Ole Stavad (S), 1999-11-26:
Det er rigtigt, at det er et kompliceret forslag.
Det er jo sådan set også fremgået af debatten.
Der er en tendens til, at hvis forslaget er meget kompliceret, så taler man hellere om proceduren, eller hvor mange sider det nu er udgivet i, for så er man jo fri for at forholde sig så meget til substansen, og det kan jeg sådan set godt forstå, men jeg synes bare, at det er lidt træls.
At det, at et forslag rummer vældig mange sider, skal gøres til et problem,
er underligt.
En meget, meget stor del af de sider er noget, der udspringer af det, Folketinget og regeringen har aftalt med hinanden, nemlig at vi i ministerierne skal være grundige med at servicere Folketinget - og det synes jeg er rigtigt - i forhold til høringssvarene, i forhold til at sammenstille de gamle tekster med de nye tekster osv. Lovforslaget som sådan fylder knap otte sider.
Dermed siger jeg ikke noget om, at de otte sider ikke er komplicerede.
Det er de bestemt.
Lad mig bryde sammen og tilstå: Jeg ville være ked af at blive forhørt i den enkelte detalje, selv om jeg har gjort mig umage, og selv om jeg er blevet manuduceret.
Men det hænger jo også sammen med, som hr. Frank Aaen sagde, at vi bevæger os i en vanvittigt kompliceret verden.
Og det er altså virksomheder med den kompleksitet, som vi også lovgivningsmæssigt skal forholde os til.
Det er virksomheder, som ikke er blevet mindre komplekse, fordi de er blevet endnu mere grænseoverskridende.
Se, nu har jeg jo også snakket meget om procedurerne, fordi det er meget kompliceret, men det arbejde, der er lavet her, er lavet i et tæt samarbejde med dem, der her i landet har den største ekspertise.
Altså ikke kun Skatteministeriet, men vi har haft brancherne meget tæt med, og når det kommer senere, end også jeg er glad for, vil jeg gerne sige, så er det, fordi der har været nogle ting, vi skulle have på plads.
Og vi har ikke ment, at det var rigtigt at komme til Folketinget, før vi følte os trygge ved, at vi havde været nede i selv de sværeste diskussioner med de folk, vi har siddet og klaret det her af med.
Jeg synes så i øvrigt ikke, at der er nogen stor grund til på det her punkt at kritisere meget.
Vi vedtog en lovgivning tilbage i juni måned 1998, som for langt hovedpartens vedkommende først får virkning for år 2000, og vi har så haft en lejlighed til virkelig at gennemgå med dem, der er de største interessenter, om der er nogle ting, der skal justeres på, og det er så det resultat, man er kommet til her.
Fru Mariann Fischer Boel nævnte konkret spørgsmålet om 25 pct. - altså, hvis man ejer 25 pct. eller derover, så kommer man ind under en tvungen sambeskatning - og hun spurgte: Kan man få de oplysninger, man skal have?
Det er jo selvfølgelig et synspunkt, jeg også er blevet mødt med i processen.
Og dertil må jeg jo så sige til fru Mariann Fischer Boel, at i hvert fald vedtog vi sammen, i december måned 1998, så vidt jeg husker, et lovforslag, der i forhold til det generelle omkring CFC-beskatning har den samme regel.
Og derfor ville jeg stærkt advare imod, at vi begynder at flytte på noget i forhold til den regel.
Det er faktisk en kopiering af den samme regel, både i forhold til hvor stor ejerandel man skal have, og hvor stor en del man skal have i kapitalindtægter, før man bliver omfattet.
Så det er noget, som vi i hvert fald beder andre om at håndtere, og det må forsikringsbranchen også.
Jeg er ikke indstillet på - det klare signal vil jeg gerne give - at bløde op og flytte på det. Måtte jeg så også sige i diskussionen om, hvornår det her lovforslag skal være færdigt: Det er noget, Folketinget beslutter.
Det ville være meget, meget hjælpsomt i forhold til de virksomheder, vi henvender os til med det her, hvis vi kan have det færdigt.
Og dér er jeg jo altså så nødt til at sige til branchen, at hvis det er sådan, at branchen over for Folketinget og udvalget spiller med i forhold til at være hurtig på banen dér, hvor man mener, at der er noget, og ikke trække alle de gamle krikker ud af stalden for én gang mere at prøve at argumentere for det, man godt ved, man ikke kan få, fordi man har bevæget sig ud over det, som i hvert fald et politisk flertal her i huset mener skal gives til dem, ja,
så kan de selv medvirke til det.
Og derfor vil jeg være utrolig glad for, om lovforslaget kan vedtages, inden vi går på juleferie. Jeg må så indrømme, at der er noget, der tyder på, at hr. Kim Behnke har besluttet at holde ferie lidt tidligt, når han siger, at der er seks mødedage tilbage.
Jeg kan i hvert fald tælle i min kalender, at jeg har en hel del flere
Så hvis det er sådan, at den øvrige del af Folketinget vil bruge alle dagene, så kan vi måske i fællesskab få gennemført det her arbejde på en god og ordentlig måde, og jeg medvirker alt det, jeg kan, og de folk, jeg har til min rådighed, vil gøre alt det, de kan, for at stå til rådighed for Folketingets Skatteudvalg, for Folketinget og sørge for at få svaret lige så hurtigt, vi overhovedet er i stand til. Så mit håb er, at det kan lykkes.
Men det er klart, at når lovforslaget skal vedtages, så skal Folketingets flertal føle, at det også har nået et resultat, det er rimelig trygt ved.
Og dér har jeg så også den lille opfordring til de folk, som
vi har ude på den anden side, som har den store ekspertise på det her, at de også tænker i de baner.
fra et flertal.
Også tak til dem, der har været kritiske, men lovet at gå positivt, konstruktivt ind i arbejdet.