runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Keld Albrechtsen (EL), 2000-02-04:
Jeg vil naturligvis vende tilbage i min ordførertale og sige tak til ministeren for en grundig redegørelse, men jeg er selvfølgelig dybt skuffet over, at regeringen nu lægger op til at føre gensplejsningen ind i Danmark.
Det er i hvert fald vigtigt, at befolkningen får det at vide, så vi kan få en grundig og offentlig debat om, hvorvidt det virkelig er sådan, at vi her i Danmark ønsker at få ødelagt det økologiske jordbrug.
Der var to ting, jeg undrede mig over, og jeg vil godt bede ministeren svare på, om jeg virkelig har opfattet det rigtigt: Er den danske regering indstillet på at acceptere en ordning, hvor et mindretal i EU's Ministerråd kan påtvinge et flertal en godkendelse af en gensplejset organisme?
Sådan måtte jeg nemlig forstå ministeren.
Jeg troede næsten ikke på det, jeg selv hørte, men i virkeligheden lå det vist i ministerens svar, og hvis det er rigtigt, er det jo lidt rystende.
Svend Auken (S), 2000-02-04:
Et af de lidt mere obskure, eller hvad det nu hedder, begreber i EU er noget, der hedder komitologi, altså de mange regler, der omhandler komitéprocedurer, stemmeregler osv. i EU., og diskussionen af dem. Hidtil har det været sådan i disse sager, at hvis en sag kom til endelig afgørelse i Ministerrådet, skulle der være tale om enstemmighed, for at man kunne stemme Kommissionen ned.
Efter de regler, der gælder i dag, skal alle lande inklusive det land, der oprindelig har godkendt ansøgningen, være enige.
Det er den procedure, der hedder 3-A-proceduren, og den har vi kæmpet som løver imod.
Imidlertid kom Kommissionen med et forslag på dette område, som var en klar forbedring.
Man foreslog at gå over
til 3-B-proceduren, hvor det er sådan, at Ministerrådet kan tilsidesætte Kommissionens afgørelse i en sag, hvis blot et simpelt flertal af medlemslandene siger sådan.
Det betyder, at der skal være et kvalificeret flertal efter de regler, der nu engang gælder på området for at tilsidesætte Kommissionens forslag, og derfor er - som jeg også prøvede at sige i min redegørelse - den nye retstilstand klart bedre end den, vi har i øjeblikket, men ikke så god som den var efter Kommissionens forslag, som vi har støttet. Da der imidlertid er tale om et fremskridt i forhold til den tilstand, der er gældende i dag, har Danmark efter min opfattelse ingen grund til at stemme imod.
Ingen andre lande har heller meldt at ville gøre det på dette grundlag, men jeg havde selvfølgelig foretrukket, at man - hvad Danmark også arbejdede på sidste sommer - havde fundet frem til bedre fælles regler generelt set.
Men der er altså ikke noget, om jeg så må sige, forgjort på dette område i forhold til alle andre områder.
Det er sådan, at der skal et kvalificeret flertal til, det er ikke nok med et simpelt flertal for at tilsidesætte Kommissionens afgørelse.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-02-04:
Jeg ved godt, at udenrigsministeren kom hjem med den aftale, men jeg havde egentlig opfattet det sådan - det må jeg da indrømme - at på de helt følsomme områder kunne man naturligvis ikke acceptere en sådan tilstand, og derfor overrasker det mig.
Jeg hørte altså rigtigt: Den danske regering er vitterlig indstillet på at acceptere en ordning, hvor et kommissionsforslag kan køres igennem i den endelige afstemning af et mindretal imod et flertal, og det kan jeg altså ikke forstå.
Jeg kan simpelt hen ikke få ind i mit hoved, at nogen kan finde på at godkende et sådant mindretalsregime.
For mig at se - og det håber jeg da ministeren er enig i -
er en af de forholdsvis elementære ting i et demokrati i hvert fald, at lovgivning ikke vedtages af et mindretal imod et flertal.
Det kan så godt være, at det mindretal er blevet lidt større ved den ændring, ministeren var inde på med sin meget tekniske forklaring, men det er da stadig sådan, at det er et mindretal, der tromler et flertal.
Jeg synes, det er fint med mindretalsbeskyttelse på nogle områder, men at gå derfra og til, at det er mindretallet, der fremover skal vedtage lovene, må jeg indrømme, at jeg synes er ufatteligt.
Det håber jeg da i hvert fald ikke, og jeg må virkelig bede regeringen om at overveje det spørgsmål en gang til.
Det kan simpelt hen ikke passe.
Erling Christensen (S), 2000-02-04:
Jeg synes, miljøministerens lange tale både teknisk og administrativt og også med hensyn til politiske holdninger, var god og fyldestgørende, og den dækker selvfølgelig også helt Socialdemokratiets holdning og dermed også vores afvisning af forslagene.
For mit eget vedkommende glæder jeg mig over, at den socialdemokratiske holdning - eller skal vi sige den danske holdning - til GMO efterhånden også slår igennem internationalt.
Vi forstår godt menneskers frygt for, hvad GMO kan gøre ved os, men det er vel især tankerne om, hvad det kan betyde for fremtidige generationer, der kan gøre os bange.
Men jeg vil også godt advare imod at lade frygten helt bestemme vore politiske beslutninger, også på dette område.
Genteknologi kan på mange områder hjælpe os og har allerede gjort det, men vi skal på den anden side også være parat til hurtige indgreb, hvis GMO'er ikke kan klare risikoanalyser eller -vurderinger.
Vi er meget godt tilfredse med Montrealaftalen.
Vi kan nu selv bestemme, om vi vil købe GMO-produkter, og det synes jeg er et meget stort fremskridt.
I Socialdemokratiet anerkender vi miljøministerens arbejdsindsats i EU-sammenhæng på området, og at EU-samarbejdet dannede vejen for Montrealaftalen.
Vi tror, man står ved en skillevej nu.
GMO-firmaer tvinges nu ud i større og bedre risikoanalyser og -vurderinger af deres produkter, og forbrugerne får større sikkerhed.
Det er netop sikkerhed, sikker viden og ikke frygt, der skal bære vore politiske beslutninger, og kan man ikke rent videnskabeligt dokumentere sikkerhed, tages forsigtighedsprincippet i anvendelse.
Det er nøjagtig således, som det står i EU-Kommissionens hvidbog om fødevaresikkerhed, og det synes vi er godt i Socialdemokratiet.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-02-04:
Jeg opfatter det som en tilkendegivelse af, at så kan man gå i gang med det i dansk landbrug, og det er vi naturligvis dybt rystede over at høre.
Men jeg kunne ikke opfatte ordførertalen på anden måde, og så er det jo en principiel historisk dag her i Folketinget.
Det var ikke det resultat, jeg havde ønsket af denne debat, må jeg sige, men befolkningen skal da i hvert fald vide det.
Erling Christensen (S), 2000-02-04:
Der sker åbenbart det, jeg faktisk også sagde i min ordførertale, nemlig at man i højere grad bringer frygten end sikkerheden ind i billedet.
Hr. Keld Albrechtsen sagde, at nu er vejen banet for gensplejsning i Danmark, men der har altså været gensplejset i Danmark i mange år.
Genteknologien har medført mange fremskridt.
Den har også medført megen frygt, og derfor er det vigtigt for os i Socialdemokratiet, at vi beslutter os på det sikre grundlag, og kan vi ikke det, tager vi forsigtighedsprincippet i anvendelse.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-02-04:
Nu synes jeg, hr. Erling Christensen skal passe på, at han ikke kommer til at føre befolkningen bag lyset.
Han siger, at vi hele tiden har haft gensplejsning i Danmark.
Javist, vi har haft nogle forsøgsdyrkninger, men vi har også haft en aftale om, at det ikke skulle sås på markerne til kommercielt brug, og det er jo det helt afgørende spring.
Jeg opfatter altså, at det nu er Socialdemokratiets vilje, at det i fremtiden også skal bruges kommercielt på markerne i Danmark.
Det er et helt afgørende skred, som hr. Erling Christensen dermed giver grønt lys for, og det skal man ikke snakke sig uden om.
Hvis det er det, man vil, skal man sige det åbent, hvilket man i og for sig også gjorde i ministerens besvarelse, desværre.
Det synes jeg så bare skal ud til befolkningen, så vi kan få en diskussion af det ude omkring.
Erling Christensen (S), 2000-02-04:
I lige måde, må jeg sige til hr. Keld Albrechtsen.
Det synes jeg er vigtigt at understrege, men det er også vigtigt at understrege, at hvis vi kan få sikkerhed for, at disse gener ikke har uønskede virkninger, sådan som vi politisk har bestemt, så skal vi heller ikke på det område her være maskinstormere.
Jens Kirk (V), 2000-02-04:
Jeg vil først gerne takke miljøministeren for hans tekniske gennemgang af tingene.
Den var ikke så ringe endda; den var faktisk god.
Landbrugets Forsknings- og Levnedsmiddeludvalg har færdigbehandlet en prioritering af hele erhvervslivets fremtidige forskningsbehov.
Der er identificeret over 100 fremadrettede forskningsbehov på baggrund af dette arbejde.
Disse forskningsbehov er rubricerede i fire overordnede temaer: jordbruget i et ressourcemæssigt helhedsperspektiv, landbrugsbedriften, ny teknologi og den menneskelige faktor, sundhed og sygdomsforebyggelse samt fødesikkerhed og kvalitet. Herudover vil det være særdeles relevant at medtage genteknologien under ovennævnte forskningstemaer på linje med de øvrige forskningsdiscipliner frem for i et selvstændigt tema.
I den forbindelse skal man i den videre prioritering være opmærksom på, at den danske og europæiske forskning er voldsomt presset på grund af den mere liberale eller frie indstilling til anvendelse af genteknologi i USA. Store dele af de danske ressourcer, der anvendes inden for området i dag, tjener mest til at belyse sikkerhedsmæssige aspekter i genteknologien, hvilket vi selvfølgelig i Venstre støtter, men samtidig er det også vigtigt at prioritere genteknologisk forskning inden for udviklingen af nye produkter eller processer. I Venstre er vi positive over for genteknologien, men samtidig besidder vi en sund skepsis.
Genteknologien kan være med til at udnytte vores ressourcer bedre, og den bør afprøves, men anvendelsen skal selvfølgelig baseres på viden og fakta og ikke på følelser.
Jeg gentager: Anvendelsen skal baseres på viden eller fakta og ikke på følelser.
Henriette Kjær (KF), 2000-02-04:
Enhedslisten opfordrer her regeringen til at arbejde for et permanent moratorium i EU for godkendelse af udsætning i miljøet af genmodificerede organismer og at stemme imod EU's udsætningsdirektiv.
Det Konservative Folkeparti har en opfattelse, der er grundlæggende forskellig fra Enhedslistens i spørgsmålet om GMO'er.
Vi skal ikke være så teknologiforskrækkede, at vi afskærer os fra at bruge moderne forædlingsmetoder, særlig ikke, når det gavner menneskers sundhed og miljøet.
Vi er ikke enige med Enhedslisten i, at udsætningsdirektivet skal nedstemmes.
Vi finder, det er rigtigt, at der nu kommer nogle lovmæssige principper for godkendelse.
Vi har efterhånden mange gange haft debatter om EU's komiteer og komitologi, og som Enhedslisten er ganske klar over, har Det Konservative Folkeparti sammen med vel nok resten af partierne i Folketinget, været enige om, at procedurerne skulle ændres til at være mere demokratiske.
Det skal vi fortsat arbejde for, men hver ting til sin tid, og her blander Enhedslisten tingene sammen.
Enhedslisten fremsætter endvidere et forslag, der har til formål at forbyde dyrkning af gensplejsede afgrøder i Danmark.
Enhedslisten tager bl.a. udgangspunkt i, at Nordisk Råds forskningsorgan, Nordtest, i en test har vist, at der kan ske pollenoverførsel fra genmodificerede afgrøder til almindelige afgrøder.
Det Konservative Folkeparti mener, at Enhedslisten her fremsætter forslag, der ikke har hold i virkeligheden.
For det første lider Det Konservative Folkeparti ikke af den teknologiforskrækkelse, som Enhedslisten åbenbart har.
Vi tror faktisk, at genteknologi brugt med omtanke kan være til gavn for verdens befolkning, ikke mindst i den tredje verden.
Ligeledes finder vi, at Enhedslistens forslag er urealistisk.
Vinden kender jo ingen grænser, men Enhedslisten vil måske indføre et GMO-politi, der skal stoppe illegale GMO-afgrøder på vej via vinden ind over grænsen til Danmark!
Vi tror langt mere på bl.a. den aftale, der blev indgået sidste weekend under stor dansk indflydelse - og her vil vi gerne rose miljøministeren - hvor et land nu af forsigtighedshensyn har ret til at sige nej, hvis der er noget, det ikke ønsker, og at forbrugeren sikres med klare mærkningsordninger.
Vi kan ikke støtte nogen af beslutningsforslagene.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-02-04:
Jeg skal ikke gå ind i detaljerne.
Der var en ting i Enhedslistens forslag, hvor hr. Jørn Jespersen var positiv, og det er jeg glad for.
Men hr. Jørn Jespersen rejste spørgsmålet om - sådan forstod jeg det - på et tidspunkt at ophæve moratoriet.
Det kan så være, at man sprogligt set ikke kan tale om et permanent moratorium, for det er et moratorium, der fortsætter, og det kan vi så have en sproglig diskussion om, men indholdsproblemet er jo, som jeg hører det, at SF altså har under overvejelse at acceptere en ophævelse af moratoriet på et eller andet tidspunkt.
Det må jeg sige
bekymrer mig meget stærkt at høre.
Og det havde jeg egentlig ikke forestillet mig, for jeg går ud fra, at SF er enig i, at sådan som genteknologien er i dag, med den manglende undersøgelse af konsekvenserne, som jo er et faktum, som jeg går ud fra hr. Jørn Jespersen er enig i, så er det ikke forsvarligt at åbne for kommerciel dyrkning i Danmark og heller ikke at ophæve moratoriet.
Det håber jeg SF
er enig i.
Jørn Jespersen (SF), 2000-02-04:
På trods af al mulig god vilje og formentlig også rimelig store ressourcer er det umuligt.
Hr. Keld Albrechtsen er generelt bekymret.
Enhedslistens politiske projekt er på en lang række områder at stoppe verden, fordi man vil af.
Jeg tror ikke, det lykkes.
SF's linje er anderledes.
Vi ønsker at påvirke fremtiden, og vi synes oven i købet, den er lidt spændende.
Vi vil gerne være med til at forme den, udarbejde regler for, hvordan tingene skal foregå, også på gensplejsningsområdet.
Vi vil gerne være med til at lave betingelser for, hvornår man godkender planter, hvad formålet skal være med dem, hvornår man skal sige nej.
Det er SF's generelle projekt, og vi er simpelt hen bare uenige med Enhedslisten på det område.
Sådan er det.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-02-04:
Jeg må konstatere, som hr. Jørn Jespersen ganske rigtigt siger, at vi er uenige, endda ret fundamentalt uenige, på det her punkt.
Det må vi desværre konstatere.
Nu siger hr. Jørn Jespersen så, at jeg er en meget bekymret sjæl.
Men er det ikke korrekt, at den bekymring, som jeg har, er helt berettiget på det her område?
Det er jo en bekymring, som deles af millioner af forbrugere, og som jo har ført til, at det stort set heldigvis ikke har været muligt at sælge gensplejsede produkter her i Danmark, og at man også i USA f.eks., hvor der ellers var meget gensplejset produktion, er begyndt at gå den modsatte vej.
Er det så ikke et forkert signal af SF og Socialdemokratiet at sende ud, at vi nu skal åbne for gensplejset, kommerciel dyrkning i Danmark.
For det er jo det, der bliver enden på det, hvis man følger den politik til ende, som de to partier har fremlagt her i dag.
Er det at tage den seriøse bekymring alvorligt, der er
hos millioner af forbrugere her i Europa?
Det synes jeg ærlig talt ikke.
Hans Christian Schmidt (V), 2000-02-04:
Ja, jeg kan ikke lade være med at sige til hr. Knud Erik Hansen, at så kom vi jo så dertil, at det nu i hvert fald er det her beslutningsforslag, vi taler om.
Hr. Knud Erik Hansen lød sådan lidt overrasket, da han sagde: Nu taler vi altså om bymidten.
Jamen, det har vi sådan set gjort hele tiden.
Det eneste, som det her forslag sådan set lægger op til, ligger inden for byzonen, og der ligger bymidten.
Og derfor vil jeg kun sige: Jamen det er jo klart.
Det er den diskussion, vi har.
Vi har slet ikke den diskussion længere med de store handelscentre ude ved motorvejen og andre steder.
Det kan godt være, vi får den en gang, men det er ikke det, forslaget her drejer sig om.
Det er alene om byzonen, og måske kunne det så betyde, at vi kunne mødes.
Det ville jeg da sætte pris på.
Helga Moos (V), 2000-02-04:
Jeg blev glad for at høre det, fru Vibeke Peschardt sagde,
især det med generationsskiftet.
Jeg har boet på sådan en gård med svigermor på aftægt.
Det var kun fordi, at det var sådan, at det kunne lade sig gøre, fordi hvordan argumenterer
man for, at der skal bygges til?
Svaret vil altid være: Jamen, du er jo gammel, det er derfor, du sælger gården.
Så har du ikke flere kræfter, så er det ikke nødvendigt, du bor på gården.
Det er meget svært.
Det er altid kombination af en ung og en gammel, og man kan sige til den unge: Jamen, du er ikke gammel nok, du kan vente med at overtage gården.
Så vi skal forstå, at netop omkring generationsskifteproblematikken vil vi have nogle folk, som ikke er 100 pct. erhvervsaktive, for så ville de jo ikke gå af.
Vi skal give dem lov til at blive der, og hvis I vidste, hvad der er af livskvalitet for de børn.
De bor tit langt ude på landet, men de har da i det mindste en farmor og farfar, de kan leve op til, og som også kan køre dem lidt til gymnastik.
Vibeke Peschardt (RV), 2000-02-04:
Jamen det er jeg helt med på.
Det synes jeg også er udmærket.
Men i fru Helga Moos' første indlæg lød det jo, som om alle grønne organisationer, der kunne klage efter de her bestemmelser, fik statsstøtte, og det gør de jo ærlig talt ikke.
Jeg mener ikke, at Greenpeace får det.
Jeg mener heller ikke, at Danmarks Naturfredningsforening får det, og det er nogle af de mere markante.
Så er det rigtigt, at der er statsstøtte til nogle organisationer, og det er fint, at de også får en stemme i det her, synes jeg.
Søren Kolstrup (EL), 2000-02-04:
Det har jo hidtil været en meget sigende debat, vi har haft.
Fra gammelliberalistisk side er man nervøs for bureaukratiet.
Og selv De Konservative kan ikke klare, at de organisationer, der forholder sig principielt til miljøspørgsmål, skal have klageadgang. Og endelig bruger man selvfølgelig EU som trænering, som et forsøg på at udsætte og udskyde loven. Enhedslisten kan fuldt ud tilslutte sig hovedsigtet med L 170, men lad mig straks sige, at når vi nu er ved at skændes med det borgerlige Danmark, så synes jeg, at vi skal gøre det langt mere grundigt, for den konkrete udformning kan blive langt bedre.
Principielt må jeg sige, at det er fint at give borgerne bedre mulighed for at deltage i beslutninger, som berører miljøet, sådan som det lød fra FN's konference i sommeren 1998, og det er fint, at Danmark tager førertrøjen på.
Det er en rigtig målsætning og bemærkelsesværdig i en tid, hvor den nyliberale bølge giver borgerne færre muligheder for at deltage i samfundsanliggender, altså i rollen som almindelig borger. Når det så er sagt, skal jeg sige, at der er nogle punkter, hvor vi vil, at forslaget skal forbedres, for at vi fuldt ud kan tilslutte os det.
Vi er forundret over, at en lang række områder er friholdt fra denne konvention.
Det gælder trafikprojekter, det gælder kemikalier, og det gælder vandløbsloven.
Det andet punkt, jeg godt vil fremholde, er, at den demokratisering, vi her har at gøre med, utrolig nøje følger offentlighedslovens spilleregler, og i en situation, hvor vi udliciterer mere og mere, og hvor vi lægger offentlig forvaltning ud i særlige selskaber, er det for Enhedslisten meget afgørende at høre, hvor grænserne for det her lovforslag går.
Det vil jeg gerne have en nøjere kommentar til fra ministerens side.
Til sidst vil jeg godt understrege, at vi er enige i sigtet med lovforslaget.
Det borgerlige Danmark kan slet, slet ikke tåle, at det bliver udskudt.
Det vil bare friste dem til yderligere udskydelse og yderligere udskydelse, og derfor kan den ikke gennemføres hurtigt nok.
Lad os få den forbedret, så man også i det borgerlige Danmark kan forstå, at vi er nogle, der vil en miljøpolitik.
Hans Christian Schmidt (V), 2000-02-04:
Jeg noterede mig fra Enhedslistens ordfører, at man skosede de borgerlige for, at de var bange for bureaukratiet.
Ja, det problem har Enhedslisten jo ikke.
De er jo fuldstændig afhængig af det.
Det må jeg sige.
Det forstår jeg fuldt ud.
Det, hr. Søren Kolstrup sagde, var til gengæld betydelig mere interessant: at med den nyliberale bølge, der kører, er det sådan, at der er færre muligheder for borgerne for at blive inddraget i miljødebatten og i de beslutninger, der træffes.
Kunne hr. Søren Kolstrup give et par eksempler?
Søren Kolstrup (EL), 2000-02-04:
Enhedslisten synes, at bureaukrati er nødvendigt.
Enhedslisten synes, at bureaukrati er en vigtig ting i det omfang, man sikrer, at rettighederne ligger hos borgerne, og bureaukratiet er en konsekvens af, at man giver borgerne flere rettigheder.
Det andet er, at det her forslag jo præcist viser, hvor langt demokratiet rækker.
I bemærkningerne til lovforslaget står der netop, at i forbindelse med en udlicitering og i forbindelse med, at man overdrager en given offentlig forvaltning til at være et selvstændigt offentligt aktieselskab, hersker der pludselig tvivl om, hvorvidt en sådan lov overhovedet kommer til at gælde, overhovedet kommer til at gælde.
Hans Christian Schmidt (V), 2000-02-04:
Det er jeg helt enig i.
Det var sådan set bare ikke det, mit spørgsmål gik på.
Det var hr. Søren Kolstrups bemærkning om, at når der går en nyliberal bølge hen over os, gives der færre muligheder for befolkningen for at blive inddraget i miljødebatten og i de afgørelser, der bliver truffet.
Det her er jo noget, der kommer, går jeg ud fra.
I ordførertalen talte hr. Kolstrup om den nyliberale bølge, der kører hen over os, og dér spørger jeg bare: Kan vi ikke få en 2-3 eksempler på, at befolkningen i den senere tid har fået det sværere ved at blive inddraget i miljødebatter og i afgørelser, der træffes på miljøområdet?
Søren Kolstrup (EL), 2000-02-04:
Når man er dybt forelsket i liberaliseringer, er det rigtigt, at det måske kan være svært at forstå, hvad der bliver sagt.
Når rensningsanlægget udliciteres, når rensningsanlægget privatiseres, overgår det fra offentlighedsloven til privatretlig regi, og når noget overgår til privatretlig regi, så er det unddraget den fælles diskussion, demokratiet. Så er det noget, der kan afgøres ved voldgift, så er det noget, der kan afgøres ved domstole.
Til hr. Hans Christian Schmidt: Er der blevet færre eller flere udliciteringer i Danmark?
Er der blevet færre eller flere privatiseringer?
Der er - og jeg vil gerne give svaret, hvis hr. Hans Christian Schmidt ikke kender det - blevet flere udliciteringer, og der er blevet flere privatiseringer.
Jeg håber ikke, at svaret kommer bag på hr. Hans Christian Schmidt.
Helga Moos (V), 2000-02-04:
Hvis fru Vibeke Peschardt ikke har fundet frem til de bemærkninger, hvor der står, hvad det er for nogle miljøorganisationer, og hvad det er for nogle betingelser, de skal opfylde, for at de kan gå ind og få en særlig ret til klageadgang.
I beskrivelsen i bemærkningerne er det klart, at de organisationer, som modtager støtte fra den grønne fond, vil opfylde kriterierne for at kunne gå ind og få en særlig høringsret.