runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Line Barfod (EL), 2006-05-17:
Betyder de bemærkninger, fru Louise Frevert kom med i sit indlæg, at Dansk Folkeparti vil være med til, at der afsættes flere midler på det her område, så man kan lave en større grad af opsøgende arbejde, kan komme i kontakt med flere ofre og også kan få udarbejdet retningslinjer osv., så kvinderne i mange flere tilfælde også kan søge om forlængelse af opholdstiden, når ministeren og Dansk Folkeparti nu ikke vil gå med til at lave den længere end 30 dage på nuværende tidspunkt?
Louise Frevert (DF), 2006-05-17:
Det synes jeg ellers jeg forklarede temmelig klart i min ordførertale.
Vi følger konventionen, som anbefaler 30 dage, og der er også mulighed for at tage individuelle hensyn til de kvinder, som vil have brug for at være her i længere tid end de 30 dage.
Desuden har jeg også fremført, at den brug, der har været af den tid, som man har haft nu på 15 dage, i virkeligheden ikke har været særlig stor i forhold til det, man kunne have forventet.
Så jeg synes, det er dobbelt tid, og så jeg håber også, at man vil få dobbelt så meget gavn af det.
Line Barfod (EL), 2006-05-17:
Så hvad grundlag bygger fru Louise Frevert og Dansk Folkeparti det på, at 30 dage skulle være nok?
Louise Frevert (DF), 2006-05-17:
Jeg kan forstå på integrationsministeren, at vi vil kunne se frem til, at man vil udvide de nugældende 15 dages refleksionstid, eller lad os sige restitutionstid, til 30 dage, så man lever op til Europarådets nye konvention om indsatsen mod menneskehandel, en konvention, som Danmark snarest skal underskrive.
Det er i alle tilfælde, hvad jeg har fået oplyst fra regeringens side og også her nu, at man altså bestræber sig på, at denne konvention vil blive underskrevet.
I denne sammenhæng mener jeg, at man opfylder forpligtelserne, og der vil yderligere være mulighed for at forlænge opholdet for de kvinder, som eksempelvis har brug for ekstra lægehjælp eller skal vidne mod bagmænd eller har andre forhold, der gør, at deres ophold i Danmark nødvendigvis må forlænges.
Her mener jeg, at der trods alt tages individuelle hensyn til de kvinder, der har været ofre for menneskehandel.
Vi kan også se på tallene, at det ikke er alle kvinder, som ønsker at bruge ikke engang den på nuværende tidspunkt gældende refleksionstid på 15 dage fuldt ud, og vi mener derfor, at der vil være mulighed og grobund for at etablere det fornødne netværk og at kunne restituere kvinderne så meget, at de vil være i stand til at kunne klare et normalt liv, når de kommer tilbage til deres hjemland.
Jeg tror dog ikke, at man har fat i alle, for tallene er svimlende lave i forhold til det, man egentlig hører rundtomkring, men så længe man ikke har fat i flere, så må man gøre, hvad man kan for at hjælpe de kvinder, som man allerede er i kontakt med, og håbe, at andre via indsatsen over for kvinder, der er ofre for menneskehandel og misbrug, hører om den hjælp, som er mulig at få, og at de tør komme frem i lyset og ikke vil være bange for repressalier fra bagmændene.
Vi har alle en forpligtelse til at holde ører og øjne åbne, og vi har alle en menneskelig forpligtelse til at være med til at dæmme op for problemet og få gjort noget ved det.
Jeg tror derfor, at vi er på vej i den rigtige retning, og jeg vil være garant for, at Dansk Folkeparti i alle tilfælde vil være med på sidelinjen og holde et vågent øje med, at dette kommer til at fungere.
Hvis det ikke er tilfældet, så må vi vende tilbage til diskussionen igen, når vi kender efterårets evaluering af menneskehandel i det hele taget.
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2006-05-17:
Jeg vil først se grundlaget, før jeg vil garantere noget som helst herfra.
Vi er til enhver tid interesseret i samarbejde og forhandlinger, vi stiller nat og dag, hvis det er det, der er nødvendigt.
Så indtil da må vi altså nøjes med at glæde os til at se, hvordan evalueringen af hele rapporten bliver.
Kirsten Brosbøl (S), 2006-05-17:
Nu blev menneskehandel jo tilføjet til straffeloven i 2002, så vi har sådan set haft paragraffen i et stykke tid, men det, der jo er vanskeligt, og det hører vi fra både de mennesker, der arbejder med ofrene, og fra politiet, som arbejder med efterforskningen, er, at paragraffen om menneskehandel er meget snæver, og derfor kan det være vanskeligt – og det anerkender vi – at køre sagerne udelukkende på menneskehandel, og man bør i stedet køre dem på rufferidelen.
Men jeg vil gerne have Venstres svar på mit spørgsmål tidligere, nemlig at såfremt det viser sig, at der er bedre erfaringer med at få dømt bagmænd – for et af problemerne er jo netop, at vidnerne mangler, når man har så kort en refleksionsperiode – vil Venstre så være med til, og kan Venstre give en garanti for her i dag, at så er man indstillet på at forlænge refleksionsperioden yderligere, hvis der er et sagligt grundlag for det?
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2006-05-17:
Vi vil til enhver tid være med til at evaluere, hvordan forholdene ser ud, og hvordan resultaterne er blevet.
Nej, men det var jo også først sidste år, vi fik den lov, der gav muligheden for at dømme, så vi må sige, at vi jo ikke har haft den 4-årige periode til at overhovedet at få domsafsigelserne.
Kirsten Brosbøl (S), 2006-05-17:
Nu siger Venstres ordfører, at vi jo ikke ved, hvordan det er gået.
Lidt ved vi jo godt.
Vi kan i hvert fald se, at antallet af domme for menneskehandel nærmest kan tælles på én hånd.
Vi kan se, at politiets ressourcer til det her område langtfra er nok, vi kan se, at vi er et af de lande, der har den korteste refleksionsperiode for ofrene, og vi er et af de lande, der ikke følger særlig godt op på, hvad der sker med ofrene, når de så kommer tilbage til deres hjemlande.
Så der er et meget, meget stort rum til forbedring, og det tror jeg vi vil opfordre Venstre til også at gå konstruktivt ind i, når vi så skal i gang med drøftelserne omkring satspuljen for det kommende år, for der er virkelig basis for, at vi kan forbedre os på det her område.
Og jeg forstår ikke rigtig, hvordan Venstres ordfører kan starte med at sige, at vi er foregangsland, når hun så samtidig siger, at vi ikke kender resultaterne af det her arbejde endnu.
Men jeg vil godt spørge Venstres ordfører: Hvis så det viser sig, at den undersøgelse, der bliver sat i gang i Nordisk Råds regi, peger på, at der er nogle andre lande, der kan vise, at det har langt bedre effekt, hvis man har en længere refleksionsperiode – for der er mange andre europæiske lande, der har en længere refleksionsperiode end de 30 dage, som jeg kan forstå at regeringen nu lægger op til – vil Venstre så være med til at gå ind i nye drøftelser af, om man kan forestille sig en yderligere forlængelse af den refleksionsperiode?
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2006-05-17:
Venstre er til enhver tid klar til at gå ind i nogle forhandlinger.
Lone Dybkjær (RV), 2006-05-17:
Ja, samarbejdet fungerer.
Det er jo også, fordi ngo’erne har lagt stor vægt på at få det her samarbejde til at fungere, fordi de har følt sig dybt ansvarlige over for de mennesker, som der ikke er nogen der har gjort noget for før.
Men det, jeg så gerne vil spørge ordføreren om, er: Hvis der nu kommer nogle resultater, der viser, at der er behov for en øget indsats, er Venstre så også parat til at gøre det?
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2006-05-17:
Jamen jeg synes stadig væk, at vi er inde i, at vi har en evaluering foran os.
Den er jo ikke afsluttet, den evaluering, vi har jo ikke en oplistning af, hvordan det her er gået.
Men jeg synes virkelig konceptet fra starten af har set rigtig flot ud, og jeg synes, det virker, som om samarbejdet fungerer, og dér synes jeg, at vi kan være godt tilfredse med, hvad der foregår.
Lone Dybkjær (RV), 2006-05-17:
I betragtning af at kvindehandel er på linje med narkotikahandel og illegal våbenhandel, så kan man godt spørge, om den indsats, man gør i Danmark, i virkeligheden er tilstrækkelig stor.
Jeg anerkender gerne, at der er lavet en handlingsplan, men som fru Anne Grete Holmsgaard siger, bliver men altså ikke foregangsland af det.
Sandheden er, at der er meget få ressourcer afsat.
Som det fremgik af nogle debatter i går, er der altså 70 mand, 70 personer, permanent på Christiania, hvis vi kigger over et døgn, og der er ca. 1 eller 2 personer i politiet omkring kvindehandel.
Der er brug for en meget stærkere indsats, og det tror jeg også ordføreren ville få at vide, hvis hun f.eks. talte med Reden.
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2006-05-17:
Dem har jeg jo ridset op, men jeg kan da godt sige en gang til så, at vores resultater jo kommer i kraft af, at evalueringen kommer nu.
Der vil jo blive en oplistning af, hvordan det er gået, og hvordan samarbejdet har fungeret.
Jeg synes, det er flot, det samarbejde, der foregår bl.a. via politi og ngo’er, og at vi via satspuljemidler også har sat penge af til opgaven.
Der er ingen, der siger, det her slutter, når vi er færdige med evalueringen og den er gjort op.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2006-05-17:
Nej, man bliver ikke foregangsland af, at man afsætter nogle midler og laver en handlingsplan.
Vi har været med til at afsætte de midler.
Foregangsland bliver man først, hvis man i praksis viser, at man gør noget særligt, kan noget særligt i forhold til andre lande.
Og der vil jeg godt høre: Hvad er det Venstres ordfører mener, at vi her i Danmark gør særligt i forhold til andre lande?
Hvor er det, vi i særlig grad præsterer resultater, som andre lande kan lære noget af?
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2006-05-17:
Altså, selv om det hører til under næste beslutningsforslag, så kan jeg da godt give et lille svar her.
Det drejer sig jo om, at vi har lavet en handleplan.
Det drejer sig jo om, at vi har sat midler af i 4 år, vi har lavet et sikkert sted, man kan være, vi har lavet opsøgende arbejde, vi har tæt samarbejde med ngo’er, og vi har samarbejde mellem Reden – Stop Kvindehandel og politiet.
Vi har oven i købet åbnet for, at det er nok at sende en mail: »Vi har brug for, at ...«, og så er der allerede en handling i gang.
Jeg synes virkelig, at man kan betragte Danmark som et foregangsland.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2006-05-17:
Nu bliver man jo ikke foregangsland af at afsætte nogle midler under satspuljen; det bliver man af at vise resultater.
Foregangsland er jo noget, der over for andre lande viser resultater, som andre lande kan lære af og synes der er noget at hente i.
Så jeg vil gerne høre fru Anne-Mette Winther Christiansen, hvad det er, Danmark har vist i praksis på det her område, hvor andre lande har sagt: Det synes vi enten er beundringsværdigt, eller det mener vi vi kan lære af i vores rehabilitering af kvinder, der er handlet, eller i form af opklaring, hvor man får kortlagt, hvem bagmændene er, og får sendt dem i retten.
Rikke Hvilshøj (V), 2006-05-17:
Lad mig starte med at sige noget, som jeg ikke tror vi kan være uenige om, nemlig at menneskehandel er forfærdelig, at det er grusomt, og at det er helt uacceptabelt.
Det er også afgørende for regeringen at bekæmpe både den organiserede kriminalitet, der står bag menneskehandelen, og de mange problemer, som menneskehandel skaber.
Regeringen har med sin handlingsplan til bekæmpelse af kvindehandel fra december 2002 bl.a. sat fokus på ofrene for kvindehandel.
Udmøntningen af handlingsplanen har ført til en helhedsorienteret og målrettet indsats på flere niveauer.
I modsætning til almindelige udvisnings- og afvisningssager, hvor udrejsefristen normalt fastsættes til straks, fastsættes udrejsefristen i sådanne sager efter anmodning til 15 dage, med henblik på at udlændingen kan få den nødvendige støtte, inden den pågældende skal tilbage til sit hjemland.
I særlige tilfælde kan udrejsefristen fastsættes til et senere tidspunkt eller forlænges, hvis der konkret er behov for det f.eks. af lægelige grunde, eller med henblik på at offeret kan vidne mod bagmænd i en straffesag.
Samtidig har udlændingemyndighederne arbejdet på at lette samarbejdet mellem de involverede parter i handlingsplanen til bekæmpelse af kvindehandel.
Jeg må således konstatere, at der ikke i særlig mange sager er anmodet om en længere restitutionsperiode.
Jeg er dog enig i, at det kan overvejes, om den gældende praksis med 15 dages udrejsefrist kan ændres, så ofrene efter anmodning normalt får en lidt længere restitutionsperiode, inden de skal rejse hjem.
Ofrene bør dog ikke automatisk have en restitutionsperiode på 3 måneder, som det er foreslået i beslutningsforslaget.
Der er tale om, at kvinderne i en kortere periode skal kunne opholde sig i sikre omgivelser med adgang til social, medicinsk og psykologisk støtte, og at kvinderne skal hjælpes til en sikker modtagelse i hjemlandet.
Formålet er således, at kvinderne skal rustes bedre til at kunne vende tilbage til deres hjemlande og slippe ud af kvindehandelen.
Restitutionsperioden skal således tilgodese kvinderne.
Der er dog også mulighed for, at kvinderne i perioden kan samarbejde med politiet i forbindelse med efterforskning og retsforfølgelse af bagmændene.
Hensynet til, at kvinderne skal kunne vidne mod bagmænd, kan ellers varetages gennem visuminstituttet.
Jeg kan derfor ikke fuldt ud støtte beslutningsforslaget, men jeg er indstillet på at lave nogle ændringer.
Jeg vil faktisk tage initiativ til i næste samling, at ofre for menneskehandel efter anmodning normalt får en udrejsefrist på 30 dage, således at der fortsat er mulighed for yderligere udsættelse af udrejsefristen efter en konkret vurdering.
Eva Kjer Hansen (V), 2006-05-17:
Jeg skal beklage, hvis fru Lise von Seelen totalt misforstod det, jeg svarede.
Jeg sagde jo netop, at jeg er optaget af og finder det alvorligt, når medarbejderne ikke synes, de kan overkomme arbejdspresset, og at der er en stor udskiftning, fordi der simpelt hen ikke er ressourcer nok på området.
Derfor understregede jeg, at det er kommunalbestyrelsens ansvar at sørge for at prioritere ressourcerne, så man kan løse de forskellige opgaver, man har, også når det gælder udsatte børn.
Jeg synes, det er godt, at vi med anbringelsesreformen ikke bare har skærpet kravene til kommunerne, men også følger op med kontrol af, om de rent faktisk overholder lovgivningen på området.
Allerede til efteråret får vi de første undersøgelser, f.eks. af om det er lykkedes for kommunerne at få en sagsbehandling gennemført inden for en frist på 4 måneder, og der er ingen tvivl om, at jeg vil holde nøje øje med, om kommunerne overholder lovgivningen på området, for det skal de af hensyn til de børn og unge, der ellers bliver svigtet.
Eva Kjer Hansen (V), 2006-05-17:
Jeg synes, det er meget alvorligt, når det er sådan, at medarbejdere på et område ikke føler, at de har ressourcer nok til at klare opgaverne, og at der måske derfor bliver et dårligt arbejdsmiljø og en stor udskiftning af medarbejderne.
Det er kommunalbestyrelsens ansvar at sørge for at prioritere de forskellige områder, så de kan klare opgaverne og der også er et godt arbejdsmiljø.
For at skærpe kommunernes bevågenhed stiller vi nu også krav i anbringelsesreformen om, at der skal udarbejdes en sammenhængende børnepolitik, fordi det netop skal få politikerne til at være bevidste om, hvad det er for en indsats, de gør på området.
Bjarne Laustsen (S), 2006-05-17:
Nu forstår jeg, at det med hensyn til plads drejede sig om medarbejdere fra tre navngivne dagblade.
Og hvis de havde deres ægtefæller med, var det seks.
Der kan vel også skaffes plads ved bordenden, eller ved at man rykker lidt sammen.
Det kan man da komme ud for.
Jeg kan godt være lidt i tvivl om, om statsministeren har fået inviteret dem alle sammen med.
Kunne det ikke tænkes, at der hjemme i Skals var en redaktør af et tidligere skoleblad eller en VU-redaktør eller en anden, der også havde gjort en god indsats, og som statsministeren havde fået øje på?
For når man foretager den der selektive udvælgelse, må de mennesker have gjort et eller andet bestemt, siden statsministeren gerne vil være sammen med dem en bestemt aften her i maj.
Jeg vil tro, at statsministeren har mange andre ting at tage sig til.
Jeg kan også forstå, at det sådan lidt er for at drøfte verdenssituationen.
Man må så også håbe, at ægtefællerne kunne falde ind i det selskab.
Der må da have været et formål med det.
Kan vi ikke høre lidt nærmere om det?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-05-17:
Vi kommer godt nok langt omkring.
Jeg kan give hr. Bjarne Laustsen den oplysning, at da min søns bryllup blev afholdt – naturligvis for egen regning – blev der slået et telt op i haven for at have plads til gæsterne, og jeg må sige, at jeg ikke syntes, der var anledning til at slå telt op i haven for at have plads til nogle journalister.
Jeg vil sige til hr. Bjarne Laustsen, at det er sådan, at jeg nu har været i Folketinget i 28 år, og jeg har i de 28 år mødtes med journalister i mange sammenhænge og under mange former, og sådan over tid tror jeg, at jeg faktisk kommer rundt omkring alle medier og alle journalister i den ene eller den anden sammenhæng.
Jeg har ikke noget ønske om at holde nogen væk eller udenfor, men jeg kan jo ikke sikre, at hver gang, der er et arrangement, er der en repræsentativ dækning.
Det er der simpelt hen ikke plads til.
Men set over tid kommer jeg i kontakt med alle, og det har jeg også en interesse i, og sådan tror jeg, at der er flere politikere, der arbejder.
Bjarne Laustsen (S), 2006-05-17:
Nu har vi jo ikke fået gæstelisten, men jeg går ud fra, da statsministeren ikke nævner noget om det, at de navne, der har været oplyst i dagspressen, er korrekte.
Derfor vil jeg gerne have, at statsministeren definerer ordet kommentatorer.
I navnelisten er der bestemt en del, som ikke optræder som kommentatorer, men som er ansat i private virksomheder.
Og derfor kunne det være rart at få at vide, hvem der er kommentatorer i den her sammenhæng.
Så siger statsministeren: Jamen der skal også være plads.
Nu tror jeg, at statsministeren efter en række år i embedet udmærket godt ved, hvor meget plads der er på Marienborg.
Vi ved jo også, at statsministeren har afholdt sin egen søns bryllup der, og der kom han vel ikke til at invitere flere, end der kunne være ved festen.
Jeg ved godt, at hvor der er husrum, er der også hjerterum, eller hvordan man siger det, men her var så lige nogen, der ikke skulle med.
Hvordan kan det være?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-05-17:
Det står jeg sandelig selv for.
Hvis jeg skal spise middag med nogen, så vil jeg da godt selv bestemme, hvem det er.
Det er jo en vældig interesse, der er for sådan et middagsselskab.
Jeg vil bare sige, at det, der var tale om, var, at vi havde lyst til at møde en række politiske kommentatorer under mere uhøjtidelige og uformelle rammer.
Og jeg vil sige til hr. Bjarne Laustsen, at det ikke er et spørgsmål om, at der var nogen, vi ikke ville have med, men der altså er grænser for, hvor mange der kan være i spisestuen.
Bjarne Laustsen (S), 2006-05-17:
Den 19. maj skulle statsministeren og fruen have gæster på Marienborg.
Det er der vel ikke noget usædvanligt i.
Det, der er usædvanligt, er, at selskabet blev aflyst, da en lang række af deltagerne havde meldt afbud, fordi de syntes, at det var en upassende måde, som man havde udvalgt gæsterne på, og fordi der var nogen, som statsministeren og fruen ikke ville have med i selskabet.
Derfor vil jeg gerne bede statsministeren oplyse om den gæsteliste, der var inviteret efter.
Jeg vil også gerne høre lidt om, hvad formålet egentlig var med at invitere lige specielt de mennesker, som står på gæstelisten.
Og jeg vil da også gerne høre, hvem der har udarbejdet den invitation.
Jeg tror ikke på, at det er statsministeren selv, der skriver de her invitationer.
Hvem har egentlig lavet den invitation og besluttet også med hensyn til det selektive, at der var nogen, der var inviteret, og andre, der ikke var?
Hvem hjælper statsministeren med sådan en udvælgelse, således at statsministeren kommer til at møde de rette folk?
»Når statsministeren inviterer store dele af det danske pressekorps til middagsselskab i den officielle embedsbolig på Marienborg og undlader at invitere journalister fra Politiken, Ekstra Bladet og Information, mener statsministeren så, det er underligt, hvis udenforstående opfatter dette som en straffeaktion over for de tre pågældende medier?«
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-05-17:
Jeg har altså godt nok svaret på det mange gange efterhånden.
For det første synes vi ikke i regeringen, at fødevarekontrollen er tilfredsstillende.
For det andet er der derfor taget en række initiativer, senest en politik aftale med Dansk Folkeparti af 8. april.
Og endelig som det tredje følger regeringen situationen nøje, og skulle der vise sig behov for flere initiativer, vil vi ikke tøve med at tage yderligere skridt.
For én ting skal slås fast, nemlig at fødevarekontrollen her i landet skal være i orden, der skal være tillid til den, og forbrugerne skal have fuld tillid til, at fødevarerne her i landet er af ordentlig kvalitet.
Jens Peter Vernersen (S), 2006-05-17:
Fine ord om alt det, man vil, og hvor godt det hele er, koster jo ikke noget.
Der, hvor det koster noget, er, når det gælder forbrugernes helbred, når de ting, der bliver sagt, ikke svarer til virkeligheden, og det er jo desværre det, hundredvis af mennesker, der har været syge på grund af fødevarer, som ikke har været i orden, og masser af mennesker, der måske er døde af samme årsag, har oplevet.
Og derfor må statsministeren vel til det sidste spørgsmål have mulighed for at give et svar, sådan at der bliver skabt mere tryghed.
Statsministerens påstand om, at spørgsmål nr. 1 og nr. 4 skulle være ens, må da bero på, at statsministeren ikke har læst de to spørgsmål.
For jeg taler i spørgsmål nr. 4 om, om det er ubegrundet og uberettiget at holde familie- og forbrugerministeren ansvarlig, og i det første spørgsmål tales der om, hvad statsministeren mener med en uberettiget kritik af forbrugerministeren.
Det er der altså meget stor forskel på.
Jeg synes, statsministeren til sidst skulle have lejlighed til at tilkendegive, at det, der er sket hidtil på kontrolområdet, ikke er tilstrækkeligt, og at der vil blive rettet op, og at der vil blive indledt forhandlinger med partierne, sådan at vi i samarbejde kan få det her til at blive til en bedre fødevarekontrol.
Det synes jeg der er brug for her.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-05-17:
Som jeg sagde før, synes jeg, at det rigtigste, hvis hr. Bjarne Laustsen vil diskutere detaljer i måden at tilrettelægge fødevarekontrollen på, er at tage en drøftelse med den ansvarlige minister, familie- og forbrugerministeren, om det.
Det er jeg i hvert fald ikke forberedt til at kunne tage en drøftelse om.
Jeg vil bare generelt sige, at i lyset af det, hr. Bjarne Laustsen siger, er det måske klogt som forbruger også at skele til, at danske produkter i reglen er af en meget høj kvalitet, også når det gælder fødevaresikkerhed.
Og det kan man jo som forbruger tage højde for, når man vælger sine varer i køledisken.
Bjarne Laustsen (S), 2006-05-17:
Så vil jeg godt høre statsministerens syn på, at vi har oplevet, at der kommer en hel del udenlandsk kød til landet, hvor der er meget salmonella i – ikke bare DT104, men alle mulige forskellige andre typer – når vi og producenterne i Danmark har gjort en stor indsats for at have salmonellafrie kyllinger til salg i vores butikker.
Hvad vil statsministeren gøre for at sørge for, at danskere, der køber udenlandsk kød, og det er jo et frit valg, ikke får ringere kød, fordi det kommer fra udlandet?
Vil statsministeren tage initiativ til at få en strammere og bedre kontrol af det udenlandske kød, vi importerer til Danmark?