runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2004-01-28:
Det er en meget kompleks lovgivning, vi har at gøre med her, og konsekvenserne af den lovgivning er altså heller ikke åbenlyse.
Det vil sige, at vi ikke er klar over, om der er huller, om der er uhensigtsmæssigheder, og om der åbnes op for kreativ skattetænkning med det her forslag.
Vi er heller ikke klar over, om der er tale om forenklinger.
Nogle ting, kan man dog sige, tyder på, at det kan være forenklinger.
Det kan vi i princippet godt støtte.
Det er bl.a., når vi taler om, at ejerlejlighedsavancebeskatningsloven erstattes af ejendomsavancebeskatningsloven, det er, når vi taler om lempelser af beskatningen ved salg af erhvervsejendomme og så de lempelser, der er vedrørende salg af virksomhed mellem ægtefæller og ved aktiesalg, aktieombytning og opdeling af virksomheder.
Der er tale om nogle, formodentlig små, forenklinger.
Selv om vi er tilhængere af det, skal jeg sige, at der er, om end det er begrænset, et provenutab for det offentlige forbundet med det her, og den type lempelser går vi ikke ind for.
Dem går vi ind for, hvis vi taler om dem i samfundet, som ikke har så meget at gøre godt med, men vi går altså ikke ind for, at der endnu en gang skal foræres penge til dem, der har allermest i det her samfund, og det er sådan set præcis den gruppe, man rammer med det her forslag.
Lovforslaget indebærer også en harmonisering af begrebet bestemmende indflydelse over en virksomhed.
Vores bemærkninger om det er, at der er brug for en stramning.
Når »bestemmende indflydelse« defineres som mere end 50 pct., betyder det, at der ikke er bestemmende indflydelse, hvis to selskaber ejer netop 50 pct. i et tredje selskab, selv om der klart er tale om bestemmende indflydelse.
Det er der heller ikke taget højde for i forhold til den kendte konstruktion, som de gamle A.P. Møller-selskaber er bygget op efter, hvor indirekte ejerskab og opdeling af ejerskab i portioner på netop 50 pct. medførte, at der ikke er tale om medbestemmende indflydelse og dermed ikke er krav om koncernregnskab.
Der mener vi altså, at der er behov for en opstramning. Men jeg skal samlet sige, at vi ikke er tilfredse med det provenutab, der er for det offentlige.
Vi er ikke sikre på, at man over hele linjen kan tale om forenklinger, og vi er ikke sikre på, at det her ikke er en ladeport for nye huller. Dermed være altså sagt, at hvis de ting ikke bliver afklaret, hvis det provenutab ikke bliver hentet tilbage i de offentlige kasser, så kan Enhedslisten ikke støtte forslaget.
Jann Sjursen (KD), 2004-01-28:
Formålet med det fremsatte lovforslag er at forenkle skatte- og afgiftslovgivningen, og det er noget, som i sig selv er særdeles vanskeligt at være imod.
Men som andre ordførere allerede har gjort opmærksom på, kan man jo diskutere, i hvor høj grad der er tale om forenklinger med det fremsatte lovforslag og måske i særdeleshed, om nogle af de påtænkte forenklinger i virkeligheden betyder, at man åbner for nye uhensigtsmæssigheder i skatte- og afgiftslovgivningen eller måske deciderede skattehuller.
Derfor - og ikke mindst set i lyset af, at flere af de foregående ordførere, tror jeg med al respekt for dem, har noget mere styr på lovforslagets indhold, end jeg selv har som forholdsvis ny skatteordfører - vil jeg sige, at vi også fra Kristendemokraternes side vil afvente udvalgsbehandlingen af lovforslaget, inden vi gør vores stillingtagen op, for at få belyst de fulde konsekvenser af de ændringer, der sker med det lovforslag, som er fremsat, og som vi i lighed med andre finder særdeles kompliceret.
Så jeg håber, at vi i forbindelse med udvalgsarbejdet kan få afdækket de forskellige områder, der er i lovforslaget, og dem er der en del af - også af forskellig karakter.
Jeg vil da også sige, at vi i den sammenhæng i virkeligheden bør overveje, om man eventuelt skulle opsplitte lovforslaget, for nogle af de såkaldte forenklingsområder vil man måske kunne blive enige om i en bredere kreds af partier, og så lad os da gøre det. Derimod kan der være andre dele af lovforslaget, hvor vandene skiller med hensyn til en vurdering af, om det lukker op for nye skattehuller eller uhensigtsmæssigheder, eller om man simpelt hen ikke, som Enhedslistens ordfører sagde før, vil bruge offentlige penge på dem, der måtte nyde gavn af lovforslaget her.
Med dette her også være sagt, at vi har en åben og fordomsfri tilgang til udvalgsbehandlingen af det.
Det overordnede mål kan vi som sagt ikke have noget principielt imod, men vi stiller os altså spørgende over for, hvilke konkrete konsekvenser det her lovforslag får - også i forhold til en lovgivning, som på visse områder rækker tilbage til 1993, og som vi selv har været med til at bære igennem i Folketinget på daværende tidspunkt.
Svend Erik Hovmand (V), 2004-01-28:
Jeg er i den glædelige situation at kunne takke repræsentanter for et flertal af Folketingets partier for tilslutning til dette lovforslag.
Det er klart, at der her er tale om en lang række komplicerede spørgsmål, der kræver et omfattende udvalgsarbejde.
Det er jeg helt indstillet på, og jeg vil selvsagt gerne besvare de spørgsmål og uklarheder, som måtte være.
Jeg ser frem til et positivt udvalgsarbejde.
Ole Stavad (S), 2004-01-28:
Oven på den debat, vi har haft her, havde jeg faktisk forventet, at ministeren som minimum ville give en begrundelse for, hvorfor han har indføjet en bestemmelse, der åbner for, at ældre erhvervsejendomme, der sælges, vil kunne opnå en indeksering frem til 1993.
Hvis vi tager kammeradvokatens gennemgang af notatet, så er en af kammeradvokatens konklusioner, at der allerede i 1993 blev taget højde for, at den pris, der var, den fortjeneste, der var frem til 1993, ikke ville blive beskattet, og derfor bliver det her jo et - for nogle - ekstra fradrag, uden at der er nogen omkostninger.
Svend Erik Hovmand (V), 2004-01-28:
Jeg ved godt, at det er et hjørne, som hr. Stavad er meget optaget af, men jeg synes, at det er nødvendigt også at understrege, at lovforslaget her jo indeholder en lang række store og væsentlige forenklinger, afskaffelse af komplicerede lovgivningssæt osv.
Men lad mig så vende mig til det konkrete spørgsmål, som i virkeligheden dækker over en politisk holdning, og jeg respekterer meget, at vi her har en forskellig politisk holdning.
Hr. Ole Stavads holdning er den, at man ikke skal pristalsregulere, fair nok.
Man kan godt pristalsregulere på det her område.
Det har vi set tidligere eksempler på, og jeg synes ikke, at man kan udelukke hensigtsmæssigheden i at lave en pristalsregulering.
Ole Stavad (S), 2004-01-28:
Nu vil jeg meget gerne have lov til selv at udlægge mine holdninger, og den holdning, jeg har i den her sag, er, at hvis ikke der er nogen omkostninger, så er der heller ikke nogen saglig begrundelse for at have et fradrag.
Virkeligheden er ifølge de oplysninger, skatteministeren selv har givet i sit lovforslag, at hvis man køber en ejendom til 1 mio. kr. i 1975, så vil man få et fradrag på lige lidt under 3 mio. kr. alene frem til 1993.
Ministeren må vel have en politisk begrundelse for at indføje en bestemmelse af den karakter.
Det er jo ikke noget, der sker sådan i det gedulgte, det er noget, der har været en stor sag ovre i ministeriet, går jeg ud fra, for man har lavet et cirkulære, som ministeren sendte ud, da det blev rejst i første omgang.
Det skabte et falsk lovgrundlag, og ministeren måtte derefter trække det tilbage.
Derfor må der ligge en meget bevidst politisk beslutning bag.
Anders Samuelsen (RV), 2004-01-28:
Jeg kan se heroppefra, at skatteministeren har rejst sig op i begejstring over, at der er et medlem, der har udtalt sig forholdsvis positivt om dele af lovforslaget.
Jeg vil godt sige, at for det første er jeg enig med hr. Helge Adam Møller i, at det er voldsomt lange ord, der er i det her lovforslag.
Jeg kom til at tænke på, at hvis man havde mulighed for at sætte endelsen »en« på ejerlejlighedsbeskatningslov i sådan en kriblekryds, og det sidste n så oven i købet landede på den røde nede i hjørnet med tredobling af pointene, så var ens lykke jo gjort ud over alle grænser.
Jeg ved ikke, om lykken er gjort med det her lovforslag, det er jeg faktisk stærkt i tvivl om den er.
F.eks. er jeg noget i tvivl om, hvorvidt man faktisk åbner flere huller her end godt er; et hul mere end vi i forvejen har i vores skattelove, er et hul for meget, og jeg synes, det er meget, meget vanskeligt at gennemskue på nuværende tidspunkt.
Jeg er også lidt bekymret over, eller man kan sige
, at jeg ikke er helt betrygget ved, at Dansk Folkeparti går op og siger, at de er helt med på det her, de synes, det er en rigtig, rigtig fin idé, og så alligevel lige tager et lille forbehold i den sidste ende.
Vi har jo tidligere oplevet, at Dansk Folkeparti gladelig er hoppet ud i at støtte lovforslag fra regeringen, som alligevel viste sig at være et kæmpemæssigt hul. For at nævne en enkelt sag, så må man med TDC-loven nok sige, at det viste sig, at den tryghed, man eventuelt skulle have fundet i Dansk Folkepartis ordførertale, ikke holdt hele vejen hen til banken, højst for TDC i hvert fald.
Det er også rigtigt, som det blev sagt af bl.a. den socialdemokratiske ordfører, hr. Ole Stavad, at der jo også er nye komplicerende tiltag i den her ansøgningsprocedure, som vel ikke ligefrem peger i retning af, at man forenkler lovgivningen.
Jeg vil sige det på den måde, at vi fra Det Radikale Venstres side ikke er blevet bestormet med mail fra borgere, der har ment, at det var på høje tid, at man fik forenklet det her område, og det derfor ikke er andet end rimeligt, at vi får gjort noget ved det.
Alene det tyder på, at det folkelige pres i hvert fald ikke er lige så stort, som det er, efter hvad jeg fornemmer, på selve personbeskatningsområdet.
Her er der behov for at få lavet et gennemskueligt system, hvor man selv kan regne ud, hvor meget man skal betale i skat af den sidst tjente krone i stil med det, som Det Radikale Venstre har foreslået i vores forsøg på at nå frem til et mere gennemskueligt skattesystem.
Så summa summarum er jeg ret overbevist om, at der vil komme, ikke mindst fra den socialdemokratiske ordfører, en række meget intelligente spørgsmål undervejs under udvalgsarbejdet, som vi nøje vil følge besvarelserne af og derefter se på, om de besvarelser er så gode, at al tvivl om, hvorvidt der bliver åbnet nye huller, bliver manet i jorden, at al tvivl om, hvorvidt der reelt er tale om forenklinger, bliver manet i jorden.
Vi er ikke overbevist på nuværende tidspunkt, og derfor er vi ikke umiddelbart positivt indstillet, men lad os nu se i løbet af udvalgsarbejdet.
Villy Søvndal (SF), 2004-01-28:
For lige at vende tilbage til situationen i Irak, som statsministeren - og det synes jeg trods alt er udtryk for, at statsministeren flytter sig i diskussionen - medgiver ikke er tilfredsstillende.
I går mistede seks amerikanske soldater livet, i morges dræbte en bombe tre irakere, osv. osv., og det sker 10 måneder efter, at de egentlige krigshandlinger sluttede, og oven i købet i en situation, hvor der er stigende uro blandt shiamuslimerne, som er det irakiske folks flertal, og dermed øget risiko for, at situationen eskalerer yderligere.
Jeg synes, det måske ville være klogt af statsministeren at foretage et tilbagetog og erkende, at der er nogle ting i Irak, der ikke fungerer godt, og at det, der sker i øjeblikket, indebærer nogle klare risici.
Jeg tror, at en af årsagerne til, at man står med de problemer, man står med i Irak i dag, er, at optakten var så usandfærdig, så fordrejet og så manipuleret, som tilfældet er.
Det er jo en af grundene til, at Blair og Bush står med de problemer, de har i dag, og jeg synes måske også, man lader dem være lidt alene om at tage tævene.
Jeg synes, den danske regering dukker sig, og jeg synes i virkeligheden, det er lidt usolidarisk, når de andre får så mange tæv, at den danske regering kryber så langt ned i hullerne. Sandheden er vel, at hvis et enigt verdenssamfund og ikke kun en gruppe lande havde stået sammen, hvis FN var blevet tildelt styrke og ikke var blevet svækket, og hvis man havde haft en plan, ikke alene for krigen, men også for tiden efter krigen - ja, så er det ikke sikkert, at det kaos, der i dag hersker i Irak, og usikkerheden om resultatet var blevet udgangen på situationen.
Den person, jeg citerer i spørgsmålet, er ikke nogen hr. hvemsomhelst.
Det er lederen af det, der hedder den internationale krisegruppe, og han er tidligere australsk udenrigsminister og hedder Gareth Evans.
Jeg standser citatet her, og så vil jeg spørge statsministeren
: Er der intet, der kan rokke statsministeren i den faste overbevisning, at det var klogt, og det var rigtigt?
Det er altså vigtigt, for i øjeblikket rumles der jo med nye planer om også at foretage militære skridt mod Syrien, og det er vel vigtigt at lære af fortiden.
Hvis vi kigger på situationen i Irak i dag, er det så virkelig nemt at få øje på lyspunkterne?
For lige at understrege det: Jeg forsvarer ikke Saddam Hussein, men er det let at få øje på lyspunkterne i den nuværende situation i Irak?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2004-01-28:
Jeg er meget enig med hr. Ole Stavad i, at de partier, det Folketing, der tager et ansvar for en aftale om en ny opgave- og strukturreform, naturligvis også må påtage sig et overordnet ansvar for, at alle de forudsætninger, der skal til, for at en sådan reform får sit fulde gennemslag i form af bedre opgaveløsning, opgaver tættere på borgerne, mere sammenhæng, mindre bureaukrati, også er tilvejebragt.
Jeg er også meget enig i, at mest muligt skal vokse op nedefra.
Blomster - som jo er smukke - skyder nedefra.
Men selvfølgelig har vi i sidste ende et ansvar for, at helhedsindtrykket tager sig godt ud.
Jeg tror nu også, det er vigtigt at sige, at karakteren af det overordnede ansvar jo afhænger af den ambition, der lægges ind i den aftale, vi træffer, for det er jo lidt spørgsmålet om, hvorvidt det vil være hensigtsmæssigt med kommunesammenlægninger, eller om det vil være decideret nødvendigt med kommunesammenlægninger.
Derfor kan vi ikke sige noget færdigt om den proces, der skal tilrettelægges oven på en aftale, før aftalen er indgået.
Poul Nødgaard (DF), 2004-01-28:
Jeg har mest lyst til at bruge min taletid på fru Line Barfod og hr. Anders Samuelsen, fordi jeg synes, de har bragt debatten ned på et underlødigt plan, og at det er nogle grovheder, de kommer med i debatten.
Men dem vil jeg lade ligge, jeg vil slet ikke beskæftige mig med de to ordførere.
Jeg vil gerne rette mit spørgsmål til indenrigsministeren.
Med hensyn til det, der skal ske op til den 6. april, tror jeg, at mange kommunalbestyrelser har misforstået det, de tror nærmest, at de skal komme med en sammenlægningsplan - jeg har set de breve, der er gået ud - og det er måske spørgsmålet, om ikke det skulle klargøres lidt mere over for kommunerne, hvad det egentlig er, de skal udtale sig om inden den 6. april.
Men lad nu det ligge.
Kan vi ikke blive enige om - vil jeg spørge ministeren - at det, man har lavet i Strukturkommissionen, bl.a. denne bog og de tre bøger, der ligger ovre hos hr. Aage Frandsen, jo ikke er en lovbog, men et katalog, vi kan slå op i?
Man taler om en bred kommuneplan, man taler om en statsmodel, og man taler om, at det kan være en helt femte model, når vi bliver færdig med det her.
Mit overordnede spørgsmål til ministeren for at få det sat helt på plads med hensyn til de konventioner fra 1988, som jeg går ud fra at ministeren er bekendt med, er: Når man har indgået en sådan konventionsaftale med Europarådet og hidtil har overholdt den i Billund og alle andre steder, hvor der har været afstemninger, skal man så ikke også overholde den her, således at det faktisk skulle være fuldstændig oplagt, at der skal være afstemning i relation til de konventioner?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2004-01-28:
Jeg er fuldt ud bekendt med Europarådets konvention om lokalt selvstyre.
Hr. Poul Nødgaard citerede jo selv fra konventionen tidligere.
Jeg citerer derfra, og det er det samme citat: »Ændringer i lokale myndigheders geografiske områder må ikke foretages, uden at de lokale samfund, som ændringerne vedrører, forinden har været rådspurgt, eventuelt« - eventuelt - »ved folkeafstemning.« Så det er jo altså en eventualitet, som man kan benytte, hvis man finder det betimeligt.
Det vil sige, at det i konventionen er forudsat, at inddragelsen af det lokale samfund kan ske såvel direkte som indirekte, og vi inddrager jo i den grad lokalsamfundet i den proces, der kører nu.
Jeg forventer, at samtlige kommuner vil give lyd fra sig.
Det, vi skal diskutere, er: Hvad er det for et brød, man vil bage kommunalt?
Hvor stort et brød vil man slå op?
Spørgsmålet om, hvor stor en ovn man skal bage det brød i, kan man altså først tage stilling til, når man har besluttet sig for, hvad det er for en opskrift, man vil lægge til grund for sit bageri.
Knud Erik Kirkegaard (KF), 2004-01-28:
Det er pudsigt at høre Dansk Folkeparti lægge så overordentlig stor vægt på internationale konventioner.
For mig er det lidt nyt, at man har den holdning i Dansk Folkeparti.
Men o.k, det skal jeg ikke kritisere Dansk Folkeparti for.
Jeg har et spørgsmål til indenrigs- og sundhedsministeren, som jo helt rigtigt gjorde opmærksom på, at det ikke er nogen god idé at danse kommunal brudevals før den 7. april og vel i øvrigt heller ikke, før der er indgået en politisk aftale.
Jeg er overbevist om, at indenrigsministeren er enig med mig i, at der skal de frivillige i hvert fald have en fair og en reel chance.
Men det, jeg godt vil bede ministeren om at uddybe, er, hvilke overvejelser ministeren gør sig om processen i den fase, fra den politiske aftale er indgået, til det tidspunkt, hvor vi skal til at gøre regnebrættet op.
Jeg tror, der er mange, der vil være interesseret i det.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2004-01-28:
Det tror jeg bestemt at der er mange der er interesserede i.
Til gengæld tror jeg, at det er lidt svært at sige noget meget, meget præcist om det, før vi nu har lyttet til debatten, som jo vil være medbestemmende for, hvad det er for et ambitionsniveau, der skal være med hensyn til det primære kommunestyre.
Hvad er det, vi skal bruge de folkevalgte byråd tættest på borgerne til?
Det siger sig selv - for at blive i billedet fra før med brødet - at jo større brød, man vil slå op derude, jo større ovn skal man jo alt andet lige have at bage det brød i.
Derfor er vi nødt til at have et fokus på, hvad det er, vi vil med kommunestyret, før vi kan finde ud af, hvordan vi så kommer i mål.
Jeg er meget enig med hr. Knud Erik Kirkegaard i, at når Folketinget så har indgået en aftale, vil et af elementerne, som jeg også nævnte i de fire punkter, jeg udstak før, jo være at fastlægge en proces, der sikrer, at flest mulige nydannelser i kommunestyret vokser op nedefra.
Men jeg tror altså, at vi alle vil være bedst tjent med at fokusere på det, der er det vigtige nu, nemlig opgavefordeling, spilleregler, hvordan vi udvider demokratiet i de nye, nok større, kommuner, og at vi så først derefter bruger tid på at få fastlagt en mere præcis køreplan.
Aage Frandsen (SF), 2004-01-28:
Da hr. Poul Nødgaard jo bliver lettere irriteret over, at man går lidt tæt på ham, som jeg kunne forstå var tilfældet for fru Line Barfods og hr. Anders Samuelsens vedkommende, vil jeg stille et spørgsmål til indenrigsministeren.
Det er et spørgsmål om, hvad der skal ske efter april, hvor jeg også i mit indlæg tidligere fremhævede behovet for en ny fase, hvor man i højere grad ved, hvad det drejer sig om.
Der vil jeg så spørge indenrigsministeren, om ikke indenrigsministeren kan se, at det tidspunkt, hvor regeringen spiller ud og Socialdemokratiet også spiller ud - vi andre har også spillet ud - altså hvor indenrigsministeren spiller ud og vi alle sammen kommer med vores udspil, i virkeligheden er dér, hvor man kan se som en reel høring: Hvad er det så, vi vil, og hvad er det borgerne vil? For på det tidspunkt går jeg ud fra at regeringen fortæller, hvor man mener opgaverne skal ligge - og det er jo det helt centrale - hvordan opgaverne skal løses, og derefter siger, at så er det enten to eller tre niveauer, og at det er på den ene eller anden måde, og at man så ikke for tidligt låser det fast og siger, at nu laver vi en politisk aftale allerede i maj måned, for så ved vi godt, selv om vi prøver på at bilde folk noget ind - jeg gør det ikke, men nogle gør det somme tider - at løbet er kørt på det tidspunkt.
Så jeg appellerer til, at der er en ny høringsfase, når regeringen kommer med sit politiske udspil, og at vi også senere tager stilling til det politiske udspil.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2004-01-28:
Det er jo helt oplagt, at der kommer en ny fase oven på en aftale, der handler om, hvordan vi så tilvejebringer et kommunalt landkort, der kan indfri de principper, der indgår i en aftale omkring opgavefordelingen.
Men der er ikke en idé
i, at det grundlæggende spørgsmål om, hvordan vi fordeler opgaverne, nu udskydes yderligere.
Der er ikke mindst hensynet til de 600.000 ansatte i kommuner og amter, som sådan set har et legitimt krav på at vide, hvordan det arbejde, de har, skal forankres organisatorisk.
Der er hensynet til samfundsøkonomien; vi ved alle sammen, at der er en latent risiko for, at der udvikler sig en forbrugsfest i kommunerne, vi ser allerede visse tendenser til det, og også derfor har vi brug for en afklaring.
Så har vi også brug for en afklaring for at komme videre
med at skabe et indhold i velfærdssamfundet
Der er jo en risiko for, når man diskuterer struktur, at det lidt svarer til at trykke på pauseknappen, at beslutninger, der skulle have været truffet, bliver sat på standby, at man kommer til at træffe nogle uhensigtsmæssige beslutninger.
Så det er regeringens intention, at vi får en overordnet aftale inden grundlovsdag.
Anders Samuelsen (RV), 2004-01-28:
Jeg kan forstå, at hr. Poul Nødgaard blev en anelse fornærmet.
Manipulationen vil jo ingen ende tage.
Her, hvor man lige bliver lidt glad, fordi man tror, at nu er Dansk Folkeparti begyndt at læse konventioner, så viser det sig jo straks, at de læser konventioner, som en anden mand læser Bibelen, og springer de ord over, som er rimelig afgørende, f.eks. »eventuelt«, som ministeren gjorde rede for.
Jeg forsøgte blot at følge Dansk Folkeparti ud ad den lidt bugtede vej, som de var på vej til at lokke Folketinget ud på, og det viste sig jo, at der ikke lå noget smukt hus derude, men at man røg direkte ned i en rævefælde, mens man kunne efterlade svage grupper, handicappede, og svage kommuner tilbage på perronen.
Derfor vil jeg spørge indenrigsministeren: Synes indenrigsministeren ikke, at det er en rigtig dårlig idé, at man i stedet for at have en rigtig god, folkelig grundlæggende diskussion om det her, hvor Folketinget påtager sig det ansvar, som man skal påtage sig til sidst, i stedet for ender i noget, som meget let kunne være, at en enkelt kommune eller et par kommuner kommer til at stå tilbage, alt for små til at løse meget alvorlige opgaver for meget svage grupper?
Ville det ikke være en utrolig uheldig situation at ende i?
Derfor bør man ikke følge den anbefaling, som Dansk Folkeparti kommer med, men lade det være op til kommunerne; tage nogle folkeafstemninger der, hvor de vil, tage debatten på den måde, som de gerne vil, og så lade Folketinget påtage sig det ansvar, som Folketinget skal påtage sig til sidst.
Line Barfod (EL), 2004-01-28:
Derfor vil jeg bare stille to spørgsmål til hr. Poul Nødgaard, som han kan besvare med ja eller nej - han behøver ikke at kommentere det yderligere.
Det kan besvares med ja
eller nej.
Det andet spørgsmål er: Mener Dansk Folkeparti også, at borgerne skal høres i spørgsmålet om, hvorvidt vi skal have amter eller ej?
Vil Dansk Folkeparti gå ind for, at der også skal være en folkeafstemning om, hvorvidt vi ønsker at have et folkevalgt regionalt niveau, der leder sygehuse, gymnasier osv., eller om det skal lægges over til ekspertstyring?
Er det også et spørgsmål, hvor Dansk Folkeparti mener at befolkningen skal høres, eller er det noget, som Dansk Folkeparti mener bare skal besluttes herinde, ja eller nej?