Lene Espersen (KF), 2004-11-18:
De oplysninger, der indhentes fra de sociale myndigheder, må antages at være tilstrækkelige i de fleste tilfælde.
Hvis det overvejes at knytte tilsyn af kriminalforsorgen som vilkår til en hel eller delvis betinget dom, skal der dog tilvejebringes en personundersøgelse.
En sådan udredning foretages af børne- og ungdomspsykiatriske eksperter.
Regeringen er opmærksom på behovet for at øge kapaciteten i børne- og ungdomspsykiatrien, herunder for at nedbringe ventetiden.
På den baggrund er der i psykiatriaftalen for 2003-2006 afsat 120 mio. kr. For yderligere at intensivere en positiv udvikling på området har regeringen indgået en aftale med satspuljepartierne, der sikrer, at der årligt over de næste 4 år tilføres yderligere 50 mio. kr. til at nedbringe ventetiderne til undersøgelse og behandling af børn og unge.
Ved udarbejdelsen af så vel handleplaner som behandlingsplaner, jævnfør beslutningsforslaget punkt 5, tages der efter servicelovens regler afsæt i en konkret udredning af den enkelte unges situation, med henblik på at der skal ydes den relevante indsats med udgangspunkt i den unges kompetencer og behov.
Regeringen har på finansloven for 2004 afsat midler til tilskud til etablering af en afdeling med 5 pladser, som er specielt beregnet til unge med psykiske lidelser.
I forlængelse heraf er der indgået en aftale med Århus Amt om etablering af en sådan afdeling.
Afdelingen placeres i tilknytning til den børne- og ungdomspsykiatriske afdeling.
På den måde sikres en sammenhængende indsats for de unge.
En mulighed for afsoning i weekendog natinstitutioner vil derfor sjældent være en hensigtsmæssig løsning.
Beslutningsforslagets punkt 8 omhandler forhold i forbindelse med ungdomssanktionen.
Anvendelsen af ungdomssanktionen forudsætter, at foranstaltningen må anses for formålstjenlig til at imødekomme den unges særlige behov for behandling.
Det er således en forudsætning for anvendelse af ungdomssanktionen, at den unge efter en individuel vurdering ikke findes uegnet til behandling.
Det er de sociale myndigheder, der skal komme med en indstilling om, hvorvidt ungdomssanktionen vil være formålstjenlig.
Indstillingen fra de sociale myndigheder skal ligeledes indeholde forslag til, hvordan ungdomssanktionen for den pågældende unge bør udformes, herunder hvor længe den unge bør opholde sig i en sikret døgninstitution, og hvor lang tid den unge efterfølgende skal være anbragt på en åben institution.
Udgangspunktet er, at den unge indledningsvis anbringes på en sikret afdeling, hvorefter den unge anbringes under lempelige former f.eks. på en døgninstitution eller andet egnet opholdssted.
Derefter indgår den unge i et ambulant regi med tilsyn af de sociale myndigheder.
Det følger af straffelovens bestemmelser om ungdomssanktionen, at længstetiden for ophold i døgninstitutionen eller godkendt opholdssted er 1 år og 6 måneder, heraf højst 12 måneder i en sikret afdeling på en døgninstitution for børn og unge.
Det fremgår videre af Socialministeriets vejledning om ungdomssanktion og Rigsadvokatens meddelelse om behandling af sager om unge, at der ikke er noget til hinder for, at de sociale myndigheder indstiller, at en ungdomssanktion indledes på en almindelig døgninstitution i stedet for en sikret institution.
Endvidere er der med de nugældende ordninger muligheder for, at der efter en konkret vurdering af den unge kan fastsættes et kortere ophold på en sikret institution.
En dom til ungdomssanktion kan f.eks. være udformet, således at den unge skal tage ophold i en sikret afdeling i indtil 2 måneder.
Det er herefter kommunen, som inden for de rammer, som følger af dommen, fastsætter længden af opholdet.
Hvis det eksempelvis efter en måned viser sig, at den unge ikke har behov for at være i en sikret afdeling, kan kommunen bestemme, at den unge kan fortsætte sin ungdomssanktion i et åbent døgntilbud.
Regeringen finder ikke, at den gældende maksimumsgrænse på 12 måneders ophold i en sikret institution bør ændres.
Her er således tale om unge, der har et massivt behov for en struktureret behandling, og i enkelte tilfælde kan der være behov for at bestemme, at den unge skal tage ophold i en sikret institution i længere tid end 2 måneder.
Regeringen er enig i, at indholdet i ungdomssanktionen løbende bør kvalitetsudvikles.
Socialministeriet har da også ydet støtte til så vel metodeudviklingsprojekter som efteruddannelse inden for feltet.
Det er endvidere af afgørende betydning, at elementerne i en handleplan i forhold til en ung, der er dømt til en ungdomssanktion, motiverer den unge til forandring f.eks. gennem relevante tilbud om beskæftigelse og uddannelse.
Handleplanens indhold bør derfor have en detaljeringsgrad, som den unge kan forholde sig til.
Anbringelsen i institutionerne og den socialpædagogiske indsats medfører dog ofte tilegnelse af nye kompetencer og afdækning af nye behov, hvilket der skal tages hensyn til gennem en løbende revision af planen.
Behovet for kontinuitet har gennem de senere år været trukket frem, også i forbindelse med indsatsen over for unge kriminelle.
Socialministeriet har i den forbindelse i august 2004 skrevet til alle landets kommuner m.fl. vedrørende en afdækning af disse unges netværk.
Formålet hermed er at finde en voksen, som kan anses for egnet til ulønnet at støtte barnet eller den unge.
For så vidt angår finansieringen af ungdomssanktionen, kan jeg oplyse, at kommunen finansierer opholdet i de sikrede afdelinger objektivt.
Det vil sige, at alle kommuner deler samtlige udgifter til sikrede institutioner, uanset hvor mange pladser den enkelte kommune har benyttet.
Derimod finansierer de enkelte kommuner selv udgifterne til døgninstitutionerne, efter hvor mange pladser den enkelte kommune benytter.
De hidtidige erfaringer viser, at finansiering af de forskellige institutioner generelt ingen indflydelse har på kommunernes benyttelse af henholdsvis sikrede institutioner og døgninstitutioner.
Det er endvidere regeringens holdning, at kommunerne ikke bør kunne fraskrive sig et ansvar for den unges udvikling, heller ikke finansielt.
I relation til spørgsmålet om magtanvendelse over for børn og unge kan jeg oplyse, at Socialministeriet for tiden er ved at revidere magtanvendelsesbekendtgørelsen.
Det er hensigten bl.a. at tydeliggøre regelsættet på en række punkter.
Socialministeriet har imidlertid ikke aktuelt fundet behov for en lovændring på området.
Det er vigtigt at undgå, at unge kommer ind i en kriminel løbebane.
Det er samtidig regeringens opfattelse, at der allerede i dag er iværksat en lang række hensigtsmæssige tiltag for at undgå, at børn og unge kommer ind i en kriminel løbebane, og der gøres således en stor indsats for at tilgodese formålet med beslutningsforslaget.
På den baggrund og af de grunde, jeg har nævnt ovenfor, kan regeringen ikke støtte det fremsatte beslutningsforslag.
Beslutningsforslaget fra SF, som vi i dag skal behandle, opfordrer regeringen til at forbedre indsatsen over for kriminelle unge.
Regeringen er naturligvis enig i, at det er vigtigt at undgå, at unge kommer ind i en kriminel løbebane.
Særlig når det drejer sig om unge, er det vigtigt, at der sættes tidligt ind med en forebyggende indsats og med den nødvendige indsats over for den unge og dennes familie.
Det er også klart tilkendegivet i regeringens handlingsplan af den 8. marts 2002 »Stop Volden«, regeringens handlingsplan mod volds- og ungdomskriminalitet.
Og det følger også allerede af forskellige nye og administrative retningslinjer for henholdsvis politi, anklagemyndighed, kommuner og amter, at behandlingen af sager mod unge lovovertrædere skal fremskyndes mest muligt.
Det betyder imidlertid ikke, at der altid skal iværksættes en større undersøgelse, når en ung gribes i kriminalitet.
Efter regeringens opfattelse er det nødvendigt at differentiere indsatsen i forhold til lovovertrædelsens art og omfang.
Vi skal ikke nødvendigvis lave personundersøgelser og handlingsplaner, når en ung gribes i at stjæle en Marsbar hos købmanden.
Derimod skal der naturligvis sættes målrettet og konsekvent ind over for unge, der er på vej ud på en egentlig kriminel løbebane.
Med henblik på en fortsat styrkelse af den målrettede og konsekvente bekæmpelse af ungdomskriminalitet nedsatte regeringen i september 2003 et ministerudvalg for indsatsen mod unge kriminelle.
Ministerudvalget skal koordinere og følge initiativer vedrørende indsatsen over for unge kriminelle samt vurdere og indsamle erfaringer på området for at kunne styrke indsatsen dér, hvor der er en dokumenteret effekt.
Endelig skal ministerudvalget vurdere, om der er behov for yderligere at styrke indsatsen over for unge kriminelle.
Et af de områder, som ministerudvalget har overvejet nærmere, er en mere effektiv og hurtig sagsbehandling i relation til ungdomskriminalitet.
I den forbindelse har jeg besluttet at nedsætte en arbejdsgruppe, der skal se på dette spørgsmål.
Arbejdsgruppen er blevet sammensat af repræsentanter fra alle relevante myndigheder på området.
Arbejdsgruppen vil få til opgave at overveje, for hvilke sagsgrupper det kan være relevant at opstille målsætninger for sagsbehandlingstiden.
Arbejdsgruppen vil endvidere blive bedt om at overveje målsætninger for de enkelte myndigheders sagsbehandlinger i disse sager.
For så vidt angår beslutningsforslagets punkt 2 om, hvorvidt kontrol med og vilkår i forbindelse med tiltalefrafald og betingede domme overholdes, kan igen henvises til den førnævnte »Stop volden«-handlingsplan.
Det fremgår heraf, at der ved tiltalefrafald og betingede domme i videre omfang skal fastsættes entydige og målrettede vilkår, som afspejler den pågældende unges situation og kriminalitet.
Det er ligeledes understreget, at overtrædelse af vilkår skal have en mærkbar konsekvens.
Rigsadvokaten udsendte bl.a. på denne baggrund i december 2003 en ny meddelelse om behandlingen af sager mod unge lovovertrædere, hvori der er fastsat retningslinjer for politiets opfølgning på overholdelsen af vilkårene i tiltalefrafald.
Meddelelsen indeholder retningslinjer for bl.a. anvendelsesområder for tiltalefrafald med vilkår om ungdomskontrakt, indholdet af vilkår om ungdomskontrakter samt politiets opfølgning for overholdelsen af vilkår.
For så vidt angår indholdet af ungdomskontrakter, er det anført, at vilkårene skal være konkrete og specifikke, sådan at der ikke kan opstå misforståelser eller tvivl om, hvorvidt vilkårene er overtrådt.
Det er de sociale myndigheder, der fører tilsyn med, at vilkårene i kontrakten overholdes, og politiet skal derfor kontaktes ved enhver overtrædelse af vilkårene.
I meddelelsen er det desuden med henblik på opfølgning af sagerne anført, at politiet 3 måneder efter, at et tiltalefrafald med vilkår om ungdomskontrakt eller andre hjælpeforanstaltninger er meddelt, skal anmode de sociale myndigheder om at redegøre for tilsynet med den unge, medmindre sagen allerede har været behandlet af politiet i forbindelse med vilkårsovertrædelserne.
For så vidt angår betingede domme med vilkår om tilsyn eller andre hjælpeforanstaltninger, herunder f.eks. vilkår, som er identiske med de vilkår, der indgår i en ungdomskontrakt, er i meddelelsen anført, at sådanne vilkår også skal være konkrete og specifikke, ligesom den sproglige formulering skal være klar.
Det er endvidere anført, at der på samme måde som ved overtrædelsen af vilkår ved tiltalefrafald skal følges konsekvent op på vilkårsovertrædelser.
Der er således allerede for politi og anklagemyndighed taget de nødvendige tiltag med henblik på at sikre, at der følges konsekvent op på overtrædelse af vilkår.
Jeg skal i øvrigt bemærke, at udstrækningen af vilkårene om hjælpeforanstaltninger i en ungdomskontrakt normalt ikke løber i mere end et år.
I relation til beslutningsforslagets punkt 3 om varetægtsfængslede unge kan jeg oplyse, at unge under 18 år allerede i dag som den absolutte hovedregel bør søges undergivet varetægtssurrogat efter retsplejelovens § 765, medmindre der forelægges særlige grunde til, at vedkommende skal placeres i almindelig varetægtsfængsling.
Der er igennem de senere år sket en betydelig udbygning i antallet af pladser til unge, der skal anbringes i varetægtssurrogat.
Senest er der gennem finanslovaftalen for 2004 skabt mulighed for etablering af 25 yderligere pladser i socialt regi.
Den seneste udbygning med de 25 pladser sker bl.a., med henblik på at de sikrede pladser skal kunne rumme også meget voldelige unge, der hidtil er blevet afvist fra de sikrede afdelinger.
Efter beslutningsforslagets punkt 4 skal der bl.a. altid foretages en undersøgelse af den unges psykiske tilstand.
Indledningsvis kan jeg oplyse, at der allerede i dag indhentes oplysninger om den unges personlige forhold hos de sociale myndigheder til brug for sagens behandling.
Der indhentes normalt ikke en personundersøgelse efter retsplejelovens § 808 i sager mod unge under 18 år. De op...