runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Peter Skaarup (DF), 2001-03-22:
I Dansk Folkeparti synes vi, at det er unødvendigt at bruge offentlige kroner på endnu et organ til at håndtere asylområdet, og vi vil igen spørge Enhedslisten, selv om vi ikke fik svar sidste gang, hvad man har tænkt sig at sætte af af økonomiske midler til at kunne oprette et sådant organ.
Men jeg vil også godt spørge Enhedslisten, om man kunne forestille sig, at de afgørelser, der eventuelt - hvis nu organet alligevel blev til noget - skulle træffes af et sådant organ, ville gå imod den politik, som Enhedslisten står for, nemlig at stort set alle, der søger asyl, skal have asyl.
Kunne man godt forestille sig, at det kunne være medvirkende til bedømmelsen af, at der skal stilles et sådant forslag fra Enhedslisten, at der også ville være borgere, der som konsekvens af det her ikke kunne få asyl?
Er det den vej, Enhedslisten gerne vil gå, eller er det den modsatte vej, som Enhedslisten plejer at gå med de forslag her?
For os i Dansk Folkeparti at se
Når sager er afgjort, bør man ud fra de undersøgelser, man laver i regeringen, lægge et hårdt pres på de lande og sige til dem, at vi altså ikke vil acceptere, at lande, der godt kan tage deres egne borgere retur, ikke gør det.
Vi har f.eks. i øjeblikket siddende en række personer også fra europarådslande i fængslerne, som egentlig er udvist, og som har overstået deres fængselsstraf, men som rent faktisk ikke kan sendes tilbage.
Så hvis arbejdet med at vurdere lande kunne gå i den retning, er vi da ganske positive over for det, men hvis arbejdet går i den retning, som vi har en forventning om at Enhedslisten gerne vil, nemlig at det hele handler om at sikre flere borgere asyl her i landet, så er vi ikke voldsomt glade for det.
Elisabeth Arnold (RV), 2001-03-22:
Nu nævnte hr. Peter Skaarup behovet for at kunne lægge pres på lande, der ikke vil tage deres egne statsborgere tilbage.
Det er jeg helt enig med hr. Peter Skaarup i at man skal gøre.
Der har man muligheden for at lægge pres gennem det arbejde, Europarådet laver, og sige til medlemslandet: Hvis ikke I tager jeres borgere tilbage, er der her en mulighed for at suspendere stemmeretten eller for at tage andre af de rettigheder, I har som europarådsmedlemsland, tilbage.
Der er mulighed for at lægge pres.
Det er det, Europarådet bruger sit arbejde til, og det ville hr. Peter Skaarup vide, hvis han vidste lidt mere om Europarådets arbejde. Men vi har jo tidligere på dagen fået afsløret, at dér er vidensniveauet ganske lavt hos hr. Peter Skaarup.
Vi giver ingen hjælp til de pågældende lande.
De er så dybt indsunket i despoti eller i mismanagement, at vi ingen som helst kontakt har med de pågældende lande.
Hvad har man at lægge pres med, når man ikke giver noget hjælp til de pågældende lande, men tværtimod udsætter dem for sanktioner i forvejen?
Det er jo simpelt hen umuligt at øve nogen som helst form for pression over for lande, som ikke har myndigheder, der fungerer.
Arne Melchior (CD), 2001-03-22:
Som indenrigsministeren redegjorde for det, og som flere af de tidligere ordførere har været inde på det, skorter det ikke på uafhængige organisationer og institutioner, der er i stand til at give relevante oplysninger om tilstandene i de lande, det forslag her tager sigte på. Derfor kan vi ikke støtte forslaget.
Vi tror ikke så meget, at det er mangel på oplysning, som det er mangel på vilje, som jeg også var inde på under behandlingen af det forrige forslag.
Det er mangel på holdning om at nå retsindighed og retfærdighed, frem for
en summarisk, kølig sagsbehandling, det drejer sig om
Har man den rette vilje, er instrumenterne på det her givne område til stede. Forslagsstillerne nævner i deres bemærkninger Canada som et land - så vidt jeg forstår det eneste, man ved det om - der har et yderligere organ hjemme hos sig, altså bortset fra de internationale kilder, til at vurdere disse ting.
Ret ubemærket af de fleste, ser det ud til, gav indenrigsministeren et svar på dette.
Indenrigsministeren sagde, at regeringen ikke finder anledning til at undersøge, hvordan det forholder sig med det eksisterende organ i Canada.
Det er lidt sensationelt, vil jeg nok sige.
Gud ved, hvem der har givet indenrigsministeren den idé at meddele, at det agter man sandelig ikke at oplyse.
Jeg tror ikke, at der skal andet til, end at forslagsstillerne eller nogle af os andre i udvalget stiller spørgsmålet, for så er det selvfølgelig en pligt for indenrigsministeren - og vi har jo ambassader til det samme - at skaffe de oplysninger.
Vi vil da gerne, når disse oplysninger kommer, og det gør de jo, tage ved lære af dem, hvis det er muligt, hvis der er noget nyt at lære, hvad vi altså p.t. ikke tror på.
Men at man ikke skulle kunne stille de oplysninger til rådighed for Folketinget, anser jeg for uhørt og aldeles utænkeligt.
Elisabeth Arnold (RV), 2001-03-22:
Enhedslisten foreslår, at der oprettes et uafhængigt landevurderingsorgan til brug for behandling af asylsager.
Som indledning vil jeg i hvert fald blot sige som Det Radikale Venstres synspunkt, at landevurderingerne er af enormt stor interesse og af yderste vigtighed i asylsager.
Det er jo apropos den diskussion, vi har haft tidligere om europarådslandene, ofte sådan, at lande, som man troede havde orden i tingene eller burde have orden i tingene, i virkeligheden ikke har det.
Derfor er det yderst vigtigt, at man har pålidelige efterretninger fra de pågældende lande om, hvordan retstilstanden er, og hvordan forholdene for forskellige minoriteter, som kunne være udsat for fare, faktisk er.
Som det er i dag, har jeg forstået det sådan, at Flygtningenævnet har pligt til at indhente alle tilgængelige oplysninger fra ministerier, fra ambassader, fra uafhængige organisationer som f.eks. FN, Human Rights Watch, Amnesty International og andre forskellige organisationer, der arbejder med menneskerettighedsforhold rundtomkring i verden.
Vi kan alle sammen selv se, hvor yderpunkterne ligger.
F.eks. i Irak og Afghanistan, som har været nævnt her tidligere i dag, er der ingen tvivl om, at der er forfærdelige forhold.
Der er mange, der får asyl fra de pågældende lande, og det er fuldt berettiget.
Men indimellem er der jo gråzoner, og der er lande, hvor det for enkelte grupper fra bestemte steder i landet, eller som repræsenterer nogle ganske bestemte befolkningsgrupper, gælder, at de kan have et asylbehov, som de også skal have opfyldt.
Vi kan ikke garantere, at der aldrig nogen sinde sker fejl, men vi skal gøre, hvad vi kan, for at det ikke bliver aktuelt.
En offentlig debat og en vågen presse er vigtige dele af hele denne her problemstilling.
Men jeg mener også, at det er noget af det, vi skal diskutere, når Retsudvalget på et senere tidspunkt mødes med Flygtningenævnet: Hvor emsige eller hvor nidkære er Flygtningenævnet med deres opsamling af data fra de forskellige lande, de skal vurdere?
Det er noget af det, som jeg synes vi kan bruge lejligheden til at tale om, når vi alligevel skal mødes med Flygtningenævnet og diskutere deres arbejdsmetoder.
Vi synes i hvert fald, at landevurderingen er en meget vigtig del af Flygtningenævnets arbejde.
Vi vil derfor afvente det møde, vi får med Flygtningenævnet senere på året.
Jann Sjursen (KRF), 2001-03-22:
både for Udlændingestyrelsens og for Flygtningenævnets arbejde.
Så vi har fra Kristeligt Folkepartis side umiddelbart lidt svært ved at se, at der skulle være det helt store behov for at oprette det her uafhængige landevurderingsorgan, sådan som Enhedslisten foreslår det.
Jeg vil også sige, at en del af landevurderingerne f.eks. baserer sig på, at Udlændingestyrelsen igangsætter fact-finding missions til forskellige områder, hvor man måske kan være usikker på netop lokale forhold f.eks., og at der jo i disse missioner faktisk indgår repræsentanter også for nogle ngo'er og andre, som kan være med til at kaste lys over sagen, komme med informationer og trække på de informationer, de har fra deres egne organisationer ud over det, som der måtte nå frem fra sådanne missioner.
Så jeg mener faktisk, at Udlændingestyrelsens arbejde, som jo også i væsentlighed ligger til grund for Flygtningenævnets arbejde og vurdering omkring de enkelte lande, ikke er så tosset endda.
Derfor kan vi ikke på det foreliggende grundlag støtte beslutningsforslaget, som er fremsat her i dag.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2001-03-22:
Det, der er meningen med beslutningsforslaget, nemlig at der burde være en sammenhæng mellem de sikre lande og Europarådslandene,
er vi meget enige i.
Det har vi selv givet udtryk for.
Det burde være på den måde.
Det er det jo så ikke, som indenrigsministeren har givet udtryk for.
Det har jo også noget at gøre med den måde, man har indrettet asylsystemet på i Danmark, hvor enhver, der kommer til Danmark og siger asyl, har krav på en form for behandling, som, selv når det drejer sig om folk fra Sverige, har vi fået at vide, tager en vis tid, altså et par døgn eller noget i den retning.
Men vi mener, at der bør føres mere kontrol med de sager.
Vi vil derfor godt opfordre ministeren til, at vi løbende får statistikker over, hvordan det går med sager fra disse lande, hvad sagsbehandlingstiden er, og om de pågældende er forfulgte. Der bør selvfølgelig være en sammenhæng mellem det, som vore folketingskolleger anerkender i Europarådet, og det, man gør i asylsystemet.
Vi har selvfølgelig forståelse for og er også tilhængere
, at når et land er kommet i Europarådet, så skal man udvise en vis langmodighed.
Det drejer sig selvfølgelig om at styrke spæde demokratier og hellere med lokkemad end med trusler at få dem til at overholde menneskerettigheder, flygtningekonvention osv.
Vi synes også, at regeringen gennem Ministerkomiteen burde lægge større pres på disse lande, når man gennem Udlændingestyrelsen erfarer, at der altså er mennesker, der måske er forfulgte fra disse lande.
Derfor skal min opfordring til regeringen altså være, at man presser mere på over for disse lande for, at de altså skal overholde konventionerne, og at man samtidig orienterer Retsudvalget om, hvordan det går med disse sager.
Jeg skal så endelig sige, at efter vores opfattelse er dette med at udnævne lande til sikre lande jo egentlig ikke et folketingsanliggende.
Det må selvfølgelig altid være en løbende vurdering, men der skal ikke være tvivl om, at vi deler hensigten med det her.
Der må arbejdes noget mere hårdt for, at europarådslande overholder de forskellige konventioner og altså ikke producerer asylsøgere og flygtninge.
Jann Sjursen (KRF), 2001-03-22:
Enhedslisten foreslår en reform af proceduren i Flygtningenævnet, og den reform bliver så beskrevet på, ja, undskyld jeg siger det, nogle meget, meget få linjer.
Det er så, hvad det er.
Jeg må sige, at sådan som jeg har læst beslutningsforslaget, kan jeg ikke andet end give ministeren og nogle andre ordførere ret og sige, det er overflødigt.
Jeg kunne have forstået, hvis Enhedslisten havde fremsat et forslag om, at asylansøgeres advokater skulle have ret til føre vidner for Flygtningenævnet, hvis de ønskede det, for så var der tale om noget nyt.
Men det kan jeg simpelt hen ikke læse ud af forslaget.
Derfor må jeg sige, at hvis det blot drejer sig om, som der står i bemærkningerne, at der gennem lovgivningen skal åbnes mulighed for, at der kan indkaldes vidner, eksperter og lignende, så Flygtningenævnets medlemmer på basis af skriftligt materiale, og hvad der i øvrigt ligger i sagen, får mulighed for at få uddybet og nuanceret oplysningerne, er det ikke andet end det, Flygtningenævnet har mulighed for i dag. Hvis forslagsstillerne derimod tænker på, at man skulle give nogle rettigheder til asylansøgere og imødekomme deres ønske om vidneførelse osv., taler vi jo om noget helt andet, og så må vi i givet fald se et andet forslag fra Enhedslisten.
Arne Melchior (CD), 2001-03-22:
Det er nok næppe nødvendigt for mig som ordfører for CD at give udtryk for, at vi langtfra er trygge - langtfra er trygge - ved en del af de sagsbehandlinger, der foregår med henblik på at skaffe asyl.
Vi er tit ulykkelige over den stive paragrafrytteragtige facon, der lægges for dagen.
Jeg tror desværre, det drejer sig om en mentalitetsændring, der er behov for, mindre opportunisme, mere individualitet, mere villighed til at skønne og fortolke de givne paragraffer udvidende og mildt frem for indskrænkende og strengt.
Derfor har vi også sympati for intentionerne bag dette forslag.
Vi synes også, at forarbejderne, altså bemærkningerne, til dette forslag er lovlig knappe, og vi er ikke helt overbeviste om, at der vil komme den gavn ud af det, som forslagsstillerne tænker sig.
Det er sandelig ikke økonomien, som hr. Skaarup pegede på, som gør os betænkelige, for bare at skaffe et menneske mere ret og rimelighed er en meget stor sum værd,
men igen må jeg sige som ved det foregående forslag, at vi vil afvente forslagsstillernes nærmere redegørelse under udvalgsarbejdet, før vi tager endelig stilling.
Som det ligger i øjeblikket, er sympatien stor og skepsisen ikke helt ringe.
Knud Erik Hansen (SF), 2001-03-22:
Ja, jeg ved heller ikke, om vi når meget længere, for jeg synes ikke, hr. Peter Skaarup vil stå ved det, der står i forslaget.
Der står, at personer fra disse lande også skal kunne tilbagesendes til et af Europarådets sikre lande »uden betænkeligheder«.
Det er jo det, der står.
Nu hørte jeg, at hr. Peter Skaarup havde lidt betænkeligheder.
Han vil godt på en eller anden måde give opholdstilladelse ved dispensation, hvad der i øvrigt er dybt bekymrende, hvis man er flygtning.
Men der står faktisk »uden betænkeligheder« i forslaget.
Og derfor synes jeg stadig væk, at hr. Peter Skaarup skulle skrive forslaget om, hvis man ikke vil stå ved konsekvenserne af sit forslag: at man faktisk sender folk tilbage til tortur og måske til døden.
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2001-03-22:
Jeg har sagt, at jeg mener, disse lande producerer flygtninge, og det forstår jeg ikke.
Det er jo ikke landene, der sender flygtninge til Danmark.
Folk kommer hertil som asylansøgere.
Det er, som om der er en eller anden vildfarelse i det, som Dansk Folkeparti har at gøre med her.
Jeg stillede på et tidspunkt et konkret spørgsmål, nemlig om Dansk Folkeparti i virkeligheden i deres politik mener, at vi skal forhindre folk, som har behov for asyl, i at få asyl i Danmark, og så fik jeg et eller andet svar om millioner af flygtninge.
Jeg vil godt stille spørgsmålet
igen: Mener Dansk Folkeparti, at vi skal forhindre folk i at få asyl, som egentlig har behov for asyl?
Jeg fik et eller andet svar i retning af, at der ville komme millioner af flygtninge til Danmark.
Og det må jeg sige jo svarer til det skræmmebillede, som vi generelt ser komme fra Dansk Folkeparti, hvor man forsøger at vildføre befolkningen med tal, der er helt i skoven.
Det synes jeg ikke klæder et parti i det danske parlament.
Peter Skaarup (DF), 2001-03-22:
Jeg tror ikke, vi kommer meget videre i denne debat.
Deri har formanden ret.
jeg også at vide, at jeg skal - vil jeg svare på det spørgsmål, som hr. Lars Kramer Mikkelsen stiller, nemlig om vi skal forhindre personer, der har behov for asyl, i at komme til Danmark.
Og det svar er: Ja, det skal vi.
Der er i verden millioner af flygtninge, der har mindst lige så meget krav på asyl som dem, vi tager i dag.
Og vi kan bare ikke overkomme den situation.
De her vildfarelser, som hr. Lars Kramer Mikkelsen mener at Dansk Folkeparti leverer, er jo ikke andre end de tal, vi får fra Indenrigsministeriet via Folketinget.
Det er de tal.
Det er de vildfarelser, som Socialdemokratiet mener
der er tale om.
Jeg ved ikke, om regeringens tal er udtryk
for vildfarelser.
Regeringens tal viser, at vi sidste år fik 22.600, der henholdsvis ønskede at få asyl i Danmark og ønskede at få familiesammenføring og fik familiesammenføring.
Så det er tallene, og dem bør hr. Lars Kramer Mikkelsen også anerkende.
Og jeg tror, at det bliver endnu værre her på søndag, når Schengen bliver sat i kraft, når grænserne forsvinder.
Karen Jespersen (S), 2001-03-22:
Beslutningsforslaget betyder, at regeringen skal indføre en ordning, hvorefter asylansøgere skal have juridisk bistand i form af en beskikket advokat, ikke alene under Flygtningenævnets behandling af sagen, men også under Udlændingestyrelsens behandling af sagen.
Det kan regeringen ikke støtte og lad mig forklare hvorfor.
Selv i de tilfælde, hvor en asylansøgning anses for åbenbart grundløs, er der to forskellige instanser involveret, nemlig Udlændingestyrelsen og Dansk Flygtningehjælp.
Under Udlændingestyrelsens behandling af sagen udfylder asylansøgeren et asylansøgningsskema, ligesom asylansøgeren indkaldes til samtale hos en medarbejder i Udlændingestyrelsen.
Asylansøgeren modtager såvel i forbindelse med udfyldelsen af asylansøgningsskemaet som i forbindelse med samtalen hos Udlændingestyrelsen udførlig vejledning om vigtigheden af, at alle relevante oplysninger for sagen oplyses.
I de tilfælde, hvor Udlændingestyrelsen meddeler afslag på asyl, anses afgørelsen normalt automatisk for påklaget til Flygtningenævnet, der træffer den endelige afgørelse i sagen.
Flygtningenævnet er et domstolslignende organ, der er uafhængig af regeringen.
Asylansøgeren og advokaten har inden nævnsmødet mulighed for at sætte sig ind i sagens akter og det foreliggende baggrundsmateriale, ligesom de indledende nævnsmøder kan afholdes under tilstedeværelsen af en tolk, der taler ansøgerens modersmål eller et sprog, som denne behersker.
Under nævnsmødet har asylansøgeren og den beskikkede advokat muligheder for mundtligt at fremlægge sagen for nævnet.
Denne ordning fungerer efter regeringens mening tilfredsstillende og er også efter regeringens opfattelse forsvarlig, når det drejer sig om retssikkerheden.
Jeg mener altså ikke, at der er behov for at indføre en ordning, hvorefter der skal beskikkes en advokat for asylansøgeren allerede i forbindelse med Udlændingestyrelsens behandling af asylsagen.
Det er, som forslagsstilleren påpeger, rigtigt, at Flygtningenævnets afgørelser er endelige.
Men det er imidlertid værd at huske på, at både Udlændingestyrelsen og Flygtningenævnet som administrative instanser er omfattet af de almindelige forvaltningsretlige regler.
Det betyder bl.a., at såvel Udlændingestyrelsen som Flygtningenævnet er underlagt den vejledningspligt, der følger af forvaltningsloven.
Det er regeringens opfattelse, at den asylsagsbehandling, der foretages i dag i Udlændingestyrelsen og i Flygtningenævnet, er helt retssikkerhedsmæssigt forsvarlig.
Regeringens skal derfor indstille, at beslutningsforslaget ikke vedtages.
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2001-03-22:
Lige så sympatisk en tanke man kunne synes det var, så kunne man spørge, om det også er lige så nødvendigt.
Det mener vi i hvert fald i Socialdemokratiet om løsningen.
En given asylsansøgningssag behandles først af Udlændingestyrelsen og derefter i tilfælde af afslag i Flygtningenævnet med advokatbistand.
Betragtes en asylansøgning som decideret grundløs, inddrages stadig væk to instanser, nemlig Udlændingestyrelsen og Dansk Flygtningehjælp.
Under sagsbehandlingen modtager asylansøgeren den fornødne assistance i form af henholdsvis rådgivning, vejledning og advokatbistand i Flygtningenævnet, og det er en ordning, der efter vores opfattelse fungerer tilfredsstillende, og som vi fuldt ud mener sikrer asylansøgerens retssikkerhed.
Knud Erik Hansen (SF), 2001-03-22:
Det var en meget sikker afvisning både fra ministeren og fra den socialdemokratiske ordfører: Vores system er godt nok, og det fungerer.
Vi ved godt, hvordan systemet fungerer.
Men kunne det ikke godt vække bekymring hos Socialdemokratiet, at der faktisk nogle steder i flygtningenævnssager kommer berettiget tvivl, f.eks. om troværdighed, som bl.a. baserer sig på, at asylansøgeren i starten, når vedkommende udfylder det skema, ikke har været helt klar over, hvad det var for nogle ting, det var vigtigt at gøre opmærksom på, og derfor måske faktisk i flygtningenævnssagerne til sidst har en lidt svag sag, fordi vedkommende bliver erklæret utroværdig, fordi vedkommende ikke er kommet med oplysningerne fra starten.
Sådan noget kunne f.eks. blive afhjulpet ved, at en advokat var rådgiver og bisidder og sagde: Det her er vigtigt, det skal vi også gøre opmærksom på.
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2001-03-22:
Nu er det jo sådan, at vi i Socialdemokratiet har en opfattelse af, at de mennesker, der behandler de her sager, godt ved, hvad de har med at gøre.
På den baggrund ved de også godt, hvad det er, de skal søge efter hos de mennesker, som søger asyl i det her land.
Vi er sikre på, at den rådgivning og vejledning, som er nødvendig, også bliver givet.
Derfor har vi tillid til det system, der er bygget op omkring det her.
Knud Erik Hansen (SF), 2001-03-22:
Er det ikke et udmærket princip, man har, hvis man har en part og en modpart, at så den part, der står over for systemet, også har en rådgiver, og det ikke kun er systemet, der skal afgøre, hvad der er relevante oplysninger i så vigtige sager som dem her?
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2001-03-22:
Jo, men jeg synes jo, at det meget afhænger af, om der er tillid til systemet, eller om det så at sige er lykkedes at rejse den mistillid, hvad jeg slet ikke på nogen som helst måde føler.
Derfor mener vi ikke, at der er behov for forslaget.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2001-03-22:
Ministeren gav en meget grundig redegørelse for, hvordan regelsættet er, og hvordan tingene fungerer i praksis.
Jeg kan sige, at den redegørelse stemmer overens med, hvad der er Venstres opfattelse af, hvordan reglerne er og systemet praktiseres, så der er ingen grund til at gentage det.
Vi afviser også forslaget, men vil yderligere tilføje det, som vi selv fremsætter om nogle dage, nemlig at vi gerne ser, at Flygtningehjælpen træder ud af sagerne, og så kan Flygtningehjælpen jo af egen fri vilje optræde som bisidder hele vejen.
Det er der, Flygtningehjælpen hører hjemme.
Flygtningehjælpen skal ikke være myndighed og skal ikke have myndighedsopgaver, men gerne være bisidder.
John Vinther (KF), 2001-03-22:
Nu er jeg jo i mit civile virke advokat, og hvis jeg tog advokatkasketten på, ville jeg jo synes, at forslaget var fremragende, for der er ganske mange salærkroner skjult i det her forslag.
Men det er altså helt igennem unødvendigt, og vi kan heller ikke støtte det.
Knud Erik Hansen (SF), 2001-03-22:
Vi synes i SF, at der er mange gode grunde til at støtte forslaget.
Vi forventer også, at det faktisk kan forkorte sagsbehandlingstiden og gøre den mere klar og ren.
I asylsagsprocedurer er troværdigheden ofte et afgørende kriterium.
Og hvis vi tager en af de konsekvenser af forslaget, så er det faktisk, at det måske kan hjælpe på de problemer, vi har omkring troværdigheden.
Men praksis siger, at hvis man ikke har sagt dét fra starten, som er relevant, og først kommer med det senere, så er man ikke troværdig.
Det er et af eksemplerne for os på, at en advokatbistand kunne hjælpe på flygtningenes situation og sikre, at de oplysninger, der er nødvendige, også kommer frem.
Man kan ikke forlange, og man kan heller ikke forvente, at asylansøgere altid kan fortælle det hele fra starten.
Ofte kan det være en meget forvirret situation, når man kommer til et land, og man ved heller ikke som asylansøger, hvad der er væsentligt, og hvilke oplysninger der er relevante.
Så de relevante oplysninger kommer ganske enkelt ikke altid frem.
Derfor tror vi, det kunne lette sagsbehandlingerne i højere grad og sikre, at oplysningerne kommer frem, hvis man får en advokatbistand, og også at vi måske i virkeligheden undgår nogle sager i Flygtningenævnet.
Så ville meget være vundet.
Vi er meget bekymrede over nogle af de afvisninger, der har været, som går på, at vi har et system, og det er godt nok, og også, at man ikke anerkender, at når man har systemer, så er det godt med én part og nogle modparter.
Ikke fordi man har generel mistillid til systemet - det er ikke det, der ligger i det - men som princip.
I så vigtige sager er det også vigtigt, at den, der søger og jo er en slags modpart til systemet, også har den bistand, der skal til.
Tværtimod har vi snarere oplevelsen af, at mange gør et godt stykke arbejde.
Men vi synes, det er vigtigt, at det er en del af systemet, at man har en støtte, og at man også bliver opfattet som en modpart og derfor har en støtte fra en advokat.