Kim Behnke (FRI), 2001-01-12:
Hvorfor fremsætter vi stort set det samme forslag efter så kort tid?
Ja, det var jo ærgerligt, at sidste gang, vi havde forslaget til afstemning, der endte det med 52 mod 52.
Så halvdelen af Folketingets medlemmer mener, at vi skal have gjort noget ved afgifterne på motorcykler, og så finder vi en pligt til hele tiden at sætte denne sag på den politiske dagsorden.
Men det væsentligste, der er sket siden afstemningen sidste gang, er, at Socialdemokratiets søsterparti, Arbeiderpartiet i Norge, som jo er regeringsparti i Norge, har benyttet anledningen til at få sænket afgifterne på motorcykler, vel at mærke afgifter på de små motorcykler, altså dem, der er under 125 ccm eller 11 kW.
Det har man gjort i Norge i erkendelse af, at der er behov for at få fremmet brugen af små motorcykler, specielt til kørsel i bymæssig bebyggelse.
De argumenter, vi havde sidste gang og fortsat har, nemlig at vi gerne vil løse en del af de store byers trafikproblemer og miljøproblemer ved at få flere til at vælge en lille motorcykel frem for bil nr. 2,
er præcis de samme, som Arbeiderpartiet i Norge har brugt for at sænke afgiften på motorcykler netop dér. Man benytter jo ellers enhver lejlighed til at sammenligne med vores nabolande og sige, at i de andre nabolande har de gjort det, og så vi må hellere følge med.
Det plejer at være en af parolerne i Socialdemokratiet, især når det er et søsterparti, der har gjort det, og derfor var vi da overbeviste om, at Socialdemokratiet i dag ville sige: Ja, selvfølgelig bakker vi op om de synspunkter, for de jo er taget fra Arbeiderpartiet i Norge.
Forslaget er derfor ikke et rent genbrugsforslag.
Forslaget har de forskellige ændringer med og bygger bl.a. på, at det nu primært er en afgiftslettelse for de små motorcykler, som vi går efter.
Men tilbage til hovedargumentet: Et flertal i Folketinget indførte for et par år siden ved en finanslovaftale et særligt tilskud til busselskaberne.
Man bevilgede simpelt hen en hel masse millioner kroner ud fra forventningen om, at når bare busselskaberne satte taksterne ned, så var der nok nogle flere, der kørte i busser.
Da pengene var brugt og man skulle evaluere ordningen, så var konklusionen, at det var de samme mennesker, der kørte i bus.
De havde bare fået billetten billigere.
Den vækst i antallet af personer, der gik over til at benytte busser, havde man ikke opnået.
Der var altså en vilje til at sætte nogle penge af til det formål at forbedre bymiljøet og bytrafikken.
Skulle det her forslag ende med at koste noget - det tror vi så ikke, det skal jeg argumentere for senere - så må den samme vilje være til stede for at bruge det her redskab til at gøre noget ved bymiljøet og bytrafikken.
Mens der snakkes om roadpricing og alle mulige andre eksotiske ting, som det vil koste milliarder af kroner at starte op, er der altså her et konkret forslag, som det ikke koster alverden at starte, og som på meget kort tid kan betyde, at antallet af biler måske ikke falder, men holder op med at stige.
Det er ofte en gammel, brugt bil, som kan gå igennem det periodiske syn, men som bestemt ikke lever op til moderne normer.
Det er den, man bruger til at køre til og fra arbejde i, og i weekenden, når hele familien skal af sted, er det den nye bil, man kører i.
Så det er altså i disse gamle biler, at man humper ind til byen og tager på arbejde.
Der er en voldsom miljøbelastning med de biler, og det er den, vi gerne vil have fjernet, sådan at familien fortsat har den nye familiebil, og i stedet for bil nr. 2 vælger den at købe en motorcykel, men det skal selvfølgelig være en motorcykel, som er i stand til at løse det trafik- og transportbehov, der er.
Det foregår egentlig allerede i dag, for antallet af 45-knallerter, der er solgt i Danmark, er kraftigt stigende - og nu skal SF høre efter - men problemet er faktisk, at disse 45-knallerter forurener mere pr. kørt kilometer, end de små motorcykler på 125 ccm og motorcyklerne på 11 kW gør, fordi
Det er altså en markant bedre miljøgevinst, når folk køber køretøj, at nr. 2 ikke er en 45-knallert, men er en lille motorcykel.
Men folk har jo ikke råd til at købe en lille motorcykel, fordi vi har de her voldsomme afgifter.
Og selv om ministeren gik op og sagde, at det er noget pjat, og at det ikke er rigtigt osv., så er jeg nødt til at bede ministeren om at læse bemærkningerne til forslaget igen.
De tal, der står, er jo ikke nogle tal, vi har siddet oppe i Frihed 2000 og fundet på.
Så er der spørgsmålet om, hvorvidt regeringen vil leve op til løftet om, at vi skal have afgiften sat ned i hvert fald på katalysatorer og på sikkerhedsudstyr.
Her var flere ordførere inde på, at det havde den tidligere skatteminister ved behandlingen i sidste samling lovet, men at der ikke rigtig er sket noget endnu. Rent faktisk er det jo i Skatteudvalgets bilag 6 fra folketingsåret 1992-93, at sagen sættes på dagsordenen.
Der afgiver Folketingets Skatteudvalg nemlig tillægsbetænkning
over lovforslag nr. L 6, og i den tillægsbetænkning opfordrer man ministeren til ved førstkommende lejlighed at få gjort det muligt at lempe afgiften på sikkerhedsudstyr osv. Så det er altså en sag, hvor der er afgivet et løfte og en forpligtelse helt tilbage i folketingssamlingen 1992-93.
Den eneste undskyldning, man har i dag, er, at Europa-Parlamentet ikke er færdigt med at finde ud af, hvad de skal mene om det, men det plejer at være sådan, at regeringen er progressiv og siger, at Danmark skal gå foran, når det gælder muligheder for at lave konkrete forbedringer.
Vi indfører CO2-afgifter og alt muligt i Danmark, selv om de andre europæiske lande ikke har taget sig sammen til at gøre det endnu, fordi vi skal gå foran og vi skal vise det gode eksempel. Hvorfor skal vi ikke gøre det i den her sag?
Hvorfor skal vi vente på, at Europa-Parlamentet finder ud af, hvad de mener om katalysatorer, når vores egen miljøstyrelse har dokumenteret, at specielt 3-vejskatalysatorer medfører en markant miljøforbedring, hvis de bliver sat på motorcyklerne? Der er imidlertid ingen motorcykelejerne, der har råd til hverken at købe motorcyklen med katalysator eller eftermontere, fordi afgifterne gør, at det er fuldstændig umuligt at få økonomien til at hænge sammen.
Så er der spørgsmålet om skaderne.
Jeg tror, at en af de ting, vi skal gøre under udvalgsarbejdet, er, at jeg beder om at få fremskaffet Motorcykelbranchens Landsforbunds - jeg har nævnt den én gang - årlige statistik, som moddokumenterer det, ministeren hævdede fra talerstolen, nemlig at det er langt farligere at køre motorcykel, og ministeren sagde oven i købet, at hvis der er flere, der kører på motorcykel, så er der flere, der bliver dræbt i trafikken.
Det er voldsomme udsagn, når statistikken taler imod det, ministeren påstår.
Men det skal vi ikke diskutere her fra talerstolen; det gør vi meget bedre under udvalgsarbejdet, og jeg vil bede om, at hele udvalget og ministeren får et eksemplar af den aktuelle statistik fra år 2000.
Så er jeg glad for den melding, som specielt Kristeligt Folkeparti lagde vægt på, nemlig at når der er fem punkter, så kunne vi jo bruge udvalgsarbejdet til at finde ud af, hvis der ikke er flertal for samtlige punkter, om der så er flertal for fire, tre, to eller et af punkterne og så komme videre med det, for som jeg sagde, da jeg startede min ordførertale, er det ikke sådan, at der er et flertal imod det her i Folketinget.
Det var 52 mod 52 ved sidste afstemning.
Jeg takker Det Konservative Folkeparti, der roste, at vi bliver ved med at sætte sagen på Folketingets dagsorden.
Det gør vi, fordi vi mener, det er en vigtig sag.
Det er ikke bare for at give nogle en afgiftslempelse, men fordi vi rent faktisk mener, at der her forslag kan være med til at løse noget af det, andre holder festtaler om, nemlig løse problemerne med bymiljø og med bytrafik.
Derudover er det også lidt underligt at se på trafiksammensætningen i Danmark i forhold til mange af vores nabolande.
Der er ikke nogen grund til, at vi alle sammen skal sidde inde i nogle store dyre biler, selv om jeg godt ved, at bilerne bidrager langt mere til statskassen gennem registreringsafgiften.
Lad folk få den dejlige oplevelse at kunne køre på motorcykel uden at skulle flås fuldstændig økonomisk.
Tak for at de samme, der støttede forslaget sidste gang, stadig væk støtter det, og jeg håber på, at vi kan bruge udvalgsarbejdet til at overbevise SF og Enhedslisten om at komme i gang med at gå ud ad den vej, som de to partier åbenbart ser en mulighed for at vi kan betræde.