runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pia Gjellerup (S), 2006-05-10:
De fleste energiafgifter har mange, mange års historie bag sig.
Man skulle ikke tro det, når man hører debatten her, for så er det, som om de var lavet i 1990’erne.
Adskillige af de grønne afgifter har også en lang historie, men de fik rigtig nok i 1990’erne en anden placering både i skattepolitikken og i miljøpolitikken.
Men som med alle beslutninger, der træffes på et tidspunkt, sker der det, at man har behov for at se dem efter i sømmene, man har behov for at se, hvilken virkelighed de optræder i, og hvilke funktioner der er i forhold til det, der har været forudsætningen.
Da jeg hørte hr. Eyvind Vesselbo sige det, tænkte jeg: Hov, det var da mærkeligt.
Det var jo for så vidt argumentet fra den anden side, han nævnte.
For det er den anden side af det politiske spektrum i Folketinget – og jeg har jo afsløret nogle gange, at der mener vi at vi hører til, også hvad angår dette forslag – der har ønsket at se på de samlede grønne afgifter, ikke for at finde ud af, hvilke afgifter der er, men for område for område at se, hvad muligheden er for at optimere deres funktion i lyset af erfaringer og af miljøpolitikudviklingen, altså i lyset af den miljøteknologiske udvikling og samfundsudviklingen i øvrigt.
Det er jeg ked af at nogen har afvist, for jeg havde faktisk den opfattelse – og det skal jeg give til kende på Socialdemokratiets vegne at vi har – at ethvert forslag til stadig forbedring af miljøvirkning af de grønne afgifter må være et forslag, der burde kunne gå glat igennem Folketinget, hvis den økonomiske konsekvens afbalanceres.
Ligesådan må det være, at ethvert skridt, der kan optimere Folketingets viden, før Folketinget træffer beslutninger, bør kunne hilses velkomment.
Derfor vil Socialdemokratiet byde forslaget fra SF og Det Radikale Venstre velkommen og bidrage til, at det om muligt vil gå glat gennem Folketinget.
Der er brug for det.
Vi vil blive meget mere vidende om de beslutninger, vi har truffet for mange år siden og for nogles vedkommende lappet på mange gange siden.
For nogles vedkommende, vil de få dem set i en samlet helhed, og det ville bestemt være et vigtigt element i den videnbase, som vores beslutninger gerne skulle hvile på.
Man skal jo huske, at det også er en beslutning at lade være med at ændre på tingene.
Den beslutning skal man jo også have en god basisviden for at kunne træffe, uden at man kan blive beskyldt for det, som man ikke burde kunne beskylde et moderne Folketing i 2006 for, nemlig at vi bare lader alting være.
John Dyrby (S), 2006-05-10:
Der er ingen tvivl om, at folk, der er velintegrerede på arbejdsmarkedet, folk, der har fået ordinær beskæftigelse i Danmark, også har en større chance for at integrere sig godt i resten af det danske samfund.
Det er heller ingen tvivl om, at elementerne i det her forslag er rigtige, nemlig at jo mere man sikrer, at folk kommer ind på arbejdsmarkedet, desto større er chancen for en vellykket integration.
Der er ingen tvivl om, at forslaget også indeholder en lempelse i forhold til de eksisterende regler.
Det er faktisk nogle af de elementer, vi taler om i de igangværende velfærdsforhandlinger, og man kan sige, det er lidt ærgerligt, at forslaget kommer lige på nuværende tidspunkt.
Men man kan også sige, at forslagsstillerne er delvis uforskyldt i det tidsmæssige sammenfald.
Vi er i Socialdemokratiet optaget af en bedre integration, og den kan ske på mange måder.
I det her tilfælde må man jo sige, at mulighederne vel vinker forude, men desværre synes jeg også, at kravene ikke er høje nok.
Det bliver simpelt hen for let at få en permanent opholdstilladelse med det her forslag.
Det betyder ikke, at der ikke er elementer i forslaget, der er rigtige.
Det betyder bare, at de krav, man skulle stille ud over ordinær beskæftigelse, burde følges af nogle andre krav.
Det kunne f.eks. være danskkundskaber eller lignende, men det er nok alligevel den rigtige vej at gå.
Jeg glæder mig til at se, hvor vi kommer hen i velfærdsforhandlingerne med elementer af det her, for der er ingen tvivl om, at dette kunne være den rigtige vej.
Men der er heller ingen tvivl for os om, at der skal strammes lidt mere op i forslaget fra Det Radikale Venstre.
Så for vores vedkommende må det blive et nej til forslaget, som det foreligger, men vi er også opmærksomme på, at integration i mange andre sammenhænge kan være den rigtige vej med hensyn til ordinær beskæftigelse, med hensyn til deltagelse i uddannelse osv.
Jeg synes, vi har set nogle eksempler på det sidste med unge mennesker, der er i gang med en uddannelse, og som taler et ganske, ganske glimrende dansk, og hvor vi alligevel oplever, at disse unge mennesker ikke får lejlighed til at blive, selv om vi alle sammen i virkeligheden er enige om, at det burde de.
Det ville være til gavn for de unge mennesker, og det ville være til gavn for Danmark.
Der er sandt for dyden nok at tage fat på.
Jeg synes, der er elementer i forslaget, der kan være fornuftige, men som sådan mangler der altså en del ting.
Vi kan som sagt ikke støtte forslaget.
Morten Østergaard (RV), 2006-05-10:
Men der er 365 dage at tage af, så der skulle nok være plads til både en mangfoldighedsdag og en grundlovsdag, skulle jeg mene.
Men grunden til, at jeg synes, det er interessant med FN-dagen, er, at der også er et internationalt perspektiv, og det har FN-dagen i hvert fald.
Det fremgår også af beslutningsforslaget som en del af motivationen, at uanset hvad man måtte mene, er baggrunden for situationen den, at verdens øjne i et eller andet omfang hviler på Danmark og måske ikke for det positive, når vi aktuelt snakker om mangfoldighed.
Derfor kunne man hænge sin hat på netop FN-dagen og sige, at den dag i virkeligheden er velvalgt netop på det her tidspunkt med hensyn til det internationale retssamfund, de grundlæggende rettigheder og kampen for demokrati i det internationale retssamfund.
Jeg synes, det er lidt mærkeligt at sige, at regeringen går ind for længerevarende initiativer, og derfor er der en 1-årig pulje, men man vil ikke være med til hvert år at have en tilbageven dende mangfoldighedsdag, som, ville jeg mene, et eller andet sted rækker længere frem.
Derfor synes jeg egentlig, at man burde overveje, om det her initiativ ikke netop ville kunne bidrage til at genoprette Danmarks omdømme, som, uanset om det er uforskyldt eller ej, har lidt skade i den seneste tid.
John Dyrby (S), 2006-05-10:
Jeg kan da godt bekræfte, at det jo er de tanker, som Velfærdskommissionen er inde på.
Men jeg vil også sige, at jeg ikke tror, at det, Velfærdskommissionen havde i tankerne, var præcis det forslag, der nu ligger.
Men ellers kan jeg bekræfte tanken.
Rikke Hvilshøj (V), 2006-05-10:
Jeg har bemærket den argumentation i forslaget og har undret mig.
Jeg betragter det nærmest som den primære argumentation for, sådan som jeg læser det, at vi skal lave det her, ikke for vores egen skyld, ikke fordi vi synes, vi herhjemme har behov for dialogen, men fordi vi har behov for at vise det over for omverdenen og sende et signal til den.
Så kan vi alle som borgere agere som statister i et spil over for omverdenen, men det ser jeg bare ingen grund til.
Hvis vi skal fokusere på dialog mellem forskellige kulturer og forskellige religiøse opfattelser, skal vi gøre det for vores egen skyld og dermed markere os over for omverdenen.
Men at give det som et signal, fordi nogle føler, at der er behov for at reparere på noget, mener jeg faktisk ikke, vi skal gøre.
Men hvis hr. Morten Østergaard i højere grad, end jeg nogle gange føler Det Radikale Venstre vil, vil være med til at fortælle omverdenen, hvad Danmark faktisk handler om, så vil vi være kommet langt.
Jeg tror, vi skal passe på med at hægte det hele op på FN, når vi taler mangfoldighed.
Jeg vil sige, at det kan vi sagtens styre, selv om vi gerne skulle gøre det året rundt.
Vi forsøger faktisk her at etablere det på de lokale præmisser og på det behov, som vi føler, der er derude, for at tage det ene eksempel i forbindelse med puljen.
Det kan godt være, hr. Morten Østergaard føler sig mere knyttet til FN-dagen, men jeg føler mig måske mere knyttet til grundlovsdag og til at bruge den til at diskutere vores grundlæggende værdier sat i forhold til mangfoldighed.
Morten Østergaard (RV), 2006-05-10:
Når man går gennem livet, kan man blive afvist i mange forskellige situationer.
Jeg vil sige, at det her er en af de mere behagelige afvisninger forstået på den måde, at jeg synes, at det, som ministeren var inde på, alt sammen er ganske udmærkede tiltag, som der er grund til – nu var jeg lidt hård før – at rose regeringen for at tage på det her område.
Jeg er en lille smule uforstående over for argumentet om, at der ikke er brug for nationale tiltag, men for lokale, hvorefter ministeren ridser alle de nationale tiltag op.
Det, jeg egentlig vil spørge om, er: Synes ministeren på regeringens vegne egentlig ikke, det er ærgerligt, at vi ikke gør mere ud af FN-dagen i Danmark?
Var det i virkeligheden ikke en god anledning at bruge FN-dagen til at hejse flaget for mangfoldigheden?
Så kan vi diskutere, om puljen skal være så og så stor eller hvordan og hvorledes, men er det i virkeligheden ikke skammeligt, at vi ikke gør mere ud af FN-dagen, eller er ministeren og regeringen sådan set ligeglade med den?
For man må sige, at FN-dagen trods alt er noget, der har en eller anden form for national aura over sig.
Rikke Hvilshøj (V), 2006-05-10:
Jeg tror ikke, man kan betegne det her specielt som et tilbageskridt.
Jeg synes bare, at i forhold til det, der allerede er sat i værk fra regeringens side, bidrager det her ikke med så meget nyt, og derfor kan vi ikke tilslutte os forslaget.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-05-10:
Nu skal min bemærkning før overhovedet ikke forstås, som om jeg mener, at der bliver gjort nok, men alle initiativer på det her område er meget velkomne.
Det er også derfor, jeg ikke forstår det, for der er intet i det her forslag, der er i modsætning til noget som helst af det, som ministeren har sat i gang.
Det er blot et lille supplement, og jo flere af den slags ting, vi kan få igennem, desto bedre.
Hvis man virkelig vil sikre et mangfoldigt samfund, hvor vi er i dialog med hinanden, er det her forslag et bidrag, og det er da et fremskridt.
Det kan godt være, at ministeren ikke synes, det er særlig stort, men jeg kan under ingen omstændigheder forstå, hvorfor ministeren vil være imod det, som om det skulle være et tilbageskridt i forhold til de holdninger, ministeren gav udtryk for i sin tale.
Rikke Hvilshøj (V), 2006-05-10:
Det glæder mig selvfølgelig, at hr. Jørgen ArboBæhr anerkender, at regeringen har en masse initiativer i gang med den her dagsorden, og derfor synes jeg ikke, at forslaget isoleret set bidrager med så meget nyt lige bortset fra signalværdien.
Vi har selv haft en masse ideer, som vi også har sat i søen, og det er vel egentlig der, forskellen er.
Derfor kan vi ikke støtte det her beslutningsforslag, for der er mange andre ting, som faktisk allerede er sat i værk, og som fungerer ude i landet.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-05-10:
Jeg synes, at ministerens tale var en lang forsvarstale for det her forslag, og al ære og respekt for alle de initiativer, der nævnes.
Dem synes jeg absolut ikke at der skal lukkes ned for.
Det her forslag er kun et lille supplement og endnu en mulighed for at give et signal om mangfoldighed.
Jeg er af den formening, at et signal fra Folketinget er et signal, som folk lytter til.
Jeg kan næsten kun forestille mig, at problemet er beløbet, men så kunne jeg godt tænke mig at høre: Hvad skulle det være for et beløb?
Jeg tror også, at forslagsstillerne vil være meget indstillet på, at man sagtens kan forhandle om det, for signalværdien i det her forslag er jo uundværlig.
Rikke Hvilshøj (V), 2006-05-10:
Fokus på dialog og mangfoldighed er som udgangspunkt svært at blive uenig om, og her er så et beslutningsforslag med en idé, og jeg får lyst til at benytte lejligheden til at illustrere nogle af de mange initiativer, der allerede er.
I håndteringen af mangfoldighed er det vigtigt at fastholde, at der er grundliggende værdier, som vi til hver en tid skal værne om, og disse værdier er faktisk et rigtig godt fundament for at få skabt rum til mangfoldighed.
Personlig frihed og frihed til forskellighed, herunder ånds-, tros- og ytringsfrihed, gensidigt ansvar, ligeværd og dialog på tværs af køn, hudfarve og overbevisning, er faktisk en hjørnesten i vores demokratiske værdier i Danmark.
Det er bl.a. det, vi fejrer grundlovsdag hvert evig eneste år.
Jeg har i år i samarbejde med Dansk Ungdoms Fællesråd udskrevet en konkurrence rettet mod unge og opfordret dem til at skrive en grundlovstale med fokus på, hvad de grundlæggende værdier betyder for dem, og hvordan disse aktivt kan bruges i integrationen.
Vi kan også glæde os over, at vi i år for første gang har haft en indfødsretsdag eller en statsborgerskabsdag i Folketinget, hvor vi har fejret dem, der har fået dansk statsborgerskab.
Det er folk, der har mange forskellige kulturbaggrunde, men som nu har opnået dansk indfødsret.
Det er navnlig i integrationspolitikken, der løbende gennemføres mange forskellige initiativer, netop for at styrke et demokratisk samfundsfællesskab med kulturel og religiøs forskellighed.
I år gennemfører jeg bl.a. en række dialogmøder med etniske og religiøse grupper.
Der bliver holdt to større konferencer til efteråret, og der er lige skudt en kampagne i gang med budskabet »Giv racismen det røde kort«.
Jeg har også afsat en særlig pulje i år til lokale initiativer om dialog, fællesskab og forskellighed.
Puljen har næsten samme størrelse og karakter som det, der foreslås i beslutningsforslaget, bortset fra at min pulje også kan støtte lidt længerevarende forløb og ikke kun endagsbegivenheder.
Den er heller ikke tænkt som en årligt tilbagevendende pulje – i hvert fald ikke i første omgang.
Derfor er mit budskab, at jeg ikke overordnet tror, vi er uenige om, at det er vigtigt at sætte det her emne på dagsordenen, og jeg synes sådan set, vi gør det i rigt mål.
Lige præcis den her idé synes jeg ikke vil bidrage med yderligere, og slet ikke med det beløb til én dag.
Men det at sætte fokus på dialog kan vi kun være enige om.
Morten Østergaard (RV), 2006-05-10:
Fru Irene Simonsen fik svar på flere af de stillede spørgsmål bl.a. med henvisning til ministeren, men så begyndte den røde lampe at lyse, og det gjorde selvfølgelig, at jeg var nødt til at afbryde.
Til det her med, om det handler om misbrug, vil jeg sige, at det er jeg helt uforstående over for.
Som jeg sagde i min tale, handler det om integrationspolitik; det handler om det signal, man sender til de flygtninge, der er her.
Mig bekendt har vi en del flygtninge her i landet, og det synes vi er udmærket, for vi skal også tage vores del af flygtningebyrden.
Det er de flygtninge, der med det her, som også hr. Jørgen Arbo-Bæhr var inde på, får en gulerod til at gøre en indsats for at integrere sig i Danmark.
Der anvendes incitamenter bredt i integrationspolitikken.
Det er bare altid dem med negativt fortegn, aldrig dem med positivt fortegn.
Fru Irene Simonsen kan da have ret i, at vi også bringer sager frem, der ikke har noget med flygtninge at gøre, men jeg tror ikke, at jeg på noget tidspunkt har påstået, at det her forslag alene løser alle de problemer, der er med regeringens udlændingepolitik.
Men fru Irene Simonsen må anerkende, at det her forslag ikke er en tilbagevenden til gamle tilstande, for det har aldrig før været fremsat, hverken af en SR-regering eller en VK-regering.
Derfor er det alt for nyt til, at fru Irene Simonsen åbenbart kan forholde sig til det.
Afstemning
Irene Simonsen (V), 2006-05-10:
Jeg fik ikke rigtig svar på det, jeg spurgte om, men det havde jeg nok heller ikke forventet.
Det her handler om, at hvis man gjorde det, som De Radikale vil, har man netop, som hr. Jesper Langballe har været inde på tidligere i dag, lukket op for menneskesmuglere, og så har man sat et helt nyt system for misbrug i gang igen.
Det er det, det handler om.
Det er tilbage til den gamle politik, hvor sluserne bliver lukket op, og vi ved godt, at det er det, De Radikale gerne vil.
Men jeg fik intet svar på, om de sager, som De Radikale har brændt for, og som har betydet meget for De Radikale, ikke har haft noget at gøre med folk, der havde et asylgrundlag her.
Kan jeg få det bekræftet?
Morten Østergaard (RV), 2006-05-10:
Jeg må indrømme, at jeg også var en lille smule forvirret over ministerens svar, for jeg forstod, at det her var en helt fantastisk enorm lempelse af udlændingepolitikken.
Hr. Jesper Langballe fangede den straks og sagde, at nu kommer horderne væltende, uanset at det ikke har noget med tilstrømning at gøre.
Samtidig forstår jeg på ministeren, at det ikke reelt vil have nogen effekt, fordi det drejer sig om meget få mennesker.
Til det må man bare sige, at det ikke både kan være en enorm lempelse, som vil gøre, at horderne kommer, og samtidig ikke have effekt for nogen mennesker.
Pointen er, at vi tager udgangspunkt i, at der på side 1 i det integrationsforlig, som blev indgået den 17. juni 2005, står, at flygtninge er nogle, der er her, indtil forholdene i deres hjemland gør, at de kan sendes hjem.
Det er det, der er udgangspunktet, og det er det, som blev aftalt den 17. juni sidste år, og som nu er ved at blive implementeret igennem hele møllen med lovbehandlinger og videre ud i systemet.
Intentionerne i det her forslag er at sige: Er det nu det klogeste, hvis man ønsker at skabe integration for dem, der er her i landet?
Vi tvivler.
John Dyrby (S), 2006-05-10:
Nu håber jeg ikke, det kommer bag på nogen, at vi også i Socialdemokratiet synes, at dialog er godt.
Det tror jeg også nogle af de efterfølgende vil sige, så lad os da være helt enige om det, og det gælder, hvad enten det handler om kultur eller religion.
Dermed være også sagt, at intentionerne bag dette forslag fra vores venner fra Det Radikale Venstre jo er både sympatiske og også i mange henseender gode og et skridt i den rigtige retning.
En mangfoldighedsdag til et beløb på 5,4 mio. kr. er måske lige i overkanten, men jeg har også forstået, at det ikke er beløbet, man skal hæfte sig ved.
Vi er dog lidt bange for, at det risikerer at blive en række arrangementer for eliten og for dem, der er velintegrerede i forvejen.
En af mine gode venner med indvandrerbaggrund har sagt: Det, vi ikke har brug for, er en række rundbordsdiskussioner.
Jeg tror ikke, det er det, der ligger i forslaget, og det er vel heller ikke det, der er intentionen bag det.
Der kan være – og det er der hos os – en frygt for, at forslaget ikke når ud til de områder, hvor dialog og forståelse virkelig er en mangelvare.
Så selv om målet er sympatisk, og vi godt kan drøfte det i andre sammenhænge, tror vi ikke, at en national mangfoldighedsdag som sådan er den bedste løsning.
Selv om intentionerne er gode, og vi godt kan støtte dem, tror vi ikke, at det konkrete forslag er den rigtige løsning i denne sammenhæng.
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2006-05-10:
Da den konservative ordfører, fru Henriette Kjær, ikke kan være til stede, skal jeg her læse hendes tale: Det radikale forslag om en national mangfoldighedsdag er ikke noget, vi Konservative kan støtte.
Tanken er såmænd meget sympatisk, men jeg tror ikke, at en sådan mangfoldighedsdag vil få den folkelige opmærksomhed, der er nødvendig for, at den skal blive en succes.
Vi har gennem året mange mærkedage og ligefrem uger, hvor der sættes fokus på specielle problemer.
Nogle får mere opmærksomhed end andre, men jeg tror, man skal passe på med at lave for mange dage, der markerer det ene eller det andet.
De Radikale har fremsat dette forslag som reaktion på Muhammedkrisen.
Det har da også været en meget turbulent tid for Danmark i de første måneder af året, og jeg tror, at mange af os har set nye problemstillinger og er blevet opmærksomme på ting, vi ikke havde samme fokus på tidligere.
Omvendt er jeg blevet meget positivt overrasket over, at så mange udlændinge i Danmark har taget afstand fra ambassadeafbrændinger og følt sig krænkede over afbrænding af det danske flag.
Mange herboende muslimer har sagt: Det er jo også mit flag og mit land, der bliver krænket – underforstået at de føler sig som et hundrede procent danske.
Jeg synes, at diskussionen og dialogen mellem udlændinge i Danmark og danskerne skal tages hver dag.
Det er jo i skolen, på arbejdspladsen og i boligkvarteret, vi mødes.
Der kan opstå problemer, der skal løses, men der kan bestemt også opstå overraskende venskaber og skabes forståelse for de forskellige kulturer og de forskellige baggrunde, vi jo alle har.
Forslaget indeholder også et ønske om en årlig konference her på Christiansborg samt en middag for at markere dagen.
Vi kan jo til enhver tid blive enige om at afholde en konference, når vi synes, der er behov for det, men jeg tror sådan set, at det vil skabe mere debat og fokus på de udfordringer, vi står over for, at afholde den slags konferencer efter behov og ikke på grund af en bestemt mærkedag.
Vi Konservative er simpelt hen ikke overbevist om, at en sådan dag til 5,4 mio. kr. vil skabe den ønskede effekt, og vi siger derfor nej tak til forslaget.
Kristian Jensen (V), 2006-05-10:
Fru Pia Gjellerup lægger mig en masse ord i munden, som jeg ikke har udtalt.
Først og fremmest har jeg ikke udtalt, at det, der tidligere var røde skatter, er blevet grønne afgifter, fordi vi har skiftet regering.
Tværtimod har jeg nu gentagne gange sagt, at det, som er blevet kaldt grønne afgifter, i realiteten kun er et spørgsmål om at skaffe finansiering til statskassen.
Og det er der ikke sket nogen ændring ved.
Vi har erkendt, at det er det fortsat.
Så er det også helt forkert, at jeg skulle have sagt noget som helst om, at den tidligere regering har gjort noget godt på skatteområdet.
Næh, det, der er kendetegnende, er, at der, hvor der er kommet reelle skattelettelser, også reelle skattelettelser, på arbejdsindkomst, er under den her regering med de lettelser, vi gennemførte i 2004.
Der lavede vi en ægte skattelettelse, ikke sådan vi bare flyttede rundt på skatteprovenuet og opkrævede det samme på en anden måde, men en lavere skat, hvor skatten på arbejde blev sænket, hvor grænsen for mellemskat blev hævet, og hvor vi fik indført et beskæftigelsesfradrag, sådan at det i langt højere grad kan betale sig at arbejde.
Så den regering, der reelt har gjort noget for at få en lavere skat og målrettet en lavere skat på arbejde, er heldigvis den nuværende.
Morten Østergaard (RV), 2006-05-10:
I Det Radikale Venstre er vi ikke flove over ytringsfriheden i Danmark, på ingen måde, slet ikke, og sådan må det her endelig ikke opfattes.
Jeg kan ikke helt finde ud af, hvor uenig jeg egentlig er med hr. Jesper Langballe, for på den ene side er det helt klart, at vi har en uenighed om, hvorvidt man skal interessere sig for, hvad andre mennesker synes om en.
Det synes jeg som udgangspunkt er en udmærket idé, og jeg vil i hvert fald sige, at hvis hr. Jesper Langballe er eksponent for det modsatte, så vil jeg umiddelbart føle, at der er mere national selvoptagethed i den politik, som Dansk Folkeparti fører, end den politik, som Det Radikale Venstre fører.
Så der er i hvert fald en uenighed.
Det, der så er spørgsmålet, når vi vender tilbage til, hvad det er, vi egentlig mener med det her forslag og de syv andre, som udgør paletten af de ting, vi mener man burde ændre for at rette op på Danmarks omdømme, er jo sådan set i virkeligheden et udtryk for det samme, nemlig at det ikke er nok, som statsministeren har foreslået, nu at gå ud og markedsføre Danmark globalt.
Det, man er nødt til, er at sige: Har vi produktet?
Det er det, vi har konkrete forslag til, og derfor er afstanden måske ikke så stor, selv om hr. Jesper Langballe nok ikke er enig i alle forslag.
Afstemning
Jesper Langballe (DF), 2006-05-10:
Kan hr. Morten Østergaard ikke se, at det i sig selv at interessere sig for, hvordan man ser ud i andres øjne, og at have det som drivkraft fører til en national selvoptagethed, som er fuldkommen ulidelig, i stedet for at man bare simpelt hen værner om sit eget og siger: Det her står vi ved, og vi er ikke flove over, at vi her til lands holder fast ved ytringsfriheden og ikke bøjer knæ for islam?
Så vil jeg sige, at det jo er noget hykleri, for De Radikale har jo i meget høj grad selv bidraget til det dårlige omdømme gennem bagvaskelse af Danmark, det dårlige omdømme, som de så bagefter påberåber sig.