runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pia Gjellerup (S), 2006-10-04:
Jeg går ud fra, at finansministeren i fortsættelse af det, han her senest har svaret, mener, at grundlaget for at indgå en aftale må være et, der er kendt og holdbart, og at det er fuldstændig rimeligt, oven i købet mere end det, at man spørger til de situationer, hvor et grundlag fuldstændigt skrider.
Og det er det, der er sket, i hvert fald for de ni kommuner, der i fællesskab besøgte Kommunaludvalget.
Jeg går ud fra, at det ikke skal oversættes til, at man kun interesserer sig for de ni kommuner, men at det faktisk handler om alle.
Men jeg hører det sådan, at finansministeren ikke forestiller sig, at man skal lave individuelle straffeaktioner.
Så har jeg da fået en lille smule af svaret på hovedspørgsmålet, og det skal jeg takke for og så blot sige, at Socialdemokratiet ikke fører kampagne mod aftalesystemer, tværtimod.
Men vi fører en kampagne og har gjort det i hele Socialdemokratiets liv for, at vi får en ordentlig, decentral velfærd i Danmark, hvor der er mulighed for at betale for den velfærd, som borgerne har fået stillet i udsigt både af kommunerne og af Folketinget – og da i øvrigt vist også fra regeringen.
Thor Pedersen (V), 2006-10-04:
Vi tager alle udfordringer alvorligt.
Det er sådan, at det, vi sikrer i kommuneaftalen, er en ramme for, hvor mange penge der i alt er til rådighed, men ikke for, hvordan fordelingen er mellem kommunerne, hvem der skal have større vækst end andre.
Der beder man udtrykkeligt om, at vi holder fingrene væk.
Så vi giver en ramme, og så fordeler kommunerne selv de økonomiske muligheder inden for rammen.
Sådan er rammeaftalesystemet ikke bygget op.
Så det, der er min primære opgave, er at sikre, at de penge, vi har lovet, at den samlede ramme er til stede, og så blander vi os ikke i den fordeling, der er, eller i, hvilke kommuner der egentlig har vækst, og hvilke der ikke har.
Man skal huske på, at der ikke er nogen vækstbegrænsning.
Vi har ikke aftalt en vækst for den enkelte kommune, det styrer de selv.
De kan lave en tommelfingerregel i Kommunernes Landsforening, som de kan sende ud, men der er ikke et tal, der siger, at så meget er væksten i den enkelte kommune.
Det er den rummelighed, der ligger inden for rammen, og som man selv skal fordele.
Ole Stavad (S), 2006-10-04:
Jeg mener ikke, jeg i finansministerens svar hørte nogen former for erkendelse af, at han havde noget ansvar for nogle af de problemer, der er derude i øjeblikket.
Jeg står her med et bilag, som vi fik i Folketingets Kommunaludvalg for 14 dage siden, da vi havde besøg af ni borgmestre med meget forskellig politisk baggrund: Venstre, Konservative, borgerliste og Socialdemokrater.
Da finansierings- og udligningsreformen blev vedtaget i foråret, stod det helt konkret optrykt i lovforslaget, hvad de pågældende ni kommuner hver især ville få.
Derefter har man i kommunerne gjort op, hvor meget man så rent faktisk har fået.
Mener finansministeren ikke, at regeringen har et problem, den er nødt til at tage alvorligt?
Thor Pedersen (V), 2006-10-04:
Så spørger hr. Ole Stavad: Hvordan kan det være, at der er så mange store udfordringer og sværhedsgrader denne gang?
Det må være, fordi hr. Ole Stavad ikke har fulgt med i det, der rent faktisk er sket: at der er vedtaget en strukturreform, at der er vedtaget en ændret udligning, og at det er vedtaget, at primærkommunerne får helt nye opgaver.
Det handler om at lægge kommuner sammen, at fem kommuner kan blive til en, at man skal finde det fælles serviceniveau – og det har været kendt hele tiden, at man i den nye kommune får et serviceniveau, der er et vejet gennemsnit af de kommuner, der er lagt sammen – at man overtager nye opgaver fra amterne, overtager drift af institutioner, man ikke har haft før, og samtidig ændres landsudligningen, alt sammen på samme tidspunkt.
Jeg forstår godt, at det giver anledning til mange problemer, og det er en svær politisk indsats, der skal til – eller det er en stor udfordring.
Det har vi vidst hele tiden, og derfor må vi blot sige, at det er den opgave, man har påtaget sig, og som skal løses i 2006 og 2007.
Ole Stavad (S), 2006-10-04:
Finansministeren giver jo udtryk for, at der aldrig har været så mange penge ude i kommunerne, som der er nu, og da jeg ved, at finansministeren anser sig for at være en klog mand, vil jeg godt spørge, om han kan give mig en lille forklaring på, hvordan oplevelsen ude i kommunerne, i det virkelige liv, både hos de folkevalgte og hos de borgere, der skal leve med de besparelser og nedskæringer, der sker på en række af de helt centrale områder som børnepasning, folkeskole og ældreomsorg, kan være så forskellig fra, hvordan den er bag Finansministeriets tykke mure, hvor finansministeren mest opholder sig.
Har ministeren ikke tænkt på det?
Thor Pedersen (V), 2006-10-04:
De eneste relevante overvejelser, man kan gøre sig, når der er to aftaleparter, der begge ønsker at fastholde en aftale, er overvejelserne om, hvad det er, der driver Socialdemokratiet til rent kampagnemæssigt at gøre, hvad de kan for at ødelægge aftalesystemet.
Det er de overvejelser, man kan gøre sig.
Det er synd for det danske system, hvor der er en hårfin balance mellem det at indgå aftaler og overholde aftaler, at man rent faktisk forsøger at nedbryde det.
Det kan jeg kun beklage.
Pia Gjellerup (S), 2006-10-04:
Der gjorde regeringen sig nogle overvejelser, og man tør da sandelig sige, at vi fik dem præsenteret, om end det var i en mærkelig form og på et meget sent tidspunkt.
Derfor vil jeg høre, om ikke finansministeren kunne forestille sig at løfte sløret for, her før man sætter de sidste punktummer i den kommunale budgetforhandling, hvad det er for nogle overvejelser, regeringen gør sig med hensyn til det, som tyder på – desværre kan man sige – at være et resultat af den samlede budgetlægning, altså at man kommer til at budgetlægge for 98 folkevalgte kommunalbestyrelser på et niveau, der er højere end det, der passer regeringen.
Thor Pedersen (V), 2006-10-04:
Det, jeg overvejer, er både, hvad der bliver sagt og indholdet i det.
Det er jo en klar melding om, at man er tilfreds med den.
Det er jo sådan set grundlaget for, at man har et aftalesystem, altså at parterne er inde på den bane, der hedder, at det, man aftaler, efterlever man også, og sådan vil det være.
Men jeg konstaterer, at der er mange, der har en særlig interesse i, at man bryder aftalesystemet ned.
For hvad skal man med et aftalesystem, der i virkeligheden ligger på den bane, hvor vi også har nogle faste linjer for, hvor meget der kan omsættes i Danmark, hvis aftaler ikke skal overholdes?
Pia Gjellerup (S), 2006-10-04:
Det var jo ikke meget om overvejelserne, men så kan vi jo prøve igen: Hvilke overvejelser har finansministeren gjort sig?
For man kunne jo forestille sig ud fra det svar, der er givet, at så bliver det gjort sådan, at det er et mindretal i Kommunernes Landsforening, der skal straffes.
Eller er det dem, der har overskredet en eller anden arbitrær procentsats?
Hvordan ser det ud med den demografiske udvikling?
Er der nogen, der har været uvillige, eller er der nogen, der har været venlige?
Hvordan forestiller man sig det?
Eller skal det være, hvilket aftalen jo for så vidt lægger op til, en kollektiv straf?
Når vi spørger, er det, fordi vi jo sidste år blev halet ind af et overraskelsesangreb lige før tredjebehandlingen af finansloven, og det vil vi nødig i år, så derfor vil vi spørge til overvejelserne i god tid.
Det må – også på baggrund af sidste år – være nogle overvejelser, som finansministeren og regeringen har gjort sig.
Thor Pedersen (V), 2006-10-04:
Jeg vil gerne lige starte med at slå fast, at der aldrig nogen sinde i Danmark har været flere penge til rådighed i den kommunale verden til service end i år.
Det eneste, der overgår det beløb, vi har aftalt for i år, er det beløb, vi nu har aftalt for næste år – det er endnu højere.
Så der er flere penge til rådighed end nogen sinde tidligere.
Det er højere end i år, og det er højere end alle tidligere år.
Så vil jeg gerne sige, at vi har en aftale med Kommunernes Landsforening.
Jeg er endnu mere glad for, at man i Kommunernes Landsforening besluttede her sidst, da der var et stort møde den 28. i sidste måned, at man stod ved aftalen, og at man ville fastholde aftalen.
Sådan er det mellem aftaleparter, at skal man kritisere nogen, må det altid være den part, der i givet fald ikke overholder en aftale.
Derfor finder jeg heller ikke nu grundlag for at kritisere Kommunernes Landsforening og slet ikke flertallet og slet ikke formanden for klart at have tilkendegivet, at de ønsker at sige, at en aftale er en aftale.
Pia Gjellerup (S), 2006-10-04:
Nu er vi ved at være ved vejs ende i forhold til budgetlægningerne i kommunerne.
Langt de fleste steder er der lavet budgetaftaler, og de allersidste andenbehandlinger finder sted i disse dage.
Der er jo forlydender om – meget kontante, hvilket også er dokumenteret af kommunernes organisation – at det til trods for, at man mange, mange steder har gjort sig overordentlig store anstrengelser for at presse velfærden i overensstemmelse med de retningslinjer, der er udsendt fra regeringen, formentlig ikke på nogen måde er muligt at overholde den samlede ramme, som har været dikteret af regeringen.
Derfor skal jeg spørge finansministeren, hvilke overvejelser han og regeringen har gjort sig i den forbindelse, for vi skulle jo nødig overraskes, sådan som vi blev det sidste år lige før tredjebehandlingen af finansloven med indgreb over for kommunerne, med fornyet kraft.
»Hvilke principielle tanker gør regeringen sig i anledning af, at de kommunale budgetter for 2007 i lighed med de kommunale budgetter for 2006 trods meget omfattende besparelser i mange kommuner ligger over det af regeringen udmeldte beløb til kommunale serviceudgifter?«
Skriftlig begrundelse
Regeringen har reserveret sig en række indgrebsmuligheder i den kommunale budgetlægning.
På nuværende tidspunkt må regeringen have gjort sig klart, om man vil anvende kollektive eller individuelle sanktioner, idet det vel næppe er acceptabelt, at denne beslutning først træffes, når beslutningsgrundlaget er gået fra det principielle til det konkrete, bl.a. med vurdering af borgmesterens partifarve.
Thor Pedersen (V), 2006-10-04:
Nu er det sådan, at regeringen jo har det samme mål for at give borgerne god velfærd.
Og så må jeg bare konstatere, at det aldrig er lykkedes for nogen socialdemokratisk regering at give så mange ressourcer ud i faste priser til forbedret velfærd som den nuværende regering.
Det er jo så en del af sandheden, at der bruges flere penge end nogen sinde før.
Det, det drejer sig om, er, at den fordeling mellem kommunerne blander vi os ikke i, men vi sikrer, at pengene er der.
Så hvis der er en kommune, der mener, at den har fået for lidt, så er der en anden kommune, der har fået for meget, for pengene er til rådighed, og pengene omfordeles.
Hvis man mener, at Helsingørs borgmester eller Hørsholms borgmester ikke afleverer flere penge i landsudligningen, er det et synspunkt, de ikke deler.
Pengene sendes ud i det kommunale landskab, og de lander et eller andet sted.
Derfor er der en frihed til, at Kommunernes Landsforening forsøger at løse den udfordring, at alle kommuner under et overholder den ramme, som er større end nogen sinde, og som kan sikre en velfærd, der er større end nogen sinde, set for kommunerne under et.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Pia Gjellerup (S), 2006-10-04:
Det fører jo ikke til meget, hvis finansministeren nægter at læse i sin egen publikation, der hedder de kommunale budgetoversigter, som så – må man tro – frembringer fuldstændig fejlagtige oplysninger i forhold til det, finansministeren nu oplyser.
Det tror jeg næppe, og derfor vil jeg henholde mig til de kommunale budgetoversigter, som viser den konklusion, som jeg har gentaget adskillige gange, nemlig at de kommunale nettoserviceudgifters vækst er noget af det laveste overhovedet siden 1970 på nær et par år i 1980’erne.
Det er nu gået for sig år efter år efter år, og det er en meget markant forklaring på, at situationen i kommunerne for borgerne, uanset næsten hvor de er henne, er vanskelig, som det ser ud i øjeblikket.
Thor Pedersen (V), 2006-10-04:
Det er utroligt, hvad man skal høre.
Altså, væksten i serviceudgifter ifølge nationalregnskabet opgjort af Danmarks Statistik var i 1994, når det gælder primærkommuner, -0,3 pct. I 1995 var den -3,1 pct., og i 1997 var den 1,7 pct.
Det tal, som spørgeren henviser til, for 2003 er 1,8 pct. Så må jeg spørge, om ikke 1,8 i 2003 er større end -0,3 i 1994, -3,1 i 1995 og 1,7 i 1997.
Det er sådan set almindelig fundamental skolelærdom, at 1,8 på plussiden altså er mere end -0,3 og -3,1.
Pia Gjellerup (S), 2006-10-04:
På en eller anden måde er det jo sørgeligt, at man har en finansminister, der er med til at udgive publikationer, som hedder kommunale budgetoversigter, og at han så vil benægte deres eksistens.
I dem ville han kunne finde disse oplysninger, jeg spørger til, mange år tilbage.
Vi kan i hvert fald konstatere, at i de mange år, man ser tilbage på, er der kun et par år i 1980’erne, der skiller sig ud som lige så ringe, som de sidste 5 år med hensyn til den meget beskedne vækst i kommunerne.
Når det er interessant, er det, fordi finansministeren jo sammen med sine kolleger prøver at lade, som om det er fuldstændig vanvittigt, at der ude i kommunerne er nogle – og det er jo næsten ligegyldigt, om det er pædagoger eller forældre eller politikere eller andre – som synes, at der er problemer; at så må der være noget meget, meget galt med dem.
Nej, problemet er simpelt hen såre enkelt: Der har været en historisk lav vækst år efter år efter år i de seneste år, og derfor er det svært at levere den service, som man har været vant til.
Thor Pedersen (V), 2006-10-04:
Sagen er, at fru Pia Gjellerup sammenligner forkerte tal og opgørelsesmetoder.
Der er kun én måde at gøre det op på, når man går tilbage til før 1999, og det er med de nationalregnskabsbaserede tal for kommunal service, der opgøres af Danmarks Statistik.
Der findes ikke andet før 1999.
Det har de nøjagtig gjort op på samme måde, som man gjorde i det gamle system før 1999
Det er tal, der er gjort op efter nøjagtig den samme statistiske metode under begrebet serviceudgifter.
Pia Gjellerup (S), 2006-10-04:
Jeg er imponeret, men ikke til den gode side.
Deraf vil der fremgå nogle tal, som er ganske enkle, i øvrigt i øjeblikket meget små.
Jeg vil bare sige, at disse tal vil vise, at der på nær et enkelt år eller to i 1980’erne, hvor der vitterlig var økonomisk krise – og vi skal ikke nødvendigvis vade i, hvem der sad for bordenden dengang – ikke har været en lavere vækst i de kommunale serviceudgifter end den, der er i de her år siden 2002, hvor finansministeren har været hovedmedansvarlig for, hvordan udviklingen så ud.
Jeg havde såmænd også ventet, at vi ville få et meget, meget indviklet svar, og derfor vil jeg give finansministeren en chance til at forholde sig til det begreb, som hedder de kommunale serviceudgifter, og som finansministeren udmærket kender, og så bede ham prøve at svare en gang til.
Thor Pedersen (V), 2006-10-04:
Jeg takker for spørgsmålet.
Når fru Pia Gjellerup spørger til udviklingen i de kommunale serviceudgifter så langt tilbage som fra 1970, så kan man kun tage udgangspunkt i nationalregnskabsbaserede tal fra Danmarks Statistik for det kommunale forbrug og for pris- og lønudviklingen for de samlede offentlige forbrugsudgifter.
Det er det eneste, der eksisterer af sammenlignelige tal over tid.
Og opgjort på den måde udgjorde den reale vækst i primærkommunernes serviceudgifter 1,8 pct. fra 2002 til 2003 og 1,9 pct. fra 2003 til 2004.
Der er flere eksempler på, at væksten i primærkommunernes serviceudgifter har været lavere end i 2003 og 2004.
Jeg kan blandt flere nævne, at realvæksten fra 2002 til 2003 var højere end fra 1993 til 1994 og fra 1997 til 1998 samt på niveau med realvæksten fra 1998 til 1999 og fra 1999 til 2000.
Der spørges også om 2006 til 2007, og her gælder, at de nationalregnskabsbaserede tal fra Danmarks Statistik for de budgetterede offentlige serviceudgifter ikke er fordelt på stat, amter, regioner og kommuner.
Væksten fra 2005 til 2006 og fra 2006 til 2007 for primærkommunerne ville endvidere ikke umiddelbart være sammenlignelig med væksten i tidligere år som følge af strukturreformen, herunder overflytningen af skatte- og inddrivelsesområdet til staten pr. 1. november 2005.
Pia Gjellerup (S), 2006-10-04:
Det drejer sig jo i virkeligheden om et meget klart spørgsmål.
Jeg har ikke spurgt, hvem der har haft ansvaret for de pågældende år, der måtte bliver oplyst; jeg har ikke spurgt om hvorfor; jeg har ikke spurgt om hvem eller hvordan eller hvorhen og i hvilken sammenhæng; jeg har alene spurgt: I hvilke år, siden vi fik det moderne kommunestyre i 1970, har der været en lavere vækst inden for et udvalg af de allersidste år, som finansministeren kender mest til, for der har han selv siddet for bordenden?
»Vil ministeren oplyse, hvornår det siden 1970 er forekommet, at væksten i de kommunale serviceudgifter har været lavere end væksten fra 2002 til 2003 og fra 2003 til 2004 og den planlagte vækst fra 2005 til 2006 og fra 2006 til 2007?«
Skriftlig begrundelse
De kommunale velfærdsområder er hårdt presset som følge af en årrække med ultralav vækst, som kun sjældent eller aldrig er set siden 1970, hvor det moderne kommunestyre blev grundlagt.
Hans Christian Schmidt (V), 2006-10-04:
Jeg er nødt til at sige, at redningsberedskabet jo er langt større.
Så jeg vil bare minde om igen, at vi gerne er en del af redningsberedskabet, vi er gerne en del af det, men vi tillader os også at sige, at vi tror, man altid skal prøve på at give ting et serviceeftersyn og altså se på: Kan vi blive bedre?
Jeg har jo set eksempler på, at det takket være dygtige medarbejdere og dygtig ledelse er lykkedes at lave effektiviseringer.
Jeg går da ud fra, at vi ikke er imod effektiviseringer, som kan gennemføres, og hvor vi stadig væk har – og det vil være vores forventning – lige så god en kontrol.
Nu kigger vi på det her, så får vi en risikoanalyse – den kommer i midten af 2007 – og så ved vi alle sammen meget mere.
Så tager vi den derfra og ser, hvad der så sker.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Bjarne Laustsen (S), 2006-10-04:
Det er spørgeren nu ikke helt enig i.
Når det drejer sig om SKAT, så har man heller ikke haft særlig gode erfaringer.
Der er sort arbejde for 40-45 mia. kr., påstår man.
Derfor er det interessant at høre, hvad det er for nogle overtalelsesevner, ministeren vil bruge over for Redningsrådet.
Ministeren kan da godt sige, at de skibe skal kontrollere, om nu fiskerne fanger noget ulovligt, ja, det skal de, men de skal også indgå i søredningsberedskabet.
Det er derfor, vi stiller spørgsmålet.
Og Redningsrådet siger, at beredskabet ikke må udhules, og at der ikke må ske forringelser eller komme huller i det beredskab, der er der.
Så ministeren har da en opgave i at forklare det.
Jeg er fuldstændig enig med Redningsrådet i, at der med mindre kontrol ved forlis og miljøkatastrofer – vi har STS-operationer, hvor man hælder olie fra det ene skib over i det andet – er stor risiko for, at det fiskeri, som ministeren gerne vil have skal foregå derude, bliver totalt ødelagt, hvis vi får en af de katastrofer og vi ikke har et beredskab, der kan sættes ind i en given situation.
Hans Christian Schmidt (V), 2006-10-04:
Jamen altså, uanset om nogen nu har den store forståelse for det eller ej, er jeg jo nødt til at sige, at fiskerikontrollens skibe altså også er nødt til at lave noget fiskerikontrol.
Nu må man jo ikke tro, at fiskerikontrollens skibe er de eneste, der er i beredskabet – altså, vi er en lille del af det.
Det må jeg bede om forståelse for.
Det bliver svært at forklare, at vi forsøger at kontrollere, hvis ikke også fiskerikontrollens skibe skal bruges til fiskerikontrol.
For jeg kan jo forstå, at det er alt andet, vi diskuterer lige nu.
Og jeg må altså sige til Fiskeridirektoratet, at den linje, vi har lagt, at der skal altså være en fiskerikontrol, skal man fortsætte.
Vi er selvfølgelig villige til at være med i det beredskab.
Og nu får vi så i midten af 2007 at vide: Hvordan påvirker det i grunden det, som vi agter at lave i Fiskeridirektoratet?
Og vi sørger for ikke at gå ind og røre ved noget, indtil vi har fået den analyse.
Jeg kan ikke forstå, hvis ikke folketingsmedlemmerne, der diskuterer det her lige nu, kan sige: Det er da rettidig omhu, ja, det er vel næsten professionalisme, ja, man kunne måske svinge sig helt op til at sige, at det er et fantastisk godt stykke arbejde.
Jeg er ikke helt klar over, hvori spørgsmålet bestod.
Men jeg vil alligevel sige, at jeg går ud fra, at der tænkes på, hvordan og hvorledes vi nu kan effektivisere det her, for der lå jo lidt det i det, hvordan man nu kunne få det på plads.
Til det vil jeg sige, at der jo vil blive gennemført en lang række tiltag, der forventes at forbedre kvaliteten af kontrollen.
Hvis man vil have en idé om, hvordan det kan lade sig gøre, vil jeg henvise til de gode resultater, som f.eks. Operation Sorte Fisk har givet.
Inden for rammerne har vi jo med planlægning og samarbejde med SKAT nået betydelige resultater.
Det er den arbejdsform, der skal være fremherskende i fremtiden.
Kontrollen skal anvende moderne teknologi i langt større omfang; man kan sige det på den måde, at tiden i marken skal øges, sådan at medarbejdere kan nå at løse langt flere administrative opgaver uden nødvendigvis at skulle køre frem og tilbage; kontroldata skal udnyttes langt bedre, således at der kan ske en systematisk og risikobestemt udpegning af kontrol; samspillet mellem enhederne skal styrkes gennem fælles planlægning; og omlægningen indebærer endelig en reduktion af driftsomkostninger i form af husleje osv.
Jeg synes, der er grund til at rose Fiskeridirektoratet for med en sådan professionalisme og dygtighed at tage fat på problemerne.
Thor Pedersen (V), 2006-10-04:
Jamen det bliver ikke mere rigtigt af, at fru Pia Gjellerup påstår, at det er forkerte tal.
Det er altså officielle tal.
Det er nationalregnskabstal fra Danmarks Statistik, der viser, at væksten i primærkommunerne, når man gør den op – og jeg nævner det bare – i 1994 var -0,3 pct., i 1995 -3,1 pct. og i 1997 1,7 pct.
Det tal, som fru Pia Gjellerup så kan sammenligne med for 2003, hedder 1,8 pct. i vækst.
Og tager man 2005 med, som er det laveste sidste tal, hedder det 1,4 pct.
Og i min regnebog er -0,3 i 1994 og -3,1 i 1995 mindre end de 1,8 og for den sags skyld også de 1,4, som er gældende i nationalregnskabet fra Danmarks Statistik, og som er det sidste opgjorte tal.
Det er et tal, der er opgjort efter den samme definition, efter den samme statistiske metode.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Ole Vagn Christensen (S), 2006-10-04:
Ministeren har også givet mig et par svar, og der siger ministeren, at finansloven og budgetanalysens anbefalinger er grundlaget for det her, og ministeren siger, at han selvfølgelig vil vurdere dem kritisk.
Den der kritiske analyse – kunne vi ikke få lidt mere at vide om, hvad det er, der ligger i den?
Der bliver sagt, at der er en risiko.
Jeg mener, at risikoen er langt mere alvorlig, end man sådan set umiddelbart slår det hen med, for hvad er det, man lægger op til?
Man lægger jo op til, at jo mindre søværnskontrol, jo mere kan andre sådan set muntre sig.
Selv om flåden er blevet mindre, vil jeg gerne sige til ministeren, så er man jo alligevel i den situation, at farvandet er det samme.