og der er en række andre problemstillinger.
Jeg kan ikke stå her i dag og referere for de øvrige spørgere, hvad der er pågået i Folketingets Finansudvalg
omkring den hjælpepakke.
Det er vigtigt for regeringen, at vi får udmøntet den hjælpepakke så hurtigt som muligt.
Jeg vil sige med hensyn til, at priserne på energi og lignende skal være rimelige, at det tror jeg hele Folketinget er enigt i.
Jeg kan ikke decideret gå ind og give en hel masse garantier her fra min plads i dag, men jeg har sagt, at regeringen er klar til at kigge på det her, og det har vi været, og vi har en hjælpepakke undervejs, som jeg gerne ser udmøntet så hurtigt som muligt. Hermed sluttede spørgsmålet.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-02-19:
Jeg synes, at når ministeren henviser til, at Socialdemokratiet også var med til at udforme udbuddet, som førte til beslutningen om Arriva, så er det jo korrekt.
Men er det ikke også korrekt, at forskellen mellem ministerens holdning og Socialdemokratiets holdning her i dag er, at Socialdemokratiet er til sinds at tage ved lære af det forløb, der har været, hvorimod ministeren - og der vil jeg så høre, om jeg hørte rigtigt, men jeg opfattede det sådan - sagde, at allerede fra 2005 har regeringen tænkt sig at køre
videre f.eks. med jernbaneudliciteringer?
Er det nogle konkrete jernbaner, man har i tankerne,
som man allerede fra 2005 vil til at sende i udbud?
Hvis det er tilfældet, så er det jo en meget rystende melding i betragtning af de problemer, man står i helt op til halsen.
Det må have været en fortalelse, håber jeg da, fra ministerens side.
Jeg vil derfor godt give ministeren lejlighed til at slå fast, at det da ikke kan være regeringens hensigt at gå videre med udlicitering allerede i 2005.
Bendt Bendtsen (KF), 2003-02-19:
Jeg vil gerne sige til fru Gjellerup, at det er klart, at når man har nogle kontrakter, så må man se, hvilke indgrebsmuligheder der er, når noget ikke fungerer.
Det er det, der fastlægges i en kontrakt, og det giver jo muligheder for politikerne til at gribe ind. Og så vil jeg gerne sige: Der er jo altså andre strækninger, hvor det heller ikke har kørt, som det skulle, selv om det ikke foregår i privat regi. Jeg vil gerne sige, at vi ikke fra regeringens side har prøvet på at skjule, at det her er et markant problem.
Alle de spørgsmål og de samråd, som trafikministeren har været i, viser også, at der er problemer omkring denne her sag.
Jeg har også sagt, at selvfølgelig kan både regeringen og andre tage ved lære af de fejl, der er i forbindelse med en udlicitering, der ikke går godt.
Når hr. Keld Albrechtsen spørger, om han dog ikke kan få et svar, så sagde jeg, at regeringen tidligst i 2005 ville se på yderligere udlicitering, men det var kun, såfremt det gik godt.
Der er ikke konkrete planer på det område, og det er dét.
Jeg kan jo ikke give flere oplysninger generelt eller principielt, hverken til hr. Jens Peter Vernersen eller hr.
Ole Vagn Christensen
Vi må jo lære af enhver sag.
Det er et nyt område, man går om bord i, hver gang en kontrakt skal udfærdiges, og hvordan kan man så gøre kontrakten bedre næste gang?
Med hensyn til det der med at begynde at sige, at det med udlicitering er noget skidt, når det drejer sig om jernbaner, så har vi jo vist på en masse andre områder, at der er værdi i det, og at også medarbejderne og folk kan få en ordentlig service.
Så det der med at skyde det ud og sige »duer ikke«, er jo ikke det, det drejer sig om.
Flemming Hansen (KF), 2003-02-19:
Jeg vil gerne sige, at som minister skal man ikke føle sig såret, når man bliver unfair behandlet.
Men jeg må nok sige, at når hr. Jens Peter Vernersen tillader sig at sige, at jeg ikke ville svare på spørgsmålet, og han var til stede i salen, da formanden sagde, at jeg ikke havde mere taletid, så er det lidt uanstændigt at sige, at jeg ikke vil svare på spørgsmålet.
Det vil jeg gerne sige.
Fuldstændig klart, og nu skal hr. Jens Peter Vernersen få svaret.
Det politiske ansvar for denne sag ligger naturligvis i den kreds af ordførere, som sagde: Vi vil ikke acceptere det her, find en ny løsning.
Men det endelige politiske ansvar havner selvfølgelig altid hos ministeren.
Men ordførerne var med, og vi var enige om, fra SF til Dansk Folkeparti: Vi vil ikke acceptere dette her, gå hjem og lav det om, ellers skal vi gøre det for dig.
Det var det, vi sagde.
Dagen efter gik vi i gang med at forsøge at lave det om for at bringe Arriva ind på det spor, hvor vi gerne vil være.
Arriva er blevet belært om, at det er totalt uacceptabelt, at der skal køres med busser indtil den 1. oktober, og inden for 12 timer gik vi i gang med at finde nye løsninger.
Hr. Ole Vagn Christensen taler igen om yderområder.
Det svarede jeg jo på før.
Men det er klart, at yderområder føler sig hårdt ramt, for hvis der kun går et tog hveranden time, er det da værre, at et tog bliver aflyst dér, end hvis det er på en S-bane.
Det svarede jeg også hr. Ole Vagn Christensen på i går i samrådet i Folketingets Trafikudvalg.
Men vi kan godt tage hele det samråd om for min skyld.
Ole Vagn Christensen (S), 2003-02-19:
For lige at gøre ministerens svar færdigt, så forstod jeg det sådan i går, at det ikke var yderområderne og ydertidspunkterne, der specielt skulle rammes.
Det havde jeg selvfølgelig et ønske om at ministeren sagde her, for det førte mig til det næste spørgsmål, nemlig spørgsmålet om afvigelsesprocenten.
Nu nævnte ministeren 5 til 10 pct., men kan det virkelig være sådan, at Arriva kan manipulere med det og lade det ramme ude i yderområderne, hvor procenter virkelig betyder noget?
Det fører mig så hen til det sidste, som er vedrørende den pressemeddelelse, der kom fra Trafikministeriet, hvor man foretog procentvise sammenligninger mellem DSB og Arriva.
Var det ikke en manipulation at fortælle befolkningen, at DSB var lige så ringe som Arriva?
I hvert fald vakte det stor forargelse hjemme hos mig i Thy, for når det herovre drejer sig om 10 minutter, så drejer det sig om 2 timer ovre hos os, inden det næste kommer.
Derfor håber jeg, at ministeren vil svare på det spørgsmål i dag.
Jeg prøvede også at rejse det i går i udvalget.
Jens Peter Vernersen (S), 2003-02-19:
Ministeren kom ikke frem til mit spørgsmål - og det var måske også meget belejligt - så jeg bliver nødt til at gentage det: Hvor er det, ministeren har politisk opbakning til den beslutning, som åbenbart er at notere sig eller tage til efterretning?
Og er det virkelig en minister værdig, at man laver så væsentlig en ændring, at 800 mennesker hver dag får fordoblet deres transporttid til arbejde - det er ganske vist 800 ud af 20.000, der kører med tog - fordi Arriva skalter og valter, som det passer dem?
Er det virkelig rimeligt, at en minister siger: Det tager jeg til efterretning?
Jeg synes ministeren skulle sige: Jeg har ansvaret for det, det er mit ansvar, da der åbenbart ikke er politiske partier, der vil stå bag det.
Eller hvilke politiske partier står bag ministeren i den her sag?
Det må da kunne oplyses.
Jeg skal i hvert fald have det frem, det synes
jeg vi har ret til.
Flemming Hansen (KF), 2003-02-19:
Undskyld.
Jeg svarede i går.
Jeg tillader mig at tage hr. Keld Albrechtsens spørgsmål først.
Det er rigtigt, hvad hr. Keld Albrechtsen siger, at jeg ikke har godkendt planen, jeg har taget den ad notam.
Det var også et svar til fru Pernille Blach Hansen.
Nu er jeg ikke jurist, men for mig er der en ganske klar forskel, og den kan ganske almindelige mennesker formentlig godt høre.
Så spørger hr. Keld Albrechtsen meget, meget klogt, synes jeg: Hvornår kommer der så en løsning?
I stedet for at se bagud, prøver han at se fremad.
Jeg kan sige til hr. Keld Albrechtsen, at kl. 14.00 har jeg et møde med en af de operatører, der skulle køre.
Det har min departementschef overtaget, fordi jeg er her i salen i dag.
Og jeg tror, jeg forklarede Folketingets Trafikudvalg i går, hvor vi var 2½ time sammen, tror jeg, at jeg i går morges startede kl. 7.00 med at forhandle, det var med DSB's ledelse.
Og dagen før havde jeg et møde med Arriva.
Jeg forhandler hele tiden om at finde en løsning så hurtigt som overhovedet muligt.
Hvornår vi kommer i gang er umuligt for mig at sige, før jeg er ved vejs ende med forhandlingerne.
Men jeg kan sige, at jeg gør alt, hvad jeg kan for det.
Så det var et konkret svar, synes jeg, på et konkret spørgsmål.
Så er der spørgsmålet om datoerne, hvornår de 30 dage er gået.
Der er der, som jeg forklarede Folketingets Trafikudvalg i går, nogle ret specifikke krav.
Man skal have underopfyldt - hvis jeg må bruge et ganske almindeligt dansk ord, jeg er som sagt ikke jurist - sin kontrakt, altså man skal være 10 pct. under det krav, der er til én, altså indeks 90, 3 måneder i træk, før vi kan annullere kontrakten, eller f.eks. nede på indeks 70 i 1 måned, før vi kan annullere kontrakten.
Men det er ikke min indstilling, at vi skal annullere kontrakten.
Vi skal finde løsninger.
Det er langt mere tilfredsstillende at finde løsninger, for det vil gå meget hurtigere for kunderne.
Og det er kunderne, jeg er ekstremt optaget af, det er dem, der lider under det her, men det er Folketinget, der taler om det.
Men jeg forsøger virkelig at gøre noget ved det.
Hr. Ole Vagn Christensen gjorde det samme, som han gjorde i Folketingets Trafikudvalg i går, at spørge om yderområder og ydertidspunkter, om det var dem, der blev overladt til busserne.
Jeg vil gerne gentage mit svar, men hr. Ole Vagn Christensen må medgive, at han taler direkte og lodret mod bedre vidende, for jeg svarede på det i går.
Det er ikke alene yderområderne, der er tale om.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-02-19:
Så er det afgørende spørgsmål jo: Hvornår kommer de tog, som skal indsættes?
Ministeren forhandler, men jeg synes passagererne må have krav på at kunne få en dato for, hvornår togene kører igen på alle strækninger på alle afgange.
Så vil man via de forhandlinger, ministeren er i gang med, kunne indsætte DSB-tog og eventuelt andre tog.
Kan ministeren garantere, at fra den dato vil der ikke længere være disse togbusser, men at der vil køre tog på strækningerne?
Jeg synes, det er helt afgørende, at passagererne får en melding om, fra hvilken dato de kan være sikre på, at der kører tog igen, også fordi mange mennesker måske ellers vil begynde at planlægge at købe en bil.
Ole Vagn Christensen (S), 2003-02-19:
Det fremgår af den debat, der har været, at Arriva har fået lov til via formuleringen »ministeren har noteret sig«, at servicere mindre i yderområderne og på ydertidspunkterne end det, der har stået i kontrakten.
Det fører mig frem til et andet spørgsmål, nemlig det spørgsmål, om Arriva kan manipulere med den her afvigelsesprocent, som ligger i kontrakten, således at man i virkeligheden kan lave hele forsinkelsen, hele forsømmelsen, i ét område, f.eks. i Thy.
Pia Gjellerup (S), 2003-02-19:
Jeg er meget glad for, at økonomi- og erhvervsministeren nu her på forespørgsel gerne vil medgive, at der også er dårlige erfaringer, og at man selvfølgelig skal lære af dem, også når det gælder udlicitering.
Det har det gerne med at blive undertrykt en del, bortset fra i de situationer, hvor der er åbenlyse skandaler, som vedrører så mange mennesker, at det kommer frem på forsiderne i den almindelige presse.
Men jeg vil nu bevæge mig lidt væk fra det der med det trafikmæssige, for når ministeren har problemer med at sammenligne æbler og pærer, så vil jeg slet ikke bevæge mig ud i at sammenligne tog og busser.
Det tror jeg så rækker
langt ud over sammenligningsgrundlaget.
Hvad er ministerens lære af en så dårlig erfaring som Arrivasagen, helt principielt?
Jeg synes, det er utroligt, at vi ikke har hørt ord som kortere varsler, ophævelse af kontrakter, erstatning og misligholdelseserstatning osv.
Det ville jeg gerne høre om her i sidste runde fra ministeren.