Kim Mortensen (S), 2006-03-02:
Ikke mindst på grund af
denne særlige danske model på arbejdsmarkedet – på grund af den organisering, dansk fagbevægelse gennem hundrede år har opnået på det danske arbejdsmarked – er det danske arbejdsmarked et af de fredeligste i Europa og dansk økonomi og dansk konkurrenceevne et af Europas stærkeste.
Uanset netop denne gode organisering på det danske arbejdsmarked, og uanset at eksklusivaftalerne netop har været et af aftalesystemets grundpiller, så står vi nu med et lovforslag, der har til formål at gribe ind i det frie aftalesystem og forbyde eksklusivaftaler, som arbejdsgivere og lønmodtagere frivilligt har forhandlet sig frem til.
Ifølge Menneskerettighedsdomstolen er eksklusivaftaler nemlig i strid med foreningsfriheden.
Socialdemokratiet er uenig i denne dom og uenig i den præmis, som dommen er bygget på.
Men i denne som i alle andre sager har vi naturligvis respekt for de domme, der afsiges af Menneskerettighedsdomstolen, og støtter som følge deraf den lovgivning, der skal til for at bringe dansk ret i overensstemmelse med den europæiske menneskerettighedskonvention.
Den samlede fagbevægelse støtter også tiltag, der må bringe dansk ret i overensstemmelse med den europæiske menneskerettighedskonvention og har derfor taget dommen til efterretning.
Men jeg må indrømme, at jeg ærlig talt synes, at domstolens afgørelse virker en smule mærkelig især i en tid, hvor den danske aftalemodel lovprises.
Den danske aftalemodel er nemlig kendetegnet ved, at vi har netop denne høje grad af organisering, der fra starten af specielt skyldes brugen af eksklusivaftaler.
Eksklusivaftalerne har også været med til at give ro på nogle hjørner af arbejdsmarkedet, som historisk set har været præget af konflikt.
Også Socialdemokratiet har stor respekt for det enkelte individs frihed, men vi har også respekt for, at fællesskabet har frihed, og at fagbevægelsen og arbejdsgiverne har frihed til at indgå eksklusivaftaler.
Eksklusivaftaler har altid været brugt som et middel til at opnå og fastholde faglige rettigheder.
Gode lønmodtagervilkår og arbejdsvilkår kommer ikke af sig selv, men har krævet årtiers hårde forhandlinger og arbejdskampe.
Socialdemokratiet tilslutter sig grundlæggende det forhold, at lovforslaget alene kommer til at regulere foreningsforholdene ved ansættelse og afskedigelse.
Samtidig er det derfor også vigtigt for mig at opfordre til, at regeringen ikke bruger denne sag til at overfortolke Menneskerettighedsdomstolens afgørelse.
Til slut vil jeg gerne fremhæve høringssvaret fra LO.
De foreslår, at der indsættes en bestemmelse i lovens § 4 c, stk. 2, der medfører, at der i kollektive aftaler ikke kan stilles krav om at holde en medarbejder uden for et forbund.
Socialdemokratiet støtter LO i, at så vel retten til at være medlem af en fagforening som retten til ikke at være medlem af en fagforening ligestilles.
Socialdemokratiet indstiller derfor til, at regeringen inkorporerer LO’s forslag.
Socialdemokratiet støtter på denne baggrund lovforslaget, og vi vil i udvalgsarbejdet være konstruktive, men kritiske over for regeringens kommende lovforslag inden for så vel sundhedsområdet, de liberale erhverv og advokatbranchen.