Per Stig Møller (KF), 2000-05-04:
Der er mindst 5.000 folkegrupper rundt om i verden i dag, der regner sig for oprindelige folk, omfattende op mod 350 millioner mennesker.
De lever som oftest marginalt og uden indflydelse på deres egne vilkår, fordi en centralmagt behersker deres territorium og sætter reglerne for det.
De er blevet fortrængt i historiens løb og fortrænges fortsat, fordi de tit bor i områder, som har fået økonomisk interesse for centralmagten - det være sig på grund af mineraler eller tømmer - men når de fortrænges, mister de ofte forbindelsen med deres kulturelle rødder og i flere tilfælde også med den religion, som er deres kulturelle og etniske bærepille. Men det bør ikke tilkomme et indtrængende flertalsfolk at smide mennesker væk, som har boet der i århundreder. Derfor må hensynet til mindretalsfolk og oprindelige folk veje tungt i international politik i dag, også fordi spændinger afledt af sådanne tvangssituationer jo breder sig - det ser vi i forbindelse med mindretalsfolk - og skaber større uroligheder af regionalt omfang.
Historien farer hurtigt nok af sted med dem endda - og de nye muligheder.
De opdager, at verden omkring dem løsner dem hurtigere fra deres rødder og kultur, end sikkert godt er.
Men det er deres egen afgørelse.
Da jeg engang besøgte Penangfolket i Sarawak, var der kun børn og bedsteforældre tilbage i regnskoven.
De andre var inde i byerne for at uddanne sig og arbejde.
Og når børnene blev syge, drog bedsteforældrene til hospitalerne for at få dem raske, altså ud af regnskoven og ind i civilisationen.
På den måde blev de langsomt draget ind i den malaysiske civilisation.
Og ligesom det ikke tilkommer andre at drage dem væk fra regnskoven, tilkommer det jo heller ikke andre at tvinge dem til at blive i den.
Danmark har netop gjort et stort stykke arbejde for at få oprettet et permanent forum i FN for oprindelige folk.
Det er et godt skridt til forbedring af alle menneskers rettigheder.
Det næste skridt må tages ved at få skabt spilleregler i FN-systemet for mindretalsfolk, sådan som Folketinget jo har foreslået det i årevis.
Da forummet i FN blev vedtaget forleden, roste de oprindelige folks organisation både den danske regering og det grønlandske hjemmestyre for deres benarbejde for at skaffe de oprindelige folk indflydelse i FN-systemet.
Denne ros vil jeg godt skrive under på, og jeg vil bede ministeren viderebringe den til både de dygtige, danske embedsmænd, der har forhandlet i FN med stor dygtighed, og til det grønlandske hjemmestyre.
De grønlandske politikere dér og her har gjort et betydningsfuldt arbejde for at vise verden, at oprindelige folk kan udvikle sig, som de selv vil, og træde ind i den moderne verden som sig selv.
De er modeller til efterfølgelse for mange af verdens oprindelige folk.
Og den måde, hvorpå forholdet mellem Danmark og Grønland har udviklet sig harmonisk og dynamisk, kan verdens lande med oprindelige folk lære af.
Og derfor skal vi sikre, at de respekteres for de oprindelige folk, og gerne i vores bistandspolitik, som vi nu beslutter i forslaget her, målrette støtten til dem, selv om den stat, de bor i, af forskellige grunde ikke måtte nyde støtte.
Ofte vil omverdenens støtte jo nemlig være den eneste støtte og hjælp til en udvikling, som centralstaten helst holder disse oprindelige folk ude fra, fordi centralstaten jo helst ser dem henne, hvor peberet gror, og helst ser, at de forgår.