runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Flemming Oppfeldt (V), 2003-11-21:
O.k., Socialdemokratiet havde tre indvendinger mod forslaget sidste år, og de to af de tre indvendinger har vi taget højde for.
Den tredje indvending var, at man ønskede at udvide målgruppen, og Socialdemokratiet stillede ganske rigtigt et ændringsforslag sidste år, der gjorde, at ydelsen blev nedsat, men spredt til nogle flere.
Det havde vi to forskellige meninger om, for vi mente, at den skulle målrettes de allerfattigste pensionister.
Men ved tredjebehandlingen stemte Socialdemokratiet alligevel for forslaget.
I dag har vi forbedret forslaget på to ud af de tre punkter, men nu siger Socialdemokratiet, at man ikke kan stemme for.
Det er måske ikke det største problem for Venstre, men det må i hvert fald være et problem for Socialdemokratiet.
Grete Schødts (S), 2003-11-21:
Jamen den oplysning er jeg da glad for at få, og ja: Det her er jo et lotteri.
Det er nærmest som at skrabe på et lod.
Til hr. Flemming Oppfeldt: Det, jeg gjorde sidste år på mit partis vegne, var faktisk at stille et ændringsforslag.
Vi ønskede faktisk at kigge på de pensionister, både førtidspensionister og folkepensionister, der efter vores mening var de økonomisk svagest stillede.
Til fru Pia Kristensen: Denne gang har man jo mulighed for at stemme for vores forslag om at forhøje pensiontillægget.
Så får Dansk Folkeparti lige nøjagtigt det, de ønsker sig.
Det koster 2 mia. kr., så I er meget velkomne til at stemme for.
Line Barfod (EL), 2003-11-21:
Det virkede lidt, som om ministeren havde forberedt sig i forvejen, så jeg håber, at ministeren, når hun kommer op igen, vil kunne forklare, hvorfor der har været så kort høringsfrist, og forhåbentlig også tilkendegive, at man nu vil gøre det om igen og sikre, at der i stedet for kan komme et ordentligt gennemarbejdet forslag, der tager højde for det problem, der er på området, og som ministeren jo kom til at sige at man havde taget højde for.
Det, der undrer mig, er, at ministeren gav mig et svar den 16. oktober på spørgsmål nr. S 131 om en af de sager, der har været i pressen, og hvor ministeren oplyste, at hun agtede at fremsætte forslag om de her ændringer af lejeloven »med det formål at sikre ro om lejernes boligforhold, således at store, pludselige lejestigninger i ejendomme af den nævnte type ikke vil udgøre en trussel for beboernes boligsituation.«
Det forslag mangler vi stadig at se, så jeg vil godt høre ministeren: Hvornår kommer der et forslag, som sikrer lejerne mod sådanne store, pludselige huslejestigninger?
Søren Søndergaard (EL), 2003-11-21:
Når nu Venstre synes, at det går så utrolig godt i Afghanistan, at vi kan sende flygtninge derned uden nogen problemer, kan jeg ikke forstå, hvorfor vi også skal sende danske soldater derned.
Jeg kunne forstå, hvis man argumenterede med, at der er alvorlige problemer, så vi bliver nødt til at sende danske soldater derned, og derfor kan vi ikke bare sende flygtningene tilbage.
Men når det nu går så ufattelig godt, at Venstre ikke har nogen som helst problemer med at sende flygtninge tilbage til Afghanistan, hvad skal danske soldater så dernede?
Ulrik Kragh (V), 2003-11-21:
Efter det uhyrlige terrorangreb på World Trade Center og Pentagon den 11. september 2001 indledte den frie og demokratiske verden krigen imod international terrorisme, og denne krig er vidt forgrenet i store dele af verden.
Afghanistan spiller en væsentlig rolle i krigen mod terrorisme.
Det tidligere Talebanstyre havde allieret sig med internationale terrorgrupper som Al-Qaeda i delingen af magten i Afghanistan.
Talebanstyret accepterede Al-Qaedas tilstedeværelse, og det vil sige, at Al-Qaeda havde et sted, hvor man kunne uddanne og træne sine terrorister uden indblanding.
Som de fleste ved af historien, igangsatte en USA-ledet multinational koalition krigen mod terrorisme ved at fjerne Talebanstyret og Al-Qaedas træningslejre fra Afghanistan, og status er nu, at Afghanistan er inde i en god proces i retning mod en ny forfatning og demokrati med frie valg; specielt omkring Kabul går det ganske godt.
Men desværre er der også problemer i Afghanistan.
I provinserne uden for Kabul er sikkerhedssituationen væsentlig dårligere, end man kunne ønske. Der er opstået et magttomrum efter Taleban, og dette magttomrum udnyttes af de gamle krigsherrer til etablering af små autonome grupper, hvor lov og orden har svære vilkår.
I flere de afghanske provinser ses endvidere uhellige alliancer mellem de lokale krigere, Al-Qaeda og narkoproducenterne.
85 pct. af den narko, som er kommet eller kommer til Vesteuropa, kommer fra Afghanistan, hvilket betyder, at narkopenge finansierer de lokale krigsherrer og Al-Qaeda.
NATO har bedt Danmark om at bidrage med et kommunikations- og informationselement til NATO-styrken.
Det drejer sig om en 3-måneders-indsats.
Endvidere har NATO bedt om tre personer til driften af lufttrafikken i Afghanistan og to personer til informationstjeneste, og endelig er det meningen, at Danmark skal stille med en generalmajor med tilknyttet stab til posten som næstkommanderende til ISAF-styrken.
Denne indsats forventes at skulle vare ca. 6 måneder, og Danmark har kvalificerede, veludrustede soldater, som kan løse denne opgave.
Når denne udvidelse har fundet sted, kommer det samlede danske bidrag op på 100 mand.
De får det nødvendige mandat
til magtanvendelse, så de kan udføre de opgaver, de stilles over for.
Indsatsen forventes kun at medføre meromkostninger på 15 mio. kr., og grunden til denne lave meromkostning er primært, at NATO betaler en væsentlig del af omkostningerne, i og med at det er dem, der beder Danmark om at deltage.
Danmark kan gøre en positiv indsats i Afghanistan med dette bidrag til indsatsen mod international terrorisme
Jann Sjursen (KD), 2003-11-21:
Kristendemokraterne kan støtte det fremsatte beslutningsforslag.
Som bekendt var vi imod dansk deltagelse i Irakkrigen, fordi den fandt sted uden et klart FN-mandat.
Men efterfølgende, da krigen, om jeg så må sige, var udkæmpet, har vi støttet, at Danmark yder et militært bidrag til den stabiliserings- og genopbygningsindsats, der er helt nødvendig i Irak.
Danmark har som et af de få lande, der tog aktiv del i krigen, også et særligt ansvar, og det vil vi tilslutte os uanset vores grundlæggende holdning til krigen, som er kommet til udtryk ved flere debatter her i Folketinget, senest i går i forbindelse med forespørgselsdebatten.
Det er en meget kompliceret situation, som også stiller krav til de soldater, der udsendes, og for os er det vigtigt, at de danske soldater, som er udsendt, og som skal bidrage til stabiliserings- og genopbygningsindsatsen, er veludrustede og også får den nødvendige politiske opbakning, som Folketinget kan give dem med en bred tilslutning til det beslutningsforslag, som foreligger.
Siden vi sidst behandlede et forslag om et forøget bidrag til styrken fra dansk side, er der sket det, at nu, hvor vi skal tage stilling til en forlængelse af engagementet, har FN's Sikkerhedsråd givet den multinationale sikringsstyrke et klart mandat.
Det er selvfølgelig overordentlig glædeligt, også set med Kristendemokraternes øjne, at det nåede så vidt med resolution 1511 fra FN's Sikkerhedsråd, og med endnu større fasthed i stemmen kan vi derfor sige, at vi fuldt ud støtter beslutningsforslaget fra regeringen.
Niels Helveg Petersen (RV), 2003-11-21:
Der står ikke noget i resolution 1511 om overdragelse af magten til irakerne, og det har jeg jo heller ikke påstået.
Men der står altså en helt afgørende sætning, nemlig en enig opfordring til FN's medlemslande om at yde også militære bidrag til sikkerhedsstyrken, og den opfordring er afgørende for os.
Jeg kunne da godt have ønsket mig, at FN's Sikkerhedsråd kunne være blevet enige om noget, der var mere vidtgående i den retning, men jeg noterer mig til gengæld, at den amerikanske regering er begyndt at reagere på det pres, der kommer indefra.
Retorik er jo ikke ligegyldig.
Retorikken forud for et amerikansk valg er utrolig vigtig, og jeg synes, det er glædeligt, at den amerikanske præsident er nødt til at ændre sin retorik og ikke bare appellere til heroismen og terrorbekæmpelsen, men også stille i udsigt, at det amerikanske engagement altså får en ende, og at der skal ske en overdragelse af magten til irakerne selv.
Søren Søndergaard (EL), 2003-11-21:
Hr. Niels Helveg Petersen siger, at når den amerikanske administration viser en øget vilje til at lade irakerne bestemme i deres eget land, hænger det sammen med, at der kommer amerikanske soldater hjem i ligposer, og at der er alvorlige udgifter forbundet med at være i Irak. De udgifter hænger selvfølgelig sammen med, at den sikkerhedspolitiske situation er så dårlig, og konklusionen kan kun være én ting: Grunden til, at USA viser øget vilje til at overgive magten til irakerne, er den væbnede kamp, der bliver ført mod amerikanerne i Irak.
Det store spørgsmål er: Hvordan undgår vi, at danske soldater bliver fanget i krydsfeltet mellem på den ene side terrorister og folk, der kæmper mod besætterne, og på den anden side en amerikansk administration, som jo stadig har en lang vej at gå, før den fulde magt er overdraget til den irakiske befolkning?
Det er efter vores opfattelse
det centrale spørgsmål.
Villy Søvndal (SF), 2003-11-21:
Jeg hørte ikke hr. Niels Helveg Petersen svare på mit spørgsmål.
Hvis man analyserer, at sikkerhedssituationen bliver forværret med stadig flere angreb, stadig flere dræbte og stadig større modsætningsforhold, og at amerikanernes seneste jernnævepolitik over for de civile byområder må formodes at forøge modsætningsforholdene, spørger jeg: Hvis problemet for irakerne er, at der ikke er noget politisk perspektiv, og at de er frygtelig bange for, at hvis man ser bort fra lidt retorik op til en valgkamp, har amerikanerne til hensigt at beholde den afgørende indflydelse på både politikken, økonomien og militæret - hvad ligger der så i resolution 1511, som flytter bestemmelsesretten væk fra den nuværende situation med den totale amerikanske dominans over i hænderne på den irakiske befolkning og FN?
Jeg vil spørge hr. Ulrik Kragh om noget, som jeg selv synes er voldsomt modsætningsfyldt i beslutningsforslagets bemærkninger.
Jeg citerer fra første spalte, næstsidste afsnit: »Der er, på trods af markante fremskridt, alvorlig bekymring for den fortsatte stabilitet og for sikkerhedssituationen i Afghanistan.«
Går man så videre til næste afsnit, står der: »Den afghanske overgangsregering har under henvisning til den forværrede sikkerhedssituation, ...«.
Jeg ved ikke, om beslutningsforslaget kan bestemme sig for, hvilket af de to argumenter, der er gyldige. Er det det med de markante fremskridt, eller er det det med den forværrede sikkerhedssituation?
Det vil jeg godt spørge hr. Ulrik Kragh om.
Niels Helveg Petersen (RV), 2003-11-21:
Til hr. Søndergaard
: Der er to væsentlige faktorer bag det øgede pres på præsident Bush.
Om et lille års tid går valgkampen i USA ind i sin slutfase i USA, og hvis situationen til den tid er, som den er i dag, vil den amerikanske præsident være i meget store vanskeligheder.
Jeg skønner, han er nødt til at sørge for, at situationen er anderledes midt på sommeren næste år, for at kunne være sikker på genvalg.
Jeg tror som sagt, der er to forhold, der spiller ind:
dels tabet af amerikanske soldater bogstavelig talt hver dag, dels de meget store økonomiske ofre, som Amerika yder.
Lovgivningen om at yde i alt 87 mia. dollar i bistand til Afghanistan og Irak, som for nylig blev gennemført, er noget, som de amerikanske skatteydere i allerhøjeste grad kan mærke, og det kan også mærkes på statsbudgettet, som altså galoperer af sted med et kæmpe, kæmpe underskud.
Det er noget, der vækker opmærksomhed i USA, og begge dele spiller en afgørende rolle.
Det er på grund af, at den amerikanske øverstbefalende dernede har rapporteret, at antallet af daglige angreb er fordoblet i de seneste uger, at tabene er blevet større, og at modstanden ser mere velorganiseret ud.
På den anden side er der imidlertid sket fremskridt for den civile befolkning, der er en bedre forsyningssituation, og noget af det civile liv er begyndt at vende tilbage til normale tilstande.
Svaret er ikke kun, at vi bidrager med 500 mand endnu et halvt år.
Svaret er selvfølgelig, at der skal ske en stor økonomisk indsats for genopbygning, at der skal ske en stor indsats for at forbedre sikkerhedssituationen, og at der endelig skal ske et stort fremskridt på den politiske front med udarbejdelse af en forfatning, afholdelse af valg og dannelse af en regering.
Søren Søndergaard (EL), 2003-11-21:
Måske er det egentlig en lidt frygtelig konklusion, man kan drage af hr. Niels Helveg Petersens tale.
Hr. Niels Helveg Petersen understreger, at USA har skiftet holdning og nu i øget omfang ønsker at overdrage magten til irakerne, fordi Bush er udsat for et politisk pres, men så må man jo spørge, hvorfor han er udsat for politisk pres?
Jo, det er han
, fordi et stadig stigende antal unge amerikanske mænd kommer hjem i ligposer, og betyder det ikke, at konklusionen må være, at det er det faktum, at der har været en væbnet modstand mod besættelsesmagten, som rent faktisk har ført til, at amerikanerne har udvist øget vilje til at overdrage tingene til irakerne?
Hvis der ikke havde været den væbnede modstand, og hvis ikke amerikanske soldater var kommet hjem i ligposer, ville USA have fastholdt sine oprindelige planer, så der var meget lange udsigter til, at irakerne skulle have magten i deres eget land.
Niels Helveg Petersen (RV), 2003-11-21:
Det Radikale Venstre kan støtte det foreliggende beslutningsforslag.
Det Radikale Venstre har stemt imod dansk militært bidrag både under selve krigen og efterfølgende i besættelsesfasen.
Det har vi gjort, fordi der ikke var et ordentligt folkeretligt grundlag for at starte krigen og for den efterfølgende besættelse.
Det har vi gjort, fordi det jo lå fuldstændig klart, at kun 4 ud af 15 af Sikkerhedsrådets medlemmer i sin tid støttede, at våbeninspektørernes virksomhed skulle ophøre og krigen indledes.
I enighed vedtog FN's Sikkerhedsråd, at man nu opfordrede, som sagen nu var, til, at alle medlemsstater ydede et bidrag, som også inkluderede militære bidrag til den multinationale styrke.
Dette er meget afgørende for Det Radikale Venstres vurdering.
Vi lægger afgørende vægt på, at vi som land skal følge op på FN's Sikkerhedsråds vedtagelser, og vi er ikke udelt begejstrede for udviklingen i Irak - for at sige det mildt.
Vi mener også, at de danske soldater, der gør tjeneste dernede, er på en farlig mission.
Når man ser på udviklingen i Irak, skinner det i øjnene, at når det drejer sig om befolkningens dagligdag, er der nok på nogle områder sket nogle fremskridt; det mener jeg er ubestrideligt.
Men det er også ubestrideligt, at sikkerhedssituationen er værre, end den har været.
har været stærkt stigende gennem de sidste måneder, og det giver selvsagt anledning til bekymring, at Irak også er blevet en valplads for kræfter, som slet ikke fandtes i Irak, da krigen startede. Det er derfor ikke nemt at se, at der hurtigt kan komme nogle afgørende fremskridt.
Men jeg vil gerne notere som et fremskridt, at den amerikanske præsident for nylig sagde, at USA nu agtede at fremskynde irakernes overtagelse af magten, dannelsen af en regering, udfærdigelse og underskrivelse af en forfatning og gennemførelse af valg.
Jeg er helt enig med hr. Villy Søvndal, når han siger, at dette løfte er indenrigspolitisk motiveret.
Men det er jo just det opmuntrende, at der i USA's befolkning er et stigende pres for at se klare mål for indsatsen og se en hurtig overtagelse af ledelsen af landet af irakerne selv.
Jeg synes, det er meget opmuntrende, at der er et så stort politisk pres på den amerikanske præsident, at han føler sig nødsaget til revidere den hidtidige strategi og nu går ind for en hurtig irakificering, som jeg tror man kalder det i den amerikanske debat, af styret i Irak. Det Radikale Venstre kan altså støtte beslutningsforslaget, for vi føler, at Danmark er forpligtet til at følge op på FN's Sikkerhedsråds vedtagelse.
Villy Søvndal (SF), 2003-11-21:
Vi skiller jo ikke på det principielle syn på, om militær magtanvendelse kan være nødvendig.
Det er lang tid siden, SF forlod det standpunkt.
Det er grunden til, vi har stemt for en række FN-ting rundtomkring.
Det tror jeg hr. Morten Helveg Petersen ved meget vel.
Derfor er det her jo heller ikke en teoretisk diskussion om at ville militær magt eller ikke ville militær magt.
Derfor er det her den meget præcise diskussion, der hedder: Synes man, at den militære situation i Irak har et perspektiv, der sandsynliggør en neddæmpning af de konflikter og de spændinger, der er i Irak, og som er stigende.
Det tror jeg ikke.
Jeg tror, at svaret i Irak er at give irakerne den sikkerhed, at det her har at gøre med et perspektiv, der hedder at overdrage magten til irakerne selv.
Det hedder at fravriste USA bestemmelsen på det økonomiske område og på det politiske område om, hvad der skal ske i Irak, og lægge det tilbage solidt forankret i det irakiske folk og i FN.
Det er den diskussion, der er vigtig.
Den meget præcise diskussion om Irak er vigtig og er afgørende for, at vi ender på et nej i den her diskussion.
At De Radikale er endt et andet sted, må De Radikale jo om.
Morten Helveg Petersen (RV), 2003-11-21:
Allerførst: Jeg tillod mig at lytte til hr. Villy Søvndals ordførertale, hvor, som jeg husker det, Frankrig og Tyskland blev nævnt som et bærende element i argumentationen, eller også har det været i de efterfølgende korte bemærkninger
Det korte af det lange er, at det er ren osteklokkeargumentation.
Igen er det, som om debatten i Sikkerhedsrådet slet ikke har foregået for hr. Villy Søvndal.
Hr. Villy Søvndal vælger at ignorere totalt, at der nu er en samlet ramme at arbejde inden for.
Jeg forstår det simpelt hen ikke.
Jeg ved ikke, hvornår der har været tilstrækkelig fremdrift til, at hr. Villy Søvndal nogen sinde kunne forestille sig ligefrem at gå ind og tage et ansvar og bakke op bag, når FN kalder, som de gør i resolutionen her.
Men jeg synes virkelig, det er ærgerligt, og jeg synes, det er lidt forstemmende, at SF bakker ud, når nu det mandat, som vi alle har efterlyst i månedsvis, ligger så klart, som det nu gør.
Det er lidt trist.
Villy Søvndal (SF), 2003-11-21:
Jeg tror slet ikke, jeg har nævnt Frankrig og Tyskland under mine korte bemærkninger til hr. Morten Helveg Petersen, men lad det nu ligge. Men jeg synes, jeg har argumenteret meget præcist for, hvorfor vi ikke tror på, at militære svar vil løse den nuværende situation i Irak.
Jeg synes, jeg har argumenteret meget præcist for, at det, der tegner sig, er et billede, hvor modsætningsforholdene, hvor konflikterne, hvor spændingerne, hvor antallet af dræbte soldater vokser hver dag.
Fra at være én om ugen blev det til én om dagen.
Nu er det flere om dagen.
Det er da en ulyksalig situation, som må rejse nogle overvejelser om, hvad man gør ved den situation.
Så forstår jeg, at De Radikales svar er, at det klarer vi ved at sende flere derned, og vi forlænger så fristerne, når det bliver nødvendigt - det bliver det formentlig også i forhold til det her beslutningsforslag.
Jeg synes ikke, det hænger sammen.
Jeg synes, man er nødt til at gå ind også fra radikal side, fra dansk side og spørge, hvordan vi sikrer en langt hurtigere magtovertagelse fra de irakere, der opfatter det, der sker nu, som illegitimt, og hvor den stigende modstand er en konsekvens af, at folk i Irak bredt og ikke snævert
, som nogle ordførere har sagt, opfatter, at de har med en besættelsesmagt at gøre, der i stigende grad oven i købet anvender midler, som betyder, at modsætningen alene af den grund vokser i form af jernnævepolitik osv. Kl. 9.55 Det er det ræsonnement, der bringer os frem til at sige, at vi er nødt til helt anderledes at ønske, som i øvrigt Frankrig - nu nævner jeg så Frankrig og Tyskland - også ønskede, da man diskuterede FN-resolutionen, at der kom bindende tidsfrister ind.
Morten Helveg Petersen (RV), 2003-11-21:
Det er jo én lang udenomssnak - det er jo én lang udenomssnak!
Hr. Søvndal prøver at spekulere i, hvad man måtte mene i Frankrig og i Tyskland, uden at hr. Søvndal prøver at forholde sig selvstændigt og på vegne af SF til, hvad der ligger på bordet i form af en vedtaget resolution i FN's Sikkerhedsråd.
Jeg må indrømme, at jeg desværre ikke har forhåbninger om, at vi kommer meget videre i debatten.
Villy Søvndal (SF), 2003-11-21:
Hr. Morten Helveg Petersen har bestemt ret i, at vi i SF lytter betydelig mere, når FN taler, end når Bush taler, også fordi vi forventer, at der kommer noget mere sammenhængende ud i forhold til et syn på international ret og sådan noget.
Så langt er vi vel enige.
Men jeg forstår så til gengæld ikke, at De Radikale ikke er mere optaget af følgende spørgsmål, hvis nu De Radikale deler den analyse, at situationen i Irak ikke bevæger sig fremad, men bevæger sig mod stadig større modsætninger: Hvad er så svaret på det?
Er det at fortsætte den militære opbygning til et eller andet punkt, og når vi har gjort det, så at forlænge den endnu en gang, eller er det at tvinge et internationalt samfund til at vedtage nogle bindende frister for overdragelse af magt, for, hvilken bestemmende magt FN skal have? Sagen er jo, at USA stadig bevarer den bestemmende rolle i den nuværende situation.
Og der forstår jeg så ikke, at De Radikale ikke er mere bekymret over den situation, end jeg synes de korte bemærkninger giver indtryk af.
Morten Helveg Petersen (RV), 2003-11-21:
Jeg må indrømme, at jeg heller ikke helt begriber, hvordan det skulle kunne hænge sammen for SF's ordfører her.
Jeg kan udmærket forstå, at SF's ordfører siger, at man i SF ikke lader sig påvirke af, hvad Bush siger.
Jeg kan udmærket forstå kritikken af interventionen hidtil.
Det er en kritik, vi faktisk har været enige med SF i.
Men jeg kan ikke forstå, at hr. Villy Søvndal ikke lader sig påvirke det mindste af diskussionen i FN's Sikkerhedsråd og det faktum, det ubestridelige faktum, at der nu foreligger en resolution i FN's Sikkerhedsråd. Jeg forstår simpelt hen ikke, hvordan det kan hænge sammen, at SF ikke lige så vel som Det Radikale Venstre, der har efterlyst et klart mandat fra FN og nu har fået det, kan melde sig under fanerne i FN's tjeneste.
Villy Søvndal (SF), 2003-11-21:
En central del af hr. Niels Helveg Petersens analyse, som jeg i øvrigt er enig i, er - jeg skrev det hurtigt ned -
at det går ikke fremad i Irak.
Tværtimod er der stigende sikkerhedsmæssige problemer, som jeg tror, hr. Niels Helveg Petersen udtrykte det.
Jeg vil spørge: Hvis den dominerende opfattelse i den irakiske befolkning er, at den ikke kan skimte noget perspektiv i det, der sker, og at den frygter, at amerikanerne har nogle motiver til at blive og tjene på den irakiske olie og sådan nogle ting, er det så det rigtige svar at forlænge militærets tilstedeværelse og sende flere soldater derned?
Man kunne også spørge modsat: Hvilke dele af bestemmelsesretten flyttes efter hr. Niels Helveg Petersens opfattelse over til irakerne og til FN med den nye resolution 1511?
Hvad er det for et perspektiv for en politisk magtovertagelse, de ikke havde, før resolutionen blev vedtaget?
Ulrik Kragh (V), 2003-11-21:
Til hr. Søren Søndergaard kan jeg sige, at vilkårene for, om det er sikkert at sende flygtninge tilbage til deres oprindelsesland, bliver defineret af kompetente, kvalificerede personer i Danmark, og det har ikke noget at gøre med den beslutning, vi står over for at skulle tage her.
Det, vi har mulighed for, er at kunne hjælpe NATO med at skabe yderligere sikkerhed i Afghanistan ved at kunne stille med et informations- og kommunikationselement.
Og jeg synes, det er ganske fornuftigt, at vi kan deltage her.
Til hr. Villy Søvndal: Det er sådan set ikke så mærkeligt, at hr. Villy Søvndal er lidt forvirret, for situationen er jo den, at der er forskellige sikkerhedsniveauer i Afghanistan.
Omkring Kabul ser det ganske fornuftigt ud.
Der har man fået uddannet
afghanske soldater, og man har internationale soldater, som er med til at sørge for, at der er en god og fornuftig sikkerhedssituation.
I andre områder af Afghanistan ser det værre ud.
Afghanistan er jo et kæmpestort land, og derfor er det ikke så underligt med den forklaring, jeg giver her, at der kan være forskel på, hvordan situationen er i Kabul og øvrige steder i Afghanistan.