runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Rune Lund (EL), 2005-11-02:
Jamen hermed fik jeg også svar på, at det var forkert, da beskæftigelsesministeren sagde, at hvis der er et ægtepar, og den ene bare arbejder enormt meget, så er det jo ikke noget problem, at den anden ikke kan arbejde 300 timer.
Det var det, beskæftigelsesministeren sagde før.
Sagen er jo, at begge ægtefæller bliver nødt til at arbejde de her 300 timer i løbet af 2 år.
Hvis jeg er i anoreksibehandling, og jeg er gift med en anden person, og jeg ikke kan arbejde 300 timer i løbet af 2 år, så mister jeg min kontanthjælp ifølge det forlig, ligegyldig hvor meget min ægtefælle må arbejde.
Beskæftigelsesministeren sagde noget andet før, og jeg vil gerne bare have bekræftelse på, at det var forkert, hvad beskæftigelsesministeren sagde før: Er man i behandling for anoreksi og ikke kan arbejde, sådan som den her person ikke kan, så mister man sin kontanthjælp.
Hvis en person lider af anoreksi og ikke af gift, så sker der ingenting, som reglerne er i dag, så hr. Rune Lund skal ikke begynde at fremstille det, som om en ung pige, der lider af anoreksi, nu får frataget sin kontanthjælp.
Hr. Rune Lund burde også være så velbevandret i den danske lovgivning, at han næsten kan tænke sig til, at man ikke kan tage begge ægtefællers kontanthjælp.
Det ville jeg i hvert fald være voldsomt imod
Men jeg tror, det ligesom er over kanten at fremstille det, som om man totalt skulle tage kontanthjælpen fra et ægtepar.
Jeg håber også, at hr. Rune Lund kan indse, at der er argumentationen imod det her altså nået ud over kanten.
Det er nogle meget lange svar, men til gengæld svar, som ikke indeholder svar på de spørgsmål, jeg stiller.
Er det ikke rigtigt, at begge kontanthjælpsmodtagere, når de er gift, skal arbejde 300 timer i løbet af 2 år, ellers forsvinder den enes kontanthjælp?
Eller forstået på den måde: Hvis den her person, som er i behandling for anoreksi, ikke kan arbejde 300 timer i løbet af 2 år, så mister vedkommende kontanthjælpen, uanset om ægtefællen har arbejdet flere tusinde timer i løbet af 2 år.
Og var det derfor ikke forkert, hvad beskæftigelsesministeren sagde lige før: at den ene ægtefælle jo bare kunne arbejde, hvis den anden ikke kunne?
Det vil jeg meget gerne have et svar på lige nu.
Det kan jo være den ene eller den anden.
Det betyder, at kontanthjælpen til den pågældende person falder bort.
Perioder med barsel og dokumenteret sygdom bliver ikke medregnet i de 2 år, man forlænger med barselperioden.
Personer, hvis arbejdsevne er så begrænset, at de ikke kan opnå ordinær beskæftigelse, er ikke omfattet af reglerne om bortfald af kontanthjælp.
Og lovforslaget gælder den ene ægtefælle.
Det vil sige, at man ikke kan komme i den situation, at begge ægtefæller mister kontanthjælpen.
Det siger jo næsten sig selv.
Per Clausen (EL), 2005-11-02:
Så jeg forstår ikke, at ministeren er nødt til at tage pengene fra folk, hvis de ellers opfylder de forpligtelser, de i dag har over for systemet.
Jeg kan vel så bare konstatere, at man har lavet den her aftale uden at undersøge, i hvor stor udstrækning der er sammenfald mellem de folk, der i forvejen bliver ramt af kontanthjælpsloftet, og så dem, der vil blive ramt af den her nye foranstaltning.
Det tyder i hvert fald på, synes jeg, at seriøsiteten i arbejdet ikke har været så stor, hvorimod man kan konstatere, at der er brugt meget tid på forhandlinger og skænderier mellem politikere.
Men det kan de, der bliver ramt af det her, sådan set være ligeglade med.
Og derfor er det, kan man sige, en meget god integrationsaftale, vi har lavet, som tager fat på nogle af de meget ømme tæer, vi har haft i Danmark på politikken på det her område.
Må jeg så godt sige, at jeg synes, det er lidt mærkeligt, at hr. Per Clausen bruger det argument, at jeg tager Karen Jespersen som sandhedsvidne i denne sag.
Det synes jeg bare er et led i en normal og ordentlig sagsbehandling.
Omvendt kunne man sige, at Enhedslisten jo altid har ...
Hermed sluttede spørgsmålet.
Lene Espersen (KF), 2005-11-02:
Jeg vil sige til hr. Jens Peter Vernersen, at jeg gjorde meget ud af det under samrådet, og jeg vil så sige, at der er mange måder, hvorpå man kan, om man så må sige, skærpe tonen over for et erhverv, hvis tingene ikke retter sig.
Jeg er glad for, at hr. Jens Peter Vernersen tilkendegiver, at ingen er fredet, og at også med hensyn til chauffører, der overtræder reglerne, er det bare ud af branchen og ud af fagforeningen efter tre overtrædelser.
Om det så også er hastighedsovertrædelser, hr. Jens Peter Vernersen har i tankerne, må tiden så vise.
Jeg mener f.eks., at spørgsmålet om rettighedsfrakendelse er noget, som optager mange.
Og det er jo en effektiv måde at få stoppet dem på, der misbruger reglerne, at de så ikke har mulighed for at drive virksomhed i en årrække.
Alle den slags tiltag er jeg indstillet på at se på, hvis tallene ikke retter sig.
Det har jeg sagt meget klart, og det sagde jeg også efter samrådet, og så ved erhvervet ligesom, hvad de har at leve op til.
Og min klare målsætning er, at hver eneste dyretransport skal overholde reglerne.
Før er jeg ikke tilfreds.
Morten Østergaard (RV), 2005-11-02:
Der er da selvfølgelig grund til at rose, at ministeren nu laver en portal, hvor der er mulighed for at se de her ting.
Men kan ministeren ikke bekræfte, at det hverken før eller efter portalen kommer til verden er noget, der er til diskussion, noget, som ministeriet kan gøre efter behag, for det er faktisk sådan og har været det i mere end 50 år, at praksisskabende afgørelser skal offentliggøres?
De skal offentliggøres i Ministerialtidende, og derfor er der ingen grund til ikke at lave portalen.
Det er ganske udmærket at formidle det på en pæn måde, men indtil da og for øvrigt også bagefter skal man altså offentliggøre praksisskabende afgørelser i Ministerialtidende.
Kan ministeren ikke bekræfte, at det faktisk er vilkårene, og at de naturligvis også bør gælde på ministerens eget arbejdsområde?
Rasmus Prehn (S), 2005-11-02:
Fagforbundet 3F har netop fremlagt rapporten »Miljø, energi og beskæftigelse«.
Af den fremgår det, at et partikelfilter kun ville koste 4.000 kr. ekstra, hvis det ikke var omfattet af registreringsafgift.
I stedet er prisen nu ca. 11.000 kr., hvilket ifølge fagforbundet 3F afholder mange importører fra at lancere bilmodeller med partikelfilter, selv om disse biler sælges i et stort antal i vores nabolande.
I forvejen er sikkerhedsudstyr som airbag undtaget fra den her afgift.
Det burde derfor være muligt at gøre det samme for partikelfiltrene.
Derfor vil jeg høre ministeren, om han vil tage initiativ til at fjerne registreringsafgiften fra partikelfiltre.
Jens Christian Lund (S), 2005-11-02:
Jeg vil gerne takke ministeren for svarene, og jeg synes også, det er meget fornuftigt at færdiggøre de to projekter.
Men det, jeg på grund af min korte tid i Folketinget stadig ikke helt har forstået, er: Hvem har egentlig bestemt, at de penge kan bruges til at færdiggøre dem?
Er det ministeren på vegne af regeringen, eller er det forligskredsen?
Vi har jo ikke været med, og det kan jeg kun beklage, men hvem er det, der i sådanne sager bestemmer, at de penge kan bruges?
På et eller andet tidspunkt skal der jo betales.
Det er regeringen, der har truffet beslutningerne.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Poul Andersen (S), 2005-11-02:
Jeg synes, der blev givet et stort tilsagn til transport- og energiministeren fra statsministerens side.
Det er transportministeren, der skal komme frem med principperne for, på hvilken måde det skal foregå.
Jeg har tidligere spurgt til netop sagen om Odense Kanal og fik at vide fra ministeriets side, at hvis det var besluttet juridisk korrekt og økonomien var på plads, ville projekterne blive gennemført, for det ville helt naturligt være det rigtige.
Men grunden til, at vi stiller disse spørgsmål her i dag, er jo, at transportministerens politiske fælle, amtsborgmester Jan Boye i Fyns Amt, har sagt, at projektet er fuldt ud finansieret og kan igangsættes.
Men jeg må konstatere, at der tilsyneladende bliver en efterregning på 180 mio. kr. til borgerne i Odense, hvis det ikke bliver finansieret på nogen anden måde.
Jeg beklager, men det kan jeg simpelt hen ikke forstå.
Carsten Hansen (S), 2005-11-02:
Jeg kan forstå, at for at holde valgkampen i gang lokalt siger man, at man ikke vil give penge, men at man vil overveje, hvis der er et grundlag herfor.
Der ligger jo budgetter, som er vedtaget.
Odense Kommune har sat 120 mio. kr. af, amtet har budgetteret med 180 mio. kr., og man har arbejdet med VVM-planer osv.
Er der noget andet grundlag?
På hvilken anden måde skal der være grundlag?
Kunne transportministeren ikke uddybe det en lille smule?
Det sidste, jeg vil bede transportministeren om, er at afkræfte det rygte, som statsministeren måske kom til at antyde, ved at sige, at det, at der kun er ydet støtte til byer med borgerlige borgmestre – Holstebro, Randers og Århus – på ingen måde er begrundelse for at antyde, at der skal føres valgkamp nu.
Der skal jo være kommunevalg om 14 dage.
Ser vi på Vejle Amt, sidder der en Venstreamtsborgmester, diagonalvejen er man godt i gang med, og også dette projekt vælger vi at overtage, fordi man er godt i gang med det.
Det ville være unaturligt andet, men det bekræfter også, at det ikke har noget med kommunalvalget at gøre.
I øvrigt må jeg sige, at så vidt jeg er orienteret, er der i Odense en socialdemokratisk borgmester, mens amtsborgmesteren er konservativ, så det ville da være at føre valgkamp på det, hvis man gik ind i det projekt.
Men det gør vi ikke.
Vi har jo lige haft en holmgang med statsministeren om det fynske projekt over Odense Kanal, og jeg vil spørge transportministeren, om han ikke vil medgive – jeg kan forstå, at det er transportministeren, der på regeringens vegne har svaret på de mange henvendelser, der er kommet siden engang i juni måned – at man er kommet i klemme på Fyn, hvor man siden 1997 har arbejdet med en løsning, som er vigtig for hele det fynske erhvervsliv.
Jeg kunne forstå på statsministeren, at man overvejer at støtte, hvis der på en eller anden måde er grundlag herfor.
Kan transportministeren uddybe de bemærkninger, han har skrevet i sit brev som svar på henvendelserne fra Fyn?
Statsministeren refererede til nogle overvejelser, men kom frem til, at grundlaget mangler.
Det gør det jo ikke i de andre vejprojekter, jeg svarede hr. Jens Christian Lund om, men i tilfældet med Odense mangler der et grundlag, og derfor kan vi ikke gøre os overvejelser, selv om statsministeren sagde, at det vil vi gøre, når der foreligger et grundlag.
Helge Sander (V), 2005-11-02:
Hermed sluttede spørgsmålet.
Rasmus Prehn (S), 2005-11-02:
Jeg skal afslutningsvis lægge vægt på, at ministeren har anerkendt, at der er et problem på det her område.
Det glæder mig.
Det glæder mig, at ministeren anerkender, at der er en udfordring her, der skal løftes, og vi må så se frem til, at der kommer konkrete initiativer.
Jeg synes, det er ærgerligt, at ministeren ikke kan løfte sløret for mere konkrete initiativer her, men jeg anerkender også, at der er et arbejde undervejs, som vi så må vente på, og jeg vil følge det her meget nøje.
Helge Sander (V), 2005-11-02:
Så når vi fra regeringens side nu fokuserer på, at der skal være yderligere uddannelse i de integrationstiltag, der er, så gælder det selvfølgelig også på universitetsområdet.
Men jeg synes også, det er væsentligt at understrege, uden at jeg skal komme ind på min kollega undervisningsministerens ressort, at det måske i lige så høj grad er de områder, som er under Undervisningsministeriet, der er meget centrale, når vi skal løfte de tal, som jeg selvfølgelig er enig med fru Elsebeth Gerner Nielsen i er alt, alt for dårlige.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2005-11-02:
Det er meget glædeligt, at der er flere unge, der kommer på universitetet, men til gengæld synes jeg ikke, det er specielt glædeligt at konstatere, at det går utrolig trægt, så snart vi taler indvandrere.
Det er sådan, at for kvindernes vedkommende er det mellem 0 og 6 pct. med indvandrerbaggrund, der kommer på universitetet, og for mænds vedkommende er det mellem 0 og 13 pct.
Det vil sige, at på det her område ligger indvandrerne utrolig lavt i forhold til etniske danskere.
Hvordan ser ministeren på, at det forholder sig på den måde set i lyset af, at regeringen jo gentagne gange har sagt, at den vil gøre noget mere for integrationen?
Helge Sander (V), 2005-11-02:
Det er lidt svært at løfte sløret for meget, når spørgsmålet falder lige akkurat 1 uge, før vi skal have i hvert fald en af de afgørende drøftelser i Globaliseringsrådet.
Der er jo sket en række tiltag bl.a. sammen med Socialdemokratiet på universitetsområdet.
De initiativer, der nu bliver diskuteret, vil komme til at fremgå af den strategi, som regeringen vil fremlægge til foråret, når arbejdet i Globaliseringsrådet er afsluttet.
Hr. Rasmus Prehn må væbne sig med lidt tålmod, men jeg kan forsikre, at det, der gengives af spørgeren, er noget, der er blevet talt om, noget, der er blevet sat mål op for, ja, det er der blevet gjort, fordi det skal forfølges, og fordi vi mener, at det er helt afgørende for Danmark og Danmarks fremtid, at vi får det her tal op på de 50 pct., for så vidt angår en videregående uddannelse.
Rasmus Prehn (S), 2005-11-02:
I ministerens første indlæg lød det, som om man havde konkrete initiativer under opsejling.
Derfor undrer det mig lidt, at man ikke kan løfte sløret bare for nogle af de initiativer, man har tænkt sig; at ministeren i sit sidste indlæg ikke kunne komme ind på noget konkret.
Det må være muligt for ministeren at løfte sløret bare en lille smule for, hvad man vil gøre for at få flere til at gennemføre en universitetsuddannelse.
Det er blevet sagt gentagne gange af forskellige ministre, at man skal have løftet det her, og jeg tror altså, det er klart, at regeringen mener det.
Derfor må det være helt tydeligt, at der skal være mere konkrete initiativer end det, ministeren kan løfte sløret for her.
Helge Sander (V), 2005-11-02:
Jeg er selvfølgelig glad for, at hr. Rasmus Prehn anerkender det, der er sket, og de reelle forhold, som er inden for området, også når vi sammenligner med f.eks. Finland.
Nej, jeg kan ikke i dag komme med hele løsningen på, hvordan vi når målet med de 50 pct. frem til 2015, men jeg kan forsikre om, at der i en lang række regeringskontorer – også i organisationer og på universiteter ved jeg – arbejdes på materialet, som skal indgå i det arbejde og de drøftelser, der pågår i Globaliseringsrådet.
Rasmus Prehn (S), 2005-11-02:
Det glæder mig, at ministeren anerkender, at der er behov for, at flere i Danmark får en uddannelse, at flere vælger at læse på universitetet.
Jeg ville gerne, at ministeren kunne løfte sløret mere for, hvilke konkrete initiativer ministeren vil tage for, at man opnår det her spring fra 45 pct. til 50 pct. af en årgang, der får en universitetsuddannelse.
Helge Sander (V), 2005-11-02:
Regeringens mål er, som det givetvis også er spørgeren bekendt, at 50 pct. af en ungdomsårgang i 2015 skal gennemføre en videregående uddannelse.
Målsætningen er en af de helt centrale udfordringer på uddannelsesområdet.
50procents-målsætningen vil derfor også i særlig grad komme i fokus, når vi i næste uge skal drøfte dette tema i Globaliseringsrådet.
Det er min klare forventning, at Globaliseringsrådet vil komme med en række konkrete forslag til, hvordan vi kan opfylde denne målsætning.
Det er rigtigt, at der er flere, som læser på universitetet i både Sverige og Finland, men spørgeren bliver nødt til at være opmærksom på, at der er store forskelle på uddannelses- og institutionsstrukturen i de to lande.
F.eks. er læreruddannelsen i Finland jo en universitetsuddannelse, og i Danmark finder uddannelsen som bekendt sted på et CVU og er dermed ikke en universitetsuddannelse.
Man kan med andre ord ikke bare sammenligne de tal, som spørgeren gjorde det her i sin begrundelse for spørgsmålet.
Beregninger fra Videnskabsministeriet viser, at fra 2002 til 2003 steg andelen af en ungdomsårgang, der fik en universitetsuddannelse, fra 12 til 15 pct. Og i de sidste 15 år er andelen næsten fordoblet.
Jeg kan tilføje, at siden denne regering tiltrådte, er optaget på universiteterne steget med ca. 4 pct., selv om det er en periode, hvor ungdomsårgangene er faldet.
Rasmus Prehn (S), 2005-11-02:
Regeringen har gentagne gange på skrift og i tale slået fast, at det er et vigtigt mål for regeringen, at flere danskere får en uddannelse, og at det er et særligt mål for regeringen, at den negative sociale arv brydes, således at f.eks. flere uden den store tradition for uddannelse i familien også gennemfører en uddannelse.
Alligevel viser Nordisk Statistisk Årbog, at Danmark er det land i Norden, hvor absolut færrest uddanner sig fra et universitet.
Således er det f.eks. kun 11 pct. af danske mænd og 15 pct. af danske kvinder, der læser på universitetet, mens de tilsvarende tal i Finland er 18 pct. af mændene og 21 pct. af kvinderne.
Hvordan forklarer regeringen, at Danmark er det land i hele Norden, hvor færrest læser på universitetet?
Det vil jeg gerne have ministerens svar på.
»Hvordan forklarer regeringen, at Danmark er det land i hele Norden, hvor færrest læser på universitetet, og hvilke initiativer vil regeringen tage for at få flere til at læse på universitetet?
Skriftlig begrundelse
Regeringen har gentagne gange på skrift og i tale slået fast, at det er et vigtigt mål for regeringen, at flere danskere får en uddannelse, og at det er et særligt mål for regeringen, at den negative sociale arv brydes, således at f.eks. flere uden stor tradition for uddannelse i familien også gennemfører en uddannelse.
Således er det f.eks. kun 11 pct. af danske mænd og 15 pct. af danske kvinder, der læser på universitetet, mens det tilsvarende i Finland er 18 pct. af mændene og 21 pct. af kvinderne.
Rikke Hvilshøj (V), 2005-11-02:
Jamen jeg er altså nødt til at tilbagevise, at der skulle træffes fuldstændig tilfældige afgørelser.
Det er der ikke noget som helst grundlag for.
Sager, som umiddelbart kan se meget sammenlignelige ud, kan sagtens være meget forskellige, fordi der er mange elementer, der spiller ind.
Nej, jeg har ingen planer om at lave timeout, for det tror jeg altså mange familier ville blive grumme kede af, så det har jeg ingen planer om.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2005-11-02:
Jeg har ikke brug for at undskylde, men jeg kan ikke se, at den videndeling finder sted.
Institut for Menneskerettigheder har lige offentliggjort en rapport med en række sager, der ser fuldstændig identiske ud, men er afgjort vidt forskelligt.
Jeg spørger ministeren endnu en gang med andre ord: Er problemet ikke, at disse generelle retningslinjer, som efterhånden er blevet udviklet i ministeriet, rent faktisk ikke har været tilgængelige for samtlige medarbejdere, og at den enkelte medarbejder derfor selvfølgelig har måttet træffe nogle subjektive afgørelser?
Og mener ministeren, at det er fremmende for retssikkerheden?
En anden ting: Mener ministeren ikke, at man måske skulle lave en timeout i Udlændingestyrelsen og Integrationsministeriet, så man simpelt hen stoppede sagsbehandlingen, indtil den samlede oversigt over praksisnotater var tilvejebragt, så den enkelte medarbejder vidste, hvad han eller hun havde at rette sig efter?
Jeg beklager meget, at det skulle blive nødvendigt, men af hensyn til retssikkerheden ser jeg hellere, at man forlænger sagsbehandlingstiden for alle de ulykkelige mennesker, der venter på en afgørelse, frem for at de får en fuldstændig tilfældig afgørelse.
Rikke Hvilshøj (V), 2005-11-02:
Jeg må sige, at jeg har fuld tillid til, at der er den tilstrækkelige videndeling mellem de sagsbehandlere, der sidder med sagerne.
Men jeg ved, at deres kilder er meget forskellige, og derfor skal der altså lige foretages en gennemgang, når vi skal til at lægge tingene ud på nettet.
Morten Østergaard (RV), 2005-11-02:
Man kan vel næsten sige, at der på udlændingeområdet slet ikke vil foreligge noget, fordi man her i udpræget grad skal foretage skøn.
Men det, jeg synes ville være rimeligt, er, at ministeren siger: Nu er der behov for, at der er orden i tingene.
Alle medarbejdere skal have adgang til alle praksisnotater, så de, når der foreligger en sag, konkret kan sætte sig ind i: Hvilke ting relaterer sagen sig til?
Hvad har vi gjort tidligere?
Hvad er der udstukket af retningslinjer?
Det må være en nødvendig forudsætning, som også må gælde i alle andre ministerier, at de medarbejdere, der behandler sager, kender gældende praksis på området eller er i stand til konkret at tilegne sig den ved at slå op.
Derfor må ministeren da erkende, at det er en skandale, at man ikke har overblik over, hvad der er praksis på et område, i det mindste i form af noget så simpelt som en oversigt over, hvad der ligger af notater på området.
Det er da en skandale.
Enten kan skatten jo lempes for de lave indkomster, sådan at hvis man kommer i arbejde, får man mere ud af den sidst tjente krone, eller også kan satserne selvfølgelig reduceres, som der så lægges op til her, for dem, der ikke er i arbejde, og så bliver forskellen større.
Så synes jeg nok, det var noget skønnere, om man valgte den første model i et af verdens rigeste lande.
Vi vil også gerne medvirke til den del.
Men jeg må sige, at i forhold til, at beskæftigelsesministeren i et tidligere svar sagde, at det her ikke er nogen voldsom ændring af kontanthjælpssystemet, må jeg spørge: Er det ikke korrekt forstået, at lige præcis for denne her gruppe indfører man nu et helt særligt rådighedskriterium, der handler om, at her skal man have 300 timers ordinær beskæftigelse, og at det er en fuldstændig nyforståelse af, hvordan kontanthjælpssystemet virker, at der skal være optjent ret til kontanthjælp?
Er det ikke helt nyt?
Og det er defineret som, at man kan skaffe sig 300 timers ordinært arbejde i løbet af 2 år, ca. 12 timer om måneden.
Man kan vælge at lægge det samlet, eller man kan tage det spredt, men over den periode skal man så kunne præstere de 300 timer.
Det er nyt og anderledes i forhold til, hvordan det har været tidligere.
Poul Henrik Hedeboe (SF), 2005-11-02:
På SF's vegne vil jeg godt takke Enhedslisten for at være kommet med det her forslag.
Så vil jeg prøve at sige noget, der favner både Danmark, befolkningerne i Europa og Venstre – måske endog ledende socialdemokrater.
Historisk set kom ministerens forgænger, som også var konservativ, i løbet af den tid, jeg har siddet herinde i Folketinget, med en anden ordning, som var trafiklysordningen.
Den var jeg også glad for som et godt input, og den kunne strengt taget lige så godt have været bag forslaget her.
Jeg kan med glæde konstatere, at der er vilje rundtomkring til at gøre noget.
Det er derfor, jeg kan tillade mig at inkludere befolkningen, Venstre og det hele.
Men det her kommer også i en tid, hvor der både i Danmark og med hensyn til varer, der kommer ind over vores grænser, er penge i at lave dem anderledes end, skal vi sige deres naturgrundlag.
Selvfølgelig forarbejder vi varer, men der er en tendens til at blive meget kreative i den forarbejdning, så der bliver tilsat noget berigende.
Det hedder det, men i min optik kunne man godt kalde det noget andet end berigende.
Man tilsætter altså ting, som i virkeligheden efter min og SF's mening ikke så meget tilsættes for at berige en vare, men mere for at få de penge, man kan få ved at kalde det noget ekstra.
Så ender man med nogle forvirrede forbrugere, som ikke aner, hvor de er henne, og derfor er det godt, at ministeren slår på ernæringsmærkning, og at Enhedslisten har taget den idé op.
Vi skal have grundlæggende ernæringsmærkning og have ryddet lidt op i den jungle af forvirring, som forbrugeren kan presses ud i.
Det må være muligt.
Så er der totalforvirring.
Den model skal vi ikke over i.
Men hvis vi kan få en enig politik på området – og SF deltager gerne i det arbejde – kan vi gå ud og presse erhvervslivet.
Vi deltager meget gerne i efterfølgende arbejde.