runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mogens Nørgård Pedersen (KRF), 2003-05-12:
Som også debatten tidligere på dagen indikerede, er vi i Kristeligt Folkeparti meget varme fortalere for, at vi skal være naturforvaltere, og indimellem kan det ligesom forstås, i hvert fald når vi har debatten her i salen, at det er på to forskellige økonomiske niveauer.
Men jeg skal igen understrege, at vi såmænd er tilfredse med de forlig, som vi har indgået, både naturforlig 1 og naturforlig 2.
Som tidligere nævnt tager vi ét skridt ad gangen.
Det her forslag, som vi nu debatterer, har jeg lidt på fornemmelsen er sådan et tigerspring, og vi er altså mest til at tage ét skridt ad gangen frem for et tigerspring, for man ved ikke altid, hvor tigeren havner henne, når den springer.
Men egentlig kan vi sagtens støtte forslaget forstået på den måde, at det er gode initiativer.
Og det er faktisk, sådan som jeg læser det, initiativer, der langt hen ad vejen falder i tråd med de naturforlig, som ligger, og den proces, som er i gang.
Det, som bare er spørgsmålet, er: Hvor meget og hvor mange penge?
Derfor er vi selvfølgelig også betænkelige ved finansieringen.
Så jeg sad lige og fik den idé, at man jo kunne stemme for forslaget og så bede Socialdemokraterne om at finansiere det; så kunne alle måske være glade.
Men når jeg så læser videre i forslaget, kommer jeg også indimellem til at tænke på: Jamen vil vi egentlig det samme, vi, der er med i naturforliget, og de, der er uden for naturforliget?
Kalder vi det bare noget forskelligt?
For i forslaget, som vi debatterer nu, står der jo vandløbssystemer, fjorde, søer; i naturforliget står der strandenge og ådale, det er i hvert fald noget, der er rimelig fugtigt.
Så er der moser, og naturforliget snakker om højmoser.
Så snakkes der her i forslaget om træbevoksede naturtyper, og det synes jeg da er et udmærket udtryk, men man kunne måske også vælge at kalde en træbevokset naturtype for en skov.
Kyster og klitter og klitheder, jamen der er jo intet til hinder for - og det tror jeg da også at tiden vil vise og allerede har vist - at der er nogle af de nationale naturparker, der faktisk nærmer sig både kyster og klitter og klitheder.
Så der kan jo sagtens være sammenfald.
Så alt i alt et udmærket forslag, som Kristeligt Folkeparti ikke støtter, fordi finansieringen er så fjernt fra virkeligheden, at det kan vi ikke være med til.
Jørn Jespersen (SF), 2003-05-12:
Jeg tror, vi misforstår hinanden, fru Berrig og jeg, fordi mine bemærkninger om det kortfattede og meget enkle rettede sig mod de beslutningsforslag, som Venstre og De Konservative typisk fremsatte i sidste valgperiode.
Jeg kunne også sige det lidt mere direkte: Der var ikke ofret meget tid og intellektuel kraft på de pågældende forslag.
Det var det, jeg henviste til. Jeg noterede mig godt, at De Konservative her tilkendegav, at man var sympatisk indstillet over for bl.a. de her forslag fra Wilhjelmudvalget, men at man manglede økonomiske overslag.
Så siger jeg bare, at så håber jeg, man skynder sig at få dem, sådan at der kan blive taget stilling til det.
Jeg tror, at hvis man havde haft viljen til at få en vurdering af det økonomiske omfang af det her forslag, kunne man godt have nået det på 1½ år. Men vi venter i stadig stigende utålmodighed på, at regeringen beslutter sig, og med stadig stigende spænding på, om man, når man så har besluttet sig, vil støtte Wilhjelmudvalget og kan finde pengene.
Nina Berrig (KF), 2003-05-12:
Nu tror jeg, jeg forstår risikoen ved at fatte sig i korthed.
Hr. Jørn Jespersen har ikke forstået, hvad jeg sagde, så nu vil jeg tillade mig at prøve én gang til.
Men forudsætningen for, at vi vil gå videre, er, at vi vil have en vurdering af omkostningerne og gevinsterne, og den mener vi ikke til fulde er fremlagt nu.
Så vi ønsker ikke at sige ja, før vi har de ting på plads.
Nina Berrig (KF), 2003-05-12:
Det Konservative Folkeparti har noteret sig, at forslagsstillerne ligesom vi har læst Wilhjelmudvalgets rapport og taget afsæt i denne.
Wilhjelmrapporten indeholder meget godt, men mangler desværre de økonomiske analyser, som udvalget ikke fik lejlighed til at udføre.
Det Konservative Folkeparti synes, at det er hensigtsmæssigt og fornuftigt grundigt at vurdere de omkostninger eller gevinster, der måtte være i at realisere de enkelte forslag.
Der er sikkert megen fornuft i at skabe nye vandløbsnære engarealer og forstærke plejen af naturen og at styrke indsatsen for naturopretning og at oprette bufferzoner omkring sårbar natur. Når omkostninger og gevinster er vurderet, vil Det Konservative Folkeparti formodentlig meget gerne medvirke til at gennemføre det.
Jørn Dohrmann (DF), 2003-05-12:
Jeg synes egentlig, man kan sige, at det var en rar bemærkning, fru Elsebeth Gerner Nielsen kom med, for så kunne vi jo sløjfe pengene på den konto, idet fru Elsebeth Gerner Nielsen siger, at de alligevel ikke skal bruges til skovrejsning.
Det er jo noget sludder, hvorfor skulle vi ellers afsætte penge til det?
Fru Elsebeth Gerner Nielsen må da kunne se, at pengene går til skovrejsning, så jeg tror, at fru Elsebeth Gerner Nielsen vil gå op og undskylde den utrolig fjollede bemærkning.
Men nej, vi skal heller ikke tro det umulige.
Nu ved jeg ikke, om jeg kan, men jeg vil prøve at forklare fru Elsebeth Gerner Nielsen, at den her regering med støtte fra Dansk Folkeparti er blevet meget bedre til at få noget ud af de penge, man har til rådighed.
Jeg ved ikke, om fru Elsebeth Gerner Nielsen vil høre efter, men det er jo sådan, at der er indgået nogle parnerskaber, således at kommunerne ganske vist betaler for jorden, men vi kommer med planterne, og dermed får vi mange flere hektar skov, hvorved vi kan undgå, at drikkevandet går til.
Det er da en god måde at gøre det på.
dobbelt så meget skov, så er det da en fornuftig politik.
Hvorfor så gå ud og betale for noget jord, der bare ligger hen, når alle er interesseret i at få skovrejsning?
Det er altså en ny måde at tænke på.
På den måde får vi mere skovrejsning, og det er da en succes.
Så hvorfor gå og skælde kommunerne ud?
Det har vi slet ingen intentioner om.
Vi synes, det er rigtig godt, det, der er opnået, og det vil vi gerne have lidt af æren for.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2003-05-12:
Som omtalt tidligere har det været en meget stor fornøjelse at tage rundt i landet og diskutere natur og miljø med borgerne, som er optaget af, hvordan det står til med naturkapitalen.
Jeg kan hilse miljøministeren og sige, at interessen for at være med til at redde Danmarks natur er meget stor, og samtidig er mange borgere noget så umoderne som bekymrede.
For hvad nytter det, at man sparer på vandet og lader være med at bruge pesticider på grøntsagerne, hvis der ikke sker noget på de områder, hvor det virkelig betyder noget? På møderne er det også kommet til at stå klart, at de store udfordringer ligger inden for fire områder.
For det første bliver der overalt gjort opmærksom på, at der ingen penge er til at pleje de naturområder, som vi allerede har erhvervet.
Vi har fredet store arealer, men den natur, vi i sin tid fredede, er nu blevet til en helt anden grundet manglende pleje.
Det skyldes selvfølgelig først og fremmest, at amterne har overordentlig svært ved at få deres økonomi til at hænge sammen, og at det er nemmest at spare et sted, hvor der ingen ventelister er.
Med til billedet hører også, at vi ikke har fået spredt kvæget i tilstrækkelig grad.
Det betyder, at der er store engarealer, som ikke bliver afgræsset og derfor springer i krat.
Her og dér har vi store naturarealer, men de hænger ikke sammen, hvilket betyder, at flora og fauna ikke kan vandre. For det tredje: Danmarks natur er blevet for tør takket være en intensiv dræning og tørlægning af søer, f.eks. Fiilsø i Ribe Amt, men vi kan også nævne et hav af andre områder, der er blevet drænet og tørlagt med henblik på at udnytte jorden til landbrug.
Og endelig for det fjerde siger borgerne, at der er gode grunde til at oprette nationalparker.
Af samme grund bør det ikke være snævre lokale interesser, som afgør, om der skal være en nationalpark eller ej.
Det projekt, ministeren er i gang med, er jo nærmest sådan et regionalparkprojekt, ikke et nationalparkprojekt, fordi ministeren er så utrolig optaget af, at der ikke må være en eneste part ude lokalt, som ikke bryder sig om nationalparken.
Og der gør borgerne netop opmærksom på: Jamen det, vi ønsker, er store nationalparker, som har betydning for hele Danmarks befolkning, og måske nok så vigtigt er det, at de har betydning for at bevare den biologiske mangfoldighed, som fremtidens generationer og, ja, hele befolkningen er dybt afhængig af.
Det Radikale Venstre finder beslutningsforslaget meget sympatisk, og vi glæder os til de videre drøftelser om, hvordan vi sikrer Danmarks natur, herunder også, hvordan vi finansierer indsatsen.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2003-05-12:
I dag produceres der mere end 24 millioner grise i Danmark, og det er en pæn stigning i forhold til 2001.
Det er faktisk sådan, at hvis alle disse grise bed hinanden i halen, ville de kunne nå Jorden rundt, og det er, må man da sige, et væsentligt bidrag fra Danmark til det internationale samfund, at vi altså er i stand til at producere så mange svin, men desværre er der også meget, der tyder på, at disse svin udgør en kolossal miljøbelastning for Danmark. Når vi rejser det her, hænger det sammen med, at vi jo har haft disse møder rundtomkring i amterne, og overalt har vi talt med folk fra amterne, som siger: Vi har simpelt hen ingen redskaber, miljøminister, til at håndtere de miljømæssige problemer, vi står over for.
Når der bliver søgt om udvidelse af svinebedrifter, kan vi ikke sige nej, medmindre vi nærmer os loftet på de 1,4 dyreenheder.
Men enhver kan se, at der er masser af steder i Danmark, hvor naturen ikke kan bære de 1,4 dyreenheder, men i disse regioner har amterne ingen mulighed for at gøre noget som helst.
Samtidig ved de, at der er et vandrammedirektiv, som indebærer, at i 2015 skal alt vand i Danmark være af god økologisk kvalitet, og det, amterne siger, er: Hvordan i alverden skal vi kunne leve op til det?
Og det vil jeg også gerne have miljøministerens svar på: Hvordan skal amterne kunne leve op til vandrammedirektivet, når vi ikke gør noget i forhold til svinebedrifterne?
Jørn Jespersen (SF), 2003-05-12:
Det er selvfølgelig lidt hæmmende kun at have tre spørgsmål
, når ordføreren slet ikke svarer på og ikke engang forsøger at svare på det, man spørger om.
Nu må jeg så se, om jeg får
større udbytte af de to tilbageværende.
Det, jeg spurgte om, var: Når fru Inger Støjberg siger, at der sker en vurdering af den samlede effekt på bl.a. miljøet, når man godkender en ny svineproduktion, altså det, der hedder det kumulative princip, er det så noget, fru Inger Støjberg kan dokumentere er i overensstemmelse med sandheden, eller er det bare noget, fru Inger Støjberg tror?
Og så vil jeg da godt tilføje et spørgsmål om det der med nabohøringerne: Er det virkelig godt nok, at Venstre anbefaler nabohøringer?
Ville det ikke være tryggere for naboerne, hvis det var noget, de havde en retsmæssig sikkerhed for ville blive foretaget?
Jeg mener, hvis man nu er nabo til en ny svinebedrift og Venstres opfordring ikke har virket og man ikke bliver hørt, er det så ikke lidt ærgerligt? Ville det ikke være bedre, at man havde en lovmæssig sikkerhed for, at det skete?
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2003-05-12:
Fru Inger Støjberg svarede ikke på spørgsmålet om det folkelige medejerskab.
Er det her et udtryk for Venstres politik, når vi snakker medejerskab, at borgerne ikke skal høres, at naboerne ikke skal høres?
Der er lige kommet en rapport fra Amternes og Kommunernes Forskningsinstitut, som viser, at naboejendomme til store svinebedrifter falder i værdi.
Skal disse ejendomme kompenseres, eller er det bare sådan, at disse mennesker skal finde sig i, at der gives en tilladelse hen over hovedet på dem, uden at de overhovedet kan ytre sig?
Jørn Jespersen (SF), 2003-05-12:
Fru Inger Støjberg siger, at vurderingerne af tilladelser til nye svineproduktioner sker ud fra en samlet vurdering, altså det kumulative princip, hvor man vurderer det eksisterende tryk og det nye.
Kunne fru Inger Støjberg dokumentere, at det rent faktisk er i overensstemmelse med sandheden?
Pernille Blach Hansen (S), 2003-05-12:
Nu må fru Inger Støjberg meget have mig undskyldt.
Det var ikke mig, der begyndte at snakke om høringssvar; det var fru Inger Støjberg, der sagde, at der ikke var nogen grund til at være bekymret: Jeg kunne bare læse høringssvarene.
Så forholder jeg mig til noget af det, der konkret står i nogle af høringssvarene, nemlig at grænsen på de 100 dyreenheder er alt for høj, og så siger fru Inger Støjberg, at det må bero på en samlet vurdering.
Jamen man har bedt to parter om at se på sagen, nemlig landbruget og Amtsrådsforeningen, og så kommer Amtsrådsforeningen tilbage og siger, at 100 dyreenheder er for meget.
Så må Venstre da forholde sig til det.
Man plejer jo at lytte til parterne, og den ene part har vel vetoret her, lige så vel som det gælder, når vi snakker nationalparker.
Bekymrer det ikke Venstres ordfører, at en nabo nu kan risikere, at den lille gård rundt om hjørnet pludselig bliver stor, producerer dyr, udleder, forurener, lugter?
Det vil da give massive naboproblemer.
Hvorfor vil man på den her måde undgå, at naboen overhovedet bliver hørt, skal spørges eller orienteres?
Det er da ikke fair, det er da ikke ordentligt.
Inger Støjberg (V), 2003-05-12:
Fru Elsebeth Gerner Nielsen angriber det nye »tipskupon«-system.
Jeg forstår simpelt hen ikke det angreb.
Det, vi vil med »tipskupon«-systemet, det, der er sat som mål, er at forenkle og at mindske bureaukratiet, og det kan jeg simpelt hen ikke se skulle give anledning til noget angreb, tværtimod.
Til fru Pernille Blach Hansen, der spørger til høringssvarene: Det er nu engang sådan, at vi vil kigge samlet på de høringssvar, der fremkommer, og ud fra det vil vi tage stilling.
Pernille Blach Hansen (S), 2003-05-12:
Da fru Inger Støjberg åbenbart har læst høringssvarene, vil jeg gerne bede Venstres ordfører bekræfte, at Amtsrådsforeningen dér netop meddeler, at man ikke vil have grænsen så højt som 100 dyreenheder.
HUR, Hovedstadens
Udviklingsråd,
siger det samme: 100 dyreenheder for meget.
Jeg vil så også gerne spørge, om det er Venstres nye form for medejerskab, at naboen rundt om hjørnet ikke engang ved, at landmanden har søgt om en markant udvidelse af sin produktion?
Ingen orientering, ingen høring, ingenting, og efter 14 dage så er tilladelsen givet.
Er det udtryk for lokalt medejerskab med hensyn til miljøpolitikken i Venstres forstand?
Jeg synes, det er dybt uforsvarligt.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2003-05-12:
Jeg må lige gøre fru Inger Støjberg opmærksom på, at ideen med »tipskuponen« jo er, at vi skal undgå VVM-godkendelser; det er i VVM-godkendelserne, der er mulighed for at tage hensyn til den kumulative effekt, og det er jo netop det, man undgår ved bare at lave »tipskupon«-systemet.
Inger Støjberg (V), 2003-05-12:
Jeg går ud fra, at fru Pernille Blach Hansen har kendskab til, at man jo netop vurderer det samlede tryk i et område, når man vurderer både det lokale og den regionale belastning.
Med hensyn til ladeporten og »tipskuponen« tror jeg nu nok, at fru Pernille Blach Hansen om ikke overdriver så i hvert fald har taget munden fuld, og hvis man læser høringssvarene, vil man være ret så bevidst om det.
Pernille Blach Hansen (S), 2003-05-12:
Det kan meget vel være, at antallet af dyreenheder er nogenlunde konstant, men bekymrer det ikke Venstres ordfører, hvad der sker med den lokale og regionale belastning?
For det, at antallet af køer f.eks. falder på Sjælland, gavner jo ikke nødvendigvis i Viborg Amt, når der kommer markant flere svin dér og det så giver en markant øget belastning af den lokale natur og det lokale grundvand.
Det andet, jeg gerne vil spørge om,
er miljøministerens nye »tipskupon«
, og det er selvfølgelig det skinbarlige vrøvl, som ministeren nærmest gav udtryk for det før, at det er Amtsrådsforeningen og Landboforeningerne, der i fællesskab sender en bekendtgørelse i høring; det er selvfølgelig ministeren.
Man må håbe, han ved, hvad den indeholder, og også selv bakker op om det.
Men er Venstres ordfører ikke bekymret, når man åbner en ladeport for nye udvidelser af svinebrug, som det jo er lige i øjeblikket, uden at naboerne overhovedet bliver orienteret?
Det vil da give massiv utilfredshed og naboklager m.v.
Kunne det ikke give Venstres ordfører anledning til bekymring?
Inger Støjberg (V), 2003-05-12:
Det foreslås i beslutningsforslaget, at der foretages et midlertidigt stop for udvidelser af svinebedrifter og etablering af nye svinebedrifter, indtil Vandmiljøplan III er på plads, og at der sker en evaluering af, om Danmark lever op til de internationale forpligtelser, som vi har på miljøområdet.
Den faglige udredning, som skal give baggrundsviden til den politiske forhandling af Vandmiljøplan III, er i fuld gang.
Der er nedsat arbejdsgrupper, som skal belyse en lang række spørgsmål.
Det Radikale Venstre mener imidlertid, at vi skal iværksætte et totalstop for udvidelser, indtil den kommende vandmiljøplan er på plads.
ikke en farbar vej.
Forskningsinstitutterne har foretaget en midtvejsevaluering af Vandmiljøplan II.
På nuværende tidspunkt har vi en lidt større svineproduktion, men i og med at antallet af kvæg er faldet, så er antallet af dyreenheder på samme niveau som de opstillede forudsætninger.
Vi kan med andre ord forholde os til midtvejsevalueringen af Vandmiljøplan II, som viser, at landbruget er ganske godt med med hensyn til de opsatte mål.
Derfor kan vi efter Venstres mening henholde os til den praksis, der blev lagt under den tidligere regering, nemlig at man ikke griber så drastisk ind over for erhvervet, mens udredningsarbejdet er i gang, som der ellers er lagt op til i beslutningsforslaget her, men at vi naturligvis følger udviklingen nøje.
Der peges i beslutningsforslaget på, at det skal undersøges, om vi ud over vandmiljøplanen også lever op til de internationale forpligtelser på miljøområdet.
Der skal ikke herske nogen tvivl om, at vi i Danmark skal leve op til de forpligtelser, som vi allerede har bundet os til.
Det er sådan, at påvirkningen fra hver enkelt etablering eller udvidelse af en svineproduktion skal vurderes konkret, hvilket i praksis betyder, at amterne vurderer hver enkelt ansøgning ud fra de forpligtelser, som vi har tilsluttet os.
Arbejdet med Vandmiljøplan III er som tidligere nævnt sat i gang.
Jeg synes, det er meget betryggende, at vi senere skal forhandle aftalen på plads på baggrund af et godt og grundigt fagligt udredningsarbejde.
Der sker i denne her tid store teknologiske fremskridt, når det gælder om at reducere belastningen fra husdyrene.
Der forskes intenst i bl.a. gylleseparation og reduktion af ammoniakfordampning, og jeg er ikke det mindste i tvivl om, at disse teknologier kommer til at spille en væsentlig rolle i fremtidens landbrug og miljøpolitik.
Venstre kan med henvisning til, at Danmarks internationale forpligtelser er overholdt, at antallet af dyreenheder er nogenlunde konstant, og at processen med at frembringe et godt fagligt grundlag for Vandmiljøplan III er i fuld gang, ikke støtte beslutningsforslaget.
Hans Christian Schmidt (V), 2003-05-12:
Det er altid en god idé at læse hele direktivet og også bilagene.
Kommer man om til et af de sidste bilag i VVM-direktivet, vil man se, at der deromme står, at man skal anvende det kumulative princip, og ved det kumulative princip forstås - selv om det er et mærkeligt udtryk - netop, at hvis det samlede tryk i et område er for stort, så kan man godt nægte, også selv om det måtte være sådan, at den, der ejer grunden, jorden, bygningerne og dyrene, lever op til reglerne.
Så vil jeg bare sige til fru Pernille Blach Hansen
: Jeg sagde, at jeg havde haft møde med de folk, og jeg kan sige, at det har jeg haft helt tilbage til 2. juli sidste år.
Derefter fremlagde jeg forslaget, og så gik landbruget i gang med at diskutere med Amtsrådsforeningen - det gjorde de i oktober, og det gjorde de igen i november - og jeg fik så lovning på, at de ville finde frem til et forslag sammen, som de ville præsentere mig for, for det var nemlig de to parter, der skulle sidde og diskutere det.
Det forslag, der ligger her, har så været igennem de to parter, og de har sikkert haft forskellige holdninger til, om det var en god idé eller ej.
Men jeg er helt klar på, at de var enige om, at nu prøver vi at sende det i høring, så ser vi, hvad høringssvarene siger, og hvis nogen er imod de ting og der kommer nogle stærke argumenter frem, så har vi den vane, at når man har en høringsrunde, så lytter man da til høringssvarene.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2003-05-12:
Er det ikke også rigtigt, at det, amterne har påpeget i den her sag, er, at det er utrolig svært med det her spørgeskema at tage overordnede hensyn?
Hvis det drejer sig om en region, hvor man i forvejen har en høj kvælstofbelastning, så er det ikke muligt i den her individuelle bedømmelse at tage det nødvendige hensyn.
Det vil sige, at hvis man opfylder alle de krav, som ministeren her har læst op, så bør der egentlig gives en tilladelse, men problemet for det enkelte amt er, at man altså kan være i den situation, at den samlede kvælstofbelastning og fosforbelastning i området er så høj, at enhver kan se, at området ikke kan bære det, naturens bæreevne er overskredet.
Lad og tage Det Sydfynske Øhav.
Vi er slet ikke oppe på 1,4 dyreenheder på Fyn.
Jeg tror, vi ligger nede på omkring 1,1.
Alligevel kan man konstatere, at Det Sydfynske Øhav er så forurenet med fosfor og kvælstof, at borgerne dernede har sagt: Vi ønsker ikke en nationalpark her, for vi kan simpelt hen ikke være det bekendt.
Pernille Blach Hansen (S), 2003-05-12:
Det er selvfølgelig altid interessant at høre miljøministeren læse op af sine papirer, men det ville også være rart, hvis det, der blev oplyst herfra, faktisk var korrekt.
Vil ministeren ikke være venlig at komme herop og bekræfte, at Amtsrådsforeningen jo netop ikke har anerkendt de 100 dyreenheder som et godt sted at starte?
Det var netop ikke det, man sagde.
Det lykkedes jo ikke for ministeren at få landbruget og Amtsrådsforeningen til at blive enige.
Det er faktisk ikke ordentligt, vil jeg gerne sige til ministeren. Så vil jeg også godt have slået fast: Er det ikke korrekt, at fremover kan man udvide med 100 dyreenheder ekstra i forhold til det, man har i forvejen?
Det kan meget nemt dreje sig en gård, der i forvejen har 100 dyreenheder, og nu kan den så få 100 mere, så man når op på 200.
Det giver masser af problemer for naturen og for naboer.
Men det er jo typisk for Venstre: Bonden har altid ret.