Johs. Poulsen (RV), 2006-05-30:
Fra Det Radikale Venstres side vil vi gerne takke miljøministeren for den skriftlige redegørelse, vi har modtaget om nationalparker.
Den ridser historien op, og historien er måske lidt mere mangfoldig, end den er blevet ridset op her fra talerstolen i dag,
men den redegør samtidig også for en række af de målsætninger eller vigtige elementer, der bør indgå i en nationalparkdiskussion, og også nogle af de målsætninger, der bør opfyldes i forbindelse med det at skabe kommende danske nationalparker.
Jeg mener, hvis man lytter til det, begge regeringspartiers ordførere har nævnt, og også det, den socialdemokratiske ordfører har nævnt, at der er meget, der tyder på, at der burde kunne skabes meget bred enighed i Folketinget om grundlaget for kommende danske nationalparker, for selv om der selvfølgelig er lidt forskellige indgangsvinkler og nuancer i opfattelserne, er der meget, der tyder på, at man i al fald også har en række fælles målsætninger, som bør kunne opfyldes.
Også vi vil erklære, at de målsætninger, som delvis er med i redegørelsen, og som er nævnt her fra talerstolen, om det at skabe et bedre naturgrundlag i Danmark, det at stoppe tilbagegangen i biologisk mangfoldighed, det at sikre bedre naturbeskyttelse, det at skabe større sammenhængende naturområder, naturligvis er et meget væsentligt formål i skabelsen af nationalparker.
Det er jo også der, det historisk har afsæt, i Wilhjelmudvalgets arbejde, som jo netop anbefalede, at man fik skabt de større sammenhængende naturområder for at beskytte nogle af vores væsentlige naturtyper.
Så der, kan man sige, kan man også trække trådene bagud til det arbejde, der er foregået.
Ud over naturperspektivet er der altså yderligere perspektiver, som kan og bør forfølges i arbejdet med nationalparker, og jeg synes også, arbejdet i den nationale følgegruppe har vist, at man altså kan slå mange fluer med ét smæk, hvis man får grebet nationalparksagen rigtigt an og får lagt de rigtige elementer og de rigtige kriterier for udvælgelsen ind fra starten.
Det vil vi gerne bidrage til, og ud over naturdimensionen er det også vores opfattelse, at hele friluftssiden også må veje tungt og må have en stor betydning, når man skal udvælge.
Der er vi sådan set enige med den konservative ordfører i – han bruger et ord, som er nemt at forstå – at der ikke er tale om, at der her skal laves naturtivoli, men der er tale om, at der skal laves naturtilbud af meget høj kvalitet, som selvfølgelig derfor også vil have en friluftsdimension af meget betydelig størrelse, fordi det at have friluftsoplevelser i natursammenhænge i dag jo er et meget vidt begreb og noget, som uden tvivl set med vores øjne vil blive efterspurgt mere og mere.
Dertil kommer, at der også er en kulturhistorisk dimension i etableringen af nationalparker.
Der er en kulturhistorie at fortælle, og selv i et så lille land som Danmark er der faktisk mange forskellige kulturhistorier at fortælle i forskellige dele af landet.
Nogle af dem kan føres helt op til i dag, og en del kan faktisk være, at historien også foregår lige nu i nogle af områderne, således at man praktisk vil kunne se, hvordan f.eks. et erhverv har udviklet sig gennem århundreder, og hvordan det etableres i sin nuværende form, også selv om det ligger i et nationalparkområde.
Det mener vi er muligt.
Så er der jo også sådan det mere kontante perspektiv i det at skabe nationalparker.
Der er ingen tvivl om, at grebet rigtigt an vil det også være en magnet for turisme, det vil være en magnet med hensyn til oplevelser af forskellig karakter, som vil betyde, at man trækker folk til områderne.
De fleste af os kender det vel fra os selv.
Når man besøger forskellige lande, kigger man tit på kortet og ser efter, hvor der er nationalparker, for der ved man der er et godt afsæt for spændende steder at være.
Så der er gode muligheder for, at det vil tiltrække folk til områderne og dermed være med til grebet rigtigt an at skabe en økonomisk udvikling, som vel også er en slags sidegevinst i forbindelse med de andre målsætninger, jeg har nævnt.
Dertil kommer som det sidste perspektiv, vi ser som væsentligt, og som også flere ordførere har været inde på, det, at man også lokalt ser mulighederne i, at man, når man udvikler sit område, rent faktisk måske får et langt større ejerskab – jeg tror, det var fru Britta Schall Holberg, der brugte det ord – til det, man måske har gået hele tiden og tænkt om, at det jo bare er der.
Man får somme tider set på det med nogle andre øjne og får dermed også en tilgang til det, der betyder, at man måske i højere grad ranker ryggen og bliver stolt af det område, man kommer fra.
Det er faktisk en dimension, som også kan være noget værd, og derfor lægger vi vægt på, at der er den lokale forankring.
Hvis man ser på lovproceduren i det videre arbejde i forhold til det, der er nævnt i redegørelsen, er vi i al fald ikke langt fra det, som ministeren har lagt frem.
Vi er enige i, at der skal være tale om en generel lov, som skal så at sige udstikke rammerne for, hvordan nationalparkudpegelser og -indhold ser ud, men vi synes måske nok, der er en diskussion foran os, som handler lidt om, hvad det så betyder for den enkelte udpegelse.
Jeg kan se, at der i redegørelsen er nævnt, at ministeren mener, at hun skal udstyres med en hjemmel, som giver anledning til, at man udstikker de konkrete rammer for det enkelte projekt, og der kan det da godt være, at der er en slags mellemløsning, der siger lidt om, at vi også i Folketinget mener, at det er rimeligt, at vi dér er med til at sætte rammerne om ikke andet for de enkelte projekter.
Jeg har allerede været inde på de væsentligste kriterier for udpegning, men jeg vil lige derudover nævne, som også andre har været inde på, at vi faktisk anser det for meget vigtigt, at det baserer sig på frivillighed.
Betyder det også vetoret til enkeltpersoner eller enkeltgrupperinger eller hvordan og hvorledes?
Den diskussion om, hvad det betyder, kan man selvfølgelig starte med at tage, men man kan måske også starte med at sige, at det skal basere sig på frivillighed, og så se, om det ikke bærer igennem.
Vi har faktisk stor tillid til, at der vil blive udvist en meget stor grad af ansvarlighed af dem, der vil være involveret de forskellige steder, hvor nationalparker kan komme på tale, og vi mener, at det allerede er vist i det foregående arbejde, både i de enkelte projekter, forsøgsområderne, og i den nationale følgegruppe, at der kan udvises endog meget stor ansvarlighed af de involverede, som også har vidt forskellige interesser, men alligevel kan nå sammen om at nå frem til noget, som bliver operationelt.
Man vil ikke føle, at man så at sige får noget trukket ned over hovedet, som man ikke har lyst til selv at spille med på.
Med hensyn til styringsmodel er vi også positive over for det, der er nævnt i redegørelsen.
Vi mener, at en styringsmodel, som baserer sig på en bestyrelse for den enkelte nationalpark suppleret med et nationalparkråd, er et godt afsæt i al fald.
Vi vil naturligvis i den videre proces høre, om der kan være synspunkter, som kan supplere eller forbedre et sådant forslag, men vi mener, det er et godt afsæt for, hvordan man kan styre kommende danske nationalparker.
Så er der økonomispørgsmålet, og økonomispørgsmålet hænger måske uvægerligt sammen med det sidste, jeg vil komme ind på, nemlig antallet af nationalparker.
Men lad mig alligevel nævne på det principielle plan, at for så vidt angår økonomispørgsmålet, er vi også enige i, at der er to kilder, som vil være de væsentlige kilder til finansiering af nationalparker.
Den ene er de statslige midler, som nødvendigvis må være involveret på forskellig vis i noget, der er nationalparkprojekter – med streg under national.
Det vil naturligvis betyde, at staten er engageret i både etablering og drift.
Specielt på etableringssiden er der jo gode muligheder i nogle af de forsøgsområder, der har været nævnt, fordi man allerede er stærkt inde i billedet der, men også på driftssiden må det være naturligt, at staten er engageret.
Der kan jeg med det samme forsikre miljøministeren om, at vi fra radikal side meget gerne medvirker til, at man i kommende finanslove også får fundet midler til, at man kan løse nationalparkopgaven.
Vi har allerede i tidligere finanslovforslag, også så sent som i det seneste, foreslået langt flere midler afsat til skabelse af mere natur i Danmark, og det er jo altså også bl.a. nationalparkspørgsmålet.
Så der er vi at finde, når det handler om at skabe løsninger med hensyn til statslige midler til nationalparkerne.
Men vi synes naturligvis også, at det andet, der er peget på i redegørelsen, nemlig hvilke relevante støtteordninger der skal ind i billedet, er en sag, der skal debatteres til bunds.
Vi er helt på linje med det, som hr. Torben Hansen nævnte i sin ordførertale, nemlig at her er det svært at se, at det ikke ville være helt naturligt at benytte den mulighed, der tegner sig i fremtiden, nemlig at man kan flytte dele af enkeltstøttemidlerne fra landbrugsstøtteordningerne over til landdistriktsmidlerne og så via landdistriktsmidlerne lade dem være med til at udvikle landdistrikter, som så også er nationalparker.
Vi mener, der er en naturlig vej den vej rundt, og vi synes egentlig, at partierne snarest burde sætte sig sammen og begynde og tale om nogle af de principper, der kunne lægges til grund for en eventuel modulation, altså for en eventuel flytning af midler fra den direkte enkelstøtte på landbrugsområdet til landdistriktsmidlerne, og vi forstår egentlig ikke, hvorfor tiden fortsat skal gå med i alt fald at tale om nogle af de principper.
Kunne man blive enige om nogle af de principper, så var man allerede et stykke ad vejen måske også med hensyn til en finansiering af nogle af nationalparkerne.
Miljøministeren har været meget, meget restriktiv i sin tilgang til, hvad der kan skabes af nationalparker fra starten, egentlig har miljøministeren vel sagt en, måske to fra starten, og det er så nu blevet udvidet til måske tre.
Men vi er selvfølgelig enige i, at man fra starten skal basere sig på kvalitet i nationalparktilbuddene, og derfor er det selvfølgelig også afsættet for os, så der bliver en diskussion om, hvordan vi sikrer både det tilstrækkelige antal og den nødvendige kvalitet.