runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Thor Pedersen (V), 2006-01-12:
Det er for så vidt en melding om, at man skal tage det alvorligt, at regeringen tager det meget alvorligt, hvordan økonomien kommer til at udvikle sig igennem 2006 – at vi tager det meget alvorligt.
Så vil jeg gøre opmærksom på, at det er Folketinget, der har vedtaget ved behandling den 8. december og ved behandling den 14. december og endeligt ved at stemme for finansloven, at det indhold nu engang er der.
Det er altså ikke regeringen, der har bestemt, at det skal være sådan.
Det er Folketinget, der har vedtaget det ved lov.
Hvis man kalder det et cirkus, så vil jeg sige, at der altså må være en drøftelse mellem partierne i Folketinget og ikke med regeringen.
Må jeg så endelig sige med hensyn til det med, at det er en revolver: Altså, jeg kan kun se det som nøjagtig samme funktion som en brandbil.
Jeg har aldrig set nogen, der er utryg ved, at der er en brandbil og der er et beredskab.
Der har man da krav om, at de skal være i stand til at rykke hurtigt ud i løbet af få minutter, hvis det går galt, hvis det brænder.
Der er ikke en straf i det, i og med at vi jo ikke straffer i forhold til en aftale.
Ole Glahn (RV), 2006-01-12:
Når jeg sagde cirkus, så mente jeg, at det er finansministeren, der har givet anledning til det cirkus, fordi finansministeren ikke først oplyser Kommunernes Landsforening på et møde, han har sammen med dem, om, at ministeren agter at fremsætte det her, og at ministeren så gør det på den måde, som ministeren gør, hvor Folketinget bliver afkoblet.
Ministeren sagde, at han ikke gik med kniv.
Nej, men ministeren går jo så med revolver, har jeg i hvert fald kunnet læse, for i Kommunernes Landsforening og i kommunerne opfatter de denne måde, man arbejder med den her sag på, som udtryk for en trussel, hvor man står med en revolver for kommunernes pande og siger: Hvis I ikke gør, som vi siger, forbeholder vi os ret til at gribe ind over for hver enkelt kommune.
Mener finansministeren, at det her har været et hensigtsmæssigt forløb?
Mener finansministeren, at det her fremmer samarbejdet mellem de nye 98 kommuner og de nuværende stadig væk 273 kommuner og ministeriet?
Thor Pedersen (V), 2006-01-12:
Jeg ved ikke, hvem der sætter det cirkus i gang, hvis man vil kalde det et cirkus.
Det er ikke regeringen, der har fremsat det her beslutningsforslag i dag.
Det er da oppositionen.
Årsagen er, at vi konstaterer, at de budgetter, der er vedtaget, er i strid med aftalen, og at man er nødt til at forholde sig til dem.
Og så er der ikke noget ønske om, at hvis det hele skrider, vil det ikke lykkes kommunerne at rette op, hvad vi forventer de vil.
Jeg tror også, KL vil arbejde meget aktivt for, at det lykkes, således at der ikke er brug for, at regeringen efterfølgende skal rette op.
Men der er et ønske om, at vi, hvis det går galt, er i stand til at agere hurtigt, fordi det er helt afgørende for, at det skal have årsvirkning i 2006 – altså at det er gennemført.
Vi ønsker også, at det er synligt, at der er en vilje til, at hvis det går galt, så kan man rette op, således at man ikke har en teoretisk mulighed, som man kan tro på eller lade være med at tro på, men at det er signaleret, at regeringen og Folketingets flertal mener den styring alvorligt, der ligger af økonomien i 2006, fordi det er et særdeles svært år at håndtere.
Jamen jeg startede med at sige, at jeg ikke har spor imod det forslag, der er til behandling i Folketinget.
Jeg skal for så vidt ikke blande mig i, hvad der fremsættes af beslutningsforslag.
Indholdsmæssigt har jeg også forholdt mig til det, for jeg afviser det.
Det gør jeg, for det er ikke en del af en aftale, hvad regeringen skal gøre, hvis det skrider, for det har aldrig været forudsat, at det var noget, vi skulle aftale.
Det har aldrig været noget, der har været meningen at man skulle aftale med KL.
Principielt er KL aldrig med til at drøfte, hvad det er, man gør i forbindelse med håndteringen mellem kommuner, hvis man skal sanktionere.
Der siger man altid, at det kan man ikke blande sig i, lige så vel som man ikke tager del i debatter om udligning fra Øst- til Vestdanmark i almindelighed, i og med at man er en part mellem kommunerne.
Sådan er det også med hensyn til et sanktionssystem.
Så det, vi har aftalt, er, hvor mange penge der kan bruges i 2006, og vi har ikke aftalt, hvad der sker, hvis ikke man overholder aftalen, men det er jo lagt meget klart frem for både Folketinget og kommunerne og KL.
Peter Christensen (V), 2006-01-12:
En meget, meget stor del af den offentlige service, borgerne møder, udmøntes sådan set af kommunerne.
Det er jo kommunerne, der ansætter folkeskolelærere, og det er jo kommunerne, der sikrer, at vi kan få vores børn passet.
Derfor har man jo i rigtig, rigtig mange år lavet aftaler mellem skiftende regeringer og kommunerne, for der er ingen regering, der har ment, at det var kommunernes egen beslutsomhed, der skulle føre til, om man havde et offentligt forbrug dér på det ene eller det andet niveau.
Alle regeringer har egentlig ønsket at sikre sig, at der var en vis kontrol med, hvor meget det offentlige forbrug steg i kommunerne.
Det, der desværre bare har vist sig i de tidligere regeringer, er, at man ikke har sat handling bag, og derfor er aftalen tit blevet overskredet.
Det vil vi ikke acceptere.
Vi mener, at aftalerne skal overholdes.
Det er meget vigtigt for det samlede offentlige forbrug.
Fttmo036.fm Page 2618 Friday, March 10, 2006 4:42 PM
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2006-01-12:
Jeg vil starte med at sige, at jeg ikke synes, man ud fra det her overhovedet kan sammenligne med, hvad nogle konservative politikere måtte have sagt før eller efter 1915.
Vores demokratiske sindelag fejler ingenting.
Vi er fuldstændig åbne over for, at Folketinget naturligvis skal have svar på de spørgsmål, de stiller.
Jeg forstår slet ikke sammenligningen.
Vi ser ikke noget forfatningsretligt problem i den her fremgangsmåde.
Når der er tale om en midlertidig situation, når der er tale om en engangssituation, det er oven i købet beskrevet, inden for hvilke beløbsrammer det ligger, så synes vi ikke, at der er nogen problemer.
Men vi vil gerne være med til at sikre, at Folketinget får svar på de spørgsmål, de stiller.
Peter Christensen (V), 2006-01-12:
For at tage fat i det sidste først: Netop udgifter i forhold til anlæg, der skyldes strukturændringerne, er der afsat en låneramme til på godt 1,5 mia. kr. for både amter og kommuner, og for kommunerne er det altså godt 1 mia. kr.
Jeg har ikke hørt, at den ramme er for lille.
Så er det jo nogle meldinger, vi må få ind, hvis det er tilfældet, og tage en drøftelse af.
Så der er faktisk taget højde for det, og der er også en erkendelse af, at vi står midt i en overgang til de nye kommuner.
Fru Lissa Mathiasen siger, at i Vamdrup – og det må være de socialdemokratiske byrådspolitikere dér, går jeg ud fra –
kan de ikke forstå, at det her skal være en lukket debat.
Jeg ved slet ikke, hvad det er for en lukket debat, vi taler om.
Altså, mikrofonerne var tændt, fjernsynet og radioen var på, da vi havde en debat under tredjebehandlingen af finansloven, og da vi vedtog det her.
Den debat var alt andet end lukket.
Jeg har også fået positive borgerhenvendelser på debatten, så derfor er der også mange, der har opdaget det.
Det undrer mig, at de socialdemokratiske politikere i Vamdrup ikke har det og synes, at det har været en lukket proces.
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2006-01-12:
Det var jo lige præcis temaet Fttmo036.fm Page 2635 Friday, March 10, 2006 4:42 PM for den konference, som vi altså ikke har i dag.
Så vi står jo altså her for at udrede et forhold, som er udredt, en lov, som er vedtaget, og det skal vi så, om man så må sige, gøre i stedet for at få den konstruktive diskussion, der var lagt op til.
Det er sådan, at der bliver stillet en række spørgsmål i Finansudvalget, de spørgsmål vil jeg gerne være med til at stille, og de skal naturligvis besvares i overensstemmelse med sædvanlig procedure.
Jeg synes ikke, at man kan beskrive det her som en uvis situation, at der ikke er nogen, der ved, hvad der foregår.
Det foregår inden for en bestemt ramme, det er i en bestemt sammenhæng, det er en engangsforeteelse, og derfor synes vi, at den her procedure er tilfredsstillende, og at den fuldt ud dækker behovet for en beskrivelse af, hvad det er, der sker.
Pia Gjellerup (S), 2006-01-12:
Ja, det sidste vil jo i sig selv være en nyhed, for nogle gange får vi bare at vide, at det ikke er et spørgsmål, der er grund til at svare på, og så svarer man ikke.
Men det vil vi dog holde fast i.
Det interessante er, om disse svar kommer, inden der skal afgives en accept fra Finansudvalgets side, eller om Finansudvalget beslutter sig til at afgive accepten, og så kan vi jo blive ved med at stille spørgsmål om dette og hint, men det er jo ikke nær så interessant; det interessante er, om det sker, inden et flertal måtte acceptere, hvad der er lagt op til fra finansministerens side i et aktstykke, som bare er en orientering til Folketinget.
Vi har ikke vedtaget en størrelse, der maksimalt er et eller andet, og så kan ministeren skønne resten, nej, vi har vedtaget et bloktilskud.
Mener hr. Christian Wedell-Neergaard, at det sådan er i fuld overensstemmelse med den sædvanlige demokratiske adfærd?
Så vendte Det Konservative Folkeparti tilbage til sine rødder.
Før 1915 var det jo heller ikke et parti, der havde nogen helhjertet opfattelse af demokratiet.
Det kan altså øjensynligt knibe stadig.
Jeg kan forstå, at det er en helhjertet opbakning til en procedure, hvorefter man omhyggeligt sætter Folketinget ud dér, hvor det er et organ, der skal orienteres, og ikke et besluttende organ.
Vi vedtager bloktilskuddet, ja, men så kan ministrene få lov til at ændre det bagefter.
Jeg synes, det er en usædvanlig demokratisk opfattelse, men den har man altså helhjertet i Det Konservative Folkeparti, efter hvad ordføreren siger.
Jeg vil gerne høre, om det demokratiske sindelag dog rækker til, at det, når man så får lov til at få dette orienterende aktstykke, så bliver ekspederet, efter at der har været både spørgsmål og besvarelser af spørgsmålene fra Finansudvalgets side.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2006-01-12:
Jeg må lige for det første anholde, at vores beretning skulle være brudt.
Vi har også diskuteret det tilbage i december, hr. Ole Sohn og jeg.
Jeg er ikke enig i den betragtning, tværtimod.
Man kan jo altid spørge, hvornår en tekstanmærkning må finde anvendelse.
Men hvis man læser beretningen, hvad hr. Ole Sohn har gjort flere gange, ved jeg
, så vil man også vide, at det lige præcis fremgår – så kan han læse den igen og få det bekræftet – hvornår man kan bruge en tekstanmærkning.
Fttmo036.fm Page 2633 Friday, March 10, 2006 4:42 PM
Her er der efter vores opfattelse tale om noget, der er midlertidigt og ekstraordinært.
Det bør fremgå af alt, hvad der har været sagt, at sådan opfatter vi den her sag.
Derfor kan en tekstanmærkning også godt finde anvendelse.
Med hensyn til det andet mener jeg ikke, at vi i Finansudvalget, når vi behandler orienterende aktstykker, siger, at vi så ikke stiller spørgsmål, fordi man ikke kan det til et orienterende aktstykke.
Vi har talrige gange stillet spørgsmål.
Og vi har bestemt også haft situationer, hvor vi har bedt om, at vi ikke tager det, vi skal orienteres om, til efterretning, som man typisk gør med orienterende aktstykker, før vi har fået svar på vores spørgsmål.
Det, der så gør det lidt svært – for lige at sige det – er jo, om jeg så kan give en garanti for, at hr. Ole Sohn vil føle, at man nu har været rundt i alle hjørner på et eller andet givet tidspunkt, og om det har været fyldestgørende i hr. Ole Sohns øjne.
Det kan jeg jo have svært ved at sige noget om i dag.
Det, jeg kan sige, er, at jeg selvfølgelig som formand for Finansudvalget vil bestræbe mig på, at der bliver mulighed for til det orienterende aktstykke – hvis sådan et overhovedet måtte komme, jeg håber det jo ikke, men hvis det måtte komme – at der kan stilles spørgsmål, og at vi får fyldestgørende svar på de spørgsmål, vi stiller, inden vi i givet fald tager det orienterende aktstykke til efterretning.
Ole Sohn (SF), 2006-01-12:
Der er jo den forskel, at det er et orienterende aktstykke, og derfor er det lidt interessant at vide, hvordan regeringens parlamentariske grundlag vil agere.
Vi kan jo ikke bruge Finansudvalgets egen forretningsorden, for den giver ikke svar, i og med at den allerede er blevet brudt med tekstanmærkningen.
Derfor er det meget interessant at vide, hvad Finansudvalgets formand vil gøre, for Finansudvalgets formand udgør faktisk regeringens parlamentariske grundlag.
Derfor er det lidt interessant at få afklaret, hvorvidt Finansudvalgets formand vil agere på aktstykket, som var det et ordinært aktstykke.
Det er jo sådan set hele kernen, at man får sagen færdigdrøftet hele vejen igennem, inden regeringens parlamentariske grundlag nikker til finansministeren, som kan gribe ind over for hver enkelt kommune.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2006-01-12:
Lige med hensyn til det sidste
vil jeg sige: Hele den her proces drejer sig om at undgå, at vi kommer i den situation, at staten, uanset om det er regeringen eller Folketinget, skal sidde og diskutere hver enkelt kommune.
For allerede det, vi så her for lidt siden, viser jo, hvor besværligt det vil være for os.
Derfor er det jo, at vi appellerer til, at aftalesystemet er godt nok og kan klare det her, og det, vi får at se nu her i de kommende uger, er jo, om det så også er stærkt nok.
Til det andet vedrørende Finansudvalgets behandling af et orienterende aktstykke
, hvis et sådant måtte komme: Hvis der er baggrund for, at regeringen vil benytte sig af den bemyndigelse i tekstanmærkningen og så kommer med et orienterende aktstykke, er det selvfølgelig min agt, som det er ved alle de sager, vi har i Finansudvalget, at der er mulighed for at stille spørgsmål og få fyldestgørende svar.
Det er jo klart, det arbejder vi på i fællesskab ved alle sager, og derfra vil den her sag selvfølgelig heller ikke adskille sig.
Ole Sohn (SF), 2006-01-12:
Jeg synes, det var en lidt interessant debat, der var tidligere.
Det har der sådan set været hele dagen, og det gælder specielt spørgsmålet om, hvorvidt hr. Kristian Thulesen Dahl som Finansudvalgets formand vil sikre, at Dansk Folkeparti ikke lægger stemmer til et orienterende aktstykke eller giver regeringen tilslutning, før alle forhold er blevet undersøgt og alle spørgsmål selvfølgelig er blevet besvaret.
Det er det ene spørgsmål.
Det andet spørgsmål vedrører, at hr. Kristian Thulesen Dahl ikke synes, det vil være en god idé, hvis Folketinget skulle diskutere forholdene i hver enkelt kommune, og derfor synes, at man skal se hele økonomien under et.
Jamen er det ikke sådan, at Dansk Folkeparti har givet finansministeren fuldmagt til at kunne gribe ind over for hver enkelt kommune?
En logisk konsekvens er selvfølgelig også, at det orienterende aktstykke forholder sig til hver enkelt kommune eller kan komme til at forholde sig til hver enkelt kommune.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2006-01-12:
Nu var jeg ikke til stede på det møde, og jeg har ikke et fyldestgørende referat fra det møde, så Fttmo036.fm Page 2632 Friday, March 10, 2006 4:42 PM
der kan fru Karen Klints vurderinger være meget bedre end mine.
Det, jeg kan se, er, at kommunerne reagerer meget forskelligt på den opfordring, KL er kommet med, uanset hvor stor en del af beløbet det drejer sig om.
Derfor tror jeg da også, KL har en interesse i, at så mange som muligt er med til at prøve at løse den her opgave, så man kommer tæt på det aftalegrundlag, som man lavede med regeringen i sommer.
Karen J. Klint (S), 2006-01-12:
Jeg negligerer ikke virkeligheden, men jeg prøver alligevel på som landspolitiker at appellere til, at det er handlinger, vi skal se på, og handlingen må jo også være, at man i en sammenlægning også bidrager med noget til sammenlægningen.
Når man lukker, så kan man tillade sig at lukke og slukke.
Har hr. Thulesen Dahl en anden opfattelse af det møde?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2006-01-12:
Det er et tricky spørgsmål, for det er jo et temperamentsspørgsmål, hvordan man formulerer det: Om man i en ny kommune, der har fem gamle kommuner i sig, lukker fem kommuner og opretter en ny, eller om man i virkeligheden siger, de fusionerer.
Man kan sige, at i den lovgivningsmæssige sammenlægning, vi har, er det jo en fusion, der sker.
Det gælder også virksomhedsoverdragelsesloven i forhold til medarbejderne osv., så det er nok den rigtige terminologi at bruge.
Så jeg har ikke noget som helst imod at sige til fru Karen Klint: Lad os bare lægge det til grund og sige, at det er sådan, det er.
Man kan bare ikke, når vi taler økonomi, se helt bort fra, at der i byråd, hvor der f.eks. er folk, der ikke genopstiller til den nye enhed, er en anden ansvarsfølelse over for den kassebeholdning, man har, end hvis man var en selvstændigt fortsættende kommune, hvor man ved, at man selv sidder med ansvar, også i 2007, 2008 og 2009.
Der kan godt være en forskel på den tilgang, man har til eksempelvis en budgetbehandling.
Karen J. Klint (S), 2006-01-12:
Jeg forstod det sidste svar sådan, at hr. Thulesen Dahl ikke har fantasi til at forestille sig, at der bliver en procedure, hvor der ikke er svaret på spørgsmål, før flertallet har givet sin accept i Finansudvalget, for der er jo ikke meget ved at få svar, efter at accepten eventuelt er givet.
Så proceduren må jo være sådan, at svar på spørgsmål gives før accepten, og før man siger »go«, hvis man kommer i den situation.
Det er det ene.
Jeg skal nok lade være med at nævne alle kommuner, men jeg vil godt anholde ordføreren for, at han siger, at kommunerne lukker.
Jeg har oplevet reformen sådan, at kommunerne sammenlægges, og Give Kommune sammenlægges forhåbentlig med Vejle.
Jeg håber ikke, at Give Kommune lukkes, og at Vejle så opstår.
Så det er det andet spørgsmål: Har Dansk Folkeparti den oplevelse af reformen, at man lukker kommuner eller man sammenlægger kommuner?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2006-01-12:
Nu synes jeg, hr. Jan Petersen tillægger mig evner, jeg ikke har.
Fttmo036.fm Page 2631 Friday, March 10, 2006 4:42 PM
Jeg må sige til hr. Jan Petersen, at jeg jo ikke kan garantere noget som helst.
Det, jeg kan sikre, er, at udvalget får lejlighed til at rejse de spørgsmål, udvalget finder er nødvendige at rejse i lyset af det, regeringen måtte ønske at bruge sin bemyndigelse til.
Så kan vi selvfølgelig gøre alt, hvad vi kan for at sikre, at der også bliver givet et fyldestgørende svar på de spørgsmål.
Men i og med jeg ikke er i regering og ikke sidder som minister, skriver jeg heller ikke de svar, som ministeren sender over.
Om hr. Jan Petersen så finder de svar, der kommer, fyldestgørende og tilfredsstillende, kan jeg jo ikke være herre over, men jeg kan prøve at være med til at tilrettelægge en procedure, der gør, at vi i Finansudvalget har mulighed for at stille spørgsmål til det orienterende aktstykke, vi måtte få, hvis vi kommer i den situation, og selvfølgelig også insistere på, at vi får svar på de spørgsmål.
Jan Petersen (S), 2006-01-12:
Men spørgsmålet står ubesvaret.
Hr. Thulesen Dahl og jeg og andre medlemmer af Finansudvalget kan jo siden hen føre diskussionen videre om, hvorfor man gjorde sig så stor umage med undgå et rigtigt aktstykke og i stedet ender med at komme med et orienterende aktstykke, som vi jo alle ved der ikke kan stemmes om, og som heller ikke er noget, man gør andet ved end at tage til efterretning.
Det er jo den procedure, hr. Thulesen Dahl er bekendt med som formand for det samme udvalg.
Det, jeg sådan i alt beskedenhed spørger om frem for at deltage i den manipulation med mit spørgsmål, som hr. Thulesen Dahl præsterede, er: Kan hr. Thulesen Dahl garantere, at der bliver svaret på de spørgsmål, der bliver stillet til et orienterende aktstykke, inden et eventuelt flertal måtte sige til ministeren, at han gerne må gribe ind på den og den måde?
Det er sådan set ret interessant, for det kan jo godt være sådan, at når det aktstykke er forelagt, siger hr. Thulesen Dahl og de to regeringspartier: Det vil vi godt acceptere.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2006-01-12:
Nu er jeg ikke enig i hr. Jan Petersens fremstilling, men jeg synes alligevel, det er flot, at et medlem af Socialdemokratiet nu anerkender, at der trods alt er noget betydningsfuldt i, at vi ikke blot kan notere i det offentlige rum, at regeringen udmønter en bemyndigelse – den her tekstanmærkning – men at det nu følger af tekstanmærkningen, at regeringen orienterer Folketingets Finansudvalg om de påtænkte metoder, regeringen i givet fald vil tage i anvendelse, hvis den vil benytte sig af bemyndigelsen.
Vi har også finansministerens ord fra debatten i december på, at man vil sørge for at tage bestik af situationen i Finansudvalget, og hvis der er et flertal i Folketinget, der ikke mener, regeringen udmønter den her bemyndigelse på den rigtige måde, så vil den efterleve det.
Der er trods alt noget i det, der er noget værd.
Det er ikke det, vi har hørt fra hr. Jan Petersens socialdemokratiske kolleger hele dagen, men det er da godt, at der er en, der nu har set, at der trods alt er en indholdsmæssig værdi i det.
Jan Petersen (S), 2006-01-12:
Jeg springer lige lidt tilbage for at følge op på et svar, som hr. Thulesen Dahl gav før.
Jeg forstod, at det orienterende aktstykke, Finansudvalget skal forelægges, ikke ville udløse beslutninger, før et flertal havde sagt ja.
Det kunne selvfølgelig føre til en lidt større diskussion af, hvad striden så har handlet om, for hvad bliver så forskellen mellem et orienterende aktstykke og det, der var kravet, et rigtigt aktstykke, når det orienterende aktstykke ikke udløser beslutninger i regeringen, før et flertal har accepteret det?
Det var sådan set det ene spørgsmål, men det helt præcise spørgsmål bliver så: Den procedure, der gælder, når det er et rigtigt aktstykke, der kan voteres om, er jo sådan, at vi først voterer, når vi har fået fyldestgørende svar og Finansudvalgets medlemmer er tilfredse med, at sagen er vel belyst.
Vil hr. Thulesen Dahl kunne garantere, at det også bliver tilfældet med dette orienterende aktstykke, at det får præcis samme behandling, som hvis det var et rigtigt aktstykke, der kunne voteres om, og at der bliver svaret på det, inden regeringen og et flertal eventuelt giver en accept af et indgreb?
Line Barfod (EL), 2006-01-12:
Jeg kan forstå, at hr. Wedell-Neergaard gerne ville have siddet til en konference under behagelige former.
Det kan jeg selvfølgelig godt se kunne være rarere, der kunne måske også være lidt mere varme på, og så kunne man få lidt god mad og sådan noget.
Men det ville ikke give meget mening at bruge tid på at sidde og diskutere samarbejde og besvarelse af spørgsmål med et reelt indhold i svarene, når vi lige har været igennem et forløb, hvor det er ganske tydeligt, at flertallet bare lyngennemfører det, de gerne vil gennemføre, uden overhovedet at ville samarbejde og uden overhovedet at ville besvare spørgsmål med et reelt indhold i svaret.
Vi kan jo stadig ikke få reelle svar på de spørgsmål, vi stiller.
F.eks. kan vi ikke få svar på, hvor mange medarbejdere der ville være tale om, hvis nu hele den besparelse, som man kræver ude i kommuner og amter, altså 3 mia. kr., bliver gennemført, ved at man skærer ned på service og dermed fyrer nogle medarbejdere.
Man skulle ellers synes, at det var rimelig enkelt at regne igennem, hvor meget en gennemsnitlig medarbejder koster i kommuner og amter, og hvor mange medarbejdere der så går på ca. 3 mia. kr.
Men ikke engang sådan et svar kan vi få.
Det er ikke lige noget, der fremmer troen på, at vi ville få noget konstruktivt ud af at sidde under behagelige former og diskutere.
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2006-01-12:
Jeg tror nu, at der ville komme meget konstruktivt ud af at tage en generel drøftelse om samarbejdet mellem Folketinget og regeringen, og det kan vi så forhåbentlig få gang i en anden gang.
Jeg synes, at når fru Line Barfod beskriver situationen som besparelser og afskedigelser, så er det ikke i overensstemmelse med sandheden.
Vi er bare uenige om, hvad konsekvenserne af det her er, vi er bare uenige om, hvad det er, der sker.
Vi forholder os jo til substansen og siger, at vi ønsker, at væksten i den kommunale økonomi er 0,5 pct. i reelle termer og ikke sådan, som kommunerne selv har budgetteret den, som ligger langt over målet.