Tom Behnke (FP), 1998-06-25:
Der er jo to lovforslag, og jeg vil i første omgang forholde mig til lovforslag nr. L 59 om udlændingeloven m.v. og derefter springe over til L 60. Fremskridtspartiet finder mange positive elementer i lovforslaget.
Bl.a. har vi jo set, at de facto-begrebet bliver strammet en anelse op, at tidsubegrænset opholdstilladelse ikke længere skal meddeles automatisk efter 3 år, at der strammes en lille smule op på familiesammenføringsreglerne, i hvert fald når vi taler om indvandrere, at forsørgelseskravet strammes en lille smule op, når vi taler om indvandrere og løbende i øvrigt skal følges op.
Men de nævnte positive elementer er efter Fremskridtspartiets mening ikke nok til, at det kan betegnes som tilfredsstillende samlet set og slet ikke sammenholdt med det andet lovforslag, L 60, integrationsloven, som sammen med det her lovforslag jo udgør regeringens udlændingepakke. Fremskridtspartiet stemmer imod lovforslaget for at tilkendegive, at de relativt få forbedringer ikke er nok og for ikke at blive taget til indtægt for den udformning, som udlændingeloven vil få efter vedtagelsen af lovforslaget.
Hvis vi i Fremskridtspartiet skulle stemme for forslaget, ville det forudsætte, at de facto-begrebet helt udgik af lovgivningen og ikke bare blev præciseret.
Det forudsætter også, at flygtninge vedbliver at være flygtninge, til de kan vende hjem igen eller kan opnå dansk statsborgerskab.
Vi ønsker også, at ethvert retskrav på familiesammenføring bortfalder, og at reglerne for udvisning af kriminelle bliver strammet så meget op, at en dom på mere end 30 dages ubetinget fængsel som hovedregel medfører udvisning.
30 dages fængsel er jo ganske mange dage at få i fængsel.
Der skal temmelig meget kriminalitet til for at gøre sig fortjent til det.
Vi kan i Fremskridtspartiet endvidere ikke se nogen grund til, at forsørgelseskravet bliver ophævet for flygtninge og for danske og nordiske statsborgere.
Desuden er det vigtigt for Fremskridtspartiet at påpege en væsentlig svaghed i regeringens forslag, en væsentlig svaghed.
Trods opstramningerne om udvisning af kriminelle udlændinge indføres der jo samtidig flere undtagelsesbestemmelser, undtagelsesbestemmelser, som reelt udhuler store dele af opstramningerne i forslaget.
Det fremgår af bemærkningerne til nr. 19 i lovforslaget: »De foreslåede ændringer af udvisningsreglerne må antages at ville medføre, at de i § 26 angivne hensyn vil blive inddraget i et større antal sager om udvisning af kriminelle udlændinge, end tilfældet er i dag.«
Selv om de formelt stod til at blive udvist, er der altså mulighed for, at man kan give en dispensation, og den mulighed bliver med forslaget væsentligt udbygget. Så har der været hele spørgsmålet, om asylansøgere skulle have lov til at gifte sig i asylansøgningsfasen.
Først fremsatte regeringen jo forslag om, at det skulle de ikke have lov til at gøre.
Så er der nu ved andenbehandlingen stillet ændringsforslag om, at det skal de sådan set alligevel have lov til at gøre, men at det i sig selv ikke vil være nok til, at de kan gøre krav på at få opholdstilladelse i Danmark.
Dér må jeg sige, at for Fremskridtspartiets vedkommende mener vi ikke, der er nogen grund til at vedtage de ændringsforslag.
Der er for så vidt ingen grund til at stille dem et håbløst håb i udsigt, og derfor må vi sige, at vi stemmer imod de pågældende ændringsforslag.
Så er der hele spørgsmålet om, at udlændinge skal have en passende bolig, hvis det er sådan, at de ønsker at foretage familiesammenføring.
Ja, naturligvis, naturligvis.
Det ville jo være helt besynderligt, hvis det var sådan, at personer, der bor på herberg eller er hjemløse, kunne familiesammenføre yderligere familie, når de ikke har et sted at bo.
Men som jeg også sagde i en kort bemærkning tidligere på dagen, er sagen jo i virkeligheden, at der ikke er nogen udlændinge, der bor på herberg; der er ikke nogen udlændinge, som er hjemløse.
Men da der kom over 20.000 fra Bosnien, etablerede man med det samme flygtningelandsbyer.
Naturligvis skulle de mennesker have et sted at bo.
Men hjemløse danskere, det er så som så, hvad man gør for dem.
Så selvfølgelig er det sådan, at udlændinge, der opholder sig i Danmark, allerede på forhånd har en passende bolig.
Selv om danskere har stået på venteliste i adskillige år til at få en bolig, ja, så kan udlændinge springe over den kø og gå lige ind foran og få sig en passende bolig.
Så selvfølgelig har udlændinge i Danmark en passende bolig, for der sker nemlig en positiv særbehandling
af udlændinge.
Men jeg synes også, det har været pinligt at se hele optakten til den regeringskrise, der har udspillet sig, regeringskrisen mellem Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre.
Det, det jo med al tydelighed viser, er, at det i virkeligheden er Det Radikale Venstre, som bestemmer den udlændingepolitik, der skal føres i Danmark, og ikke regeringen, ikke indenrigsministeren og heller ikke det store Socialdemokrati.
Det ved vi så, ja, vi har sådan set vidst det længe, men med den debat, der har været, er det jo blevet krystalklart for enhver, at i virkeligheden bliver dansk udlændingepolitik bestemt af et enkelt radikalt folketingsmedlem.
Så er der stillet ændringsforslag.
Venstre og De Konservative har stillet ændringsforslag om, at den tid, man skal have opholdt sig i i Danmark for at kunne overgå til at have permanent opholdstilladelse, udvides til 7 år.
Det er naturligvis et forslag, vi i Fremskridtspartiet støtter helhjertet.
Vi havde gerne set en bestemmelse, der hed, at man er flygtning, indtil man kan vende hjem igen eller kan opnå dansk statsborgerskab.
Så havde det ikke været nødvendigt at sætte et årstal på. Jeg kan så sige, at i og med at det forslag næppe vil blive vedtaget, vil vi i Fremskridtspartiet støtte ændringsforslaget fra Kristeligt Folkeparti, som har en lidt mere moderat udgave af det, nemlig at de 3 år udvides til 5 år.
Det kan vi også støtte.
Men lovforslaget som helhed vil vi i Fremskridtspartiet stemme imod. Så er der lovforslag nr. L 60, L 60, som for mig at se er det værste, der nogen sinde er blevet fremsat her i Folketinget.
Det er et forslag, som er værre end de slækkelser, man lavede tilbage i 1983, og det er i virkeligheden et forslag, som vil have ganske vidtrækkende konsekvenser, og det vil fremtiden vise. Med forslaget til integrationslov bliver Danmark gjort til et indvandrerland og vil med stormskridt bevæge sig direkte imod et multietnisk samfund, hvilket vi i Fremskridtspartiet under ingen omstændigheder kan acceptere, og alene af den grund stemmer vi imod forslaget.
Når jeg hævder, at Danmark vil blive gjort til et indvandrerland, er det jo netop, fordi lovforslaget betyder, at hele flygtningebegrebet med et snuptag bliver fjernet.
Betydningen af at være flygtning er, at man midlertidigt søger tilflugt i et andet land, indtil det kan lade sig gøre at vende hjem igen.
Men med det nye forslag fjernes flygtningebegrebet, idet flygtninge allerede fra den første dag, de betræder dansk jord, starter på et integrationsprogram med det klare mål at blive i Danmark resten af deres liv og i kommende generationer, præcis som vi også hørte hr. Ebbe Kalnæs fra CD præcisere det her fra talerstolen for et øjeblik siden.
Det har aldrig været meningen med flygtningekonventionen.
Meningen har altid været, at de pågældende flygtninge, straks det var muligt, skulle vende hjem og være med til at genopbygge deres land.
Sagen er jo, at de flygtninge, som formår at forlade deres hjemland og komme helt til Danmark, er de stærkeste af flygtningene, hvorimod de svageste er de flygtninge, der ikke formår at flygte fra hjemlandet.
På den måde er vi med vores udlændingepolitik i Danmark med til at fastholde urimelige regimer rundtomkring i verden.
Fremskridtspartiet kan heller ikke acceptere, at udlændingeområdet, som i forvejen koster milliarder af kroner, skal tilføres yderligere penge.
Og det er jo en konsekvens af lovforslaget, som i sig selv vil betyde en merudgift på 320 mio. kr. om året, plus at man allerede til at starte med - sådan ligesom for at få sat gang i det hele - bevilger ekstra 300 mio. kr.
Fremskridtspartiet tager desuden stærkt afstand fra, at kommunerne fremover kan tvinges til at tage et vist antal flygtninge.
Helt grotesk er det jo, at Udlændingestyrelsen uden nogen form for parlamentarisk kontrol egenhændigt kan sidde og tvangsfordele flygtninge til de forskellige kommuner.
I Fremskridtspartiet har vi den opfattelse, at det skal være op til kommunerne hver især selv at bestemme, om man ønsker at modtage flere flygtninge, eller om man ønsker at indføre et midlertidigt stop eller måske endda et permanent stop.
Og hvis en kommune ikke ønsker at modtage flere flygtninge for en kortere eller længere periode, bør det respekteres.
Jeg vil så sige, at hvis lovforslaget her kun havde omhandlet indvandrere, ville vi i Fremskridtspartiet have været langt mere positivt indstillet over for det
Faktisk er det jo sådan, at kun ved at stille krav til indvandrere kan man være sikker på, at de hurtigt bliver integreret i det danske samfund.
Det ved vi fra andre lande, vi normalt sammenligner os med, at jo større krav man stiller, jo hurtigere sker integrationen.
Men som man gør i Danmark, tager integrationen uforholdsmæssig lang tid for indvandrere, fordi man gør det, man gør, nemlig at man klientgør indvandrere, der kommer til det her land, og det er selvfølgelig ikke hensigtsmæssigt.
Det omhandler også flygtninge, og her er det, at Fremskridtspartiet må sige klart stop.
Det kan ikke være rigtigt, at flygtninge skal gøres til indvandrere. De kan naturligvis få lov til at opnå beskyttelse, så længe det er nødvendigt, men den dag, hvor det er muligt at vende tilbage til hjemlandet, skal de gøre det.
Senest har vi jo set det i forhold til bosnierne, som kom hertil, og som i første omgang fik midlertidige opholdstilladelser, og hvor man jo sagde, at det var kun midlertidigt, de skulle være her.
Man sagde endda til de kommuner, der var villige til at modtage bosniske flygtninge, at det var kun midlertidigt og kommunen ville aldrig få nogen økonomiske problemer eller udgifter i den forbindelse.
Nu har det vist sig i dag, hvor der er fred og ro, og hvor det er muligt at vende tilbage til det tidligere Jugoslavien, at så er det kun ganske, ganske få, der er vendt tilbage.
Det er ikke rimeligt, at vi på den måde bruger vores ressourcer på nogle personer, som godt kunne vende hjem, ressourcer, som i langt højere grad og langt bedre kunne have været benyttet til andre flygtninge, som ikke modtager nogen form for hjælp i dag.
Desuden indeholder lovforslaget en lang række klare urimeligheder, urimeligheder i form af positiv særbehandling af udlændinge i forhold til danske statsborgere.
Positiv særbehandling af udlændinge er ikke rimelig, og det vil alt andet lige bevirke, at den danske befolknings generelle syn på udlændinge bliver negativt, hvilket ikke er hensigtsmæssigt hverken for de udlændinge, der opholder sig i Danmark, eller for den danske befolkning. Af urimeligheder kan jeg nævne, at lovforslaget åbner mulighed for, at udlændinge kan gå foran i boligkøen, selv om danskere har stået på venteliste i flere år.
Udlændinge vil kunne deltage i frivillige aktiviteter, der anses for at have betydning for de pågældendes arbejdsmæssige situation, uden at det får konsekvens for overførselsindkomsten.
Udlændinge kan efter lovforslaget få tilskud til samvær med deres børn.
De kan få betalt rejser, når de skal på besøg, og desuden bliver der helt unødvendigt oprettet et råd for etniske minoriteter og et repræsentantskab for rådet, alt sammen udgifter og bureaukrati.
Fremskridtspartiet er stærkt modstander af, at regeringen på alle mulige måder falder på maven for de fremmede og indretter samfundet for deres skyld.
De er her midlertidigt.
Med hensyn til den tvang, som Udlændingestyrelsen bliver bemyndiget til at udøve ved at fordele udlændinge rundt i Danmark, er der jo stillet ændringsforslag om, at man bløder en lille smule op på det.
Og jeg må sige, at selv om det giver indtryk af, at man bløder en lille smule op, vil vi i Fremskridtspartiet stemme imod, fordi vi er imod enhver form for tvang over for kommunerne på det her punkt.
De eneste ændringsforslag i L 60, som vi kan støtte i Fremskridtspartiet, er de rent tekniske forslag, som ministeren har stillet.
Lad mig afslutningsvis sige, så det er klart og tydeligt for enhver, at Fremskridtspartiet stemmer imod det her lovforslag.
Allersidst vil jeg blot have lov til at sige, at med hensyn til den meget lange diskussion, der har været mellem regeringen og Venstre og De Konservative, er jeg nødt til at sige tak til Venstre og De Konservative for underholdningsværdien.