Ole Sohn (SF), 2005-11-03:
Det her lovforslag indeholder ti elementer.
De otte af dem kan jeg nogenlunde forstå og også medvirke til at gennemføre, men med hensyn til de sidste to forslag kan jeg simpelt hen ikke i min vildeste fantasi se, hvorfor en liberal, undskyld, det er et forkert udtryk, jeg mener en liberalistisk regering – for der er en verden til forskel på at være liberal og være liberalist – vil blande sig i, hvordan en organisation arbejder.
Kunne man forestille sig, at en liberalistisk regering ville gribe ind over for landbrugsforeningerne – dem er der også nogle stykker af – og bestemme, hvordan de skulle finansiere deres kontingenter, hvad de skulle bruges til?
De får jo millioner af kroner af staten og EU i støtte.
Så ville det da være helt naturligt, kan jeg forstå, for en liberalistisk regering at sige: Nu skal vi ikke ind og bestemme, hvordan den økologiske forening, hvordan familielandbrugsforeningen osv. skal administrere deres kontingenter.
Sådan ville man jo aldrig nogen sinde drømme om at tænke i en liberalistisk regering, men alligevel siger man: Over for a-kasserne har vi en anden målestok.
For hvad er det, man gør i forhold til a-kasserne?
Hvorfor vil man det?
Jo, fordi man gerne vil have, at folk kan sive og shoppe.
Og hvad skulle formålet være med det, ud over at folk skulle sive fra den a-kasse, hvor de fagligt set hører til, og som fagligt set er i stand til at bringe dem videre i et job, altså kortest mulig vej fra ledighed til job?
Skulle der være enkelte, som gerne vil gå og putte sig i systemet, så er det ikke muligt, hvis de er i en faglig a-kasse, som har et ordentligt administrationsbidrag, som gør, at de kan give en ordentlig hjælp.
Men når der nu gives mulighed for, at man kan shoppe mellem a-kasserne, er det klart, at hvis man er i en situation, hvor man helst vil være fri for at blive anvist et arbejde, så kan man flytte over i en anden a-kasse, og så starter man fra bunden igen.
Jeg synes simpelt hen, det er uhørt, at en liberalistisk regering på den måde på den ene side siger kortest mulig vej fra ledighed til job, der skal bare presses på fra dag et, og på den anden side siger til de a-kasser, som så vil bruge et administrationsbidrag til at sikre et personale, som vil være med til at presse på: Ha, ha, nej, nej, sådan skal det ikke være, så skal medlemmerne have mulighed for at kunne flyttes over i en anden a-kasse, hvor der ikke er så meget energi.
Det hænger simpelt hen ikke sammen.
Der er kun en eneste forklaring på den liberalistiske regerings forslag, og det er, at man ønsker at fremme sin ideologi, på trods af at man ved, at det har en negativ effekt på den politik, regeringen i øvrigt står for.
Det er det, jeg simpelt hen ikke kan forstå.
Derfor synes jeg, at det ville være mest reelt – det ville jeg i øvrigt også tro at enhver minister med respekt for sit embede kunne have en interesse i – at få mest muligt af sin politik igennem med det bredest mulige flertal.
Derfor vil jeg foreslå, når vi kommer i udvalget, at vi opdeler lovforslaget sådan, at de otte elementer, som der er nogle mere eller mindre reelle saglige/faglige begrundelser for at gennemføre, ser vi på under et, og så er der den del, hvor regeringen ud fra nogle ideologiske betragtninger gerne vil lave et miskmask af, hvad man siger i reformen »Flere i arbejde«, kortest vej fra ledighed til job, som står i modsætning til lovforslaget her, hvor man nu skal give mulighed for at kunne gemme sig længst muligt.
Altså, de to elementer i forslaget, hvor man skyder med spredehagl, fordi man hellere vil fremme ideologi frem for saglighed, tager vi så for sig, og så kan vi tage en ideologisk debat om det.
Det synes jeg ville være fair, og så kan man jo så se, hvor langt man kan komme, hvis man gør det på den måde.
Underforstået – hvis jeg ikke har fået sagt det tydeligt – at SF ser med en smule kritik på det her forslag.