Birthe Rønn Hornbech (V), 1999-05-04:
Jeg håber ikke, jeg fornærmer forslagsstillerne, når jeg starter med at sige, at dette beslutningsforslag jo virker som meget kendt stof i Venstres øjne.
Det ligner faktisk meget det, som Venstre har fremsat forslag om til en retssikkerhedsreform tre gange.
Når vi ikke har begæret vores til afstemning i år, så er det - i modsætning til det skønmaleri, som hr. Kaalund maler
af, hvordan borgerne føler tingene er - fordi vi igen vil udvide vores beslutningsgrundlag på grundlag af indkomne erfaringer siden sidst.
Men netop fordi det er tredje gang, vi har fremsat beslutningsforslag, og SF og Enhedslisten nu fremsætter et forslag, der - sådan hører jeg det i hvert fald - dybest set er udtryk for den samme tankegang, nemlig at borgernes retssikkerhed skal forbedres over for offentlige myndigheder,
så lyttede jeg naturligvis meget opmærksomt til justitsministerens tale, og jeg må jo konstatere, at det går langsomt i Justitsministeriet.
Verden har her ikke ændret sig siden Bent Christensens tid.
Der er sandt at sige sket meget siden
Ikke alene er lovmængden mange-, mangedoblet, men lovene griber langt mere ind i borgernes frihed og selvstændighed end dengang.
Offentlige myndigheder har fået meget mere magt, og det er den magt, som vi ønsker at stække, og derfor er det klart, at vi er meget positive over for dette forslag.
Nej, men lad os få at vide, hvor ministeren vil ændre på specielle områder.
Eller ønsker ministeren, at vi altså skal finde et flertal uden om regeringen og så blokere hvert eneste lovforslag, hvor lovteknikken ikke er i orden, og hvor retssikkerheden ikke er i orden?
Det kan vi da godt, hvis det er det, ministeren ønsker sig, for vi begynder jo at nærme os, at der er et flertal uden om regeringen, i hvert fald på nogle af punkterne.
Det er altid Bent Christensen, man henviser til.
Jeg vil igen stille et helt andet spørgsmål: Hvad mener ministeren om den sammenblanding af kasketter, der sker, når forvaltningsmyndighederne går ind i private hjem og virksomheder?
Man kommer som vejleder under venskabs maske, og man går derfra med et anklageskrift i lommen, uden at nogen som helst retsgarantier overhovedet er iagttaget.
Vi har dommere, der har kritiseret forvaltningsmyndighederne.
Betyder det ingenting for borgernes retssikkerhed?
Ja, jeg må indrømme, at jeg synes, at den tale, der blev holdt i dag, var en tynd kop te fra regeringens side.
Den var om muligt endnu mere negativ end de gange, hvor Venstre har fremsat forslag.
Jeg skal ikke gå i detaljer med punkterne, men som sagt: Et af hovedsynspunkterne er jo fuldkommen det, som fremgår af Venstres forslag, nemlig at der uden for strafferetsplejen foretages flere og flere tvangsindgreb, uden at myndighedernes adfærd overhovedet er reguleret.
Det ønsker vi gjort noget ved.
Om det så er, fordi man ikke synes, at Venstre i sit forslag har taget det sociale område specifikt op, at man nu fremsætter et forslag, kan jeg jo ikke vide, men det kan hr. Aage Frandsen måske fortælle os i dag.
Men jeg vil godt sige, at det har vi overhovedet ikke nogen indvendinger imod. Og synspunktet om, hvor vanskeligt det er at lære lovene at kende, vil vi også meget gerne se på.
Det fordrer jo simpelt hen, at vi begynder at gå lovene igennem og får klarere love, men det er jo rigtigt, at det er meget vanskeligt at kende sine rettigheder i dette samfund, fordi
tingene bliver så indviklede, så det vil vi altså meget gerne være med på at se på.
Med hensyn til den forbedrede klageadgang og rådgivning: Ja, vi havde jo selv et forslag om retshjælp, så dér ligger vi heller ikke så langt fra hinanden.
Og med hensyn til erstatning m.v. har vi jo foreslået, at det skal være meget lettere at anlægge sag mod det offentlige og der skal være helt særlige regler, når der er retssag mellem en privat og en offentlig myndighed, så jeg føler heller ikke, at vi ligger så langt fra hinanden dér. Vi skal ganske enkelt have en retsplejelov for forvaltningsmyndighederne, og det må så også medføre det, der hedder punkt 7 hos forslagsstillerne, nemlig en intensiveret undervisning for de offentligt ansatte.
Det er jo ikke de offentligt ansatte, der er noget i vejen med; det er os som lovgivere, der er noget i vejen med, for vi har ikke sikret borgernes retssikkerhed tilstrækkeligt, og dér hører jeg at vi har meget tilfælles med forslagsstillerne.
Det er selvfølgelig et spørgsmål om, hvordan man vil se på forholdet mellem stat og borger, og jeg må indrømme, at den tone, der var i justitsministerens tale i dag, ligger meget langt fra den tone, jeg hørte hos statsministeren i et samråd i Udvalget for Forretningsordenen forleden dag, så det er meget trist, at justitsministeren ikke lever op til det, som jeg har hørt statsministeren love.
Alt i alt må jeg sige, at vi er positive over for det her.