runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Poul Erik Dyrlund (S), 1998-01-16:
Jeg er fuldstændig enig i, at det, vi skal diskutere her i dag, er folkehøjskolerne, men jeg kan ikke lade være med at sige til fru Else Winther Andersen, at jeg synes, det er lidt mystisk, at man som Venstres ordfører står her på talerstolen og langer ud efter daghøjskolerne og AMU-centrene og så bagefter går herop og siger, at det skal vi for resten ikke diskutere.
Så vil jeg i øvrigt godt slå fast, at i Socialdemokratiet ønsker vi ikke, at folkehøjskolerne skal være daghøjskoler.
Der er i lovgivningen i dag mulighed for, at folkehøjskolerne kan optage 15 pct. dagelever, men det gør de ifølge redegørelsen overhovedet ikke.
Vi vil da gerne være med til at se på, hvorfor man så ikke gør det.
hvis man kan bruge det udtryk.
Det var det, jeg sagde i min ordførertale.
Så vil jeg i øvrigt godt sige til hr. Poul Nødgaard, når nu jeg har fået chancen, at det jo er sådan, at hvis man kigger på antallet af folkehøjskoler og antallet af årselever, var der i 1980-81 ungefær 5.600 årselever til 88 skoler.
I dag er der 6.100 årselever til ungefær 100 skoler.
De ting hænger ikke sammen, og det tyder noget på en manglende tilpasning her.
Bruno Jerup (EL), 1998-01-16:
Man kan sige, at det i hvert fald er nye ord fra Det Radikale Venstre i dette spørgsmål.
Jeg sidder tilbage med det indtryk, at hvis man nu forestillede sig, at det, som fru Gerner Nielsen lancerer, ganske vist som et forsøg, der ligesom skal afsløre osv. - det tyder måske på, at selv De Radikale er bange for deres egen tale - faktisk blev ført ud i livet, sådan som fru Gerner Nielsen har lagt det frem her, og som jeg også har hørt ved en anden lejlighed, kan jeg ikke se andet, end at konsekvensen i realiteten er en afskaffelse af højskolebegrebet.
Det er også fair nok, men så må man da sige det.
Det er sådan set et ret interessant nyt standpunkt fra De Radikales side, men det er man nok bange for at sige, så derfor nøjes man med at lave det sådan i to eller tre trin, så vi kan få det ind som nogle internat-AMU-kurser og en udvidelse af det almindelige kompetencesystem.
Jeg synes, det kan få ret vidtrækkende konsekvenser.
Så sagde fru Gerner Nielsen også i starten, at det jo handlede om at blive klogere, og jeg kan forstå, at De Radikale har indset, at den aftale, som man lavede med De Konservative og Venstre tilbage i 1995 for finansåret 1996, er en kæmpe skandale i forhold til folkehøjskolerne.
Nej, jeg tror, jeg vil lægge vægten på, at et højskoleophold ikke skal være et arbejdsmarkedspolitisk redskab, men det ændrer ikke ved, at folk, der er arbejdsløse, skal have en mulighed for at bruge deres tid fornuftigt og dermed også have en mulighed for at vælge at tage på højskole eller vælge at tage et AMU-kursus.
Jeg vil nu godt sige, at der også er en del af de AMU-kurser, som arbejdsløse bliver tvunget til, eller som de af forskellige grunde tager i forbindelse med deres handlingsplan, som ikke er fuldt fornuftige, men som alene, skal vi sige, er styret af, at der jo skal ske et eller andet.
Her kan jeg altså ikke se, at der skulle være noget problem hverken for Socialdemokratiet, for den arbejdsløse eller for så vidt for erhvervslivet ved, at folk i langt højere grad får lov til selv at bestemme, om de vil bruge tiden på noget, som de har lyst til at gøre, eller på noget, som de bare gør, fordi de skal overholde nogle bestemte regler et eller andet sted.
Poul Erik Dyrlund (S), 1998-01-16:
Det er til fru Elsebeth Gerner Nielsen, som ærgrede sig over, at årselevtallet er faldet.
Den ærgrelse kan jeg da godt dele, men er det sådan, at fru Elsebeth Gerner Nielsen fuldstændig har overset de faktorer, der er årsag til det her, og som andre ordførere i øvrigt har været inde på, nemlig færre unge, mere beskæftigelse og faldende arbejdsløshed?
Det håber jeg ikke.
Så er der spørgsmålet om, at det er umuligt for ledige at komme på højskole.
Jeg har efterfølgende siddet og tænkt lidt på, om der skulle være lovgivningsmæssige barrierer, der forhindrer det.
Det mener jeg egentlig ikke at der er.
Jeg kan i hvert fald ikke komme i tanke om det, og det ville jeg da godt have et bud på.
Så er der spørgsmålet om det radikale synspunkt, hvor man ønsker at gøre et højskoleophold, sådan forstod jeg det i hvert fald, til en formel del af en kompetencegivende uddannelse.
Dér kunne jeg godt tænke mig at få at vide, om fru Elsebeth Gerner Nielsen er vidende om, hvorvidt man i højskoleverdenen er parat til at acceptere, hvis det skal være et sådant formelt led, at der så kommer styr på indholdssiden, og at andre kommer og blander sig i, hvad indholdet af dette højskoleforløb skal være.
Hvordan ser man på det i højskoleverdenen?
Jeg ved det ikke, men det kan være, at fru Elsebeth Gerner Nielsen kan give et bud på det.
Anne-Marie Meldgaard (S), 1998-01-16:
Jeg har bare ét område, som jeg godt vil have belyst lidt mere, og det drejer sig om dagpengemodtageres ret til selv at vælge at gå på højskole i ledighedsperioder.
Det er selvfølgelig en flot tanke, og det er også en flot tanke, der har været meget brugt i perioder med høj ledighed, men mit spørgsmål går på, om hr. Bruno Jerup tror, at erhvervslivet, hvis der står to ansøgere, ansætter en person, der har et selvvalgt højskoleophold, frem for en person, der har været på opkvalificering eller omskoling på en erhvervsskole.
Jeg kunne godt tænke mig at få det uddybet en lille smule også i forhold til, om det skal være et arbejdsmarkedspolitisk redskab at tage et højskoleophold.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 1998-01-16:
Jeg må sige, at jeg ikke helt forstår analysen, men dog så meget, at det altså er skolerne, der kunne komme i en kriselignende situation, i det øjeblik de unge igen skulle ud og lave noget andet.
Men jeg synes ikke, at parallellen til ledige på dagpenge holder, for man kan sige, der er én stor grund til, at der er færre ledige, der i dag kommer på højskole, og det er selvfølgelig, at beskæftigelsen er stigende.
Men derudover har der jo også været nogle andre barrierer, som har gjort det vanskeligt for ledige at komme på højskole.
Dem har jeg så foreslået, at vi skulle prøve at se på, og det kan jeg også forstå, at Socialdemokratiet og andre, bl.a. Venstre, er enige i, at vi skal se på.
Herudover mener jeg egentlig også, at der er nogle barrierer for, at unge kan komme på højskole, og jeg mener også, at vi kan bruge en vifte af forskellige muligheder, som kunne sikre, at unge igen fik gode muligheder for at komme på højskole, og jeg opfordrer til, at vi benytter os af dem.
Anne-Marie Meldgaard (S), 1998-01-16:
Når jeg nævnte den fri ungdomsuddannelse, var det faktisk ikke et spørgsmål om, hvad de unge mennesker havde godt af eller ej, for jeg mener også, at alle unge mennesker har godt af et højskoleophold.
Jeg er bange for, at det vil give bagslag.
Vi kunne netop drage en parallel til, at elevtallet falder i det øjeblik, der måske ikke er den store tilgang til de frie ungdomsuddannelser, fordi de unge går i gang med en ordinær uddannelse, og den parallel, jeg tog i brug her, var mere til, at vi ser en faldende tilgang af dagpengemodtagere, fordi der er kommet flere i arbejde.
Aage Frandsen (SF), 1998-01-16:
Jeg opfattede egentlig ikke fru Elsebeth Gerners indlæg, sådan som andre ordførere har gjort det, nemlig som så revolutionerende i forhold til højskoleverdenen.
Derfor vil jeg godt spørge mere præcist om, hvad det var, der blev sagt, eller hvad det var, jeg skulle forstå. Vi har i øjeblikket, som det også er blevet sagt, kompetence i folkehøjskolerne pr. automatik, ved at nogen siger, at de godkender det - f.eks. til visse videregående uddannelser - og ved at højskolerne bruges som en del af den fri ungdomsuddannelse.
Tror fru Elsebeth Gerner ikke, at det er nødvendigt at sige, at det alene er den tænkning, der bygges videre på?
Altså sige, at højskolerne - folkehøjskolerne - har noget, og at det er dem, der laver det.
Er der så nogen, der vil bruge det, kan de tage det.
Man skal ikke begynde at indrette folkehøjskolerne efter det, andre steder vil godtage, og de skal ikke godkende det; man skal simpelt hen gøre, som man gør, når det drejer sig om de videregående uddannelser.
Jeg har yderligere et spørgsmål i forhold til det oprindelige indlæg.
Det er spørgsmålet om særlige folkehøjskoler for sent udviklede.
Tror fru Elsebeth Gerner Nielsen ikke, at det er rigtigst at sige, at det glimrende tilbud, som kunne laves, skal laves som et folkehøjskolelignende tilbud og ikke som en decideret folkehøjskole?
For hvis man begynder at lave folkehøjskoler for den gruppe og den gruppe, så bryder man med ideen, men ideen som sådan kunne jo godt overføres til et lignende tilbud.
Anne-Marie Meldgaard (S), 1998-01-16:
Jeg skal spørge fru Elsebeth Gerner Nielsen, om hun ikke kan se en fare for højskolerne, hvis man ligesom får flere og flere højskoler til at indstille dele af deres undervisning i forhold til den frie ungdomsuddannelse for at fastholde de unge i systemet.
For mig at se
vil der kunne være tale om en ny gruppe, hvor vi ser en gentagelse af det, der er en af årsagerne til, at der er svigtende elevtal i dag - altså ligesom vi så det på dagpengeområdet, hvor mange på dagpenge kom på højskole i en periode, hvor der var stor ledighed.
Jeg har en formodning om, at flere unge vil komme ind på de ordinære uddannelser, og derfor er der som sådan ikke grundlag for, at netop højskolerne vil udbyde flere og flere fri ungdomsuddannelser.
Jan Køpke Christensen (FP), 1998-01-16:
Mig bekendt
har der ikke været stor forskel hidtil, så det kan være, der ligesom er ved at ske noget nyt i dansk politik.
Denne debat har da i hvert fald medført, at vi så kan se frem til noget, der måske er positivt i den politiske verden.
Jeg må sige, at jeg for en gangs skyld er enig med De Radikale i, at folkehøjskolen har haft reel kompetence i 150 år, så det er ikke noget nyt.
Dér er jeg faktisk enig.
Når man f.eks. ser på sygeplejerskeuddannelserne, eller hvad ved jeg, så ses der selvfølgelig på, om vedkommende har været på folkehøjskole eller ej, og derfor har den allerede nu reel kompetence.
Så dér er jeg altså enig i det, som netop også bliver skrevet i notatet fra Foreningen for Folkehøjskoler: at der er en reel kompetence i folkehøjskolesystemet.
Og det synes jeg er positivt.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 1998-01-16:
Jeg må sige, at jeg synes, at min ordførertale er blevet vendt en lille smule på hovedet.
Det, jeg er kommet med, er et forslag om, at højskoleelever skal have mulighed for som et forsøg at få godskrevet et højskoleforløb som en del af en uddannelse.
Og det får nogle ordførere til at mene, at det griber så fundamentalt ind i skolernes frihed, at vi aldrig nogen sinde kan leve med det.
Jeg synes da, at det må komme an på en prøve.
Det kan da ikke passe, at man opgiver den tanke på forhånd og siger, at det her vil få så store konsekvenser for højskolernes frihedstradition, at det ikke kan lade sig gøre!
Hvis man ser på undervisningsministerens redegørelse, så er det jo sådan, at der er uddannelsesinstitutioner, som allerede nu tillægger et højskoleophold værdi, og der står i redegørelsen, at »de hidtidige ordninger, hvorefter et højskoleophold kan godskrives, har således ikke haft indflydelse på skolernes frihed« - det har man i al fald ikke kunne se indtil nu.
Men jeg er fuldstændig enig i, at skolerne skal have deres frihed, dvs. at de selv skal være med til at bestemme, hvordan kursustilbudet skal se ud.
Til hr. Poul Erik Dyrlund: Jeg synes ikke, at vi skal stå her og strides om, hvad det er, der bliver lavet i Undervisningsministeriet.
Det er vi jo begge klar over.
Og jeg mener, at de erfaringer, vi får fra det parallelle kompetencesystem, ville man også godt kunne bruge, når det drejer sig om at se på, hvordan vi fremover skal vurdere et højskoleophold.
Poul Erik Dyrlund (S), 1998-01-16:
Det var jo noget af en nyhed, fru Elsebeth Gerner Nielsen slap ud her fra talerstolen: at man i Undervisningsministeriet er ved at lave et nyt meritsystem, altså et alternativ til det meritsystem, som vi kender i dag i forhold til erhvervsuddannelser osv.
Det er jeg ikke bekendt med. Jeg er til gengæld informeret om, at man er ved at lave et parallelt kompetencesystem, som efter min opfattelse ikke har noget med et meritsystem at gøre.
Det er i hvert fald to meget forskellige ting.
Det arbejder man altså på.
Om det nogen sinde bliver vedtaget, ja, det vil tiden vise, men det har ikke noget med merit at gøre.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 1998-01-16:
For at tage det sidste først.
Men jeg synes, at vi skal gøre os umage med, at særlige grupper har rimelig god adgang til højskolerne, at handicappede har nem adgang til højskolerne, og også at der bliver givet plads til f.eks. de sent udviklede på de eksisterende højskoler.
Derudover tror jeg, at der er nogle grupper, som hr. Aage Frandsen gør opmærksom på, der har brug for et særligt tilbud, men jeg er også stærkt i tvivl om, om det er noget, vi skal have inden for højskoleloven.
Det er vigtigt, at vi holder fast i, at højskolen skal være alment folkeoplysende, og at den skal være for alle.
Så til fru Anne-Marie Meldgaards spørgsmål: Om jeg ikke er nervøs for, hvis der er flere unge, der kommer ind på højskolerne, at de kommer til at hænge fast i systemet.
Jeg får her nærmest en sammenligning med den fri ungdomsuddannelse.
Her må jeg sige, at jeg slet ikke har den opfattelse, at det med at komme på højskole er spildtid.
Jeg mener, at alle grupper i samfundet har fantastisk godt af at komme på højskole, og at samfundet i øvrigt også har brug for, at mange kommer på højskole.
Så til hr. Aage Frandsens spørgsmål om det kompetencegivende.
Jeg er glad for den debat, vi her har fået om det emne.
Jeg er også selv opmærksom på, at der selvfølgelig er problemer forbundet med det i det øjeblik, vi bare gav los og sagde, at alle højskoler uden videre kunne gå ind og fungere i forhold til det etablerede uddannelsessystem.
Men jeg er også sikker på, at vi kunne høste nogle erfaringer af et forsøgsarbejde, som kunne bruges i den videre planlægning. Hr. Aage Frandsen var selv i sit indlæg inde på filosofikum, det, at man tidligere havde filosofikum rundt om på de forskellige universitetsuddannelser.
Det er jo sådan set lidt underligt, at filosofikum er forsvundet, og man kunne forestille sig, at netop et højskoleforløb kunne gå ind og erstatte med noget, der lignede filosofikum på de videregående uddannelser, sådan at man i stedet for at tilbringe et halvt år på et universitet tilbragte et halvt år på en højskole.
Dermed fik man fællesskabet og den forpligtelse, der ligger i at indgå i et højskoleforløb, med ind i sit videre liv.
Bruno Jerup (EL), 1998-01-16:
Jeg vil fortsætte i fru Else Winther Andersens spor, for fru Gerner Nielsen sagde også tidligere, at det skulle være muligt at bygge det op på den måde, at nogle måske fik lov til at lave kompetencegivende uddannelser på folkehøjskoler, som var meritgivende.
Men kan fru Gerner Nielsen ikke forestille sig, at i den situation, hvor man har en opdeling af folkehøjskolesystemet, hvor man på den ene side af gærdet har en skole, der kan levere en kompetencegivende uddannelse, som fører videre ud i systemet, og på den anden side en folkehøjskole, der ikke har det, men insisterer på den gamle, den oprindelige folkehøjskoleånd, vil de to stå ganske, ganske, ganske svært i forhold til hinanden, og at det vil være den endelig død for de få, der måtte blive tilbage?
Else Winther Andersen (V), 1998-01-16:
Allerførst et svar til hr. Poul Erik Dyrlund, der ønsker helt konkret at vide, hvordan vi ønsker at fordelingen af egenbetalingen på højskolerne, daghøjskolerne og AMU-centrene skal være: Det er jo et af de områder, hvor der i den grad er ublu konkurrence, så jeg synes nok, der er grundlag for, at man i det udvalgsarbejde, der bliver sat i værk, også ser på dét. Vi vil meget gerne have, at der sker en nedsættelse af egenbetalingen for eleverne på højskolerne, og dér kunne vi jo fint tage nogle af de penge, der bliver brugt både på AMU-området og på daghøjskolerne.
Og specielt på AMU-området bliver pengene ikke altid brugt op, og pengene er i og for sig inden for systemet.
Jeg synes, det ville være urimeligt, om vi på forhånd låste os fast under en redegørelsesdebat her i salen, hvor vi ser på højskolernes fremtid og på, hvordan de tackler indholdet i deres undervisning.
Og det er ikke bare et spørgsmål om kroner og øre, for så er det simpelt hen for lavt.
Til fru Elsebeth Gerner Nielsen
Jeg sagde, at bistandsklienterne var dem, man i stor udstrækning havde tilrettelagt undervisningen efter i 1980'erne, og i anførselstegn kunne jeg vel også have sagt arbejdsløse.
Og det må i dag målrettes således, at elevgruppen bliver meget bredt sammensat, og den vil også blive bredere sammensat, i det øjeblik betalingen bliver lavere, for så vil der være større mulighed for, at alle kan få råd til at komme der. Jeg tror faktisk, at de unge godt kan få lyst til at komme på højskole, hvis højskolerne forstår at markedsføre de mere bløde værdier, og jeg mener, at de unge ikke altid skal målrette sig direkte mod erhvervslivet med det samme, når de starter på en uddannelse, eller eventuelt kan tage et højskoleophold, når de er færdige med uddannelsen.
Desværre lyser lampen rødt.
Så jeg vil bede om ordet på et senere tidspunkt, og så vil jeg gerne svare hr. Aage
Frandsen
Jan Køpke Christensen (FP), 1998-01-16:
Jeg skal også på Fremskridtspartiets vegne ønske denne debat velkommen.
Og der er ingen tvivl om, at Fremskridtspartiet har nogle af de samme principper som Venstre med hensyn til, at vi her må gøre, hvad vi kan for at bibeholde dette system, altså folkehøjskolerne.
Men det, jeg gerne vil sige i en venlig bemærkning til Venstres ordfører, er, at med hensyn til eventuelt at overføre penge fra AMU-kurserne til folkehøjskolerne mener vi i Fremskridtspartiet, at netop det element i erhvervslivets skoler hylder vi altså, og vi vil fortsat gøre det.
Og jeg mener, at Venstre under de debatter, vi har haft om erhvervslivets vilkår, også har talt om, at erhvervslivets skoler og herunder AMU-centrene skal have de bedst mulige vilkår. Og da man som bekendt ikke både kan blæse og have mel i munden, vil jeg bare henstille til Venstre at prøve at holde de to ting adskilt.
At nogle AMU-kurser altså ikke fungerer optimalt, kan vi godt blive enige om, men så kunne man måske indrette AMU-kurserne på en anden måde.
Frank Dahlgaard (KF), 1998-01-16:
Tænk, at man skulle opleve pludselig at befinde sig i en situation, hvor man er enig med Enhedslistens ordfører i et spørgsmål og det, der ligger bag.
Mit spørgsmål til fru Elsebeth Gerner Nielsen er, om hun har sit parti, sin folketingsgruppe bag sig, når hun kommer med disse holdninger og disse forslag, som jo indebærer, at man vil gøre højskolen til en slags social institution, og det hele skal være tilskudsbaseret.
Ja, jeg spørger bare.
Er fru Elsebeth Gerner Nielsen ikke klar over, at den danske uddannelsesstøtte, SU, er langt den højeste i hele verden, og at uddannelsesstøtte er udbredt til flere unge og til flere uddannelser end i noget andet land i denne verden?
Nu skal det altså udbredes yderligere.
Er der virkelig dækning i det radikale parti og folketingsgruppe for den tilskudstænkning og den socialklientgørelse af højskolerne, som fru Elsebeth Gerner Nielsen gav udtryk for?
Poul Erik Dyrlund (S), 1998-01-16:
Det var noget af et tilbagetog, som fru Elsebeth Gerner Nielsen her kom med set i forhold til ordførertalen.
Jeg er glad for at konstatere, at man i Det Radikale Venstre er klar over, at hvis folkehøjskolerne skal være et led i de kompetencegivende uddannelser eller skal have en formel kompetence, kommer højskolerne til at opgive netop den frihed, som fru Elsebeth Gerner Nielsen efterfølgende stod og talte så meget for, for det er jo konsekvenserne af det her.
Men jeg er glad for at konstatere, at det ved man godt i Det Radikale Venstre.
Else Winther Andersen (V), 1998-01-16:
Jeg vil sige til fru Elsebeth Gerner Nielsen, at det i Venstres og mine ører var en lidt mærkelig blanding af en ordførertale.
Det ene øjeblik taler fru Elsebeth Gerner Nielsen om statslig styring og i næste omgang om frihedsbegrebet.
Jeg blev lidt forundret, og jeg vil jeg gerne have udbygget, hvad der menes med, at det ikke er højskolen, der er i krise, men det omgivende samfund.
Det er da i hvert fald at ville noget med begge hænder på én gang.
Når vi snakker om en blanding af statslig styring og frihedsbegrebet, fatter jeg simpelt hen ikke, at det er en bred radikal tankegang, hvor der altid på de frie skolers vegne grundlæggende er blevet talt om frihedsbegrebet og ikke styring.
Jeg mener, der var styringsmekanismer i mange af de ting, der blev talt om her.
Helt konkret vil jeg også gerne spørge om, hvad der menes med at lave specielle højskoler for sent udviklede.
Ønsker De Radikale at lave højskoler for rødhårede og sent udviklede og andre specielle grupper?
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 1998-01-16:
Det skal de heller ikke.
De har netop frihed til selv at vælge, om de vil være med eller ej, og de skal også selv være med til at bestemme, hvordan dokumentationen skal være.
Det vil sige, at det er højskolen alene og samtalen mellem højskolerne, der skal være afgørende for, om man overhovedet går ind i forsøgsarbejdet, og også afgørende for, hvor langt man vil gå i dokumentationen.
Der er nogle erfaringer fra Norge på området, og der er mange højskolefolk, der mener, at de forsøg, man har gjort i Norge, ikke er noget at råbe hurra for, men måske kunne vi finde en anden vej i Danmark.
Anne-Marie Meldgaard (S), 1998-01-16:
Jeg er faktisk meget glad for den måde, hvorpå fru Elsebeth Gerner Nielsen ligesom hæver stemmen for at fastholde den frihed, der er i højskolerne. Hvis vi nu skal have en kompetencegivende uddannelse ind i højskolesystemet, kunne jeg godt tænke mig at vide, hvordan fru Elsebeth Gerner Nielsen havde forestillet sig, at meritten skulle tilrettelægges i forhold til det øvrige uddannelsessystem.
Hvem skal bestemme, hvad et højskoleophold giver af merit i forhold til de øvrige uddannelser og de øvrige uddannelses indhold?
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 1998-01-16:
Vi får præcis de samme problemer, som vi har alle andre steder, når vi taler om merit.
Derfor har jeg ikke noget færdigt svar på, hvordan man gør det her, men jeg er sikker på, at de erfaringer, vi får andre steder fra, også kan bruges i forhold til højskolerne.
Else Winther Andersen (V), 1998-01-16:
Det er alligevel fantastisk at høre den radikale ordfører i den grad sælge mere og mere ud af højskolernes frihed - både
højskolerne samlet og højskolerne individuelt
Hvis man laver sådan nogle forsøg med, at de kan give kompetence, hvad kommer der så ud af det?
Jo, man vil stille krav om et kontant indhold.
Jeg må gentage, at det er fantastisk, at det er De Radikale, der sælger ud af det, og jeg må gentage fra min ordførertale: Vi er meget, meget skeptiske over for det kompetencesystem.
Poul Erik Dyrlund (S), 1998-01-16:
Det kan godt være, at vi har en forskellig opfattelse af ordet frihed.
Det, som jeg synes er det centrale her, er, at skal en højskole være et led i det formelle kompetencesystem, så er der altså andre, der kommer og vil have indflydelse på indholdet i undervisningen og indholdet i de aktiviteter, der skal foregå.
Konsekvensen af, at man vil gøre det her til et led i f.eks. en erhvervsuddannelse, er, at der andre, som vil have en mening om, hvordan indholdet skal være.
Jeg er temmelig sikker på, at folkehøjskolerne ikke vil give den frihed fra sig.