Else Theill Sørensen (KF), 2003-02-04:
Dette lovforslag giver på en række områder kommunerne nogle friere muligheder for at organisere sig inden for skatteområdet.
For det første udvides de muligheder, der allerede er i dag, for at to eller flere kommuner kan samarbejde om skatteforvaltningen.
Det betyder bl.a., at to eller flere kommunalbestyrelser kan overføre den kompetence, der tilkommer kommunalbestyrelsen som skattemyndighed, til bestyrelsen for et såkaldt § 60-selskab.
For det andet gives der øgede muligheder for oprettelsen
af fælleskommunale skatteankenævn.
Siden skatteankenævnene i 1990 afløste de tidligere ligningskommissioner,
har ankenævnene været meget optaget af til stadighed at styrke uafhængigheden af skatteforvaltningen og styrke retssikkerheden for borgerne.
Resultatet er, at et skatteankenævn og dets arbejde er meget anderledes i år 2003, end tilfældet var i 1990.
Med virkning fra og med forrige valgperiode blev der mulighed for at oprette fælleskommunale skatteankenævn, så flere kommuner kunne gå sammen om et fælles nævn.
Efter en meget beskeden start i 1998, hvor der kun blev oprettet et enkelt fælleskommunalt skatteankenævn, nemlig mellem kommunerne Avlum-Haderup, Thyholm og Vinderup, kom der for alvor gang i sammenlægningerne fra den 1. januar 2002.
Denne udvikling vil blive fremmet med vedtagelsen af dette lovforslag, fordi der nu også bliver mulighed for at oprette fælleskommunale ankenævn i løbet af valgperioden.
Det er min sikre overbevisning, at det i løbet af relativt kort tid yderligere vil reducere antallet af skatteankenævn betydeligt.
Af bemærkningerne fremgår, at regeringen gerne ser, at skatteankenævnene får en sådan størrelse, at de i gennemsnit pr. år behandler 200 klager hver eller dækker et geografisk område med omkring 100.000 indbyggere.
Jeg hæfter mig ved, at der står i gennemsnit.
Jeg vil godt give det den bemærkning med, at der er forskel på at skulle dække et område på 100.000 indbyggere i Københavnsområdet eller for den sags skyld i Østjylland og så dække det samme indbyggerantal i Vestjylland.
Skatteankenævnene skal fortsat være klageorganer, hvis medlemmer er lægmænd, og som har en nærhed til de borgere, hvis klager de behandler.
Med hensyn til sekretariatsbetjeningen af ankenævnene er der lagt op til væsentlige ændringer.
Et af formålene er at gøre sekretariatsbetjeningen helt uafhængig af den skatteforvaltning, hvis afgørelse borgerne klager over både formelt og reelt.
Det er med det formål, lovforslaget lægger op til, at det er skatteministeren og ikke skatteforvaltningen, der stiller sekretariatsbistand til rådighed.
Samtidig lægges der op til, at der skal være langt færre sekretariater.
Det, at skatteministeren nu skal stille sekretariatsbistand til rådighed,
Det vil give mulighed for fortsat at trække på de mange dygtige medarbejdere, som i dag ude i kommunerne udfører opgaverne.
Det at lave sekretariater, der dækker nævnet med mange flere sager, end ét sekretariat i dag behandler, har den oplagte fordel, at der bliver et bedre fagligt miljø.
Jeg håber meget, at kommunerne og staten vil finde løsninger på de praktiske spørgsmål, der ligger i dette lovforslag, på en måde, så det overordnede mål med lovforslaget, nemlig at styrke retssikkerheden og effektivisere skatteforvaltningen, bliver opfyldt.
Med de kommentarer, jeg her har fremført, kan Det Konservative Folkeparti støtte forslaget.