Lotte Bundsgaard (S), 2000-05-16:
Det er en menneskeret at kunne leve uden at være udsat for diskrimination, og vi ønsker et samfund, hvor diskrimination er bandlyst, og hvor diskrimination ikke accepteres, uanset om der diskrimineres på baggrund af køn, race eller religion.
I disse tider debatteres det meget, hvad danskheden er.
Enkelte partier forsøger at fremstille det at være dansk som det samme som at lukke sig inde, og enkelte partier forsøger at fremstille det at være dansk som det samme som at være bedre og klogere og renere end alle andre etniske grupper.
I Socialdemokratiet mener vi, at vigtige kendetegn for danskheden er åbenhed, positive forventninger og tolerance, og det modsatte af danskheden er for os at se lukkethed, intolerance og diskrimination.
Vi skal hele tiden debattere, hvordan vi skaber et godt samfund, hvor alle mennesker i Danmark lever side om side på trods af de forskelligheder, der findes i det danske samfund.
De fleste mennesker i Danmark lever heldigvis et liv uden diskrimination og et liv, hvor de selv kan vælge, hvordan de ønsker at leve, men sådan er det bare ikke for alle mennesker i Danmark.
Der er stadig grupper af mennesker, der oplever at blive diskrimineret på baggrund af enten deres køn, deres religion eller deres etniske baggrund.
Vi kender alle eksempler på, at Muhammed ikke kan få en praktikplads, bare fordi han hedder Muhammed, og vi kender alle eksempler på, at Mahmoud ikke kan få et job som ingeniør på trods af en god uddannelsesbaggrund.
Det er udansk, at disse unge diskrimineres, og derfor skal vi hele tiden debattere, hvordan vi undgår den diskrimination. Arbejdsgivere og lønmodtagere kan gøre meget gennem holdningskampagner og oplysningskampagner og ved selv at gøre en forskel på arbejdspladsen.
Vi kan alle sammen gøre en forskel - det har vi i øvrigt pligt til - i vores hverdag, og her i Folketinget kan vi gøre noget ved at vedtage lovgivning imod diskrimination og oprette nævn og klageorganer.
Her i Folketinget har vi en forpligtelse til at oprette de organer, der kan gøre lidt for at hindre diskriminationen.
I Socialdemokratiet mener vi, at SF's forslag om et etnisk klagenævn principielt er en god idé.
Når der finder kønslig diskrimination sted, kan man klage over det til et særligt nævn for diskrimination mellem mænd og kvinder, og der bør også være et nævn, man kan klage til, hvis man bliver diskrimineret på grund af sin etniske oprindelse.
Men vi kan alligevel ikke støtte SF's forslag.
For det første mener vi, at nævnets kompetenceområde er for bredt, som det er beskrevet i beslutningsforslaget, og for det andet er der en lang række uafklarede spørgsmål, som vi ikke mener kan nå at blive afklaret, så nævnet kan indlede sin virksomhed allerede til november.
Vi mener bl.a., at nævnets kompetence er for bred, fordi det skal være muligt for alle at klage til nævnet, også selv om man ikke selv er udsat for eller involveret i en sag om diskrimination.
Det mener vi ikke er en god idé; man skal kun kunne klage, når
man selv er udsat for diskrimination.
Mange af de uafklarede spørgsmål har ministeren allerede beskrevet i sin tale, og jeg vil derfor ikke gentage dem alle sammen, men blot nævne forholdet til det fagretlige system.
Det er afgørende, at vi får afgrænset forholdet til det fagretlige system, og det er også afgørende, at vi er helt enige om, hvilken kompetence og hvilken retsvirkning afgørelserne fra nævnet skal have.
Disse spørgsmål skal vi have god tid til at debattere, så nævnet bliver et godt nævn, der kan være med til at hindre den diskrimination, der desværre finder sted i vores samfund.
Vi kan derfor ikke tilslutte os beslutningsforslaget fra SF.