runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jeppe Kofod (S), 2002-03-13:
Jeg vil gerne takke for svaret, men også gerne prøve at få yderligere uddybet, hvad regeringens politik er på det område her.
Det må også betyde, at når udenrigsministeren skal forklare de andre EU-kolleger, hvorfor Danmark skærer ned, siger man, at det af hensyn til prioriteringen af sundhedsvæsenet i Danmark, at man skærer 1,5 mia. kr. på udviklingsbistanden.
Det kan man så tænke over hvordan lyder.
Jeg vil bare høre igen for at få svar på mit forrige spørgsmål: Er det sådan, at man vil fortsætte denne politik.
Altså hvad vil det være i 2003, der skal prioriteres, så man dermed kan spare på udviklings- og miljøbistanden?
Det tror jeg er vigtigt at vide også i forhold til den aftale, man er ved at lave nu i EU, som hr. Keld Albrechtsen var inde på.
Det er jo klart, der er to dele i sådan en aftale; der er de lande, der skal hives op fra den meget, meget lave procent under 0,7, og så er der de rige lande, især i Nordeuropa, som har nået et højt niveau, og som skal fastholde det niveau.
Det er klart, at hvis den ene part skærer ned i bistanden, og der er Danmark jo den sørgelige undtagelse,
så bliver det utrolig svært at overbevise de andre om, at de skal hæve bistandsprocenten, især lande, der måske har en økonomisk krise eller i hvert fald har et stort beskæftigelsesproblem.
Så jeg vil bare høre, hvad udenrigsministeren har tænkt sig at sige til sine EU-kolleger i denne sammenhæng her, for jeg synes, at der hverken er hoved eller hale på det, som Danmark står for i øjeblikket.
Per Stig Møller (KF), 2002-03-13:
På finansloven 2002 er der afsat en pulje til at øge behandlingskapaciteten i sundhedsvæsenet på 1,5 mia. kr.
Tilsvarende er ulandsbistanden blevet reduceret med 1,5 mia. kr. i forhold til den tidligere regerings finanslovtal fra august 2001, som jeg sagde i mit sidste svar, og som hr. Jeppe Kofod er bekendt med.
Reduktionen af udviklingsbistand og miljøbistand til udviklingslandene med 1,5 mia. kr. og stigningen i bevillingerne til sygehusene med det samme beløb svarer altså præcis til det, som regeringspartierne stillede i udsigt før valget.
Jeg synes ærlig talt, vi er langt, langt ude i hampen.
Danmark står meget stærkt, vi er klart nr. 1 i EU, vi har en ret til og en forpligtelse til at sørge for at få de andre op på de 0,7 pct. Jeg har kritiseret Kommissionens oplæg, og det er måske det, hr. Keld Albrechtsen tager fejl af, kraftigt for ikke at være ambitiøst nok.
Så siger man intet om dem mellem 0,33 og 0,7 pct., og der mener jeg, at de, der ligger i det bånd, jo også skal bevæge sig, de skal jo ikke fredes af Kommissionen, og jeg mener, det er Danmarks opgave at trække dem frem.
Jeg synes overhovedet ikke, det er stedet her, når vi slet ikke har en finanslov 2003 til debat, at diskutere den, det vil jeg slet ikke tage hul på her.
Men det afgørende er, at Danmark har førertrøjen på og derfor kan trække de andre frem.
Jeg har ikke været tilfreds med Kommissionens oplæg, og det, man har kunnet læse om udenrigsministeren fra Spanien, er jo meget morsomt i betragtning af Spaniens procent.
Der flyver jo altid mange papirer rundt i forbindelse med, at man laver et topmøde, men det, det kommer til at dreje sig om, er at fastholde 0,7 pct. som målsætning.
Det er såmænd svært nok, og det gør Danmark alt for, og det skal også nok lykkes på topmødet, der kommer i de her dage.
Så kæmper vi for at få dem, der ligger under 0,33 pct., til at forpligte sig til lidt hurtigere at komme op på 0,33.
Det er også meget svært, ikke mindst på grund af de socialdemokrater og socialister, der sidder rundtomkring i Europa. Hermed sluttede spørgsmålet.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-03-13:
Jeg tror altså også, at ministeren lige skal gå tilbage til sit ministerium og undersøge lidt nærmere, hvad det er, der rent faktisk foregår i EU, for jeg har også forstået alle de her tilgængelige oplysninger sådan, at både formandskabet og Kommissionen er meget bekymrede over - og med rette efter min opfattelse - det meget dårlige signal, som Danmark sender, og hvis signalet her fra spørgetiden og på det kommende Barcelonatopmøde i EU om få dage ydermere bliver, at der er en usikkerhed i regeringens planer med hensyn til fremtiden, en usikkerhed, der går ud på, at samtidig med at man kræver, at Tyskland skal sætte sin bistand op, hvilket jeg er helt enig i, så går man selv den modsatte vej.
Der håber jeg, at ministeren i det mindste vil kunne sige til tyskerne i den diskussion: Vi har selvfølgelig ikke tænkt os at fortsætte med at skære på ulandsbistanden, for hvis ministeren ikke kan sige det til tyskerne, så er jeg bange for, at ministerens troværdighed på det kommende EU-topmøde kan ligge på et meget lille sted.
Jeppe Kofod (S), 2002-03-13:
Når jeg ikke kan få svar på første del, vil jeg prøve yderligere at følge det op, som hr. Keld Albrechtsen nævnte.
Det fremgår jo af en artikel i går i Politiken, at udenrigsministeren fra Spanien, formanden for Rådet, siger, at de lande, der ligger over 0,7 pct., skal gøre alt, hvad de kan for at fastholde niveauet, samtidig skal de lande, der ligger under, øge bistandsprocenten.
Det kan jeg da kun tolke, som om at en nedskæring i dansk ulandsbistand vil være i direkte strid med det, som man har besluttet i EU.
Eller er tolkningen fuldstændig forkert?
Er det citat forkert?
Per Stig Møller (KF), 2002-03-13:
Til hr. Jeppe Kofod vil jeg sige, at budgetoverslagstallene jo er tekniske fremskrivninger, og Folketinget vil, sådan som det har været tilfældet for alle regeringer, også alle socialdemokratiske regeringer, selvfølgelig blive orienteret.
Det vil ske i forbindelse med fremsættelse af forslag til finanslov for år 2003.
Den er jo ikke engang gået i gang endnu, så jeg kan overhovedet ikke stå her og diskutere 2003.
Til hr. Keld Albrechtsen: Kommissionen har ikke fremsat noget forslag om, at der ikke må ske nedskæringer i landenes ulandsbevillinger.
Det, det drejer sig om for øjeblikket, og som Danmark slås for, er, at den meget, meget lange række af lande, med bl.a. hr. Keld Albrechtsens partifæller eller partikammerater, tror jeg snarere, eller ligesindede kommer op.
Tyskland står langt under 0,33 pct.
Det, vi slås for, er, at f.eks. De Grønne - hr. Keld Albrechtsens venner i Tyskland - begynder at give noget mere
end de der 0,2 eller et eller andet, de ligger på, og bevæger sig op mod 0,33 pct. Danmark er nr. 1 i EU, og Danmark ligger langt, langt foran f.eks. Tyskland, og det arbejde, der for øjeblikket foregår i EU-sammenhæng, er at få socialdemokraterne og De Grønne i Tyskland, socialdemokraterne i England og socialisterne i Frankrig til at give noget mere.
Det er det, det drejer sig om.
Kommissionen har ikke fremsat noget forslag.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-03-13:
Jeg synes, ministeren efterlader en uklarhed, som kan skabe meget store problemer for Danmark internationalt.
Ministeren er vel bekendt med, at Europa-Kommissionen har foreslået, at der ikke må ske nedskæringer af ulandsbistanden i landene, og det signal, der nu bliver sendt i dag, er, at det kan vi jo risikere at Danmark bliver ved med.
Jeg håber ikke, at den mulighed kan tolkes af ministerens svar, og derfor vil jeg gerne bede ministeren også af hensyn til Danmarks internationale omdømme om at gøre det klart, at den fejl, der er sket i år, ikke vil gentage sig i de kommende år.
Per Stig Møller (KF), 2002-03-13:
Altså jeg kan jo ærlig talt ikke, må jeg sige til hr. Jeppe Kofod, være ansvarlig for, hvad den spanske formand får sagt på et pressemøde.
Det, det drejer sig om, er, at det, vi gør i EU og formentlig også gør efter topmødet,
er, at vi siger, at de, der ligger over 0,7 pct., og det er den danske indstilling, de skal forblive over 0,7 pct., og det er da, fordi det ville være fuldstændig urimeligt, at de, som har mere end opfyldt FN-målsætningen, skal bære for dem, som ligger under 0,33 pct.
Man kan da ikke have den form for mobning af dem, som ligger i front, det er da absurd; det gjorde svenskerne jo heller ikke, da socialdemokraterne i Sverige havde brug for at omplacere nogle midler, så det ville være fuldstændig absurd.
Det, der giver os vægt, er, at vi siger, at vi ligger som nr. 1 med 1 pct., og vi ligger langt foran alle de andre, og nu må de andre se at komme med.
Det er jo budskabet fra EU, og der er ikke tale om, at der ligger en aftale, som Danmark ikke lever op til eller bryder.
Der ligger ikke nogen aftaler.
Der flyder forskellige papirer rundt, og så er der forskellige udenrigsministre, der udtaler sig, men vi træffer jo først beslutningen i morgen eller i overmorgen nede i Barcelona.
Der vil det altså stadig væk være sådan, at Danmark vil presse på, for at de, der ligger under 0,33, kommer op på 0,33 pct., det er svært.
Vi vil også presse på, for at de, som er fredet af Kommissionen, som Kommissionen slet ikke forholder sig til, som ligger mellem 0,33 og 0,7 pct., også skal bevæge sig, og at vi, som ligger over 0,7, selvfølgelig bliver over 0,7 pct. Til hr. Ole Stavad: Nu er det jo altså sådan omkring beskæringerne, at man er gået fra 1,1 pct. til 1 pct.
, og så vidt jeg husker den forhenværende statsministers udtalelse til f.eks. Jyllands-Posten, så vidt jeg husker 8. januar 2001, så sagde han, at bistanden skal ligge på 1 pct. Det er derfor interessant, om Socialdemokratiet, hvis det havde været i stand til at bevare regeringsmagten, ville havde ladet procenten vokse og vokse.
1,1 pct. i 2002 og med den almindelig opdrift, der er, var det blevet 1,2 pct. og 1,4 pct. og 1,6 pct. På et eller andet tidspunkt havde Socialdemokraterne sagt, hov, vi har lovet 1 pct., og så havde man placeret sig på 1 pct. Så det er det, vi har gjort.
Vi har altså placeret det på det tal, som er 1 pct.
Ole Vagn Christensen (S), 2002-03-13:
Vi kan forstå på det, som ministeren nu siger, at den politiske prioritering har været en, hvor man er gået ud og har fundet nogle steder, hvor man sådan set kunne sige: Her er der nogle råd, her er der nogle nævn, her er der nogle institutioner, dem tager vi - uden at tænke på, hvad det eventuelt kunne have af konsekvenser for området.
Jeg må forstå af det, som ministeren her fremførte som svar, at der ikke har været nogen regionalpolitiske vurderinger inde i billedet. Men jeg er meget interesseret i at høre, hvordan ministeren er nået frem til, at det er Folkecenteret, der skal nedlægges.
Bendt Bendtsen (KF), 2002-03-13:
Det er jo en sag, vi har været igennem her i salen mange tirsdage og onsdage.
Vi er kommet med vores forslag om nedlæggelse af råd og centre og om fratagelse af offentlige tilskud, og jeg har tidligere nævnt, at det var en politisk prioritering.
Og det er sådan, at der også foregår forskning
andre steder.
Jeg har sagt tidligere i mine svar til hr. Ole Vagn Christensen, at det ikke er sådan, at jeg underkender de resultater, der har ligget på centeret, men det har været en politisk prioritering.
Ole Vagn Christensen (S), 2002-03-13:
Som sædvanlig fik vi ingen svar.
Det, jeg har brug for at få at vide, er sådan set begrundelsen for, at dette center, som har 62 næsten lokale aktører, slettes fra landkortet, når man har så store midler, som ministeren nævner her.
Det er lidt svært at se, at det er i overensstemmelse med den regionalpolitiske vedtagelse, vi har lavet herinde. Jeg tror, de her virksomheder vil have meget svært ved at se, at det, som ministeren taler om vil være en kompensation for dem, vil kunne gøre, at de får nogle nye arbejdsopgaver.
Og så må ministeren lige svare mig på: Er det ikke sådan, at det, vi taler om, når vi taler om Centeret for Vedvarende Energi, hvor der er så mange aktører involveret, er førkommercielle initiativer, hvorimod det, som ministeren taler om med sine 50 initiativer, alt sammen er noget, hvor andre har gjort benarbejdet?
Holger K. Nielsen (SF), 2002-03-13:
Jeg ved ikke, om det bliver af samme karakter i forhold til Bush.
Men det er lykkedes at få ét emne ud, ja, men ville det ikke være rimeligt, at statsministeren i det mindste i forhold til Det Udenrigspolitiske Nævn tog en drøftelse af, hvad det er for temaer, man forventer at tage op?
Hvad er den danske position til temaet?
Det møde er jo ganske, ganske
vigtigt, ikke mindst i betragtning af at Danmark har formandskabet det næste halve år og dermed repræsenterer hele Europa i samtalerne med USA det næste halve år.
Villy Søvndal (SF), 2002-03-13:
Man kan så diskutere, om man synes, at det er det mest påtrængende emne, men lad det nu ligge.
Jeg synes, at der er store politiske emner, der trænger sig mere på, eksempelvis konflikten i Mellemøsten mellem Palæstina og Israel, hvor forudsætningen for en løsning er, at der reageres kraftigere udefra, end det sker i øjeblikket.
Men lad det nu ligge.
Men jeg vil godt stille mit sidste spørgsmål
: Kan man så modsat slutte, at når statsministeren i dag ikke vil give løfte om at tage Kinaspørgsmålet op, så skyldes det, at statsministeren ikke synes, at det er et tilsvarende vigtigt emne at bruge tid på under sådan et møde?
Kan man tillade sig at konkludere det?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-03-13:
Der kan være nogle ideer, nogle ønsker om, hvad man gerne vil drøfte, men sådan en samtale udvikler sig jo ud fra, hvad man nu starter med, og hvad der kommer op under samtalen.
Det er jo en levende samtale. Men jeg vil da godt sige så meget til både hr. Villy Søvndal og hr. Holger K. Nielsen, at der er én ting, som under alle omstændigheder vil have en meget, meget høj prioritet for mig, og som jeg synes må have den allerhøjeste prioritet set fra et dansk synspunkt.
Det er de drøftelser, der skal være i NATO om en kommende udvidelse af NATO, hvor vi fra dansk side kæmper for, at der på topmødet i NATO i Prag til november bliver truffet en ambitiøs beslutning om en ny udvidelse af NATO bl.a. inklusive de baltiske lande.
Jeg vil gerne sige, at det er noget af det, jeg agter at give meget høj prioritet.
Men man er nødt til at lave en samlet vurdering af, hvad det er, der virkelig betyder noget her og nu.
Hvad er det, vi gerne skal nå?
Og jeg vil godt indvie både hr. Holger K. Nielsen og hr. Villy Søvndal i, at det emne her tillægger jeg en overordentlig stor betydning.
Holger K. Nielsen (SF), 2002-03-13:
Jo, jo, men jeg har da fuld forståelse for, at vi ikke skal stå her i Folketingssalen og punkte op og slette og fedte frem og tilbage med en dagsorden
Det har jeg fuld forståelse for. Det, jeg spørger om, er: Er der mulighed for, at vi kan blive delagtiggjort i dagsordenen, når en sådan foreligger?
Den må jo foreligge på et eller andet tidspunkt.
Det er vel ikke sådan, at den først foreligger, når statsministeren sidder i flyet på vej til Washington. Med andre ord: Vil det ikke være meget rimeligt, at der også bliver en mulighed for en diskussion her i Folketinget omkring den dagsorden og de temaer, der skal diskuteres med den amerikanske præsident?
Villy Søvndal (SF), 2002-03-13:
Jeg synes måske, statsministeren optræder lidt arrogant over for Folketinget ved overhovedet ikke at ville åbne for nogen som helst inddragelse af Folketinget.
Det er, fordi jeg har det principielle synspunkt og SF har det principielle synspunkt, at det er vigtigt, når man er ude internationalt til møder, at bruge møderne til at kritisere de forhold, der ikke er i orden.
Det Udenrigspolitiske Nævn har lige været en tur i USA, hvor vi brugte lejligheden til at kritisere de forhold i USA, vi ikke finder særlig kloge: klima, Irak, akseteorien osv., osv.
Det, man godt kan frygte med statsministeren - jeg ved ikke, om det er det, der ligger i det - er, at statsministeren ønsker at stå helt frit, fordi man kan jo godt blive noget duperet, når man fra et lille land kommer over til et meget stort land, og den kritik, der er nødvendig, dermed fuldstændig forstummer.
Er det det, statsministeren i virkeligheden siger ved i dag overhovedet ikke at ville sige noget som helst?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-03-13:
Jo, altså hr. Holger K. Nielsen vil sikkert på et eller andet tidspunkt blive bekendt med, hvad jeg drøfter med den amerikanske præsident, men jeg agter ikke at fastlægge dagsordenen her i Folketingssalen
Det vil jeg gerne sige.
Holger K. Nielsen (SF), 2002-03-13:
Jo, men det er jo lidt svært at få en diskussion med statsministeren, når han hele tiden siger, at dagsordenen bliver fastlagt på et senere tidspunkt.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-03-13:
Jeg kan blot sige, at hvis jeg under mødet med præsident Bush skulle tage alle de ting op, som kommer som ideer fra Kommissionen, så skulle der afsættes to dage til et officielt besøg, og det er der altså ikke.
Villy Søvndal (SF), 2002-03-13:
Tak for besvarelsen.
Det er jo svært at få ret meget ud af statsministeren, men man må vel slutte, at hvis statsministeren for alvor mener, at det er alvorlige emner, hvor Danmark oven i købet tidligere har spillet en helt selvstændig rolle i forhold til at få det taget op på FN's Generalforsamling og gå foran med kritikken, så er det vel svært at forestille sig, hvis statsministeren for alvor synes, det er væsentlige emner både i Tibet, behandlingen af religiøse og andre mindretal, også muslimske mindretal, at man så ikke også tager det op, når man nu har lejligheden til at tage det op.
Jeg kan godt forstå, at statsministeren endnu ikke har færdiggjort sin dagsorden, men det er vel helt utænkeligt, når statsministeren synes, det er vigtige emner, at statsministeren så ikke vælger at tage dem op.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-03-13:
Jeg kan svare nøjagtig det samme som før, at dagsordenen for samtalen med præsident Bush vil jeg først fastlægge på et senere tidspunkt. Jeg kan så i øvrigt sige, at menneskerettighedssituationen i Kina og herunder forholdene for etniske og religiøse mindretal, bl.a. i Tibet, synes jeg
bestemt er vigtige emner, og de drøftes løbende med de kinesiske myndigheder både i EU-regi og bilateralt.
Men jeg vil altså ikke på nuværende tidspunkt overhovedet lægge mig fast på, hvad mødet med præsident Bush nøjagtigt skal gå ud på.
Villy Søvndal (SF), 2002-03-13:
Det er også til inspiration for statsministeren vedrørende punkter, det er vigtigt at tage op med den amerikanske præsident.
Jeg er helt opmærksom på, at der er mange vigtige punkter ud over klimaet.
Der er diskussionen om en ny atomdoktrin, der er Irak, der er Mellemøsten.
Men så er der et punkt, som er specielt vigtigt efter begivenhederne den 11. september 2001, nemlig det forhold, at i skyggen af terrorbekæmpelsen foregår der mange ting rundtomkring, bl.a. i Tjetjenien, men også i Kina. Der er nogle muslimske mindretal i Kina, hvor Kina har forstået budskabet efter den 11. september sådan, at nu er der meget fri jagt, nu er der meget fri lejlighed til at krænke menneskerettigheder.
Der er de gamle problemer i forhold til menneskerettighedssituationen i Tibet, der er Falun Gong-bevægelsen, osv.
Danmark har før spillet en meget aktiv rolle i forhold til kritikken af Kina.
Det er vigtigt, at USA kommer med.
Agter statsministeren at rejse det over for den amerikanske præsident?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-03-13:
Jeg må nok sige, at der her i eftermiddag er kommet et overordentlig interessant signal fra SF.
Et signal, der sikkert vil blive lagt mærke til mange steder, nemlig at hr. Villy Søvndal signalerer, at det bestemt ikke har allerhøjeste prioritet for SF at få inddraget de østeuropæiske lande, herunder de baltiske lande, i en udvidelse af f.eks. NATO.
Det er i hvert fald første gang, jeg har hørt det.
Jeg synes, det er ret interessant, at det er markeret fra SF's side her i dag, at det ikke har allerhøjeste prioritet.
Jeg er absolut enig med hr. Villy Søvndal i, at krisen i Mellemøsten og mange andre internationale brændpunkter da er vigtige ting, og det understreger jo netop behovet for at have den fleksibilitet, der ligger i at kunne vurdere på tidspunktet og på stedet, hvad der nu er de rigtige ting at tage op.
Derfor er jeg nødt til at gentage det, jeg har sagt flere gange: Listen over emner, jeg agter at tage op, bliver først fastlagt på et senere tidspunkt.
Længere kommer vi ikke i den sag.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Villy Søvndal (SF), 2002-03-13:
Vil statsministeren i lyset af dennes forestående møde med den amerikanske præsident og de milde vinde, der for tiden blæser mellem Kina og USA i forståelsen af terror og terrorbekæmpelse, oplyse, om han ved mødet med præsident Bush vil diskutere vilkårene for f.eks. muslimske mindretal, Falun Gong-bevægelsen og hele menneskerettighedsproblematikken i Tibet og herunder redegøre for regeringens syn på det forbilledlige i alliancen Kina-USA i menneskerettighedsspørgsmål, retssikkerhed m.v. i lyset af dansk tradition?«
Jørn Jespersen (SF), 2002-03-13:
Nu begynder statsministerens møde med den amerikanske præsident jo at nærme sig, og derfor er det vel også rimeligt, at vi snart kan få et svar på, om kritikken af den amerikanske klimaplan er et emne, som statsministeren har tænkt sig at tage op over for den amerikanske præsident.
Derfor vil jeg gerne spørge, om ikke statsministeren er enig i den vurdering, at hvis ikke emnet bliver taget op af Danmark som kommende formandskabsland, er det så ikke i realiteten et udtryk for, at kritikken fra EU's side bliver svækket, og et udtryk for, at statsministeren, når det kommer til stykket, ikke tillægger klimaproblemerne så stor vægt, som vi hidtil har gjort fra dansk side?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-03-13:
Jeg tror ikke, at fru Pernille Blach Hansen kan være overrasket over det svar, jeg nu giver, for det har jeg givet før, nemlig at regeringen deler den vurdering af den amerikanske klimaplan, som er blevet udtrykt af EU's spanske formandskab og af EU-Kommissionens miljøkommissær, og her er en af bekymringerne netop, at den amerikanske klimaplan risikerer at føre til en stigning i CO2-udslippet og ikke til en stabilisering og slet ikke til et fald.
Så det er en af bekymringerne, og den bekymring deler
høj prioritet under det danske formandskab, ikke mindst i lyset af, at der under det danske formandskab skal være et stort internationalt topmøde i Johannesburg, hvor det vil være et tema, og hvor det danske formandskab vil lægge sig i selen for, at der fra EU's side skal komme et udspil om en såkaldt globalpagt.
Og et af elementerne i det vil helt givet være spørgsmålet om bæredygtig udvikling, herunder miljø og klima.
Pernille Blach Hansen (S), 2002-03-13:
Jeg har stor forståelse for, at den danske statsminister selvfølgelig ønsker en bred vurdering af, hvilke emner der skal drøftes med den amerikanske præsident, og derfor vil jeg så godt stille det andet spørgsmål: Når nu Danmark overtager formandskabet for EU i næste halvår af dette år, er klimaspørgsmålet så et af de steder, hvor man fortsat vil køre en kritisk holdning i forhold til USA, og er den danske regering så enig i den opfattelse, der kom fra EU, om, at den amerikanske klimaplan faktisk ser ud til måske at ville forøge USA's CO2-udslip med op til 33 pct.?
Deler den danske regering den opfattelse, og vil man vedvarende føre den kritik frem, også under det danske formandskab?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-03-13:
Dagsordenen for mine samtaler med præsident Bush er ikke fastlagt på nuværende tidspunkt, og jeg tager først på et senere tidspunkt stilling til, hvilke emner der ud fra en samlet betragtning er rigtige at tage op under den samtale.
Pernille Blach Hansen (S), 2002-03-13:
Det er klart, at når statsministeren nu tilkendegiver, at statsministeren var bekendt med den amerikanske henvendelse, før statsministeren meldte ud, så får man jo nemt den tanke, at helt upåvirket kan statsministeren næppe have været, men hvis statsministeren har en så stålsat karakter, at det ikke er tilfældet, så vil jeg stille mig meget tilfreds med det svar. Så vil jeg gerne spørge: Når statsministeren nu også udtrykker kritik, lige så vel som EU gør det, betyder det så, at dette er et spørgsmål, som statsministeren vil tage op over for den amerikanske regering, når statsministeren i denne eller i den kommende måned - jeg erindrer ikke lige datoen - skal mødes med præsident Bush i USA?