runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Knud Erik Kirkegaard (KF), 2002-04-17:
Der er altså noget, som fru Line Barfod fuldstændig har misforstået.
Vi har skam ikke stillet den betingelse over for kommunerne, at alle pengene skal blive i kassen.
Tværtimod forventer vi sandelig, at kommunerne bruger pengene til de serviceopgaver, som de i henhold til lovgivningen er forpligtet til at bruge pengene til.
Næ, pengene skal skam ikke ligge i kassen.
Så er der jo en afgrundsdyb forskel på fru Line Barfods verdensopfattelse og min.
Fru Line Barfod har den opfattelse, at det, der er afgørende for, hvad en kommune kan magte af serviceopgaver, udelukkende er én ting, nemlig hvor mange penge man kan bruge.
Men jeg har den opfattelse, at når man har en given økonomisk ramme, er der ganske mange valgmuligheder for en kommune.
Der er forskellige værktøjer, man kan tage i anvendelse for at løse de serviceopgaver, og nogle er altså bedre end andre; nogle er bedre til at sikre, at man får mest muligt for pengene.
Til fru Marianne Jelved vil jeg gerne sige, at fru Marianne Jelved jo kender resultatet af finanslovforhandlingerne.
Det er jo fair og reelt nok.
Der er indgået en aftale med tre partier, og uanset hvad vil denne aftale med Dansk Folkeparti blive overholdt til punkt og prikke, og hvad der måtte være lavet af aftaler med Dansk Folkeparti omkring kommuneforhandlingerne, vil selvfølgelig blive overholdt.
Men når det er sagt, vil jeg sige, at det selvfølgelig er en fordel i de aftaler, der er mellem stat og kommuner, at der er så bred opbakning i Folketinget til dem som
Det var der under den tidligere regering.
Der var det en fordel.
Det vil også være en fordel under den nuværende regering.
Men vi løber ikke fra nogen aftaler med Dansk Folkeparti.
endelig: Tak for rosen fra hr. Ole M. Nielsen.
Den er jeg naturligvis glad for.
Spørgsmålet er så, hvilke sanktioner man vil tage i anvendelse, hvis såfremt ifald.
Det skal man selvfølgelig have en snak med kommunerne om.
Så vil resultatet nok komme frem, men det bliver ikke i dag, resultatet kommer frem.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-04-17:
Jeg synes, at det var et befriende klart og principielt og fornuftigt indlæg, hr. Kirkegaard kom med, nemlig at aftaler skal holdes, og at der skal være styr på økonomien, og at kommunernes økonomi, som udgør så stor en procentdel af den samlede offentlige økonomi, ikke kan være frit svævende i luften i forhold til regeringens politik, hvis en regering skal have nogle muligheder for at regere dette land økonomisk.
Det kan jeg sagtens forstå.
Men når det har slået fejl i flere år, forstår jeg ikke, - det kan hr. Knud Erik Kirkegaard måske svare på, og fru Jelved kan derefter supplere som ordfører - hvordan man skal kunne forvente, at det skal kunne holde.
Det er det, jeg synes er problemet, altså at en KL-formand eller en KL-bestyrelse kan forhandle på 275 kommuners vegne, som er vidt forskellige, og som hver især sikkert føler sig under pres på vidt forskellige måder
Og hvad er det for nogle instrumenter?
Det er det, jeg mangler at få fundet ud af i den debat.
Hvad er det for nogle instrumenter, man har?
Og hvilke sanktioner har man over for kommunerne enkeltvis, som kan få dem til at opføre sig ordentligt?
Marianne Jelved (RV), 2002-04-17:
Jeg forstod på hr. Knud Erik Kirkegaard, at Det Konservative Folkeparti synes, at det ville være rart, hvis der var
bred politisk opbakning til regeringens politik.
Nu taler vi om et ganske konkret tema, nemlig kommune- og amtsrådsforhandlingerne.
Det skulle ikke undre mig, om Det Radikale Venstre kunne være enig med regeringen i det resultat, der kom ud af de forhandlinger.
Det kan man ikke vide på forhånd, men det vil jeg bestemt ikke afvise.
Tværtimod forventer jeg næsten, at det med det, der er sagt i dag i hvert fald, vil være tilfældet.
Nu er situationen jo den, at Venstre og De Konservative umiddelbart har flertal med Dansk Folkeparti.
Og jeg har ikke fået den opfattelse, at finansloven også omfatter, at Dansk Folkeparti skal stemme for det resultat, regeringen kommer frem til med kommunerne.
Men uanset om det sker, ville det jo være rart, hvis der kunne blive en reel drøftelse med f.eks. Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre om disse spørgsmål, også hvis der skal foretages reaktioner efterfølgende.
Det er det, jeg gerne vil bede om en tilkendegivelse om: Er det muligt? Jeg går ud fra, at det jo ikke kan være Dansk Folkeparti, der forhindrer det.
Line Barfod (EL), 2002-04-17:
Det, vi diskuterer, er jo, hvordan man under de kommende forhandlinger vil lægge de økonomiske rammer for kommunerne.
Og det, vi har hørt, er, at pengene skal blive i kommunekassen.
Der er jo sket en række nedskæringer på de sociale områder.
Når vi har diskuteret nedskæringerne på det sociale område, har bl.a. De Konservatives ordførere
på de forskellige lovforslag sagt: Jamen kommunerne har jo stadig en mulighed for at bruge penge. F.eks. betyder dét, at man skærer beboerrådgiverne væk i udsatte boligområder, at de sociale problemer vil stige, det betyder, at der kommer flere hjemløse.
Der har De Konservatives ordfører så sagt: Jamen kommunerne kan jo bare tage sig af den opgave.
Men hvor kommer pengene fra til den opgave, når kommunerne samtidig skal beholde pengene i kassen og ikke må bruge dem?
Et meget stort problem i dette land er, at der er for få boliger, at der ikke bygges nogle nye boliger.
Hvor skal pengene komme fra til at bygge nye boliger, når regeringen siger til kommunerne, at pengene skal blive i kassen, at der altså ikke må bruges penge på flere boliger?
Knud Erik Kirkegaard (KF), 2002-04-17:
Fru Marianne Jelved og jeg kan jo under ingen omstændigheder blive uenige om, hvordan systemet fungerer, hvad der er regeringens opgave, hvad der er Folketingets opgave, og hvordan systemet fungerer efterfølgende ved godkendelse i Folketingets Finansudvalg. Fra konservativ side vil jeg gerne give udtryk for, at vi ønsker, at der er den bredest mulige opbakning til den politik, som regeringen skal føre.
Vi har haft nogle finanslovforhandlinger omkring 2002, og de aftaler, der er indgået dér, overholder vi naturligvis til punkt og prikke, men ellers er vores absolutte ønske, at der er så stor opbakning til det, der bliver gennemført, som overhovedet muligt.
Marianne Jelved (RV), 2002-04-17:
I øvrigt skal aktstykker om bloktilskud osv. jo igennem Finansudvalget efter aftalernes indgåelse.
På den baggrund vil jeg gerne spørge hr. Knud Erik
Kirkegaard, om Det Konservative Folkeparti vil medvirke til, at det flertal, der skal bære tingene igennem i Finansudvalget og eventuelt også efterfølgende, hvis der er grundlag for at gøre noget, hvis aftalerne ikke holdes, bliver bredt politisk og ikke en fortsættelse af den blokpolitik, vi har set indtil nu?
Knud Erik Kirkegaard (KF), 2002-04-17:
Efter konservativ opfattelse er det regeringens ansvar at føre de årlige økonomiforhandlinger med amter og kommuner.
Herefter skal Folketinget naturligvis tage stilling til aftaleresultatet, men ansvaret for forhandlingerne er regeringens.
For god ordens skyld skal jeg sige, at det ikke er et nyt konservativt synspunkt, som er kommet til efter regeringsskiftet.
Vi havde præcis den samme holdning under den tidligere regering.
I den kommunale verden møder man undertiden det synspunkt, at det for kommuner og amter ville være bedre, at der slet ikke blev indgået nogen aftale.
I den konservative folketingsgruppe er vi ikke enige i dette synspunkt.
Konsekvensen ville være, at regering og Folketing måtte vedtage retningslinjer for den kommunale økonomi, som ville være bindende ikke blot for kommunerne under ét, men også bindende for den enkelte kommune.
Derfor er en aftalebaseret økonomiramme efter vores opfattelse forudsætningen for et reelt decentralt kommunestyre.
At også kommunerne må operere inden for den samlede samfundsøkonomiske ramme, er indlysende.
Amter og kommuner administrerer som bekendt hovedparten af den offentlige økonomi i Danmark.
At dette skulle kunne ske uden hensyntagen til den samlede samfundsøkonomi, er en illusion.
Men det er utrolig værdifuldt, at den nærmere udformning af den kommunale del af den samlede samfundsøkonomiske ramme fastlægges og udmøntes i tæt dialog mellem regeringen og de kommunale organisationer, og det er jo præcis det, der sker gennem de årlige økonomiaftaler.
Der er ingen tvivl om, at den ramme, som kommuner og amter kan forhandle sig frem til for 2003,
vil være meget snæver.
Finansministeren har her gjort rede for de præcise tal.
For kommuner og amter under ét vil der ikke blive givet adgang til skattestigninger, og den økonomiske vækst vil blive stærkt begrænset - så begrænset, at der vil blive behov for kommunal nytænkning og større frihedsgrader for kommunerne, hvis man skal kunne løfte de kommunale serviceopgaver.
Aftalen vil være stram, men den skal også være både fair og retfærdig.
Kommunerne skal have en reel mulighed for inden for rammen at kunne løse deres opgaver.
Når så aftalen er indgået, skal den overholdes.
Det burde jo være overflødigt mellem voksne mennesker at sige det, men det er det desværre ikke.
Det har i en årrække været mere reglen end undtagelsen, at kommunerne ikke har overholdt aftalen.
Vi har forstået, at det for den nuværende regering vil være et ufravigeligt krav i forbindelse med dette års forhandlinger, at den indgåede aftale bliver overholdt.
Regeringen har fuld konservativ opbakning til dette synspunkt.
Jeg takker i øvrigt for den redegørelse, vi har fået fra de to ministre i dag, og vi Konservative vil gerne benytte lejligheden til at sige: God arbejdslyst i forbindelse med forhandlingerne.
Og det gælder både regeringen og de kommunale organisationer.
Poul Nødgaard (DF), 2002-04-17:
Nu skal man ikke give andre politikere gode råd.
Men hvis jeg havde været fru Grete Schødts, ville jeg have ladet være at gå ind i denne her debat, for det er ikke en debat, Socialdemokratiet tjener på overhovedet.
Fru Grete Schødts gør sig ingen forestilling om, hvad jeg har mødt af eksempler fra ældre mennesker.
Nogle gange fik man regningen på den afdødes udbetalte folkepension, endnu inden begravelsen fandt sted - efter at man i generation efter generation i dette land har haft den fornemme ordning med at udbetale pension til den efterlevende i dødsmåneden og 3 efterfølgende måneder.
Så jeg synes, der er utrolig stor grund til at glæde sig, og jeg synes, det havde været dejligt, om fru Grete Schødts var gået op og havde sagt tak til Dansk Folkeparti, fordi de stod i spidsen for at rette den kæmpe fejltagelse, som den tidligere regering havde lavet.
Det havde klædt
fru Grete Schødts.
Grete Schødts (S), 2002-04-17:
Jeg vil sige til hr. Poul Nødgaard, at det faktisk er en eksisterende lovgivning.
Det er faktisk et forlig indgået her i dette Folketing, man har gennemført en efterlevelseshjælp, en hjælp til dem, der mister.
Den fortsætter uændret, man har bare ikke sørget for at få fjernet det skema og den tilbagebetalingspligt, som vi alle sammen mere eller mindre i fællesskab her har vidst var det store problemfelt.
Jeg er glad på pensionisternes vegne over, at de ikke skal tilbagebetale deres pension, og at de får 3 måneders pension udbetalt fra dag ét.
Men sådan var det jo ikke førhen, da var det fra den første i måneden.
Så tingene har altså forandret sig væsentligt.
For pensionisternes skyld synes jeg, det er godt.
Jeg synes bare ikke, det at miste og det at være økonomisk afhængig kun er forbeholdt dem, der er blevet folkepensionister.
Det er såmænd mit eneste budskab.
Poul Nødgaard (DF), 2002-04-17:
Det var jo meget praktisk, at fru Grete Schødts blev afløst i formandsstolen, så hun kunne få lejlighed til at stille det her spørgsmål.
Jeg besvarer det med stor glæde.
Nu begynder fru Grete Schødts så ligesom at udvide den til nogle andre områder
også, og det er da muligt, at fru Grete Schødts har ret i det.
Vi har alene beskæftiget os med, hvordan efterlevelsespensionen var, da den blev fjernet, og det er faktisk den, vi i realiteten får genindført nu.
Dem kunne man sikkert sagtens have fundet nogle andre steder, måske kunne man have sparet et skuespilhus, eller hvad ved jeg.
Så jeg forstår overhovedet ikke indlægget, ud over at nu spreder fru Grete Schødts det ud til en lang række forskellige andre områder, der også skulle have nogle penge.
Det er ikke noget, vi tager stilling til i dag.
Grete Schødts (S), 2002-04-17:
Det er ikke så nemt at sidde i stolen, når man ikke kan komme til at sige noget!
Til hr. Poul Nødgaard: Dansk Folkeparti har døbt denne her pakke dødepakken.
Hvad er det, Dansk Folkeparti egentlig har haft stor indflydelse på?
Ja, man har fået tilbageført udbetaling af 3 måneders pension til folkepensionister - og kun folkepensionister, der er gift med hinanden -
uanset indtægt.
Jeg har den opfattelse, at det at miste, at være i sorg, og det at være i økonomisk nød, absolut ikke behøver at være afhængigt af, om man er folkepensionist eller ej. Efterlønsmodtageren, der er gift med folkepensionisten, bliver altså ikke bedre stillet af Dansk Folkeparti og denne her regering.
Jeg synes, vi skulle have nået sammen dér, hvor vi var den dag, folketingsvalget blev udskrevet, hvor vi havde fjernet skemaet, hvor vi havde fjernet formuedelen, hvor vi havde fjernet det begreb, der hed tilbagebetaling.
Så havde vi løst et stort problem for mange mennesker, der har mistet og er i økonomisk nød.
Poul Nødgaard (DF), 2002-04-17:
Nu er hr. Ole Stavad jo en meget dreven politiker.
Når jeg tidligere på dagen her i debatten rejste det spørgsmål over for regeringspartiet, over for Venstres ordfører, hr. Kristian Jensen, var det, fordi jeg gerne ville vide, hvordan regeringen så på det spørgsmål.
Jeg har ikke givet noget tilsagn om at ville sige hverken det ene eller det andet om den sag i dag.
Det skal Socialdemokratiet ikke få lejlighed
til at fange os på.
Men til fru Line Barfod vil jeg gerne have lov at sige følgende, hvilket fru Line Barfods parti udmærket ved, for de har også været med i finanslovforhandlinger igennem flere år og har også været parlamentarisk grundlag for den tidligere regering: Når man indgår en finanslovaftale - det burde fru Line Barfod vide - må man tage det sure med det søde; så indgår man en finanslovaftale, og så stemmer man for den finanslov. De ting, som regeringen og Dansk Folkeparti er blevet enige om at ændre, stemmer vi naturligvis for, og andre forslag stemmer vi naturligvis imod.
Sådan indgår man aftalen, lige så vel som aftalen er indgået sådan, at hverken Venstre, De Konservative eller Dansk Folkeparti i år 2002 kan stille nogen form for udgiftskrævende forslag, uden at alle tre partier er enige derom.
Ole Stavad (S), 2002-04-17:
Jeg vil også med spænding se frem til, at hr. Nødgaard leverer det, han nu har lovet, og så vil jeg afvente den sag.
Så vil jeg i øvrigt håbe på, at vi kan nå endnu et resultat under denne her debat, for hr. Nødgaard havde et, synes jeg, meget centralt spørgsmål til Venstres ordfører tidligere, hvor jeg forstod på det spørgsmål, hr. Nødgaard stillede, at det var uden for al virkelighed at forestille sig, at Dansk Folkeparti skulle støtte et forslag fra regeringen, der betyder, hvis kommunerne under ét ikke overholder aftalen - nogle gør det, og nogle sætter måske endda skatten ned osv. - at så kommer man med grønthøsteren og stjæler penge fra alle kommuner fuldstændig uafhængigt af, om det er nogle, der har overholdt, eller nogle, der ikke har overholdt en aftale.
Kan vi få et tilsagn fra hr. Nødgaard og Dansk Folkeparti om, at et forslag af den karakter - at man går ud og straffer kommuner, der har gjort alt det, de kan for at leve op til aftaler - vil Dansk Folkeparti under ingen omstændigheder støtte?
Hvis vi får et tilsagn fra Dansk Folkeparti af den karakter i debatten i dag, mener jeg faktisk, at vi har nået et resultat i dag, som er værd at markere.
Line Barfod (EL), 2002-04-17:
Det var da glædeligt at høre, at Dansk Folkeparti vil sikre, at de 500 mio. kr. går til flere hjemmehjælpstimer til de ældre, for sådan måtte jeg forstå det, hr. Poul Nødgaard sagde.
Det vil vi se frem til med stor glæde.
Det tror jeg også mange af landets ældre vil.
Det er ikke det, der har været lagt op til hidtil, men hvis Dansk Folkeparti gennemfører det, er det flot.
Det er i modstrid med alt, hvad der tidligere har været sagt, men det er da fint.
Jeg håber meget, at man vil gøre det, men jeg er nervøs for, at det kan gå ligesom med andre af Dansk Folkepartis mærkesager som Den Sociale Pensionsfond og satsregulering osv., hvor man tager penge fra de ældre, tager penge fra nogle af dem med de laveste indkomster overhovedet i dette land.
Dansk Folkeparti stemte for finansloven, hvor man tager penge fra de laveste indkomster.
Men det glæder mig da, hvis der nu kommer penge til mere hjemmehjælp.
Poul Nødgaard (DF), 2002-04-17:
Jeg kunne tænke mig at invitere fru Line Barfod en dag, hvor vi kunne sidde og gennemgå finanslovaftalen for 2002.
Jeg kunne godt stå og remse dem op, som jeg kan huske i hovedet.
Jeg nævnte før efterlevelsespensionen, der koster rigtig mange penge at genindføre.
Det er det største overgreb, der nogen sinde er foretaget i dette Folketing over for den ældre befolkningsgruppe.
Aldrig nogen sinde før i danmarkshistorien har man lavet sådan et overfald på vore ældre medborgere.
Nu bliver denne pension så genindført, fordi alle, selv SF, jeg har talt med, kan se, at det var en helt forkert galej, de gik på, da de gik sammen med den tidligere regering og i øvrigt også Venstre og De Konservative om at afskaffe den såkaldte efterlevelsespension. Jeg vil sige til hr. Ole Stavad - når engang han har tid til at høre efter - der spørger, om vi vil følge den sag: Naturligvis vil vi da det.
Hvis det har sin rigtighed, hvad hr. Ole Stavad og andre har stået og sagt her i debatten, at de penge bare forsvinder ind i de kommunale kasser til alle mulige tilfældige ting, sådan synes jeg nærmest, at man har fremstillet det, så er det en sag, jeg vil tage op, det kan jeg godt fortælle, og det vil ske endnu i morgen. Det er i hvert fald ikke de forklaringer, jeg har fået.
De var, at de penge - det står udtrykkelig i finanslovaftalen - skal anvendes på hjemmehjælpsområdet.
Det er ikke alene 500 mio. kr. for år 2002, men det er en løbende proces i modsætning til ventelisterne, hvor det er 1½ mia. kr., men kun for 1 år, men sikkert med mulighed for overførsel til det kommende år, hvis ikke pengene når at blive brugt i år.
Og så ser man, hvordan problemerne bliver løst inden for det område. Jeg synes, at det er en fantastisk påstand at fremsætte, og jeg går ud fra, at de to ministre snart kommer på talerstolen og enten af- eller bekræfter, om sådan nogle famøse udtalelser har deres rigtighed.
Om der kommer et aktstykke i dag eller i morgen eller i overmorgen, er jeg ligeglad med, bare det, Dansk Folkepartis forhandler har aftalt med den herre, der kommer gående dér, nemlig landets finansminister, sker fyldest.
Ole Stavad (S), 2002-04-17:
Jeg kan ikke forstå, hvorfor hr. Nødgaard bliver så fortørnet over, at vi følger op på det, hr. Nødgaard selv har sagt.
Det er jo ikke mig eller andre her i salen, der har forsøgt at pådutte hr. Nødgaard noget.
Hr. Nødgaard sagde her fra talerstolen i sit indlæg, at han gik ud fra, at regeringen sørgede for og drog omsorg for, at det på samme måde som i forhold til det, der sker på sygehusene, sikres, at pengene bruges til forbedring for de ældre.
Det har de meddelt
fuldstændig klart.
Og finansministeren har endda meddelt, at han heller ikke engang på nuværende tidspunkt vil fortælle Finansudvalget, hvor meget den enkelte kommune får.
Og han har meddelt, at han heller ikke agter at komme med et aktstykke til Finansudvalget, så pengene kan komme ud til kommunerne før efter kommuneforhandlingerne og sammen med det aktstykke i kommuneforhandlingerne.
Vil hr. Nødgaard gøre noget ved det, for man må næsten forstå hr. Nødgaard sådan, at det, regeringen foretager sig på det her felt, er i uoverensstemmelse med og strider imod det, som Dansk Folkeparti mener, at de har aftalt med kommunerne.
Hvis det er rigtigt, er Dansk Folkeparti de eneste, der kan gøre noget ved det til gavn for de ældre.
Vil de det? Det synes jeg da vi må kunne få et svar på, når den her debat foranlediges af udtalelser fra hr. Nødgaard selv. Det
er ikke os, der har taget den op, vil jeg sige til hr. Nødgaard.
Line Barfod (EL), 2002-04-17:
Hr. Poul Nødgaard svarede mig ikke på, hvad Dansk Folkeparti vil gøre for at forhindre, at der sker nedskæringer i ældreplejen.
I stedet talte hr. Poul Nødgaard om, hvad Dansk Folkeparti havde været med til i finansloven.
I finansloven har man været med til at lave en række nedskæringer, og man har stemt imod sin egen politik på en række områder.
Man har bl.a. stemt imod nogle af de ændringsforslag, som Enhedslisten stillede.
At stemme sådan var i dyb modstrid med det, som Dansk Folkeparti ellers har stået for og har lovet vælgerne gentagne gange.
Men hvis vi holder fast i spørgsmålet om ældrehjælp, ældrepleje, så ligger der i det forslag med de 500 mio. kr. ikke nogen som helst garanti for, at der kommer én eneste ekstra hjemmehjælpstime.
Det eneste, der er garanti for, er, at der kommer masser af bureaukrati.
De ældre har i dag et retskrav på frit valg.
Det, man nu gør, er, at man pålægger kommunerne en masse bureaukrati, også selv om der ikke er én eneste ældre, der ønsker at få en privat leverandør.
Klaus Hækkerup (S), 2002-04-17:
Jeg har to spørgsmål til hr. Knud Erik Kirkegaard.
Det ene drejer sig om, at hr. Knud Erik Kirkegaard siger, at de sanktioner, der skal tages i anvendelse over for kommunerne, hvis de ikke holder aftalen, skal drøftes med kommunerne.
Jeg vil spørge: Kan hr. Knud Erik Kirkegaard løfte sløret for, hvad Det Konservative Folkeparti forestiller sig på området, eller er det lige så velbevaret en hemmelighed som det, Venstre har forestillet sig på området?
Det andet spørgsmål til hr. Knud Erik Kirkegaard er: Hvad nu, hvis det er regeringen, der kommer i den situation, at den ikke kan overholde aftalen? Jeg kan huske to-tre tilfælde gennem de sidste 15 år herinde i Folketinget, hvor det viste sig, at der ikke i Folketinget var et politisk flertal for at gennemføre det, som regeringen havde aftalt med kommunerne, både under SR-regeringen og under den tidligere borgerlige regering.
Hvad er da situationen?
Er kommunerne så frigjort for alle deres aftaler, og må de så gøre, hvad de vil?
Knud Erik Kirkegaard (KF), 2002-04-17:
Nu har der tidligere i dag været en diskussion om, hvorvidt hr. Ole Stavad var sparekasseuddannet eller bankuddannet.
Jeg forstår stadig væk ikke, at det her, der drejer sig om kroner og øre, skal måles efter metermål eller millimetermål.
Jeg kan sige, at det, de to ministre har sagt om pligten for kommunerne til ikke at lade skatten stige under ét, står vi i Det Konservative Folkeparti fuldstændig og totalt bag.
Så er der hr. Klaus Hækkerup, som også gerne her vil havde røbet, hvilke sanktioner man kan forestille sig, at der skal tages i anvendelse over for kommunerne.
Der må jeg sige, at det ville være klogt at afvente en nærmere redegørelse for det spørgsmål, når man er igennem de forhandlinger, som man nu skal igennem.
Det er klart, at kommunerne har nogle synspunkter om det her, og dem skal regeringen selvfølgelig lytte til, før den træffer sine beslutninger.
Så forstår jeg ikke, at hr. Klaus Hækkerup med den store parlamentariske erfaring, han har, kan komme til at stille et spørgsmål, som er ret meningsløst: Hvad sker der, hvis ikke regeringen overholder aftalen, altså forstået på den måde, at regeringen ikke kan få aftalen godkendt i Folketinget?
Hvis regeringen ikke kan få godkendt sin aftale i Folketinget, jamen så ved vi jo, at så er der ikke nogen aftale.