runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Birthe Skaarup (DF), 2003-12-05:
Hvis jeg må begynde med hr. Villy Søvndal bemærkning om, at beslutningsforslaget er en nødvendighed, så vil jeg sige: Nej, det, vi besluttede omkring bordet i Socialministeriet, da vi forhandlede satspuljen, var, at vi alle var indstillet på at få gjort noget ved det her område.
Det stod helt lysende klart, at alle partier var indstillet på det her, og vi gjorde os de ihærdigste anstrengelser for at finde frem til en model.
Overskriften er faktisk: »Vejen mod en alkoholbehandlingsgaranti«.
Det står der højt og tydeligt: »Vejen mod en alkoholbehandlingsgaranti«.
Så skal vi bare have defineret grupperne, og der blev sat penge af over en fireårig periode.
Så siger hr. Poul Qvist Jørgensen, at de første tre-fire linjer i min ordførertale sagde, at det faktisk var nødvendigt.
Ja, vi er alle klar over, at det er nødvendigt, og at vi skal arbejde os frem mod den behandlingsgaranti, og det er det, vi har gjort.
Det står højt og tydeligt, og hr. Poul Qvist Jørgensen kan læse hele teksten i denne her satspuljerapport.
Jeg er da godt klar over, at hr. Villy Søvndal gerne vil fremstå som den, der er mest ambitiøs.
Jamen så må hr. Villy Søvndal det.
Jeg synes, at alle partier under satspuljeforhandlingerne var ambitiøse; vi havde sat os for, at nu skulle der ske noget på det her område, og vi havde sat os for, at det skulle følges op, nøjagtig som man er begyndt på på narkoområdet.
Det synes jeg man skal acceptere, og derfor endnu en gang: Dansk Folkeparti kan ikke støtte det her beslutningsforslag, som det ligger her i dag.
Vi er i gang, og det vil Dansk Folkeparti selvfølgelig arbejde videre med.
Else Theill Sørensen (KF), 2003-12-05:
Da den konservative ordfører, fru Charlotte Dyremose, ikke har mulighed for at være til stede i salen, skal jeg på hendes vegne redegøre for Det Konservative Folkepartis indstilling til SF's beslutningsforslag, og det er fru Dyremoses tale, jeg læser op, så når der i talen står »jeg«, er det altså ikke mig.
I Det Konservative Folkeparti har vi længe været optaget af at få øget behandlingsmulighederne for alkoholikere.
Det er lykkedes regeringen at indføre en behandlingsgaranti for stofmisbrugere, og den linje ønsker vi Konservative at følge også på alkoholområdet.
Derfor gik vi sammen med forligskredsen inden for satspuljen i år i gang med at udbygge kapaciteten for alkoholbehandling.
Vi ved fra rapporten fra Rådet for Socialt Udsatte, at antallet af offentlige behandlingstilbud faldt dramatisk under den tidligere regering.
Det har vi nu sat os for at rette op på.
Derfor tog vi det initiativ, der blev døbt »Vejen mod en alkoholbehandlingsgaranti«.
Jeg må sige, at jeg mildest talt er fuldstændig uforstående over for, at hr. Villy Søvndal på nuværende tidspunkt fremsætter dette beslutningsforslag.
Jeg har nemlig stadig hr. Villy Søvndals ord fra forhandlingerne i helt frisk erindring, jeg skrev dem nemlig ned.
Hr. Søvndal sagde ordret, at vi anerkender i fællesskab, at vi ikke ved nok om området endnu.
Netop fordi vi alle sammen, hr. Villy Søvndal inklusive, nåede til den erkendelse, netop derfor gik vi i gang med at udvide kapaciteten for alkoholbehandling, samtidig med at vi får undersøgt, hvordan vi kan sikre, at alle, der har et behov for at komme i behandling for et alkoholmisbrug, også kan komme det, men at vi samtidig sikrer, at det sker på en saglig måde.
Men vi arbejder fortsat målrettet frem mod en behandlingsgaranti, der kan laves på et sagligt grundlag og i samarbejde med forligspartierne.
Poul Qvist Jørgensen (S), 2003-12-05:
Jeg vil godt ud fra den erindring, jeg har om, at fru Else Theill Sørensen tidligere har været ordfører på alkoholrelaterede spørgsmål her i salen,
åbne mulighed for, at fru Theill Sørensen kunne få sine 2 minutter til at fortælle os lidt om, hvad hun selv mener om forslaget.
Det synes jeg kunne være meget interessant.
Else Theill Sørensen (KF), 2003-12-05:
Det var, fordi der så præcis stod, at »jeg husker«, og det gør jeg af gode grunde ikke, da jeg ikke var med til de forhandlinger.
Jeg er helt enig med det, fru Dyremose har skrevet i sin ordførertale.
Jeg er for mit eget vedkommende ikke engang voldsomt sikker på, at en egentlig behandlingsgaranti for alkoholmisbrug er sådan lige nem at stable på benene, for der er altså meget forskel på behandlingsgaranti for en somatisk sygdom eller for den sags skyld for en psykisk lidelse og så for lige præcis alkoholmisbrug.
Det tror jeg alle vil erkende, og der er intet i talen, som jeg ikke fuldt ud kan bakke op om, og jeg synes, det er strålende, at man via satspuljemidlerne iværksætter nogle foranstaltninger, som skal føre frem imod, at de, der ønsker det, kan blive behandlet.
Naser Khader (RV), 2003-12-05:
Det er et meget sympatisk forslag, SF fremsætter om behandlingsgaranti for alkoholmisbrug.
Det Radikale Venstre erkender, at de danske alkoholvaner er et stort problem, der har store menneskelige og samfundsmæssige konsekvenser.
Det er ikke nødvendigt her at gå i detaljer, det har tidligere ordførere været inde på.
Vi støtter også større indsats på området; området skal
simpelt hen i fokus, og i Det Radikale Venstre er vi enige med SF i, at regeringens folkesundhedsplan ikke er tilstrækkelig.
Den er fuld af smukke hensigtserklæringer, men på flere områder mangler der konkrete, håndfaste initiativer og reel prioritering.
På sigt skal vi have behandlingsgaranti, men det kræver kortlægning af området, af, hvilke personer det gælder, og hvordan de skal behandles.
Beslutningsgrundlaget skal med andre ord være i orden.
Det har vi i øvrigt også besluttet os for i
satspuljeaftalen.
Vi er tilfredse med det første skridt, som er taget hen imod en behandlingsgaranti i forbindelse med satspuljeaftalen, hvor man i en periode på 4 år har afsat 140 mio. kr. til formålet.
Vi synes faktisk, det er et udmærket tiltag.
Så alt i alt: Vi er sympatisk indstillet over for SF's beslutningsforslag, men vi synes, vi skal vente, til beslutningsgrundlaget er blevet bedre undersøgt.
Line Barfod (EL), 2003-12-05:
Jeg forstår ikke helt ministerens argumentation.
Uanset hvad det måtte ende med af struktur, om sygehusene kommer til fortsat at være under folkevalgt demokratisk kontrol, eller om man lægger dem ud i en eller anden markedskonstruktion, så er det vel sådan, at hvis vi mener, at sundhedscentre er en god idé, har man vel behov for at få de sundhedscentre.
Hvis ministeren er imod, at man skal give statspenge, når man vil støtte en udvikling af nogle nye initiativer, forstår jeg ikke helt, hvorfor man så har en statslig pulje for at støtte oprettelsen af hospicer.
Hvis vi mener, at det er en god idé, at man skal bruge nogle penge til at starte sådanne initiativer, hvorfor skal vi så ikke gøre det på sundhedscenterområdet?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2003-12-05:
Tak for spørgsmålet.
Så lykkedes det også under dette fjerde punkt på dagsordenen i dag at lægge op til at afvikle det meste af debatten, inden ordførerne kommer på.
Det, der er hovedpointen her, og som det måske ikke er lykkedes godt nok for mig at kommunikere i mit første indlæg, er jo, at den diskussion, vi har oven på Strukturkommissionen, jo bl.a. er en diskussion, der handler om rækkevidden af det primære kommunale engagement eller det primære kommunale medansvar for det sammenhængende sundhedsvæsen.
Nu er det lidt præmaturt at stå og gøre sig alt for præcise overvejelser om, hvor ting kan ende, de kan jo ende mange steder, men det ligger i hvert fald inden for det teoretiske udfaldsrum, at de beslutninger, der skal træffes oven på Strukturkommissionen, kunne betyde, at kommunerne står tilbage med et opgavesæt, der er helt anderledes end det, vi kender i dag, med et finansieringsansvar, der er helt anderledes end det, vi kender i dag, og dermed også med nogle andre muligheder, men altså også med et andet incitament til at tage del i primær sundhedspleje, primær sundhedstjeneste, brobygning over til det behandlende sundhedsvæsen.
Så hvis man skal implementere sundhedscentre, som altså er et meget elastisk begreb, som alle går ind for, fordi man hver især kan indfortolke sit eget indhold, er det altså rigtigst at gøre det på et tidspunkt, hvor man ved, hvordan hovedansvaret for de offentlige opgaver er fordelt. Det er sådan set det, der er mit synspunkt. Jeg afviser ikke som princip statslige puljer, jeg afviser som princip heller ikke statslige puljer på det her område, jeg siger bare, at det er fornuftigt, at vi kender den grundlæggende opgavefordeling i vort samfund på det her centrale område, før vi tager stilling til, hvordan vi præcist og bedst muligt fremmer den her tanke, som jeg i øvrigt har stor sympati for.
Hans Andersen (V), 2003-12-05:
Med dette forslag ønsker Kristendemokraterne, at der i næste folketingssamling skal fremsættes de nødvendige lovforslag og ændringer med henblik på, at der gives tilskud til etablering af sundhedscentre i kommuner og amter fra den 1. januar 2005.
Ligeledes ønsker forslagsstillerne, at der afsættes en pulje på 100 mio. kr. til formålet.
Formålet er at sikre borgerne en koordineret tværfaglig og helhedsorienteret indsats.
Dette formål kan Venstre tilslutte sig fuldt ud.
Sundhedsområdet er et overordentlig vigtigt og prioriteret område.
Men der er alligevel flere grunde til, at Venstre ikke kan støtte forslaget.
Som bekendt afleverer Strukturkommissionen her den 9. januar sin længe ventede betænkning.
På den baggrund kan vi så diskutere den fremtidige indretning af Danmark og herunder sygehusvæsenets indretning.
Der eksisterer jo allerede i dag forskellige versioner af sundhedscentre rundtomkring i kommuner og amter.
Men der er ikke nogen egentlig definition af, hvad et sundhedscenter kan og bør indeholde.
Det står naturligvis de enkelte kommuner og amter frit at eksperimentere med forskellige muligheder, men det må de så finansiere ud af de eksisterende rammer.
I Venstre mener vi ikke, at det på nuværende tidspunkt vil være en god idé med specifikke midler til at støtte op omkring sundhedscentrene.
Som sagt stiller vi os ikke afvisende over for selve sundhedscentertankegangen, men vi mener altså ikke, at vi på nuværende tidspunkt bør tage beslutningen.
Det skal tænkes ind i en større sammenhæng
, når vi har resultatet af Strukturkommissionens arbejde.
Derved kan vi bedst sikre, at der skabes de bedst mulige rammevilkår for, at man decentralt kan sikre borgerne en koordineret og helhedsorienteret tværfaglig indsats.
Venstre kan således ikke støtte forslaget.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2003-12-05:
Jeg takker for hr. Søren Søndergaards gavmildhed ved at stille Folketingets talerstol til rådighed for mig.
Må jeg sige, at det, der er det vigtige med hensyn til starthjælp, jo er, at der i alle situationer er et incitament til at gå ud at søge og påtage sig et arbejde.
Det er særlig vigtigt for folk, der kommer her til landet, at de kommer ud på arbejdsmarkedet, at de bliver integreret via arbejdsmarkedet og på den måde får forbindelser til det danske samfund. Det system, hr. Søren Søndergaard og den tidligere regering hægede om og prøvede at holde i live, gav jo ikke de resultater, man påstår at det ville give.
Det fastholdt folk
på kontanthjælp
Jeg har lige i beskedenhed redegjort for de første tal, vi har på det her område, som viser, at mennesker på starthjælp kommer hurtigere ud, og det er jo sådan set formålet med det.
en stigning i arbejdsløsheden de sidste år, der generelt gør det sværere at løse mange af de her problemer.
Men det gør ikke det her princip, som vi arbejder med, forkert, for det må være målet, at folk altid skal komme ud og finde sig et job og blive integreret ad den vej.
Søren Søndergaard (EL), 2003-12-05:
Jeg vil sige til hr. Oppfeldt, hvad enten vi snakker om 20 mio. kr. eller 100 mio. kr., så er det mange penge sidst på måneden, det er jeg godt klar over, men i det store husholdningsbudget er det meget få penge.
Hvis det nu lykkedes at få forhindret regeringens forslag om at forære olieforekomsterne i Nordsøen til A.P. Møller-koncernen - er det frem til 2043, det er ideen at forære dem? - og få lavet en aftale, en ordentlig aftale, der bare betyder, at vi laver et beskatningsniveau, der er nogenlunde sammenligneligt med andre lande omkring os, så er der jo rigeligt med penge til ikke alene at finansiere det, men også mange andre gode ting for den del af den danske befolkning, der er dårligt stillet. Jeg synes, at vi skal tage denne her diskussion op i forbindelse med finanslovdiskussionen.
Jeg synes, at hr. Flemming Oppfeldt skal være os behjælpelig med, at vi kan tage den op, ved at gå herop og forklare, hvor meget regeringen mener, at vores forslag vil koste.
Så skal vi nok ved finanslovdebatten næste fredag svare hr. Oppfeldt på, hvor pengene skal komme fra med et samlet forslag.
Der er forskellige forslag i dag, vi skal nok gøre det samlet, det tror jeg godt vi kan nå til på fredag, så det synes jeg at hr. Oppfeldt skal afprøve.
Anne Baastrup (SF), 2003-12-05:
SF støtter helhjertet Enhedslistens forslag.
Det er kendt stof, at man i stedet for at lave selvstændige mennesker, ved at sætte dem på denne sultehjælp får disse mennesker tvunget til at lære den sociale lovgivning udenad med hensyn til, hvordan man kan få enkeltudgifter dækket.
Det vil sige, at det er en klientgørelse af mennesker.
I Integrationsudvalget har vi jævnligt haft samråd med integrationsministeren, og det bliver mere og mere klart, at han selv oplever, at han har en dårlig sag.
Det er vel i den forbindelse karakteristisk, at integrationsministeren i redegørelsen til Justitsministeriet i anledning af Danmarks rapport til FN's Børnekomité ikke med ét ord nævner starthjælpen i beskrivelsen af børns vilkår i det danske samfund.
Der er ingen tvivl om, at starthjælp og den forarming af mennesker, der ligger i denne ydelse, har stor betydning for disse børns opvækst.
Deres muligheder for at blive integreret i det danske samfund forringes.
Det, der får børn til at lære dansk, er samvær med andre børn.
Det kan man ikke, når ens forældre kun har ganske få penge tilbage, fordi fritidsaktiviteter koster penge.
Med i billedet af, at de nyankomne har store vanskeligheder, hører jo, at de kan risikere at skulle vende tilbage inden for 7 år.
Denne usikkerhed om fremtiden kombineret med fattigdom er i høj grad med til at forringe integrationen, og det er, så vidt jeg har forstået, ikke regeringens politik. Problemet for regeringen er blot, at regeringens støtteparti målrettet går efter at fastholde flygtninge og indvandrere i en marginal position for derved konstant at kunne pege fingre ad dem og få skabt den frygt, som dette parti lever af, og som regeringens politik konstant understøtter. Læser man Danske Kommuner, kan man se, at der er borgmestre, der ud over generelt at være utilfredse med den lave ydelse, især peger på flygtninge, der er torturofre.
At fastholde disse mennesker på den lave ydelse er ulogisk og dybt inhumant.
De kan jo ikke klare at komme i arbejde.
De bruger tid på Rehabiliterings- og Forskningscentret for Torturofre, hvis de kan få en plads, og så på at lære dansk.
Derfor virker det i strid med regeringens oprindelige begrundelse, at man ikke i hvert fald anerkender denne gruppe, der som minimum bør kunne få en højere ydelse.
Som nævnt støtter SF generelt Enhedslistens forslag.
Bodil Kornbek (KD), 2003-12-05:
Har starthjælpen hjulpet indvandrere og flygtninge til en bedre integration og til en plads på arbejdsmarkedet?
Kristendemokraterne er ikke i tvivl: Nej, det har ikke haft den effekt.
Det er nu ingen overraskelse, for vi har jo stået her før omkring det samme; i februar i år havde Kristendemokraterne et beslutningsforslag med samme indhold som det, vi har til førstebehandling i dag.
Jeg må bare konkludere, at regeringens bagvedliggende teori om, at en lavere ydelse er lig med nemmere adgang til arbejdsmarkedet og er en enorm motivationsfaktor, ikke holder.
For det første forudsætter det, at der rent faktisk er arbejde at få, og for andet ved vi, at vi fortsat har et arbejdsmarked, hvor nyankomne ikke har specielt let ved at få arbejde og finde fodfæste.
Regeringen har sagt flere gange, at det er vigtigt, at borgere motiveres til at komme i arbejde, og at det at blive integreret i det danske samfund også hænger meget sammen med det at være på arbejdsmarkedet.
Jeg er såmænd enig i de mål, men jeg må tage skarpt afstand fra midlet, nemlig starthjælpen.
Regeringen har faktisk udtalt, at vi skal gøre mere for at hjælpe den gruppe, som har svært ved at finde fodfæste i samfundet og på arbejdsmarkedet, og med regeringens egne ord
vel at mærke »ikke ved at gøre dem til hjælpeløse klienter«
Det er jeg også enig i, men det nuværende system placerer da i høj grad de mennesker, der befinder sig på starthjælpen, i en klientrolle, hvor deres afhængighed af det sociale system tydeliggøres på en uværdig måde, når de skal bede sagsbehandleren om penge til at betale vintertøj til deres børn eller ydelse til et medlemskab i den lokale fodboldklub.
Hvad giver den bedste integration?
Det er et vigtigt spørgsmål, som jeg tror alle partier er interesserede i at diskutere, så vi kan finde frem til: Hvordan fremmer vi integrationen?
Jeg må bare pointere endnu en gang, at starthjælpen ikke er en løsning.
Jeg mener, regeringen sætter integrationen på højkant for en politik, som den tidligere regering afprøvede med en såkaldt introduktionsydelse, og det blev fundet for let og ubrugeligt.
Jeg går ud fra, at det også gælder børn af de svage indvandrer- og flygtningegrupper.
Hvis alle børn har krav på en god barndom, burde ydelsesniveauet for forsørgelsen tage udgangspunkt i de økonomiske vilkår, et barn skal vokse op under.
Kristendemokraterne har hele tiden sagt, at starthjælpen er en isolationsydelse, og det mener vi fortsat den er.
Nettoeffekterne af stramningerne med hensyn til integration er mere negative end positive.
Vi kan støtte Enhedslistens forslag.
Så skal jeg sige fra De Radikales ordfører, som ikke kunne være til stede, at De Radikale også støtter forslaget.
Flemming Oppfeldt (V), 2003-12-05:
Det kræver vel, at oppositionen er enig om sit forslag.
Nu har man haft flere måneder til at arbejde med det her beslutningsforslag
, og det er i hvert fald kommet frem her i debatten, at der er forskellige metoder hos oppositionen til at få afskaffet starthjælpen.
Det rækker i hvert fald for Socialdemokratiet, som jo ikke har sat penge af til at afskaffe starthjælpen, og det forsvarer hr. Søren Søndergaard jo delvis.
Han siger, at der vist nok er sat 20 mio. kr. af.
Sådan skal man fortolke Socialdemokratiets forslag.
Det Radikale Venstre har sat 100 mio. kr. af.
Det er da ret centralt, når vi taler om, hvad alternativet til starthjælpen er.
Det er en opposition, som har tre forskellige forslag.
Hvis man skal føre de her forslag ud i livet, så får man også tre forskellige serviceniveauer over for borgerne. Man har da krav på at få at vide, hvad det betyder, når man ikke sætter penge af.
Hvordan får folk et højere niveau, når man ikke sætter penge af?
Og hvis man sætter 100 mio. kr. af, kommer man så op på et kæmpe niveau?
Jeg synes, der har været slingrekurs i oppositionen i dag.
Søren Søndergaard (EL), 2003-12-05:
Det eneste sted, der er slingrekurs, er inde i hr. Oppfeldts eget hoved.
Det er lige præcis det, alle de partier, vi har snakket om her, er fuldstændig enige om. Så kan vi have, ligesom regeringen åbenbart har, nogle vanskeligheder ved at sige præcis, hvad det kommer til at koste, fordi vi bl.a. ikke ved, hvor mange penge man i kommunerne har måttet give i ekstra tilskud, vi kender ikke de administrative omkostninger osv. osv.
Vi ved heller ikke præcis, hvor mange der er på starthjælp osv.
De ting kan der være diskussion om.
Så kan der være en diskussion om, hvor mange penge
der er afsat.
Vi havde afsat et stort beløb.
Jeg er sikker på, at hr. Oppfeldt har studeret Enhedslistens finanslovforslag og derfor har set, at vi har afsat et stort beløb for at være sikre, men det er sådan set ligegyldigt.
Vi er enige om princippet, og derfor vil det blive gennemført, uanset om det koster det ene eller det andet beløb, og det vil det blive, fordi vi ikke vil være med til at skabe en gruppe, ligesom vi ikke vil være med til det med østarbejderne, der kan gå ind på det danske arbejdsmarked og føle sig fristet til at tage sort arbejde og gå ud og underbyde danske arbejdere og danske overenskomster.
Det er det, vi er imod, og derfor vil vi ikke acceptere, at der bliver skabt sådan en gruppe, og det burde alle partier, der taler almindelige lønmodtageres interesser, kunne forstå.
Flemming Oppfeldt (V), 2003-12-05:
Til at føre politik hører jo også, at man kan anvise finansieringen for den politik, man ønsker at gennemføre, resten er jo vindsteg, luftfrikadeller, tomme løfter og alt muligt andet, så er det jo bare løfter, der skal bruges til den valgkamp, hr. Søren Søndergaard taler om.
Det hører da med at fortælle, hvor pengene skal komme fra.
Det er da et meget afgørende spørgsmål at stille her, så nytter det ikke, at hr. Søren Søndergaard siger, at vi har forskellige veje frem og bla-bla-bla.
Det er da helt afgørende at finde ud af, hvordan det her finansieres, og det er der ikke enighed om i oppositionen, det kan jeg bare konstatere.
Så kan jeg sige, at vi synes, at en model som den, vi har gennemført, der giver tilskyndelse til, at folk går i arbejde, er rigtig.
Hør nu her, det er jo bizart.
fem beslutningsforslag fra oppositionen, så tager man lige et budgettjek, bare på et tilfældigt et af forslagene, der mangler 100 mio. kr., og så siger hr. Søren Søndergaard, at det må vi drøfte i næste uge.
Karen J. Klint (S), 2003-12-05:
Nu skal jeg sørge for, at jeg retter bemærkningen til den rigtige, så det er til hr. Søren Søndergaard, og det var netop, fordi jeg tidligere i dag henledte opmærksomheden på det svar, vi har fået fra beskæftigelsesministeren.
Derfor handler det ikke kun om, hvad det koster i kroner og øre at fortsætte starthjælpen, eller hvad det koster at afskaffe den, det handler også om principper for, hvordan vi behandler andre mennesker, principper for, hvad vi tror på, der får mennesker i arbejde.
Jeg tror bestemt også, at hr. Søren Søndergaard vil dyrke det svar, vi har fået til fru Anne-Marie Meldgaard, men vi tager det gerne op, når vi skal drøfte finanslov, for så kan det være, at vi har kunnet få nogle supplerende svar fra regeringen.
Søren Søndergaard (EL), 2003-12-05:
Jeg ved heller ikke, om hr. Flemming Oppfeldt var uopmærksom, da fru Karen Klint fra Socialdemokraterne læste svaret fra beskæftigelsesministeren op.
Jeg synes, at vi i stedet kan løse problemet ved, at beskæftigelsesministeren træder i karakter og går på Folketingets talerstol og meddeler, hvad det vil koste at afskaffe den særlig lave, diskriminerende starthjælp.
Så er problemet jo løst. Hvis det nu viser sig, at det er 20 mio. kr., så er der jo ikke noget problem.
Det kan også være, at beløbet er større, og det kan også være, at vi har afsat alt for meget på vores finanslovforslag fra Enhedslistens side. Så kan vi bruge de penge til andre gode formål for de dårligst stillede danskere.
Men jeg synes, vi kan få afklaret hele det her, ved at beskæftigelsesministeren nu går på talerstolen og løfter sløret for det, man ikke har løftet sløret for i et skriftligt svar til Socialdemokraterne.
Så får vi jo se, om der er andet end varm luft i hr. Oppfeldts indlæg.