Tove Videbæk (KRF), 2003-05-06:
Jeg vil sige tak for en rigtig god debat og for den generelt positive modtagelse, som Kristeligt Folkepartis forslag har fået.
Vi kan jo høre, at der er en bred enighed om, at alle børn skal have det godt.
Og det er jo da et skridt i den rigtige retning, så er vi startet.
Også tak til de partier, der støtter beslutningsforslaget, som det er.
Jeg vil lige svare på det spørgsmål, som fru Pernille Falcon stillede om, hvorfor vi skal vente i 5 år.
Derfor har vi sagt, at 5 år er en rimelig periode til, at man kan planlægge både i kommune og stat.
Så kan man få aftalt i god tid, hvordan det her skal gøres, for vi ved, at det vil koste penge.
Så vil jeg også sige, at vores børn er jo det kæreste, vi har.
De er næste generation, de er vort lands fremtid, og de er Danmarks vigtigste ressource, det siger vi sådan i hverdagen.
Derfor skal vi også skabe optimale vilkår for børnenes opvækst.
De er også mennesker, de er bare meget små mennesker, og de lever i blind tillid til, at vi voksne vil deres bedste og vil gøre det så godt for dem, som vi kan.
Langt de fleste børn i alderen 0-10 år er i dag i de første 6 leveår i en eller anden form for dagtilbud i sammenlagt ca. 10.000 timer - 10.000 timer! - så er det altså vigtigt, at det er i et godt miljø, de befinder sig.
Børnene skal udvikles, børnene skal kunne trives, og de har brug for omsorg fra de voksne, som kan give dem tryghed og kærlighed.
Det fysiske miljø har stor betydning for, hvordan børnene trives.
I de sidste 10 år er der skabt tusinde af nye dagpasningspladser i institutionerne.
Mange steder er dette desværre sket ved, at man har presset flere børn ind i institutionerne, og ved, at det samme antal voksne skal passe et større antal børn, så det siger sig selv, at kvaliteten dermed falder.
I undersøgelse efter undersøgelse efter undersøgelse bekræftes det igen og igen, at kvaliteten i dagpasningen har meget stor indflydelse på børnenes senere udvikling, bl.a. med hensyn til sociale færdigheder og personlighedstræk.
Og i en lignende svensk undersøgelse kunne man måle en forøgelse af stresshormoner
hos børnene, når normeringen i deres daginstitution blev dårligere.
Alt i alt er der entydige indikationer af, at lav normering og stor gruppestørrelse har en negativ betydning for stressniveauet og for den relation, der udvikles mellem børn og pædagoger og dermed også for omsorgskulturen mere overordnet.
Samtidig har det betydning for vilkårene for samtaler børn imellem og for samtaler mellem børn og voksne, som viser sig at have stor betydning for børnenes sproglige udvikling.
Også på det sundhedsmæssige område er et dårligt institutionsmiljø til skade for børnene.
Undersøgelser viser, at børn er mindre syge, når grupperumsarealet er stort i forhold til antallet af børn.
Det er beregnet, at antallet af sygedage mindskes med omkring 10 pct. for hver kvadratmeter pr. barn, grupperumsarealet øges.
Mange børn i grupperum, trange forhold og et utilstrækkeligt luftskifte udgør en effektiv smittespredning, og hvis der er mindre end 3 m2 pr. barn, reduceres børnenes grovmotoriske aktivitet.
Der er mindre gruppeleg, og man kan i en hvis udstrækning observere en mere aggressiv adfærd.
Undersøgelser viser også, at jo mere børnene er ude, jo mindre sygefravær har de, så hurra for skovbørnehaverne.
En undersøgelse af støjen i danske børneinstitutioner viser, at støjniveauet i perioder er af en sådan kaliber, at Arbejdstilsynet ville have påbudt beskyttelsesforanstaltninger, hvis man havde anvendt samme regler, som gælder for arbejdspladser for voksne.
Støjen påvirker også børnenes sprogudvikling, deres hørelse, deres kommunikation med hinanden osv.
Mange steder må de råbe til hinanden for at blive hørt, og det skader naturligvis både deres stemmer og deres ører.
Konklusionen af undersøgelsen, som BUPL har foretaget blandt forældre, går ud på, at forældrene mener, at for det første skal miljøet inden døre forbedres, både når det gælder støj, kvadratmeter pr. barn og udfoldelsesmuligheder.
For det andet er der en stærk markering af, at der skal være tid nok og mere tid til kontakt, omsorg og samvær i hverdagen.
Det ønsker forældrene, det ønsker bestyrelserne, og pædagogerne har efterspurgt det i adskillige år.
Det er dem,
der er sammen med børnene til hverdag, og de ønsker minimumsstandarder, som naturligvis skal føre til en forbedring af den generelle kvalitet.
I Danmark har vi været meget optaget af dyrevelfærd, og det er naturligvis o.k.
Det er godt, også dyrene skal behandles godt og have det godt.
Selvfølgelig skal de det.
Er det efterhånden ikke på tide at få lavet en miljølov
Den har været undervejs i rigtig mange år.
Er det ikke på tide at få lavet nogle minimumsregler for, hvad vi kan byde vores børn?
I Kristeligt Folkeparti har vi let ved at svare ja til det spørgsmål.
Vi mener, at det er på høje tid.
Derfor håber vi også, at et flertal i Folketinget vil være med til at lave sådan nogle minimumsregler på et eller andet plan.
Økonomien skulle der jo ikke være problemer med, for loven skal først træde i kraft 5 år efter dens vedtagelse, og så er der jo tid til at få økonomien på plads til det hele.
Tak for en rigtig god og især meget engageret debat.