Ole M. Nielsen (KRF), 2002-05-13:
Jeg synes, det er en meget nyttig og relevant debat, vi har her - at vi måske ikke kommer så langt med det, ja, det er så dét, men vi får dog markeret nogle synspunkter.
Jeg er så enfoldig og ung endnu, at jeg tror, at debatten i sig selv er nyttig, og at vi flytter lidt på hinanden ved at have debatterne. Jeg må sige, at jeg stort set var glad ved den tidligere regerings arbejdsmiljøindsats.
Den kammede dog over, da den fandt ud af, at man skulle lægge skat på arbejdsmiljøet.
Det var en fatal brøler.
Det er jo menneskeligt at have det sådan, men det er jo, fordi man oplever, at der kommer nogle på en upsykologisk, upædagogisk måde og rører ved ens ting og sætter spørgsmålstegn ved den måde, man nu gør tingene på.
Det er ikke, fordi de arbejdsgivere pr. definition er dårlige mennesker, men det er - og det er typisk de små arbejdsgivere - fordi de har så meget, de skal tage sig af for at sørge
for, at der ikke bliver røde tal forneden til sidst, at de ikke altid magter den opgave
Det er derfor, vi skal stille krav til dem, det er derfor, vi skal hjælpe dem, det er det, der er så vigtigt.
Jeg er bekymret for den nedskæring, der sker i Arbejdstilsynets arbejde og også i arbejdsmiljøforskningen,
selv om det selvfølgelig er rigtigt, at AMI ikke har patent på at øve forskning, der er relevant på det område her, men der ligger jo nogle signaler i, at bevillingerne beskæres, det er jo ikke tilfældigt.
Selvfølgelig er det da rigtigt at inddrage
arbejdsmarkedets parter - man kan da beklage, hvis det ikke er gjort tilstrækkeligt og dygtigt nok tidligere,
det er da en alvorlig anklage mod den tidligere regering - det er selvfølgelig nyttigt.
Men det må ikke være sådan, at vi venter på, at de kommer med et resultat.
Der er jo da også den risiko, at de ikke kan blive enige om det, så må man altså gøre noget på et tidspunkt, og det kan jeg så forstå måske også er regeringens hensigt.
Med hensyn til antallet af arbejdsskader, ulykker og nedslidninger er tallet jo stadig væk alt, alt for stort.
Derfor er det måske svært overhovedet at få tallet ned,
selv om vi ikke skal acceptere det, fordi der altså opstår nye eksempler på fejl og nedslidning, som vi ikke var opmærksomme på tidligere, ting, som vi bare accepterede som et livsvilkår tidligere, men som det måske ikke er nødvendigt at acceptere.
Derfor kan vi ikke se på statistikker alene, men må gå ind og stille krav.
Så er jeg glad for EU i den her sammenhæng, hvor EU siger, at vi stadig væk skal lave arbejdspladsvurderinger.
Vi har sagt så tit, at det var så ukompliceret, at det kunne stå på bagsiden af et kaffefilter, men det var måske i virkeligheden en fejl, for så skulle man jo egentlig selv tage stilling til, hvad der skulle skrives, og det er måske ikke det mest nyttige.
Det er måske egentlig mest nyttigt at lave den her blanket, som man skal udfylde, så er det måske lettere at finde ud af, for det er det, det hele tiden drejer sig om over for virksomhederne: Lav det let for dem, hjælp dem til at gøre det, i stedet for at det er sådan noget med at komme og slå dem oven i hovedet, når de ikke har fået det gjort, for så er det, man lægger arbejdsmiljøindsatsen for had.
Med hensyn til sikkerhedsorganisation er jeg ked af, at man ikke stadig væk kræver ned til fem personer, for jeg mener altså, at regeringen har en urealistisk, romantisk forestilling om, hvordan det er på små arbejdspladser.
Det er ikke altid så ideelt, som det lyder til.
Det er måske dér, man har mindst tid til at tænke sig om, som jeg også tidligere beskrev, og gør for lidt ved det. Derimod var jeg ikke glad for den tidligere regerings planer om, at BST skulle være obligatorisk på alle arbejdspladser. Det var simpelt hen for meget efter min mening.
Med hensyn til de to forslag til vedtagelse kan jeg ikke støtte regeringens, og det er måske i virkeligheden mest på grund af det, der ikke står i den.
Den dækker altså over en mindre indsats, det kan jeg ikke se bort fra.
Alene den mindre indsats, som ligger i, at man vil reducere antallet af arbejdsmiljøcentre til fire eller fem, eller hvor mange der nu er snak om,
kan ikke undgå at give et mere stormasket net, altså en mindre sikkerhed for, at der bliver gjort en indsats, og en indsats, der skal sættes i værk længere væk fra.
Så jeg kan ikke støtte det forslag. Jeg vil heller ikke kunne støtte den tidligere regerings og dens støttepartiers forslag på grund af det der med at sikre BST-dækning på hele arbejdsmarkedet.
Det er også på grund af det med at forbedre sikkerhedsrepræsentanternes viden og handlemuligheder.
Det er jo selvfølgelig pr. definition godt, men når jeg vil have sikkerhedsorganisationerne ned til bare fem, kan det altså ikke hjælpe, at de skal på lange kurser osv. Man skal altså stille mindre krav til dem, men hjælpe dem til at gøre det på en fornuftig måde. Derfor kan jeg ikke støtte nogen af de vedtagelsesforslag her.