runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Carsten Hansen (S), 1998-11-03:
Til Venstres ordfører: Man skal ikke låne i friværdien, for det har man ikke brug for, hvis man har en lejebolig, for så har man jo solgt sit hus.
Det vil jeg godt lige sige.
Og så sagde hr. Jens Hald Madsen, at opsparing ikke har noget at gøre med, hvor mange penge man tjener, men den påstand vil jeg nu gerne have lov til at anholde
Pernille Frahm (SF), 1998-11-03:
Jeg forstår på Venstres ordfører, hr. Jens Hald Madsen, at Venstre nu ikke mere er så optaget af det forebyggende arbejde, som man ellers plejer at være.
For at kalde boligstøtten skjult socialpolitik
Det er et åbenlyst forsøg på at forebygge en masse problemer, som man ellers ville få, f.eks. at forebygge de meget store udgifter, man ville få ved at skulle bygge plejehjem og ældreboliger, ved at støtte, at folk kan bo i deres eget hjem så længe som muligt.
Og det er et forsøg på at forebygge, at en masse mennesker bliver posemænd og -damer.
Og så vil jeg gerne spørge Venstres ordfører, hvornår folk egentlig skal bruge de penge, de sparer op, hvis de ikke skal bruge dem i deres alderdom.
Jens Hald Madsen (V), 1998-11-03:
Lad mig prøve at forklare det én gang til for Socialdemokratiet: Der behøver ikke nødvendigvis at være en sammenhæng mellem, hvad man tjener, og hvad man sparer op; det kan jeg vise mange eksempler på.
Der er mange mennesker, som, uanset hvor mange penge de tjener, faktisk er i stand til at bruge flere penge, og så er der nogle, som faktisk kan leve under meget beskedne forhold og alligevel spare op og betale hver sit.
Det besvarer også det sidste spørgsmål om, hvem der skal betale, for jeg er kun interesseret i, at man giver de mennesker, som virkelig har behov for det, men som også har udvist en vis ansvarlighed.
Det er mit spørgsmål, og det er meget simpelt, meget enkelt.
Egil Møller (DF), 1998-11-03:
Som det fremgår af lovforslaget, er hovedsigtet at forenkle boligstøttereglerne og samtidig, som det er sagt tidligere, at motivere støttemodtagerne til at økonomisere med boligforbruget, og det lyder jo umiddelbart ganske fornuftigt, synes jeg.
Men forslaget indeholder også en bestemmelse om, at formuer skal indgå i beregningsgrundlaget, og med hensyn til formueberegningen vil jeg bede om et klart svar fra by- og boligministeren om, hvorvidt dette vil motivere til øget opsparing. Kan det være regeringens mål, at den ældre generation, som måske gennem et langt liv har slidt og slæbt og ofte lidt afsavn, bl.a. med det formål eventuelt at spare lidt op til alderdommen, skal se, at belønningen fra regeringens side er en hån og en latterliggørelse?
I Dansk Folkeparti sætter vi pris på og er taknemlige for, at mange ældre har brugt mindre, end de har tjent, og derved skabt sig en mindre formue.
Og når det drejer sig om mennesker, som befinder sig blandt de lave og jævne indkomster, vil vi i Dansk Folkeparti ikke være med til at mindske boligstøtten.
I den gruppe befinder sig de enlige folkepensionister, som udelukkende har folkepensionen og ATP, de pensionistægtepar, som ligeledes kun har folkepensionen og ATP, mange førtidspensionister, som kun lever af førtidspensionen, de studerende, som kun har SU og en lille ungdomsbolig, de enlige mødre på dagpenge og ligeledes de enlige mødre, der har et arbejde som kassedame.
I Dansk Folkeparti vil vi ikke medvirke til, at disse grupper får deres boligydelse beskåret.
Så hvis regeringen vil have Dansk Folkepartis støtte, må der på afgørende punkter ændres i lovforslaget, og det medvirker vi i øvrigt meget gerne til.
Pernille Frahm (SF), 1998-11-03:
Jeg kunne forstå, at vi kom så langt i debatten her, at Venstres ordfører erkendte, at der er nogle mennesker, der ikke har mulighed for at spare op.
Og når vi snakker om solidaritet, er det så ikke den vej, solidariteten skal gå?
Jeg bemærkede også, at Venstres ordfører endnu ikke har svaret på fru Lissa Mathiasens spørgsmål: Hvem skal betale?
Hvem er det, Venstre vil tage boligydelsen fra?
Pernille Frahm (SF), 1998-11-03:
Det, der får mig herop, er fru Lissa Mathiasens udtalelse om, at det simpelt hen ikke er sandt, at alle vil blive ramt.
Er det ikke rigtigt, at når bundgrænsen for egenbetaling hæves, bliver alle ramt, også folk med de laveste indkomster?
Jeg forstår ikke det her.
Jeg synes, det er udmærket, at vi skal kigge på det under udvalgsbehandlingen.
Jeg synes, det ville være godt, hvis vi havde god tid til at kigge på disse ting, men fru Lissa Mathiasen er vel også klar over, at noget af det her er finanslovstof, og det betyder, at der ikke er den dér gode tid til at kigge på de utilsigtede virkninger af forslaget.
Line Barfod (EL), 1998-11-03:
Jeg vil gerne fortsætte i samme spor.
Jeg vil gerne høre, hvad fru Lissa Mathiasen mener om de beregninger, der er kommet frem både i bemærkningerne til lovforslaget, fra Ældre Sagen og fra Boligselskabernes Landsforening over, hvor meget de forskellige grupper kommer til at miste på det her.
Det er beregninger, som viser, at f.eks. en enlig studerende på SU kommer til at miste 2.700 kr. om året, at to førtidspensionister med et barn vil miste 7.200 kr. - det bliver så 5.000 kr. med den maksimumsgrænse, der er på 1.000 kr. om året - og at to folkepensionister, hvoraf den ene får ATP oveni, vil miste over 2.000 kr. om året.
Og så vil jeg spørge, om Socialdemokratiet og fru Lissa Mathiasen har overvejet at mindske boligstøtten ved at få sørget for, at huslejerne bliver sænket, i stedet for at det går ud over lejerne.
Lissa Mathiasen (S), 1998-11-03:
Det, som jeg tillod mig at sige i forbindelse med min tale, var, at jeg ikke synes, det er rimeligt at gå ud og lave en skrækkampagne, som gør, at alle, uanset om man er ung eller gammel, men ikke mindst vores pensionister, er blevet meget skræmt.
Det er egentlig også et svar til fru Pernille Frahm, som siger: Jamen bliver alle ikke ramt?
Nej, alle bliver ikke ramt.
Det lyder, som om man nu tager folks kolonihave fra dem, nu tager man folks sommerhus fra dem, nu tager man folks gode ældrebolig fra dem, og ingen skal regne med at få noget.
Det er jo ikke det, der er tilfældet med det her.
Når en studerende kan blive ramt, er det, fordi der er lavet en minimumsgrænse, der hedder, at man altid selv skal betale 1.333 kr., før der kan udløses boligstøtte, og det var det, jeg sagde.
Jeg personligt, vi i Socialdemokratiet, synes, det er rimeligt, at man har lavet en bundgrænse og siger, at det må være det, man selv skal kunne betale.
Jeg tror i øvrigt, at hvis man går rundt og spørger vore studerende, er der ikke ret mange, der har boliger, end ikke almindelige ungdomsboliger, hvor huslejen ligger under de
1.333 kr.
Det kan godt være, at der er et arbejdspres.
Men jeg vil også sige, at jeg ikke mindst synes, at vores pensionister fortjener, at det her får en seriøs behandling.
De har ikke brug for at blive skræmt på den måde, som tilfældet har været i de seneste uger.
Pernille Frahm (SF), 1998-11-03:
Det er altså ikke SF, der laver en skrækkampagne, det er ikke Ældre Sagen, der laver en skrækkampagne, og det er ikke Boligselskabernes Landsforening eller Lejernes LO eller Danmarks Lejerforening, der laver skrækkampagner.
Det, der laver en skrækkampagne,
er, at regeringen fremsætter et forslag om at skære over 700 mio. kr. i boligstøtten.
Det laver en skrækkampagne i sig selv.
Folk er skrækslagne og med rette.
Kirsten Jacobsen (FP), 1998-11-03:
Det drejede sig om, at man ved genudlejning kunne have fri huslejedannelse - de fleste flytter jo ikke hver dag - og det vidste Socialdemokratiet godt.
Man fik fagbevægelsen til at betale meterhøje annoncer, som var tilrettelagt flere dage før, og man gjorde det så sent, at ingen kunne nå at imødegå det.
Og så kommer man nu her og synes, det er forargeligt, at der er nogle, der siger, det er skrapt, at den samme regering straks efter melder ud med, at man vil spare 700 mio. kr. på boligstøtten, og at det vil ramme pensionisterne mest.
Så synes man, det er en skrækkampagne.
Lissa Mathiasen (S), 1998-11-03:
Nu kan det jo ikke komme bag på nogen, hvis man har fulgt med herinde, at der faktisk igennem de seneste år fra Socialdemokratiets side og fra regeringens side meget klart har været lagt op til, at vi havde et ønske om at få ændret på boligstøttesystemet, et ønske, som meget klart relaterer sig til, at vi i hvert fald synes, at der først og fremmest var et behov for at få kigget på, hvor høj en indkomst det egentlig er rimeligt, man kan have og samtidig få udbetalt boligstøtte, og det står jeg gerne ved.
Jeg har gentagne gange sagt, at der må være en grænse for, hvor meget støtte vi skal udbetale, når man først er oppe i de højere indkomster.
Så vil jeg sige, at jeg stadig væk synes, det er utrolig urimeligt at lave en skrækkampagne.
Nu har jeg været så venlig ikke at sætte navn på her, men netop fru Kirsten Jacobsen, har jeg set, har været ude op til flere steder og sige, at det er helt urimeligt at ramme folk, der i god tro er flyttet ind i en god ældrebolig, for nu får de ikke råd til at bo der.
Det er noget vrøvl, det er noget sludder, og det er ikke fair at sige.
Der er ikke én, der har en lav indkomst, som på nogen måde kommer til at skulle flytte ud af en ældrebolig på grund af dette forslag.
Det, som vi har sagt, er: Har man en stor formue, eller har man en høj indkomst, må det også være rimeligt, at man selv betaler sin ældrebolig, og jeg tror faktisk, hvis vi går ud og spørger befolkningen, at den også er enig med Socialdemokratiet i det.
Kirsten Jacobsen (FP), 1998-11-03:
Det er så dejligt at debattere med fru Lissa Mathiasen, for så kan man også debattere lidt historisk, særlig når man har deltaget i debatten om det samme emne, og både fru Lissa Mathiasen og jeg husker, da man indførte boligydelsesloven under den socialdemokratiske regering.
Dengang var løfterne, at boligydelsen var skruet sådan sammen, at det, som pensionisterne skulle betale, var 15 pct. af deres egen indkomst, og derfor kunne de roligt flytte ud i de alt for dyre almennyttige selskaber.
Det forslag blev brugt til at bygge alt for dyre boliger.
Det er de mennesker, der nu har solgt deres hus og ellers skulle have været på et plejehjem, som man rammer, uanset at de kun har deres pension plus den smule, som de har fået for at sælge huset.
Det er jo ikke bare Fremskridtspartiet, der siger det her, vil jeg sige til fru Lissa Mathiasen, masser, masser af andre mennesker har dokumenteret det, og 700 mio. kr. - det rammer nogle steder.
Pernille Frahm (SF), 1998-11-03:
Jeg har ikke hørt nogen heroppefra, der gjorde vrøvl over, at velhavende pensionister eller velhavende folk i det hele taget skulle yde noget mere selv.
Men det, som jeg reagerer på på SF's vegne, er, at vi står med en gruppe mennesker, hvoraf nogle står i valgsituationen mellem at betale for den gave, de gerne vil give til deres barnebarn, eller betale for bussen derud.
Jeg har et brev fra en dame, som nu betaler 720 kr. om måneden i leje med den boligydelse, hun får, en førtidspensionist, og for hende vil en sådan stigning med en minimumsbetaling på 10.000 kr. årlig ifølge hendes eget udsagn i hvert fald betyde en fremtid som posedame.
Og så kan man kalde det en skrækkampagne.
Jeg synes, det er nogle andre, der spreder skræk og rædsel.
Line Barfod (EL), 1998-11-03:
Fru Lissa Mathiasen sagde, at det i forhold til dem, der bor i ældreboliger, kun vil være dem, der har en høj indkomst og en formue, der bliver ramt.
Så bliver det ikke mange penge, der kan hives hjem på det forslag.
Men jeg vil gerne høre, om det betyder, at Socialdemokratiet vil være med til de nødvendige ændringer i forslaget, så det kun er dem, der har en høj indkomst og en formue, der bliver ramt, og så alle dem, der ikke har det,
friholdes i forslaget.
Lissa Mathiasen (S), 1998-11-03:
Som jeg også klart tilkendegav, da jeg var heroppe i første omgang: Skulle der være utilsigtede virkninger, vil vi også meget gerne kigge på det.
Det er også derfor, jeg synes, det er mere naturligt, at vi tager de konkrete beregninger under udvalgsarbejdet, end at vi står med dem heroppe.
Vi kan alle sammen hver især finde nogle beregninger, som kunne være interessante at slå hinanden oven i hovedet med.
Men jeg bemærkede lidt det, som fru Kirsten Jacobsen sagde om 15 pct.s-reglen.
Jeg vil sige, at der faktisk i dette forslag er lagt op til 11 pct. af indkomsten, dog skal man som pensionist selv betale minimum 833 kr. om måneden i husleje.
Så siger fru Kirsten Jacobsen, om det kan være rigtigt, når man nu har solgt sit eget hus og er flyttet ind i en ældrebolig.
Ja, hvis det er et hus, som har betydet, at man rent faktisk sidder tilbage med en stor formue, men læg mærke til, at jeg sætter streg under en stor formue.
Det er netop for, at folk ikke skal blive berørt, fordi de har en klatskilling ved siden af.
Men har man f.eks. 650.000 kr. i formue, efter man har afhændet sit hus, bliver der lagt 15.000 kr. oven på indkomsten, og så beregner man boligstøtten heraf.
Det må siges at være rimeligt, og jeg synes ikke mindst, at det er en rimelighedsbetragtning i forhold til, at der godt kunne være nogle af dem med de laveste indkomster, der synes, det er rimeligt, at man rører ved toppen og så til gengæld sørger for, at de, der virkelig har hjælp behov, også får deres boligstøtte.
Kirsten Jacobsen (FP), 1998-11-03:
Det skal blive min sidste korte bemærkning, og tak for den.
Kun ét spørgsmål til fru Lissa Mathiasen: Hvad er en stor formue?
Dorit Myltoft (RV), 1998-11-03:
Det har længe været Det Radikale Venstres ønske, at reglerne for boligstøtte skulle forenkles, og at der skulle spares på statens stigende udgifter hertil.
Vi vil bl.a. spare på den individuelle støtte for at kunne forbedre de fælles goder såsom plejehjem, sygehuse og anden sundhedstjeneste.
Det er et politisk valg, hvordan der skal vægtes mellem den individuelle støtte og den støtte, der i øvrigt er til fælles goder.
Og for ældre mennesker er der også en tryghed i at vide, at samfundet har råd til en plejehjemsplads, den dag der er behov derfor.
Men hvis alle eller en meget stor gruppe af mennesker skal have en eller anden form for støtte til boligudgifterne, bliver der efter al sandsynlighed ikke meget til hver enkelt, og så bliver man nødt til at vælge, hvem der er mest berettiget, og hvem der selv bør kunne klare sine udgifter.
Med det fremsatte forslag til en reform af boligstøtten sikres det, at boligstøtten går til de mennesker, der har størst behov for den.
I den politiske debat om en boligstøttereform er det også nødvendigt at se på den fremtidige befolkningssammensætning.
I det næste årti vil temmelig mange kommende pensionister have formuer skabt af inflationen i 1970'erne, og mange vil have optjent kapitalpensioner med skattefordele.
Det drejer sig om den generation, jeg selv tilhører, og jeg synes, det er ganske rimeligt, at vi ikke belaster de offentlige kasser mere end højst nødvendigt.
Jeg vil gerne, ligesom flere ordførere i dag, gentage min undren over, at Venstre ved hr. Jens Hald Madsen ikke lagde en model frem om, hvordan der kan spares.
Hr. Jens Hald Madsen gentog blot som et mantra spørgsmålet om, hvorvidt det var rimeligt, at en helt bestemt befolkningsgruppe skal betale.
Det synes jeg er ærgerligt i den her debat.
Men når vi ser på det fremsatte forslag, så er boligstøtteforslaget rigtig fornuftigt, fordi det fremover målretter støtten mod de lave indkomstgrupper.
Der er lagt op til, at de nye regler gælder fra år 2000, og som sådan er det de kommende store årgange af pensionister, reformen retter sig imod.
Boligstøtten skal bl.a. afhænge af formuen.
Det er blevet sagt, at så kan det ikke betale sig at spare op.
Selvfølgelig kan det svare sig.
De sociale ydelser vil aldrig kunne opveje det.
Men langt alvorligere er det, at vi som samfund ikke kan bevare det sociale sigte i hjælpen, hvis hovedparten af alle skal have støtte fra det offentlige i stedet for at sætte egne boligudgifter i et rimeligt forhold til indtægten.
Enhver kan jo prøve at gøre sig klart, hvad man mener er en rimelig husleje.
Det Radikale Venstre kan støtte det her forslag.
Pernille Frahm (SF), 1998-11-03:
Så vil jeg spørge fru Dorit Myltoft: Hvordan skal folk bære sig ad med at økonomisere med deres boligudgifter?
Hvor er den boliganvisning, hvor man kan gå hen og sige: Ved I hvad, mine boligudgifter er altså lidt for store i forhold til, hvad jeg egentlig har råd til?
Hvor er den stribe af lejligheder, man kan kaste sig over, så man kan komme til at økonomisere med sine boligudgifter?
Det var det ene.
Har fru Dorit Myltofts parti tænkt over, hvor mange penge der er blevet sparet på plejehjemsbyggeri, og som man i stedet for har valgt, bevidst politisk valgt, at lægge over i boligydelsen i stedet for?
Lissa Mathiasen (S), 1998-11-03:
Nu har jeg jo sommeren igennem mærket mig, at man fra Venstres side adskillige gange har sagt noget om besparelser på boligstøtten.
Og man har været oppe på 1 mia. kr., og man har været oppe på 2 mia. kr., og det vil sige, kan jeg forstå, at det slet ikke er nok med de 700 mio. kr.
Nu kan jeg også forstå, at det heller ikke er formuen, vi skal tale om.
Men vi taler om friværdien; vi taler ikke om formuen som sådan, vi taler kun om friværdien.
Hvem er det, der skal betale?
Lad os nu få Venstre til at komme med det rene budskab.
Line Barfod (EL), 1998-11-03:
Det lovforslag, vi debatterer her, kommer fra en regering, der kom til magten på løftet om, at lejerne ikke ville blive ramt; fra en regering, der i sommer indgik forlig om en pinsepakke med det klare formål at forbedre vilkårene for de laveste indkomster, i stedet for at det altid er de rige og erhvervslivet, der får lettelser.
Men det forlig holdt altså ikke særlig længe.
Man må dog rose by- og boligministeren for, at hun ærligt har meldt ud, at det her lovforslag vil skære ned på de forbedringer, som de laveste indkomster fik med pinsepakken, og dermed har gjort det helt klart, at der er tale om et forligsbrud.
Regeringen siger, at lejerne skal ansvarliggøres.
De skal finde en bolig med lavere husleje, men der er ingen anvisninger på, hvor lejerne skal finde de billigere boliger, som fru Pernille Frahm også har været inde på.
Hele årsagen til, at boligstøtten er steget så meget i de senere år, er jo, at huslejerne er steget voldsomt.
Hvis regeringen ønskede at føre en social boligpolitik, så kunne man i stedet gennemføre tiltag, der sænker huslejen.
Regeringen siger også, at det kun drejer sig om maksimalt 1.000 kr. om året hvert år, man skærer ned.
Og det er jo ikke særlig mange penge.
Det er der også flere af de borgerlige ordførere, der har været inde på.
Jeg arbejder til daglig med folk, der har økonomiske problemer.
Mange af dem har det problem, at de har en høj boligudgift, som boligstøtten langtfra dækker.
Derfor har de meget svært ved at få råd til mad og tøj.
Hvis de skal undvære 80 kr. om måneden, så svarer det til to dage uden mad.
Jeg har f.eks. en klient, der er højgravid, en ung pige, hvis kæreste har forladt hende under graviditeten, så hun nu sover på sofaen hjemme hos forældrene.
Hun har søgt kommunen om hjælp til at finde en bolig, og den har oplyst, at når hun har født - ikke før, for barnet kunne jo være dødfødt, og så skal hun sandelig ikke have nogen lejlighed - så vil de finde en bolig til hende, og den bolig regner de med fra kommunens side vil have en husleje på omkring 4.000 kr. om måneden.
Ifølge lovforslaget fra ministeren så står hun til at miste omkring 1.900 kr. årlig i boligstøtte, for hun er på dagpenge.
Det er penge, som hun ellers har god brug for til at købe mad, bleer osv. for slet ikke at tale om babyudstyr, barnevogn og tøj, den slags som man ikke længere kan få hjælp til fra socialforvaltningen, for som de siger: En fødsel er jo ikke en uforudset social begivenhed.
Og når barnet om et års tid skal i daginstitution, for før er der jo ikke plads, så er de priser også steget, fordi kommunerne mangler penge på grund af regeringens stramme kommunalaftale. Som der allerede er mange, der har været inde på, så vil pensionisterne, der har slidt hele livet, og hvis indkomst er meget lav, også blive ramt meget hårdt af det her forslag.
Regeringen burde holde sine løfter over for de laveste indkomster i stedet for at skære på dem og give erhvervslivet skattelettelser.
Men Enhedslisten vil under ingen omstændigheder være med til at skære i boligstøtten til dem, der i forvejen er hårdt spændt for økonomisk.
Vi går ind for at holde vores løfter og de forlig, som vi indgår.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 1998-11-03:
Da jeg har været til et andet møde her i huset, har jeg desværre først kunnet komme frem nu, og tak for, at jeg får mulighed for at komme med nogle principielle synspunkter vedrørende lovforslaget.
Overordnet vil jeg sige, at den intention, der ligger bag by- og boligministerens forslag, kan vi i Kristeligt Folkeparti tilslutte os.
Der har virkelig været en opdrift i den samlede boligstøtte, og vi mener, at det er rigtigt at gå ind og stille det spørgsmål: Er det strengt nødvendigt for alle dem, der får enten boligsikring eller boligydelse, i en situation, hvor vi har en lang række andre ønsker i det danske samfund?
Vi kan jo som bekendt ikke bruge pengene to gange.
Man kan altid gå ind og drøfte detaljer.
Vi er indbudt til møde hos boligministeren, og der bliver udvalgsarbejde, hvor vi går i detaljer.
Der er en del detaljer, jeg også kunne trække frem, men jeg vil bare tilkendegive, at det overordnede sigte mener vi i Kristeligt Folkeparti er rigtigt, og det bakker vi op om.
Jytte Andersen (S), 1998-11-03:
For god ordens skyld så vil jeg sige tak for den positive modtagelse fra Kristeligt Folkeparti, og som jeg sagde før og har sagt tidligere her i debatten, har jeg indkaldt partierne til i morgen og i overmorgen, og jeg ser frem til, at vi kan få, om jeg så må sige, afdækket nogle af de tvivlsspørgsmål og uafklarede ting, der kan være med et forslag som det her.
Det har jeg i virkeligheden meget stor forståelse for, fordi vi jo alle sammen ved, hvor ømtåligt det er at påvirke folks boligsituation, hvad enten det nu er positivt eller negativt.
Det er noget af det mest fundamentale i vores tilværelse, at vi har noget at bo i, og at vi også har et overskud til andet og mere end husleje; det er også derfor, vi har været så optaget af den sociale profil og den balance, der ligger i det her forslag, og det håber vi selvfølgelig også kan vinde frem i Folketinget.
Og så vidt jeg kan tælle mandater, er der i hvert fald en meget stor sandsynlighed
for, at forslaget, måske med visse ændringer og justeringer, kan blive vedtaget i Folketinget.