runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Irene Simonsen (V), 2004-05-06:
Jamen det gør den også.
Vi har vores behandlingsgaranti for misbrugsproblemer nu.
Dem, jeg møder, der arbejder for at hjælpe prostituerede, vil jeg ikke på nogen måde sige har et lavt uddannelsesniveau.
Jeg vil heller ikke på nogen måde påstå, at de ikke er dygtige.
Jeg synes, de er ekstremt dygtige.
De gør alt, hvad de kan.
Det skal de også fortsat blive ved med.
De får også støtte.
De frivillige organisationer, der er, får støtte via Socialministeriet, satspuljemidler og andet.
Jeg er ikke selv medlem af Socialudvalget, så jeg kender ikke detaljerne i det, men jeg ved bare overordnet, at der gøres en indsats.
Jeg ved, at vi har en socialminister, som gør en stor indsats også i forbindelse med at forhindre vold mod kvinder.
Så der sker noget.
Plus det retspolitiske område, som jeg gerne vil fremhæve igen, så vi kan få fat i bagmændene.
Lad os mødes om et år igen, for så er jeg sikker på, at vi kan konstatere, at Danmark er et af de lande, hvor det ikke er så attraktivt at lave menneskehandel.
Søren Krarup (DF), 2004-05-06:
Det tror jeg ikke at fru Bodil Kornbek skal regne med, men jeg tror, at hun temmelig sikkert kan regne med, at Dansk Folkeparti ikke vil kriminalisere prostitution og dem, der søger til de prostituerede, men det kommer jeg til i næste omgang.
Bodil Kornbek (KD), 2004-05-06:
Jeg takker selvfølgelig for det klare svar.
Det er altid rart at kunne forholde sig til det.
Kan jeg så have en forventning om, at Dansk Folkeparti kommer med et forslag om at legalisere prostitution som værende et lovligt erhverv?
Søren Krarup (DF), 2004-05-06:
Det kan man i og for sig godt sige.
Jeg vil i hvert tilfælde sige, at de voksne kvinder, som med fuld viden om erhvervets risiko siger ja til at tjene de lette penge, vil jeg ikke kriminalisere.
Bodil Kornbek (KD), 2004-05-06:
Jeg vil spørge ganske enkelt, om konsekvensen af det, hr. Søren Krarup siger, er, at prostitution skal gøres til et lovligt erhverv.
Søren Krarup (DF), 2004-05-06:
Jamen det ligger jo i sagens natur, at når der er tale om to voksne mennesker, der frivilligt foretager sig noget, som andre måske kan finde ubehageligt eller uværdigt, kan det ikke være noget, som skulle betyde, at det falder ind under en dekorum, som er ensbetydende med, at de skal afskediges, eller at de ikke må være til.
Jeg finder kort sagt, at hele denne forargelse over, at danske soldater udsendt på en bestemt mission kan optræde på en måde i deres orlov eller i deres fritid, som andre bliver stødt over, er en form for moralisme, som jeg ikke vil dele.
Jeg kan være uenig i deres handlinger, og jeg kan synes, at nogle af dem er ulækre, men jeg vil ikke begynde at optræde som en moralsk overdommer, der forbyder dem, hvad der i øvrigt er ganske legalt.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2004-05-06:
Det var da en helt besynderlig skillelinje.
Den skillelinje, om den fritid udøves, ved at en dommer herhjemme f.eks. begår noget, hvor man vil sige, at det ikke er en dommer værdigt, eller om den udøves, ved at en udsendt fra det danske forsvar begår noget, som ikke er værdigt, og der henviser jeg så til Forsvarskommandoens vejledning, synes jeg er fuldstændig absurd at sætte.
Søren Krarup (DF), 2004-05-06:
Tjenestemandslovens § 10 handler om dekorum.
Men det, som soldater på orlov i deres fritid foretager sig, er jo ikke at betragte som dekorum.
Det er at betragte som ferie.
Jeg synes, det er fuldstændig urimeligt, at man vil bruge dekorum i den forbindelse.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2004-05-06:
Det er klart, at hr. Søren Krarup jo mener, at der skal være så lidt regulering som overhovedet muligt.
Men det, jeg godt vil spørge hr. Søren Krarup om, er, at når han nu afviser vores forslag om et adfærdskodeks med henvisning til, at staten ikke skal gå ind og regulere, hvad folk foretager sig i deres fritid, betyder det så også, at hr. Søren Krarup vil have ophævet tjenestemandslovens § 10?
Den strækker sig jo også ind over friheden, fritiden.
Jann Sjursen (KD), 2004-05-06:
Jeg skal ikke gå ind i en nærmere diskussion om de misbrugsproblemer, som de prostituerede har, men jeg synes også, at det, som fru Irene Simonsen kommer frem med her i debatten, virker lidt nyt.
Når fru Irene Simonsen ret indigneret siger, at regeringen har gjort det ene og det andet især på det retspolitiske område, så må jeg vende tilbage til spørgsmålet, som også fru Bodil Kornbek stillede tidligere: Hvad har regeringen gjort, når det gælder det sociale område?
Der skal også en indsats til mod
prostitution i al almindelighed
Hvad har regeringen gjort for at styrke det opsøgende arbejde?
Hvad har man gjort for at sikre, at socialarbejderne får bedre uddannelse på det her område?
Hvad har man gjort for at tilvejebringe bedre anonym rådgivning, for at sikre frit lejde for de prostituerede, så de også ad den vej kan komme ud af den suppedas, som de rent faktisk er havnet i?
Det er her, fru Irene Simonsen efter min mening hopper let og elegant over, hvor gærdet er lavest, og alene peger på nogle retspolitiske initiativer, regeringen har taget.
De har været fornuftige nok, skal jeg sige, men den sociale indsats må jo hænge sammen også med det, der sker på det retspolitiske område.
Søren Krarup (DF), 2004-05-06:
Dette af SF fremsatte beslutningsforslag slutter med at udtale: Med forslaget lægger forslagsstillerne op til ansvarlige voksne menneskers forvaltning af et ansvar, der rækker ud over de konkrete opgaver.
Hvis forslagsstillerne selv havde forstået disse ord, var vi blevet sparet for deres beslutningsforslag.
Hvis moral nemlig handler om ansvar, er man ikke optaget af at dekretere moralske love, som tager ansvaret fra det enkelte ansvarlige menneske.
Lad mig i al stilfærdighed sige, at vi ikke er venner af den form for prostitution, der misbruger kvinders fattigdom, nød og hele afhængighed af andre.
Vi finder det ret og rimeligt, at der lovgives imod en sådan prostitution, der fornedrer de kvinder, som mest af alt ønsker at være fri for en sådan elendighed.
Men vi vil på den anden side ikke lukke øjnene for, at der også findes kvinder, som med åbne øjne siger ja til en billig og hurtig genvej til at tjene mange penge.
Jeg går ud fra, at hr. Villy Søvndal og SF har hørt, at prostitution ikke er et erhverv, der er opfundet i går.
Jeg går ud fra, at også hr. Søvndal og SF som helhed er bekendt med, at prostitution faktisk har en ganske lang fortid.
Så kommer vi til ansvarligheden: Hvis voksne kvinder med fuld bevidsthed om risikoen ved erhvervet ønsker at tjene de lette penge, som såkaldt utugt er, så forekommer det mig at være formynderisk og dermed umoralsk, hvis andre vil forbyde dem at udøve erhvervet i den rette morals navn.
Så er der ikke tale om moral, men om moralisme; at bedrevidende, selvgode personer i deres bedrevidenheds navn vil diktere voksne mennesker, hvad de må og ikke må, når handlingerne vel at mærke ligger inden for den lovlighed, der ikke krænker andre, og når der vel at mærke er tale om voksne mennesker, der ikke udnyttes eller undertrykkes af andre.
Så meget om de prostituerede.
Når vi taler om de udsendte soldater, forekommer moralismen mig endnu tykkere.
At ville indføre en adfærdskodeks for voksne mennesker vedrørende deres fritid eller privatliv synes mig slet og ret umoralsk.
Det er et indgreb i den personlige frihed, som hverken en pave eller en partisekretær kan tillade sig.
Jeg minder endnu en gang forslagsstillerne om, at moral er et spørgsmål om ansvar; at den rette moral er den ansvarlige handling.
På denne baggrund virker det mere end selvmodsigende, at forslagsstillerne kan skrive i bemærkningerne til forslaget: Som det er i dag, er brugen af prostituerede indirekte legitimeret af Danmark som nation, fordi det overlades til den enkelte soldat og vedkommendes moral, hvordan man forholder sig.
Må jeg sige ligeud: Jeg finder det godt og hæderværdigt for Danmark som nation, at vi ikke kan drømme om at fratage den enkelte soldat ansvaret for hans moralske holdning og således diktere ham hans opførsel i hans fritid.
Dette beslutningsforslag er i den forstand umoralsk.
Det mener ufrihed og formynderskab, når det siger moral.
Det reducerer voksne, ansvarlige mennesker til umodne børn, som storebror Staten skal overtage ansvaret for.
Det er lige så meningsløst, som det er usympatisk.
Vi siger naturligvis et kategorisk nej til det.
Sandy Brinck (S), 2004-05-06:
For det første vil jeg godt sige, at noget af det, jeg har hæftet mig ved, når jeg har læst adfærdskodekset, netop var, at det her område, hvor det bliver beskrevet, hvordan man bør opføre sig i forhold til brug/ikke brug af prostituerede, er et område, som faktisk kan være under ordre.
Det mener jeg faktisk er ret vigtigt.
Men så nævner fru Anne Grete Holmsgaard en anden ting, som jeg tror er langt mere væsentlig end det her, der går specifikt fra SF på soldaterne, nemlig at vi får set på, hvordan man udmønter § 10 i tjenestemandsloven.
Vi har hørt nogle bud i dag fra regeringen, men jeg tror faktisk, at det er der, man skal sætte det ind.
Jeg synes, det ville være helt mystisk, hvis vi gik ind og gjorde det meget bindende for soldaterne, men ikke for dem, der render rundt med slips og går til receptioner i udlandet.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2004-05-06:
Vi har faktisk tænkt meget over det her.
Jeg synes, det er meget svært at finde en anden metode end den at gøre det til en kontraktlig forpligtelse eller en binding, for dermed gør man det også til et personalepolitisk spørgsmål, hvor sanktionen vil være, at man bliver indkaldt til en samtale eller i grove tilfælde naturligvis også kan blive hjemsendt.
Så jeg har svært ved at finde nogen anden vej, og jeg er som
sagt meget forbløffet over, at Socialdemokraterne ikke melder klart positivt ud på det.
Vi har jo haft en diskussion også om tjenestemandsloven, og det er allerede sådan, at tjenestemandslovens § 10, som det også har været nævnt i dag, giver nogle forpligtelser, som ikke kun gælder den pågældende tjenestemand, når han eller hun er på arbejde, men også, afhængigt af hvilken stilling man sidder i, kan udstrækkes til at gælde fritiden.
Her er vi i en situation, hvor vi må sige, at man - det erkender selv Forsvarskommandoen - er en slags ambassadør for Danmark, også når man er på frihed under udstationering.
Sandy Brinck (S), 2004-05-06:
Det, vi har hæftet os ved i SF's forslag, er netop den kontraktlige binding.
Vi er faktisk ikke af den opfattelse, at det er den smarteste måde at gøre det her på.
Vi har hele tiden sagt, at det med at have et administrativt kodeks for, hvordan man opfører sig ordentligt, når man er ude, er bedst, og da synes vi, at SF skruer en enkelt gang ekstra på skruen, end vi umiddelbart kan være med til.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2004-05-06:
Jeg er faktisk noget overrasket over, at Socialdemokraterne ikke kan støtte SF's beslutningsforslag, som jo ikke indebærer, at soldater, der er udstationerede, vil kunne bringes for en domstol, men som indebærer, at man som udstationeret skriver under på en ansættelseskontrakt eller kontrakt, ifølge hvilken man også vil afholde sig fra at gå til prostituerede i sin frihed, under orlov - Rest and Recuperation, som det kaldes.
Jeg er faktisk noget forbavset over, at Socialdemokraterne ikke kan støtte det.
For jeg synes egentlig, at man ud fra de signaler, der er blevet udsendt fra Socialdemokraterne hidtil, godt kunne støtte det.
Sandy Brinck (S), 2004-05-06:
Jeg kan oplyse over for hr. Jann Sjursen, at der er to i folketingsgruppen, som har taget forbehold og dermed ønsker at støtte Kristendemokraternes forslag.
Det er jo ikke nogen hemmelighed, at vi har den her debat meget livligt hver gang, også fordi det er så utrolig svært at afgøre, hvad der er det rigtige instrument.
Når vi til at presse kvinder længere ud, som jeg har fremlagt holdningen om, eller er det den vej rundt, at man rent faktisk kan ændre holdninger? Men der er altså 2 af gruppens 52 medlemmer, som har en anden holdning end den, jeg har fremlagt.
Jann Sjursen (KD), 2004-05-06:
Det synes jeg sådan set er konsekvent.
Jeg er ikke enig, men jeg respekterer trods alt konsekvensen.
Vi har faktisk oplevet i den offentlige debat fra tid til anden, at socialdemokrater, i hvert fald en enkelt, har været ude at sige, at vedkommende ønskede at kriminalisere prostitutionskøbere.
Derfor synes jeg da for en ordens skyld, at jeg vil høre her, om det er en samlet socialdemokratisk gruppe, der afviser Kristendemokraternes beslutningsforslag?
Irene Simonsen (V), 2004-05-06:
Nu må jeg jo ikke stille spørgsmål heroppefra, men det har jeg faktisk brug for at gøre nu, for jeg er ikke bekendt med, at man kan dokumentere nogen steder, at efterspørgslen, dvs. kundernes antal, er vokset i størrelse.
Det tror jeg ikke der er nogen beviser på nogen steder, men det kunne jo være, at hr. Jann Sjursen kan komme ind på det i sin ordførertale.
At der bliver flere kunder til prostituerede, det er jeg ikke bekendt med at der er lavet nogen undersøgelse af. At der er flere prostituerede, kan jeg heller ikke dokumentere ikke er sandt.
Det kan meget vel være sandt.
Jann Sjursen (KD), 2004-05-06:
Vi kommer nok ikke meget længere i diskussionen om det sociale spørgsmål, for fru Irene Simonsen får gjort alle prostituerede til narkomaner, og vi har jo behandlingsgaranti på det område, og så er den potte ude.
Jeg vil bare sige, at der ser vi fundamentalt anderledes på det. Når vi taler om, at vi skal give socialarbejderne en bedre uddannelse, så er det jo ikke i forhold til dem, der allerede er i gang, PRO-Centret, Reden osv.
De gør et fremragende stykke arbejde.
Men så er det for generelt at ruste socialarbejdere bedre til at kunne gøre en indsats i hele landet og ikke kun de få områder i landet, hvor vi er så heldige at have PRO-Centret og Reden og de andre initiativer, der er i gang.
Der skal jo langt mere til for at række en hjælpende hånd til de prostituerede for at få dem ud af prostitutionen.
Endelig til det med at vi jo kan diskutere det igen om nogle år: Det tror jeg såmænd nok også vi kommer til - måske ikke jeg selv - men Folketinget kommer nok til at diskutere det igen.
Men når man ser på efterspørgslen på prostituerede, er den så ikke også påvirket af, hvor mange kunder der rent faktisk kommer til, så det altså også er et spørgsmål om, at vi påvirker kunderne og ikke kun bagmændene, som regeringen og fru Irene Simonsen går efter?
Anne Baastrup (SF), 2004-05-06:
Er det ikke korrekt forstået, at hvis ministeren uden tilstrækkeligt bevis havde nedlagt det her foreløbige forbud med henblik på at få det afprøvet ved domstolene, kunne ministeren udsætte sig selv for en rigsretssag?
Elisabeth Arnold (RV), 2004-05-06:
En hvilken som helst forening kan da risikere at blive udsat for at blive kritiseret eller for at blive omfattet af grundlovens paragraffer.
Det er klart.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2004-05-06:
Det kan begge forslagsstillere også huske fra dengang, vi havde revision af dataloven.
Justitsministeren har jo også gjort rede for, at der har været nogle personalemæssige problemer, men at det er i orden, og at effektiviteten er øget.
Så vi må sige som regeringen
: Vil man have yderligere, er det en del af en finanslovforhandling.
Hverken Venstre eller Det Konservative Folkeparti kan støtte forslaget.
Per Dalgaard (DF), 2004-05-06:
Jeg sagde, at jeg i forbindelse med det udvalgsarbejde, der skal ske, hvor vi f.eks. kan få kulegravet § 78-problematikkerne i Retsudvalget, kunne forestille mig, at vi der tog nogle andre begreber ind, der ikke handlede om at begrænse ytringsfriheden, men at sige, at foreninger, som havde så afskyelige formål som f.eks. at nedbryde det danske samfund, som jeg også er sikker på at ingen herinde er interesseret i skal ske, var en form for forening, som vi rent faktisk ikke kunne tillade.
Det er da muligt, at den ikketilladelse så skulle, jeg havde nær sagt i første omgang effektueres et langt stykke hen ad vejen ved, at man f.eks. ikke ville tillade, at den kunne låne skolelokaler til at agitere, ikke ville tillade, at den åbnede hjemmesider, hvor den agiterede for mord på bestemte befolkningsgrupper osv., at man gik det skridt for til sidst at få sådan en forening tiet ihjel, gjort død mere eller mindre kontant.
Jeg sagde, at jeg i forbindelse med det udvalgsarbejde, der skal ske, hvor vi f.eks. kan få kulegravet § 78-problematikkerne i Retsudvalget, kunne forestille mig, at vi der tog nogle andre begreber ind, der ikke handlede om at begrænse ytringsfriheden, men om at sige, at foreninger, som havde så afskyelige formål som f.eks. at nedbryde det danske samfund, som jeg også er sikker på at ingen herinde er interesseret i skal ske, var en form for forening, som vi rent faktisk ikke kunne tillade.
Det er da muligt, at den ikketilladelse så skulle, jeg havde nær sagt i første omgang, effektueres et langt stykke hen ad vejen ved, at man f.eks. ikke ville tillade, at den kunne låne skolelokaler til at agitere, ikke ville tillade, at den åbnede hjemmesider, hvor den agiterede for mord på bestemte befolkningsgrupper osv., at man gik det skridt for til sidst at få sådan en forening tiet ihjel, gjort død mere eller mindre kontant.
Line Barfod (EL), 2004-05-06:
Jeg ønsker bare at være helt sikker på, at det, hr. Per Dalgaard siger, er, at det, Dansk Folkeparti ønsker, er, at man skal kunne forbyde foreninger, hvis de kommer med ytringer, som man er imod.
Hr. Per Dalgaard sagde i sit første indlæg, at vi skulle kunne forbyde foreninger, der var ødelæggende for retsfølelsen.
Nu har Dansk Folkeparti jo nogle gange været ude i, at det er ødelæggende for retsfølelsen, hvis ikke vi f.eks. hæver strafferammerne ganske betragteligt.
Per Dalgaard (DF), 2004-05-06:
Jeg refererede nu ikke til, at alt som sådan er tilladt.
Jeg sagde, at det jo på den anden side ikke skal være sådan, at grundlovens § 78 siger, at alt er tilladt, fordi det ikke er forbudt, og at vi skulle have afprøvet grænserne for, hvor grove foreningerne egentlig skal være, for at vi ikke tillader dem.
Ytringsfriheden sætter vi selvfølgelig højt, og den kunne vi overhovedet aldrig drømme om at beklikke.
Vi skal have ytringsfrihed, jeg havde nær sagt uden grænser, men der er jo alligevel grænser.
Jeg ved godt, at der er grænser.
Der står jo netop også i § 77, at man kan udtale sig, trykke osv., hvad man vil, under ansvar.
Så selvfølgelig skal der være de begrænsninger, som grundloven giver i dag.
Det er nogle foreninger, som er på kanten af, hvad vi i hvert fald synes overhovedet kan være tilladt.
Line Barfod (EL), 2004-05-06:
Der er mange ting, man kunne finde på at sige noget om, men hr. Per Dalgaard sagde, at vi havde en ytringsfrihed, der gjorde, at alt var tilladt.
Jeg skal bare først spørge hr. Per Dalgaard, om ikke det er korrekt, at vi har en række begrænsninger. Man kan ytre, hvad man vil, men det er under ansvar for domstolene, så man kan dømmes.
Der er f.eks. en del, der er blevet dømt for racistiske ytringer, hvilket Dansk Folkeparti er imod.
Derfor kan jeg ikke helt få det til at hænge
sammen.
Så mente hr. Per Dalgaard, at det var et problem, at vi i et demokrati ikke bare kan forbyde de foreninger, vi ikke kan lide, selv om der ikke er beviser mod dem, at det var et problem for et demokrati, at det kunne blive undergravet, fordi det var et demokrati.
Sådan forstod jeg hr. Per
Dalgaard.
Derfor vil jeg bare høre, om ikke hr. Per Dalgaard og Dansk Folkeparti mener, at vi faktisk har mange muligheder i et demokrati for at bekæmpe dem, vi ikke kan lide.
Vi kan argumentere imod dem, vi kan demonstrere imod dem, vi kan på mange forskellige måder gå imod dem og dermed modvirke, at de får opbakning.
Det er sådan set det, vi gør over for mange foreninger i Danmark, som kun har en ganske lille opbakning, fordi vi bruger demokratiske midler til at bekæmpe dem.
Sandy Brinck (S), 2004-05-06:
Det er her, man holder øje med, om de regler, der findes for registrering af borgere, overholdes, så vi som borgere kan føle os trygge ved, at de oplysninger, myndigheder og andre har om os, også bliver behandlet korrekt.
Når det gælder personoplysninger om dig og mig og andre borgere, må vi have klare rammer for, hvordan de håndteres.
Det er simpelt hen væsentligt for beskyttelsen af vores privatliv.
Som lovgivere forlader vi os jo på, at de regler, vi opstiller, bliver fulgt, og at nogle kontrollerer, at reglerne rent faktisk bliver fulgt.
Datatilsynet har i de senere år fået
flere og flere opgaver, dels som følge af informationssamfundets mange muligheder for registrering, informationsindsamling, samkøring af data osv., dels fordi der er opstået en række internationale opgaver, som forslagsstillerne også beskriver.
Når vi så samtidig kan se, at bevillingerne til Datatilsynet er faldende, så vækker det også hos os bekymring.
Vi ser derfor gerne, at bevillingerne øges, men forslaget indeholder jo ikke noget beløb, og derfor synes vi, at en støtte til dette forslag let bliver enten en blankocheck eller lige så let en narresut.
Det er dog yderst relevant at få rejst problemet, og på den måde har forslaget sin berettigelse.
Vi vil derfor håbe på, at vi under udvalgsarbejdet kan få indkredset, hvor mange penge det egentlig drejer sig om.
Den viden vil vi bruge, når vi når til næste års finanslovforhandlinger, som jo allerede starter her til efteråret.
Elisabeth Arnold (RV), 2004-05-06:
Ikke mig bekendt.
Line Barfod (EL), 2004-05-06:
Jeg håber ikke, at det gælder for straffesager, at Det Radikale Venstre nu mener, at man skal rejse sager, at selv om anklagemyndigheden mener, at der ikke er bevisgrundlag, så skal man rejse nogle sager for at få afprøvet grænserne.
Det synes jeg er en meget uhyggelig retstilstand. Fru Elisabeth Arnold har jo flere gange henvist til, at der har været jurister, der har været uenige med Rigsadvokaten i hans afgørelser i forskellige sager
, og så spørger jeg bare: Er der en eneste af de jurister, der har kastet sig ud i den teoretiske juridiske debat, som har opfordret til, at Folketinget skulle pålægge justitsministeren at forbyde bestemte foreninger i sager, hvor Rigsadvokaten har vurderet, at der ikke var bevismæssigt grundlag?
Elisabeth Arnold (RV), 2004-05-06:
Jeg må indrømme, at jeg læser grundloven, som de fleste almindelige mennesker læser grundloven, nemlig bogstav for bogstav og paragraf for paragraf, og det er den anvendelse af paragraffen, som ligger til grund for det beslutningsforslag, vi nævner her.
Det, der er det vigtige, er, at der skal rejses en retssag for at afgøre, hvor grænsen ligger.
Det, der er hovedpunktet for Det Radikale Venstre, er, at vi aldrig nogen sinde får afprøvet grænserne for foreningsfriheden, hvis vi bliver ved med ikke at rejse sager.
Line Barfod (EL), 2004-05-06:
Det har De Radikale altså været med til at mene for meget kort tid siden, men nu mener De Radikale altså, at justitsministeren, hvis der var flertal for forslaget, skulle kunne forbyde bestemte foreninger, som et flertal i Folketinget ikke kan lide, og så kan man få det prøvet ved domstolene bagefter.
Det undrer mig noget, at De Radikale i denne her sag altså ikke går ind for tredelingen af magten, men mener, at Folketinget skal blande sig og pålægge justitsministeren, hvordan hun skal agere i bestemte sager.
Anne Baastrup (SF), 2004-05-06:
Når nu Det Radikale Venstre har den opfattelse af brugen af § 78, vil jeg godt spørge fru Elisabeth Arnold, om man så ikke i virkeligheden kan stå i den situation, at et flertal i Folketinget kan pålægge justitsministeren at undersøge, om ikke Dansk Folkepartis Ungdom kan blive opløst?
Vi ved jo, at medlemmer af Dansk Folkepartis Ungdom er blevet dømt for at have hængt racistiske plakater op på ungdomsuddannelserne, så på den måde kan vi jo blive ved.
Det vil jo sige, at en hvilken som helst forening kan stå i den situation, hvis nogle af dem begår kriminalitet.
Måske selv Dansk Folkeparti kan blive opløst, fordi formanden er blevet dømt for et eller andet.
Kommer man ikke til at stå i den situation, at et hvilket som helst flertal i Folketinget hele tiden vil jagte rundt med en justitsminister, der hele tiden skal afprøve, om nu den dér eller den dér forening skal ophæves?