Line Barfod (EL), 2004-02-26:
Enhedslisten støtter SF's forslag, og vi er glade for, at det kommer til debat igen, og at det oven i købet ser ud, som om der måske også kan opnås flertal for, at vi laver lovgivningen, så man får fastslået, at det er barnet og barnets tarv, der er udgangspunktet, frem for forældrenes rettigheder.
For det må være hensynet til barnet, der er det afgørende, når man ser på, hvor meget samvær der skal være, hvornår det skal være, hvordan det skal tilrettelægges osv., og det skal ikke være forældres rettigheder som udgangspunkt.
Det er også det, der har været udgangspunkt i børnekonventionen og i mange af de henvendelser, vi har fået fra Børnerådet, Børns Vilkår osv. Så vi synes, det er godt, hvis vi kan komme det lange stykke ad vejen, at vi fremover tager udgangspunkt i barnet, og hvad der er bedst for barnet.
Men for en del går det galt, og for mange går det galt i en periode i hvert fald.
Derfor synes jeg, vi også skulle prøve at se på, om ikke man kunne lave en model, så alle, når de skal skilles, får tilbudt en samtale om, hvordan man tackler skilsmisse og det efterfølgende forløb omkring samvær osv. i forhold til barnet, ligesom vi tilbyder alle nybagte forældre, at de kan få besøg af sundhedsplejersken efter fødslen og lære, hvordan man omgås sådan et lille nyfødt barn.
Så giver vi også forældrene de redskaber, der skal til, når de står i den meget svære situation.
Vi fortæller, hvad det er for nogle faldgruber, der typisk opstår; hvordan konflikterne opstår.
Langt de fleste har de bedste intentioner, når de bliver skilt, om, at de i hvert fald ikke vil begynde at skændes om barnet, og at de nok skal finde ud af det.
Så går der nogle måneder, og så har de stadig væk så mange følelser uden på kroppen og synes, at deres rettigheder bliver gået for nær, eller hvad det nu kan være.
Eller når den ene får en ny kæreste eller andet, så går det helt galt.
Det er måske ikke lige den ordning, forældrene har fundet frem til, der er den bedste for barnet, men der kunne være andre muligheder, der tilgodeser barnets interesse i at have den bedst mulige kontakt til begge forældre. Vi håber, at vi på sigt kan nå frem til, at vi får den mulighed for barnet for også at have noget at skulle have sagt i forhold til, hvordan børnene selv har det.
Selvfølgelig finder de fleste ud af at lytte til deres børn, især når de bliver lidt større, og i et vidt omfang lader de børnene bestemme selv.
Men der er altså også en del, hvor de får lavet nogle firkantede regler og nogle måder at have samvær på, som slet ikke passer til børnene.
Endelig er der dem, hvor det går helt galt, og hvor de i den grad skændes og er i fastlåste situationer, så den måde, det foregår på, virkelig kan være til skade for barnet.
Der kunne vi måske have gavn af under udvalgsarbejdet, hvis det var muligt, at få nogle beretninger fra det virkelige liv om, hvad det er for nogle forfærdelige situationer, forældre nogle gange kommer ud i.
Selv om de hver især er de bedste forældre og vil det bedste for barnet, kan de nogle gange, når de kommer op at skændes, gøre nogle ting, der virkelig kan skade barnet, og der ville det altså være godt, hvis vi gav nogle redskaber til, at man tog udgangspunkt i barnet i stedet for i forældrenes rettigheder.
Vi støtter varmt forslaget.