runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-05-03:
Til hr. Ole Sohn: Arbejdsmarkedets parter har accepteret, at de har Arbejdsretten til det der, men føler hr. Ole Sohn efter den 1. maj her for et par dage siden og efter de seneste tal for udviklingen i fagforeningernes medlemstal, at arbejdsmarkedets parter har opbakning fra hele den danske befolkning?
Så tilbage til fastprissystemet inden for grønthandlere og købmænd.
Der er visse varer i købmandsbutikker, der er ganske let sammenlignelige, f.eks. er 1 l letmælk nogenlunde ens i alle.
Vil det sige, at ligesom vi gør på arbejdsmarkedet, hvor vi siger, hvad der er godt og rigtigt for hvert enkelt niveau, altså at de elementer, der indgår i en overenskomst, skal være fuldstændig ens, så skulle vi altså gøre det samme i købmandsbutikker: letmælk koster sådan og sådan, appelsiner koster sådan og sådan, rosiner koster sådan og sådan, og noget andet koster sådan og sådan?
I dag har vi jo et system, hvor nogle vælger at sælge letmælk billigere og så tage mere for rosiner osv., og sådan kunne overenskomster jo også være indrettet, men det accepterer hr. Ole Sohn ikke.
Skal vi også indføre fastprissystem i butikkerne?
Det kan godt ske, at man havde det i et system, som hr. Ole Sohn tidligere bekendte sig til, men jeg tror da ikke, det kan være hr. Ole Sohns idé i dag.
Ole Sohn (SF), 2002-05-03:
Bogpriserne mener jeg skal være faste, men med hensyn til grønsager må det afhænge af varens beskaffenhed.
Jeg vil gerne sige om det med Arbejdsretten og i øvrigt også til hr. Jan Petersen, at jeg godt kan acceptere og respektere den måde, som et arbejdsmarked bygger det op på bl.a. omkring hovedaftalen, fredspligten og Arbejdsretten
, selv om jeg samtidig gerne så, at tingene var anderledes. Når jeg i 1970'erne og 1980'erne betragtede forhandling, mægling og aktion som en god måde at bevæge samfundet frem på - og jeg kunne såmænd stadig væk få mig selv til at tale om det på den måde - så kan det være en politisk holdning.
Men jeg kunne aldrig drømme om at gå ind og sige, at Folketinget skal bestemme, hvordan arbejdsmarkedet skal udvikle sig. Derfor er der sådan set en rimelig konsekvent linje i, at man godt som tillidsmand kan have holdninger til, hvordan et arbejdsmarked skal udvikle sig.
I øvrigt også som politiker.
Arbejdsretten er jo en lovgivning.
Det er faktisk en særlov, en særlov, der er lavet netop for at undgå, at man skal bruge det civile retssystem, med hvad det indebærer af at have byret, landsret og Højesteret involveret i faglige sager. Arbejdsmarkedets parter har af hensyn til stabiliteten faktisk accepteret en særdomstol, som gør, at når man træffer en afgørelse, så er det afgørelsen.
Jeg siger det kun, fordi det er sådan et meget finmasket net.
Hele det arbejdsretlige system er et meget komplekst system, og piller man én tråd ud, så trevler man det hele op.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-05-03:
Jeg synes, det var et spændende indlæg, hr. Ole Sohn kom med.
Der er så mange spørgsmål at stille til det.
De er jo altid spændende, de ideologiske debatter, vi udvikler her i Folketinget.
Det er dejligt, at der går ideologi i det en gang imellem.
Det er jo godt.
Mener hr. Ole Sohn, at Arbejdsretten er uafhængig i denne sag her?
Det er jo et parallelt system, vi har inden for et specifikt område, som er afhængigt af nogle bestemte parter, eller som er lavet til at løse konflikter imellem nogle forskellige parter, og det er udgangspunktet for de beslutninger, der træffes.
Så vil jeg gerne spørge, om hr. Ole Sohn går ind for fastprissystemer inden for små grønthandlere og købmænd
Jan Petersen (S), 2002-05-03:
Hr. Ole Sohn havde en bemærkning om min partifælle hr. Ole Vagn Christensen, som jeg har fremført ordførertalen for i dag, da han ikke kan være til stede.
Nu har jeg taget fat i talerstolen, sådan som hr. Ole Sohn anbefalede, og vil gerne bekræfte, at Socialdemokratiet mener, at hvis det her og de intentioner, der er gemt bag forslaget, på sigt nyder sympati i regeringspartierne, ja, så leger man med ilden.
Jeg tror også, jeg fik det sagt, og jeg vil gerne bekræfte, at det også er hr. Ole Vagn Christensens standpunkt - godt nok sagt med en anden stemmeføring formentlig.
Men jeg synes også, man skal understrege igen, hvad hr. Ole Sohn også gjorde, at beskæftigelsesministerens lyst til at være pyroman i sagen åbenbart er noget beskeden.
I hvert fald er måden, det skal foregå på, først lagt i udvalg, så der kommer en kvalificeret vejledning i, hvordan man kan få tændt lunten.
Det får mig så til at stille et spørgsmål selvfølgelig til hr. Ole Sohn.
En væsentlig del af hr. Ole Sohns indlæg handlede om, at der var fredspligt, der var et fagretligt system, og i det hele taget havde vi et vældig godt arbejdsmarked i dag.
Betyder det, at hr. Ole Sohn i dag mener, at fredspligten, hovedaftalen og hele den civiliserede aktionsform, som det danske arbejdsmarked i dag er udtryk for, er et tilfredsstillende system?
Det virkede noget anderledes i 1970'erne.
Lars Barfoed (KF), 2002-05-03:
Først til hr. Jan Petersen: Det ligger jo i det, jeg siger, at den mulighed kan komme på tale, at vi vil lovgive på det her felt, hvis ikke der kommer et udspil fra det arbejde, der nu sættes i gang, som på en fornuftig måde løser det.
Vi har jo tidligere også fra Venstres og De Konservatives side været med til at fremsætte beslutningsforslag, der minder meget om det her, og derfor ligger der i det, at det vil vi i givet fald være.
Til hr. Ole M. Nielsen: I beslutningsforslaget her ligger jo netop, at der godt kan være tale om en konfliktret alligevel, hvis stærke grunde taler for det.
Sådanne stærke grunde kunne være, at det er en meget ringe overenskomst i forhold til markedet.
Men jeg er da enig i, at det nok sjældent vil forekomme, for hvem ville dog indgå en overenskomst på meget ringe vilkår?
Derfor ville det formentlig meget sjældent komme på tale.
Men hvis det var sådan, synes vi måske nok, det ville være rimeligt, at det indgik som en meget stærk grund sammen med det forhold, at man kunne forestille sig, at der på virksomheden måske stort set ikke længere - i forhold til dengang, overenskomsten blev indgået - er medarbejdere, som er medlemmer af den faglige organisation, som har indgået overenskomsten.
Det mener jeg også kunne indgå som en del af sådan en vurdering.
Jan Petersen (S), 2002-05-03:
Jeg synes, at der er én ting, der hænger i luften efter hr. Lars Barfoeds indlæg.
Der hænger en lille sætning tilbage, nemlig: Nu må de så finde ud af det, og vi må så se, hvad der kommer ud af det.
Men der er ikke nogen udelukkelse af, at der kan ske et lovmæssigt indgreb.
Det er et ret centralt spørgsmål, for selve konfliktretten og måden, konfliktretten anvendes på, er jo også en meget væsentlig faktor i stabiliteten og opbakningen
bag en hovedaftale
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-05-03:
Jeg må så spørge hr. Barfoed: Kan hr. Barfoed overhovedet acceptere, at nogle andre skal vurdere, hvad der er rimeligt for dem, der indgår overenskomsten?
Det er jo ikke umælende væsener, der ikke kan læse og skrive og tage stilling, som indgår overenskomster nu.
Jeg erkender, at der kan være forskel på elementerne.
Der indgår mange elementer i en overenskomst, og de er svære at måle imod hinanden.
Det kan være noget med hensyn til familie, det kan være tryghed, det kan være deltid - måske ligefrem ret til deltid!
Hvem ved, hvad man kan finde på?
Hvordan måler man dem mod hinanden?
Lars Barfoed (KF), 2002-05-03:
Til hr. Ole M. Nielsen: Så er vi jo begge to glade, og det er jo godt.
Nu må vi se, hvad der kommer ud af det.
Til Ole Sohn: Hvad er rimelige vilkår?
Det kan jeg ikke besvare her.
Det kræver nok en lidt mere dybtgående vurdering.
Jeg forventer egentlig, at det arbejde, som LO og DA nu eventuelt sammen med andre går i gang med, vil kunne bidrage til at kaste lys over, hvad sådanne rimelige vilkår kunne være.
Det mener jeg er et noget teknisk spørgsmål.
Det vil muligvis også være sådan, at vi i en eventuel lovgivning formentlig ikke ville kunne beskrive det fuldstændigt.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-05-03:
Jeg havde egentlig bestemt, hvad jeg ville spørge hr. Lars Barfoed om, inden jeg hørte hans sidste sætning, så mit spørgsmål, kan man sige, er næsten overflødigt, for det var
nemlig: Hvad gør vi, hvis LO og DA kommer tilbage og siger: Vi synes faktisk, at det, vi har, er helt fint?
Så er det jo faktisk sværere at gå ind og foretage lovindgreb, end det er nu, før de er kommet til den konklusion.
Men hr. Lars Barfoed sagde jo, at det er han villig til, og det vil jeg gerne kvittere for.
Det synes jeg er helt fint.
Jeg synes bare, at den metode, man nu går ind i, ikke gør det lettere, hvis de nu, jeg havde nær sagt forventeligt - nu har ministeren så en anden opfattelse - går ind og finder ud af, at det er helt fint, som det er.
For de er jo interessepartnere, det er dem, der har en interesse i at bevare status quo på området, det må vi jo erkende, de er jo ikke uvildige parter de to - slet ikke.
Men jeg er glad for hr. Lars Barfoeds tilsagn.
Ole Sohn (SF), 2002-05-03:
Jeg forstod hele hr. Lars Barfoeds ordførertale på nær et enkelt punkt, og det var bemærkningen om, at hvis der var rimelige og fornuftige forhold på en virksomhed, skulle der ikke gives mulighed for konflikt.
Det er jeg for så vidt enig i, men hvad er rimelige og fornuftige forhold?
I dag kan man jo ikke konflikte på virksomheder, som har overenskomst, som er svarende til branchens.
Det ligger jo i, at man forhandler overenskomsten.
Det, der er tale om her, er jo, at de to parter, arbejdsgivere og lønmodtagere, forhandler sig frem til en overenskomst, og så er der andre som for at undergrave både lønmodtagernes og virksomhedernes interesser laver meget afvigende overenskomster.
Er det rimeligt set med en virksomhedsleders øjne og set med lønmodtagerøjne?
Jeg synes, det er begge parter, man rammer.
Derfor er mit spørgsmål til Det Konservative Folkeparti: Hvad er ret og rimeligt?
Lars Barfoed (KF), 2002-05-03:
Det Konservative Folkeparti kan helt tilslutte sig intentionerne bag det beslutningsforslag, som vi nu behandler.
Som udgangspunkt bør det ikke være muligt inden for de arbejdsretlige rammer at iværksætte en konflikt over for virksomheder, der allerede har indgået en fornuftig overenskomst med en landsdækkende lønmodtagerorganisation.
Det må være udgangspunktet.
Men konflikter er naturligvis en helt naturlig del af det arbejdsretlige system, og der skal være plads til konflikter i det arbejdsretlige system, ingen tvivl om det.
Det er et fornuftigt skridt at indbygge i den proces, som forhandlingen mellem en lønmodtagergruppe og en arbejdsgiver er, og derfor skal der også være en konfliktmulighed for begge parter.
Men der er situationer, hvor man må sige, at det er helt urimeligt at tage sådanne skridt, urimeligt over for virksomheden og i sidste ende også urimeligt over for virksomhedens ansatte, fordi konflikter jo kan være ganske ødelæggende økonomisk for en virksomhed og for virksomhedens beskæftigelse på længere sigt.
Man må i hvert fald sige, at hvis man i sådan en situation skal iværksætte en konflikt, skal der være ganske tyngende grunde til at gøre det.
Det kan måske have noget at gøre med den pågældende overenskomsts vilkår, det kan måske have noget at gøre med organisationsgraden i virksomheden, for så vidt angår de to konkurrerende lønmodtagerorganisationers medlemmer.
Man kunne forestiller sig, at den organisation, der egentlig ønskede en konflikt, havde størstedelen af medarbejderne i virksomheden organiseret hos sig, og så kunne man diskutere, om det kunne være en tvingende grund.
Men der skal i hvert fald være tvingende grunde til det.
Vi synes også på den baggrund, at det er meget tilfredsstillende, at der nu er en forståelse både i LO og DA for at få undersøgt mulighederne for at begrænse konfliktretten på det her område, og ikke mindst, at begge hovedorganisationer også er parat til at deltage i arbejdet.
Vi ser frem til, hvordan det arbejde forløber, og til resultatet af det, og på det grundlag finder vi det i Det Konservative Folkeparti rigtigt at afvente, om man kan nå frem til på aftalemæssige vilkår at begrænse konfliktretten, så vi undgår de helt urimelige situationer, hvor overenskomstdækkede virksomheder udsættes for konflikter.
Men jeg må også sige, at kan der ikke parterne imellem findes en fornuftig løsning på det, er det jo noget, vi må tage op her i Folketingssalen igen med henblik på eventuelt at indføre et lovindgreb i overensstemmelse med det foreslåede beslutningsforslag.
Ole Sohn (SF), 2002-05-03:
det, forslaget er et udtryk for, og det, som Venstres ordfører også advokerer for, jo reelt er at gøre op med et historisk forlig i danmarkshistorien.
Det er jo et udtryk for, at man ønsker at gøre op med arbejdsmarkedets grundlov, hovedaftalen af 1899, og jeg synes da, at det er interessant, at Venstre nu tager det store skridt.
Men det, der kaldte mig op, er, at Venstre jo tidligere har været med til at fremsætte et lignende forslag, og da havde man den opfattelse, at man ikke måtte gå i konflikt, medmindre den virksomhed, man konfliktede mod, afveg fra det niveau, som i øvrigt var gældende inden for området.
Nu siger Venstres ordfører, at man ikke må konflikte, hvis det er sådan, at der ligger en anden overenskomst, men den må så til gengæld gerne være på et væsentligt lavere niveau.
Hvorfor den nye vurdering fra Venstre?
Hvad er det, der er årsagen til, at man har ændret opfattelse, siden vi behandlede det her forslag sidst?
Freddy Dam (V), 2002-05-03:
Til hr. Søren Søndergaard skal jeg sige, at jeg ikke har mulighed for at indlade mig på detaljer på nuværende tidspunkt med hensyn til, hvordan en eventuel lovgivningsmæssig løsning skal se ud.
Det bærende element i en lovmæssig løsning skal selvfølgelig være, at der bliver frihed for virksomhederne og frihed for medarbejderne til at organisere sig, som de vil.
Til hr. Ole M. Nielsen: Det er svært for mig at vurdere, hvordan LO og DA's intentioner kan være, men jeg kan bekræfte, at det er min opfattelse, at det er svært at holde overenskomsterne op imod hinanden, og at de selvfølgelig må vurderes samlet.
Det er også efter min opfattelse sådan, at en overenskomst, der er indgået af en landsdækkende organisation, må anses for rimelig.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-05-03:
Så vil jeg spørge Venstres ordfører med udspring i hr. Søren Søndergaards spørgsmål om overenskomster, om overenskomster ikke er noget sværere at vurdere i forhold til hinanden.
Jeg skal ikke forsvare den ene overenskomst i forhold til den anden, men der er mange, mange forskellige forhold, der indgår i en overenskomst - det kan være løn, det kan være sikkerhed, det kan være muligheder for deltid, det kan være mange, mange ting - og det er derfor, at man har den formulering med, at det, der er indgået af landsdækkende overenskomster, må man anse for at være acceptabelt.
Er det ikke er en rimelig konklusion på det?
Søren Søndergaard (EL), 2002-05-03:
Jeg synes så, at det rejser spørgsmålet om, hvad der menes med »på lige fod«.
Hvis vi f.eks. kigger på en rapport, der kom i 1999, som gennemgik Den Kristelige Fagbevægelses industrioverenskomst, viste den sig at være markant dårligere end f.eks. industriens overenskomst, specielt når det gjaldt muligheden for indslusningsløn til 18-20-årige, muligheden for at aftale
længere normal arbejdstid end 37 timer, fravær af krav om afspadsering af overarbejde, manglende løn under barsel samt de helt fraværende rettigheder i forhold til efteruddannelse. Hvis man har en sådan overenskomst, der er baseret på det magre resultat her, er det så omfattet af noget, som Venstres ordfører opfatter som en acceptabel overenskomst, eller mener Venstres ordfører, at der her selvfølgelig skal være mulighed for at konflikte for at få gjort de forhold bedre?
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-05-03:
Jeg havde for en gangs skyld en rigtig god undskyldning for ikke at være til rådighed.
Når jeg bliver forstyrret af tingsekretæren, må det da være en legal undskyldning.
Undskyld.
Jeg er ikke ordfører på området her, men skal i ordførerens fravær sige, at ideen om, at alle mennesker eller mange mennesker skal have førstehjælpskurser, er jo naturligvis helt fornuftig og god, men at presse den ind i folkeskolen, hvor der i forvejen er trængsel - og 30 timer i folkeskolen er faktisk rigtig meget - er vanvittigt, og i øvrigt mener vi, at 30 timer til et alment førstehjælpskursus er vildt overdrevet.
Det er sådan noget, vi andre har fået på nogle aftenkurser hos Falck på 2 x 2 timer eller noget i den retning.
Jeg vil ikke påstå, at vi så er udlært i det, og at vi aldrig glemmer det igen, men det ville man nok også gøre, selv om man fik et længere timeforløb. Så et helt basalt kendskab til det på nogle ganske få timer synes vi er helt fint, men om det skal ligge i folkeskolen, eller om det skal være en betingelse for at få kørekort kan diskuteres.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2002-05-03:
Dansk Folkeparti foreslår at gøre førstehjælp obligatorisk i folkeskolens 9. klasse og som en konsekvens heraf gøre en bestået prøve i førstehjælp til en betingelse for at få et kørekort.
Enhedslisten vil som bekendt støtte enhver forbedring og gå imod enhver forringelse, og vi ser det her forslag som en forbedring.
Vi synes, det er fornuftigt, at unge lærer førstehjælp i de ældste klasser i folkeskolen, for det er simpelt hen en god viden at have, som det også er blevet ridset op her tidligere.
Ligeledes synes vi, det er en god idé, at erhvervelse af kørekort gøres betinget af, at man har bestået et kursus i førstehjælp, og Enhedslisten er enig med forslagsstillerne i, at førstehjælp i forbindelse med trafikuheld vil være meget gavnlig.
Det fritager ikke Folketinget for at forbedre trafiksikkerheden på de danske veje, ligesom det ikke gør forslaget om højere fart på motorveje eller andre steder mere sympatisk eller mere rimeligt.
Enhedslisten mener ligesom SF, at det er nødvendigt, at der følger penge med ud til folkeskolerne, såfremt førstehjælpskurser gøres obligatoriske, sådan at man ikke pålægger folkeskolen en yderligere økonomisk byrde på et tidspunkt, hvor den i forvejen er trængt.
Men forslaget i sig selv er som sagt fornuftigt, og Enhedslisten kan støtte det.
Anders Samuelsen (RV), 2002-05-03:
Ja, jeg har da i hvert fald ikke nogen håndtaske med.
Det Radikale Venstre vil ikke støtte det her forslag.
Vi mener, at det er en gal vej at gå at definere mere og mere snævert og præcist, hvad folkeskolerne skal beskæftige sig med.
Der er jo ingen tvivl om, at vi er enige i intentionen om, at så mange som muligt skal kunne førstehjælp, men at lægge yderligere en opgave på folkeskolerne og dermed endnu en gang, selvfølgelig dækket af den gode vilje osv., presse folkeskolerne og indsnævre rummet for, hvordan de selv kan tilrettelægge en god skole i samarbejde med forældrene, i samarbejde med kommunerne, mener vi er en helt gal vej at gå.
Anne Baastrup (SF), 2002-05-03:
Desværre støtter Dansk Folkeparti denne udvikling, og jeg ser derfor det her forslag som et forsøg på at kompensere
Den færdselspolitik, som regeringen lægger frem, vil være dyr for mange mennesker.
I debatten har der været en hel del diskussion om fagtrængsel.
For SF er argumentet om fagtrængsel vigtigt.
Omvendt er vi ikke i tvivl om, at et førstehjælpskursus vil være gavnligt for de unge, også gavnligt ud over den konkrete viden, fordi det giver de unge en indsigt i, at livet er risikabelt.
Dansk Folkeparti har nu fået undersøgt, hvor mange timer der er nødvendige for at kunne erhverve den nødvendige viden, og resultatet er, som vi hørte før, 12 timer.
Så argumentet om fagtrængsel kan overvindes.
Vi afviser heller ikke et krav om førstehjælpskursus for at erhverve et kørekort.
Det vil kunne give de enkelte en oplevelse af, at det er alvor at køre bil.
Bilen er en farlig maskine.
Men der er et problem med det her forslag.
Dansk Folkeparti skal forstå, at ting koster penge.
Dansk Folkeparti er regeringens økonomiske og på anden vis støtteparti.
Dansk Folkeparti kan ikke få det her igennem, kommunerne kan ikke håndtere denne her nye arbejdsopgave, hvis man ikke i langt højere grad er opmærksom på, at det koster penge.
Den kommunale økonomi er trængt.
Den kommunale økonomi bliver formentlig efter de fremtidige kommuneforhandlinger endnu mere trængt.
Folkeskolen har brug for en saltvandsindsprøjtning.
Folkeskolen har brug for, at vi i langt højere grad giver skolerne et løft.
Vi vil have lyse folkeskoler.
Vi vil have glade unger.
Vi vil have, at børnene skal have bøger.
Vi vil have en hel masse ting omkring folkeskolen.
Derfor er regeringens politik på folkeskoleområdet uambitiøs økonomisk set
Dansk Folkeparti skal være opmærksom på, at man skal have sat nogle penge på, hvad det her koster, og så skal Dansk Folkeparti sikre, at det rent faktisk også bliver et led i finansministerens aftale med kommunerne som forudsætning for, at SF kan støtte forslaget.
Else Theill Sørensen (KF), 2002-05-03:
Jamen så vil jeg starte min ordførertale med at komme med en indrømmelse.
Jeg kan ikke hjælpe, hvis der sker sådan noget.
Jeg har ikke det førstehjælpskursus.
Det burde jeg naturligvis have.
Der er nemlig ingen tvivl om, at kendskab til førstehjælp er vigtigt, og det ville være en rigtig god ting, hvis en større del af befolkningen kunne yde førstehjælp.
Deri er vi i Det Konservative Folkeparti helt enige med forslagsstillerne. Vi er til gengæld helt uenige i, at det skulle foregå i folkeskolen.
Der er igennem tiderne fyldt så mange ting ind i folkeskolen af den ene og den anden slags, og det har alt sammen gode formål, men det går ud over det, der er det væsentlige for folkeskolen, nemlig undervisningen i fagene, og for os er det meget vigtigt, at vi nu begynder at arbejde på, at selve undervisningen og det faglige i folkeskolen styrkes.
Det ville også beslaglægge nogle ressourcer, hvis folkeskolelærerne skulle uddannes til at kunne undervise i førstehjælp.
Med hensyn til et eventuelt krav om bestået førstehjælpskursus for at få kørekort, er det faktisk en tanke, som vi i Det Konservative Folkeparti ikke vil afvise, vi har selv før været fremme med den samme tanke
, men vi vil gerne have undersøgt, hvordan det i praksis kan gøres, når det ikke som i forslaget kobles til obligatorisk undervisning i folkeskolen.
Vi vil meget gerne være med til at diskutere selve sagen med at få flere i befolkningen til at tage et førstehjælpskursus
, men samlet set kan Det Konservative
Folkeparti altså ikke støtte det foreliggende forslag.