Søren Gade (V), 2006-02-22:
Nu kunne jeg høre på hr. Holger K. Nielsen, at det varer lidt, før hr. Holger K. Nielsen er med i forsvarsforligskredsen, men det kunne da være dejligt, hvis vores efterfølgere om 90 år står her og refererer til hr. Holger K. Nielsen og siger, at nu er Socialistisk Folkeparti med i forligskredsen.
Det kan vi så på det tidspunkt sidde på vores lille sky og se.
Jeg vil gerne takke generelt for støtten til lovforslaget.
Det er klart, der har været rejst nogle spørgsmål i debatten her, herunder det, hr. Holger K. Nielsen stillede, som selvfølgelig vil blive yderligere belyst under udvalgsarbejdet.
Jeg vil vende lidt tilbage til det i mit indlæg.
Som flere allerede har sagt, er lovforslaget en konsekvens af forligsaftalen af 10. juni 2004.
Man målretter værnepligten mod totalforsvaret.
Man etablerer de nødvendige hjemmelsbestemmelser for forsvarsministeren for at kunne trække på totalforsvarsstyrken på 12.000 mand.
Totalforsvarsstyrken vil bidrage til, at samfundet råder over tilstrækkelig kapacitet til at imødegå trusler mod Danmark og større katastrofer.
Værnepligtige og kvinder på værnepligtslignende vilkår, der er overført til totalforsvarsstyrken, vil være forpligtet inden for de første 3 år efter hjemsendelsen til at stille sig til rådighed i forbindelse med løsning af de her totalforsvarsopgaver.
Lovforslaget indebærer desuden, at ansatte i forsvaret naturligvis også fremover har pligt til at forrette tjeneste under krig, i andre ekstraordinære tilfælde og i katastrofetilfælde.
Målretning mod totalforsvaret indebærer i den sammenhæng i forhold til den gældende lov en udvidelse af forpligtelserne for ansatte i forsvaret, da katastrofetilfælde bliver sidestillet med krig og andre ekstraordinære tilfælde.
Omvendt ophører en række forpligtelser for tidligere ansatte og værnepligtige ifølge den lov, vi har i dag.
Der vil heller ikke længere være adgang til at indkalde afskediget militærpersonel til tjeneste i forsvaret som følge af det tidligere ansættelsesforhold.
Tjenestetiden for værnepligtige under den første samlede tjeneste og efterfølgende tjeneste kan fremover højest udgøre 12 måneder mod nu 27 måneder.
Der sker således og med god grund en række lempelser i de forpligtelser, vi hidtil har kunnet pålægge forsvarets personel.
Som det er blevet bemærket, indeholder lovforslaget også et forslag om, at klageadgangen til Forsvarsministeriet for en række afgørelser truffet af Forsvarets Personeltjeneste i ansættelses- og personelsager afskæres.
Afskæringen af klageadgangen skal ses i lyset af oprettelsen af Forsvarets Personeltjeneste som en overordnet, central personeladministrerende myndighed samt Forsvarsministeriets begrænsede mulighed for reelt at foretage en nærmere prøvelse af afgørelserne.
Jeg finder det vigtigt i den sammenhæng at minde om, at afgørelserne jo fortsat vil kunne indbringes for Ombudsmanden, at der fortsat vil kunne ske domstolsprøvelse, jf. grundlovens § 63, og at der fortsat vil være mulighed for, at Forsvarets Personeltjeneste kan ændre en allerede truffen afgørelse, hvis der f.eks. klages over den på ny.
Den foreslåede klagebegrænsning adskiller sig i øvrigt ikke væsentligt fra baggrunden for tilsvarende klagebegrænsninger inden for bl.a. Justitsministeriets og Skatteministeriets områder, så det er altså ikke en særegen ordning, der – i gåseøjne – kun rammer Forsvarets Personeltjeneste.
Det er ikke en særordning, der etableres, det er en konsekvens af den organisatoriske udvikling og forandring, som bl.a. forsvaret gennemgår i disse år, men jeg vil gerne gentage mit tilsagn om, at vi får spørgsmålet yderligere belyst i forbindelse med udvalgsarbejdet.
Det er min samlede vurdering, at det lovforslag, vi behandler i dag, vil bidrage til et mere målrettet, mere strømlinet og mere tidssvarende forsvar med en endnu bedre udnyttelse af de ressourcer, som bliver stillet til dets rådighed.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling.
Afstemning