runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bertel Haarder (V), 2004-11-24:
Vi tager en lige så stor gruppe handicappede, som vi hele tiden har gjort, nemlig 20 eller flere hvert år.
Det er dem, som vi tager, fordi vi på visse handicapområder har ekstra gode muligheder for at hjælpe i Danmark.
På det punkt er der ingen ændring i politikken.
Hvad det sidste angår, når hr. Søren Søndergaard og andre påstår, at vi intet vil gøre for analfabeter, så er det, jeg svarer: Jo, som noget nyt vil Danmark nu gøre noget for dem, som bedst kan hjælpes i deres hjemland.
Og det er noget nyt.
Så vidt jeg kan se, var der ikke antydning af dette under den tidligere regering.
Det er noget nyt, at vi nu satser på dette, og der er en stribe initiativer på vej.
Det har også revet andre lande med, sådan at der nu virkelig sker noget for, at flere bliver hjulpet til deres hjemland.
Så vi gør altså også noget for dem, som har vanskeligt ved at klare sig i et vesteuropæisk samfund, fordi de ikke kan læse og skrive.
Søren Søndergaard (EL), 2004-11-24:
Nu kan ministeren jo ikke rive mig i næsen, hvad der skete under den forrige regering på det her område, for vi stemte ikke for noget som helst, som den regering gennemførte.
Alt, hvad den fik igennem, fik den igennem sammen med Det Konservative Folkeparti og som regel også Venstre.
Så det må man ligesom slås om inden for familien.
Det er ikke noget, som jeg vil forholde mig til.
Men vi må altså lige konstatere, at denne lovgivning overhovedet ikke omfatter de folk, der er blevet repatrieret, og derfor er spørgsmålet stadig væk: Hvordan forholder vi os til dem, som denne lovgivning omhandler?
Selv om det lykkes at få nogle, som er analfabeter, tilbage til deres hjemland, så vil der jo stadig væk være analfabeter, handicappede unge, ældre i flygtningelejrene.
Og spørgsmålet er, om vi skal gå ind der og tage dem, der har lettest ved at blive integreret i Danmark, og som jo ikke bare har lettest ved at blive integreret i Danmark, men som jo også vil have lettest ved at blive integreret i Sverige og i de 17 lande, som tager kvoteflygtninge.
Det er bare det, jeg synes er et ret ubehageligt perspektiv.
Bertel Haarder (V), 2004-11-24:
Det hjælper jo ikke noget, at hr. Søren Søndergaard bare bliver ved med at bruge den retorik om, at de rådner op, og de dårligst stillede osv.
Det handler om, at UNHCR fremviser et meget stort antal flygtninge, som alle har behov for enten at komme til deres hjemland eller at komme til Vesteuropa, f.eks. til Danmark.
Det er UNHCR, der udpeger dem, det er ikke os, og UNHCR er glade for, at vi nu udvider udvælgelsesgrundlaget, så det ikke kun er dem, som kunne have fået asyl efter Genèvekonventionen, men det nu også er dem, der kunne have fået beskyttelsesstatus ifølge torturkonventionen eller den europæiske menneskerettighedskonvention.
Denne udvidelse af rekrutteringsgrundlaget er UNHCR glad for, fordi nogle af de nye grupper, jeg nævnte, nemlig har lige så store behov som de andre.
Og så er det, jeg siger, at hvis vi så tager to, som har samme behov, og den ene har mulighed for at slå rod og få glæde af at være i Danmark, mens den anden ikke har det, så vil vi gerne have lov at hjælpe den anden på anden vis, sådan som vi nu gør som noget nyt.
Anne-Marie Meldgaard (S), 2004-11-24:
Jeg synes, det er vældig fornuftigt, at man foretager denne her samtale, hvor man fortæller om, hvad det vil sige at bo i Danmark, men jeg har svært ved at forestille mig, at en sådan erklæring f.eks. beskytter mod ekstremister.
Det, vi ser i Danmark for øjeblikket, er faktisk, at det er de absolut mest veluddannede unge flygtninge, som er meget imod det danske samfund.
Den vurdering synes jeg karambolerer lidt med det, ministeren svarer her.
Jeg har også et andet spørgsmål, og det går på den her fond, som skal oprettes i forhold til nærområderne, som jeg synes er en vældig god idé.
Hvordan vil ministeren sikre, at lige præcis de kvoteflygtninge her, som er de absolut svageste, og som bliver sorteret fra nu, vil få den hjælp, de har krav på, indtil nærområdeproblemstillingen bliver virkelighed, og er der også sikkerhed for, hvis vi laver nærområdedelen, at de svageste så er beskyttet?
Eyvind Vesselbo (V), 2004-11-24:
Ja, det kan fru Bodil Kornbek være helt sikker på.
Når der så samtidig er lavet denne passus om, at den økonomi, der eventuelt blev tilovers, kunne blive brugt i en anden sammenhæng netop til flygtninge i nærområderne, så er det jo alene for at sikre, at hvis det nu var sådan, at kvoten ikke var blevet brugt af en eller anden mærkelig grund – hvilket jeg ikke mener ville være tilfældet, men hvis det nu var det – så gik pengene ikke tabt for flygtningeområdet.
Men udgangspunktet er helt sikkert og klart 500 flygtninge om året selv med en 3-årig periode.
Nu bruger jeg ikke de samme ord som hr. Søren Søndergaard: at flygtninge sådan bare kommer rendende.
Jeg mener, at de flygtninge, som Danmark tager imod, og som i øvrigt andre lande også tager imod efter en grundig sagsbehandling, ikke er nogle, der bare kommer rendende, så det må altså stå for hr. Søren Søndergaards egen regning.
Det, som er det vigtige aspekt i det her forslag, er, at vi skal væk fra den procedure, som har været gældende i alt for mange år i Danmark, nemlig at de flygtninge, som er kommet til landet, ikke er blevet indpasset i det danske samfund, fordi de forudsætninger, de har haft, inden de kom, og de indsatser, der er blevet gjort for dem, efter at de er kommet, ikke har bevirket, at de er blevet en del af det danske samfund.
Det, der er vigtigt, er – og det går jeg ud fra at hr. Søren Søndergaard er enig i –
at de flygtninge, der kommer her til Danmark, får de bedst mulige vilkår for at blive en del af det danske samfund, og at de flygtninge, som kommer til andre lande, hvor de måske kulturelt passer bedre, får de bedste muligheder i de andre lande.
Det er det, der er grundfilosofien i det her, det er ikke at skille nogen ud hverken på den ene eller den anden baggrund.
Udgangspunktet er at gøre det så godt som overhovedet muligt for de flygtninge, der kommer til Danmark, og det er det, vi har manglet i alt for mange år.
Kristian Jensen (V), 2004-11-24:
Hr. Jens Peter Vernersen bliver ved med at fremture med sin påstand om brugerbetalingsstigninger på 5.500 kr.
Og jeg kan igen blankt afvise; jeg kan ikke bekræfte det tal.
Derfor kan jeg da ikke gå ind og kommentere, hvordan de fordelingsmæssige aspekter skal være.
Det ville da kræve, at man vidste, hvad et sådant tal i givet fald måtte være sammensat af, og hvad det rigtige tal så ville være.
Det, jeg kan bekræfte, er, at det har været til gavn for de laveste indkomster, at vi nu ikke længere hæver de grønne afgifter; det har været til gavn for de laveste indkomster på arbejdsmarkedet, at vi indførte et beskæftigelsesfradrag; det har været til gavn for alle, at der er kommet et skattestop.
Hvis man tager en typisk LO-familie med to børn i ejerbolig, så vil de næste år have fået over 17.000 kr. mere til rådighed til sig selv, end hvis hr. Jens Peter Vernersens og den tidligere regerings skattelinje havde været fulgt.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Jørn Jespersen (SF), 2004-11-24:
»Vil ministeren begrunde, hvorfor finansloven for 2005 indeholder en vennetjeneste til landbruget i form af en nedsættelse af jordskatter på 168 mio. kr.?«
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-11-24:
Ja, den danske regering bliver orienteret, men den danske regering har ikke været involveret i beslutninger om Falluja.
Vi er ikke der.
Vi har ikke noget ansvarsområde der og har derfor ikke været involveret i nogen som helst form for beslutning om det.
Må jeg så sige, at det alligevel er karakteristisk, og det har jeg også kunnet mærke her i dag, at der ligesom er to kategorier af socialdemokratisk tilgange til det her.
Hr. Lykketoft og hr. Kofod kigger hele tiden tilbage, mens hr. Jan Trøjborg kigger frem.
Jeg noterer det bare.
Men jeg noterer også med glæde, at hr. Jan Trøjborg koncentrerer sig om det fremadrettede job.
Det er derfor, jeg giver et imødekommende svar til hr. Jan Trøjborg.
Hvis han og Socialdemokratiet har et ønske om at få tilvejebragt et bredere fundament for en beslutning til sin tid, så vil vi fra regeringens side gøre alt, hvad vi kan.
Jeppe Kofod (S), 2004-11-24:
Jeg synes, at det er en underlig fremstilling af virkeligheden, statsministeren kommer med her, men det har vi jo set før.
Når man var orienteret i regeringen om både undtagelsestilstand og angrebet på Falluja, er det så ikke også sådan, at man har et ansvar som koalitionspartner for at sikre, at de civile, som er i byen, forskånes mest muligt mod terroristerne, som jo bryder enhver af krigens love, det ved vi, men også mod koalitionen, som desværre har nægtet nødhjælpsorganisationer adgang til at komme ind.
Det handler om, hvad Danmark har af ansvar og muligheder som medlem af en koalition, der skal vinde freden i Irak.
Det er et meget fremadrettet spørgsmål, vil jeg sige til statsministeren.
For hvis der opstår lignende situationer, vil jeg bare være sikker på, at den danske regering tager ikke mindst beskyttelsen af de civile i Irak meget, meget alvorligt og råber op, hvis det er nødvendigt.
Jens Peter Vernersen (S), 2004-11-24:
Jeg tror ikke, der er nogen grund til, at vi beskylder hinanden for at være sure.
Hvis man endelig skulle lytte til tonelejet, så synes jeg egentlig, at det lyder til, at skatteministeren har det værst i den her sag.
Hvis nu skatteministeren bare forholdt sig til det helt enkle spørgsmål: Der er altså kommet en ekstra brugerbetaling på 5.500 kr. årligt, hvordan mener skatteministeren den sociale profil vil være i forhold til borgeren?
Skatteministeren må da vide, at en brugerbetaling af den størrelse selvfølgelig rammer lavtlønnede mere end højtlønnede.
Det er meget lettere for højtlønnede at betale brugerbetaling end for lavtlønnede.
Det er sådan set derfor, at vi har et solidarisk skattesystem.
Her er det, man gør ved borgeren, som ikke tjener meget, det omvendte.
Man gør det modsatte med husejerne, og nu taler vi ikke om, hvad vi har gjort, vi taler om, hvad der er sket i de her 3 år.
Der har det haft den konsekvens, at postbudet i Skjern får 400 kr. på sit flotte hus, og arkitekten oppe i Nordsjælland får 6.000 kr.
Når dertil så kommer – så får vi et samlet billede – at skatteministeren i dag har foræret bankverdenen 700 mio. kr. med sit skatteforslag, så synes jeg faktisk, vi har en profil af, hvilken regering vi har.
Det var måske værd, at det indgik i skatteministerens svar her i Folketinget.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-11-24:
Efter de informationer, jeg har, blev det netop sikret, at civile i videst muligt omfang kunne komme ud af byen, inden de alvorlige kampe startede.
Men jeg er bare nødt til igen at notere, at hr. Jan Trøjborg har stillet et fremadrettet spørgsmål om, at et beslutningsforslag skal tilvejebringes i foråret 2005, og straks bruger hr. Jeppe Kofod anledningen til at stille et spørgsmål om noget helt andet, der intet har at gøre med hr. Jan Trøjborgs spørgsmål, men om noget bagudrettet, nemlig om grundlaget for beslutningerne om angrebet på Falluja.
Jeg noterer bare, at der er den forskellige tilgang til det, og jeg har det ligesom hr. Jan Trøjborg.
Jeg synes faktisk, at det tjener den irakiske befolkning bedst, at vi nu koncentrerer os om det fremadrettede.
Derfor vil regeringen naturligvis også i det omfang, vi overhovedet kan, være behjælpelig med at tilvejebringe et tilfredsstillende beslutningsgrundlag til foråret.
Men det var da synd, at hr. Villy Søvndal så glemte det femte punkt.
Vi lades så tilbage i spændt forventning om, hvad det femte punkt så var, for hr. Villy Søvndal nævnte kun de fire, og dem har vi alle sammen været igennem tidligere i spørgetiden, så jeg tror ikke, at der kan tilføjes så forfærdelig meget nyt.
Jeg ville bare gentage det, jeg allerede har svaret hr. Jan Trøjborg, at selvfølgelig vil regeringen gøre sit til at fremskaffe de oplysninger, der skal til, for at alle parter føler, at de har et tilfredsstillende beslutningsgrundlag, når der igen skal tages stilling til eventuel forlængelse af danske soldaters tilstedeværelse i Irak.
Villy Søvndal (SF), 2004-11-24:
Men jeg vidste jo, at jeg havde en gang mere, så statsministeren skal ikke blive snydt for det femte bidrag.
Jeg synes, at det overordnede spørgsmål er: Er den nuværende indsats med til at fremme en bedre og en mere gunstig situation i Irak, eller forværrer den situationen?
Det gælder i forhold til f.eks. terrorister.
Når statsministeren beskylder mig – det gjorde han under de tidligere korte bemærkninger – for sådan at holde hånden over terrorister, så må jeg sige, at der vel ingen er, der som statsministeren og Bush m.fl. har produceret terrorister i Irak.
Der er næppe nogen, der har været i stand til at producere så meget terror på så kort tid som en krig, hvor begrundelserne ikke holdt, som en ulovlig krig, som en krig, hvor man slår 100.000 mennesker ihjel, der alle sammen har familie, har venner, har pårørende, har folk, de holder af.
Vil statsministeren ikke godt medgive, at set i bagklogskabens lys har statsministeren formentlig været den største bidragyder til rigtig mange terroraktioner med en ulovlig krig indledt på et forkert tidspunkt?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-11-24:
Nu hører vi det så igen fra hr. Villy Søvndal.
Når man hører hr. Villy Søvndal, kan man ikke drage anden konklusion, end at hr. Villy Søvndal ville ønske, at Saddam stadig sad i Bagdad, for så var der ikke terrorister.
Det er vel sådan set det, hr. Villy Søvndal siger.
Jamen det er jo det, hr. Villy Søvndal siger, nemlig at man ikke skulle have gjort noget.
Det er bedre med Saddam i Bagdad, for han kunne i hvert fald holde folk nede, så der ingen terrorister var.
Men det er jo en dødens ro og stilhed, der så ville være i Irak, hvor torturkamrene stadig ville arbejde på højtryk med at undertrykke Saddams politiske modstandere.
Det, det nu drejer sig om, er at skabe et frit, moderne, demokratisk Irak, og det er der selvfølgelig nogle terrorgrupper, der vil prøve at forhindre, religiøse fundamentalister, der ikke ønsker frihed og demokrati, men et religiøst diktatur.
Det vil hr. Villy Søvndal ikke anerkende er problemet, og når man så konstaterer, at terroristerne har en base i Falluja, så vil hr. Villy Søvndal ingenting gøre for at rydde op i den rede.
Hele tiden konstaterer vi, at hr. Villy Søvndal siger en ting, men at han ikke er villig til at gøre noget som helst for at opfylde de mål og forventninger, han har.
Mogens Lykketoft (S), 2004-11-24:
Alle vi socialdemokrater, der har haft ordet i denne debat, har prøvet at stille nogle spørgsmål om fremtiden.
Men man kan jo kun handle rigtigt i fremtiden, hvis man lærer af fortidens fejltagelser.
Derfor har det været nødvendigt med enkelte referencer til fortiden.
Men det, som jeg har haft ud af debatten indtil nu, er, at statsministeren gentager sig selv vilkårligt mange gange, og at han er fuldstændig resistent over for argumenter.
Det er sådan set ligegyldigt, om de kommer fra Socialdemokraterne eller fra FN’s generalsekretær.
Men jeg kan da i hvert fald give statsministeren den praktiske oplysning, at de spørgsmål, der er stillet fra socialdemokraters side her i dag, er afstemt mellem de tre socialdemokrater, så man behøver heller ikke gøre sig den interessante øvelse at fantasere om flere forskellige socialdemokrater.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-11-24:
Der var ikke noget spørgsmål i det, hr. Mogens Lykketoft her sagde, så det kan vel næsten få lov til at tale for sig selv, idet jeg dog må konstatere, at hr. Lykketoft og hr. Jeppe Kofod altså har brugt hovedparten af tiden til at grave i fortiden.
Jeg har respekt for, at vi i sin tid har været uenige om grundlaget for krigen i Irak, men jeg synes, at hr. Lykketoft skulle gøre ligesom den franske udenrigsminister og sige: Javel, der kan være en uenighed i fortiden, men nu står vi over for en fælles udfordring i fremtiden, nemlig at få skabt et frit, moderne og demokratisk Irak, og lad os så være forenet om det.
Eftersom vi nu i morgen stemmer sammen om at forlænge de danske soldaters tilstedeværelse i Irak, så synes jeg, at det er mærkeligt at bruge en lejlighed som denne til at grave nogle grøfter, som jeg ikke synes eksisterer.
Villy Søvndal (SF), 2004-11-24:
Det, der får mig til at tage ordet, er statsministerens opfordring til, at de, der kigger fremad, får hjælp.
Jeg følte mig næsten kaldet til at trykke på knappen, da statsministeren sagde det.
Det, statsministeren efterlyser, er, hvilke spørgsmål det ville være interessant at få belyst, og det vil vi meget gerne hjælpe til med fra SF’s side.
Jeg vil bare nævne fem for mig helt centrale spørgsmål.
Jeg tror, at statsministeren godt kan huske fem ting.
Det ene spørgsmål kunne f.eks. være: Har CIA-rapporten ret i, at modstanden bliver stadig bredere, og at statsministerens billede af, at der er få terrorister, som er centrale i det her, altså ikke holder stik?
Det synes jeg er det ene helt centrale spørgsmål.
Det andet helt centrale spørgsmål er: Er det rigtigt, som CIA-rapporten siger, at der i dag er 50.000 oprørere?
Det tredje centrale spørgsmål er: Er tallet på 100.000 dræbte rigtigt, eller er det steget til 110.000 eller 115.000 efter Falluja?
Det fjerde drejer sig om den humanitære situation: Er det rigtigt, at dobbelt så mange børn som under Saddam Hussein i dag lider alvorligt?
Det synes jeg alt sammen er fremadrettede spørgsmål, der siger noget om, hvordan indsatsen fremover skal tilrettelægges.
Jeg kan se på statsministeren ansigt, at han deler den opfattelse.
Kristian Jensen (V), 2004-11-24:
Spørgsmålet er stillet så upræcist, at der ikke er nogen, der kan se, at det her skulle have noget at gøre med Danmarks Statistiks forbrugerprisindeks.
Jeg håber, at hr. Jacob Buksti vil tage og læse spørgsmålet igen.
Der står intet deri om, at det her skulle være Danmarks Statistiks forbrugerpristal.
Jeg kunne have taget mange forskellige indeks.
Jeg kunne have taget et indeks om, hvor stor brugerandelen af betalingen til den kollektive trafik er.
Jeg kunne have taget et indeks, der viser, hvor store prisstigningerne løbende har været på familiebetalingen til børnepasning.
Jeg kunne have taget et hvilket som helst indeks.
Men hvis jeg nu skulle have sat forudsætningerne op, og hr. Jacob Buksti så ikke kunne lide svaret,
så ville hr. Jacob Buksti have angrebet mig for, at jeg stillede de forkerte forudsætninger op.
Nu angriber hr. Jacob Buksti mig for, at jeg ikke har sat forudsætningerne op.
Hr. Jacob Buksti ville, ligegyldigt hvad jeg havde gjort, være sur.
Jeg må bede hr. Jacob Buksti og spørgere i øvrigt om, at når de kommer med den slags påstande om stigende brugerbetaling, fortæller de, hvor i alverden de har deres påstande fra.
Jacob Buksti (S), 2004-11-24:
Jamen det er jo fuldstændig mageløst.
Altså ministeren kommer her og skal have en eller anden form for sproglig eksegese med en meget klar præcisering, når det er sådan, at det, det handler om, er Danmarks Statistiks forbrugerindeks.
Det går jeg da ud fra at man kender i Skatteministeriet, eller det er måske sådan et, der ligger i en hemmelig skuffe?
Det er bare at slå op i det.
Jeg forstår simpelt hen ikke, at ministeren ikke er i stand til at kunne lave en beregning.
I alle andre situationer er man i stand til at lave fantasifulde beregninger, selv uden at man har forudsætningerne for det.
Det her er bare at tage tallene og så lægge dem sammen.
Det synes jeg simpelt hen er uacceptabelt.
Kristian Jensen (V), 2004-11-24:
Altså hvis man vil have et konkret svar, så er man nødt til at stille spørgsmålet konkret.
Der kommer en påstand om her, at der er sket en stigning i brugerbetalingen på 5.500 kr., men uden nogen henvisning til, hvor dokumentationen skulle være, uden nogen henvisning til, hvilken forbrugerbetaling der skulle være tale om.
Hvad er det for en familietype?
Hvad er det for nogle forhold, der skal tages i betragtningen?
Så er det da klart, at jeg da ikke kan sidde og opfinde det.
Jeg tror, at hvis jeg havde opfundet en familietype og sagt, at sådan og sådan skulle den se ud, så ville hr. Jacob Buksti komme ned og være sur over, at jeg havde sat nogle urimelige og urigtige vilkår op.
Hr. Jacob Buksti ville være sur, ligegyldigt hvad jeg havde sagt.
Nu er jeg bare nødt til at sige, at jeg ikke kan genkende tallet, og så kan jeg heller ikke gå ind og kommentere dele af det.
Jens Peter Vernersen (S), 2004-11-24:
Der er samlet oplysninger fra Danmarks Statistik, fra Finansministeriet og fra Trafikministeriet, der viser voldsomme prisstigninger på daginstitutioner, skolefritidsordninger, persontransport og uddannelser.
Der er prisstigninger på disse områder samt på nogle flere på i alt 17,4 pct. i den tid, vi har haft VK-regeringen.
Samtidig har forbrugerpriserne haft en stigning på 5,8 pct., det vil sige, at der er en ekstraordinær stigning på 11,6 pct.
Det betyder, at hver eneste familie i Danmark har fået en ekstraregning på grund af brugerbetalingen på knap 5.700 kr.
Det er altså det, folk er kommet til at betale på grund af regeringens politik.
Synes ministeren, det er rimeligt over for borgerne, at man på den måde har indført brugerbetaling i familierne?
Kristian Jensen (V), 2004-11-24:
Jeg kan overhovedet ikke genkende det tal, som hr. Jens Peter Vernersen beretter om her.
Da talmaterialet ikke har været dokumenteret i spørgsmålet, må jeg sige, at den påstand, som spørgeren kommer med, kan jeg overhovedet ikke genkende.
Jeg har derimod kigget på en række delområder, hvor vi har specifikke tal.
Det, vi kan sige, er, at det skattestop, som regeringen har indført, har betydet, at borgerne i form af, at ejendomsværdiskatten ikke er steget, at bilafgiften ikke er steget, at de grønne afgifter ikke er steget i samme takt, som de gjorde under den tidligere regering, vil få 5,4 mia. kr. ekstra til rådighed i 2005.
Det svarer til, at en gennemsnitshustand får knap 1.700 kr. mere til rådighed.
Hvis vi så kigger på, hvorledes betalingen har udviklet sig på en række områder, så har jeg i min egenskab af tidligere finanspolitisk ordfører spurgt finansministeren om, hvorledes udviklingen af brugerbetaling på pasningsordninger udviklede sig under henholdsvis den tidligere regering og den nuværende regering.
I et svar på spørgsmål nr. S 2691 er der vist, at hvis man tager en familie med en årsindkomst på 500.000 kr., så var den gennemsnitlige årlige stigning under den tidligere regering markant højere, end den har været under den nuværende regering.
Uanset om man vælger en familietype med et, to eller tre børn, så lå brugerbetalingen under den tidligere regering markant højere, end den gør under den nuværende.
Til hr. Jens Peter Vernersens påstand om de 5.500 kr., som spørgsmålet gik på, må jeg sige, at jeg slet ikke kan genkende tallet.
Jens Peter Vernersen (S), 2004-11-24:
Nu er det jo ikke så svært at finde frem til tallene, for det er oplysninger fra regeringen selv, godt nok via Danmarks Statistik, og der er punkt for punkt oplyst, at f.eks. bustransporten stiger 20 pct., kombineret persontransport stiger 26 pct. osv.
Det er oplysninger, som havde været fuldstændig tilgængelige for skatteministeren, hvis skatteministeren havde ulejliget sig med at slå op i Danmarks Statistik og kigget på den periode, vi taler om her.
Alt i alt er konsekvensen, hvad enten skatteministeren synes, at det er godt eller skidt, at det for familien betyder en udgift på knap 5.700 kr. eller i hvert fald på over 5.500 kr.
Det svarer sådan cirka til 1 pct., hvis man tjener 0,5 mio. kr., og det svarer til det halve, hvis man tjener 1 mio. kr.
Det viser skævheden, og det troede jeg egentlig at ministeren var klar over.
Lad mig så også lige sige helt kort – det blev vist forleden – at en boligejer i Jylland har haft 400 kr. ud af skattestoppet, boligejere her i København og Gentofte har haft 6.000 kr. ud af skattestoppet.
Jeg tror, at ministeren så det på tv forleden.