Claus Hjort Frederiksen (V), 2003-03-27:
Vi lægger med reformen først og fremmest op til at forenkle og harmonisere reglerne for visitation, kontakt, forløb, formidling, aktivering, rådighed og sanktion.
Med forslagene har vi skabt et brækjern, så vi kan få de svage ledige ind på arbejdsmarkedet, uden at det volder virksomhederne unødigt besvær, og uden at lønmodtagerne behøver at frygte for løntrykkeri eller jobfortrængning.
Vi vil i indsatsen lægge vægten på individuel og målrettet jobsøgning samt på enkle og aktive tilbud til de ledige.
Der indføres et krav om, at der gennem hele ledighedsforløbet skal være personlig kontakt til den ledige mindst hver tredje måned, også i kommunerne.
Ingen må opgives.
Som flere ordførere har påpeget, forenkles de nuværende 32 ordninger og redskaber, så der fremover bliver tre: et for vejledning og opkvalificering, et for introduktion til arbejdspladsen og virksomhedspraktik og et for en løntilskudsordning.
Det er smidigt, det er enkelt, og det er til at have med at gøre.
»Flere i arbejde«-reformen er robust.
»Flere i arbejde« kan bære, og »Flere i arbejde« er overskuelig.
Målet er at skaffe 87.000 flere i arbejde inden 2010 ifølge vores målsætning.
Det kan selvfølgelig ikke nås i ét hug.
Aftalen her er første skridt på vejen.
I den kommende tid skal vi se på, hvordan vi med andre virkemidler kan få flere i arbejde:
, bedre muligheder for, at handicappede kan komme i job, færre barrierer i form af samspilsproblemer mellem forskellige offentlige ydelser.
På nogle af disse områder vil jeg komme igen til forligskredsen og foreslå, at vi drøfter, hvad vi kan gøre sammen for at løfte opgaven. Jeg er glad for, at vi nu i fællesskab skal slå de sidste søm i gennemførelsen af vor brede aftale fra efteråret.
Det giver den nødvendige stabilitet og ro om beskæftigelsespolitikken, og jeg ser også frem til at arbejde sammen med Folketingets Arbejdsmarkedsudvalg om at føre disse forslag igennem de videre behandlinger til en endelig vedtagelse inden sommerferien.
Faldet er udtryk for den afmatning, der sker i økonomien i øjeblikket, og det bekymrer naturligvis også regeringen, som det gør alle andre.
Afmatningen er blevet forstærket af usikkerheden omkring de internationale konjunkturer især i relation til Irakkrigen.
Det forventes dog, at investeringslysten og forbruget internationalt vil stige igen, når denne krig er overstået,
og derfor forventer vi stadig, at der senere på året vil ske en konjunkturvending. Man kan ikke sige, at udviklingen er kommet bag på os.
Vi har i den seneste konjunkturvurdering regnet med en faldende beskæftigelse og stigende ledighed.
Men som jeg sagde, forventer vi, at udviklingen er midlertidig, således at den økonomiske aktivitet vil begynde at tage til i løbet af andet halvår af 2003.
Men det er selvfølgelig klart, at hvis det viser sig, at der er en varig konjunkturnedgang, må vi så, når krigen er overstået og vi kan danne os et sikkert skøn, naturligvis tage de fornødne initiativer. Det nuværende fald i beskæftigelsen øger udfordringerne set i forhold til det ambitiøse mål omkring beskæftigelsen i forbindelse med 2010-planen, men jeg synes, at vi har sat ind på de rigtige fronter.
Den stigende ledighed kan håndteres med de redskaber, som arbejdsmarkedspolitikken rummer.
Den reform, vi taler om her, har bl.a. medført større regional frihed i tilrettelæggelsen af indsatsen, øget inddragelse af andre aktører, hvilket øger muligheden for at inddrage ny og specialiseret viden i forhold til forskellige ledighedsgrupper, fleksibel aktivering, der ikke længere skal leve op til et bestemt kvantitativt krav, men derimod tilpasses den enkeltes og arbejdsmarkedets behov, intensiveret kontaktforløb med fokus på jobsøgning, vejledning og jobformidling og bedre jobmatchmuligheder med Jobnet.dk. Der er desuden afsat ekstra midler til arbejdsmarkedspolitikken i et tilstrækkeligt omfang, og det betyder, at indsatsen over for den enkelte ledige ikke forringes, hvis der sker en stigning i ledigheden.
Der er rejst nogle spørgsmål under debatten her, bl.a. spørgsmålet om andre aktører.
Det ser jeg nu frem til at vi kan få afklaret under udvalgsbehandlingen, for de andre aktører får jo deres opgave i forbindelse med et udbud og i forbindelse med en aftale, der skal laves omkring, hvilke opgaver der skal løses.
Det skal være inden for den aftale, som er truffet, enten i form af et landsdækkende udbud eller et regionalt udbud. Så vil jeg sige til hr. Ole Sohn, som rejste nogle spørgsmål: Det, der er overskriften på reformen her, er at finde den korteste vej fra ledighed til job.
Det er det, vi har gjort et forsøg på.
Og det, der selvfølgelig er beskæftigelsespolitikkens store dilemma,
er: Hvordan finder vi de mennesker, som, hvis vi ikke gør noget, risikerer at havne i langtidsledighed?
Det er jo det dilemma, som vi arbejder med, og som vi prøver at give et svar på i »Flere i arbejde«.
Så vil jeg sige, at vi jo har konstateret, at der er nogle barrierer på arbejdsgiverside, og at der findes nogle barrierer på lønmodtagerside, som vi prøver at gøre op med i »Flere i arbejde«.
Den barriere, der nok er på arbejdsgiverside,
er, at det nok er besværligt at få de her mennesker ind på virksomhederne; så kommer der en konsulent fra kommunen, så kommer der en konsulent fra arbejdsformidlingen osv., og vi skal udfylde papirer, og fri os fra dét.
Det medfører en vis uvilje mod de ordninger, der er, og der tror jeg, at vi med den forenklede redskabsvifte muligvis kan få inddraget en større kreds af små og mellemstore virksomheder i at løfte denne her opgave.
Så har vi også prøvet at imødegå den frygt, der findes
på lønmodtagerside,
for, at det, vi foretager os her, er at bringe nogle løntrykkere ind på virksomheden, eller at der er en risiko for, at man fortrænger almindelige job ved at få folk ind i virksomhedspraktik eller med tilskud, eller hvad det nu måtte være for en ordning. Og det er her, vi ved virksomhedspraktikken jo har sagt: Nu kan det kun ske i en begrænset periode, der skal være et perspektiv i, at den pågældende kommer ind, det kan ikke gøres til en permanent ordning.
Vi har ladet de sociale råd kigge over skulderen, ved at man skal orientere om, hvordan man bruger det her instrument, fordi der selvfølgelig i tidens løb har været nævnt en række skrækkelige eksempler på, hvordan man har konverteret ordinære job til job med tilskud.
Man må sige, at i reformen her er der gjort det forsøg
at prøve at imødegå eller overvinde de to barrierer, som findes, for at vi kan få flere hjulpet ud på virksomhederne, dels det er besværligt-barrieren på arbejdsgiverside, og dels må vi gøre opmærksom på, at vi ikke fortrænger job, at det ikke er permanente stillinger, vi opretter.
Det har været tanken med det.
Jeg synes, vi har fundet en fornuftig løsning på det her.
Jeg ser frem til at besvare de mange spørgsmål, som jeg kan forstå der vil blive stillet til denne her reform.
Vi har en god sag at forsvare, og det ser jeg frem til.