Niels Helveg Petersen (RV), 1999-05-11:
Jeg vil gerne takke forespørgerne for forespørgslen.
Det er et vigtigt anliggende også for Folketinget.
Uruguayrunden blev afsluttet i 1994.
Den betød betydelige fremskridt i liberaliseringen af verdenshandelen.
Den førte til, at verdenshandelsorganisationen WTO blev oprettet i 1995.
WTO må siges at have været en succes.
Inden for organisationens første leveår er der indgået aftaler om informationsteknologi, om telekommunikation, om finansielle tjenesteydelser, og der er foretaget markedsåbninger over for de mindst udviklede lande.
Eksemplerne viser, at WTO fra starten har været fremadrettet og har taget en række nye problemer op, der præger verdenshandelen på tærsklen til det næste århundrede.
WTO's 3. ministerkonference afholdes i Seattle i USA fra 30. november i år til den 3. december.
I WTO blev forberedelsen af en beslutning indledt med WTO-ministerkonferencen i maj i år.
De foreløbige drøftelser har været af meget generel karakter, især: Er der behov for en ny forhandlingsrunde?
Skal en runde være mere eller mindre omfattende?
Hvor længe skal den vare?
Vi er nu på vej ind i en fase, hvor der kommer mere konkrete forslag på bordet.
I løbet af efteråret vil vi så nå frem til egentlige forhandlinger om en ministererklæring, der kan vedtages i Seattle, og som vil lægge rammerne for den kommende runde.
I EU og i Danmark har vi indledt forberedelserne.
Formålet var at få en indledende drøftelse mellem Kommissionen og medlemslandene af de mulige temaer for ministerkonferencen og en eventuel ny runde.
For at forberede de danske holdninger er der iværksat et omfattende arbejde.
Der er nedsat en række arbejdsgrupper, 16 i alt, inden for mulige hovedemner i de kommende forhandlinger.
I arbejdsgrupperne deltager repræsentanter for ministerier, styrelser, erhvervs- og interesseorganisationer og NGO-er.
På den måde har regeringen ønsket at skabe det bedst mulige beslutningsgrundlag forud for de kommende forhandlinger.
Endvidere afholdt Udenrigsministeriet den 11. marts en handelspolitisk konference med langt over 100 deltagere fra Folketinget, erhvervslivet, NGO-miljøet, forskningen og fra det akademiske miljø.
Formålet med konferencen var at stimulere diskussionen og sikre et bredt input som grundlag for de videre overvejelser.
Det er regeringens opfattelse, at der er behov for en ny runde.
Det er regeringens opfattelse, at en kommende runde bør være bred og omfatte en lang række forskellige emner
, og det er en opfattelse, som deles af EU-landene.
Vi er nået langt med Uruguayrunden, men der er behov for at komme videre.
Der er i aftalerne om landbrug og tjenesteydelser indbygget et krav om, at nye forhandlinger skal indledes omkring år 2000.
Der er endvidere behov for at fortsætte markedsåbningen, både for at justere organisationen og visse af aftalerne og for at tage nogle nye spørgsmål op.
For landbrugsvarernes vedkommende er WTO hidtil ikke gået så langt i liberaliseringen.
Et stærkt dansk landbrug, hvor kvalitet og forbrugerbeskyttelse er i højsædet, kan drage fordel af en yderligere liberalisering.
Samtidig vil en række udviklingslande kunne styrke deres eksport ved liberalisering på området.
Den nylig vedtagne reform af EU's landbrugspolitik er et skridt i den rigtige retning, men en yderligere liberalisering er nødvendig.
Handel med serviceydelser, herunder søfart, møder fortsat forhindringer.
De er til skade for økonomisk udvikling og beskæftigelse globalt og ikke mindst for Danmark.
Også her har Danmark fordel af, at de kommende forhandlinger fører til øget liberalisering.
Tolden på industrivarer er bragt ned, men ikke afskaffet, for nogle varer er den endda fortsat meget høj.
Med stigende global konkurrence er de sidste høje toldsatser stadig af betydning for virksomhedernes konkurrenceevne.
En endelig afskaffelse af tolden på industriprodukter er derfor fortsat et vigtigt mål; næste runde er tidspunktet for at gennemføre det.
En kommende runde skal også forholde sig til tekniske handelshindringer.
Standarder, komplicerede handelsregler, bureaukratiske procedurer må ikke være undskyldninger for at hindre samhandelen mellem landene.
Diskussionen falder i disse år oftere og oftere på tværgående emner, blandt dem investeringer og konkurrenceregler.
Det lykkedes som bekendt ikke, og jeg vil sige desværre, i OECD at nå frem til en fælles aftale om investeringer.
Det beklager jeg, det beklager regeringen.
Det nuværende system med et meget stort antal bilaterale investeringsaftaler er tungt, bureaukratisk og svært gennemskueligt for virksomhederne. Sammenhængen mellem handel og investeringer er jo helt åbenbar.
Der er på mange måder tale om komplementære størrelser.
Ingen regler vil derimod betyde, at det er den stærkestes ret, der gælder, og det er hverken til fordel for ilande eller ulande.
Forholdet mellem handel og konkurrence er også et emne til debat.
Foreløbig har arbejdet her mest været analyserende.
Verdenssamfundet vil være nødt til at forholde sig til spørgsmålet om konkurrencebegrænsende foranstaltninger.
Det er ikke nok, at vi i Danmark og EU har
Vi må tænke globalt.
Man kunne forestille sig, at alle lande som et minimum havde en konkurrencelovgivning og var forpligtet til at overholde den.
Det bør selvfølgelig ikke være sådan, at man skal betale ekstra for at eksportere til bestemte markeder.
Der ligger en stor udfordring for WTO's medlemmer i i praksis at nedbringe korruption.
OECD-aftalen om bekæmpelse af korruption har vist sig at være et vigtigt skridt i den retning.
Et yderligere emne aktualiseret i de senere år er elektronisk handel.
Det er en måde at handle på, der vil vokse.
Der er derfor stigende behov for på internationalt plan at aftale nogle regler.
Blandt andet er forbrugernes rettigheder jo svagt beskyttet ved elektronisk handel.
En anden kategori af tværgående emner drejer sig om værdibaserede tværgående spørgsmål som miljø, arbejdstagerrettigheder, sundheds- og forbrugerspørgsmål og dyrevelfærd.
Det er emner, der sammen med handel og udvikling står centralt i regeringsgrundlaget og det med god grund.
Regeringen lægger afgørende vægt på, at der sker en styrkelse af miljøets stilling i WTO.
Det betyder ikke, at WTO skal være et forum for miljøpolitik.
Det ville hverken være politisk ønskeligt eller praktisk muligt, men det betyder, at WTO må have det som et kriterium for succes at fremme den bæredygtige udvikling.
Løsninger, der både tilgodeser fri handel og miljøet,
må findes multilateralt, så der ikke konkurreres på laveste fællesnævner.
Arbejdet med liberalisering i WTO må have den globale bæredygtighed for øje.
Det er desværre et uløst problem, at to internationale regelsæt kan stille de deltagende lande over for indbyrdes modstridende forpligtelser.
På den ene side forbyder GATT-reglerne anvendelsen af diskriminerende restriktioner i den internationale handel.
På den anden side har vi en række internationale miljøkonventioner, der netop fordrer sådanne restriktioner.
Spørgsmålet om forholdet mellem sådanne aftaler er ikke løst.
Danmark vil i EU fortsat medvirke i bestræbelserne for at finde en løsning på spørgsmålet om forholdet mellem miljø og handelsaftaler, så der skabes et WTO-grundlag, der i øget omfang respekterer anvendelsen af handelsskridt i multilaterale miljøaftaler efter klart fastlagte retningslinjer.
Efter et særligt miljøsymposium i WTO i marts i år er det den almindelige vurdering, at handel og miljø vil indgå som et emne i de kommende drøftelser i runden.
Regeringen vil arbejde for, at EU får en stærk profil i denne debat.
Danmark er også blandt de fremmeste fortalere for at inkludere spørgsmålet om arbejdstagerrettigheder i en kommende runde.
Her tegner perspektiverne desværre ikke så godt.
Bestræbelserne for global varetagelse af arbejdstagernes fundamentale rettigheder kan benytte sig af en vifte af muligheder.
Ikke alle er lige effektive, når spørgsmålet knyttes til handel.
WTO er kun ét middel.
Andre er ILO's overvågningssystem, udviklingsbistand, konditionelle, altså betingede, lån fra udviklingsbankerne, regionale initiativer og EU's såkaldte GSP-system.
Der er to gode grunde til, at handelspolitikken og dermed WTO må yde et bidrag på dette område.
De udviklingslande, der skal betale en stor del af prisen for opfyldelse af vore krav om forbedring af arbejdstagernes rettigheder, stiller som et klart modkrav, at vi skal give dem handelsindrømmelser.
Uden accept af denne forbindelse vil intet bevæge sig.
Fra dansk side har vi givet denne accept, og det præger vor deltagelse i de internationale drøftelser.
For det andet må WTO bidrage af hensyn til organisationens legitimitet.
Fra dansk side presser vi på i den nordiske kreds, i EU-kredsen og i kontakter med andre lande.
Af flere grunde er USA en af de varmeste fortalere for at inkludere dette emne i en kommende runde, mens vi desværre mangler opbakning fra visse andre industrilande.
Ligesom for miljøområdets vedkommende må der findes en løsning, så WTO-systemet efter klart fastlagte retningslinjer i øget omfang bør respektere anvendelsen af handelsinstrumentet vedrørende sikring af arbejdstagerrettighederne.
WTO bør også blive i stand til at tage udfordringen op omkring forbrugernes krav til sundhed, miljø, dyrevelfærd og etik.
Udviklingslandene oplever, at Uruguayrunden ikke tog tilstrækkeligt hensyn til deres situation og interesser.
Der må derfor ske en reel imødekommelse af udviklingslandenes ønsker om øget markedsadgang.
Ellers vil det føre til en blokering af den kommende runde.
Udviklingslandene har også behov for at gøre bedre brug af tvistbilæggelsessystemet.
Der må overvejes flere modeller
herfor
Bistand og handelspolitik hører sammen, og EU-landene må være imødekommende på begge fronter.
Til gengæld må vi stille modkrav om god regeringsførelse i landene både i forhold til WTO og på det generelle plan.
Til slut vil jeg gerne sige et par ord om den demokratiske kontrol med WTO.
Den føres i Danmark som nævnt via regeringens løbende forelæggelse af WTO-sager for Europaudvalget.
For at styrke den internationale demokratiske kontrol med WTO vil regeringen søge opbakning i EU-kredsen til et forslag om at etablere en rådgivende parlamentarisk forsamling i WTO.
Det er mit håb, at den tredje ministerkonference bliver tidspunktet, hvor en ny omfattende runde kan igangsættes, hvor WTO bliver konsolideret som en fremtidssikret ramme for handelspolitikken til gavn for en bæredygtig økonomisk udvikling.
Vi er fra dansk side godt rustet til at yde et konstruktivt bidrag.
Forhandling