Keld Albrechtsen (EL), 1999-12-08:
Jeg synes ikke, det var et så udpræget humorfyldt indlæg, statsministeren havde til sidst.
Så skal jeg bare gøre statsministeren opmærksom på, at det er fuldstændig rigtigt, at da statsministeren lidt overraskende tog ordet midt i debatten, modtog jeg en telefonopringning vedrørende en sag, som jeg bliver nødt til at spørge statsministeren om på Europaudvalgets møde kl. 7.00 i morgen tidlig.
Statsministeren bebrejder os, at vi har citeret ham i forskellige sammenhænge.
Jeg mindes nu ikke, at jeg lige havde det citat fremme vedrørende, at forbeholdene stod fast før, under og efter; men det er jo rigtigt, at det sagde statsministeren også.
Det har jeg nu heller ikke forsøgt at bestride.
Men det spørgsmål, jeg i den sammenhæng har stillet, bl.a. til hr. Jacob Buksti, og som jeg synes egentlig er det centrale spørgsmål i den her debat, er jo, om statsministeren og regeringen stadig væk kan stå inde for den udtalelse om, at undtagelserne tilhører befolkningen - sådan husker jeg statsministerens formulering gentagne gange. De kan kun ændres ved en folkeafstemning og står også fast efter vedtagelsen af Amsterdamtraktaten.
Det var indholdet i statsministerens budskab.
Sådan husker jeg det.
Jeg forsøgte så under debatten flere gange at få hr. Jacob Buksti til at forklare det meget enkle spørgsmål: Hvordan kan vi deltage i en militærkomité, dvs. i militære anliggender, når vi har en undtagelse, der går ud på, at vi ikke deltager i militære anliggender?
Nu synes jeg jo ikke, at det lykkedes hr. Jacob Buksti at forklare, hvordan det kunne lade sig gøre.
Det svarer også meget til at løse spørgsmålet om cirklens kvadratur, synes jeg.
Derfor havde jeg så håbet, at statsministeren ville rykke sin ordfører til undsætning og opklare mysteriet om cirklens kvadratur.
Men jeg må sige, det står altså uløst tilbage efter den her debat.
Derfor synes jeg, at hvis vi må konstatere, at den ene side, unionsmodstanderne, altså mener, at den betyder sådan og sådan, og regeringen på den anden side mener, at den betyder sådan og sådan, og et af de partier, der var med til at skrive undtagelsen, som var med i det nationale kompromis, nemlig SF, rent faktisk mener, at den fortolkning af undtagelsen, som statsministeren og hr. Jacob Buksti har fremlagt, ikke er rigtig, er det også af væsentlig betydning for bedømmelsen af, om man respekterer undtagelsen eller ej.
Nogle af dem, som selv var med til at skrive den, og som indestod for den over for befolkningen, mener ikke, at det, regeringen gør, er i orden. Jeg synes også, at det da bringer SF i en mærkelig situation, at de har indgået en aftale med regeringen, men nu må sige til befolkningen, at det, man aftalte, altså ikke bliver respekteret af regeringen.
Derfor vil jeg foreslå, at hvis man vil køre videre med det her, så bliver man altså nødt til at gå til befolkningen og få afklaret, hvad det egentlig handler om, og det var det budskab, som jeg forsøgte at få statsministeren til at kommentere, og det var det spørgsmål om fortolkning, som jeg stillede flere gange til hr. Jacob Buksti.
Nu bliver det jo ikke sidste gang, vi kommer til at drøfte den fortolkning.
Når statsministeren og udenrigsministeren kommer hjem fra Helsinki-topmødet og har underskrevet disse her dokumenter, så ved vi præcist, hvad det er for en komité, som Danmark har tænkt sig at tage sæde i, og så må vi jo fortsætte diskussionen.
Den slutter ikke med den her forespørgselsdebat.