runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Niels Helveg Petersen (RV), 2000-04-11:
Hr. Keld Albrechtsen kan ikke lide, at det er sådan, men der er faktisk ingen medlemsstater i EU i dag, som ikke ønsker, at deres samfund skal udvikle sig i retning af velfærdsstater.
Det er ikke kun de socialdemokratisk ledede lande i EU, der har det på den måde.
Det er også tilfældet i Frankrig, hvor der er en socialistisk regering og en konservativ præsident, i Belgien, hvor der er en liberal regering, og i Spanien, hvor der er en konservativ regering.
Alle disse lande forsøger at skaffe sig større økonomisk vækst, så de har råd til en højere social standard.
Det er selvfølgelig ikke noget, der passer i hr. Keld Albrechtsens verdensbillede, men det er jo ikke min skyld.
Hvad disse formuleringer fra Lissabon angår, er de jo bl.a. udtryk for noget, som vi også har gennemført her hos os: Vi finder, det er berettiget at prøve at se på, om man kan gennemføre en lempeligere beskatning af menneskene i den nedre ende af indtægtsskalaen for at gøre det mere attraktivt at finde en plads på arbejdsmarkedet.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-04-11:
Jeg vil gerne spørge ministeren, hvordan det kan gå til, at ministeren på EU-topmødet i Lissabon var med til at godkende en udtalelse, hvor der tales om at lette skattetrykket for arbejdskraft og lidt senere om at øge beskæftigelses- og uddannelsesincitamenterne i skatte- og understøttelsessystemerne.
Det er de formuleringer, ministeren har været med til at vedtage sammen med de andre stats- og udenrigsministre på topmødet.
Nu hævdede ministeren for lidt siden, at det ikke var den amerikanske model, man ønskede.
Men disse ord, som ministeren selv har været med til at vedtage, er jo helt konkret, i rå tekst nøjagtig den amerikanske model, nemlig at skatterne skal ned, dagpengene skal ned, og bistandshjælpen skal ned.
Det siges jo i fuldstændig klar tekst i den topmødevedtagelse, og derfor må jeg sige: Jeg forstår ærlig talt ikke, hvordan ministeren kan være med til at vedtage en sådan formulering - især ikke på baggrund af den floromvundne tale om den europæiske sociale model, som ministeren holdt for et øjeblik siden.
Niels Helveg Petersen (RV), 2000-04-11:
»Den europæiske sociale model« er et udtryk, vi anvender i fællesskab for at sætte den europæiske samfundsmodel i relation til den amerikanske.
Det, vi ønsker i Europa, er netop ikke en amerikansk model.
Den amerikanske økonomi har sine store fordele.
Den har sin store gennemslagskraft, og den har jo i de sidste 8 år haft en meget høj vækst og har skabt masser af arbejde.
Men i den amerikanske model er der ikke adgang til gratis uddannelse og sygehusbehandling og en række andre ydelser, som er helt naturlige i de europæiske lande, helt uanset at vi har organiseret os en hel del forskelligt.
Der er forskel på en nordeuropæisk model og en sydeuropæisk model, men når vi bruger udtrykket »den europæiske sociale model«, er det for at markere, at vi ønsker at gå en anden vej med en offentlig sektor af en anden størrelse og en anden kvalitet end den, man har i USA.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-04-11:
Nu vil ministeren jo lægge hele ansvaret for det, der sker i EU, over på Kommissionen og alle mulige andre, men jeg vil godt spørge ministeren, om det ikke er korrekt, at ministrene på EU-topmødet forleden i Lissabon faktisk vedtog et papir, hvor udtrykket »den europæiske sociale model« er det helt centrale udtryk.
Den europæiske sociale model opfatter jeg som alternativet til den nordiske sociale model, så hvordan kan ministeren underskrive et dokument, hvori det centrale begreb er udtrykket »den europæiske sociale model«?
Og kan ministeren kort meddele Folketinget, hvad det er for en europæisk social model, vi skal have fremover?
Niels Helveg Petersen (RV), 2000-04-11:
Hr. Frank Dahlgaard siger, jeg skal medgive ham, at der føres en regeringskonference.
Dahlgaard
Vel er der en regeringskonference, og vel diskuterer vi her overgangen til anvendelsen af kvalificerede flertalsbeslutninger på flere områder end i øjeblikket.
Det er ikke sikkert, hr. Frank Dahlgaard ved det, men det er faktisk sådan, at 80 pct. af alle de beslutninger, der i dag træffes i EU, træffes ved flertalsafgørelser. Vi diskuterer, om man kan udvide rammen for flertalsafgørelser, og her siger vi fra Danmark: Ja, det vil vi gerne være med til.
Der er en række områder, hvor vi tror, det vil være en god idé, men der er også nogle, hvor vi siger, at det ikke er nogen god idé, herunder det skattemæssige område og de sociale og arbejdsmarkedsmæssige områder.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-04-11:
Jamen udenrigsministeren må da medgive mig, at der kører en regeringskonference med henblik på at ændre traktaten for EU, og den skal efter planerne afsluttes 2 måneder efter, at vi har haft en folkeafstemning om afskaffelse af kronen i Danmark.
Så vidt jeg har forstået, er Danmark imod det, men presset er der, og de fleste lande går ind for det.
Kan vi modstå det pres?
Kan udenrigsministeren bare sige, at det slet ikke er på dagsordenen, og at der slet ikke er tale om en politisk union, når det står i alle aviserne, når alle journalisterne siger det, og når alle taler om det?
Niels Helveg Petersen (RV), 2000-04-11:
Jeg har ikke kommenteret det før, men vil da gøre det nu, når hr. Frank Dahlgaard lægger så megen vægt på det.
Et arbejdspapir fra Kommissionen har jo ikke nogen status i Danmark.
Det er ikke vedtaget andre steder end i Kommissionen, og Kommissionen skriver jo en masse af den slags papirer, der ikke har nogen lovkraft i Danmark.
Det er en forvridning af diskussionen. Med hensyn til spredning i øvrigt synes jeg egentlig, det mest bemærkelsesværdige ved EU, som det har udviklet sig, er, at nogle af de fattige lande som f.eks. Portugal, Spanien og Irland bl.a. som følge af den bistand, vi giver de fattige lande, har udviklet sig og er kommet tættere på den gennemsnitlige europæiske levefod.
Det er jo en fantastisk positiv virkning af EU-samarbejdet, og det er også derfor, de central- og østeuropæiske lande ønsker at være medlemmer.
De ønsker at få del i den mekanik, der gør, at de kan hæve deres levefod, uden at det går ud over den sociale standard hos os.
Når vi får rigere naboer, er der også flere, der har råd til at købe vore varer, så det både bliver til fordel for dem selv og til fordel for os.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-04-11:
Jamen det er jo det, der er spørgsmålet, og ministerens partifælle, økonomiprofessor Thorlund Jepsen, har jo et andet budskab i Politikens kronik i dag, hvor han netop siger, at får man afskaffet den danske krone og får valuta fælles med de andre lande, bliver sammenligneligheden direkte og intens. Lønningerne vil tilpasse sig, og det vil sige, at vi får større lønspredning, større forskel mellem høj og lav, mellem rig og fattig, ligesom man har i de andre lande.
Også når vi sammenligner de sociale systemer, vil der komme et pres, som sammen med det forhold, at man har åbnet grænserne i kraft af jaet til Amsterdam - og det træder jo i kraft i løbet af et halvt eller et helt år - vil føre i retning af en harmonisering. Når EU-Kommssionen har dette arbejdspapir og på forhånd siger, at resultatet er et fælles anliggende,
må ministeren da indrømme, at nu er vi altså på vej ind i en union, som også omfatter de arbejdsmarkedsmæssige og de sociale områder.
Niels Helveg Petersen (RV), 2000-04-11:
Svaret er nej.
Danmark har - men det er åbenbart ikke helt trængt ind hos hr. Frank Dahlgaard - været medlem af først EF og siden EU siden den 1. januar 1973, og også forud for folkeafstemningen dengang var der diskussion.
Modstanderne påstod, at vort medlemskab uundgåeligt ville føre til denne udjævning, nivellering, ensartetgørelse af sociale systemer og ydelser, skattesystemer osv. Er det sket?
Svaret er nej, og det vil det også være i fremtiden.
Vi har jo alle muligheder for selv at føre vores egen økonomiske og sociale politik her i landet, også efter at Danmark - forhåbentligt da - har besluttet at tilslutte sig den fælles valuta.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-04-11:
Ja, men der er altså ikke desto mindre tale om et arbejdspapir for de nærmeste 5 år, og som det hedder et andet sted i papiret fra EU-Kommissionen - og det bekræfter jo sådan set det, udenrigsministeren siger: »Medlemsstaterne skal fortsat være ansvarlige for moderniseringen af de sociale sikringssystemer, men et heldigt udfald af reformen er et fælles anliggende.« Det vil sige, at endemålet ligger klart: Der skal altså ske en vis harmonisering af EU-landenes sociale systemer, og det er vel i virkeligheden også budskabet i den radikale økonomiprofessor Gunnar Thorlund Jepsens kronik i Politiken i dag: Der kommer til at ske en udjævning.
Når man først har fælles penge og fælles rente og fælles priser, får man også efterhånden fælles løn- og sociale sikringssystemer, og dermed har man altså fået den politiske union, som regeringen hele tiden har sagt, der ikke er tale om.
Er det ikke sådan, det forholder sig?
Niels Helveg Petersen (RV), 2000-04-11:
Det vil måske bedrøve hr. Frank Dahlgaard, men jeg er faktisk også tilhænger af en velfærdsstat, og det tror jeg de fleste her i salen er.
Svaret på hr. Frank Dahlgaards spørgsmål er, at det ikke er et anliggende for Kommissionen.
Hvis jeg må henvise til det nylige topmøde i Lissabon, er situationen jo, at man her opstillede en række mål for beskæftigelsesudvikling og andet, og så sagde man, at det er overladt til medlemsstaterne selv at nå de mål med deres egne midler.
Det er en arbejdsform, som jeg finder meget anbefalelsesværdig, og som gjorde sit indtog i den europæiske integrationsproces for fuldt tryk under Lissabontopmødet.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-04-11:
EU-Kommissionen sendte for en måneds tid siden et papir ud med titlen »Strategiske mål for 2000-2005, udformningen af et nyt Europa«.
Af det papir fremgår det, og jeg citerer: »Der er behov for yderligere integration støttet af en systematisk reformpolitik, der omdanner både vores økonomi og vore sociale systemer ...« - og som det hedder et andet sted: »Vi vil fremme ...« - og vi er EU og EU-Kommissionen - »... reform af sociale sikringsordninger, sundhedsvæsener og pensionssystemer i EU.
Vores mål er at skabe en velfærdsstat.«
På den baggrund må man spørge, om ministeren og hans regering stadig vil hævde, at EU bare er et fællesskab mellem selvstændige lande, eller om der i virkeligheden er tale om, at man sammen med den euro, der skal indføres, er ved at opbygge en helt ny superstat, som også skal blande sig i medlemslandenes sociale ordninger.
Hanne Severinsen (V), 2000-04-11:
Jeg synes ikke rigtig, jeg fik svar.
For det første vil jeg sige, at med hensyn til Ukraine
er det jo ikke spørgsmålet om dødsstraf, for den har de fået ophævet.
Det er spørgsmålet, om en folkeafstemning vil kortslutte demokratiet, og her har vi sagt, at hvis man gennemfører f.eks. ophævelse af immunitet og begynder at fængsle politiske modstandere, vil Europarådets Ministerkomité gribe ind med det samme, og det er faktisk det, vi beder om. Når det gælder Rusland, har vi jo været ude for tidligere, at vi har lavet resolutioner i Europarådet, hvor vi bagefter måtte konstatere, at ministerrådet i flere måneder ikke gjorde noget, så derfor er det vigtigt, at man følger op hurtigt.
Og med hensyn til Menneskerettighedsdomstolen kan vi jo, ligesom vi gjorde i Kemal Koc-sagen, til enhver tid rejse sag ved Menneskerettighedsdomstolen.
Det er bare spørgsmålet om, hvem der gør det, men det, vi opfordrede til, var, at landene måske fandt sammen og gjorde det i fællesskab.
Det er jo landene, der kan indklage for Menneskerettighedsdomstolen, når det gælder den slags sager, ikke de enkelte personer.
Niels Helveg Petersen (RV), 2000-04-11:
Jeg vil gerne igen bekræfte min egen og regeringens bekymring
over nogle af de tendenser, vi ser i udviklingen i Ukraine.
Vi håber, at Ukraine afstår fra at gennemføre forholdsregler, der vil være en krænkelse af deres internationale forpligtelser og deres forpligtelser i forhold til menneskerettighederne.
Med hensyn til Ministerkomiteen i Europarådet er det rigtigt, at Ministerkomiteen ikke altid følger de råd, der kommer fra Den Parlamentariske Forsamling, for det er jo ministerrådets forpligtelse at foretage en selvstændig vurdering.
Kemal Koc-sagen er en anden sag.
Her træder staten i og for sig ind på vegne af en krænket enkeltperson og rejser en sag, og det er jo en anden problemstilling, fru Hanne Severinsen her har skitseret.
Hanne Severinsen (V), 2000-04-11:
Ja, for her er der nemlig tale om mange massive krænkelser.
Der er tale om massakrer, så derfor mener jeg sådan set godt, at staterne ville kunne indklage Rusland for menneskerettighedskrænkelser.
Men jeg synes også, det er vigtigt, at Ministerkomiteen holder op med at dække sig ind under, at der skal være enstemmighed.
Der er jo faktisk muligheder for at stemme, som man vil, i Ministerkomiteen, og det er det, man dækker sig ind under: man skal være enige, og så bliver man ikke enige om meget andet end en meget lille fællesnævner, og det synes jeg mange gange er alt for lidt.
Det er derfor, vi har det sådan i Europarådet, at Ministerkomiteen ikke rigtig følger op, men mere snakker om tingene.
Niels Helveg Petersen (RV), 2000-04-11:
Først med hensyn til menneskerettighedskrænkelserne i Tjetjenien: Jeg mener, det centrale krav til den russiske regering er det krav, som er fremført af FN's højkommissær for menneskerettigheder, Mary Robinson, og som EU's Ministerråd har tilsluttet sig, nemlig at den russiske regering er forpligtet til at gennemføre en tilbundsgående undersøgelse af disse formodede påståede menneskerettighedskrænkelser.
Første led i dette må selvfølgelig være en pålidelig udredning af, hvad der rent faktisk er sket, og det krav vil jeg gerne helt og holdent tilslutte mig på den danske regerings vegne.
Arne Melchior (CD), 2000-04-11:
Det er da helt fint, at hr. Donner begærer ny udvalgsbehandling mellem anden og tredje behandling, og det var da også med viden om, at det netop kan lade sig gøre, at udvalget på sit møde i torsdags besluttede at afgive betænkning.
Det finder jeg ikke at nogen kan rette kritik imod.
Jeg skal så for en ordens skyld gøre opmærksom på, at dette forslag ikke bare har været behandlet i forrige samling, som hr. Donner selv har gjort opmærksom på, men i indeværende samling er det altså fremsat i oktober og har været førstebehandlet den 19. november. Så der har været 5 måneder til at behandle dette lovforslag i, og hr. Donner var - vel nok - en centerbagstopper med sine alt for sene spørgsmål, og man kan altså ikke i længden kræve, at der så sker en udsættelse af betænkningsafgivelse.
Der er ikke skygge af tale om, at det er synd for Folketinget, som hr. Donner sagde.
Det er måske synd for hr. Donner, at han er lidt langsom i aftrækket, men det kan sandelig ikke være synd for Folketinget, at det gør sig færdigt med et lovforslag af denne art efter at have behandlet det i forrige samling og så haft 5 måneder i denne samling; så må tiden til at beslutte sig jo nok være inde.
Det er der ikke tale om.
Men en ny behandling i udvalget og foretræde af en deputation, der ønsker at tale med os, går jeg ud fra som en selvfølge vil blive efterkommet af udvalget.
Niels Helveg Petersen (RV), 2000-04-11:
Konklusionerne fra mødet drages jo af alle lande i fællesskab, og det kan jeg ikke gøre på forhånd, men jeg kan da over for Folketinget give udtryk for regeringens holdning, som er, at landene omkring Østersøen, også dem, der har de store økonomiske og sociale problemer, selvfølgelig må gøre en stor indsats for at løse problemer af den type, som hr. Peter Skaarup har talt om.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Peter Skaarup (DF), 2000-04-11:
Jamen jeg takker og anerkender igen de ord, der kommer fra ministeren.
Jeg synes, det er vigtige ord, men jeg synes altså også, at det vil være vigtigt, hvis Danmark kan komme med nogle konkrete forslag og initiativer over for de baltiske lande i forhold til det her.
Vi er jo meget glade for venskabet med de baltiske lande, og gode venner må også fortælle det, hvis der blandt de gode venner er nogle lande, der ikke rigtig lever op til de forudsætninger, som vi ønsker os.
Når man ser, at danskere rejser til de baltiske lande som sådan en form for sexturister og foretager seksuelt misbrug af børn,
så må vi tage det alvorligt.
Red Barnets generalsekretær, Laue Traberg Smidt, kritiserer den danske indsats her og mener, at den er for fattig.
Dér synes jeg, det vil være vigtigt, at regeringen kommer med en melding på mødet og ikke er vattet.
Derfor vil jeg igen spørge: Vil den danske regering over for de andre baltiske lande kræve, at der bliver vedtaget en resolution eller en holdningstilkendegivelse over for dem, hvor man sætter de her ting på plads og kritiserer indsatsen i de baltiske lande?
Niels Helveg Petersen (RV), 2000-04-11:
Det er altså, som jeg har sagt, ikke noget, vi kun gør i Riga; det er noget, vi gør i hele Østersøområdet: i Skt. Petersborg-området, i de baltiske lande og i Kaliningrad.
Ja, vi er helt på det rene med fra den danske regerings side - og det er der jo mange danske ngo'er og andre der også er helt vidende om - at de sociale forhold i de baltiske lande, i Skt. Petersborg og i Kaliningradområdet, som er grænseområder her omkring Østersøen, lader meget tilbage at ønske.
Det ved de pågældende regeringsrepræsentanter jo også udmærket.
Det er jo ikke en fordømmelse af regeringer.
Det gør vi i øvrigt nok bedst ved, at disse lande så hurtigt som muligt kan blive medlemmer af EU.
Peter Skaarup (DF), 2000-04-11:
Jeg takker for ministerens melding her.
Jeg synes, det er vigtigt, at regeringen vil forsøge at få de andre lande i tale på det her område.
Men jeg vil også godt sige, at jeg stadig væk mener, at der bør komme noget konkret på bordet.
Jeg ved godt, at man har nogle projekter i Riga, hvor Danmark er aktiv, men jeg synes, der skal mere konkret på bordet, også i forhold til fremtiden.
Så vil jeg godt spørge ministeren, om Danmark som land vil tage initiativ til en fordømmelse af det sexmisbrug, der finder sted bl.a. i Letland og i de baltiske lande.
Det må vel være det forum, man skal bruge til at påtale sådan nogle ting, når de pågældende lande sidder med omkring bordet. Jeg ved, at den danske østersøkommissær, Ole Espersen, også er interesseret i det her område og mener, at der skal gribes hårdt ind.
Dér mener jeg altså at man fra dansk side skal gøre en indsats, og at man skal påtale det på selve mødet.
Det vil jeg godt bede ministeren svare på om han vil gøre.
Niels Helveg Petersen (RV), 2000-04-11:
Jeg er helt enig med hr. Peter Skaarup i, at det ville være for fattigt, hvis det eneste, Danmark gjorde, var at medvirke til at oprette en hjemmeside.
Men vi har faktisk et socialpolitisk program, som er i kraft i forhold til disse områder her.
Lad mig så i øvrigt sige, at jeg vil benytte enhver lejlighed til på topmødet at foreholde medlemslandene af Østersørådet det ansvar, man har over for de meget udsatte grupper.
Peter Skaarup (DF), 2000-04-11:
Jeg kunne godt tænke mig, at ministeren kunne komme mere ind på, hvad regeringen har tænkt sig at gøre i forhold til det konkrete, altså i forhold til den indsats, der skal ske også i fremtiden.
Jeg synes som sagt, at det er noget fattigt, hvis det eneste konkrete, man har tænkt sig at gøre fra nu af og frem, er at oprette en hjemmeside, som vi må formode at de fleste overhovedet ikke kan komme ind på.
I den forbindelse vil jeg også godt spørge regeringen, om man med hensyn til de udtalelser, der skal være fra Østersørådet, vil komme med en kritik af det øgede sexmisbrug, vi ser af børn i Letland.
Vil man komme med en kritik over for de lande, ikke bare Letland, men også de øvrige baltiske lande, hvor vi ser det her misbrug.
Det ville være relevant at kritisere lande, der accepterer det og ikke griber ind over for det, hvilket vi forhåbentlig gør i Danmark.
Niels Helveg Petersen (RV), 2000-04-11:
Østersørådet skal diskutere en lang række sager af generel betydning for Østersøområdets udvikling.
Det er sjældent, at Østersørådet giver sig til at diskutere konkrete enkeltsager, og det tror jeg heller ikke vil ske denne gang.
Men jeg vil minde om det danske initiativ, som vi tog for et par år siden, om en særlig indsats bl.a. for gadebørn og for andre meget udsatte grupper i eksempelvis Skt. Petersborg-området, i de baltiske lande, i Kaliningrad.
Dette sociale initiativ er under fuld udvikling, og vi gør her med relativt beskedne midler dog en indsats for at hjælpe nogle af de mest udsatte grupper.
Jeg har besøgt nogle af de projekter, det handler om, og jeg kan sige, at pengene falder på et tørt sted.
Peter Skaarup (DF), 2000-04-11:
Det fremgår af Berlingske Tidende i dag, at man har emnet på dagsordenen, og at det eneste konkrete initiativ, man vil tage, er at oprette en hjemmeside som hjælp til de gadebørn i Letland, som den her debat handler om.
Og dér vil jeg godt spørge: Hvilken indgang har regeringen til mødet i Østersørådet, og hvilke initiativer har man tænkt sig at tage fra dansk side?
Det er mildest talt
fattigt, hvis det eneste initiativ, man vil tage, er at oprette en hjemmeside, som man må formode at de fleste gadebørn overhovedet ikke kan læse eller komme ind på.
Niels Helveg Petersen (RV), 2000-04-11:
Europarådets Ministerkomité mødes to gange om året, en gang i november og en gang i maj, og disse terminer er fastlagt meget lang tid i forvejen.
Jeg tror ikke, det vil være muligt at samle Europarådets ministre med hurtigt varsel; det må jeg ærligt indrømme.
Så vidt jeg ved, er det Irland, der i øjeblikket har formandskabet i ministerkomiteen.
Jeg kan tage fejl, men i givet fald er det jo den irske formand, der skal tage initiativ til noget sådant, men jeg tror ærlig talt
ikke, at det er en realistisk mulighed.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Det eneste kriterium, jeg kender, er, hvad der ud fra en samlet vurdering forekommer det klogeste at gøre.
Vi har på den ene side jo et stærkt, klart behov for at få sagt fra over for den russiske fremfærd i Tjetjenien.
Det skal vi ikke holde os tilbage fra at gøre i de forskellige internationale forsamlinger, hvor Danmark er repræsenteret.
På den anden side har vi også en klar interesse i at udvikle et partnerskab med Rusland, et godt samarbejde med Rusland, både
politisk og økonomisk
I afvejningen af disse forskellige hensyn må man så træffe en beslutning.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 2000-04-11:
Jeg vil gerne spørge: Hvilke kriterier har ministeren for at følge en beslutning op vedtaget i parlamentarikerforsamlingen?
Hvor slem skal Ruslands ageren over for Tjetjenien være, før regeringen vil presse på i ministerrådet for at følge det op, som vi har besluttet i parlamentarikerforsamlingen?
Niels Helveg Petersen (RV), 2000-04-11:
Det vil jeg gerne medgive - for nu at tale Frank Dahlgaardsk:
Sådan er det.
Det er to forskellige organisationer med hver deres grundlag og beslutningsprocesser.
Det er soleklart, og det giver selvfølgelig en forskel i forløbet her.