runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Gitte Lillelund Bech (V), 2004-12-07:
Det er hr. Bjarne Laustsen og Socialdemokraterne og ikke mig og Venstre, der sætter lighedstegn mellem reform og nedskæringer.
Det gør vi ikke i Venstre, og vi mener rent faktisk, at med de reformer, vi har gennemført, har vi samlet set brugt 3,5 mia. kr. mere på uddannelsessektoren, mens vi har siddet ved magten.
Angående globaliseringen og udfordringen med udflagning af arbejdspladser: Det er lige præcis derfor, regeringen har nedsat trepartsudvalget, som skal se på, hvordan vi kan lave et endnu bedre voksen- og efteruddannelsessystem end det, vi har i dag, og som kan være rettet mod netop at tage hånd om de virksomheder, hvor der er udflagningsproblemer.
Men det er jo ikke bare et spørgsmål om udflagning, det kan også være et spørgsmål om, at der rent faktisk er hverv, som historisk set har været store, men udfases nu – ikke nødvendigvis fordi arbejdspladserne udflages, men fordi der ikke er behov for det pågældende erhverv længere.
Her er det vigtigt at se på, hvad det er, der skal til, og det er derfor, regeringen har nedsat trepartsudvalget med deltagelse af arbejdsmarkedets parter og regeringen.
Helle Sjelle (KF), 2004-12-07:
Det, der bekymrer Det Konservative Folkeparti, er, om vi i det hele taget er klar til at møde de udfordringer, som resten af vores verden møder os med, og i den forbindelse er vi meget interesserede i, at vi får et uddannelsessystem af så høj kvalitet og så høj international klasse, som det overhovedet er muligt.
Margrethe Vestager (RV), 2004-12-07:
Jeg synes, det er en rigtig god tekst, som Venstre, De Konservative og Dansk Folkeparti har forfattet.
Jeg synes, den er meget klar, for der er ikke et eneste blødt ord, der kunne forvirre sjælene: Ordet dannelse optræder ikke, ordet demokrati optræder ikke, og ordet almen optræder ikke – alt det, der er indeholdt i de uddannelser, regeringen skærer ned på, optræder ikke.
Jeg synes, det er tankevækkende, fordi statsministeren har erkendt noget, der er så vigtigt for ham, at han talte om det på Venstres landsmøde.
Han sagde: Jeg har aldrig forestillet mig, at jeg skulle komme i den situation, at jeg skulle understrege, at folkeskolens formålsparagraf siger, at eleverne skal opdrages til demokrati.
Vi har her i Danmark vænnet os til, at det er noget, man skrev, fordi det lød godt, men jeg skal da love for, at jeg er blevet utrolig glad for den formålsparagraf.
Kunne det tænkes, at det, som Venstre kaster over bord i disse år, nemlig hele den brede forståelse af, hvad uddannelse er, måske er noget, vi kommer til at savne?
Jeg tror nu ikke, ordføreren skal bede nogen, som har forstand på at analysere tekster, om at gøre det, for jeg kan ikke se noget som helst i forslaget til vedtagelse, som bare sporadisk antyder, at forslagsstillerne skulle være optaget af åndsfrihed, ligeværd og demokrati.
Der er ikke noget, der bare tilnærmelsesvis antyder, at det har strejfet forslagsstillerne, at det i forbindelse med en principiel debat om den overordnede uddannelsespolitiske strategi kunne være relevant at nævne disse eller beslægtede ord, selv om det jo for alle uddannelsers vedkommende er en del af formålet at oplære til demokrati og ikke kun til øget vækst og velstand.
Helle Sjelle (KF), 2004-12-07:
Jeg hænger mig i, at det ser ud til, at man har fået et mere fleksibelt system, og vi vil meget gerne have, at de folk, der egentlig også tager den efteruddannelse, faktisk også er interesserede i at få efteruddannelse.
Det vil sige, at vi på den måde har en opfattelse af, at man i højere grad ved at lave efterspørgselsstyringen har været med til at effektivisere hele vores system.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2004-12-07:
Vi kan jo have forskellige holdninger til, hvad der er behov for, altså hvilken type uddannelse der er behov for på efter- og videreuddannelsesområdet, men der er vel ikke nogen grund til at skære ned på dem.
Jeg mener, at hvis man ønsker at fokusere eller rette uddannelsesniveauet et andet sted hen, end det har været i forvejen, så er det fint for mig.
Vi bliver ikke nødvendigvis enige om, hvor det skal fokuseres hen, men det er da en diskussion værd.
Det, der bekymrer mig, er, at der er et fald på 106.000 uddannelsesuger for voksen- og efteruddannelserne.
Vi ved jo, at vi har behov for, at uddannelsesniveauet stiger i vores samfund, ikke at det falder, og så kan man godt tale om indhold, og man kan tale om at fokusere eller rette det i bestemte retninger, fint for mig, men hvorfor skal 106.000 uger blive til ingenting?
Hvis man har et ønske om, at det skal være noget andet end det, det er, hvorfor så ikke lægge de 106.000 uger ind igen og sige, at de så bare skal bruges på en anden måde?
Der har regeringen jo valgt at skære 0,5 mia. kr. på voksen- og efteruddannelsesområdet, og det har ganske rigtigt betydet, at det er nogle bestemte ting, der stadig er, og nogle bestemte ting, der er kommet lidt mere af, men der er altså forsvundet 106.000 uger, og det forstår jeg stadig væk ikke hvordan kan hænge sammen med de fine ord.
Helle Sjelle (KF), 2004-12-07:
Jeg ser egentlig, at der er en ganske udmærket sammenhæng.
Det her handler jo om, at vi får målrettet vores system i højere grad, end vi har fået det tidligere, og derfor er vi også interesserede i, at vi får et mere fleksibelt system, og det er det, vi har prøvet på at lave.
Derfor er det, at man ser en efterspørgselsstyring frem for en udbudsstyring, som man tidligere har set.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2004-12-07:
Dansk uddannelse skal være af høj international klasse, siger fru Helle Sjelle.
Det tror jeg sådan ikke der er nogen der er uenige i.
Men det kan godt undre, at fru Helle Sjelle mener det, når virkelighedens verden er, at der er blevet skåret 106.000 uddannelsesuger på voksen- og efteruddannelsen.
Det kan jeg ikke rigtig forstå hvordan hænger sammen med de ord om, at man skal have uddannelse af høj international klasse.
Det kan være, fru Helle Sjelle kan forklare mig det.
Louise Frevert (DF), 2004-12-07:
Det er jo stadig væk et spørgsmål om, hvordan man anskuer tingene.
Som jeg sagde tidligere, er det jo et spørgsmål om, at Socialdemokraterne og Dansk Folkeparti anskuer tingene på to forskellige måder.
Hvis vi nu ser på AMU-kurserne, så har der ikke været nogen nedgang i dem.
Og der er jo en helt anden måde at se tingene på med AMUkurserne.
Der er 2.200 AMU-kurser, og deres kompetencer er blevet slået sammen til 140.
Det må ligesom være det, vi skal forholde os til her.
Så jeg ser ikke det her som en nedgang.
Jeg ser det, som om der er nogle andre muligheder.
Og der har været noget brugerbetaling på VUCområdet, men der er ikke nedskæringer på den måde.
Der er bare en anden måde at anskue tingene på.
Pernille Blach Hansen (S), 2004-12-07:
Jeg er lidt ked af, at Dansk Folkepartis eneste svar til de mange mennesker, der nu ikke længere kan få den efteruddannelse, de synes de har brug for for at komme videre i deres arbejdsliv, er, at det er omprioriteringer.
Sagen er jo, og det fremgår bl.a. af et svar fra ministeren, at der de sidste 3 år er forsvundet 106.000 kursusuger fra voksen- og efteruddannelsen.
Det synes jeg og Socialdemokratiet er et problem, for vi tror på, at vi i fremtiden har brug for en veluddannet befolkning.
Og de, der ikke er veluddannede eller ikke får den nødvendige voksen- og efteruddannelse, er også dem, der bliver taberne i det her stoleflytteri, hvor det drejer sig om at holde fast på sit job, for ellers forsvinder det bare til et andet land.
Det er de mennesker, Dansk Folkeparti er med til at sælge ved at være med til at retfærdiggøre og lægge stemmer til de nedskæringer, der er sket.
Jeg vil bare gerne bede fru Louise Frevert om én ting: Vil fru Louise Frevert ikke bekræfte, at det, der er sket de sidste 3 år, er, at antallet af kursusuger er skåret ned med 106.000, som det fremgår af ministerens svar på spørgsmål 108.
Det kan godt være, der er fugle på taget i fremtiden, men det her er cool facts om, hvad der er foregået i den tid, fru Louise Frevert har dirigeret undervisningspolitikken.
Louise Frevert (DF), 2004-12-07:
Lad mig starte med at sige en ting en gang for alle.
Det er, at der er nogle af de spørgsmål, som fru Pernille Blach Hansen stiller her, som Venstres ordfører svarede ganske udmærket på, så de er jo faktisk en gentagelse.
Men jeg vil sige det på den måde, at der jo rent faktisk er blevet brugt 3,5 mia. kr. på uddannelsesområdet her i Danmark, også fra vores side.
Vi har sagt ja, og vi er stolte af at være med.
FVU-reformen er vi også glade for at være med til.
Det er jo lige præcis den gruppe, hvis interesser bliver varetaget ved, at man satser på det.
Og så må jeg lige have lov til at pointere, at der faktisk er blevet afsat 500 mio. kr. på finansloven 2005 på efteruddannelsesområdet, dvs. 100 mio. kr. for hvert af årene 2005, 2006, 2007, 2008 og – som det tidligere er blevet pointeret – 75 mio. kr. til FVU-området næste år og 25 mio. kr. året efter.
Tværtimod vil jeg sige: Der er omprioriteringer på området, som vi står inde for, og derfor er det ikke besparelser.
Pernille Blach Hansen (S), 2004-12-07:
Jeg vil gerne høre Dansk Folkepartis ordfører om besparelserne på voksen- og efteruddannelse, for de besparelser, der har været i den her regerings levetid, er jo gennemført med støtte fra Dansk Folkeparti som en konsekvens af finanslovforhandlingerne.
Som vi har været inde på tidligere i dag, er der sparet 0,5 mia. kr. på voksen- og efteruddannelsen, og det har betydet en nedgang i uddannelsesniveauet her på 106.000 kursusuger.
Derfor vil jeg gerne spørge Dansk Folkeparti, om ikke Dansk Folkeparti synes, det er et problem i en tid, hvor virksomheder udflager, hvor folk bliver bekymrede for, om deres kompetencer nu også rækker til en plads i fremtidens arbejdsmarked, og hvor Dansk Folkeparti samtidig er med til at begrænse deres muligheder for at få voksen- og efteruddannelse.
Hvordan har Dansk Folkeparti det med det?
Louise Frevert (DF), 2004-12-07:
Selv om denne forespørgsel er rettet til undervisningsministeren og dermed regeringen, skal jeg alligevel pointere, at Dansk Folkeparti jo ikke er en del af regeringen, men gerne tager det ansvar, vi har påtaget os i vores aftaler med regeringen om finanslovene de forgangne 3 år og med de lovforslag, vi har været med til at sige ja til her i Folketingssalen.
De tiltag, der har været givtige for uddannelsessystemet, er vi glade for at være med til.
Vi mener, at regeringen har lagt en strålende uddannelsespolitik for dagen med de lovforslag, der er blevet vedtaget, og de tiltag, som fremtiden vil bringe.
Dansk Folkeparti gør sig store forventninger på især folkeskoleområdet.
Lad mig blot nævne nogle enkelte af de tiltag, som Dansk Folkeparti mener har været rigtig gode.
Der er eksempelvis SVU for de 60-64-årige og de midler til faglærtes efteruddannelse, der er afsat med forårspakken.
Det er ganske forfærdeligt, at vi i Danmark, som burde være et foregangsland inden for uddannelse og teknologi, har mere end 500.000 funktionelle analfabeter.
Det er 30 års laissez faire-holdning i folkeskolepolitikken, som er slået igennem i kombination med, at integrationsundervisningen ikke har levet op til behovet.
Man har etableret alt for mange unødvendige forsøg med tosprogede børn i folkeskolen og med sproggrupper og andet, som ikke har givet de forventede resultater.
Tværtimod står vi nu i et vadested, hvor der er behov for at gøre en ekstraordinær indsats for de tosprogede børn, så de ikke bliver tabt i uddannelsessystemet siden hen.
Men vi kan ikke blive ved med at se tilbage.
Fortsætter det, vil vi aldrig få den arbejdsstyrke, der skal være med til at holde Danmarks hjul i gang.
Vi skal sørge for at tage vare på de svage grupper og de grupper, der ikke har de boglige forudsætninger for at få en høj faglig uddannelse på nuværende tidspunkt.
Men det er en udvikling, der ikke skal fortsætte, og jeg må sige, at de tiltag, Dansk Folkeparti har været med til at etablere på folkeskoleområdet og det gymnasiale område, er vi helt overbevist om vil være med til at fjerne barriererne og reducere behovet for ekstra sprogundervisning senere i voksenlivet.
Vi skal dog være opmærksomme på, at der altid vil være grupper, der har lidt større problemer end andre med det boglige.
Dem skal der tages vare på på den bedst mulige og mest forsvarlige vis, og det synes jeg vi har gjort i de senere år, også fordi der har været øget fokus og opmærksomhed på lige netop disse grupper.
Men alt andet lige er det i folkeskolen, slaget skal stå.
Det er lige netop på dette område, der skal satses maksimalt, og de seneste dages diskussion har jo også vist, at det er rigtigt.
PISAundersøgelsen er ganske vist ikke en facitliste, men et pejlemærke.
Som salig John Mogensen synger: »Der er noget galt i Danmark ... «.
Og det skal der så sandelig rettes op på nu.
Gitte Lillelund Bech (V), 2004-12-07:
Jamen plan B er jo rent faktisk lige præcis det, vi er i gang med at implementere som anden fase af erhvervsuddannelsesreformen.
Det er en reform, som Socialdemokraterne ikke er med i – det medgiver jeg – vi har lavet den sammen med Det Radikale Venstre og Dansk Folkeparti, der er fokus på eksempelvis skærpelse af EMMAkriterierne og skabelse af flere rigtige praktikpladser, og af det, vi har kunnet se frem til den 1. oktober, er der skabt 1.000 flere rigtige praktikpladser i år, end der blev i 2003.
Vi har set på, hvilke økonomiske mekanismer der er på de tekniske skoler og på erhvervsskolerne i det hele taget, fordi det viste sig, at der var nogle uhensigtsmæssige økonomiske mekanismer, som gjorde, at visse skoler kunne spekulere i at have elever i skolepraktik og derefter låne eleverne ud i virksomhedsforlagt undervisning, mens erhvervsskolen rent faktisk fik praktiktaxametertilskud.
Derudover var eleven udlånt på nogle uheldige vilkår.
Der var ikke lavet ordentlige aftaler med de pågældende arbejdsgivere, så for eleven selv var det altså ikke særlig hensigtsmæssigt at være i virksomhedsforlagt undervisning.
Det, vi har gjort, er, at vi i stedet har introduceret praktikpladstaxameteret.
Vi ser dag for dag flere og flere gode eksempler, bl.a. EUC Midtvest.
Vi laver også mere fleksible aftaler på praktikområdet, end man gjorde tidligere, så vi laver faktisk nogle tiltag, der gør, at de unge får rigtige praktikpladser og kan få rigtige job bagefter.
Svend Auken (S), 2004-12-07:
Tusindvis af unge har haft fordel af det, og baggrunden var dengang som nu, at man havde udfoldet betydelige anstrengelser for at skaffe det fornødne antal praktikpladser, men ikke haft held til det.
Mange gange blev skolepraktik udformet sådan, at den hjalp unge med særlige handicap.
Det kunne være voksne lærlinge, som havde svært ved at skaffe sig en ordinær praktikplads, det kunne være indvandrere eller andre, og der kunne også være konjunkturramte fag, hvor det blev sikret, at der var arbejdskraft på et senere tidspunkt.
Hvad er det, der har ændret sig i alt det, som dengang lå til grund for, at Schlüter og Bertel Haarder og jeg lavede den ordning?
Hvad er det, der har ændret sig?
Hvem er det, der skal betale prisen?
Det er de tusindvis af unge mennesker, der ikke kan gennemføre deres faglige uddannelse.
Har man en plan B?
Og skal der ikke tages et eller andet minimum af hensyn til de unge mennesker, det drejer sig om, og som fra den 1. januar 2005 vil møde realiteterne i form af, at de ikke kan gennemføre den uddannelse, de har startet?
Gitte Lillelund Bech (V), 2004-12-07:
Jeg må medgive, at jeg ikke sad i Folketinget på det tidspunkt under Schlüterregeringen, da hr. Schlüter og hr. Auken fandt på skolepraktikken.
Jeg har først erfaret det her nu, så derfor kan jeg ikke forholde mig til, hvad det var, der var baggrunden for det dengang.
Men det, jeg kan se nu, er, at bl.a. inden for hele kontorområdet er der gennem skolepraktikken uddannet en masse unge og knap så unge menneske, som ikke har fået noget job bagefter.
Derfor har vi sat ind på lige præcis de områder, hvor vi kan se, at der rent faktisk bliver uddannet til arbejdsløshed.
Vi afskaffer ikke skolepraktikken over en bred front.
Der er nogle steder, hvor skolepraktikken kan være yderst fornuftig, og det kan også være fornuftigt med kvoter i skolepraktikken.
Men der er altså også uddannelser – jeg har nævnt tømrer og struktør som to eksempler – hvor vi synes, at når der er ledige praktikpladser på f.eks. struktøruddannelsen, er det naturligt, at man går derover i stedet for at tage en tømreruddannelse.
Det er en håndhævelse af EMMAkriterierne, som faktisk også blev opstillet under den tidligere regering, og som Socialdemokraterne i hvert fald tekstmæssigt bakkede op, men da de skulle håndhæves, blev de måske ikke håndhævet på helt samme vis som nu.
Derudover har vi omlagt noget af økonomien på de tekniske skoler og handelsskolerne, så man rent faktisk ikke kan tjene på at have en elev i skolepraktik og derefter udlåne den pågældende til en virksomhed.
Vi synes nemlig, det er misbrug af systemet.
Svend Auken (S), 2004-12-07:
Efter at have lyttet til Venstres ordfører må man danne sig det indtryk, at de, der i sin tid fandt på skolepraktikken, må have haft et meget ringe kendskab til det virkelige liv og ikke have haft ordentlige motiver.
Det var daværende statsminister Poul Schlüter og mig, som i sin tid gennemførte den, og det skyldtes, at man gennem mange år med en borgerlig regering havde slidt og slæbt for at skaffe praktikpladser, men ikke havde haft held til det.
Man havde givet tilskud, men man havde ikke haft held til det, og til sidst sad man tilbage med adskillige tusinde unge mennesker, der ikke kunne gennemføre deres uddannelse.
Så lavede vi skolepraktikordningen, og den har betydet, at tusindvis af unge mennesker har gennemført deres uddannelse, og mange af dem har fået arbejde og har været til gavn for det danske samfund.
Tog vi fuldstændig fejl?
Og hvorfor er det acceptabelt i dag at lade tusindvis af unge mennesker betale prisen for et ideologisk synspunkt?
Gitte Lillelund Bech (V), 2004-12-07:
Det er således, og det fremgår også af vedtagelsen, at vi ønsker den bedre sammenhæng i uddannelserne, som vi bl.a. kæmpede for i forbindelse med gymnasiereformen.
Vi ønsker en bedre sammenhæng mellem den humanistiske dannelsesdel og den naturvidenskabelige dannelsesdel, og vi havde rent faktisk et ønske om at fremme naturvidenskabsdelen og den naturvidenskabelige dannelse i forbindelse med gymnasiereformen, så derfor vil jeg nu nok sige, at med de reformer, vi har lagt op til, mener jeg, vi fastholder både dannelse og uddannelse.
Men for at koge det ned til noget meget, meget kort: Jeg mener, at et dannet menneske også skal kunne læse, skrive og regne, og det er derfor, vi har øget fokus på folkeskolen.
Jeg mener bestemt ikke, vi kaster noget over bord i disse år, men jeg vil rent faktisk sige, som jeg også sagde i min ordførertale, at jeg kan være bekymret over, at der kan blive kastet noget over bord, hvis folk f.eks. ikke kan læse.
Jeg er fuldstændig enig med statsministeren i, at de vigtigste ord i folkeskolens formålsparagraf er åndsfrihed, ligeværd og demokrati.
Men jeg synes bare, det er ret vigtigt at pointere, at hvis man ikke kan læse, og hvis man ikke har nogle basale færdigheder, kan man ikke begå sig i et demokratisk samfund, og derfor mener jeg ikke, man kan være et dannet menneske, hvis det er sådan, at man ikke kan læse og ikke har nogle basale færdigheder.
Det ønsker vi simpelt hen at fokusere på, for vi kan se, at det er her, folkeskolen halter.
For mig at se er et dannet menneske et helt menneske, der har færdigheder på begge områder, og derfor ønsker vi at sætte fokus på fagligheden
Det fremgår også af forslaget til vedtagelse.
Ulla Tørnæs (V), 2004-12-07:
Jeg kan sige, at regeringen ikke har nogen planer om at afvikle eller afskaffe eller ophæve folkeoplysningsloven.
Jann Sjursen (KD), 2004-12-07:
Vi har sådan set ikke nogen betænkeligheder overhovedet ved dem, men vi er enige med de partier og de ordførere, der her i debatten har givet udtryk for, at dette langtfra er tilstrækkeligt til at komme det sorte arbejde til livs.
Det kan vi ikke være uenige i, men det er dog et skridt i den rigtige retning.
Og derfor tager vi også gerne det skridt sammen med regeringen i forhold til det fremsatte lovforslag.
Men vi vil meget gerne også bruge udvalgsarbejdet til at se, om der kan tages yderligere initiativer, for det er helt klart nødvendigt.
Sort arbejde er til syvende og sidst et spørgsmål om, at man unddrager sig de forpligtelser, der også er ved det at være medlem af et fællesskab.
Og derfor ser vi med meget stor alvor på problemets omfang.
Vi tror, det er vigtigt, at vi i debatten omkring sort arbejde ikke nøjes med at sætte spot på kiosker og virksomheder, som jo især relaterer sig til udlændinge.
Jeg synes, der er en vis tendens til, at vi gør det i debatten, for det er sådan dejlig ufarligt, og så vedrører det jo ligesom dem og ikke os.
Jeg tror, det er vigtigt at tage fat på problemstillingen ved at sige, at det altså ikke er et specielt etnisk baseret problem.
Det drejer sig om alle og de forpligtelser, vi har i forhold til fællesskabet.
Så med disse overordnede betragtninger vil vi gå positivt ind i udvalgsarbejdet omkring det fremsatte lovforslag, der, som jeg sagde indledningsvis, efter vores opfattelse byder på nogle små skridt i den rigtige retning i forhold til at få bekæmpet det sorte arbejde.
Ulla Tørnæs (V), 2004-12-07:
I stedet for at hr. Thomas Adelskov læser op af et spørgsmål, som han havde fået med sig herned i salen, før han havde hørt min besvarelse, synes jeg, han hellere skulle have lyttet til, hvad jeg rent faktisk svarede, da jeg gennemgik, hvad regeringen vil tage af initiativer for at imødekomme, at endnu flere unge får en kompetencegivende uddannelse.
Så spørger hr. Thomas Adelskov til, hvad jeg vil gøre i forbindelse med ændringerne i skolepraktikken.
Jamen vi har sådan set handlet.
Vi har lavet en fase 2-aftale af den aftale, vi indgik for 2 år siden, som drejede sig om erhvervsskolerne og de økonomiske forhold for erhvervsskolerne.
Så har vi lavet en skolepraktikaftale, som betyder, at vi indfører adgangsbegrænsning til otte erhvervsuddannelser, det vil sige, at adgangen til skolepraktik bliver begrænset, men der er fortsat 40 erhvervsuddannelser, hvor man altså, hvis ikke det lykkedes at få en uddannelsesaftale, kan gennemføre sin erhvervsuddannelse i skolepraktik.
Lampen lyser, men jeg går ud fra, at der kommer en anden mulighed for at svare.
Mikkel Dencker (DF), 2004-12-07:
Der skal ikke herske tvivl om, at Dansk Folkeparti er indstillet på, at der bliver taget de forholdsregler, som er nødvendige for at imødegå sort arbejde, socialt bedrageri og andet i den boldgade.
Så hvis der er et problem, som hr. Homann kan anvise en nem løsning på ad denne vej, så er vi åbne for at diskutere det.
Morten Homann (SF), 2004-12-07:
Tilsvarende en anden problemstilling, som også Socialdemokratiets ordfører var inde på i sit indlæg, nemlig hele problemet med, hvordan man foretager registreringen af de medarbejdere, som f.eks. er ansat i udenlandske virksomheder, som virker her i landet.
Vil Dansk Folkeparti være med til at lave en opstramning af de krav, som bliver stillet til registrering af de medarbejdere, så vi har styr på, at der er orden i tingene, og at der ikke bliver bedrevet sort arbejde eller ansat illegal arbejdskraft i de virksomheder, det drejer sig om?
Mikkel Dencker (DF), 2004-12-07:
Der kunne man godt forestille sig, at den ordning kunne udvides til alle brancher f.eks. også kiosker, som kunne blive taget i at sælge cola.
Der kunne man godt i gentagelsestilfælde forestille sig, at vi lavede en konsekvent skriden ind, hvor man siger, at så lukker man butikken, når det har gentaget sig tilstrækkelig mange gange.
Så kan man måske også opsige lejemålet, og en ny forretning kan flytte ind med forhåbentlig mere lovlydige erhvervsdrivende bag.