runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Tove Videbæk (KRF), 1999-02-11:
Intentionerne med dette lovforslag er, at tilkendte invaliditetsbeløb m.m. fortsat skal udbetales, når personen overgår til folkepension, og det er et meget sympatisk forslag, som er meget på linje med og i fortsættelse af de spørgsmål, jeg selv og flere andre folketingsmedlemmer har stillet socialministeren i denne sag.
Siden da - og måske som følge af alle de stillede spørgsmål - har socialministeren imidlertid fremsat et lovforslag, hvor det foreslås, at personer, der har fået tilkendt førtidspension med virkning fra før den 1. juli 1999 og modtager forhøjet almindelig førtidspension, mellemste førtidspension eller højeste førtidspension umiddelbart inden overgangen til folkepension, bevarer de særlige tillæg, der er forbundet hermed, som 65- og 66-årige.
Det drejer sig både om førtidsbeløb, invaliditetsbeløb og/eller erhvervsudygtighedsbeløb.
Det fremgår af socialministerens lovforslag, at personer, der har fået førtidspensionen inden den 1. juli 1999, bevarer de særlige tillæg, der er forbundet med førtidspensionen efter nedsættelsen af folkepensionsalderen til 65 år, og der står yderligere, at det vil blive nærmere overvejet, hvorledes fremtidige førtidspensionister kan kompenseres.
Det spørgsmål er der jo god tid til at behandle, idet loven først vil få konsekvenser for de personer, der bliver pensionister i år 2004.
Men grundlæggende har socialministeren tilkendegivet, at det ved omlægningen ikke er intentionen at fjerne penge fra fremtidige førtidspensionister, så jeg kan ikke støtte lovforslag nr. L 155, da jeg faktisk ser problemet som løst med socialministerens lovforslag nr. L 175, som vi skal behandle i morgen.
Inge Refshauge (DF), 1999-02-11:
Ja, nu er jeg slet ikke overrasket over ministerens afvisning.
Men trods alt har ministeren dog udtalt sig i dag til Politiken, så ministeren ved åbenbart, at der er et problem. Hvorfor de er hjemløse?
Jamen der findes jo nok lige så mange grunde til, at de er hjemløse, som der findes hjemløse, og vi er helt på det rene med, at det er mange, mange forskellige mennesker, og at der skal laves mange forskellige tiltag.
Men en seng at sove i er jo et basalt behov, og det synes jeg nok at man må opfylde.
Jeg er lidt bange for det dér med amter og kommuner, og derfor mener jeg, vi skal have fat på dem nu, for jeg ved, at amterne jo også har ondt i økonomien.
I mit eget amt, Sønderjyllands Amt, er jeg bange for, at et af forsorgshjemmene ryger her under de nye budgetforhandlinger.
Tove Fergo (V), 1999-02-11:
Venstre hilser denne lejlighed velkommen til at få sat de hjemløses forhold på dagsordenen.
Vi er ikke i tvivl om, at der er alt for mange, der er hjemløse i det danske samfund.
Når det så er sagt, er det også vigtigt at gøre sig klart, hvad årsagen er til det.
En stor gruppe af de formodentlig ca. 8.500 hjemløse, der er, er sindslidende og misbrugere, og de sindslidende har brug for de rette bo- og behandlingstilbud, og misbrugerne har brug for at få en behandling for deres misbrug.
Vi må forlange, at der er en koordineret indsats fra amternes og kommunernes side over for de sindslidende, så de ikke, når de udskrives fra sygehuset, får lov til at passe sig selv og på den måde måske mister deres bolig, fordi de ikke tør være i den, ikke kan være i den.
Og ligeledes må vi forlange at misbrugere, der er motiveret for at gå i behandling, så også kommer i behandling
uden ventetid, for ellers risikerer vi, at de bliver hjemløse.
De kommer ud på en social deroute, som ender i hjemløshed.
Det vil sige, at det er amternes og kommunernes ansvar og også betalingsforpligtelse.
Alligevel har et bredt politisk flertal her i Folketinget erkendt, at der er et stort problem med disse grupper af meget udsatte mennesker.
Og derfor er der blevet bevilget mange hundrede millioner kroner ekstra til forøgelse af indsatsen på dette område.
Vi har bevilget flere hundrede, jeg tror, det er 300 mio. kr. til en øget indsats på narkobehandlingen.
Vi bevilgede i 1996 90 mio. kr. til en botilbudspulje, og i år er der 10 mio. kr. på finansloven til boliger til mennesker, som har et boligbehov, som ikke rigtig kan indpasses i det almindelige boligmarked.
Og endvidere vedtog vi, som også ministeren gjorde opmærksom på, en lov i Folketinget i 1995, som pålagde kommunerne at udarbejde handlingsplaner for beboere på herberg og forsorgshjem.
Der skulle udarbejdes en handlingsplan senest 3 måneder efter, at vedkommende var flyttet ind, med henblik på at sikre, at de ikke, som der stod i lovteksten, »sandede til« på herbergerne og forsorgshjemmene, men at de kom videre i deres liv.
Derfor vil vi bede socialministeren om at få en oversigt
over, hvor mange boliger der egentlig er kommet ud af de mange penge, som Folketinget har bevilget til dette område.
Botilbudspuljen har jeg stillet spørgsmål til flere gange, sidst er det nu et års tid siden, og dér viste det sig, at der var kommet ganske få boliger ud af det, men ministeren lovede, at nu ville der blive holdt mere øje med det, og vi ville få en oversigt over, hvor mange boliger der kom ud af det i løbet af efteråret.
Den er ikke kommet, og derfor vil vi bede om, at den nu snart kommer, for nu skriver vi 1999, og det var i 1996, pengene blev bevilget.
Så det er positivt, at vi får sat problemet på dagsordenen.
Så det skal være vores svar på forslaget.
Inge Refshauge (DF), 1999-02-11:
Jamen der er jo ikke grænser for sympatien, men det lader ikke til, at der nogen, der har noget at have den i.
Man pålagde allerede for 4 år siden kommuner og amter at lave en handlingsplan.
Hvor er den handlingsplan henne?
Og det har jo ikke hjulpet noget som helst.
Antallet af hjemløse er steget, og hjemløse har ikke brug for store forgyldte analyser.
De har brug for hjælp her og nu.
John Vinther (KF), 1999-02-11:
I Det Konservative Folkeparti har vi sådan set stor sympati
for det beslutningsforslag, der er fremsat af Dansk Folkeparti.
De hjemløse hører til blandt de allerdårligst stillede i dette samfund, og vi synes faktisk, det er en skamplet, at et så rigt land som Danmark ikke er i stand til at skaffe alle dem, der ønsker det, tag over hovedet.
Derfor vil Det Konservative Folkeparti naturligvis meget gerne være med til at løse dette problem. Når det er sagt, så er jeg også nødt til at sige, at Dansk Folkepartis forslag udmærker sig ved på én og samme tid at være meget konkret, og alligevel være meget luftigt.
Forslaget indeholder en række konkrete initiativer: forslaget om at bruge de barakbyer, der tidligere blev anvendt til at huse flygtninge, forslaget om at tilvejebringe et hotelskib; forslag, som vi kun kan have sympati for.
Når jeg alligevel tillader mig at sige, at forslaget er meget luftigt, hænger det sammen med, at jeg synes, der ligesom mangler et beslutningsgrundlag.
Vi savner kendskab
til problemets fulde omfang.
De hjemløse er jo ikke en homogen gruppe.
Jeg synes også at bemærke, at forslagsstillerne - og det er ikke ment som nogen kritik - tager udgangspunkt i København, og det er jo ikke nødvendigvis et isoleret københavnerproblem.
Det her er vel i virkeligheden noget, som alle her i salen, uanset politisk observans, burde kunne samles om, og jeg håber, at vi undervejs i udvalgsbehandlingen kan finde frem til et fælles ståsted.
Det fortjener sagen.
Det Konservative Folkeparti vil i hvert fald gå aktivt og konstruktivt ind i udvalgsbehandlingen for at finde en løsning.
Inge Refshauge (DF), 1999-02-11:
Nu er det jo ikke partipolitisk ideologi, vi skal føre her.
Vi er sådan set rystende ligeglade med, hvor forslaget kommer fra, bare det hjælper de hjemløse.
Og nu er det jo heller ikke sikkert, at de hjemløse vil føle sig godt tilpas i det almennyttige boligbyggeri.
De skal have nogle boliger, som de kan lide, og det kan godt være, at det skal være barakbyer, sådan som det ligger i forslaget her.
Men det allervigtigste er at give dem social tryghed.
Organisationen Arbejde Adler gør et kæmpegodt stykke arbejde for de hjemløse.
Jeg synes også, at det offentlige skal tage sig lidt sammen og gøre et lige så stort arbejde.
Villy Søvndal (SF), 1999-02-11:
Jamen jeg siger det sådan set heller ikke for at genere Dansk Folkeparti.
Jeg siger det kun for at advare, for der er nogle enkelte sammenhænge, man bare ikke kommer uden om.
Man kommer ikke uden om den sammenhæng, at et samfund, der holder op med at bygge almennyttigt byggeri i det omfang, som det danske samfund gør det, skaber hjemløse.
Det skaber hjemløse.
Jeg synes, det er helt sært, hvis man bliver forundret over, at i det øjeblik, der ikke er boliger nok, er der nogle, der ikke har en bolig, og dem kalder vi hjemløse.
Og det er egentlig bare derfor, at jeg, hvis jeg dermed kan være med til at bringe lidt orden i Dansk Folkepartis politik, siger, at hvis har man ondt af de hjemløse, så skal man lade være med at skære på det støttede byggeri.
Anders Samuelsen (RV), 1999-02-11:
Det er Det Radikale Venstres helt klare politik, at der skal være tilstrækkelig med pladser, så vi ikke har ufrivilligt hjemløse.
Det Radikale Venstre er derfor meget glade for, at socialministeren vil bede amter og kommuner om en vurdering af behovet og omfanget for at få en plan for, hvordan der kan skabes både midlertidige og varige botilbud til hjemløse. I den forbindelse skal det ikke glemmes, at hele problemfeltet faktisk er kommunernes ansvar som udgangspunkt.
Det er således f.eks. amtskommunernes, Københavns og Frederiksberg Kommuners ansvar at skaffe det nødvendige antal midlertidige pladser på forsorgshjem, herberger m.v.
Den decentralisering skal vi selvfølgelig holde fast i.
Med i billedet hører også, at der i de sidste år er lavet mange initiativer via puljemidler for at udvikle alternative boformer og akutte overnatningsmuligheder f.eks., som også socialministeren har peget på, Skurbyen i Aalborg og en udvikling af varmestuer.
Fra centralt hold tages der også initiativer.
By- og Boligministeriet forbereder en forsøgsordning med etablering af nye boligtyper.
Overskriften er »Skæve huse til skæve mennesker«.
Endelig er der, som også andre har omtalt, afsat en bevilling på 30 mio. kr. i finansårene 1999 til 2001, hvor både kommuner og private organisationer skal kunne søge om tilskud til etablering af projekter.
Jeg skal derfor på Det Radikale Venstres vegne afvise forslaget med henvisning primært til, at det i højere grad er den type initiativer, som jeg her har omtalt, som vi også allerede i dag ser eksempler på, der skal til for at løse og komme problemet til livs.
Jette Gottlieb (EL), 1999-02-11:
Hvis man skal tro debatten her i dag, så vil alle gøre noget for de hjemløse, og hvis man skal tro Politikens forside, så har Socialministeriet også fuldstændig styr på, hvordan det skal gøres.
Det, der så er tilbage, er faktisk tidsfaktoren og økonomien.
Der er ingen, der kan være tjent med det.
Der er ingen, der ønsker, at det skal være sådan.
Men jeg tror, at det mange gange er sådan i debatten, at folk betragter begrebet hjemløse som én størrelse, og det er det jo slet ikke.
Det er jo sådan set nok noget af den mest inhomogene gruppe, der overhovedet findes, og der er meget forskellige behov forbundet med det.
Der er nogle, der helt regulært har brug for et hjem.
I den forbindelse er det klart, at mangelen på bolig betyder noget i den her sammenhæng.
Der er nogle, der meget akut kan have brug for et hjem f.eks. ved bodeling, ved skilsmisse og i alle sådan nogle situationer, og der er ikke nogen til rådighed stående billig boligmasse, der kan opsuge det behov.
Derfor er der altså stadig brug for almennyttigt boligbyggeri, men der er også brug for, at man fastholder, at der skal være en billig boligmasse i de centrale byområder.
Det er et stort problem, når man begynder at nedlægge de små lejligheder, f.eks. på indre Vesterbro og indre Nørrebro, for det er præcis nogle af den type lejligheder, som er en mulighed for den slags mennesker.
Der er ikke bare brug for den type hjem.
Der er også brug for den type herberg, som kan rumme akutløsninger, når folk pludselig står i situationen.
Der er brug for steder, hvor man kan søge hen, uden at det koster noget.
Der er brug for væresteder, hvor man kan være også i dagtimerne.
Der er brug for en lang række ting, og behovene er meget forskellige.
Når man f.eks. hører nu, at Kofoeds Skole er ved at måtte indskrænke eller lukke, der er store problemer derude, og der er en strid mellem stat og kommune om, hvor hjælpen skal komme fra, ja, så bliver man bekymret, for det er en af de institutioner, der faktisk har løst en lang række af de her problemer.
Og jeg kan bare se, at det kan bidrage til, at problemet vokser.
Jeg tror, at det, man skal have fat i, selvfølgelig er en type helhedsløsning som det, der skitseres fra Socialministeriet, men det lyder lidt som om, at det, der kan komme til at foreligge, er en lang undersøgelsesfase.
Det lyder lidt som om, at der skal komme nogle dyre rapporter.
Det er lidt svært at se, hvornår de konkrete resultater ligger.
Men jeg tror, at et meget vigtigt udgangspunkt er, at de ting, der skal ske, i hvert fald skal ske i samarbejde med de mennesker, det drejer sig om, og det vil sige, at man er nødt til at have en dialog med dem, som i en almen stor klump hedder de hjemløse.
Man bliver nødt til at få afdækket, hvilke præcise behov der er, og så må der sættes ind dér, og det kræver så også en økonomi, men det forstår jeg at Socialministeriet er klar til at løse.
Tom Behnke (FP), 1999-02-11:
Først tak til forslagsstillerne for at forsøge at løse en del af de problemer, der er med hjemløse.
Forslaget her er bestemt et skridt i den rigtige retning, og der er ingen tvivl om, at vi i Fremskridtspartiet vil støtte forslaget. Det falder meget godt i tråd med det forslag, som jeg stillede for et stykke tid siden i Folketingets Socialudvalg om, at Folketingets Socialudvalg simpelt hen tager en studietur til Aalborg, hvor man jo har haft meget stor succes med at benytte en tidligere flygtningelandsby til, at der nu kan være hjemløse.
Det, der er det gode ved projektet i Aalborg, er jo, at dér går man ind og tager fat i lige præcis det, der er problemet med mange af de hjemløse. Det er nemlig ikke, som hr. Villy Søvndal siger, udelukkende mangel på boliger.
Der er mange, mange andre årsager til, at vi har hjemløse.
Hvis det var så nemt, at vi blot kunne bygge nogle boliger, ja, så kan vi gøre det, men det er jo ikke det, der er årsagen til, at der er hjemløse.
Årsagen skal findes et helt andet sted.
Årsagen skal jo findes i, at mange af dem, der er hjemløse, er det, fordi de har svært ved at indordne sig under faste rammer, faste husordensregler, faste bestemmelser hver eneste måned osv., men har behov for at have et lidt mere - om jeg så må sige - autonomt sted, et mere frit sted, hvor de selv sætter dagsordenen, hvor de selv bestemmer, hvordan de ønsker at leve og bo.
Derfor har man i Aalborg haft stor succes med at lave
det projekt, som man nu har lavet, og som jeg håber at Folketingets Socialudvalg vil tage med op og se på, for her tror jeg, vi kan lære meget. Vi kan lære meget og få forståelse for, hvad der er årsagen til, at nogle af disse mennesker er hjemløse, og når først vi kender årsagen, så kan vi også finde løsningen på problemet.
Løsningen på problemet er ikke, at man bygger noget mere almennyttigt boligbyggeri.
Det vil ikke hjælpe de mennesker.
En stor del kunne hjælpes ved, at man havde tilstrækkeligt med herbergpladser i hvert fald, og her er det selvfølgelig kedeligt at se, at bl.a. Københavns Kommune nedlægger herbergpladser.
Det er vi også i Fremskridtspartiet stærkt utilfredse med, for det vil da alt andet lige forstærke problemet med hjemløse.
Men det, der skal til, i hvert fald for den store gruppe af hjemløse, som ikke er i stand til at tilpasse sig i en ganske almindelig toværelseslejlighed på 4. sal tv., er, at man går ind og giver dem mulighed for, at de kan bo et sted, hvor de selv fastsætter de husordensregler, der skal til.
Det skylder vi dem, for som systemet er indrettet i dag, må vi altså erkende, at der er nogle, der falder igennem, og hvis man vil gøre noget for de svageste her i samfundet, må man begynde at gøre, som de bl.a. har gjort i Aalborg.
Forslaget her er klart et skridt i den rigtige retning, og det støtter vi naturligvis.
Karen Jespersen (V), 1999-02-11:
Det er kun en kommentar til beroligelse af fru Jette Gottlieb om Kofoeds Skole.
Da det jo har det med, at en fjer bliver til syv høns, vil jeg gerne sige, at der ikke er noget som helst om, at Kofoeds Skole skal lukke.
Den historie opstod i forbindelse med Opgavekommissionens anbefalinger om at flytte Kofoeds Skole fra statens regi til Københavns Amtskommune.
København har så sagt, at det er ikke sikkert, at de kan rumme Kofoeds Skole.
Men der har aldrig været flertal i Folketinget for at flytte Kofoeds Skole, og jeg har ikke nogen planer om at komme med forslag om det.
Så dér skulle den myte være udryddet. Så vil jeg også godt appellere til, at man også lige prøver at tænke over, om andre ting kunne være en myte
, f.eks. siger fru Jette Gottlieb, at der er kommet
flere hjemløse
Det er der faktisk ikke noget belæg for.
Jeg vil gerne medgive, at vi ikke har noget særlig klart tal på, hvor mange der er hjemløse.
Vi er sammen med hjemløseorganisationerne ved gennem et langt, sejt arbejde at fremskaffe det tal.
Vi er blevet enige om nogle målemodeller, og det skulle ikke vare så længe, inden vi begynder at få nogle tal.
Det er selvfølgelig også helt nødvendigt for at lave et ordentligt stykke socialt arbejde, at vi har et ordentligt overblik over, hvor stort problemet er, og hvordan det udvikler sig.
Så på den måde kan jeg sådan set godt forstå, at sådan nogle myter kan opstå, men der er altså ikke noget belæg for det. Det samme kan jeg sige til hr. Villy Søvndal.
Det er en myte at påstå, at fattigdommen stiger i Danmark.
Det, beregningerne fra OECD, fra finansredegørelsen viser, er, at den økonomiske ulighed bliver mindre i Danmark, at indkomstgrupperne altså nærmer sig til hinanden.
Og det bliver vi altså i OECD's materiale fremhævet for som nok et af de eneste lande i verden.
Der er nok af andet at pibe over, og det gør hr. Villy Søvndal sandt for dyden også, men der er sådan set ingen grund til at pibe over det, der ikke er noget problem.
Villy Søvndal (SF), 1999-02-11:
Således udfordret!
Spørgsmålet er, om socialministeren og jeg kan have ret på én gang.
Kan man have en situation, hvor OECD har ret i, at uligheden ikke er vokset som en gennemsnitsbetragtning, men at udstødningen i den underste del af samfundet samtidig vokser? Svaret er ja.
Man kan sagtens have et gennemsnit, der viser - bl.a. fordi flere er kommet i beskæftigelse - at uligheden som et gennemsnitsbegreb ikke er vokset, og det vil jeg godt kvittere for.
Det skyldes jo blandt andet, at Danmark har nogle relativt høje overførselsindkomster, at uligheden her i modsætning til de andre OECD-lande ikke har været stigende.
Men det forhindrer ikke det billede, som jeg synes også er synligt med det blotte øje: når vi kigger på bunden af vores samfund, så har vi stigende problemer.
Jeg siger ikke, at det er socialministerens skyld, for det tror jeg ikke vil være fair.
Jeg tror, at det er knyttet til vores type af samfundsudvikling, at der er en centrifugalkraft, der sender mennesker ud, hvis vi ikke er meget opmærksomme på det.
Karen Jespersen (V), 1999-02-11:
Jeg beder lige om ordet igen.
Det drejer sig også om at prøve at opdrage på mig selv.
Hr. Villy Søvndal talte faktisk om, at den økonomiske ulighed og fattigdom var vokset.
Det er fuldstændig rigtigt, som han selv siger, at vores overførselsindkomster jo sådan set har det niveau, det længe har haft, og det er bestemt ikke blevet mindre.
Men at der er tale om kulturel, social og anden form for fattigdom er jeg helt med på, og her er vi jo heldigvis meget langt hen ad vejen enige om, at det skal løses, og hvordan det skal løses.
Jette Gottlieb (EL), 1999-02-11:
Jeg er sådan set enig med ministeren i, at nissen flytter med.
Men så vil jeg spørge ministeren meget præcist: Er det muligt overhovedet at formulere nogle regler, der dækker det niveau af service, vi ønsker for de ældre ude i kommunerne på en måde, så kommunerne ikke kan lave nedskæringer, der bryder med den formulering?
Er det muligt at lave den formulering?
Holger K. Nielsen (SF), 1999-02-11:
Jeg har et spørgsmål til fru Ulla Tørnæs vedrørende forståelsen af det her forslag til vedtagelse, der er fremsat.
Når der står, at der i forlængelse af aftalen om finansloven opfordres til et bredt samarbejde, skal det så forstås sådan fra Venstres side, at det er partierne bag aftalen om finansloven, der skal gå i gang med det her samarbejde?
Er det den bredde, der tænkes på fra de fire partiers side?
Det vil jeg godt have et svar på.
Jacob Buksti (S), 1999-02-11:
Må jeg ikke have lov til at ...
Ulla Tørnæs (V), 1999-02-11:
Jeg vil starte med at sige til hr. Jacob Buksti, at grunden til, at vi ikke kan stemme for hr. Frank Aaens dagsorden, alene er af den årsag, at hr. Frank Aaen har lagt op til et cirkus her i Folketingssalen i dag, som vi ikke agter at deltage i.
Og derfor har vi netop med et fælles forslag til vedtagelse sammen med tre øvrige partier givet regeringen en udstrakt hånd til at fortsætte det brede samarbejde om en række reformer, som vi indledte med finanslovsaftalen fra 1999, og den udstrakte hånd håber jeg da bestemt regeringen vil tage imod.
Det bringer mig så til at svare på hr. Frank Aaens spørgsmål om, hvad det er, Venstre vil:
Hvis man nu tager de områder, som vi nævner i vores forslag til vedtagelse - børnefamilierne, de ældre, sygehusene - så mener vi, at der som sagt er behov for at fortsætte det reformarbejde, som vi påbegyndte med finanslovsaftale for 1999.
Lad mig bare nævne et par enkelte eksempler: Gennem øget brug af udlicitering tror vi på, at vi kan få en bedre anvendelse af de ressourcer, som vi allerede bruger til den offentlige service i dag.
Vi mener også, at såvel de ældre som børnefamilierne har krav på øget valgfrihed, øget fleksibilitet i tilrettelæggelsen af den offentlige service.
Hvis man nu skulle tage hjemmehjælpsområdet, som jo har været meget til debat også her i dag, så har Kommunernes Landsforening for nylig offentliggjort en rapport, der viser, at for hver eneste krone, der bruges på hjemmehjælp rundt omkring i kommunerne, anvendes der i gennemsnit 56 øre til egentlig hjemmehjælp.
Resten - det vil sige 44 øre - bruges så til administration og andet. Vi synes, at det kunne være en god idé, at man kiggede på tilrettelæggelsen af bl.a. hjemmehjælpen, men også andre offentlige serviceydelser.
Det tror vi på vil skabe den nødvendige forbedring og den nødvendige fleksibilitet inden for de offentlige ydelser og dermed sikre, at borgerne får de ydelser, som de rent faktisk har krav på.
Så for os er det ikke spørgsmål om at poste yderligere ressourcer i den offentlige sektor.
Det siger jeg som en kommentar til statsministerens indledende bemærkninger om, at der nu var tale om rent overbud fra Venstres side.
Der er måske nærmere tale om en anden tilrettelæggelse af den offentlige sektor end den, vi kender i dag.