Eva Kjer Hansen (V), 2006-11-24:
Tak for en god, og skulle vi sige lang debat om dette forslag.
Jeg var meget glad for, at fru Charlotte Fischer nævnte, at der jo også er sat et reformarbejde i gang med det her forslag.
Vi har blandt partierne bag aftalen syntes, at det var vigtigt at prøve at se på hele styringen af den almene sektor, og vi ønsker at gå fra en regelbaseret styring over til at give nogle større frihedsgrader og i langt højere grad gøre brug af mål- og rammestyring omkring den almene sektor.
Jeg er fuldstændig enig med fru Charlotte Fischer i, at det er et meget vigtigt arbejde, der er sat i gang, og nu vil der jo være et udvalg, der arbejder frem til foråret 2008 med at få løst de utallige spørgsmål, der rejser sig, når man vil ændre på styringsformen.
Ellers vil jeg egentlig koncentrere mig om at kommentere på faktisk kun én ting, nemlig det fantastiske hykleri, vi har set fra Socialdemokraternes side i dag.
Altså, jeg synes, det har været slemt tidligere, men i dag slår det dog alle rekorder.
Det er, som om Socialdemokraterne enten meget bevidst bare ikke vil vedkende sig, hvad man tidligere selv har stået for, eller også går man bevidst uden om det og forsøger at glemme, hvad man selv har deltaget i.
Sagen er, at vi fortsætter den linje, der hele tiden har været omkring Landsbyggefonden.
Vi tager fat på nogle af de alvorlige problemer, der er i den almene sektor ved at prioritere forskellige indsatser dækkende over renovering, social indsats og nybyggeri.
F.eks. er det jo noget helt nyt, at vi har sørget for netop at lave en helt specifik social indsats for at bekæmpe og forebygge ghettoproblemer.
Det er noget af det, vi tog med i boligaftalen 2005.
langt ud i fremtiden.
I det mindste ligger der vel i det, at hr. Carsten Hansen vedstår, at langt ud i fremtiden må Landsbyggefonden gerne bidrage til nybyggeri, for ellers er hr. Carsten Hansens egne udtalelser dybt usympatiske.
Det er, som om hr. Carsten Hansen fuldstændig glemmer det lovforslag, som den daværende regering selv fremsatte i 2001, og som også kort blev nævnt fra fru Charlotte Fischers side.
Hvorfor negligerer Socialdemokraterne fuldstændig det, man både fremsatte forslag om, da man var i regering og efterfølgende også som opposition?
Det må jeg jo tage som udtryk for, at man reelt virkelig mente det, man foreslog den gang, og det er jo sådan set bare 5 år siden.
Forslaget omfattede et forslag til medfinansiering af nybyggeriet.
Landsbyggefonden skulle 10 år efter tilsagnsåret refundere statens årlige udgifter til 3.100 familieboliger med tilsagn fra årene 2002-2004.
Fonden skulle endvidere efter 15 år refundere statens årlige udgifter til 3.000 almene ældreboliger med tilsagn i årene 20022004.
Det er jo helt utroligt.
Nu husker jeg desværre ikke – og jeg har ikke nået at kontrollere det – hvem der egentlig var ordfører på det forslag, som den daværende socialdemokratisk ledede regering fremsatte i 2001, L 48 hed det dengang.
Så blev der udskrevet valg, og godt for det, for det gav jo et regeringsskifte.
Men så fremsatte to oppositionspartier, nemlig Socialdemokraterne og Det Radikale Venstre et beslutningsforslag umiddelbart derefter, nemlig i december måned, som indeholdt akkurat det samme.
Det er derfor, jeg bare siger: Hykleriet kan ikke blive værre end det, vi har set fremstillet her i dag, for det var jo ikke kun noget, man ville på meget lang sigt, nej, man ville det faktisk inden for en overskuelig fremtid – akkurat ligesom det, der gør sig gældende i den boligaftale, vi har indgået.
Med det kendskab, der er til det lovforslag – og nu har vi jo fået genopfrisket hr. Carsten Hansens og også fru Lissa Mathiasens hukommelse – er det også sjovt at skulle høre: Det var Boligselskabernes Landsforening, der fik os til at gå med i 2002.
Som om en sådan indrømmelse skulle være det, der fik en til fuldstændig at gå på kompromis med de principper, man selv tidligere havde stået for.
Men sådan er det jo heller ikke, og det er jo nøje dokumenteret både med lovgivningen fra 1999 og med forslaget fra 2001.
Det er fundet rimeligt, at der skal gælde samme regler for alt alment byggeri, herunder at samtlige typer almene boliger skal medvirke i forbindelse med den fremtidige selvfinansiering.«
Det har altså været klar socialdemokratisk politik tidligere.
Så tror jeg, det var hr. René Skau Björnsson, der var inde på, at der jo ikke er en eneste krone i Landsbyggefonden på nuværende tidspunkt, og det er jo rigtigt, at det, vi tager fat på nu, er at aktivere penge, der på sigt kommer ind i Landsbyggefonden, men det er jo netop, fordi vi vil tage hånd om de problemer, der er i den almene sektor, og det er vel at mærke også pengene til renovering og pengene til en social indsats og bekæmpelse af ghettoproblemer, og der forstår jeg ligesom, at når bare det er til de formål, er det helt o.k. at gøre det.
Der kan man jo kun anmode om en lille smule konsekvens.
Så skal jeg endelig til fru Line Barfod bare ganske kort sige, at i den udredning, som vi foretog omkring den almene sektor, satte vi forskellige scenarier op for renoveringsbehovet, og det er rigtigt, at der var en meget stor spændvidde afhængigt af, hvor ambitiøs man er, og der har vi valgt at være ret ambitiøse i forligskredsen, for med det, vi nu har aftalt, er der faktisk et grundlag for at kunne renovere for i alt 124 mia. kr. frem til 2030, og det svarer så at sige til midterniveauet, hvis man kan sige det på den måde.
Man kan altid diskutere, hvor meget ekstra der skal gøres, men jeg synes faktisk, det er meget flot at nå frem til det niveau.