runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
René Skau Björnsson (S), 2001-12-12:
I Socialdemokratiet arbejder vi fortsat på at skabe de bedste rammer for, at børnefamilierne kan prioritere deres fælles tid.
Vores udgangspunkt i vores børnefamiliepolitik har altid været og er fortsat, at det er børnene, der er i centrum, og at de initiativer, vi tager, skal være til barnets bedste. Børnefamiliernes vilkår har været en hyppig gæst på den politiske dagsorden de sidste år, og det er der god grund til.
At få en dagligdag med to fuldtidsjob og to små børn til at fungere er virkeligheden for rigtig mange familier.
Det er ikke nødvendigvis en trist og grå virkelighed, selv om det en gang imellem fremstilles sådan, men der er ingen tvivl om, at tid er en til tider meget knap ressource i mange børnefamilier.
Derfor er det glædeligt, at der også i det nye Folketing ser ud til at være opbakning til en længere barselorlov.
Den tror vi at mange børnefamilier vil få glæde af.
Det eneste, børnefamilier har tilfælles, er sådan set, at de har børn, og at de har travlt.
Det er derfor, vi har valgt at fremsætte
dette beslutningsforslag
Vores mål er at give den enkelte familie bedre muligheder for selv at vælge den løsning, der passer til netop familien.
Vi er nemlig bekymret for, at 1 års barselorlov kan udvikle sig til 1 års barselstvang for en af forældrene, og i de fleste familier nok moderen, hvis der ikke er mulighed for at få passet barnet.
Regeringen mener vistnok, at man frit skal kunne vælge barselorloven inden for barnets første leveår.
Vi synes, at det er en glimrende idé, som vi jo netop lagde grunden til ved at indføre børnepasningsorloven og vores seneste udspil fra sensommeren.
Men kan man ikke få passet sit barn, før det er 1 år, bliver ideerne om et frit valg sendt i frit fald mod jorden.
I dag er der ca. 40 kommuner, der ikke har pasningsgaranti fra 6 måneder.
Men når regeringen skal til at forhandle med kommunerne for at få indført sit skattestop, er vi bange for, at problemet mangedobles.
Kommunerne vil spørge: Hvor skal vi spare?
Et nemt svar kunne være, at kommunerne bare kan fjerne pasningsgarantien, når mødrene alligevel kan gå hjemme et helt år.
Den situation vil vi i Socialdemokratiet meget gerne undgå.
Med en forlænget barselorlov og pasningsgaranti efter 6 måneder vil forældrene få de bedste muligheder for at planlægge, hvornår de vil arbejde, og hvornår de vil holde orlov med barnet.
Det er den bedste løsning for virksomhederne og for arbejdsudbuddet, fordi vi ikke forhindrer folk i at komme tilbage på arbejdsmarkedet, når de har lyst.
Og det er den bedste løsning for børnefamilierne og ikke mindst børnene, fordi det giver en reel mulighed for at holde fri med barnet efter det første år.
Derfor håber vi, at Folketinget vil støtte dette beslutningsforslag, så det frie valg bliver et reelt frit valg for alle børnefamilier i alle kommuner.
Bjarne Laustsen (S), 2001-12-12:
Jeg forstår simpelt hen ikke Venstres politik.
Jeg kan forstå her, at det, man har lagt frem, er, at man gerne vil lave et skattestop, der kommer til at gælde samtlige landets kommuner.
Hvad konsekvenserne deraf bliver, kan vi jo ikke vide.
Men man vil ikke være med til at lave en børnepasningsgaranti og til i det danske parlament at sige fra Venstres side, at det er meget vigtigt, at samtlige kommuner har en pasningsgaranti for deres børn.
Det vil man ikke være med til.
Men man vil meget gerne være med til at lave et skattestop.
Jeg forstår simpelt hen ikke, hvad det er, man har gang i.
Det er det, der er problemet, vil jeg sige til hr. Jens Vibjerg.
Ole M. Nielsen (KRF), 2001-12-12:
Det gør de ikke.
Og det udmønter sig jo i prisen.
Man kan ikke få mere tid for de samme penge.
Det kan jo bare ikke lade sig gøre.
Men vi har ikke råd til vores forslag, siger Venstre.
Så vil jeg spørge: Hvornår har vi råd?
Vi havde ikke råd dengang, vi havde stor arbejdsløshed og underskud på handelsbalancen og betalingsbalancen og på statsbudgettet.
Nu har vi en forholdsvis lav ledighed.
Vi har dog stadig væk et par hundrede tusinde på dagpenge og på aktivering, så vi må kunne omrokere lidt på de ressourcer.
Men hvor stort skal overskuddet på handelsbalancen være, inden vi har råd?
Eller hvor meget skal arbejdsløshedsprocenten igen stige, før vi har tid?
Eller hvad er det?
Hvornår er det, vi skal tage det her greb for at gøre det bedre for børn og børnefamilier, enlige mødre osv., sådan at vi kan komme på højde med de lande, som vi i øvrigt sammenligner os med?
Bent Bøgsted (DF), 2001-12-12:
Ja, nu er det her område jo et meget vigtigt område, og vi vil selvfølgelig det bedst mulige for børnene, derfor ønsker vi også et så bredt forlig, som vi overhovedet kan nå frem til.
Men nu er det jo heller ikke her i salen, vi skal sidde
og forhandle det forlig igennem på nuværende tidspunkt.
Ole Sohn (SF), 2001-12-12:
Jeg erkender, jeg har meget tilovers for og meget tilfælles med min navnebror - dog ikke mellemnavnet.
Jeg synes, det er en meget interessant debat, der er ved at udvikle sig omkring Dansk Folkepartis forslag.
Man laver et forhandlingsoplæg, og det er klart, at det selvfølgelig er til regeringen, det er dem, der skal føre finanslovforhandlingerne, men det er jo lidt interessant at vide, om ikke andet så for børnefamilierne, om Dansk Folkeparti er indstillet på at bruge det flertal, der nu er.
Når der nu er et flertal i Folketinget, som vil fastholde, at vi skal have en børnepasningsorlov, så ville det være meget interessant at vide, om man vil markere det, for hvis Dansk Folkeparti er indstillet på sammen med det flertal, som er i Folketinget, at sige til regeringen: Det står vi fast på i fællesskab - så ville man jo også tvinge regeringen til at sige: O.k.
så må finansministeren jo finde ud af at få det til at hænge sammen.
Det afgørende er jo, at der er et flertal i Folketinget, som vil signalere til regeringen: Her er flertallet, og det er det grundlag, vi forhandler på.
Så det er derfor, det er lidt afgørende at vide, om Dansk Folkeparti vil stå fast på sine holdninger, for det ville jo være med til at kunne påvirke regeringen, hvis man vil gøre det i samarbejde med den kreds af partier, som i øvrigt er enige om at fastholde børnepasningsorloven.
Søren Søndergaard (EL), 2001-12-12:
Nu var jeg lige så glad, men jeg vil godt prøve så at bevare mit gode humør og glæden ved at spørge om noget, som jeg håber, Dansk Folkeparti kan bekræfte.
Mit spørgsmål er: Hvis nu det viser sig, at Dansk Folkeparti rent faktisk kan få sin politik på det her område igennem, sådan at det ikke behøver bare at være et forhandlingsudspil, men kan være et forhandlingsresultat, er det så afgørende for Dansk Folkeparti, at det sker i samarbejde med regeringen, eller vil man være villig til, hvis man kan få sin politik fuldstændig igennem, så at få den igennem sammen med det øvrige brede flertal i Folketinget?
Bent Bøgsted (DF), 2001-12-12:
Og når vi så kommer i forhandlinger om barselorloven, ser vi, hvor meget vi når, og hvor meget vi kan få med, og hvor meget der er råd til i den ombæring.
Det er en af grundene til, at vi selvfølgelig har nogle udspil på området, hvor man i pressen vil høre om, hvad vi kunne tænke os.
Men det er jo ikke ensbetydende med, at det er det, vi når frem til, når vi kommer i forhandlinger.
Når vi kommer dertil, må vi se, hvor langt vi når.
Ole M. Nielsen (KRF), 2001-12-12:
Jeg siger tak til hr. Bøgsted for bekræftelsen af, at det, der står i Politiken i dag, er rigtigt.
Så kniber det selvfølgelig lidt mere med det brede flertal, må jeg nok sige, men man må så se, hvordan det vil udmønte sig.
Så er der en anden ting.
Jeg forventer såmænd ikke svar
på det, men jeg synes bare, den var så god, den dér med, at hr. Skaarup vil finansiere det her med det, jeg kalder en halv kinaløsning.
I Kina har de et 1-barns-system, og her vil man så i Danmark indføre et 2-barns-system.
Det må være en halv kinaløsning. Men så er det, jeg sådan med de lidt ustabile parforhold, vi har i Danmark nu om dage, kom til at spekulere på: Skal man så have omsættelige børnekvoter, eller hvad skal man have?
Er det moderen, der må få to, eller faderen, der må få to, eller er det sådan nogle kvoter, man kan handle med?
Jeg synes, det lægger op til mange kreative tanker, sådan et forslag dér.
Ole Sohn (SF), 2001-12-12:
Det glæder mig overordentlig meget.
De meldinger, der er kommet fra Dansk Folkeparti, går så på, at man vil bevare børnepasningsorloven, og det er selvfølgelig et meget klart signal at få sendt til regeringen, at der nu så i Folketinget er et klart flertal for, at børnepasningsorloven skal bevares.
Det er det ene.
Det tager jeg meget glad imod.
Det andet er, om Dansk Folkeparti også vil være indstillet på om nødvendigt at gennemføre en barselreform med en børnepasningsorlov i forlængelse heraf med det flertal, der nu måtte kunne stykkes sammen i Folketinget.
Bent Bøgsted (DF), 2001-12-12:
Til hr. Ole Sohn: Det, der står i Politiken, er korrekt.
Til hr. Ole M. Nielsen: Vi er jo enige.
Det er et godt grundlag at gå videre på.
Og til hr. Bjarne Laustsen kan jeg egentlig kun sige ja.
Bjarne Laustsen (S), 2001-12-12:
Jeg ved ikke, om det, jeg vil sige, er en hjælp til hr. Bent Bøgsted, men det kunne det måske være, for man får jo en mulighed for senere i dag at bekræfte det, som Dansk Folkeparti har været ude at sige, netop at »vi går ind for 1 års børnepasningsorlov«, og »når vi taler om at lave forbedringer for børnefamilierne, så går det ud på ikke at forringe allerede eksisterende ordninger«
Det synspunkt kan man jo vælge at vente med at afgive indtil B 11, men det kunne da være rart at få bekræftet allerede her, om det er sådan.
Ole M. Nielsen (KRF), 2001-12-12:
Jamen jeg kan da godt forstå, at når man sådan er blevet et indflydelsesrigt og ansvarligt flertalsparti for en regering, så skal man da sådan træde varsomt, og det har jeg da stor respekt for at ordføreren nu gør.
Men det var jo ikke det, han gjorde, den ordfører, der udtalte sig til Politiken og var refereret i Radioavisen i morges, og som gik ind for 1 års barselorlov og et helt års børnepasningsorlov.
Det var jo ikke sådan småting. Spørgsmålet er, om det er betingelsen til den siddende regering.
Det er jo det, der er virkelig interessant, og hvis Dansk Folkeparti kan få regeringspartierne med på det,
så bidrager vi gerne til det brede flertal omkring det med den smule, vi sådan kan bidrage med dér.
Det vil vi da meget gerne.
Ole Sohn (SF), 2001-12-12:
Jeg har meget forståelse for, at et parti ønsker at afvente finanslovforhandlinger, når man skal lave så stor en reform, som en barselreform er, men jeg er nødt til at spørge Dansk Folkepartis ordfører, om det ikke ville være meget passende her i Folketingets sal at redegøre for Dansk Folkepartis forslag, når man kan læse det på forsiden af Politiken i dag.
Deri er der en melding om, at man ønsker børnepasningsorloven bevaret, så jeg vil gerne høre: Er det en holdning, som Dansk Folkeparti stadig væk har, eller har man skiftet holdning siden i går, da man talte med Politiken?
Det andet er: Jeg kunne faktisk godt tænke mig at få en nærmere forklaring på, hvad Dansk Folkeparti mener med, at børnechecken kun skal gælde for de to første børn.
Hvad er forklaringen på, at man laver en skillelinje ved to børn og ikke ved tre, fire eller fem eller vælger en anden model?
Hvorfor vil man lige nøjagtig have, der skal være en begrænsning i antallet af børn i forhold til børnechecken?
Bent Bøgsted (DF), 2001-12-12:
Jeg vil gerne sige, at der ikke bør herske tvivl om, at Dansk Folkeparti ønsker, at forældrene skal have maksimal tid sammen med børnene.
Det er også derfor, Dansk Folkeparti ønsker at vente med forhandlingerne om barselorlov, til vi kommer ind i lidt mere konkrete forhandlinger om, hvad vi skal gøre på det område.
Vi ønsker så bredt et forlig som muligt til gavn for børnefamilierne, og derfor vil vi i dag ikke låse os fast på et bestemt grundlag, men arbejde på, hvad der er den bedste løsning for børnene.
Til Kristeligt Folkeparti vil jeg sige, at de har et udmærket oplæg til en barselorlov, men vi må se, hvor langt
vi når.
Vi håber selvfølgelig, at Kristeligt Folkeparti vil være med i forhandlingerne, så vi når frem til et godt resultat til gavn for børnene, men det gælder som hovedregel, at Dansk Folkeparti ønsker brede forlig på et sådant område her, så vi ser frem til nogle gode forhandlinger.
Mette Frederiksen (S), 2001-12-12:
Det gør de altså for Socialdemokratiet, for virkeligheden er ikke sådan, at de intentioner og ønsker, vi måtte have, nødvendigvis bliver ført ud i livet, medmindre vi også tør træffe de nødvendige beslutninger.
Og vi bliver nødt til at være med til at sørge for, at det faktisk også er tilfældet.
Ole M. Nielsen (KRF), 2001-12-12:
Den socialdemokratiske ordfører har ikke talt imod mere tid til børnene, men det er jo en kendsgerning, at det forslag, som kom frem af vores finanslovforhandlinger, før valget blev udskrevet fra regeringens side, var betydelig dårligere.
Der var ikke i det reelt mere tid til børnene end i den nuværende ordning.
Det var billigere end vores, det skal siges, men det var ikke så godt.
Overhovedet ikke.
Der står da ikke noget heri om, at jeg ikke ønsker det, det mener jeg da er et fint supplement, men jeg mener bare ikke, at de to ting er afhængige af hinanden.
Hvorfor skal vi løse alverdens problemer på én gang?
Mette Frederiksen (S), 2001-12-12:
Først til hr. Ole M. Nielsen: Nu er der sådan set ikke nogen i Socialdemokratiet og heller ikke jeg i dag, der har talt imod en forlængelse af barselorloven.
Tværtimod har vi faktisk ved gentagne lejligheder talt for en forlængelse af barselperioden.
Vi vil bare ikke, som jeg også sagde det før, gøre det fuldstændig blindt.
Vi mener faktisk, at det er vigtigt, og det er nødvendigt at se barselspørgsmålet i en række andre sammenhænge, herunder forholdet mellem kvinder og mænd, herunder muligheden for at træffe andre valg end dem, som Kristeligt Folkeparti eller andre partier her i Folketinget mener må være det rigtige for vores familier.
Derfor - kommunalt selvstyre eller ej - vi bliver nødt til at sørge for herfra, at der er pasningsgaranti for vores børn.
Det har vi i øvrigt diskuteret tonsvis af gange. Og må jeg så ikke godt sige til hr. Jens Vibjerg, at nu er det ikke kun et problem for Københavns Kommune at få passet de små, det er lige rundt regnet 40 kommuner i Danmark, der endnu ikke efterlever de retningslinjer, der allerede er udstukket.
Og jeg synes, det må være interessant at diskutere, hvordan vi sørger for, at valgmuligheder faktisk også bliver reelle valgmuligheder.
Jens Vibjerg (V), 2001-12-12:
Jeg må forstå den socialdemokratiske udmelding på den måde, at hvis man ikke får pasningsgaranti i København, så får vi altså heller ikke mulighed for barselorlov i Jylland.
Ole M. Nielsen (KRF), 2001-12-12:
Jamen jeg forstår, at det faglige indhold i den første ordførertale, det manglende faglige indhold, skyldes, at fru Mette Frederiksen ikke har læst vores forslag, for der står jo deri, at vi opretholder børnepasningsorloven. Så kan jeg bedre forstå, at der var mangler i vores forslag, men det er altså kun, fordi fru Frederiksen ikke har læst det.
Og så må jeg konstatere efter denne bemærkning her: Tvungen ligestilling er vigtigere end mere tid til børnefamilier; det er Socialdemokratiets politik.
Mette Frederiksen (S), 2001-12-12:
Først til hr. Ole M. Nielsen: Det er helt, helt afgørende for os, at aspektet omkring fædrenes andel i barselorloven kommer med i enhver diskussion.
Vi ønsker ikke fuldstændig blindt at fortsætte en barseludbygning, som kan komme til at få ganske negative konsekvenser for den del af familielivet, som også vedrører os, der står på denne talerstol, nemlig for ligestillingen.
Omkring børnepasning bliver jeg nødt til at sige, at vi vil ikke være med til at forlænge barselperioden, hvis vi ikke er sikre på, at vores forældre også efter et halvt år kan få passet deres børn.
Man skal jo være opmærksom på, at det ikke nødvendigvis er alle familier, der ønsker denne forlængelse af barselperioden.
Jeg vil også gerne spørge hr. Ole M. Nielsen, om Kristeligt Folkeparti ønsker at bibeholde børnepasningsorloven, så der bliver mulighed for familierne for at holde 2 års orlov.
Jens Vibjerg (V), 2001-12-12:
Jeg har lige et enkelt spørgsmål til den socialdemokratiske ordfører, for jeg forstod, at nu ville Socialdemokratiet tvinge pasningsgaranti igennem i kommunerne.
Og så er mit spørgsmål: Nu har Socialdemokraterne siddet på regeringsmagten i 9 år, hvorfor har man ikke tvunget det igennem i kommunerne i de 9 år?
Ole M. Nielsen (KRF), 2001-12-12:
Jamen jeg vil sige, at den kunstneriske fremførelse af denne jomfrutale da var ganske udmærket, men det saglige indhold, det må jeg indrømme, faldt lidt dårligere ud. Jeg forstod simpelt hen ikke, hvad det var, der var i vejen med vores forslag.
Altså der var vældig meget i vejen med det.
Det eneste, jeg rigtig hørte, var, at vi ikke deri havde en formulering om en pasningsgaranti, og at vi ikke havde påtvunget fædrene at tage en del af orloven.
Det var sådan set det, det gik ud på.
Ellers var det, som om Socialdemokratiet ville noget mere.
Men det er vel en kendsgerning, at Socialdemokratiets forslag, når det kommer, giver mindre tid end det her.
Så jeg bliver nødt til lige at få konkretiseret, hvad det er, vores falder på her, sådan hvad kvalitativt indhold angår.
Den fangede jeg ikke.
Så det dér med, at vi hælder til den side, som vil afskaffe børnepasningsorloven.
Nu vil jeg sige, at det var jo altså en socialdemokratisk regering, der med det samme, vi røg ud af Folketinget, forringede den børnepasningsorlov, vi var med til at lave sammen med den socialdemokratisk ledede regering, det er jo en kendsgerning, så den var ikke så god.
Jens Vibjerg (V), 2001-12-12:
Jeg skal svare hr. Søren Søndergaard kort og sige, at det, Venstre ønsker, er, at alle børnefamilier nu får mulighed for at få mere tid sammen.
Søren Søndergaard (EL), 2001-12-12:
Det skulle rives ud.
Men det kunne ikke skjules, at når regnskabet skal gøres op, betyder Venstres forslag, at børnefamilier får mindre tid til at have orlov sammen med deres børn.
Så er det rigtigt, at den reelle mulighed for at udnytte den orlovsordning, der har været for de lavest lønnede, har været dårlig.
Det ville vi meget gerne sammen med Venstre gøre noget ved, hvis det var det, Venstre ønskede, nemlig ved at forbedre børneorlovsydelsen, så den blev højere for de lavest lønnede, så de også havde råd til det.
Men det er jo desværre ikke den konklusion, Venstre har valgt.
Venstre har valgt den konklusion, at børnefamilierne skal have mindre tid til at være sammen med deres børn, og det synes vi egentlig er en kedelig konklusion.
Jens Vibjerg (V), 2001-12-12:
Jeg kan sige til hr. Ole Sohn, at det ikke er Venstres linje at gå ud og lovgive imod kommunerne.
Det er en kommunal opgave.
Vi respekterer det kommunale selvstyre; det skal der ikke herske nogen tvivl om.
Jeg er enig med hr. Bjarne Laustsen i, at det er vigtigt med en pasningsgaranti, og jeg bruger enhver lejlighed til at snakke med kommunalfolk om og argumentere for, at man har en pasningsgaranti i samtlige kommuner.
Hvis hr. Bjarne Laustsen var lige så god til at argumentere i de socialdemokratiske kommuner, som vi Venstrefolk er det i Venstrekommunerne, havde vi slet ikke det problem.
Så må jeg sige til hr. Søren Søndergaard: Altså Venstres forslag giver væsentlig mere tid til børnefamilierne end det, man har i dag.
Det forslag, som vi kommer med, der giver fuld dagpengedækning,
gør, at nu har alle familier råd til at gøre brug af den fulde 1-årige fleksible barselorlov, så man kan indrette sig lige netop, som det er formålstjenligt i den enkelte familie.
Til hr. Ole M. Nielsen: Det er jo ikke bare et spørgsmål om overskud på handelsbalancen, det er også et spørgsmål om at have arbejdskraft på de sygehuse, hvor vi skal have ventelisterne væk.
Det er et spørgsmål om at have arbejdskraft i den hjemmepleje, der skal passe de gamle og de syge.
Derfor er vi nødt til at have alle elementer ind, når vi snakker arbejdskraft og orlov.
Søren Søndergaard (EL), 2001-12-12:
Jeg bliver altid skeptisk, når jeg f.eks. hører en statsminister, der heroppefra en tilfældig tirsdag, tror jeg det var, forklarede, at nu var klassekampen ikke eksisterende
længere.
Og jeg bliver også skeptisk, når jeg hører en Venstreordfører heroppefra forklare en tilfældig onsdag, at nu er det lykkedes at finde et forslag, hvor man forener børnefamiliernes interesser i at være sammen med deres børn og arbejdsgivernes interesse i at have arbejdskraft.
Det var derfor, jeg stillede et meget konkret spørgsmål, som jeg håber Venstres ordfører kan få tid til at svare på, for jeg tror egentlig, det kan besvares meget kort.
Spørgsmålet lød: Er det ikke korrekt, at Venstres forslag samlet set betyder, at forældre til småbørn får mindre tid, markant mindre tid til at være sammen med deres børn på en orlovsordning, end de har i dag? Er det ikke korrekt forstået - og at man i den interessemodsætning, som man altså mener der kan være, entydigt har valgt side?
Jacob Buksti (S), 2001-12-12:
Jeg kan nu konstatere, at ministerens og regeringens indsats på det her område, som altså har en overskrift, hvor det drejer sig om, at retorikken skal passe til indholdet, baserer sig enten på ting, der er gennemført, ting, der ikke ændres, eller på tro.
Det er ret stærkt.
Vi har selvfølgelig i Socialdemokratiet store bekymringer, også i forhold til politiets mulighed for at udøve deres opgaver, men lige nu er min bekymring faktisk mest, at man giver los på en række områder, som klart fører til mindre færdselssikkerhed, og at det er en trossag, hvorvidt de instrumenter fremfindes, som man siger, at man vil bruge til at sikre, at reglerne overholdes.
Det synes jeg er for fattigt.
Jørn Jespersen (SF), 2001-12-12:
Jamen er det ikke muligt at få et svar fra statsministeren på, hvad det er for nogle fundamentale principper, der skal være i orden for, at Danmark kan yde udviklingsbistand med den fortolkning, statsministeren nu laver af demokrati og menneskerettigheder.
Skal der f.eks. være et demokratisk valgt parlament?
Hvad er det for nogle nye principper, statsministeren er ved at introducere?
I en kronik i sommer har statsministeren fremhævet de såkaldte sydøstasiatiske tigerøkonomier som et eksempel til efterfølgelse, når det gælder om at skabe udvikling.
Er det statsministerens demokratiske eksempler på respekt for demokrati og menneskerettigheder?
Lene Espersen (KF), 2001-12-12:
Vi har som sagt i vores vurdering lagt til grund, at vi tror, at færdselspolitiet kan varetage de opgaver, som vi her har opremset, inden for de nuværende ressourcer.
Men jeg vil da sige, at jeg er utrolig glad for den indirekte tilkendegivelse, jeg hører fra Socialdemokratiet, hvad angår politiforliget, for det lyder jo, som om hr. Jacob Buksti her helt klart tilkendegiver, at man fra Socialdemokratiets side, såfremt der skulle komme en revurdering og en fornyet drøftelse af politiforliget, er indstillet på at tilføre politiet yderligere ressourcer
Det er min hensigt under alle omstændigheder at indkalde partierne bag politiforliget til en drøftelse af situationen med henblik på at se på, om der er behov for yderligere tilførsel af ressourcer, men først og fremmest for at tage en diskussion om mange af de emner, der har været oppe at vende her, hvis de giver anledning til fornyede overvejelser.
Men jeg er meget glad for den indirekte tilkendegivelse, jeg hører fra Socialdemokratiet, om, at Socialdemokratiet naturligvis er villigt til at finde midler, hvis det er det, regeringen beder om.
Jørn Jespersen (SF), 2001-12-12:
Nu er det jo sådan, at Danmark har EU-formandskabet i efteråret 2002 og i den sammenhæng skal være forhandlingsleder for EU under verdenstopmødet i Sydafrika om bæredygtig udvikling.
Hvis nu nogle af de andre lande, f.eks. Sydafrika, som vi hidtil har haft et meget godt samarbejde med, skulle finde på at spørge, hvordan EU's forhandlingsleder, nemlig Danmark, agter at opføre sig i fremtiden med hensyn til udviklingsbistand, er det så det samme svar, statsministeren vil give, nemlig at vi er i gang med at skære ned, og så har vi i øvrigt en kritisk gennemgang, og det kan også være, det medfører yderligere beskæringer i næste års budget? I så fald må jeg sige, at der ikke er meget internationalt udsyn og perspektiv i regeringens linje.