runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ole M. Nielsen (KRF), 2000-04-12:
Det var fru Wittrocks bemærkning om, at ejendomsskatten kan fratrækkes den skattepligtige indkomst.
Jeg må jo tillade mig at belære fru Wittrock om, at det har man kun fornøjelse af, hvis man har indkomst, og det, der jo netop gør ondt værre, er, at landbruget i disse år ikke har indkomst efter fradrag af kapitalomkostninger.
Det er jo det, der er problemet.
Det har jeg på en eller anden måde meget forståelse for, men jeg vil bare spørge, om vi har andre eksempler på, at man direkte beskatter produktionsgrundlaget, sådan som man gør, når det er landbrugsjord.
Jeg er helt med på det, når det er ejendomsskyld, altså faste værdier til privat forbrug osv. Dér går vi ikke ind for en afskaffelse af ejendomsværdibeskatningen, men her er det produktionsapparatet, man beskatter.
Har man eksempler på, at man gør det inden for andre erhverv?
Jytte Wittrock (S), 2000-04-12:
Da mit partis ordfører på området ikke kan være til stede, skal jeg på vegne af fru Karen J. Klint oplæse følgende: Forud for finanslovaftalen for 1999 blev der med kommunerne indgået en aftale om at indføre et loft over den primære kommunale grundskyld på produktionsjord på 8 promille.
Når vi taler om størrelsen på grundskyld, kan det egentlig være ganske godt med et lille historisk tilbageblik: Det lovmæssige loft for den primære kommunale grundskyld er 24 promille, bundgrænsen er på 6 promille.
Sådan har det været i mange år, men forinden var der faktisk enkelte kommuner, der lå højere.
Fra begyndelsen af 1990'erne har der været tre ordninger
med aftalte lofter, der er lavere end maksimum.
Fra 1994 til 1996 gjaldt et loft på 15 promille.
Det samme blev aftalt mellem regeringen og landbrugets organisationer for 1997.
Dette år blev det finansieret ved en tilbageførsel til landbruget af en del af provenuet af den nyindførte pesticidaftale, den såkaldte grønne aftale.
For årene 1999 og 2000 er det aktuelle loft på 8 promille, som der som nævnt kompenseres for med de 220 mio. kr. hvert år fordelt konkret til de berørte kommuner.
Det aktuelle loft på 8 promille, der kun er en tredjedel af den maksimalt mulige grundskyld, er altså uden økonomisk konsekvens for kommunerne.
Derfor kan vi da godt forstå i
Socialdemokratiet, at nogle gerne ser en sådan ordning videreført, men sådan er spillereglerne normalt ikke, og sådan ønsker vi dem heller ikke i denne sag.
Det kan synes bemærkelsesværdigt, at forslagsstillerne forventer, at en venden tilbage til den normale tilstand, hvor den enkelte kommunalbestyrelse selv fastsætter grundskyldpromillen, vil få grundskylden til at stige med ca. 350 mio. kr., altså en stigning på 50 pct. i forhold til det beløb, de konkrete kommuner har fået som kompensation for det midlertidige loft.
Jeg tager det for givet, at forslagsstillerne er opmærksomme på, at den betalte grundskyld er fradragsberettiget på opgørelse til indkomstskat.
Så en eventuel stigning i grundskylden vil nettomæssigt kun belaste landmanden med ca. 50 pct. Den socialdemokratiske gruppe finder det ikke ubetinget gunstigt at bevare et så lavt loft på grundskylden, da det alt andet lige f.eks. vil få ejendomspriserne til at stige, hvilket ikke er en fordel for helheden, men mest for sælgerne. Den socialdemokratiske gruppe kan heller ikke anbefale, at regeringen går til kommuneforhandlinger med et bundet mandat, endda et fuldt offentligt kendt mandat.
Vi kan derfor ikke støtte beslutningsforslaget.
Svend Erik Hovmand (V), 2000-04-12:
Jeg skal blot på Venstres vegne erklære mig fuldstændig enig i den sidste bemærkning.
Helge Adam Møller (KF), 2000-04-12:
Jeg vil godt sige til ministeren i forlængelse af det, hr. Peter Skaarup lige sagde, at Det Konservative Folkeparti synes ikke, at lovforslaget er specielt kompliceret.
I sammenligning med andre af de ting, vi indimellem behandler i Retsudvalget, er det såmænd let og nemt overskueligt, og derfor står jeg ved det tilsagn, jeg gav for en times tid siden.
Det Konservative Folkeparti - og jeg er næsten sikker på, at jeg også taler på Venstres vegne - kan godt færdigbehandle lovforslaget i løbet af nogle få uger
, hvis ministeren bare tager paragraffen om ekspropriation ud.
Så er vi klar til en hurtig behandling og en hurtig vedtagelse.
Peter Skaarup (DF), 2000-04-12:
Jeg har spurgt mange gange nu, og jeg kan forstå, at man ikke kan få et klart svar på, om der skal ske ekspropriation eller ej.
Men må jeg ikke godt minde om, at Folketinget kun har ca. 20 arbejdsdage tilbage, og vi sidder her med tre-fire meget komplicerede forslag, der er lagt sammen i ét lovforslag, og derfor synes jeg, det vil være rigtigt, at ministeren giver tilsagn om, at hvis der skal ske en behandling af sagerne, deler man for det første forslaget op og lover for det andet
Folketinget, at man ikke ønsker at færdigbehandle forslagene inden Folketingets sommerferie, fordi det er så kompliceret
stof, og fordi der er en så kort periode, indtil Folketinget går på sommerferie, at det vil være umuligt at færdigbehandle dem.
Det er altså min opfattelse, og jeg kan høre, at flere andre ordførere også er skeptiske over for, om man kan færdigbehandle forslagene, når Folketinget har så få arbejdsdage tilbage.
Kan vi dog ikke få det tilsagn, at lovgivningen genfremsættes efter Folketingets sommerferie?
Vibeke Peschardt (RV), 2000-04-12:
Selv om jeg godt kan høre på hr. Svend Erik Hovmand, at han er ked at det fremskredne tidspunkt, så synes jeg alligevel, han var en anelse hård ved en socialdemokrat, der var heroppe før, for alle vi, der er fødevareordførere, landbrugsordførere, og det er den pågældende jo ikke, ved i hvert fald, at landbruget har det meget, meget svært, at der stort set ikke er nogen indtjening i primærerhvervet.
Sidste år tjente det samlede primærerhverv 300 mio. kr., og det samlede erhverv omsatte og solgte for 50 mia. kr.
Det tør siges, at der er noget galt i den sektor, men det er jo ikke det samme, som at man skal give skattelettelser.
Det skal jeg komme tilbage til i min ordførertale.
Men jeg vil stille et spørgsmål her, og spørgsmålet går på: Mener hr. Svend Erik Hovmand ikke, at man ved at fjerne skatten eller give lettelser i skatten, i dette tilfælde ejendomsskatten, som jeg er en varm tilhænger af, samtidig vil kapitalisere skatten, så den kommer over på jordprisen?
Peter Skaarup (DF), 2000-04-12:
Til hr. Arne Melchior: Jeg vil ikke sammenligne det her med spritbilisme, jeg vil sammenligne det med en bolig, hvor det er sådan, at hvis man har en bil og et bagagerum, man gerne vil have i fred, så må man også have lov til det, i stedet for at der alle mulige steder rundtomkring i landet skal være folk, der skal snage i det.
Det er en urimelig måde at gøre det på.
Og jeg forstår ikke, hvorfor man ikke kan klare de her ting ved grænsen.
Det må da også være bedre og billigere, at der er ét sted, nemlig ved grænsen.
Når man passerer den, så kan man blive kontrolleret for både personer og varer og smugleri osv., og ikke alle mulige andre steder rundtomkring i landet.
Det er billigere og bedre at gøre det ved grænsen.
Jeg tror, at det får en masse andre konsekvenser, som vi kommer til at se hen ad vejen.
Det her er en af de negative.
Jamen det fromme ønske deler vi da helt sikkert i Dansk Folkeparti, og sådan som ministeren sidder sød og glad nede på sin plads, så ser alt jo ud til at blive opfyldt, som hr. Svend Erik Hovmand har sagt det.
Og hvis det er sådan, at det virkelig er tilfældet, så har vi jo overhovedet ikke nogen problemer.
Men jeg vil dog alligevel - når nu forslaget er fremsat i Folketinget, og det er jo trods alt så ministerens holdning, der kommer til udtryk her - på den baggrund spørge hr. Svend Erik Hovmand: Hvis nu det viser sig, at vores fælles fromme ønske ikke går i opfyldelse, vil Venstre så i det tilfælde være med til at bakke op om, at man naturligvis ikke kan ekspropriere boliger i et dansk samfund i år 2000?
Det står jo ligefrem i grundloven, at den accept kan man ikke tillade.
Derfor vil jeg godt bede Venstre lige uddybe: Hvis nu vores fromme ønske ikke går i opfyldelse, vil Venstre så være med til at blokere, sådan at lovforslaget først kan behandles efter folketingsvalget?
Helge Adam Møller (KF), 2000-04-12:
Til hr. Arne Melchior: Der er ingen grund til at være uenige på det område, for vi er enige.
For vi er ikke imod begrebet ekspropriation.
Vi stemte for grundloven i 1953, og det står vi ved, og det ville vi også gøre i dag, hvis den kom til afstemning, men vi er imod konfiskation i forbindelse med dette lovforslag, og det var det, jeg fik udtalt firkantet.
Men ellers anerkender vi fuldt ud grundloven og synes
faktisk, at den er fornuftig og kan holde mange år endnu.
Peter Skaarup (DF), 2000-04-12:
Nu kan jeg forstå, at Venstres ordfører ikke kan være til stede, men jeg vil dog alligevel stille et lille spørgsmål til Venstre, så kan hr. Svend Erik Hovmand selv vurdere, om han vil svare på det eller kan svare på det.
Vi har jo i Dansk Folkeparti bemærket, at Venstre i lighed med De Konservative har været kraftige modstandere af den del af lovforslaget, der går ud på, at man skal kunne ekspropriere boliger, og vi har også lagt mærke til, at Venstre i sit ugebrev fra Christiansborg meget heftigt kritiserer den her ekspropriation.
På den baggrund vil jeg godt spørge Venstre, om Venstre vil være med til, når der nu er tale om ekspropriation, at indsamle underskrifter, hvis regeringen fastholder lovforslaget, således at lovforslaget kan blive udsat til efter næste folketingsvalg.
Svend Erik Hovmand (V), 2000-04-12:
Da Venstres ordfører ikke kan være til stede, skal jeg på Venstres vegne fremføre følgende: Lovforslagets indhold er efter vores opfattelse en række ændringer, der er en konsekvens af Schengensamarbejdet, og vi kan støtte disse ændringer.
Vi finder det helt nødvendigt, at politiet får mulighed for at standse køretøjer inde i landet med henblik på at kontrollere, om et køretøj transporterer udlændinge, der er indrejst ulovligt i Danmark.
Det synes vi er helt o.k.
Vi har i Venstre længe været meget optaget af, at beskæftigelsen af illegal udenlandsk arbejdskraft straffes strengere, og vi kan støtte ministerens forslag på dette område.
Men, men, men, der er et lille men.
Der er en bestemmelse, som Venstre under ingen omstændigheder kan støtte i det her lovforslag.
Vi kan ikke støtte, at der indsættes en ekspropriationsbestemmelse i udlændingeloven.
Vi er principielt imod en sådan tvangsafståelse, hvad enten det går ud over kommuner eller private, og vi frygter endvidere, at en sådan bestemmelse vil forværre forholdene for udlændinge og få modstanden mod tilstedeværelsen af udlændinge til at vokse.
Det har faktisk en meget uheldig virkning.
Skal der afstås ejendom med det formål at huse asylsøgere, så må den afstås frivilligt i stedet for ved ekspropriation.
Ministeren kan så anføre, at vi i Venstre i Kosovoloven var med til at give denne ekspropriationsmulighed.
Hertil er kun at sige, at denne mulighed blev givet i en helt speciel nødsituation, hvor Venstre var enig med regeringen i, at vi skulle hjælpe i en helt særlig situation, som dengang forelå.
Men vi kan altså ikke stemme for forslaget i dets nuværende form, men får vi pillet det ud, så er vi rimelig positive.
Dorte Bennedsen (S), 2000-04-12:
Det forslag, vi har til behandling her,
repræsenterer lidt af - skal vi sige - en blandet landhandel i form af en række større og mindre ændringer, der i forskellig anledning er blevet behov for at foretage i udlændingeloven.
Blandt andet kan nævnes en række ændringer som følge af Danmarks indtræden i det praktiske Schengensamarbejde.
Det kræver en justering af den nordiske paskontroloverenskomst, ligesom det foreslås at åbne for køretøjskontrol så vel i grænsebaglandet som inde i landet med det formål fortsat effektivt at kunne bekæmpe menneskesmugling og illegal indvandring. Forslaget betyder også en fornuftig præcisering af Udlændingestyrelsens og politiets underholdsforpligtelser også over for asylansøgere i udsendelsesfasen.
Og så er der en række andre ting.
Men den store og helt væsentlige del af dette forslag er, at vi nu får en seriøs og en effektiv indsats mod ulovlig beskæftigelse af udenlandsk arbejdskraft.
I hvor stort omfang arbejdsgivere beskæftiger udenlandsk arbejdskraft ulovligt er selvsagt vanskeligt at bedømme meget nøje, da det jo sker i et gråt eller et sort marked.
Men der er næppe tvivl om, at det især i visse brancher er en ganske udbredt praksis, og det er en trafik, der er fuldstændig uacceptabel.
Arbejdstagerne opholder sig her underbetalte, uden rettigheder og ofte med elendige boligforhold, og arbejdsgiverne snyder på lønningerne, på skat og på moms til stor skade for herboende arbejdstagere og til stor skade for det danske samfund.
En bøde på 600 kr. pr. ulovlig beskæftiget for den første måned og 250 kr. for de følgende måneder virker næppe afskrækkende på nogen som helst, og da konfiskation af en eventuel fortjeneste stort set ikke finder sted, må man desværre konstatere, at i hvert fald for folk uden sarte fornemmelser og samfundsforståelse har det faktisk været en lukrativ og stort set risikofri forretning at holde sådanne folk beskæftiget.
her er foreslået.
En fordobling af strafferammen fra ½ til 1 år, og hvad der i virkeligheden er nok så vigtigt, en meget, meget væsentlig forhøjelse af bødeniveauet, så det som udgangspunkt minimum skal være kr. 10.000 pr. måned, og som sædvane skal der ske en konfiskation af en eventuel fortjeneste ved lovovertrædelsen. Det regelsæt vil, som det også fremgår af nogle af høringssvarene, være et godt instrument til at komme disse ulovligheder til livs, og vi kan derfor helhjertet støtte det.
Ole M. Nielsen (KRF), 2000-04-12:
Jeg vil gerne sige tak for den positive debat, vi har haft, og den positive modtagelse, vores forslag til vedtagelse har fået.
Jeg vil også gerne sige tak for, at det ikke blev til en motorvejsdebat, som det nemt kan løbe ud i, og at det heller ikke blev en landdistriktsdebat, som vi skal have en anden gang, og som også er en god debat, men de har jo ligesom to forskellige niveauer, hvis man kan sige dét.
Men jeg synes, at vi har ramt fint.
Der har været rigtig mange gode indlæg.
Vi har fået rigtig mange gode input.
Vi har hver især lidt vores egne forudsætninger, men ingen er jo uenig i, at det er en vigtig sag, denne her.
Og hvor vanskeligt det er, illustreres vel af hr. Hovmands gøren opmærksom på, at man har diskuteret det i 25 år og sandsynligvis længere, uden at der rigtig er sket noget.
Jeg synes faktisk, at vi ved det her er begyndt at få sat lidt kød på det, lidt substans på det, altså måske er på vej til at finde en eller anden måde, vi håndterer det problem her på, så vi kan få vanetænkningen ændret.
Der er jo ingen, der er onde i det her spil, men det er jo så let, som når Måltidets Hus skal placeres, at sige, at det skal ligge i København, for så er det i nærheden af Landbohøjskolen.
Ja, goddag!
Så skal alle institutionerne ligge inde omkring Kongens Nytorv, for så ligger de jo egentlig også tæt på, ikke sandt?
Det er jo så snildt!
Det er den tænkning, vi skal væk fra.
Og så kan man nok sige, at når man sådan får tilslutning selv fra regeringspartierne, hvilket jeg er glad for, kan hr. Kolstrup vel have ret i, at så er den nok lidt for uskyldig, den vedtagelse her.
Og da tænker man jo: Mere vil jo have mere, som vi siger i Vendsyssel.
Så har jeg nok alligevel ikke strammet den nok op.
Men på den anden side synes jeg ikke, den er uskyldig.
Altså hvis vi virkelige kan få indøvet, at vi rutinemæssigt tænker os om og laver en konsekvensvurdering af, hvordan det, vi laver, virker, og også, hvordan det, vi ikke laver, virker - det sidste er selvfølgelig det sværeste, og det er måske det, vi sådan skal tage os mere af i næste omgang - så synes jeg faktisk, vi er på vej i den rigtige retning.
Så jeg vil gerne sige tak for debatten og tak for tilslutningen.
Karen Jespersen (S), 2000-04-12:
Jeg vil indskrænke mig til at sige tak for, hvad jeg har oplevet som en virkelig god debat med et godt udgangspunkt for at tage hul på diskussionen.
Jeg vil selvfølgelig nu gennemgå de enkelte partiers ordføreres taler for at se på, hvor der er nogle fælles berøringspunkter, der giver os mulighed for at komme videre. Og jeg synes, det har været opmuntrende med den alvor og det engagement, som jeg synes at ordførerne har lagt for dagen, når det gælder om at sikre regionerne, sikre udkantsområderne.
Det er klart, at der vil være forskellige vurderinger.
Nogle ordførere synes, at redegørelsen har været for tynd, men der har også været en forståelse for, at udgangspunktet har været svært, og at vi jo netop nu går i gang med et forløb, der skal sikre, at der kommer mere kød på redegørelserne fremover og dermed selvfølgelig også handling, at det ikke bare er ord og undersøgelser, men at vi også skal finde ud af, hvad der så skal til for at sikre udkantsområderne.
I næste fase, når det gælder landdistrikterne, kommer der landdistriktsredegørelsen og også debatten her i Folketinget om den.
Og nogle af de punkter, som blev berørt her i dag, får vi jo i øvrigt lejlighed til at tage fat på, som en af ordførerne også sagde - det var vist hr. Knud Erik Kirkegaard - ved Amtsrådsforeningens delegeretmøde i morgen, og det noterede jeg mig.
Det er noget, jeg også selv havde tænkt mig at tage op, fordi det er så vigtigt at have det samarbejde både med kommuner og med amter.
Med hensyn til debatten om centralisering og decentralisering er der også den meget interessante diskussion om, hvordan man undgår at overbelaste mindre landområder og byområder med opgaver, som de egentlig ikke magter.
Altså det er jo sådan, at resultatet i virkeligheden kan blive, at dét skubber i retning af en forstærket udvikling i retning af vækstcentrene, altså
hvor man kan sige, at der jo er den dér balance, at det skal være i et nærområde, men sådan at det er bæredygtigt, at det ligger dér, at der er det tilstrækkelige optagegrundlag osv. Vi har jo debatten med nogle af de små kommuner i øjeblikket, og jeg mener bestemt ikke, at svaret på en række problemer bare er at lægge kommuner sammen, men omvendt er der også ved at være nogle undersøgelser på vej, der viser, at der i hvert fald er nogle problemer, som det bliver nemmere at gøre noget ved, hvis man har lidt større enheder.
Og det er den slags diskussioner, jeg håber vi kan få
sådan rimelig fordomsfrit, hvor vi opstiller nogle fælles målsætninger og budskaber for, hvad det er, vi vil, og så diskuterer: Jamen altså, hvad størrelse enheder er det?
Hvor store afstande kan et lokalsamfund bære til forskellige institutioner?
Og hvor meget kan man gøre også lokalsamfundet en bjørnetjeneste, hvis man forsøger at sprede tingene på en måde, så man f.eks. ikke kan skaffe arbejdskraft?
Altså der er jo mange af de dér diskussioner i kølvandet på central/decentral-diskussionen.
Men jeg er meget opsat på at tage de diskussioner og også se, hvordan vi kan omsætte dem til handling til gavn for nogle af de områder, som har vanskeligheder med at klare sig.
Jytte Wittrock (S), 2000-04-12:
Hvornår er »nok« nok?
Er »nok« ikke nok undervejs i en positiv proces, når man faktisk har støttet en egn i en udstrækning, så egnen har rejst sig fra at have en arbejdsløshedsprocent, en gennemsnitsprocent i 1994, på over 25 og nu har nærmet sig noget, der ligner landsgennemsnittet?
Jeg ved godt, at der er visse egne i vores amt, som stadig væk halter bagefter, men der har procentvis været en fremgang hos os, som er større end i andre egne af landet, fordi vi faktisk var så meget bagefter. Så jeg kan kun udtrykke her fra talerstolen i dag, at jeg er tilfreds med den proces, der er sat i gang, den proces, som vi finder al mulig støtte til også fra regeringens side.
Og jeg kan henvise til, at avisen i går skriver om et tilskud til tre omegnskommuner i Nakskov, som får et tilskud til et IT-projekt.
Værsgo!
Svend Erik Hovmand (V), 2000-04-12:
Når nu fru Jytte Wittrock bringer Lolland konkret ind i billedet,
er det jo nærmest nemesis for Socialdemokratiet her at måtte fastslå, at en af de største appelsiner i turbanen, udviklingen i de seneste år for Lolland, faktisk har været det private erhvervslivs initiativ, placeringen af Vestas i Nakskovområdet.
Men i øvrigt vil jeg bare sige, at jeg synes da, den debat, der har været om Lolland, og den innovation, der har været i lokalsamfundet, selvfølgelig har sin værdi, absolut, og det har været positivt alt sammen, men det har bare ikke været nok.
Se på tallene, se på udviklingen andre steder i landet!
Og mit spørgsmål til statsministeren var: Kære statsminister, når nu regeringen skal placere otte forskellige statslige institutioner, kunne man så ikke tage hensyn til yderområderne?
Fint nok med statsfængslet, o.k. det bliver så placeret i det jyske, men hvorfor skal Måltidets Hus f.eks. placeres i København? Det kunne lige så godt ligge på Lolland, det kunne lige så godt ligge på Falster, det kunne lige så godt ligge et andet sted i et af udkantsområderne.
Hvorfor skulle det netop placeres i København?
Eller IT-centret, o.k.
det skulle måske ligge i Københavns IT-mekka, men netop IT er jo kendetegnet ved, at afstand ikke skulle betyde noget, så det kunne også placeres et andet sted.
Og sådan kunne vi punkt for punkt nævne alle de institutioner og sige, at en masse af dem kunne have været placeret anderledes, hvis det var sådan, at statsministeren virkelig levede op til det, som han sagde, da han var i Nakskov, hvor han sagde: Lolland er mit hjertebarn.
Så ville han nok have tænkt lidt mere på at placere nogle af de dér institutioner i det område.
Jytte Wittrock (S), 2000-04-12:
Jeg har lyst til at pege på, at i stedet for at fokusere på statsinstitutioner, som der ikke er forfærdelig mange af, og som vi ikke flytter meget rundt på, synes jeg, det er interessant at notere sig, at status for den føromtalte Lollandsredegørelse er, at de 14 ideer, konkrete punkter, der blev nævnt i den rapport, faktisk er iværksat.
Styrken ligger i egnen selv, og det tror jeg at man nede hos os har fået en håndsrækning til i kraft af den proces, der har været i den tid, hvor vi har haft en socialdemokratisk ledet regering.
Og jeg har fuld fortrøstning til, at det samme vil ske i andre egne af Danmark, der har øje for, at potentialet for vækst ligger lokalt.
Klaus Hækkerup (S), 2000-04-12:
Hans undskyldning var, at det var, fordi Socialdemokratiet havde blokeret det.
Da jeg så bad ham om at nævne tre eksempler, hvor vi havde blokeret det, kunne vi heller ikke få nævnt nogen eksempler dér.
Men jeg forstår på hr. Svend Erik Hovmands svar
til hr. Holger Graversen, at det private erhvervsliv overhovedet ikke har nogen forpligtelser til at sikre en ligelig udvikling i dette land.
Og ihukommende de svar, jeg har fået, er der altså overhovedet ingen effektivitet at vente fra en borgerlig regering, intet initiativ, ingen konkrete forslag om at udflytte statsinstitutioner - en opgivenhed, en erkendelse af ens egen magtesløshed.
Så jeg vil sige til enhver, der ønsker at have en ordentlig regional udvikling i Danmark: Fri os fra en borgerlig regering i de kommende år!