Hans Christian Schmidt (V), 1998-10-27:
I dag er det faktisk nøjagtig 11 måneder siden, Folketinget sidst debatterede klima, og det var som bekendt i forbindelse med FN's klimakonference i Kyoto, en konference, der efter Venstres opfattelse på en række områder viste sig at være et godt skridt på vejen hen imod et bedre klima på jorden
- og her vil jeg gerne sige, at vi selvfølgelig også anerkender, at vi skal gøre en indsats.
Der skete nemlig det, at verdens industrilande forpligtede sig til at udlede 8 pct. mindre CO2i årene 2008-2012 i forhold til 1990.
Det hørte jeg også at miljøministeren var inde på, og det vil vi tilslutte os.
Men i dag, altså 11 måneder efter, står vi over for en lignende debat, for en ny FN-arrangeret klimakonference er nært forestående, en konference, der skal følge de opnåede resultater op og forhandle om yderligere tiltag, bl.a. - som debatten jo allerede har været inde på - forslaget om joint implementation.
Og med hensyn til den linje, som skal føres i Buenos Aires, vil vi godt sige til regeringen, at vi mener, at når ma i fremtiden skal kigge på en handleplan, sådan som ministeren fremlægger det, er man også nødt til at tage det økonomiske aspekt med - ikke for at vi i Danmark skal slippe billigere fra det, men som i alt andet er vi nødt til at sige til hinanden, at vi skal vurdere, om vi med de tiltag, som vi iværksætter med de midler, som vi nu engang har for hånden, får mest miljø ud af det ene eller det andet tiltag. Det skal ikke føre til en debat om, hvorvidt vi siger, at vi skal gøre noget eller ej, for det er vi enige i at vi skal, men det må være det samme på miljøområdet som på en lang række andre områder: at vi må sikre os, at vi får mest muligt miljø for pengene, for vi har ikke uanede ressourcer, og derfor er det vigtigt, at vi forfølger det mål. Dér vil vi selvfølgelig lidt overordnet godt lige minde miljøministeren om, hvilke erfaringer man kan tage med fra det danske.
Og vi vil have lov at notere os, at hvis vi kigger på, hvor store miljøindtægter man har fået ved at opkræve miljøafgifter, siden regeringen kom til, løber det vel op i ca. 14 mia. kr., og samtidig må vi konstatere, at der kun er blevet brugt ca. 2,4 mia. kr. mere i samme tidsrum.
Det er selvfølgelig i orden at have den holdning
, men man må se det lidt i lyset af, når man ellers taler om, hvor vigtigt det er at gøre noget for miljøet.
Måske skulle vi have en debat om at gøre mere passive miljøkroner aktive, og ved en lejlighed kan det jo godt være, at vi skal bede finansministeren om at deltage i debatten her.
Jeg har på fornemmelsen, at han har en del af svaret på, hvor pengene er henne, dem, vi kunne bruge i andre tiltag.
Jeg vil også have lov til at sige her, at vi har den holdning til de grønne afgifter, at når man taler om at tilbageføre dem til virksomhederne, men ikke får det gjort i fuldt omfang, så er det med til, at man mister tilliden og troværdigheden omkring det at gøre noget med miljøafgifter. Vi vil også meget hellere sige ligeud, at vi synes, at det er godt, at vi har bevæget os ud i ting, som nogle jo kalder fleksible mekanismer - lad os bare gøre det - i en diskussion om at sælge CO2-kvoter, en diskussion om i højere grad at bruge joint implementation; jeg har faktisk hørt, at miljøministeren også nu tilkendegiver, at miljøministeren er med på området, og så vil jeg godt sige, at vi fra Venstres side sammen med en række øvrige borgerlige partier jo vil fremsætte forslag om joint implementation igen, og at man i virkeligheden burde afskaffe de grønne afgifter i Danmark og erstatte dem med joint implementation.
Det er jo, fordi vi må indrømme, at det danske erhvervsliv bliver udkonkurreret i en skævvridende konkurrence, fordi vi har nogle afgifter, som ikke er i det øvrige EU, f.eks. Det burde vi tage hånd om. Så vil jeg godt sige til sidst her, at når vi kommer til Buenos Aires, så vil vores forhandlingslinje være den, vi tidligere har lagt.
Vi vil selvfølgelig tage den debat om, at vi gør noget ved CO2-udslippet.
Vi vil også kigge på det, som jeg sagde i mine indledende bemærkninger, at vi fastholder, at vi vil have vurderingen af det økonomiske.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge miljøministeren ved den her lejlighed, om ikke det er korrekt, at vi jo hverken har en videnskabelig eller en økonomisk undersøgelse, der ligger til grund for, at vi lige vælger 1990 som udgangspunkt, når vi diskuterer reduktion i CO2.
Derfor er vi nødt til stedse at vurdere det, og det bør vi også gøre i Buenos Aires. Vi tager gerne hele debatten op, når vi kommer hjem igen, for det kunne godt være, at når vi nu, som ministeren har sagt et par gange, skal kigge lidt på handleplaner, jamen så er vi også rede til at diskutere de handleplaner for, hvordan det bliver implementeret i Danmark.
Det har længe været et ønske, og det vil vi godt have lov til at sige tak for.