runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Tove Videbæk (KD), 2004-05-19:
Vi er enige i, at det er en meget, meget kompleks situation, vi har i Mellemøsten.
Og gid vi dog kunne løse den situation i en folketingsdebat her i Folketinget.
Det kan vi desværre ikke.
Dem er vi meget positive over for.
Især er vi meget positive over for den nyeste køreplan for fred, som også udenrigsministeren er fortaler for og er kommet med, og vi håber, at den sidste fredsplan her vil lykkes, sådan at vi får en løsning på problemet dernede i Mellemøsten.
Alle, også Kristendemokraterne, er ulykkelige over den situation, som er der, og ønsker, at der må komme en afslutning på den forfærdelige krise, som er dernede.
Og det håber vi at køreplan for fred kan være med til.
Peter Skaarup (DF), 2004-05-19:
Det, jeg mente, var, at man godt kunne forestille sig, at nogle af de palæstinensiske medarbejdere, som findes i virksomheder i området, ville få problemer med at opretholde deres job, hvis man fjerner denne her aftale omkring told. Jeg sagde ikke nødvendigvis, at det var virksomheder i selvstyreområdet.
Jeg sagde bare, at der er mange palæstinensere, og det ved hr. Søren Søndergaard helt givet også, der arbejder for israelske virksomheder inde i Israel, som givetvis kunne få problemer i mange år frem med at opretholde deres arbejde, hvis man fjerner den ensidigt.
Jeg tror ikke, at det er den konsekvens, som hr. Søren Søndergaard og Enhedslisten gerne vil have.
Jeg vil bare pege på, at det meget kunne blive konsekvensen, og derfor synes vi altså ikke, at forslaget er helt gennemtænkt.
Søren Søndergaard (EL), 2004-05-19:
Det var lige præcis det, hr. Skaarup sagde, nemlig selvstyreområderne.
Det var så ikke det, hr. Skaarup mente.
Det er helt fair, vi kan alle sammen komme til at sige noget, der er noget vrøvl.
Der er oven i købet nogle af os, der gør det jævnligt, så det har jeg fuld respekt for at man kan komme til.
Der er selvfølgelig en diskussion om, om det kan gå ud over de områder, hvor israelerne via toldunionsaftalen kan få varer ind igennem til EU, som altså ikke er selvstyreområderne, men det egentlige Israel, hvor der jo også arbejder palæstinensere.
Her synes jeg, at det er interessant at opleve den modsætning, der er mellem hr. Peter Skaarups ræsonnement og udenrigsministerens ræsonnement.
Udenrigsministerens ræsonnement var vel nærmest, at det ikke havde den store økonomiske betydning, sådan forstod jeg det, hvorimod man må forstå på hr. Skaarup, at det har en økonomisk betydning.
Vi mener ikke, at man kan begynde at tage den slags hensyn.
Vi mener ikke, at man i forhold til Burma - det er et forslag, vi kommer til at behandle inden længe - kan begynde at sige, at det er i orden, at de fælder nogle teaktræer og undertrykker befolkningen, det kan vi ikke rigtig gøre noget ved, for hvis vi for alvor gør noget ved det, betyder det jo, at en masse burmesere mister deres arbejde.
Hvis vi har indgået en aftale med Israel, der bygger på, at Israel overholder menneskerettighederne, er det et must, og så må vi altså sige, at den aftale ikke gælder, hvis Israel ikke vil leve op til menneskerettighederne.
Tove Videbæk (KD), 2004-05-19:
Jeg mener, at der måske er en forskel.
For jeg mener jo, at Israel er et lillebitte land på størrelse med Jylland, som ligger imellem en lang, lang, lang, lang række arabiske stater, som er uenige, og som ikke er demokratier, og hvor man mange steder har den holdning til Israel, at landet Israel slet ikke burde eksistere, og at israelerne bare burde forsvinde fra det land.
Så jeg ser nok modsætningerne og forskellene sådan lidt omvendt i forhold til, hvad hr. Ole Sohn ser.
Men det bringer os ikke væk fra den holdning, at det er to parter i et land, og at de skal behandles ens, og at de skal behandles balanceret, og at vi skal tale med begge parter, og at begge parter skal opføre sig sådan, som vi synes de skal.
Elisabeth Arnold (RV), 2004-05-19:
Enhedslisten foreslår i sit beslutningsforslag, at regeringen i EU skal arbejde for, at aftalen med Israel suspenderes, indtil Israel overholder artikel 2 i aftalen.
Denne artikel omhandler respekten for menneskerettigheder og for de demokratiske principper, og det fastslås heri, at hele aftalen bygger på denne respekt.
Det Radikale Venstre er imod beslutningsforslaget, men vi vil gerne kvalificere vores modstand lidt.
Vi er fuldstændig enige med Enhedslisten i, at udviklingen er gået den forkerte vej, og vi synes også, det er deprimerende, at en løsning ser ud til at være fjernere end set længe.
Men en suspension af aftalen bør ske efter en nøje fælles vurdering i EU-kredsen, og vi mener også, at man bør foretage en meget grundig analyse af de sandsynlige konsekvenser.
Vi er ikke tilfredse med udviklingen, og vi spørger også os selv somme tider, som der er spurgt flere gange i debatten i dag: Hvor går grænsen egentlig for, hvad man skal acceptere inden for en sådan aftale, hvor man notorisk lægger meget vægt på menneskerettighederne?
For Det Radikale Venstres vedkommende fik vi altså en stærk provokation af vores toleranceniveau, da murens opførelse påbegyndtes.
Vi mener, der er kraftige overskridelser af folkeretten i det foretagende, og det mener vi også at den danske regering har protesteret imod, og det er vi selvfølgelig tilfredse med. Vi vil ikke risikere at skade den fredsproces, der trods alt er i gang.
Køreplanen for fred, som Danmark er en aktiv deltager i,
mener vi kan lide skade, hvis vi suspenderer aftalen - jeg er godt klar over, at det ikke er noget med at afbryde alle forbindelser, men suspendere aftalen - og det gælder også, selv om parterne ikke gør meget selv for at hjælpe fredsprocessen på vej. Vi er kort sagt smadderkede af den udvikling, der er i Israel-Palæstina-konflikten, vi er meget utilfredse med den, vi synes ikke, at parterne selv gør meget for at fremme fredsprocessen, men vi er på den anden side også bange for, at hvis EU suspenderer den aftale, der er mellem Israel og EU, så gør vi ondt værre, og så skader vi faktisk kun den spinkle fredsproces, der trods alt er i gang.
Derfor kan Det Radikale Venstre ikke støtte Enhedslistens forslag.
Peter Skaarup (DF), 2004-05-19:
Som det måske er udenrigsministeren bekendt, har Socialdemokraternes tidligere formand og tidligere statsminister hr. Poul Nyrup Rasmussen udtrykt sig ret klart om det her forhold.
Hr. Poul Nyrup Rasmussen har nemlig sagt til Politiken den 15. marts 2004, at der er en række bekymringer ved at optage Tyrkiet, at der kommer til at gå mere end en generation, før vi ser dem som medlemmer af EU, for Tyrkiet har stadig alvorlige problemer med menneskerettighederne og med deres retssystem, som det vil tage en ret lang årrække at få løst.
Er udenrigsministeren enig i de udtalelser fra hr. Poul Nyrup Rasmussen?
Det er jo de udtalelser, som også fører frem til hr. Poul Nyrup Rasmussens konklusion: at man ikke i 2004 skal give en vurderingsdato eller en startdato for forhandlingerne.
Elisabeth Arnold (RV), 2004-05-19:
Jeg var meget glad for at høre udenrigsministerens kommentar til beslutningsforslaget.
Det var rart at høre, at ministeren er fast i mælet angående Tyrkiets mulighed for at starte optagelsesforhandlinger.
Nu står jeg med et læserbrev fra JyskeVestkysten, der er 2 dage gammelt, skrevet af tidligere konservativ minister Kent Kirk, kandidat til Europa-Parlamentet, som stærkt advarer mod at optage forhandlinger om Tyrkiets medlemskab.
Han siger følgende: »Selv med enighed om en ny forfatning vil det være forkert at indlede optagelsesforhandlinger med Tyrkiet.
Der skal være en fælles historisk og kulturel samklang i befolkningerne, som det er tilfældet hos de øst- og centraleuropæiske lande, der nu er blevet en del af vores fællesskab.
Det samme kan ikke siges om hele Tyrkiet.«
Jeg vil gerne spørge, om udenrigsministeren er enig med sin partifælle i den bedømmelse.
Ole Sohn (SF), 2004-05-19:
Jeg skal blot sige, da vores ordfører på området ikke kan være til stede, at SF ikke kan støtte det af Dansk Folkeparti fremsatte forslag.
Jeppe Kofod (S), 2004-05-19:
Jeg vil meget gerne svare hr. Anders Samuelsen, men jeg synes egentlig ikke, det er særlig relevant at stå og diskutere, hvilke eventuelle signaler et medlem af Folketinget er kommet med i medierne.
Jeg synes, at man skulle spørge det pågældende medlem om, hvad det er for nogle signaler, han har villet sende med de udtalelser, han er kommet med i medierne.
Det vil jeg nødigt tolke.
Så vil jeg sige til hr. Anders Samuelsen, at jeg deler fuldstændig hr. Anders Samuelsens bemærkninger om, at det er vigtigt, at vi gør alt, hvad vi kan for at støtte det tyrkiske civilsamfund, de demokratiske organisationer, menneskerettighedsgrupper, de folk, der kæmper for et demokratisk sekulariseret europæisk Tyrkiet.
Det synes jeg er rigtig vigtigt, og jeg synes, det er vigtigt, at den pointe er hevet frem.
Anders Samuelsen (RV), 2004-05-19:
Den udlægning er jeg sådan set enig i, men det var faktisk ikke det signal, hr. Poul Nyrup Rasmussen forsøgte at sende med den udmelding, han kom med.
Det, han forsøgte at sende et signal om, var at han i bund og grund ikke troede på, at de på et tidspunkt kunne blive klar til at være med i det europæiske fællesskab.
Det var det signal, der kom ud.
Er den socialdemokratiske ordfører enig i, at det er et klogt signal at sende i forhold til en kamp, der foregår i et land, hvor man forsøger at europæisere sig og forsøger at kvalificere sig og leve op til kriterierne?
Er det klogt, at man midt i den kamp sender et signal om, at i øvrigt tror vi ikke rigtigt på, at det nogen sinde lykkes?
Er det rigtige signal at sende ikke netop det signal, som jeg sådan lidt forstår i bund og grund er det, den socialdemokratiske ordfører står for: Hvis I lever op til kriterierne, men selvfølgelig kun hvis, er det også klart, at I har vores opbakning til, at I skal være med i det europæiske fællesskab?
Er det ikke det, der er det rigtige signal, og ikke det der mudrede signal?
Jeppe Kofod (S), 2004-05-19:
Det udvikler sig efterhånden til en europaparlamentsvalgkamp
i Folketingssalen!
Jeg vil bare sige til hr. Anders Samuelsen, at det er en balancegang.
Det er utrolig vigtigt, at vi over for Tyrkiet gør opmærksom på de ting på demokrati- og menneskerettighedsområdet, som vi er utilfredse med.
Det er utrolig vigtigt, at det gøres meget klart, at der er ting, der skal forbedres, før man overhovedet kan tale om at begynde de optagelsesforhandlinger og give Tyrkiet et medlemsperspektiv.
Der skal gøres noget ved tortur i fængslerne, politiske tilfangetagelser og fængslinger osv.
Det er utrolig vigtigt og derfor den bekymring, som hr. Poul Nyrup Rasmussen er kommet med, for det er vigtigt, at vi her står meget fast på nogle værdier, som vi har i det europæiske samarbejde.
Anders Samuelsen (RV), 2004-05-19:
Jeg vil godt vende tilbage til spørgsmålet om den tidligere statsminister, hr. Poul Nyrup Rasmussens, udtalelser, for der er et andet aspekt, som jeg synes er væsentligt at få en kommentar til fra den socialdemokratiske ordfører.
Mener den socialdemokratiske ordfører, at det er et klogt signal at sende i forhold til den kamp, der foregår i Tyrkiet?
Det er jo en kamp mellem fundamentalistiske kræfter og progressive kræfter, som er orienteret imod Europa, er det så klogt at sende et nølende signal med hensyn til, om Tyrkiet overhovedet kan komme med? Når man ved, at et af de afgørende argumenter fra de progressive kræfters side er, at Tyrkiet har mulighed for at komme med i det europæiske samarbejde, hvis de lever op til kriterierne, er det så klogt at begynde at udvaske det signal?
Er det ikke at give luft til de fundamentalistiske kræfter?
Er det særlig klogt?
Jeppe Kofod (S), 2004-05-19:
Jeg vil gerne sige til hr. Søren Søndergaard, at vi afventer den rapport, der kommer fra Kommissionen, som vurderer det her.
Jeg er fuldstændig enig i det, hr. Søren Søndergaard siger, for selvfølgelig skal Tyrkiet leve op til Københavnskriteriet om respekt for menneskerettigheder.
Der må ikke foregå tortur i fængslerne, og der er alle de andre ting, som er vigtige, det værdifællesskab, vi bygger vores EU-samarbejde på.
Det synes jeg er vigtigt at understrege.
Når hr. Søren Søndergaard nævner den pågældende sag, synes jeg, det er korrekt at nævne den.
Men jeg har også noteret mig, at den pågældende person har udtalt, at det bedste, der kunne ske, var, hvis man besluttede sig for i Det Europæiske Råd at indlede optagelsesforhandlinger med Tyrkiet.
Det er jeg ikke enig i.
Det er vigtigt, at der ikke begynder at være forskel; man skal leve op til kriterierne.
Det er afgørende for Socialdemokratiet, at man lever op til kriterierne, før man kan starte på så alvorlig en ting som at starte optagelsesforhandlinger med EU.
Søren Søndergaard (EL), 2004-05-19:
Det er jo rigtigt, at det er et blandt mange elementer, men er det et blandt mange elementer, som ikke er afgørende, eller er det i sig selv afgørende?
For os er det i sig selv afgørende.
Vi mener ikke, at der skal startes optagelsesforhandlinger med Tyrkiet, så længe Leyla Zana sidder i fængsel.
Sådan er det.
Er det også Socialdemokratiets politiske linje?
Jeppe Kofod (S), 2004-05-19:
Jeg er fuldstændig enig med hr. Søren Søndergaard i, at vi ikke kan have, at man ikke lever op til Københavnskriterierne, som omhandler respekt for menneskerettigheder og demokrati.
Det er klart, at det skal man leve op til, før man kan begynde at forhandle om medlemskab.
Det er meget vigtigt, og det var derfor, at vi i den socialdemokratiske regering i 1993, da vi havde formandskabet, lavede de kriterier.
Det er meget vigtigt for os, og derfor er det et afgørende spørgsmål.
Hr. Søren Søndergaard har fuldstændig ret i, at det er ét meget væsentligt aspekt, som også EU's kommissær for udvidelse har lagt vægt på og sagt, at det indgår i Kommissionens rapport.
Jeg er da helt enig med hr. Søren Søndergaard i, at det ikke er noget, der ser kønt ud i forhold til at skulle starte optagelsesforhandlinger med Tyrkiet.
Søren Søndergaard (EL), 2004-05-19:
Jeg vil bare høre, om det er Socialdemokratiets opfattelse,
Jeppe Kofod (S), 2004-05-19:
Jeg kan se, at hr. Peter Skaarup bruger denne lejlighed til at føre valgkamp til Europa-Parlamentet.
Det synes jeg sådan set er lidt tåbeligt.
Jeg vil gerne sige, som jeg sagde tidligere: Vi har en aftale om, at Kommissionen kommer med en rapport, hvori man vurderer, om Tyrkiet lever op til de forskellige Københavnskriterier.
Derefter tager vi stilling til spørgsmålet om, hvornår der skal indledes optagelsesforhandlinger med Tyrkiet.
Det er meget klart, og derfor synes jeg, at vi skal tage den her debat igen efter oktober måned, når rapporten fra Kommissionen ligger; så kan vi tage diskussionen.
Peter Skaarup (DF), 2004-05-19:
Hr. Jeppe Kofod blev spurgt: Er hr. Jeppe Kofod enig i, at Danmark i EU skal gå imod, at der i 2004 gives Tyrkiet en vurderingsdato og en eventuel dato for start på forhandlingerne om Tyrkiets eventuelle optagelse i EU?
Det er det, den tidligere statsminister Poul Nyrup Rasmussen mener, og det er også det, han har sagt som spidskandidat for Socialdemokraterne til europaparlamentsvalget. Betyder en stemme på Socialdemokraterne ved europaparlamentsvalg et en stemme for hr. Jeppe Kofods holdning om, at man ikke vil udelukke, at Tyrkiet skal have
denne dato i 2004, eller betyder en stemme på Socialdemokraterne, at det er hr. Poul Nyrup Rasmussen, der har ret?
Man må kunne give et svar.
Jeppe Kofod (S), 2004-05-19:
Jeg vil gerne understrege, at jeg er fuldstændig enig i den bekymring, som hr. Poul Nyrup Rasmussen er kommet med i offentligheden om menneskerettigheder, demokrati og Tyrkiets parathed i forhold til at starte optagelsesforhandlinger med EU.
Nu skal vi afvente Kommissionens rapport.
Vi har en aftale, som blev indgået under det danske EU-formandskab i december 2002.
Den aftale står vi ved.
Det er vigtigt både for EU's troværdighed over for Tyrkiet og omverdenen i det hele taget, at man står ved de aftaler, man har lavet.
Nu må vi afvente Kommissionens rapport, og hvad Kommissionens vurderingerne er, og derefter tager vi stilling til spørgsmålet.
Peter Skaarup (DF), 2004-05-19:
Nu er det jo meget vigtigt, også fordi vi står foran et europaparlamentsvalg, at vide, hvor det egentlig er, Socialdemokraterne står.
Derfor vil jeg spørge, om den ordførertale, som hr. Jeppe Kofod holdt, er ensbetydende med, at man afviser det synspunkt, som tidligere statsminister Poul Nyrup Rasmussen har, for sådan kan jeg næsten kun tolke det. Det, hr. Poul Nyrup Rasmussen har sagt, er, at han ikke mener, at man skal give Tyrkiet en vurderingsdato og en eventuel dato for start på forhandlingerne om Tyrkiets eventuelle optagelse i EU her i 2004.
Skal jeg forstå hr. Jeppe Kofods udtalelser her i Folketingssalen i dag sådan, at han er uenig med tidligere statsminister Poul Nyrup Rasmussen?
Jeppe Kofod (S), 2004-05-19:
Da vores ordfører, hr. Claus Larsen-Jensen, ikke kan være til stede i dag, skal jeg holde ordførertalen på hans vegne: Jeg vil først understrege, at Socialdemokratiet er enig i afvisningen af beslutningsforslaget, og at vi i øvrigt kan tilslutte os regeringens linje i denne sag.
Da Danmark havde EU-formandskabet i 1993, fik vi i EU vedtaget Københavnskriterierne, så alle nye EU-lande bedømmes efter objektive og ligeværdige kriterier, før de kan begynde forhandlinger om EU-medlemskab.
I de kriterier ligger jo meget vigtige spørgsmål omkring respekt for menneskerettigheder og demokrati, som vi lægger meget vægt på i Socialdemokratiet.
De ti nye EU-lande, som kom ind den 1. maj, samt Bulgarien og Rumænien har fulgt disse spilleregler.
EU-landene gav i 1999 Tyrkiet de samme betingelser ved en beslutning i Det Europæiske Råd.
Under det danske formandskab i december 2002 fik Tyrkiet frist til udgangen af 2005 i forhold til de kriterier, og derfor handler det om EU's troværdighed som aftalepartner, når man diskuterer det her spørgsmål.
Lad mig understrege, at Socialdemokratiet står ved de indgåede aftaler, og derfor afventer vi selvfølgelig Kommissionens rapport, som kommer til efteråret, i oktober måned, før vi tager stilling til, om man skal indlede optagelsesforhandlinger med Tyrkiet, eller hvad der skal ske i denne sag.
Per Stig Møller (KF), 2004-05-19:
Der er plads til mange holdninger i Det Konservative Folkeparti som i Det Radikale Venstre, som jo også har forskellige holdninger til mange spørgsmål.
Bl.a. Israelspørgsmålet
før har der været forskellige opfattelser af i Det Radikale Venstre, som jeg ikke bragte frem over for fru Elsebeth Arnold, men det kunne jeg lige så godt have gjort.
Så partier har mange holdninger; såvel Det Radikale Venstre som Det Konservative Folkeparti har mange holdninger.
Jeg har tilkendegivet, hvad der er den politiske linje.
Den er, at Københavnskriterierne skal respekteres, at man har truffet beslutninger, som man naturligvis står ved, at vi ønsker et europæisk Tyrkiet og ikke et islamistisk Tyrkiet - det tror jeg at Europas fremtid og vores børn og børnebørns fremtid er sikret ved - og at vi erkender, at det er bedre at få Tyrkiet til at udvikle sig europæisk end islamistisk.
Det vil vi så holde øje med hele vejen, idet optagelsesforhandlingerne kan blive afbrudt, helt frem til optagelsen til sin tid er blevet accepteret i alle 25 nationale parlamenter, når optagelsesforhandlingerne er slut.
Undervejs vil der hele tiden blive holdt øje med, at man bevæger sig i den retning, som er den europæiske, og at man er en del af det europæiske fællesskab, når man kommer ind i fællesskabet.
Elisabeth Arnold (RV), 2004-05-19:
Jeg går ud fra, at Det Konservative Folkeparti ligesom Det Radikale Venstre har en holdning til Tyrkiets medlemskab.
Jeg håber ikke, at udenrigsministerens beskrivelse af hans holdning til Tyrkiets medlemskab blot var en regeringsholdning, som han tog på til lejligheden, og ikke en, som repræsenterer Det Konservative Folkeparti. Jeg går ud fra, at det er udenrigsministeren, der har ret til at repræsentere Det Konservative Folkeparti, og ikke Kent Kirk, når han skriver i JydskeVestkysten.
Jeg vil gerne fortsætte med citaterne.
Kent Kirk mener, at grænsen for EU's bæredygtighed er nået med optagelsesforhandlingerne med Rumænien og Bulgarien, og jeg vil gerne spørge, om det synspunkt er Kent Kirks helt alene, eller om det også er udenrigsministerens.
Søren Søndergaard (EL), 2004-05-19:
Kan udenrigsministeren bekræfte, at det er utænkeligt at forestille sig, at Tyrkiet får en optagelsesdato, så længe der i Tyrkiet er politiske fanger af typen Leyla Zana?
Per Stig Møller (KF), 2004-05-19:
Zanasagen vejer tungt, og det er derfor, vi hele tiden skal holde øje med, om både menneskerettighederne, mindretalsbeskyttelsen og mindretalsrettighederne bevæger sig i den retning.
Det er forudsætningen for, at man kan komme ind, men det er også forudsætningen for, at optagelsesforhandlingerne kan starte.
Der må ikke foregå tortur i fængslerne, hvis de forhandlinger skal starte, der må ikke ske menneskerettighedskrænkelser, hvis de skal starte, og det vil sige, at Tyrkiet kan ikke få en startdato for forhandlingerne, hvis menneskerettighederne krænkes, og hvis der foregår tortur i fængslerne.
Lovgivningen er på plads i meget vidt omfang, men det er jo Kommissionen, der skal fortælle os, om den er helt på plads.
Det har jeg ikke overblik over, og det skal jeg heller ikke have overblik over, men jeg afventer Kommissionens rapport, og den vil naturligvis veje tungt.
Men de ting, som hr. Søren Søndergaard drager frem, har også betydning for Kommissionens arbejde, og de vil også komme med i Kommissionens rapport.
Søren Søndergaard (EL), 2004-05-19:
Jeg synes, det var et godt svar, men bare for at være helt sikker på, at jeg har forstået det rigtigt: Vi vil ikke opleve en dansk udenrigsminister ved navn Per Stig Møller foreslå, at Tyrkiet får en optagelsesdato, så længe en person som Leyla Zana sidder i fængsel i Tyrkiet.
Per Stig Møller (KF), 2004-05-19:
Det er hr. Poul Nyrup Rasmussen, som for så vidt har bragt os i situationen, fordi han accepterede Tyrkiet som kandidatland i 1999.
Jeg finder ikke, at det er relevant via hr. Peter Skaarup at diskutere med hr. Poul Nyrup Rasmussen.
Reformerne skal være gennemført, og lovgivningen skal være på plads i Tyrkiet.
Det bevæger sig da heldigvis fremad med en respekt for menneskerettighederne og en lovgivning, som sørger for, at de i praksis bliver respekteret.
Det er jo det, vi skal afvente Kommissionens rapport om,
for at se om de politiske Københavnskriterier er på plads.
De politiske Københavnskriterier rummer jo præcis menneskerettighederne og respekt for mindretallene, som altså også skal fremmes i forhold til kurderne.
Det alvorlige problem med menneskerettighederne er altså et af de problemer, der skal være løst, for at forhandlingerne kan komme i gang.
Om det tager mere end en generation?
Jeg har jo netop fortalt om tidsspændet: Der er
først optagelsesforhandlinger, så er der overgangsordninger, og indimellem kommer man faktisk tilbage til Folketinget, så vi behøver overhovedet ikke gejle stemningen op nu.
Desuden kan optagelsesforhandlingerne afbrydes undervejs, hvis det viser sig, at Tyrkiet glider tilbage og ikke længere opfylder Københavnskriterierne.
Det vil jo hele tiden blive overvåget af Kommissionen, fra forhandlingerne starter til de slutter.
Sådan var det jo også med de nye medlemslande.
Lad os nu lade være med at eskalere den problematik.
Der bliver masser af muligheder for at vende tilbage til det og sikre sig, at kursen er rigtig.
Nu er der jo ikke tale om en optagelsesdato.
Vi skal lige vende det om, for det er startdatoen for forhandlingerne, der er tale om, og det vil sige, at derefter går der mange år.
Man skal ikke alene have lovgivningen på plads, man skal også implementere den i Tyrkiet.