runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Søren Søndergaard (EL), 2003-04-25:
Jeg takker for ministerens krystalklare besvarelse, som jo gik ud på, at hvis medieaftalen stod til troende, havde det forhindret medlemskab af EBU, og derfor er man blevet nødt til at lave en revision af medieaftalen, som er oversendt, og at det var godt, at der var en række partier, der ikke underskrev den medieaftale, for ellers havde de underskrevet den her forvirring og den her målsætning, som ville have forhindret medlemskab af EBU.
Aage Frandsen (SF), 2003-04-25:
Det her ændrer altså ikke ved, at selv om det er intentionen, at man skal være medlem af EBU, så er det jo ikke sikkert, at man kan få lov til at være det.
Det vil sige, at det kan være, at de siger: Jamen det kan godt være, at der er nogle pæne formuleringer, der siger, at nu skal man være det, men det viser sig måske, at den måde, som de synes, at TV 2 udøver deres virksomhed på, og den måde, som ministeren måske havde tænkt sig det, ikke lever op til dem. Så siger man: I kan ikke være medlem.
Og så har jeg forstået, at det betyder, at ministeren så siger o.k. Jeg har det altså på en lidt anden måde end hr. Søndergaard.
Jeg synes simpelt hen, at ministeren har bekræftet, at der intet indhold er i det her.
Det er bare ord.
Jeg tror også, hr. Søndergaard mener det samme, men hr. Søndergaard har sådan en meget indirekte måde at udtrykke sig på.
Så det var nok det, vi fik ud af det.
Jeg takker ministeren for, at han benyttede sig af grundlovens bestemmelse.
Brian Mikkelsen (KF), 2003-04-25:
Det her minder mig om de optrin, jeg altid oplevede i et stort parti for nogle år siden, hvor der var en person, der sagde: »Det, Svend mener, er...«.
Jeg ved ikke, om det var det samme, hr. Aage Frandsen benyttede sig af med hensyn til hr. Søndergaard.
Jeg hørte nu to forskellige meldinger.
Og det illustrerer vel meget klart, at regeringens position er helt soleklar.
Holdningen er, at TV 2 også for fremtiden skal være med i EBU.
Det arbejder vi efter, det er derfor, vi har lavet den public service-kontrakt, vi har, og som vi har lavet sammen med Dansk Folkeparti.
Men man kan jo ikke forudse, om der kommer jordskælv eller revolution, eller hvad der kan ske.
Intentionen er klar, målsætningen er klar: Vi skal ind i EBU. Vi er inde i EBU for TV 2's vedkommende, og det vil TV 2 også være i fremtiden.
Og sådan er det.
Der er sådan set ikke meget at diskutere, for det er vores grundlag, og det vil vi også sørge for kommer til at ske.
Louise Frevert (DF), 2003-04-25:
I vores public service-kontrakt står der ikke betegnelsen snævre målgrupper, men der står »til hele Danmark«.
Og det vil sige, at man ikke får nogen problemer med at få TV 2/DANMARK A/S ind i EBU.
Det er klart, at vi da ikke kan gå ind og skrive under og være med i et forlig, som medfører, at man begynder at lave ulovligheder.
Det er der ikke nogen af os der overhovedet er interesseret i.
Så der mener jeg, at vi som forligsparti går med både livrem og seler.
Det er jeg helt forvisset om, for ellers ville der jo være noget helt rivende galt.
Det ville man jo få skudt i skoene bagefter.
Så jeg har fået undersøgt sagen, og der er ikke mere at komme efter.
Det, det må dreje sig om, er jo indholdet af udsendelserne.
Det, det må dreje sig om, er, at der bliver produceret de danske nyhedsudsendelser, børneudsendelser og dramaudsendelser, som man har en forpligtelse til at få udsendt ifølge vores public service-kontrakt og i kraft af den public service-forpligtelse, som TV 2/DANMARK A/S som aktieselskab vil gå ind og påtage sig. Så jeg vil sige: Det er indholdet, der vil være det væsentlige. Men det er da helt rigtigt, at rapporten har påpeget, at de mest potentielle købere er købere fra Skandinavien.
Og så vil jeg gerne høre fru Mette Frederiksen: Hvad er problemet?
Hvad er det, fru Mette Frederiksen frygter? At vi får en arabisk tv-kanal eller noget andet?
Det er da fuldstændig ude i hampen.
Mette Frederiksen (S), 2003-04-25:
Vi skal tilbage til diskussionen om en potentiel udenlandsk køber af TV 2.
Jeg kunne forstå på fru Louise Freverts svar tidligere, og jeg må udlægge det sådan, at det dermed også gælder for forligskredsen, at der ikke kan gives en garanti for, at der ikke på et tidspunkt kommer en udenlandsk køber af TV 2.
Det er interessant, og det vil jeg selvfølgelig gerne have bekræftet igen.
Så spørger fru Louise Frevert: Hvad er det, Socialdemokratiet frygter ved en udenlandsk køber af TV 2?
Ja, det er da åbenlyst.
Det er da politisk indblanding i programmerne, det er da en detailstyring fra udlandet af, hvad det er for noget tv, danskerne skal se.
I dag har vi 500 kanaler, som danskerne kan se.
Hvorfor vil Dansk Folkeparti ikke være med til at sikre et dansk alternativ til det?
Vi har i Italien set en meget uheldig indblanding i og sammenblanding af politik og medier.
Det ønsker vi ikke skal ske på dansk jord og derfor endnu en gang: Kan fru Louise Frevert give en garanti for, at vi ikke får en udenlandsk køber af TV 2?
Louise Frevert (DF), 2003-04-25:
Jeg vil bare sige, at jeg synes, det er sørgeligt at skulle afslutte debatten på denne måde.
Jeg kan kun gentage, hvad jeg tidligere har sagt, og det er, at der bliver udarbejdet en public service-kontrakt.
Det giver faktisk mere garanti for seerne ude i de små hjem, end de havde tidligere, og det må ligesom være det, der er det primære.
Der var ikke nogen garanti tidligere, men det er der nu, netop fordi der bliver udarbejdet en public service-kontrakt.
Jytte Andersen (S), 2003-04-25:
Jeg kan forsikre fru Louise Frevert og i øvrigt også andre, der måtte høre på og deltage i den her debat, for, at Socialdemokratiet ikke på noget tidspunkt har fortrudt, at vi er ude af denne aftale.
Specielt ikke med den sidste del af debatten her, hvor det står lysende klart, at der ikke er nogen af de tre partier, Venstre, Det Konservative Folkeparti og Dansk Folkeparti, der har ansvaret for, hvad der kommer ind i folks stuer efter en privatisering, og kan garantere et ejerskab på danske hænder.
Det er dybt bekymrende.
Louise Frevert (DF), 2003-04-25:
Nu tror jeg efter de meningsudvekslinger, der har været i de forskellige forløb, at det, der i virkeligheden er det store problem, er, at Socialdemokraterne er kede af, at de ikke er med i det her forlig.
Derfor er det klart, at man indimellem bliver nødt at komme med nogle usagligheder.
Derfor siger jeg helt klart, at hvis det nu havde været fru Jytte Andersen, der havde stået heroppe og havde givet en garanti, havde fru Jytte Andersen overtrådt loven.
Så det havde ikke været særlig hensigtsmæssigt for Socialdemokraterne eller for fru Jytte Andersen. Jeg kan igen kun gentage, hvad der er blevet sagt tidligere, nemlig at det faktisk kun er skandinaviske selskaber, der er interesseret.
Jytte Andersen (S), 2003-04-25:
Vi kan konstatere, at Dansk Folkeparti ikke kan give nogen garanti mod udenlandsk opkøb.
Vi kan konstatere, at Dansk Folkeparti sådan set også er ligeglad. Så kan vi spørge fru Louise Frevert: Hvilke håndtag er det fru Louise Frevert taler om?
Hvad er det for en sikkerhed, fru Louise Frevert har, når hun siger: Jamen de
vil jo ikke være interesseret, så de vil ikke købe det op?
Hvor er de håndtag henne?
Mette Frederiksen (S), 2003-04-25:
Vi kommer vidt omkring i debatten i dag, men det kunne måske være meget godt at få slået fast, at Skandinavien sådan set også er udlandet.
Det er altså svært at betegne eksempelvis Norge og Sverige som Danmark, og jeg siger det bare for at slå fast, at selv om det skulle blive skandinaviske købere, har vi altså bevæget os væk fra de danske.
Når det så er sagt, er det jo sådan set ikke så interessant, hvad et par konsulentrapporter måtte mene er det bedste eller det mest frugtbare scenario.
Det interessante for seerbefolkningen er selvfølgelig at få klarhed over: Kan vi på sigt risikere, at vores foretrukne tv-kanal går over på udenlandske hænder?
Det kan seerne altså godt risikere, og
vil Dansk Folkeparti modarbejde, at eksempelvis Det Berlingske Officin kan blive en del af ejerskabet af TV 2?
Det er delvis norsk ejet.
Jytte Andersen (S), 2003-04-25:
Det var jo meget tydeligt, at fru Louise Frevert ikke kunne give nogen garanti for, at det ikke bliver et udenlandsk ejerskab af TV 2.
Jeg kunne også forstå på fru Louise
Det afgørende var sendefladen.
Tror fru Louise Frevert ikke, at der er en sammenhæng imellem ejerskabets interesser, både på det økonomiske og på det virksomhedsmæssige, og hvad der kommer ud til danske seere?
Der er da klart en sammenhæng.
Tak for bekræftelsen af - hører fru Louise Frevert efter, eller er det hr. Jens Rohdes bugtaleri, som forstyrrer?
Jeg kan forstå på fru Louise Frevert, at hun sådan set er ligeglad med, om det er et udenlandsk selskab.
Jeg spørger så fru Louise Frevert: Tror fru Louise Frevert ikke, at der er en sammenhæng imellem ejerskabets interesser, og hvad der kommer ud til de danske seere?
Aage Frandsen (SF), 2003-04-25:
Jeg takker for fru Louise Freverts bekræftelse af, at der ikke kan gives nogen som helst garanti, for naturligvis kan der ikke det.
Så er der sendefladen, siger fru Louise Frevert.
Ja, det er sådan set også langt mere interessant.
Men hvilken garanti har fru Louise Frevert for, at det, som fru Louise Frevert har talt for, nemlig at der skal være mindst lige så meget dansk som hidtil, opfyldes?
Jo, jo, der er håndboldkampene med dansk speakning, for det er det da.
Louise Frevert (DF), 2003-04-25:
Nu skal det jo ikke være nogen hemmelighed, at Dansk Folkeparti ikke er den varmeste tilhænger her i salen af EU og de regler, som er udsprunget af forskellige direktiver, men det er fru Jytte Andersen jo.
Men vi har et håndtag, for vi kan se, hvem det er, der kommer ind.
Vi kan ikke lave nogle garantier, men vi vil rette os efter det, der står i de to rapporter, med hensyn til de potentielle købere.
Jeg tror da ikke, at der er nogen som sådan, der er interesseret i at sende noget, som ikke vil trække seere til sig.
Lad os nu lige komme tilbage til virkeligheden, og den er, at det faktisk kun er 20 pct. af TV 2 i dag, der er licensfinansieret, resten er rent kommercielt, og det vil blive fuldt kommercialiseret i den næste periode, når TV 2/DANMARK bliver solgt.
Jeg kan altså ikke se, at der her er noget nyt under himmelstrøgene, det må jeg indrømme.
Det her er tvistigheder, som i virkeligheden ikke eksisterer.
Det er ordskvalder, der kommer fra Socialdemokraterne, med nogle postulater, som ikke har hold i virkeligheden, for det er i virkeligheden kun 20 pct., der er licensfinansieret.
Vi må da se i øjnene, at TV 2/DANMARK på nuværende tidspunkt er kommerciel.
Det, vi har gjort for at at have et håndtag, så det ikke bare skal være ren Disney
det hele, som andre kanaler sender, er, at vi har indgået en public service-kontrakt med regeringen.
Vi er med i et forlig.
Jeg mener, at det ligesom er dér, at vi har en garanti for, at sendefladen absolut ikke vil blive mindre dansk, end den er på nuværende tidspunkt.
Vi kan jo komme det lidt nærmere ved at fastslå, at de købere, som jeg tror kunne være Berlusconi eller andre fascistiske mennesker i udlandet, som jeg tror er dem, hr. Aage Frandsen og fru Mette Frederiksen hentyder til, ikke er interesseret i vores skandinaviske marked.
Det er de ikke.
Hvis man har læst de to rapporter, som er i materialet, så vil man også kunne se, at de potentielle købere, der vil være, vil være skandinaviske.
Så jeg kan slet ikke se, hvad problemet er.
Problemet er, hvis sendefladen og de programmer, der bliver sendt fra TV 2/DANMARK, ikke har det public service-indhold og den danske forpligtelse, som vi vil være med til at forpligte dem på.
Aage Frandsen (SF), 2003-04-25:
Fru Louise Frevert sagde tidligere, at »vi bestemmer, hvem der skal have det«.
Og »vi« betyder forligspartierne.
Jamen bestemmelsen i EU er jo ikke sådan, at vi bare kan bestemme, at vi vil have, at det skal være en dansk, der skal have det, og derfor må jeg forstå fru Louise Freverts svar til fru Mette Frederiksen, uanset at fru Louise Frevert ikke svarede, sådan, at fru Louise Frevert er klar over, at man ikke på nogen måde kan give nogen som helst garanti for, hvem der kan købe.
Overhovedet ikke.
Er fru Louise Frevert ikke enig i, at der ikke overhovedet kan gives en garanti for, hvem der kan købe?
Og at der jo ikke er noget til hinder for, at nogle, der driver tv-virksomhed f.eks. i Italien, også kan købe.
Er fru Louise Frevert enig i det?
Louise Frevert (DF), 2003-04-25:
Fru Mette Frederiksen mener måske, at den programflade, som der er på TV 2 i dag, vil være mere dansk - med det udbud af programmer, der er blevet sat for dagen og nævnt heroppe fra talerstolen i dag, med engelske og amerikanske serier, der sprøjter ud af æteren hver eneste dag? Jeg må nok sige, at det ikke ligefrem er danskheden, der præger programfladen på TV 2 i dag, men som jeg har garanteret heroppefra, så bliver det, der vil komme fra TV 2 i fremtiden ifølge den public service-kontrakt, som vi har indgået med regeringen, i hvert fald ikke mindre dansk. Det, det må dreje sig om, er jo programfladen.
Det er da selvklart.
Det er programfladen, det må dreje sig om, og vi vil da aldrig nogen sinde blive influeret af Berlusconi og andet.
Det vil være ulovligt.
Det vil vores lovgivning slet ikke være gearet til.
Jesper Langballe (DF), 2003-04-29:
Jeg kan ikke lade være med at bemærke, at når hr. Villy Søvndal løber tør for argumenter, og det er næsten en triviel begivenhed, så taler han om den alleryderste højrefløj.
Det er meget vigtigt, at man udtaler det der rigtigt: Den alleryyyyyyderste højrefløj.
Så behøver man ikke at argumentere.
Jeg må indrømme, at det sker jo tit, at grædekoner kommer til at overdøve hinanden, og venstrefløjens grædekoneri gør, at det kan være lidt vanskeligt at orientere sig i indvendingerne her.
Men jeg vil gerne spørge: Er der ikke noget besynderligt ved alle de der bekymringer?
Men hvis det ikke er tilfældet, og det hævder venstrefløjen også, jamen så er der jo slet ikke nogen trussel og slet ikke nogen mulighed for et nyt rustningskapløb.
Synes hr. Jeppe Kofod ikke, at det kunne være en god idé, at man valgte, hvilken bekymring man vil lægge sig fast på?
Villy Søvndal (SF), 2003-04-29:
Både når man læser den centrale artikel i dag, og når man hører hr. Jeppe Kofod, så bliver det indtryk altså stående tilbage, som jeg også citerede før, nemlig at hvis Socialdemokratiet kunne vælge frit, så er jeg ikke i tvivl om, at man vil stemme nej. Men det er lykkedes at skræmme partiet så meget fra højrefløjen og den alleryderste højrefløj, at man end ikke tør sige det, man mener.
Jeg synes, det er skammeligt, det vil jeg godt sige.
Jeg synes, det er meget rosværdigt med den ærlighed, man fremlægger det med, og det vil jeg godt kvittere for. I modsætning til højrefløjen, der slet ikke har anfægtelser overhovedet, peger Socialdemokratiet dog på sine anfægtelser.
Men det går helt over min forstand, at man efter den argumentation ender med at sige ja, endnu mere, hvis man læser artiklen og hører hr. Jeppe Kofods ordførertale, hvor det er bygget op på, at har vi et system med internationale aftaler, er det her mindre farligt.
Det er jeg personlig enig i.
Men hvad er det for en situation, vi har bevæget os i under det nuværende amerikanske styre?
Det er en konsekvent vandring væk fra internationale aftaler i forhold til FN, i forhold til den internationale straffedomstol, i forhold til miljøet, i forholdet til børnesoldater osv., osv., osv.
, og derfor er hr. Jeppe Kofods forudsætning ikke opfyldt. Så jeg synes bare, at man mangler at drage den rigtige konklusion.
Jeppe Kofod (S), 2003-04-29:
Først til hr. Villy Søvndal: Jeg synes, at jeg fremlagde nogle af de bekymringer, vi har ved det her missilforsvarsprojekt; der er nogle åbenlyse bekymringer og dilemmaer.
Jeg er fuldstændig enig med hr. Villy Søvndal, der tidligere har sagt, at der også er meget kritiske stemmer bl.a. fra Kina omkring det her missilforsvarsprojekt, og det synes jeg er værd at lytte til.
Men det er svært at sige, om det her missilforsvar vil føre til en mere usikker eller mere sikker verden.
Det er der efter min opfattelse ikke nogen, der har et sikkert bud på i dag.
Man kan sige, at ABM-traktaten, en traktat, der jo regulerede samarbejdet mellem Rusland, altså det daværende Sovjetunionen, og USA, afløstes jo af en stor nedrustningsaftale med de langtrækkende, strategiske våben, som så blev aftalt senere.
Så man kan sige, at der rent faktisk er sket fremskridt på den front. Men jeg er enig i at se med stor bekymring på den måde, Kina reagerer på det her på.
Det er utrolig vigtigt, at vi ikke bare starter et nyt rustningskapløb, og derfor er det utrolig vigtigt, at USA anstrenger sig for at lave nye typer traktatlige forpligtelser også på de områder her, så vi ikke får det rustningskapløb.
Der har vi altså set en manglende vilje fra den nuværende amerikanske regering; det tror jeg vi er meget enige om.
Der findes det alternativ, at man styrker ikkespredningsregimer, nedrustningsregimet, der findes det alternativ, at man forsøger at løse konflikter med fredelige midler, som man gør det i Nordkorea i øjeblikket, hvor man forsøger at indgå en aftale, og det synes jeg skal prøves først, før man kaster sig ud i et kæmpeprojekt som et missilforsvar.
Men det, vi tager stilling i dag, er jo ikke Danmarks bidrag eller Danmarks økonomiske eller politiske forpligtelse i forhold til det her.
Det sagde udenrigsministeren meget klart i den redegørelse, som han gav forespørgerne.
Det her er et spørgsmål om, hvorvidt vi vil sige ja til en amerikanske anmodning.
Til hr. Jesper Langballe: Jo, det er meget vigtigt, at vi beskytter os mod de nye trusler, det er vi fuldstændig enige om, der kan ikke findes nogen uenighed dér.
Det, der kan være diskussion om, er de midler, vi kan tage i anvendelse for at beskytte os mod truslerne, og der sagde jeg bare sådan stilfærdigt, at hvis vi f.eks. kastede energi og økonomiske ressourcer i at imødegå de trusler fra Mellemøsten og fra Asien ved at forsøge at fremme demokrati og menneskerettigheder i samfund, hvor det ikke eksisterer, så kunne det være en af de måder, hvorpå vi kunne eliminere fremtidige trusler fra såkaldte slyngelstater.
Villy Søvndal (SF), 2003-04-29:
Hr. Jeppe Kofod sagde i sin ordførertale, at det for Socialdemokratiet ikke var logisk, at missilskjoldet er det gode svar.
Så langt er vi enige.
Jeg synes kun, der er én ting i denne her verden, der er mindre logisk, og det er, hvordan Socialdemokratiet er nået frem til den ordførertale, som hr. Kofod holdt.
Jeg vil godt tage udgangspunkt i nogle udtalelser i Information i dag fra hr. Jeppe Kofod, der siger: »...vi vil prøve at understrege, at vi ikke siger ja til hele tankegangen.
Vi siger ja til en allieret, fordi det er en allieret, der spørger og ville opfatte det meget negativt, hvis vi bare satte os imod.«
Så har vi vel sagen i en nøddeskal.
Socialdemokratiet synes, det her - frit oversat - er en fantastisk dårlig idé, det er jeg helt overbevist om, men er så bange for at blive kaldt »fodnote« af højrefløjen, at det end ikke tør stå ved sit standpunkt. Er det ikke lidt sølle i politik, der også bør dreje sig om principper?
Ulrik Kragh (V), 2003-04-29:
Tak til hr. Jeppe Kofod for talen.
Jeg vil tage fat i Socialdemokratiets forsvarspolitiske udspil, hvor der står anført, at man forventer, man kan bruge den kolde krigs metode med afskrækkelse til at fjerne truslen om masseødelæggelsesvåben, atomvåben.
Jeg vil spørge hr. Jeppe Kofod, om ikke det missilforsvar, vi diskuterer i dag, giver et alternativt svar.
Hvis diktatorer, hvis religiøse fundamentale regimer og hvis terrorister vil bruge masseødelæggelsesvåben sendt af sted med ballistiske missiler, giver et missilforsvar så ikke et andet alternativ end den totale gengældelse og udslettelse af dem, der har sendt missilet?
Og er det ikke en fredeligere vej at have et alternativ end den totale udslettelse?
Jens Hald Madsen (V), 2003-04-29:
Til hr. Kuupik Kleist: Det er fuldstændig rigtigt, at der var mange i panelet, der var kritiske over for missilforsvaret, men med helt forskellige begrundelser.
Nogle tog udgangspunkt i, hvad der vil være bedst at investere i.
Nogle ville have, at USA skulle bruge de ressourcer til noget helt andet.
Jeg vil også gerne sige, at jeg mener ikke, at jeg har sagt, at Venstre ikke har været berørt af de høringer, der har været.
Det har været utrolig informativt og godt at have de her høringer.
Betyder det, at fordi man ikke ændrer holdning efter en høring, er man ikke berørt?
Det tror jeg ikke.
Et gennemgående tema har været: Får Grønland indflydelse?
Mit spørgsmål kunne være: Har Grønland ikke indflydelse?
Er den her proces, som vi har haft med høringer, dialog, der er tæt dialog mellem den danske regering og Grønland, ikke et udtryk for respekt og indflydelse?
Derfor spurgte jeg jo hr. Lars-Emil Johansen: Hvad er det konkret hr. Lars-Emil Johansen vil have ekstra i forhold til grundloven, i forhold til rigsfællesskabet?
Hvad er det, hr. Lars-Emil Johansen vil forlange?
Det, der er helt afgørende for mig i den her proces, er, at lige så vel som Danmark, den danske regering, skal respektere den grønlandske holdning, så skal Grønland også i den her dialog have respekt for de danske holdninger.
Lars-Emil Johansen (SIU), 2003-04-29:
Jeg har ikke fået svar
på det.
Det kan da godt være, at hr. Jens Hald Madsen ikke har en mening om det, men jeg vil gerne påpege, at jeg håber så sandelig, at der er en mening med, at man afholder en høring, og at det ikke bare er sådan, at man afholder en høring, hvorefter man fuldstændig overhører, hvad der blev sagt.
Eller at man spørger Grønland, hvad de mener,
hvorefter man så ikke agter at tillægge det nogen vægt.
Derfor spørger jeg igen: Hvilken vægt har en grønlandsk holdning til missilskjoldet set med hr. Jens Hald Madsens øjne?
Jesper Langballe (DF), 2003-04-29:
Hr. Jeppe Kofod udtrykte bekymring for et nyt rustningskapløb.
Det var en bekymring, som gav god mening som argument imod et missilskjold under den kolde krig, og det var jo derfor, vi havde ABM-aftalen, hvor begge parter reelt vedtog at lægge sig selv blot for ikke at komme ind i en uhensigtsmæssig, utrolig dyr oprustningsspiral.
Men hvilken mening giver den bekymring nu, hvor truslen er så diffus, som den er?
Hvilken mening giver det overhovedet at indvende noget som helst imod, at man beskytter sig?
Kofod: Når venstrefløjen bruger det utrolige udtryk »et missilskjold vendt mod Kina«, er hr. Jeppe Kofod så ikke enig med mig i - det var sådan noget, jeg lærte, da vi fægtede med skjold og sværd som børn - at sværd stikker man med, skjold forsvarer man sig med.
Men et skjold, der er vendt mod nogen, det er lidt meningsløst; det forudsætter i hvert fald, at Kina havde til hensigt at beskyde USA med langtrækkende missiler.
Søren Søndergaard (EL), 2003-04-29:
To spørgsmål til hr. Kofod.
Det første: Er hr. Kofod ikke enig i, at hvis et land anskaffer sig et forsvarssystem, der gør, at det kan angribe andre lande uden at risikere, at der bliver slået igen, så er risikoen for, at det vælger at angribe andre lande større, end hvis det løber en stor risiko for, at der bliver slået igen?
Var det ikke det, der var rationalet bag ABM-traktaten i sin tid?
Det andet spørgsmål, jeg kunne tænke mig at stille hr. Jeppe Kofod, er: Hvis vi nu forestiller os, at der bliver opbygget det her missilforsvarssystem, som Socialdemokratiet nu bliver bidragyder til, og der rent faktisk er stater, som har langtrækkende missiler, og som ønsker at anvende dem, det vil sige, at der eksisterer en eller andet form for rationale bag det at opbygge sådan et missilforsvarssystem, så vil det første mål, disse stater vil have, ikke nødvendigvis med langtrækkende missiler, men med sabotage eller kortrækkende missiler fra ubåde, eller hvad ved jeg, være lige præcis Thule Airbase for at slå de øjne ud, som kan se de langtrækkende missiler, er det så ikke korrekt, at Socialdemokratiet hermed har været med til at gøre Thule til et bombemål?