Per Clausen (EL), 2005-12-16:
Det har jo indimellem været en underholdende diskussion, bl.a. om, hvad Socialdemokraterne og De Radikale skal være fælles om, hvis de skal danne regering efter næste valg.
Jeg skal for at gøre det endnu mere spændende bare sige, at både Socialdemokraterne og De Radikale skal være klar over, at de nok ikke får flertal alene efter næste valg og derfor vil komme til at stå i den meget specielle og spændende og interessante situation, at de kan vælge mellem at samarbejde med SF og Enhedslisten eller samarbejde med Venstre og De Konservative, som de jo gjorde i de fleste tilfælde, da de sidst havde regeringsmagten.
Jeg synes også, diskussionen om Socialdemokraterne og principper har været interessant – forstået på den måde at jeg ikke tror, man afslører nogen stor hemmelighed ved at afsløre, at Socialdemokraterne er et meget pragmatisk parti, som indimellem er villigt til at vride sine principper meget stærkt.
Det er nogle gange godt og andre gange skidt.
Da det på et tidspunkt blev proklameret fra Socialdemokraternes side, at man satsede på at forhandle regeringen ud af regeringskontorerne, var vi nogle, der blev bange for, at det skulle blive et princip, man ikke havde tænkt sig at forlade.
Det har man forladt nu, og det er klogt, for hele diskussionen om, hvad der skete i 2002 osv., viser jo, at det at ville forhandle regeringen ud af regeringslokalerne kan ende med, at man forhandler den meget fast i regeringslokalerne, fordi muligheden for at se forskel på den politik, oppositionen står for, og den, regeringen står for, bliver meget vanskelig.
Bare kort om det konkrete forslag: Debatten har jo vist forholdsvis entydigt, at det handler om, at der skal betales en ekstraskat for at bo til leje i almene boliger, nøjagtig som der er en ekstraskat på overførselsindkomster, altså satspuljen.
Det er lidt varierende, hvilke partier som er med til at dele ud af de penge, som først og fremmest tages fra de dårligt stillede i Danmark, men i dette tilfælde er det altså Venstre, De Konservative, Dansk Folkeparti og De Radikale.
Alle disse penge går tilsyneladende til gode formål, men det kedelige er selvfølgelig, at vi, der som jeg er så heldige at bo i en pensionskassebolig – dog ikke lærerstandens skal jeg skynde mig at sige – eller for den sags skyld i et parcelhus, slipper noget billigere fra ansvaret for at løse de boligsociale problemer, end de, som bor i de almennyttige boliger, gør.
Jeg har svært ved at se, at det ikke skaber øget ulighed.
Så vidt jeg har forstået, er der ingen diskussion om, at de mennesker, der bor i de almennyttige boliger, gennemsnitligt er dårligere økonomisk stillet end både dem, der bor i ejerboliger, og dem, der f.eks. bor i pensionskasseboliger.
For mig at se er der sådan set ikke megen tvivl om det.
Derfor synes jeg også, at forslaget her falder uendelig godt i tråd med nogle af de forslag, vi tidligere har behandlet: skattelettelser til de rigeste aktionærer, fratagelse af boligstøtten til de fattigste familier og – for at man slet ikke skal være i tvivl – stædig fastholden af, at værdistigningerne på jord og fast ejendom ikke må beskattes.
Alt i alt er det en udmærket god anledning til endnu en gang at få bekræftet, at selv i december måned er Venstre, De Konservative, Dansk Folkeparti og cirka hver anden gang Det Radikale Venstre indstillet på at skabe mere ulighed i vores samfund.