Majbrit Berlau (EL), 2006-02-23:
Hensigten med dette forslag er at ligestille par i registreret partnerskab med ægtepar.
Baggrunden er selvfølgelig at få den principielle ligestilling, der fremgår af loven om registreret partnerskab, udvidet til også at omfatte fremmedadoption, hvilket ikke er tilfældet i dag.
En lovgivning, der giver registrerede partnere adgang til adoption efter de samme retningslinjer, som gælder for ægtefæller, har selvfølgelig stor signalværdi, for det er en anerkendelse af, at alle er ligestillede i dette land uagtet deres seksualitet, altså en anerkendelse af den mangfoldighed af familieformer, som vi ser i Danmark.
I godkendelsesproceduren for adoptivforældrene, som vi også snakkede så meget om, ligger der en række regler, som skal sikre barnets tarv, og det er det primære og det absolutte.
Disse regler handler om forsvarlige økonomiske forhold, egnet bolig osv.
De skal gælde for adoptivforældre i registreret partnerskab, de skal gælde for aleneforældre, og de skal gælde for folk, der er i et ægteskab.
Det kan ikke diskuteres.
Det, man muligvis kunne diskutere, men som ikke er til debat i dag, er adoption for folk i papirløse forhold.
Men det er vist en anden dagsorden.
De her regler er garantien for, at vi servicerer adoptivbørn med nogle gode forældre, nogle kærlige forældre og nogle forældre, der har overskud til at varetage det barn, som de får fra et andet land, det barn, der bliver deres barn.
Der har i debatten om det her forslag været fremført, at fremmedadoption i registreret partnerskab kan have negative konsekvenser for de adopterede børn, fordi der stadig væk eksisterer fordomme over for homoseksuelle i Danmark, hvorfor børnene så kunne risikere at blive udsat for drillerier og mobning.
Netop fordi der er de her fordomme, mener jeg, der er al mulig grund til at gennemføre denne lovgivning.
Om mobning på grund af fordomme er der kun det at sige, at man skal bekæmpe fordomme.
Det gør man altså ikke med en logik, der siger: Da mine børn kan finde på at mobbe dine børn, fordi du er homoseksuel, så kan du ikke få lov til at adoptere; fordi mine børn ikke kan opføre sig ordentligt, må du ikke få børn.
Lad os i stedet diskutere, hvordan vi kan nedbryde de fordomme.
Samfundet har en gang igennem lovgivning principielt taget stilling til, at homoseksuelle kan være forældre, og til, at det ikke skader barnets tarv.
Det er muligt for homoseksuelle at adoptere deres partners barn, det er muligt for homoseksuelle at blive godkendt som plejeforældre.
Det må tilføjes, at de børn, der kommer til plejeforældre, typisk også har en turbulent baggrund og dermed behov for ekstra omsorg.
Så det skriger da til himlen, at det ikke er muligt for homoseksuelle i registrerede partnerskaber at blive godkendt som adoptivforældre.
Spørgsmålet om mor og far, begreber fra kernefamilien, har været nævnt flere gange tidligere i denne debat.
Til det må jeg bare sige, at der er så meget 1950’erne over det, at det er svært at acceptere.
Jeg vil bare konstatere, at i 1950’erne var det også uacceptabelt at blive skilt.
Det er heldigvis anderledes i dag, og heldigvis ser vi mange former for familier dukke op i det danske samfund.
En svensk undersøgelse, der er blevet lavet forud for den svenske lovgivning på området på det her punkt, konkluderede, at den samlede forskning viser, at børn med homoseksuelle forældre udvikles socialt og psykologisk på lignende måde som de børn, de bliver sammenlignet med.
Enhedslisten har ønsket en tilsvarende undersøgelse iværksat i Danmark.
Det har regeringen og et folketingsflertal ikke ønsket.
Derfor ville det klæde det samlede folketingsflertal at medvirke til at stoppe diskrimineringen af lesbiske og bøsser og til at styrke ligestillingen og sikre, at udbuddet af kærlige og stabile forældre i det her land kan modtage flere børn fra steder i verden, hvor de lever under kummerlige vilkår.