Jens Rohde (V), 2002-05-30:
Sniksnak, varm luft, luftsteg og vindfrikadeller
, den nye regering har ingenting.
Ja, ja, det var vel sådan nogenlunde koncentratet af oppositionens budskab, da vi for et halvt år siden holdt åbningsdebat her i Folketinget.
Ja, ja, det kan godt være, der er nogle, der synes, at jeg ligner en konfirmand, men jeg tror, at konfirmanderne i virkeligheden sidder dernede.
Det affødte stor moro og hånlig latter fra, som vi også hører nu, navnlig den socialdemokratiske side af salen. Siden hen, hvis vi lige ser bort fra dette øjeblik, må vi jo ellers sige, at smil og grin er stivnet gevaldigt og afløst af et vokabularium, som om man skulle tro, at vi havde nedlagt staten, kastet den danske befolkning ud i ragnarok eller endnu værre, at det danske fodboldlandshold var slået ud den i indledende runde til VM.
Den slags nederlag plejer nemlig også at få sportskommentatorer til at miste proportionssansen og tale om katastrofer og lignende. Efterhånden som tiden er gået, er det blevet mere og mere klart for mig, at oppositionen dengang ikke troede på, at den nye regering turde bruge det flertal, som vælgerne satte i Folketinget den 20. november.
Derfor troede den måske heller ikke på, at vi kunne få vedtaget noget som helst.
Debatterne her i salen har i hvert fald vist, at navnlig Socialdemokratiet tror, at Kanslergadeforliget fra 1930'erne stadig gælder, det forlig, som bestemte, at der ikke kunne regeres uden om Socialdemokratiet i Danmark.
Men det kan der, ikke at der skal regeres uden om det tidligere så magtfulde parti, for vi vil i Venstre meget gerne lave så brede aftaler som muligt, men det kan der, og det har på en række områder været nødvendigt af hensyn til indholdet.
Vi noterer os i Venstre, at regeringen har brudt mange års traditioner og indledt en ny praksis i dansk politik.
Den har nemlig vist vilje til at opfylde alle de løfter, som vi afgav i valgkampen.
Og det må alt andet lige være indholdet af politikken, som er det afgørende, og det indhold har regeringen leveret.
For Venstre er det helt afgørende, at danskerne får en bedre hverdag med større frihed, bedre udfoldelsesmuligheder og øget selvværd.
For Venstre er frihed og muligheder frem for begrænsninger
et mål i sig selv.
Hvorfor?
Fordi det er med til at skabe dynamik, initiativ og selvrespekt.
Men jeg vil godt understrege, at vi ikke taler om frihed for enhver pris, for med frihed følger et stort individuelt ansvar for fællesskabet, ansvar for hinanden og også et ansvar for sig selv.
Det betyder også, at det ikke er en menneskeret at få tilskud til alt, for hver gang man forlanger et tilskud, skal man jo vide, at andre betaler for det.
Der er ikke nogen gratis omgange.
Problemet er bare, at det ikke har stået særlig tydeligt for de fleste.
Fordi alt er blevet finansieret med en afgift her og der, som den enkelte dansker måske i nuet ikke har mærket så meget til, men som i længden er blevet til verdensrekord i samlet beskatning.
De sidste 10 år er afgifterne på vand, varme, el, forbrugsgoder, ja, stort set på alt, steget og steget.
Alt sammen stigninger, som vender den tunge ende nedad, fordi afgifterne belaster de lavest lønnede hårdest.
For de fattigste er afgifterne siden 1993 fordoblet, mens det for de rigeste ligger på en tredjedel.
Det er ikke nogen hemmelighed, at de enorme afgifter, som vi betaler i Danmark, skyldes, at der skal betales for alle de velmenende og såmænd også mange gode projekter, som det offentlige skal finansiere.
Problemet er bare, at betalingen ikke har været synlig.
Den er kommet snigende og stigende.
Det har denne regeringen taget et godt og effektivt opgør med.
Lad mig sige det, så det ikke kan misforstås: Det er et vilkår, som oppositionen må acceptere, hvis den vil have indflydelse.
Det kræver, at man tager et ansvar for prioriteringerne.
Hver gang denne regering har lavet en omprioritering, har vi hørt oppositionen stå og sige: Vi kunne have fundet pengene et andet sted.
Jeg spørger: Hvor?
Vi har ikke fået nogen svar endnu.
Er det på skatterne?
Vil oppositionen ophæve skattestoppet, for så er det da rigtigt, at så har man alene i den handling de første 500 kr. fra hver eneste familie i Danmark?
At give prioriteringer reelt indhold, som denne regering har gjort,
Men i Venstre tror vi på, at det medvirker til at udvikle samfundssind, udvikle følelsen af medejerskab og fællesskab og individuelt ansvar, at vi alle får det synliggjort og bliver mere bevidste om, at alle vores krav og ønsker altså har en pris.
Og så har Venstre altså den helt klare holdning, at vi
Skattestoppet er en effektiv og meget synlig bremse på de evindelig stigende skatter og afgifter, som jo har været en kendsgerning siden krigen.
Vælgerne fortalte den 20. november sidste år, at der var ting, som skulle laves om.
Det har vi gjort.
Vi har lavet meget om.
De sidste 6 måneder har vi gennemført mere borgerlig liberal politik, end der vel ret beset er gennemført de sidste 25 år, og vi har holdt vores valgløfter til punkt og prikke.
Det tillader vi os at glæde os over,
ikke så meget for vores egen skyld, selv om politik jo også altid er forbundet med en vis forfængelighed, men primært for danskernes skyld.
Men de har nu været nødvendige, fordi alternativet er nye skatter og afgifter, når de løfter, vi gav befolkningen i valgkampen, skulle føres ud i livet.
Og det skulle de, for vi i Venstre vil gøre hverdagen bedre for danskerne.
Vi har tilført sundhedsvæsenet 1,5 mia. kr. og sikret, at patienter altid kan tage det fulde beløb med til et andet hospital i Danmark eller udlandet, hvis det offentlige holder folk på venteliste.
Hvorfor det?
Fordi det giver mennesker en tryggere hverdag, hvis vi sikrer folk ret til behandling.
Regeringen har også givet de initiativrige mennesker i erhvervslivet en bedre hverdag.
Det synes venstrefløjen er en dårlig idé.
Vi synes, det er en rigtig god idé.
Der er vedtaget en konkurrenceevnepakke, som med 32 konkrete initiativer forbedrer vilkårene for iværksættere, for generationsskifte og for forskningssamarbejde.
En forsigtig vurdering er, at disse tiltag genererer omkring 1,3 mia. kr. i erhvervslivet.
Dernæst har regeringen forpligtet sig på mere end 30 løbende tiltag i forbindelse med regeringens vækststrategi.
Hvorfor har vi gjort det?
Fordi det skal være lettere at drive erhverv i Danmark.
I Venstre er vi af den opfattelse, at selvstændighedskulturen og dermed vækstpotentialet skal styrkes, for det er i virksomhederne, at nøglen til finansiering af velfærdsudgifterne ligger.
Regeringen har også sørget for en bedre hverdag for arbejdstagerne.
Der er indført skattefrihed for arbejdsgiverbetalte sundhedsbehandlinger.
Vi har genindført hjemme-pc-ordningen, og der er skattefrihed på arbejdsgiverbetalt datakommunikation.
Hvad skal alt det gøre godt for?
Ja, arbejdsgiverbetalte sundhedsbehandlinger sikrer en hurtigere tilbagevenden til arbejdsmarkedet
, hvis man bliver syg.
Og pc- og datakommunikation giver større frihed
til at tilrettelægge arbejdet, ved at man uden at blive straffet økonomisk for det kan arbejde hjemmefra.
Hvorfor har vi det?
Jo, vi synes faktisk, det er grotesk, at man kan forbyde folk at gå på deltid.
For Venstre er udgangspunktet frihed til i højere grad at tilrettelægge sit eget liv.
Hvis vi f.eks. skal have de ældre til at blive i længere tid på arbejdsmarkedet, kan det ikke nytte noget, at det er dem forbudt at gå på deltid. Regeringen har også gennemført en forbedret barselorlov. Hvorfor det?
Ja, fordi vi ønsker at give de mindste en bedre hverdag.
Den forbedrede barselorlov er nemlig først og fremmest
til for barnets skyld.
Vi synes i Venstre, at også børn af knap så velhavende forældre har krav på deres far eller deres mor i et helt år.
Helt som lovet har regeringen også gennemført en voldspakke, der øger straffene for bl.a vold og voldtægt.
Hvorfor det?
Ja, fordi det ganske enkelt handler om det enkelte menneskes retsfølelse.
I Venstre mener vi ikke, at det er rimeligt, at man som offer, der måske er mærket for livet, skal møde sin gerningsmand på gaden kort tid efter et overfald.
Det skal være mere sikkert at være dansker.
Så er der udlændingepakken.
Vi har gennemført en fast og fair udlændingepolitik, der reducerer indvandringen og sigter mod en bedre integration af de udlændinge, som er i landet.
Hvorfor det?
Det er forudsætningen for, at vi kan tage ordentlig fat på den integration, som er afgørende for, at vi alle kan leve ordentligt og værdigt sammen.
Jeg må sige, at af alt - af alt - undrer det mig allermest, at Socialdemokratiet fuldstændig overhører signalerne fra deres vælgere ved at stemme nej til udlændingepakken.
Det er vel relevant at spørge, om S vil ophæve stramningerne i loven, hvis de kommer til magten en dag.
Så til socialområdet.
Regeringen har gennemført en ældrepakke, der sikrer vores ældre valgfrihed og samtidig tilfører 500 mio. kr. til området.
Der vil blive indført frit valg inden for og på tværs af kommunegrænser til plejehjem, plejeboliger og ældreboliger.
Desuden tydeliggøres kommunernes pligt til erstatningshjælp ved aflysning af hjemmehjælp.
Hvorfor har vi gjort det?
Ja, for at sikre valgfrihed og bedre vilkår.
Vi synes, det hører med til et værdigt liv, at man selv definerer sine behov og selv bestemmer, hvem der skal hjælpe til med at opfylde disse behov, og at man kan gå andre steder hen, hvis behovene ikke bliver opfyldt.
Derudover har regeringen bl.a. nedsat Det Sociale Råd.
Der er gennem satspuljen afsat 670 mio. kr. og 420 mio. kr.
til forbedringer på handicapområdet
Der vil jeg gerne sige til amterne, at de jo nu skal huske at søge disse midler.
Desuden har vores socialminister fremsat et langsigtet handlingsprogram for en forstærket indsats for de udsatte, og regeringen har forpligtet sig til at gennemføre en række initiativer, som skal reducere f.eks. antallet af hjemløse og den sociale isolation.
Regeringen vil bygge 300 boliger til hjemløse, og vi har sikret behandlingsgaranti for narkomaner.
Programmet sætter også fokus på både en styrkelse af den offentlige og den frivillige indsats og på at skabe bedre vilkår for den frivillige, sociale indsats og skabe
nye former for samspil og samvirke mellem det offentlige og den frivillige verden
Efterlevelsespensionen er genindført sammen med en række andre øvrige ældreinitiativer.
Hvorfor har vi gjort alt det?
Jo, ganske enkelt fordi et velfærdssamfund skal måles på, hvordan vi tager os af de mest udsatte grupper.
Venstre har en helt klar målsætning om, at disse menneskers hverdag skal blive bedre, og husk så, at afgiftsstoppet også bedrer disse menneskers hverdag.
Lad mig i øvrigt kvittere over for alle Folketingets partier, der har været med til at udmønte de mange initiativer.
Alt dette og mere til, for der er meget mere, som jeg ikke kan nå i denne her taletid, har regeringen gjort uden så meget som én eneste gang at hæve en skat eller en afgift.
Hvad er det så for udfordringer, vi står over for nu?
Ja, ud over at følge op på de ting, som vi har sat i gang, er der især et helt overskyggende tema, nemlig flere mennesker i arbejde.
Udbuddet af arbejdskraft faldt kraftigt under den tidligere regering, og den udvikling bliver vi simpelt hen nødt til at vende.
Hvis det ikke lykkes, er resultatet dårligere service og mindre velfærd.
Så kort, enkelt og barsk kan det siges.
Derfor har regeringen også udsendt et debatoplæg med en analyse af de problemstillinger, vi står over for.
Det har jo så straks fået flere oppositionspartier på venstrefløjen til at råbe op i øst og i vest uden tanke for, at der er tale om et debatoplæg.
Hvad værre er, det er uden tanke for, at det altså er mere interessant at føre beskæftigelsespolitik end socialpolitik.
Det er mere interessant at få folk i arbejde end at diskutere den offentlige forsørgelse, for hvad skal de med den, hvis de kan forsørge sig selv?
Debatoplægget vil til efteråret munde ud i en decideret handlingsplan, som vil omfatte bedre aktivering og formidling, flere ældre i arbejde, unge hurtigere ud på arbejdsmarkedet, kvalificering af arbejdsstyrken, indvandrere i arbejde og færre administrative byrder.
Det skal kunne betale sig at arbejde, og jeg opfordrer alle Folketingets partier, kommunerne og parterne på arbejdsmarkedet til at tage aktivt og konstruktivt del i diskussionen og det arbejde, som for Danmarks og for det enkelte menneskes skyld skal blive en succes. En anden udfordring, der skal gøre danskernes hverdag bedre, er en modernisering af den offentlige sektor.
Regeringen har jo allerede udarbejdet et reformprogram til startskud af det arbejde, som skal give borgerne friere valg.
En offentlig sektor som er enkel og lydhør og samtidig giver kvalitet for pengene.
Det udmønter sig bl.a. i, at alle borgere næste år får en digital signatur, så de papirløst kan kommunikere med myndighederne.
Danmark bliver blandt verdens førende på det område.
Nu handler det jo ikke kun om, at danskerne skal have en bedre hverdag.
Internationalt står vi over for nogle meget store udfordringer.
Det kommende halve år vil blive en manddomsprøve ikke blot for det danske formandskab i EU, men også for EU som helhed set i globalt perspektiv.
For Venstre er det en klar målsætning, at vi om 2 år kan sige: Så lykkedes det at slutte cirklen.
Københavnstopmødet i 1993 lagde kriterierne for EU's udvidelse.
Dette års Københavnstopmøde skal så gerne sikre, at så mange nye lande som muligt kan træde ind i Unionen fra år 2004.
Det altoverskyggende succeskriterium er at få optaget vore medborgere i Central- og Østeuropa i EU, så mange borgere som overhovedet muligt.
Derfor har vi i Venstre med stor tilfredshed noteret os den utrættelige gejst og vilje, som statsministeren og udenrigsministeren går til denne opgave med.
Der har været møder med samtlige ansøgerlande og en lang række andre vigtige spillere på såvel den europæiske som den globale scene.
Regeringens engagement er uomtvisteligt. Det tager vi i Venstre som et klart signal om, at regeringen har erkendt, hvor stor udfordringen egentlig er.
Den erkendelse synes jeg også kom til udtryk fra Folketingets øvrige partier under vores debat om formandskabet for en lille uge siden, og jeg vil gerne kvittere for, at det her lykkedes at nå til enighed om formandskabets vigtigste prioriteringer.
Vi fik en flot vedtagelse, som både er målrettet, visionær og også indeholder bredde.
Det er jo ikke kun i Danmark og Europa, at vi har et medansvar for at sikre frihed og muligheder til alle.
Vi har også et kæmpeansvar for at gøre tilværelsen mere tålelig for de fattigste mennesker i verden.
Resultaterne fra udviklingsrunden i Doha- og Monterreykonferencerne har været positive skridt i den rigtige retning, men det er slet ikke nok. Jeg vil dog gerne understrege, at for Venstre er og bliver frihandel kodeordet, hvis vi for alvor ønsker at skabe grobund for en bæredygtig udvikling for verdens fattigste.
I Venstre vil vi gerne give udviklingsbistand, men det nytter ikke, at vi ser ulandsbistand som noget, der i sig selv udvikler de fattigste lande, og derfor skal vi turde gribe i egen barm. En lang række af verdens rigeste lande har valgt at opsætte toldbarrierer for verdens fattigste, og EU er jo ikke nogen undtagelse.
»Everything but Arms«-aftalen er et lille skridt i den rigtige retning, men der er stadig væk lang vej igen.
Åbne markeder er en nødvendighed for udvikling.
Derfor noterer vi os igen med stor tilfredshed, at regeringen prioriterer topmødet i Johannesburg højt.
For os er det væsentligt, at resultatet bliver vedtagelse af en global aftale, der forpligter de rige såvel som de fattige lande på en action plan, der skitserer de specifikke mål og sikrer den indsats, der skaber grobund for markedsudvikling, bæredygtig produktion og bæredygtigt forbrug.
At sikre fred, frihed og demokrati for alle, også verdens fattigste, er en ambitiøs og langsigtet vision.
Johannesburg skal meget gerne give nogle konkrete resultater, der kan give et reelt håb for verdens fattigste.
Jeg vil igen kvittere Folketinget for den brede opbakning til regeringens strategi i forbindelse med FN's verdenstopmøde om bæredygtig udvikling.
Det er gået stærkt, vi har en meget ambitiøs regering, vi har en meget spørgelysten opposition, og derfor har der så sandelig også været meget at se til for os alle sammen.
Men i Venstre glæder vi os til sammen med Folketingets partier at tage fat på nye initiativer og nye udfordringer i løbet af sommeren og selvfølgelig ikke mindst efter sommeren.
På snarligt gensyn.