runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1998-03-27:
Jeg vil da gerne spørge fru Pia Christmas-Møller om De Konservatives EU-holdning, for som jeg hørte fru Pia Christmas-Møller, var talen krydret med mange plusord, som jeg ikke tror nogen som helst i dette Folketing vil sætte sig imod.
Der var plusord som, at EU kun skal lave rammelove, eller at EU kun skal tage sig af, hvad landene ikke selv kan klare.
Det lyder jo fornemt, men for ligesom at finde ud af, om der er noget indhold i det her, og hvad det egentlig betyder, vil jeg gerne spørge fru Pia Christmas-Møller: På hvilke områder er EU gået for langt i dag?
På hvilke områder er det nu, at EU ikke kun laver rammelove?
Det er jo tilfældet på en række områder.
Vil De Konservative så være med til at foreslå det afskaffet?
Eller det dér med, at EU kun skal tage sig af det, landene ikke selv kan klare - jeg er meget enig - vil Det Konservative Folkeparti nu være med til at foreslå de mange regulativer fra EU's side, som jo i den grad blander sig i forhold her i Danmark, som Danmark sagtens selv kunne klare, taget af bordet, fjernet igen?
Til sidst en kommentar til det, at fru Pia Christmas-Møller glæder sig over Amsterdamtraktatens fleksibilitetsprincip.
Er fru Pia Christmas-Møller opmærksom på, at det fleksibilitetsprincip jo kun er noget værd for de lande, der ønsker at gå videre med en integration, og ikke er en snus værd for f.eks. Danmark?
Jacob Buksti (S), 1998-03-27:
Jeg vil gerne sige til fru Pia Christmas-Møller, at jeg er fuldstændig klar over, at Venstre og De Konservative forsøger at stille sig op som det borgerlige regeringsalternativ til Socialdemokratiet.
Det har vi ingen problemer med at forstå.
Men det var ikke det, der var mit spørgsmål.
Det, der var mit spørgsmål,
var, om De Konservative opfatter deres rolle ligesom under valgkampen, at de er del af en enhed, at Venstre og De Konservative står sammen?
Eller er det sådan, at man kan komme i en situation, kan fru Pia Christmas-Møller forestille sig det, hvor De Konservative alene går i forhandlinger, alene søger indflydelse og i givet fald alene søger at indgå aftaler med regeringen?
Så synes jeg, at fru Pia Christmas-Møller skulle forsøge at svare hr. Jørgen Estrup på det spørgsmål, hr. Jørgen Estrup stillede vedrørende det, som fru Pia Christmas-Møller nu har kørt på længe, nemlig det om vælgerbedraget.
Jeg forsøgte efter fattig evne - jeg kan forstå, det ikke rakte - at forklare det.
Derfor kan fru Pia Christmas-Møller ikke tage stilling til spørgsmålet fra hr. Jørgen Estrup vedrørende De Konservatives indflydelse på boligbeskatning og ejerboligbeskatning fra 1985, vedrørende De Konservatives tilslutning til frimarkedsmodellen og Socialdemokratiets og De Radikales modstand mod det, og til det forhold, at det, som fru Pia Christmas-Møller mener er vælgerbedrag, allerede er anført i regeringens lovkatalog fra september.
Pia Christmas-Møller (KF), 1998-03-27:
Nu holder jeg meget af hr. Poul Erik Dyrlund.
Jeg kender ham jo fra Arbejdsmarkedsudvalget som en meget arbejdsom socialdemokrat, der altid er leveringsdygtig i socialdemokratisk beton.
Bitterhed?
Nej - det ligger mig meget fjernt.
Det ligger mit parti meget fjernt.
Bitterhed kan man ikke bruge til en brik i politik.
Nej, det, vi efterlyser, er vilje hos Socialdemokraterne til at gå videre med ændringer på arbejdsmarkedsområdet, som yderligere kan forebygge flaskehalse, som er ved at true på arbejdsmarkedet. Det er flot, at ledigheden er faldet.
I går, tror jeg det var, fik vi de seneste tal.
På én måned er ledigheden faldet med 0,3 pct.
Det er virkelig dejlige oplysninger at få.
Men det betyder også, at flaskehalsene rykker tættere og tættere på.
Vi ved jo fra erfaringerne i 1980'erne, hvordan en meget negativ udvikling kan sættes i gang, hvis flaskehalsene får lov til at dukke op og påføre lønglidning og dermed tab af konkurrenceevne og så igen en negativ udvikling i beskæftigelsen.
Det ved vi, og det er derfor, det er så vigtigt, at vi forebygger i tide, og til det brug er der behov for ret så markante ændringer på arbejdsmarkedsområdet.
Men hr. Poul Erik Dyrlund er godt inde i De Konservatives forslag, og det vil jeg gerne kvittere for.
De skal undersøge, hvordan det fremtidige behov ligger.
Min anbefaling var alene den, at regeringen nu ikke ødelægger mulighederne for, at Forsvarskommissionen kan komme med et godt og velgennemarbejdet oplæg til de politiske drøftelser, at man ikke forgifter de politiske forhandlinger på forhånd.
Hr. Villy Søvndal forbiser fuldstændig, at Danmark faktisk efter den kolde krigs ophør i den nuværende situation har satset mange kræfter på det internationale arbejde, vore fredsbevarende styrker i Eksjugoslavien, etc., etc.
Det koster penge, og forudsætningen for, at vi kan deltage på et højt kvalitetsniveau, er, at vi har et godt hjemligt forsvar.
Til hr. Kristian Thulesen Dahl skal jeg kort sige: Jamen EU er stedet, hvor Danmark kan få indflydelse på den internationale udvikling.
Derfor er det da ikke en overraskelse, at jeg fremhæver plussiderne ved EU-samarbejdet.
Men må jeg ikke minde hr. Thulesen Dahl om, at havde vi fået et borgerligt flertal, havde vi fået en borgerlig regering, ja, så havde det været borgerlige ministre, der havde siddet nede i Ministerrådet og givet bolden op til direktiver med borgerligt indhold.
På samme måde havde vi haft en borgerlig kommissær.
Så var Ritt Bjerregaard blevet skiftet ud.
Jeg kan garantere for, at hun ikke var blevet genudnævnt.
Vi må jo altså til at lære, at EU's besluttende organer handler om politiske partier.
Det handler om at få borgerlige flertal, lige så vel som det handler om at få borgerlige flertal, hvis man vil have borgerlige løsninger i det danske Folketing.
Elisabeth Arnold (RV), 1998-03-27:
Jeg er glad for at høre, at fru Pia Christmas-Møller er modstander af beton; det er vi sandelig også.
Jeg husker Det Konservative Folkeparti fra deres bedste stunder, som f.eks. da hr. Per Stig Møller var miljøminister.
Jeg husker, hvor glade vi var for hr. Per Stig Møller som miljøminister, som gik ind for grønne afgifter osv., osv. Så vi ser frem til en ny stil hos De Konservative efter deres lederskifte nu. Men det, jeg vil sige noget om, er i virkeligheden den lille diskussion, vi havde før, om jobfradrag. Fru Pia Christmas-Møller har fuldstændig ret.
Det var jo ikke de danske vismænd, der sagde det med jobfradraget; det var OECD - OECD, som jo foretager de store internationale sammenligninger, og som siger: Jobfradrag er fint i lande, hvor man har meget stor lønspredning; der er det godt for beskæftigelsen.
Det er det ikke i lande som Danmark; det var OECD, der sagde, at jobfradrag er en dårlig idé i lande som Danmark.
Derfor håber jeg, at Det Konservative Folkeparti vil forlade deres klamren sig til jobfradrag som løsningen på alt i forbindelse med beskæftigelsen.
Og lad os være enige om, at vi ved, målet skal være, at det skal kunne betale sig at arbejde; det er vi enige om både i regeringen og hos De Konservative.
Og lad os så prøve at finde nogle løsninger, der kan fungere.
Det tror jeg vi alle sammen vil være glade for.
Villy Søvndal (SF), 1998-03-27:
Jeg kan godt forstå, det kan være svært for De Konservative, for det er klart, at områder som forsvar og motorveje osv., som man virkelig har kær, slås man selvfølgelig for.
Det er rimeligt nok. Men når fru Pia Christmas-Møller begrunder nødvendigheden af de store og stigende danske forsvarsudgifter i en situation, hvor alle andre lande nedskærer, med den internationale indsats, så må der være nogle ting, selv De Konservative kan se i den nuværende situation.
Jeg formoder også, fru Pia Christmas-Møller vil undlade at sende hjemmeværnet til Bosnien.
Det tror jeg ville være en fordel både for Bosnien og for hjemmeværnet.
Det kræver i hvert fald ganske omfattende byggeri af kanaler osv., for at det kan lade sig gøre.
Jeg synes, at selv om der er en masse af det krigsmateriel, man i øjeblikket står over for at skulle købe, der ikke oplagt har til hensigt at støtte den internationale indsats, kan man ikke bare i stilfærdighed konkludere, at der i hvert fald er kæmpemuligheder, kæmpemuligheder, og vi har aldrig haft lignende muligheder for at spare på dansk forsvar.
Poul Erik Dyrlund (S), 1998-03-27:
Fru Pia Christmas-Møller ved jo udmærket godt, at når vi hidtil stort set har undgået flaskehalse på det private arbejdsmarked, hænger det jo sammen med, at regeringen har kørt en meget intensiv aktiveringsindsats, at regeringen gennem de senere år har skruet voldsomt op for aktiviteterne
på voksen- og uddannelsesområdet
Det kan vi hurtigt blive enige om.
Men jeg er så altså også nødt til at sige til fru Pia Christmas-Møller, at man undgår ikke flaskehalse ved at ødelægge vores uddannelsesorlovsordning, ved at lave voldsomme besparelser og begrænsninger i udbudet af voksen- og efteruddannelse og indføre skrappere rådighedsregler.
De ting hænger ikke sammen, men lad os nu se, når vi skal i gang med de kommende aktiviteter, for jeg er enig i, at flaskehalsproblemerne skal vi undgå under alle omstændigheder, men jeg kan høre, at der er forskel på vores midler.
Pia Christmas-Møller (KF), 1998-03-27:
Jeg kan garantere hr. Jacob Bukstis parti og alle andre i Folketingssalen om, at Det Konservative Folkeparti ikke vil drømme om at pantsætte sin politiske handlefrihed hos nogen.
Den ligger lunt og godt i det konservative gruppeværelse.
Sådan bliver det ved med at være.
Sådan har det været.
Sådan er det.
Sådan vil det fortsat være.
Til hr. Klaus Hækkerup vil jeg gerne sige: Vi mener det dybt alvorligt, når vi siger, at der skal ske noget på sygehusområdet.
Det gør vi.
Jeg har skitseret nogle af vores hovedkrav, og jeg erkender også, at selve strukturspørgsmålet spiller ind på mulighederne for at give vores sygehusbehandling et kvalitetsløft.
Vi var med i forliget om H:S.
Det erkender vi.
Det forslag, som regeringen har lagt frem, vil vi meget gerne gå i forhandlinger om.
Til fru Elisabeth Arnold: Jeg vil gerne kvittere for de pæne bemærkninger og så sige, at jeg tror ikke, Det Radikale Venstre er helt opdateret med hensyn til, hvad vismændene egentlig har sagt om jobfradrag og beskæftigelsesfradrag.
Det er faktisk sådan, at i den seneste rapport fra Det Økonomiske Råd anbefaler man muligheden af at indføre et beskæftigelsesfradrag, og jeg har hørt mange partier i valgkampen nævne jobfradrag og beskæftigelsesfradrag under forskellige modelformer som en mulig løsning på problemet med, at for mange mennesker ikke har en økonomisk fordel af at gå på arbejde.
Vi er kommet med vores bud: jobfradrag.
Det er ikke i konflikt med de analyser og forslag, man har fået fra eksperthold, og slet ikke fra vismændene.
Den danske lønstruktur er alt for stiv, er et selvstændigt problem, når det drejer sig om at få de svageste ind på arbejdsmarkedet. Vi har brug for større fleksibilitet, større variation, men vi behøver jo ikke at ende i den modsatte grøft.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1998-03-27:
Ja, sikke dog et svar eller måske mangel på samme, som jeg fik for et øjeblik siden på mit spørgsmål om De Konservatives EU-holdning, altså noget med, at når der er en borgerlig regering, er det borgerlige ministre, der arbejder, hvis det er en socialistisk regering, så er det socialistiske ministre, der arbejder.
Det kan jeg godt regne ud, men sandheden er jo
- nu må jeg jo ikke referere direkte fra Europaudvalgsmøder - men fru Pia Christmas-Møller, bekræft dog, at i det store hele er Venstre og De Konservative sammen med regeringen enige om at sige ja til stort set alle de direktivforslag, der kommer fra Kommissionen.
Det er nede i nogle små petitesser, det er meget, meget få steder, hvor vi endelig en gang imellem kan finde en lille sprække, som vi andre kan gøre os forhåbninger om kan blive lidt større år efter år; men det er søreme da i småtingsafdelingen.
Derfor vil jeg igen spørge fru Pia Christmas-Møller: Når den konservative ordfører siger, at EU kun skal lave rammelove, og siger, at EU kun skal tage sig af det, som landene ikke selv kan klare - noget, som vi i Dansk Folkeparti er meget, meget enige i - hvad er der så af indhold i det?
Ja, der er åbenbart ikke noget som helst indhold, hvis man skal tage svaret her for pålydende, altså at der ikke skal ske nogen som helst forandringer, og at De Konservative vil fortsætte med at bakke regeringen op ved at stemme for alle de direktivforslag, som kommer fra Bruxelles.
Pia Christmas-Møller (KF), 1998-03-27:
Jeg vil sige til hr. Jørgen Estrup, at jeg meget gerne vil svare på spørgsmålene. Selvfølgelig kan jeg bekræfte, at Det Konservative Folkeparti, medens vi havde regeringspositionen, stod i spidsen for en skattereform, som blev gennemført i 1985 med virkning fra 1986.
Det er jo en kendsgerning.
Jeg har ikke brug for at bedrage nogen eller løbe fra noget.
Det var en skattereform, som vi står ved.
Men verden stod ikke stille på det tidspunkt, heller ikke senere, og i 1993 fik vi en ny skattereform, hvor Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre lovede boligejerne fuld kompensation for bruttoskatten.
Da man lavede skattereformen, nedsatte man så også lejeværdien.
Det gjorde man.
Man har ikke givet boligejerne fuld kompensation, sådan som man lovede det i 1993.
Det er de gerninger, som regeringen allerede har leveret.
Nu ser vi så, at man vil gå videre og øge bruttoskatten til måske 12-15 pct., hvilket indebærer en yderligere udhuling af rentefradraget.
Det sagde man ikke en lyd om i valgkampen.
Man sagde heller ikke en lyd om i valgkampen, at man ville til at lade huslejerne stige i en del af det private udlejningsbyggeri; tværtimod anklagede man Det Konservative Folkeparti og Venstre for at ønske en friere huslejefastsættelse.
Det har forligspartierne, som hver gang også har omfattet Det Radikale Venstre og Socialdemokratiet, været enige om, men det skulle pludselig trækkes op af hatten som et kæmpe problem i valgkampen, at det lange sigt er et friere boligmarked.
Det er forbløffende.
Jeg synes også, det er lidt forbløffende, at den sædvanligvis temmelig fair politiker hr. Jørgen Estrup gentager usandheden om, at Det Konservative Folkeparti ensidigt støttede en total fritstilling af huslejerne i forbindelse med Fremskridtspartiets forslag sidste år.
Det er ikke rigtigt.
Jeg har korrigeret fejlen én gang her fra talerstolen.
Jacob Buksti (S), 1998-03-27:
Jeg vil da gerne kvittere hr. Holger K. Nielsen for det samarbejde, som jeg mener at man kan sige, at man har haft under valgkampen, og for den måde at stå sammen på.
Det tror jeg vi alle sammen har haft som en positiv oplevelse.
Det er jo rigtigt, som hr. Holger K. Nielsen siger, at vi har lavet mange aftaler med Socialistisk Folkeparti, men det er jo ikke sikkert, at det er nogen lovmæssighed, at det altid er sådan, at de aftaler er mere økonomisk ansvarlige end de aftaler, man kan lave med andre flertal.
Men det, jeg gerne vil spørge hr. Holger K. Nielsen om, når hr. Holger K. Nielsen ser på de samarbejdsmuligheder og mønstre, der måtte være i Folketinget, er, om hr. Holger K. Nielsen så opfatter det dér med menneskesynet sådan, at hvis det er muligt at lave en medmenneskelig løsning ved hjælp af nogle af de partier, som efter hr. Anders Fogh Rasmussens regnebog hører til den side, som har det menneskesyn,
er det så sådan, at Socialistisk Folkeparti overhovedet ikke vil være med, eller er det sådan, at Socialistisk Folkeparti har det som os: at vi må prøve af, hvor medmenneskeligheden er, og hvor dybt den stikker.
Jørgen Estrup (RV), 1998-03-27:
Jeg ved, det kan være lidt hårdt, når man står heroppe og skal prøve at svare på spørgsmålene.
Men jeg synes alligevel, det er lidt påfaldende, vil jeg sige til fru Pia Christmas-Møller.
Jeg fik ikke noget svar på mit spørgsmål; og da hr. Jacob Buksti gentog det samme spørgsmål, fik han ikke noget svar.
Når man bruger så stærke ord som vælgerbedrag, må man i Folketinget også forvente, at man kan svare, og at man vil svare.
Jeg synes ikke, det er ordentlig snak, når vi alle sammen ved, at både Venstre og Det Konservative Folkeparti, da Lejelovskommissionens betænkning kom frem, støttede den såkaldte frimarkedsmodel.
Vi ved også alle sammen, at det var den, statsministeren henviste til i duellen i fjernsynet.
Alligevel går man herop og kalder det vælgerbedrag, til trods for at man oven i købet ved, at regeringen i sit lovkatalog i september havde et forslag om privat udlejning, hvor der står præcis det samme, som der nu står i regeringsgrundlaget.
Jeg synes, det er stærk kost.
Jeg synes, det er for stærk kost.
Også fra min side et velkommen til fru Pia Christmas-Møller i den nye rolle og også en kvittering for en tale, som jeg opfattede som en udstrakt hånd, ikke mindst måske på grund af det, der ikke blev sagt i talen, hvilket jeg hilser velkommen.
Der var mange af valgkampens slogans, som jeg ikke hørte.
Så hørte jeg noget, som jeg også var godt tilfreds med,
nemlig ordene »vi ville afskaffe lejeværdien« med tryk på »ville«, hvilket jeg også hilser velkommen. Men det, som egentlig bringer mig på talerstolen, er den forargelse, som alligevel lå et sted i talen om, at nu så man, hvad regeringen havde i skuffen til ejere og lejere.
Må jeg ikke godt minde fru Pia Christmas-Møller om, at Det Konservative Folkeparti måske er et af de partier, der har haft mest indflydelse på, hvordan vilkårene er for ejerne gennem deltagelse i skattereformen i 1985.
Det hilser vi velkommen.
Men det synes jeg man skal huske.
Det andet, jeg godt vil sige, er, at med hensyn til lejerne og det udtryk, der er brugt tidligere om vælgerbedrag, synes jeg det er på sin plads at minde om, at begge regeringspartier har taget fuldstændig og aldeles afstand fra den såkaldte frimarkedsmodel, som Venstre og De Konservative er gået ind for, og det, som man nu snakker om, er alene det, der allerede lå i lovkataloget fra september.
Klaus Hækkerup (S), 1998-03-27:
Jeg vil også gerne kvittere for en, synes jeg, forsonlig og åben tale om samarbejde og også en ikke så firkantet afvisning af at gå ind i skatteforhandlinger også omkring bruttoskatten, som vi har hørt fra partiet Venstre.
Men mit spørgsmål drejer sig selvfølgelig om Det Konservative Folkepartis politik.
Fru Henriette Kjær var oppe tidligere i debatten og sige, at Det Konservative Folkeparti krævede en omstrukturering på sygehusområdet med henblik på at opnå en hurtigere og bedre behandling.
I regeringsoplægget er der lagt op til, at Københavns Amts Sygehusvæsen skal sammenlægges med Hovedstadens Sygehusselskab i en ny fælles sygehusorganisation, selvfølgelig med henblik på at opnå en øget effektivitet, et bedre serviceniveau og en hurtigere behandling af patienterne. Fru Pia Christmas-Møller har brokket sig over, at man ikke kender regeringens veje, og at det, der er lagt frem, ikke er konkret nok, osv.
Her ligger et helt konkret forslag, og jeg vil godt spørge: Hvad er Det Konservative Folkepartis holdning til dette forslag?
Holger K. Nielsen (SF), 1998-03-27:
Jeg kan svare helt klart: Vi tager ikke på forhånd afstand fra enkelte partier.
Hvis partiet Venstre vil bide hovedet af al skam og gøre det modsatte af, hvad de sagde under valgkampen, så er det da helt fint for os.
Vi har ikke som udgangspunkt, hvem vi skal arbejde sammen med, men hvad vi skal arbejde sammen om.
Det håber jeg også er tilfældet for hr. Jacob Buksti.
Det, som bare bekymrer mig, er, at der skal ske det samme, som da man indgik forlig med De Konservative og afskaffede formueskatten og overgangsydelsen på en gang.
Man afskaffede formueskatten til gavn for de allerrigeste, og man afskaffede overgangsydelsen, hvilket blev til skade for nogle af de dårligst stillede.
Den prioritering er jeg nervøs for igen kommer på dagsordenen, hvis hr. Buksti mener det alvorligt med at prøve for mange ting af med de borgerlige.
Men o.k., hvis hr. Buksti kan love mig, at vi ikke vil få en gentagelse af det forlig, der blev lavet med De Konservative, så er det helt fint for mig.
Jacob Buksti (S), 1998-03-27:
Jeg kan huske, at da jeg som dreng oplevede, at der kom cirkus til byen, var der altid én med, som kunne gennemføre sådan nogle forvandlingsnumre, hvor ting kunne komme til at se anderledes ud, ja, han kunne få tingene til helt at forsvinde ved et illusionsnummer.
Rasmussen
Det er altså ikke vækkelsesprædikanten mere.
Der er sket et eller andet.
For det første kan hr. Anders Fogh Rasmussen få valgresultatet til at se ud, som om Venstre har vundet 89-89.
Det er jo noget af en kunst.
Samtidig kan hr. Anders Fogh Rasmussen få hele oppositionen til at se ud, som om det er Venstre alene - i hvert fald den borgerlige.
Er det stadig væk sådan et skyggeparti derude, som man ikke skal regne med?
Hvor er de henne?
Det er da synd for dem, synes jeg.
Hvad skal vi så gøre, vil jeg spørge hr. Anders Fogh
Rasmussen
Han vandt ikke 89-89. Der er nogle andre muligheder, som også hr. Jes Lunde har været inde på, og det er regeringen fuld af fortrøstning over for.
For når hr. Anders Fogh Rasmussen siger 89-89, er det jo blokpolitik, så er det ikke samarbejde. Går man så hr. Anders Fogh Rasmussen lidt på klingen, som flere har gjort her, hvad sker der så?
Så kan vi se, at alle de gode, gamle sager er der endnu. Hvad er der sket af ændringer med hensyn til dagpengene?
Hvad er der sket af ændringer i holdningen til brugerbetaling, det frie valg osv.?
Det er der alt sammen.
Hvor er omvendelsen henne, vil jeg spørge hr. Fogh Rasmussen.
Anders Fogh Rasmussen (V), 1998-03-27:
Det kan jeg fuldstændig bekræfte, og jeg synes i øvrigt, det er groft med den måde, som hr. Buksti har udnyttet det på.
Jeg synes virkelig, det er en grov udnyttelse af debatten, men lad det nu være.
Må jeg så sige til hr. Aaen og hr. Frandsen: Jeg sagde klart, at der ingen ændring er i vores holdning, og det vil også sige, at der ikke er noget overhovedet, der er lukket. Der er ikke lagt låg på noget som helst.
Det, som jeg har sagt under valgkampen, og det siger jeg også nu, er: Det væsentlige må da være, at der bliver fundet en tilfredsstillende løsning på det økonomiske mellemværende mellem Danmark og Færøerne. Hvis hr. Aaen og hr. Frandsen vil lave yderligere undersøgelser i PØ-udvalget, er vi med på det.
Der er ikke lagt låg på noget som helst.
har tilsyneladende svært ved rigtig at komme ind til sagens kerne i spørgsmålet om en reform på arbejdsmarkedet, nemlig at Socialdemokratiet har skiftet standpunkt, men så klart til det bedre.
Socialdemokratiet har i årevis bekæmpet V's og K's forslag om at fremrykke aktiveringen til efter ét år, og nu skriver regeringen det selv i regeringsgrundlaget.
Jeg tager det som en udstrakt hånd og som et signal til, at vi kan samarbejde om det, og hr. Dyrlund må altså ikke blive forskrækket over, at han så at sige bliver taget på ordet.
Til hr. Søvndal vil jeg sige, at der ikke er tale om nogen ny linje fra Venstres side i forhold til kommunerne.
Vi ønsker en stram offentlig udgiftspolitik, og det gælder både stat og kommuner.
Når vi i de tidligere år i Finansudvalget ikke har kunnet stå bag regeringens aftaler med kommuner og amter, var det, fordi de lagde op til skattestigninger.
Det er Venstre imod, og derfor kunne vi ikke stå bag.
Vi har hele tiden ønsket en stram udgiftspolitik, og det omfatter både staten og kommunerne.
Og så til sidst til hr. Buksti: Alt det, som hr. Buksti har sagt i dag, kan jeg kun tolke på én måde, nemlig at hr. Buksti er blevet så forfærdelig forskrækket over at konstatere, at realiteten oven på valget er, at Socialdemokratiet og regeringen nu er i en situation, hvor der gang på gang må gives indrømmelser til den borgerligt-liberale opposition.
Det er det, som jeg er glad for nu sker, og det er derfor, at jeg har sendt et signal om vilje til samarbejde, hvis regeringen vil imødekomme os.
Pia Christmas-Møller (KF), 1998-03-27:
På baggrund af hr. Jacob Bukstis seneste indlæg vil jeg opfordre den helt nyvalgte politiske ordfører for Socialdemokratiet til at gå ned i Medlemsafdelingen og hente et eksemplar af Folketingets forretningsorden.
Heri vil den nyvalgte ordfører kunne se, at det under korte bemærkninger til en ordfører ikke er muligt at rejse spørgsmål til og svare på spørgsmål fra andre partier. Jeg har kun mulighed for at svare hr. Jacob Buksti, når det bliver min tur som ordfører.