runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Poul Andersen (S), 2005-03-11:
Arbejdet blotlagde ikke kun, hvad vi fremover havde brug for af materiel, men klarlagde også ud fra den sikkerhedspolitiske situation, hvordan opgaverne skulle fordeles i fremtiden.
Vores forsvar skal orienteres i mere international retning, hjemmeværnet skal tage sig af den nationale del af forsvaret, der skal anskaffes det rigtige materiel til den tid, vi lever i, og det skal kunne bruges til både militære og civile opgaver i fremtiden.
Jeg skal eksempelvis her nævne de nye hjemmeværnskuttere.
Med dem får vi mulighed for bedre løsning af miljøopgaver, hvis der sker et olieudslip, de kan f.eks. være behjælpelige med at inddæmme olien med flydespærringer.
Det samme er tilfældet med radarsystemet.
Med udbygningen af det får vi bedre mulighed for overvågning og varsling, og vi får en bedre dækning med det nye udstyr, også i et samspil med det bestående VTS-system i Storebælt.
Beskrivelsen af de enkelte masters placering er utrolig detaljeret også med hensyn til, hvorfor man har valgt netop den placering.
Det fremgår også, at der er taget hensyn til naturbeskyttelseslovens bestemmelser og til at respektere de EU-retlige beskyttelsesområder.
Vi ser frem til idriftsættelsen af dette system, der giver en bedre beskyttelse af de danske farvande og det danske luftrum i forbindelse med militære og civile opgaver i fremtiden, og Socialdemokratiet er positivt over for lovforslaget.
Karsten Nonbo (V), 2005-03-11:
Formålet med dette lovforslag er at skabe hjemmel til at udbygge og forbedre det danske forsvars kystradarsystem.
Forbedringen er nødvendig for at øge sejladssikkerheden, intensivere miljøovervågningen og hævde vores suverænitet over vore farvande.
Faktisk slap vi endda billigt, selv om der var mange fatale følger for naturen og for befolkningen.
Intensiveringen består af opgradering af eksisterende radarer og opsættelse af nye, og forslaget er en slags anlægslovforslag for de nye placeringer.
Processen sker i samarbejde med lodsejere, kommuner, amter, naturforeninger og andre interessenter, og meget tyder på, at den er kommet rigtig godt i gang.
Det fremgår af høringssvarene og af kommentarerne til høringssvarene, at man rigtig mange steder er gået i en dialog til især de lokales tilfredshed.
Jeg kan nævne adskillige steder, hvor man har været imødekommende og har flyttet radarerne eller på anden måde rettet sig efter, hvad man ønsker lokalt.
Der er efterkommet ønsker både i Hirtshals, på Møn, i Hov og ved Skagen.
Der er faktisk kun et enkelt sted, hvor det måske ikke rigtig kan lade sig gøre, og det er ved Kalundborg, hvor man ønsker sig en offshoreradar.
Det er jo ikke det, der er lagt op til her, men man har alligevel fundet den for miljøet mest skånsomme plads, og derfor skal der lyde stor ros til de embedsmænd, der arbejder med denne sag, for at være meget lydhøre, så vi alle steder får den bedst mulige løsning til gavn for befolkningen og for miljøet.
Søren Gade (V), 2005-03-11:
Det er rigtigt, som hr. Per Kaalund siger, at i international forstand har Danmark ikke været dømt som besættelsesmagt, ej heller i konflikten i Irak, og det er også korrekt, at to lande i koalitionen – så vidt jeg husker, er det Storbritannien og USA – har været det, man definerer som værende besættelsesmagt.
Det er et spørgsmål, som jeg mener skal belyses yderligere, men jeg kan sige til hr. Per Kaalund, at netop det at være en besættelsesmagt er ikke altid noget, som udløser det, der hedder en væbnet konflikt, så derfor vil det være relevant at få spørgsmålet belyst med nogle eksempler: Hvornår vil det være væbnet konflikt, og hvornår vil den paragraf træde i kraft?
Hvad er det for nogle ting, man kan forestille sig skal være gældende, for at man kan definere det som væbnet konflikt?
Det er vigtigt at understrege, at man ikke altid er i en væbnet konflikt, fordi man er en besættelsesmagt eller en del af den, men jeg kan love hr. Per Kaalund, at det også vil blive belyst i udvalgsarbejdet.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslagene overgik derefter til anden behandling.
Afstemning
Per Kaalund (S), 2005-03-11:
Jeg takker også ministeren for svarene og vil blot bede om en kommentar til de bemærkninger, jeg havde om Danmark som besættelsesmagt, hvor jeg spurgte, om vi kan forvente, at vi i det videre arbejde får en beskrivelse af, hvilke vilkår der er gældende i relation til den militære straffelov, når Danmark er besættelsesmagt.
Men det er jo en kendsgerning, at Irakkrigen startede i marts 2003 og varede til maj måned, hvor USA’s præsident Bush sagde, at nu var krigen slut – det var, så vidt jeg husker, den 1. maj 2003 – og i perioden derefter, altså fra maj 2003 til juli 2004, var USA og England i FN’s terminologi og resolutioner besættelsesmagt.
FN brugte ordet »occupation«, og Danmark var med sit militære bidrag en del af den magt.
Selv om vi måske ikke var direkte defineret som besættelsesmagt, var vi en del af en besættelsesmagt, og det gode spørgsmål er: Forholder dette militære straffelovforslag sig overhovedet til Danmarks optræden som militærmagt eller en del af en militærmagt?
Vi ved, at der i konventionerne ligger en lang række bestemmelser om civilbefolkningen og varetagelse af deres beskyttelse og en lang række andre ting, som ikke kan betragtes som en væbnet konflikt, men alligevel kan der komme lovovertrædelser af forskellig art, og det er det, vi gerne vil have belyst i det videre arbejde.
Søren Gade (V), 2005-03-11:
Det er helt klart, og det må jeg blankt erkende, at jeg ikke bed mærke i det, da jeg læste det igennem.
Men jeg skal give hr. Hans Kristian Skibby det tilsagn, at det vil vi se på, for det må ikke være nogen hindring for, at hr. Skibby – hvad skal vi sige – kan leve med forslaget.
Men det er jo også klart, at det er meget, meget svært at sætte alle eksempler op på, hvad den overordnede skal gøre for at gøre sig – i gåseøjne – fortjent til at blive straffet med fængsel i et eller andet antal måneder.
Vi kan måske prøve at tydeliggøre det ved forskellige eksempler, og jeg er helt klart villig til, at vi får set på selve formuleringen i udvalgsarbejdet.
Hans Kristian Skibby (DF), 2005-03-11:
Men jeg kunne godt tænke mig at spørge endnu en gang til det problem, som jeg synes der ganske klart er i forbindelse med det militære straffelovforslags § 18.
I bemærkningerne til forslaget siges det, at man skal træffe afgørelsen ud fra en objektiv vurdering, men hvordan mener forsvarsministeren, at man kan gøre det i det retslige spil?
Man kan ikke kalde det en objektiv vurdering, den vil jo altid være subjektiv, så begrundelsen i bemærkningerne til lovforslaget er rent nonsens, og jeg synes, vi skal prøve at gøre noget ved det.
Tom Behnke (KF), 2005-03-11:
Vi skal passe godt på vores miljø, vi skal passe godt på vores havmiljø, vi skal passe på, at der ikke sker forurening af vores farvande og kyststrækninger, og vi skal styrke sejladssikkerheden.
Med et udbygget og gennemført radarovervågningssystem som det foreslåede kan vi bedre holde øje med beskyttelse af havmiljøet, sikkerhed til søs og søredning, og når der årligt passerer op til 60.000 skibe i de danske farvande, er det godt at få et udbygget og velfungerende system.
Der burde have været en sikkerhed, så man kunne have dæmmet op for det, men et eller andet gik galt.
Jeg tror, at det vil være hensigtsmæssigt, at vi afventer rapporten fra den ulykke og så måske indarbejder nogle erfaringer i det foreliggende lovforslag, hvis det bliver nødvendigt.
Jeg tror ikke, det gør det, men hvis det bliver nødvendigt.
Under alle omstændigheder støtter Det Konservative Folkeparti det foreliggende lovforslag.
Morten Helveg Petersen (RV), 2005-03-11:
Jeg skal takke for ordførerens indlæg, for jeg synes, at ordføreren netop forsøgte at begrunde, hvorfor man i det hele taget skal have en militær straffelov i fredstid.
Hvorfor behøver vi en sådan lov i fredstid?
Det synes jeg stadig væk at jeg savner et helt grundlæggende svar på.
Thomas Adelskov (S), 2005-03-11:
Dansk Folkeparti har jo sammen med regeringen lavet en kommunalreform, som betyder, at kommunerne bliver forpligtet til også at finansiere dele af de sundhedsudgifter, der er forbundet med, at borgere bliver indlagt på f.eks. sygehuset eller skal til speciallægebehandling.
Der er ikke noget klart overblik over, hvordan de økonomiske strømme er her.
Det eneste, vi ved, er, at der er nogle undersøgelser, som peger på, at de kommuner, som har mange borgere med et lavt uddannelsesniveau, med mange arbejdsløse, har et væsentligt større træk, for de bruger de offentlige sundhedssystemer, og udgifterne er syv gange højere for borgerne i de kommuner.
Er ordføreren ikke bekymret for, at det her forslag netop også vil ramme de kommuner, som har lav uddannelsesfrekvens og mange borgere, der er arbejdsløse og på overførselsindkomster, og dermed være med til at skævvride det kommunale landkort endnu mere, når man ikke samtidig med kommunalreformen har lagt en udligningsreform på bordet?
Bent Bøgsted (DF), 2005-03-11:
Det kunne måske godt være en bekymring, men vi må jo også erkende, at vi har set utrolig mange kommuner, der først begynder at bekymre sig om den sygemeldte, når vi når i nærheden af de 52 uger.
Så finder de ud af, at hov, vi har nogle sygemeldte her, og vi skulle egentlig have kigget på, hvordan vi kan hjælpe dem videre, for ellers mister de deres sygedagpenge.
Det her vil jo være stærkt medvirkende til, at kommunerne begynder at se på problemet noget før og tage fat i de sygemeldte noget før.
Jeg kan da godt følge hr. Thomas Adelskovs bekymring om, at man kan komme ind i en kassetænkning, men det er da også noget, som jeg går ud fra, at hr. Thomas Adelskov vil rejse i udvalgsarbejdet, så vi kan få en rimelig forklaring fra ministeren på de problemer, der er.
For det er jo et lovforslag, der er meget ømtåleligt, og derfor skal vi selvfølgelig også sikre os, at det, vi sender ud her, er i orden.
Thomas Adelskov (S), 2005-03-11:
Medarbejdere kan netop blive ansporet af, at regeringen foreslår, at der ændres på refusionsprocenten fra 50 til 35 pct., altså at det er et økonomisk incitament for kommunerne til at anlægge en praksis om f.eks. helt at raskmelde eller delvis at raskmelde en medarbejder frem for at prøve andre indsatser eller frem for måske der, hvor det er nødvendigt, at give lidt tid.
Bent Bøgsted (DF), 2005-03-11:
Hvis hr. Villy Søvndal havde hørt efter, hvad jeg sagde – det er jeg nu også sikker på at hr. Villy Søvndal har gjort – nævnte jeg jo netop, at i de tilfælde, hvor kommunen har gjort, hvad den kan for at få den sygemeldte tilbage, men hvor det ikke kan lade sig gøre på grund af ventetid, eller fordi virksomheden ikke kan tage den sygemeldte tilbage, er det måske rimeligt at diskutere, om kommunen skal miste refusionen.
Selvfølgelig har vi en vis bekymring for, at der er nogle, der kan blive presset ud, sådan som hr. Villy Søvndal beskriver det.
Men det er ikke det, der er meningen med lovforslaget, og det er ikke sådan, vi opfatter forslaget, men de bekymringer, hr. Villy Søvndal har, er selvfølgelig noget, vi skal snakke om i forbindelse med udvalgsarbejdet.
Villy Søvndal (SF), 2005-03-11:
Jeg tror, Dansk Folkeparti fuldstændig undervurderer, hvad konsekvensen er af en statsrefusion.
Jeg vil bare henlede opmærksomheden på, at da man ændrede førtidspensionsområdet i et forlig, som vi ikke deltog i – Dansk Folkeparti deltog heller ikke – ændrede man heller ikke lovteksten.
Man skrev alle de smukke, lyriske sætninger, men konsekvensen var, at antallet af tilkendte pensioner blev halveret i løbet af 3 år.
Bent Bøgsted (DF), 2005-03-11:
Jeg vil sige til hr. Villy Søvndal, at som jeg har opfattet lovforslaget, ændrer det ikke 52-ugersreglen.
Det, der ændres, er, at kommunen kan miste refusionen, men det må ikke gå ud over den enkelte sygemeldte; det er det, der står i lovforslaget, sådan som jeg har læst det.
Hvis hr. Villy Søvndal har forstået det på en anden måde, må vi tage en diskussion om det.
Men jeg har altså læst det sådan, at det ikke går ud over den enkelte sygemeldte, og derfor ændres der heller ikke noget ved de 52 uger, hvor den sygemeldte kan få sygedagpenge.
Det er udelukkende kommunen, der mister refusionen, hvis den ikke laver den opfølgning, der skal til.
Villy Søvndal (SF), 2005-03-11:
Jeg savner en mere principiel stillingtagen fra Dansk Folkeparti til forslaget om at stramme refusionsskruen.
Jeg gør det, fordi Dansk Folkeparti jo indtil nu har været med på kritikken af, at der er mennesker, som mister deres forsørgelsesgrundlag på grund af varighedsbegrænsningen.
Jeg er ikke sikker på, at Dansk Folkeparti stemte for forslaget sidste gang, men traditionelt har Dansk Folkeparti i hvert fald lagt sig på det synspunkt, at det ikke er rimeligt at straffe syge på den måde, at de mister deres indkomst.
Nu fremsætter beskæftigelsesministeren et lovforslag, der vil øge presset for at få afsluttet sygedagpengesagerne inden ½ år dramatisk, og jeg vil godt spørge Dansk Folkeparti: Ser man slet ikke det samme billede her, nemlig at en række syge mennesker, der i øvrigt vil blive vurderet af en kommunal lægekonsulent, bliver presset ud, fordi de bliver frataget deres sygedagpenge efter ½ år?
Thomas Adelskov (S), 2005-03-11:
Ja, og derfor bliver vi simpelt hen nødt til at få belyst, hvordan de retlige forhold er, og hvad konsekvenserne af det forslag, der ligger foran os, er.
Jeg må lige understrege, at vi jo ved fra alle de undersøgelser, der er lavet, at i de situationer, hvor kommunen og arbejdspladsen og den sygemeldte meget tidligt kommer i dialog, og hvor den sygemeldte hurtigt kommer tilbage i en eller anden funktion på virksomheden, er chancerne for, at man ikke bliver marginaliseret, langvarigt syg og ryger helt ud af arbejdsmarkedet, men bliver fastholdt på arbejdsmarkedet og på arbejdspladsen, meget større.
Det er sådan set den grundidé, som vi gerne vil være med til at fremme og følge op.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2005-03-11:
Nu er det jo sådan, at lovgivning handler meget om at få belyst problemer og få skrevet ned og sådan noget, men jeg tænker mere på den situation, som jeg i hvert fald kender fra mit liv uden for disse mure.
Det, kampen går på, er simpelt hen, at i den udstrækning man giver arbejdsgiveren disse rettigheder – ikke alle arbejdsgivere vil misbruge dem, nogle vil endda sikkert bruge dem fornuftigt – åbnes der risiko for, at man på den måde kan gøre den syge mere syg og i virkeligheden medvirke til, at den syge bliver udstødt fra den arbejdsplads, som vedkommende gerne skulle kunne vende tilbage til efter sin sygdom.
Thomas Adelskov (S), 2005-03-11:
Det er lige nøjagtig noget af det, som jeg sagde vi skal have belyst noget nærmere.
Det kan jo ikke være meningen, og det vil ikke være noget, vi kan bakke op, hvis det er sådan, at lovforslaget her begynder at ændre grundlæggende ved det forhold, at der er sat nogle skrappe rammer op for, hvilke helbredserklæringer og hvilke helbredsoplysninger arbejdsgivere kan stille krav om at få.
Det kan ikke være meningen med lovforslaget.
Jeg forstår udmærket tankegangen om, at en arbejdsgiver vil være interesseret i at prøve at finde ud af: Hvordan kan vi få denne medarbejder tilbage på arbejdspladsen?
Hvad kan vi gøre, så sygdomsforløbet ikke forværres, hvad enten det er en dårlig ryg, eller hvad det nu kan være?
Arbejdsgiveren kan godt have behov for at vide nogle konkrete ting om den sygemeldte, men min pointe er lige nøjagtig – og det sagde jeg også i ordførertalen – at det ikke skal betyde, at der sker et skred i forhold til arbejdsgiverens adgang til at få helbredsoplysninger om den sygemeldte, og det ønsker vi at få afdækket.
I øvrigt findes der jo allerede regler og lovgivning på området, og spørgsmålet er, om lovforslaget her vil være i modstrid med den nugældende lovgivning, hvis det negative eksempel, som Enhedslisten fremfører, er korrekt.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2005-03-11:
Jeg vil spørge hr. Thomas Adelskov, om han er enig i den betragtning, at man kan misbruge systemet, så de syge oven i deres sygdom kan betragtes som jaget vildt i de tilfælde, hvor man gør brug af de udvidede lægeerklæringer.
Thomas Adelskov (S), 2005-03-11:
Nej, det gør der desværre ikke.
Vi vil meget gerne drøfte, hvordan vi kan sikre, at borgerne har et rettighedsgrundlag på området, og vi vil også gerne drøfte med regeringen, hvordan vi kan sikre, at kommunerne overholder deres forpligtelser.
Som jeg også synes jeg gav udtryk for i min ordførertale, mener vi ikke, at det økonomiske instrument, hvor man generelt ændrer refusionsprocenten, vil få kommunerne til at opføre sig ordentligt – for at sige det på jævnt dansk – så det er et helt afgørende punkt Til spørgsmålet om 52-ugers-reglen vil jeg sige, at jeg egentlig kunne ønske, at vi havde haft en bredere debat om hele sygefraværsområdet og en diskussion om modernisering af sygedagpengeloven.
Jeg anerkender, at der er problemer, for der er jo sager, hvor borgere bliver bragt i den situation, at de får frataget deres sygedagpenge og ikke har noget andet forsørgelsesgrundlag for sig selv og deres familie.
Det er fuldstændig urimeligt, at vi ikke kan løse det problem, som kan have mange forskellige årsager, f.eks. at der har været lange ventetider hos speciallæger osv.
Det er nødvendigt at skabe en ordentlig og en bedre sammenhængskraft, og derfor havde vi gerne set en samlet diskussion om en samlet reform af hele sygedagpengeområdet.
Villy Søvndal (SF), 2005-03-11:
I dag er der som bekendt en varighedsbegrænsning på 52 uger på sygedagpenge, og jeg er sikker på, at Socialdemokratiet ligesom SF modtager en række sager fra mennesker, der ikke forstår, at de oven i en sygdom pludselig oplever, at deres økonomiske eksistensgrundlag forsvinder, så de ender i det, vi har kaldt det store sorte hul, hvor en familie, efter at forsørgeren er ramt af en bjælke på ryggen, må opdage, at indkomstgrundlaget simpelt hen forsvinder.
Jeg vil godt spørge, om hr. Thomas Adelskov ser forslaget på samme måde, som jeg ser det: Nu strammer man skruen yderligere, og det betyder, at i rigtig mange sager med mennesker med ondt i ryggen og ondt i sjælen vil det økonomiske pres i sagen være så stort, at kommunen vil sige til mennesker, der ikke selv synes, at de kan arbejde: Det synes vi godt du kan.
Jeg vil spørge hr. Thomas Adelskov: Ligger der efter Socialdemokraternes opfattelse nogen som helst sikkerhed imod den type økonomisk kassetænkning i lovforslaget her?
Thomas Adelskov (S), 2005-03-11:
På førtidspensionsområdet var problemet jo det, at mange kommuner ikke påtog sig en forpligtelse med hensyn til at forsøge at skabe andre veje for mange ledige på kontanthjælp ind i beskæftigelse igen, at man dermed brugte det til kassetænkning og til at føre borgere over på førtidspensionsområdet i stedet for at udnytte alle de andre muligheder.
Der blev forsøgt en økonomisk skrue på kommunerne, hvor man ændrede på refusionsprocenten, men vi må jo også erkende, at der er store forskelle i dette land på de forudsætninger, som kommunerne har til at finansiere deres opgaver.
Der er lige lavet undersøgelser på sundhedsområdet, som viser, at i kommuner med socialt meget belastede borgere er det altså syv gange dyrere at få de borgere igennem sundhedssystemet, og det samme vil selvfølgelig gøre sig gældende her, i og med at vi jo ved, at sygemeldte udgør en stor belastning af sundhedssystemet.
Derfor kan vi ikke engang sige noget om, heller ikke på det grundlag, som regeringen har lagt frem her, hvordan det vil påvirke de enkelte kommuners økonomi, og det er også noget af det, vi vil spørge til.
Det er klart, at det, man kan frygte med dette lovforslag, er, at mange kommuner vil føle sig tvunget til hurtigt at raskmelde borgere, som egentlig ikke er fuldt raske, for dermed at spare penge.
Det er en af de helt afgørende knaster, der i den sidste ende vil være med til at afgøre, om vi vil stemme for eller imod lovforslaget, men jeg forventer, at beskæftigelsesministeren vil indkalde os til nogle drøftelser, også om dette væsentlige punkt.
Villy Søvndal (SF), 2005-03-11:
Jeg har et enkelt spørgsmål til hr. Thomas Adelskov, som vedrører det synspunkt, som hr. Adelskov gav udtryk for, og som jeg deler, nemlig at refusionsinstrumentet er et meget, meget virksomt instrument.
Vi så det i forbindelse med førtidspensionen, hvor man lavede præcis den samme drejning på refusionen med den konsekvens, at antallet af mennesker, der fik tilkendt førtidspension over en 4-årig periode, faldt fra ca. 28.000 til ca. 14.000, altså blev halveret på 4 år, og det var ikke med baggrund i, at folk blev raskere eller sundere, men med baggrund i ren økonomitænkning.
Jeg vil godt spørge: Er det ikke den virkelig alvorlige knast i det her lovforslag, at en så kraftig drejning på skruen betyder, at der vil være et kolossalt økonomisk pres fra kommunerne, der i en situation, hvor den kommunale økonomi er meget stram, er nødt til at tænke meget økonomisk, for at tvangsraskmelde folk, og giver det stadig anledning til, at Socialdemokraterne fastholder et grundlæggende positivt syn på lovforslaget her?
Erling Bonnesen (V), 2005-03-11:
Vi kan jo henvise til mange andre initiativer, der har været taget i forbindelse med arbejdsmiljøtiltag.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2005-03-11:
Nu er det altså i bemærkningerne til det her lovforslag, at der står, at formålet er at nedbringe og forebygge sygefraværet.
Så siger Venstres ordfører, at der findes andre lovforslag, som går ud på forebyggelse, og at det altså ikke fremgår af det her lovforslag.
Erling Bonnesen (V), 2005-03-11:
Der er mange andre lovinitiativer, der skal ses i sammenhæng med det her.
Det her skal også tage sit afsæt i, at vi jo samlet ser et sygefravær, der svarer til 140.000 fuldtidsstillinger på landsplan, og vi har set stigende udgifter til det – i milliardklassen – og derfor er der behov for at se på det.
Men det er klart, at det her lovforslag jo også skal ses i sammenhæng med andre lovforslag om arbejdsmiljø og mange andre ting, så det kan ikke ses isoleret.
Fraværet skal jo begrænses ved, at man for den enkelte får målrettet indsatsen, så man får lavet den rigtige indsats, så vedkommende kan komme hurtigere tilbage.
Lige præcis dér skulle man gerne kunne se gevinsterne.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2005-03-11:
Blandt alle de mange pæne ord, der står i det her lovforslag, ikke mindst i bemærkningerne til lovforslaget, står der bl.a. i indledningen noget om formålet med det, nemlig at nedbringe og forebygge sygefraværet.
Så er det bare, jeg godt kunne tænke mig at høre fra Venstres ordfører, hvor i det her lovforslag der står noget som helst om forebyggelse af sygefraværet.
Erling Bonnesen (V), 2005-03-11:
Vi skal være opmærksomme på, at det nogle gange kan være en fordel også at få lægekonsulenten ind over sagen for at få en uvildig stillingtagen til det for at etablere det bedst mulige grundlag for sagsbehandleren og for beslutningen i kommunen efterfølgende.
Men jeg er enig i, at det ikke skal virke forsinkende på processen.
Det, det handler om, er, at vi skal målrette det og have etableret det sikreste og det bedste og det stærkeste beslutningsgrundlag, og der kan det ikke udelukkes, at vi fortsat har brug for lægekonsulenterne.
Bent Bøgsted (DF), 2005-03-11:
Der, hvor jeg gerne vil hen, er, at vi måske kan undgå lægekonsulenternes vurdering i denne her sag, når der ligger to speciallægeerklæringer.
Det burde jo være nok, og det kan fremme en hurtig ekspedition, så den sygemeldte ikke skal vente på at få en lægekonsulents afgørelse.
To speciallægers erklæringer burde være nok i de situationer her, og det er det, jeg ønsker at Venstres ordfører forholder sig til.
Jeg vil godt stille Venstres ordfører et spørgsmål i forbindelse med Arbejdsskadestyrelsen.
Herom står der i lovforslaget: »Et styrket samarbejde kan forebygge, at den tilskadekomne må lade sig undersøge hos speciallæge to gange til brug for henholdsvis Arbejdsskadestyrelsens og kommunens sag.«
Har Venstre forholdt sig til lægekonsulenternes stilling i den sag, hvor vi har set et udbredt misbrug, kan man sige, af lægekonsulenter, hvor de underkender speciallægers erklæringer?
Vil der blive taget højde for det i den her situation, så vi ikke kommer ud for, at sygemeldte kommer til speciallæge, og så sidder lægekonsulenterne og underkender de erklæringer, de kommer med?