Tove Videbæk (KRF), 2000-01-27:
Dette lovforslag vil sikre vore ældre medborgere en større indflydelse og yderligere selvbestemmelse over deres liv og hverdag.
Det tilbyder også en adskillelse mellem den, der udfører et job, og klageinstansen i forhold til jobbet, og det bakker vi naturligvis op.
Efter Kristeligt Folkepartis opfattelse er en væsentlig del af hjemmeplejens og hjemmehjælpens opgaver af social karakter, og vi har en vision om, at der skal være mere plads til mennesket.
Derfor er det vigtigt for os, at hjemmehjælp ikke bare bliver en maskinydelse af rengøring, indkøb og pleje.
Der skal være tid til samtale under de enkelte besøg i hjemmet.
Der skal være mulighed for, at det samme menneske yder fast service i det samme hjem.
Der skal med andre ord være plads til værdier i ældreplejen.
Det psykosociale aspekt skal også tænkes med; det bliver det desværre ikke i tilstrækkelig grad i dag.
Det skal siges, at hjemmehjælpen fungerer godt i mange kommuner, men alt for mange steder skranter den.
Mange ældre oplever, at hjælpen bliver aflyst på grund af kurser, sygdom osv., og mange ældre oplever også, at det fra gang til gang er nye ansigter, der dukker op.
Og det giver selvfølgelig utryghed, at vildt fremmede mennesker går rundt i ens stuer,
men det giver også spildtid, fordi en stor del af tiden ved disse besøg går med at orientere den nye hjemmehjælper om, hvad man ønsker gjort og hvordan, og hvor alting i huset befinder sig.
Vi ser alt for ofte, at de ældre kun får halv tid eller ingen tid.
Så sent som i mandags kunne man i Aktuelt læse om en 90-årig kvinde, der er visiteret til 2 timers hjemmehjælp
om ugen
I realiteten består hjælpen ofte af et 4 minutter langt besøg, som kun rækker til at tømme skraldespande.
En anden kvinde fortæller til samme avis, at hun kun modtager det halve af den hjælp, hun er visiteret til.
Det er ganske enkelt uværdige vilkår at byde ældre, svagelige medborgere.
Ældre er ikke ludobrikker, som de sociale myndigheder kan flytte rundt med efter forgodtbefindende og lade sidde over en omgang eller to.
Ældre er bl.a. også elskede bedsteforældre og mennesker, der fortjener en langt mere respektfuld behandling end den
, vi p.t. tilbyder dem.
Derfor er det da oplagt at tænke nyt, f.eks. ved at indføre denne nye valgfrihed blandt de ældre.
Når ældre får større valgfrihed over hjælpen i hverdagen, vil det mindske den følelse af klientgørelse og afmagt, som mange i dag føler.
Jeg tror, noget af hjemmehjælpens problem ligger i, at det er for nemt i et offentligt system, hvad enten det er på budgetfastlægningsniveau eller på serviceudøvende niveau, at betragte ældre upersonligt og se på dem som netop brikker, der skal passes ind i budgetrammer eller i arbejdsskemaer og køreskemaer, og dermed glemmer man, at det var mennesker med behov og følelser, som skulle komme i første række.
L 165 vil gøre det muligt for ældre at vælge en hjemmehjælper, de er trygge ved, og som måske endda har samme livsholdning, som de selv har.
Forslaget vil desuden tvinge kommunerne til at sætte beløb på, hvor meget et hjemmehjælperbesøg må koste. Og det vil gøre hele området mere gennemskueligt, for når én betaler ud fra en fastsat takst og en anden udfører jobbet, så bliver det nemmere at identificere og slå ned på, hvor problemerne ligger. Lovforslaget, som det er her, kan Kristeligt Folkeparti fuldt gå ind for.