Karen Hækkerup (S), 2006-02-08:
Jeg skal beklage, at jeg spurgte til de 1.000 menneskers velbefindende.
Det ligger mig meget fjernt at forestille mig, at ministeren ikke havde fulgt op på det.
Skal der placeres et politisk ansvar?
Hele den her sag startede i juni måned i det politiske system.
Jeg selv har stillet spørgsmål, andre har stillet spørgsmål.
Vi har igen og igen spurgt: Er der flere fejl?
Er der mere, der skal rettes op på?
Nej, har vi fået at vide.
Alt er perfekt.
Til sidst havde vi et samråd den 6. september, hvor ministeren sagde, at bare fordi der er en enkelt sag, der er noget i vejen med, så skal man jo ikke lave om på et velfungerende system.
Kan det virkelig være rigtigt, at 1.000 mennesker skal blive syge, at 5 skal dø, uden at der er nogen, der vil påtage sig et politisk ansvar for, at man kunne have grebet ind?
Det må i sidste ende være ministeren, for han er den eneste, der har haft myndigheden til at kunne gøre det, når fødevareregionerne og fødevarekontrollen i det hele taget åbenbart ikke har kunnet leve op til deres ansvar.
Der blev jo gennemført tiltag, der strammede procedurerne op.
Vi kan jo alle sammen se i dag, at procedurerne ikke var gode nok.
Det er jo procedurer, der har fungeret godt i årevis, også under socialdemokratiske regeringer.
Så opstod der den her sag, hvor tingene gik galt.
Men desværre – og det er jo meget ulykkeligt – kan vi jo kun reagere på det, når vi finder ud af, at procedurerne ikke er gode nok.
Og så blev der reageret på det.
Og vi har gennemført tiltag, som Fødevarekontroludvalget jo også bekræfter er tilfredsstillende.
Så synes jeg bare lige, jeg vil sige til fru Karen Hækkerup, at når det påstås, at jeg gang på gang skulle have fejlinformeret Folketinget, så er der lige præcis tale om to ting:
Den ene gang sagde jeg i et samråd, at en pressemeddelelse var udsendt, umiddelbart efter at man havde konstateret nogle problemer i virksomheden.
Det viste sig så, at det var en uge efter, så der skulle ikke have stået umiddelbart.
Den anden gang sagde jeg, at samtlige de virksomheder, hvor hindbærrene skulle trækkes tilbage, havde man kontaktet.
Så har det nu vist sig, at der var 1 af de 38 virksomheder, hvor man ved en fejltagelse ikke havde trukket varerne tilbage.
Helt ærligt, det er altså ikke gang på gang at fejlinformere Folketinget.
Jeg har begge gange beklaget over for udvalget, at der var tale om en fejl i den pågældende oplysning.
Men ligefrem at tale om, at man gang på gang fejlinformerede Folketinget, synes jeg ærlig talt er at overdrive bare en lillebitte smule.
Jeg kan notere mig, at ministeren ikke har spurgt til, om de 1.000 mennesker stadig væk er syge, men jeg vil så vende tilbage til hovedspørgsmålet: Skal der placeres et ansvar i sagen om de forurenede hindbær, et politisk ansvar?
Man må holde sig til de spørgsmål, som man har stillet på forhånd.
Så kan man stille nogle nye spørgsmål næste onsdag, men man kan ikke rejse sig op her og stille et helt nyt spørgsmål.
Med hensyn til det, der er spurgt om, så stod det jo allerede i efteråret 2005 helt klart, at der skulle indføres nogle bedre procedurer, fordi sagen om tilbagetrækning af de virusinficerede hindbær viste, at procedurerne og reglerne var mangelfulde.
Det er ikke noget nyt, det er jo ikke noget, den her rapport har afsløret.
Det stod klart allerede i efteråret.
Jeg iværksatte faktisk fem initiativer, som netop havde til formål at hindre, at sådan nogle sager skulle kunne opstå i fremtiden.
Endelig bad jeg Fødevarekontroludvalget om at foranstalte en gennemgang af hele det sagsforløb, der har været, med henblik på at afdække, om der var behov for en opstramning af procedurer og rutiner, der skal sikre en effektiv tilbagetrækning af fødevarer.
Revisionsenhedens rapport peger jo ikke på væsentlige, nye oplysninger, der giver anledning til, at vi gør nye tiltag.
Tværtimod, så konkluderes det i rapporten, at der med de tiltag, der er iværksat i oktober, synes at være taget højde for netop de forhold, hvor der i rapporten er konstateret problemer, og det finder Fødevarekontroludvalget er tilfredsstillende.
Må jeg lige gøre ...
Nu er rapporten om hindbærskandalen kommet.
Den har vi ventet på og læst med meget stor interesse.
Jeg må sige, at det er bekymrende, hvad man læser, men det er sådan set ikke specielt overraskende, for den viser jo meget godt det, som Socialdemokraterne og den øvrige opposition længe har sagt, nemlig at der ikke var styr på fødevaresikkerheden.
Sagen om de forurenede hindbær kostede jo fem mennesker livet og resulterede i, at der var over 1.000, der blev syge.
Jeg vil gerne spørge ministeren, om nogen af dem, der blev syge, stadig væk lider af eftervirkninger af den sygdom, som de har pådraget sig.
Hvordan går det med dem?
»Idet ministeren tidligere i sagen om de frosne hindbær har udtalt, at hvis nogen myndigheder har handlet forkert inden for gældende regler og instrukser, vil ministeren se på det, mener ministeren så, at rapporten, hvori Fødevarestyrelsen kritiseres kraftigt, men som ikke behandler, om der er et ansvar, der skal placeres, giver anledning til, at spørgsmålet om kritik og ansvar drøftes igen?«
Skriftlig begrundelse
Statens Serum Institut opfordrede allerede i begyndelsen af juni 2005 Fødevarestyrelsen til at advare alle storkøkkener mod frosne hindbær fra Polen.
Da var over 500 mennesker på plejehjem og hospitaler blevet syge, og 2 var døde.
Men styrelsen ignorerede opfordringen, og først små 3 måneder senere blev der udsendt en advarsel.
Da var yderligere 3 døde og 130 blevet syge.
Nu er rapporten om forløbet kommet, og heri kritiseres bl.a. Fødevarestyrelsen kraftigt.