runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Troels Lund Poulsen (V), 2006-03-03:
Vi prøver igen for hr. Per Clausen.
Lad mig nævne tre områder.
Det faglige miljø ved et lille og fritstående center kan fremstå mindre interessant for forskere.
Den økonomiske begrundelse for at samlokalisere centeret er, at man kan spare udgifter til eksempelvis den daglige drift.
For en stor del af de ansatte vil de penge, der er afsat, komme til at gå til drift og administration og altså ikke gå til fri forskning.
Det er derfor, kan jeg sige til hr. Per Clausen.
Det var tre argumenter.
Margrethe Vestager (RV), 2006-03-03:
Nu er det en nyhed for mig, at hr. Troels Lund Poulsen er en stor beundrer af SR-regeringens forskningspolitik, det vil jeg sige, men jeg kan forstå, at det er en væsentlig begrundelse for, at man gør sådan her, at SR-regeringen gjorde sådan.
Nu skal jeg ikke forstyrre historieskrivningen voldsomt.
Jeg skal bare gøre opmærksom på, at der siden er lavet en reform af forskningsrådssystemet, en reform, som vi alle sammen har været enige om var en rigtig god reform.
Den ville nemlig indebære, at de politisk bestemte programmer ville blive udbudt i konkurrence via Det Strategiske Forskningsråd, sådan at de bedste kunne komme til at løfte opgaven.
Det er det, der er en væsentlig værdi og baggrund for hele reformen af forskningsrådssystemet, som er gennemført i VK-regeringens tid.
Hvad er det så, der gør, at man aktivt fravælger – for det er jo det, der sker – at bruge det system, man selv har sat i verden, som skal være med til at kvalificere forskningen, og i stedet for vælger at opbygge et helt nyt forskningsmiljø, et lillebitte, helt nyt forskningsmiljø, et sted, hvor der ikke er nogen faglige synergieffekter?
Troels Lund Poulsen (V), 2006-03-03:
Jeg vil gerne komme med den indrømmelse til fru Margrethe Vestager, at det ikke er hver dag, jeg roser den tidligere regering.
Jeg gjorde det blot, fordi der er nogle af dem, der har stillet spørgsmål til mig her i Folketingssalen, der har anfægtet, at det her er et helt nyt princip.
Der tillader jeg mig bare at sige, at det her princip også blev brugt under den tidligere SR-regering.
Det, der sker her, vil jeg sige til fru Margrethe Vestager, er jo, at det, som fru Margrethe Vestager efterlyser og ønsker, nemlig at der skal være den størst mulige ekspertise, den størst mulige konkurrence, lige netop kommer til at ske, fordi det bliver udbudt, sådan at de allerypperligste kan søge og på den måde kan bidrage til den udredning, som også af historiske grunde selvfølgelig er meget vigtig for at kunne se, hvordan den kolde krig har påvirket den danske befolkning.
Hvad er det for nogle tendenser, der har været?
Margrethe Vestager (RV), 2006-03-03:
Jeg kan vældig godt lide hr. Troels Lund Poulsens bemærkning om, at alle kan søge helt frit.
Jeg går ud fra, at det betyder, at også konsortier kan søge, det vil sige, at f.eks. konsortier bestående af de eksisterende miljøer, der forsker i den kolde krig og i samtidshistorie, kan slå sig sammen og søge om at løfte opgaven.
Men vil det sige, at hos det her pseudostrategiske forskningsråd, som forsvarsministeren nedsætter, kan alle søge, også konsortier af forskere fra Syddansk Universitet, som endda kan tilbyde at løse opgaven med deres egne printere og deres egne lokaler i et relevant fagligt fællesskab, i stedet for at de skal låne Forsvarsakademiets printere?
Det ville da egentlig være en enkel løsning.
Troels Lund Poulsen (V), 2006-03-03:
Jeg tror godt, fru Margrethe Vestager har læst, hvad det er, som står tilbage, hvad angår det, der nu bliver etableret.
Der bliver jo ansat en centerleder, og så bliver der ansat et antal forskere.
Det vil sige, at det sker ved et helt åbent opslag.
Og alle, der måtte besidde de kvalifikationer, som bestyrelsen og centerlederen vurderer som værende nødvendige, er velkomne til at søge de stillinger.
Høgni Hoydal (T), 2006-03-03:
Jeg hæftede mig ved ordførerens oplæsning af kommissoriet eller den politiske beslutning om, hvilket fokus denne forskning skal have, og der nævnte han så specielt Østblokkens indflydelse på Danmark og Østersøområdet, hvis jeg husker rigtigt.
Så vil jeg spørge hr. Troels Lund Poulsen
Hvad omfatter det?
Det er mit spørgsmål.
Troels Lund Poulsen (V), 2006-03-03:
Formålet med det nye center, som vi diskuterer her i dag i forbindelse med B 78, er jo, at regeringen sammen med Dansk Folkeparti har besluttet, at der skal gennemføres en fri og bred forsknings- og formidlingsindsats vedrørende Danmark under den kolde krig ud over den forskning, som bl.a. DIIS allerede har gennemført.
Forskningen skal primært fokusere på periodens holdnings- og meningsdannelse inden for politik, kultur og medier.
Desuden skal forskningen klarlægge yderligere aspekter af Østblokkens indflydelse på danske beslutningstagere og af de militære trusler rettet mod Danmark og Østersøområdet.
Det er ikke Forsvarsakademiet, der skal forestå forsknings- og formidlingsindsatsen vedrørende Danmark under den kolde krig.
Centeret bliver helt ledelsesmæssigt og organisatorisk uafhængigt, og kompetencen til at træffe beslutninger vedrørende anvendelse af bevillingen placeres fuldt og helt hos bestyrelsen.
Der har i den politiske proces mellem regeringen og Dansk Folkeparti været et ønske om, at bevillingen bliver udmøntet via et selvstændigt center, hvor de fagkyndige forskere kunne fokusere præcis på denne opgave i hele projektperioden.
Det fremgår tydeligt både af den politiske aftale og af regeringens aktstykke om det nye center, at det skal gennemføre en fri og bred forsknings- og formidlingsindsats vedrørende Danmark under den kolde krig.
Det er derfor helt misvisende at tale om en politisk styring af forskningen og om brud på traditionen for fri forskning.
Alle kvalificerede ansøgere har mulighed for at søge de åbne stillinger.
Det eneste politiske fingeraftryk ligger jo i formuleringen af centerets formål og forskningsfelt.
Opgaven er altså politisk formuleret, men forskerne er suverænt herrer over både metodevalg og de resultater, de når frem til.
Det er præcis som med alle andre strategiske programmer og forskningsaktiviteter, hvor selve formålet bestemmes politisk.
F.eks. formulerede Folketinget jo også, at der skulle forskes i eventuelle risici ved mobilstråling, men det var forskere, der stod for metodevalg og resultater.
På den baggrund må jeg på vegne af Venstre afvise B 77 og B 78.
Per Clausen (EL), 2006-03-03:
Jeg må forstå hr. Jesper Langballe sådan, at han er enig med os i, at det ikke er særlig dybsindigt, måske endda ikke særlig klogt at anbringe det her center et sted, hvor der ikke er noget tilsvarende forskningsmiljø at spille sammen med.
Så kan vi undre os over, hvorfor man så alligevel har valgt det.
Så som en slags oplysning til historikere i det her land: Skulle hr. Jesper Langballes indledende bemærkninger forstås på den måde, at hr. Jesper Langballe og hans parti vil sikre ekstra bevillinger til historiske studier i den kolde krig, indtil der kommer en redegørelse, der bekræfter hr. Jesper Langballes opfattelse af, hvad der skete?
Per Ørum Jørgensen (KF), 2006-03-03:
Jeg er faktisk lidt overrasket over, at man bruger det udtryk, at det er særligt politisk udpegede, der skal foretage den her forskning.
Det viser igen den mistillid, som ikke er særlig køn for denne debat.
Men jeg synes, at de kritikpunkter, som er rejst fra oppositionens side i den her debat, dels har været båret af mistillid, dels har haft til formål at bringe fokus væk fra det positive, at der nu bliver etableret et center, som har ressourcerne til at skabe et rigtig godt resultat, så hele den danske befolkning bliver klogere på det her område.
Det synes jeg faktisk er positivt, og det har vi ingen problemer med i Det Konservative Folkeparti.
Per Clausen (EL), 2006-03-03:
Det er selvfølgelig et godt svar, for så er det jo lidt uforståeligt, hvad hr. Jesper Langballes indledning skulle til for.
Der var begrundelsen for at lave den her ekstra undersøgelse netop, at sagen endnu ikke var undersøgt til bunds, og så forklarede hr. Jesper Langballe, hvad en undersøgelse til bunds ville føre til af konklusioner.
Men jeg kan forstå, at det synspunkt står hr. Jesper Langballe ikke ved.
Er det sådan, at hr. Langballe faktisk mener, at det giver mere uafhængig forskning i forhold til staten, end hvis man lægger forskningen ud på universiteter?
For så synes jeg alligevel, at det er lidt vanskeligt at forstå hr. Langballes forsvar for den fri forskning.
Jesper Langballe (DF), 2006-03-03:
Nu har det jo kørt i den samme grammofonpladerille i timevis med de her små procedurefinesser, men jeg har egentlig ikke hørt forslagsstillerne sige ét ord om den kolde krig.
Så jeg vil godt flytte fokus lidt tilbage der, hvor jeg synes det skal være.
Jeg bliver altid betænkelig, når jeg hører nogen, der påberåber sig konsensus.
Hr. Ole Sohn sagde med inderlighed: Vi vil jo alle sammen det samme.
Jeg synes, hr. Ole Sohn er en flink fyr, men jeg bliver nødt til at være brutal og sige: Med hensyn til historisk forskning i den periode vil hr. Ole Sohn, DKP’s formand indtil 1991, den mand, som i 1989 opvartede Honecker, en af de værste diktatorbødler i Europa – han kan selvfølgelig være blevet klogere siden, og det er jeg ikke i tvivl om at hr. Ole Sohn er blevet – selvfølgelig ikke det samme som den, der har brugt det meste af sit voksne liv på at skrive mod den forvridning, at man satte den slaveanstalt, som Sovjetunionen var, over det frie USA.
Selvfølgelig vil vi ikke det samme.
Ole Sohn (SF), 2006-03-03:
Jeg vil gerne bekræfte over for hr. Langballe, at jeg i 1989 hilste på Honecker.
Det er korrekt.
Det er rigtigt, at jeg har en anden opfattelse af samtidshistorien, formoder jeg, end hr. Langballe.
Det er jo derfor, vi ikke er politisk enige.
Men jeg troede sådan set – måske er jeg naiv – at vi havde en fælles interesse i, at forskere skulle dykke ned i den periode, om hvilken hr. Langballe og jeg er uenige.
For var det et forskningsprojekt, så troede jeg faktisk, at man skulle lade forskerne dykke ned i det, og så ville vi få afdækket den kolde krig, både hvem der havde ret, og hvem der ikke havde ret, og hvorfor folk agerede, som de gjorde.
Jesper Langballe (DF), 2006-03-03:
Jamen det er da rigtigt, at vi har en fælles interesse i – det har vi muligvis – at områderne bliver udforsket, men det er ikke sikkert, at vi har en fælles interesse i, hvordan det bliver gjort.
Det er nemlig overhovedet ikke rigtigt, når hr. Ole Sohn og de andre forslagsstillere siger, at en nordisk undersøgelse vil stikke spaden dybere ned.
Forholdet er det modsatte.
Forholdet er, at en nordisk undersøgelse i den her sammenhæng er tematisk fuldkommen irrelevant.
Jeg begrundede det i min ordførertale, og jeg har ikke fået noget svar på det.
Hvorfor skulle man dog udforske Sverige sammen med Danmark og Norge?
Der er ikke nogen som helst forbindelse mellem situationerne.
Det har jeg gjort rede for, men der er ikke blevet svaret på det.
Nej, det, som forslagsstillerne vil, er ikke at stikke spaden dybere ned, det er at sprede det.
Og nu vil jeg ikke være så ondsindet og mistænksom, at jeg vil sige, at det er et bevidst forsøg på at uskadeliggøre en koldkrigsundersøgelse, jeg vil bare sige, at det bliver i hvert fald resultatet.
Ole Sohn (SF), 2006-03-03:
Jeg vil håbe, at Venstre og Konservative lytter godt efter hr. Langballes spørgsmål, for de er meget, meget præcise.
De er meget, meget præcise i forhold til det mål, Dansk Folkeparti har.
Det er netop ikke at bedrive forskning, for hvis det var det, ville hr. Langballe slet ikke have stillet det spørgsmål.
For jeg har jo udtrykkeligt sagt – nu er jeg i den særlige situation, at jeg har haft en meget lang ordførertale, fordi jeg er forslagsstiller, og derfor har jeg kunnet gennemgå det – at der ikke er tale om et nordisk projekt.
Der er tale om et nordisk institut, hvor man kan bruge synergieffekten.
Der er faktisk tale om, at den formulering, som hr. Langballe, formoder jeg, har fået skrevet ind i finanslovaftalen, er en del af oppositionens forslag, fordi det er det samme, vi ønsker der skal forskes i.
Så jeg kan slet ikke forstå, hvorfor der skal skabes en kunstig uenighed.
Jo, vi er politisk uenige, men hvis vi ikke har den forståelse, at det er forskerne, som uafhængigt af, hvad hr. Langballe og hr. Ole Sohn mener, der skal gennemgå den kolde krigs historie, er vi netop inde ved sagens kerne, nemlig at det ikke er forskning, Dansk Folkeparti ønsker
Det håber jeg bare at Venstre og De Konservative lytter lidt efter.
Troels Lund Poulsen (V), 2006-03-03:
Hr. Ole Sohn gjorde meget ud af i hele sin ordførertale at snakke om, at man ikke skal påføre andre et argument, som de ikke har, og så var hr. Ole Sohn så fiks at gøre det i forhold til de ordførere, der har været oppe fra regeringspartierne, og kaldte dem beklemte og meget andet.
Det er jo fint, at hr. Ole Sohn har den holdning, men det betyder ikke nødvendigvis, at det er den rigtige holdning.
Mit spørgsmål er sådan set ganske kort: Hr. Ole Sohn har brugt en meget stor del af sin ordførertale på at forklare, hvor politisk styret den her proces er, og hvor lidt fri og uafhængig forskning der måtte komme ud af det, men er det så hr. Ole Sohns opfattelse, at den DIIS-rapport, der lå færdig i sommer, også var præget af politisk styring?
Ole Sohn (SF), 2006-03-03:
Både DIIS-rapporten og den rapport, som vil blive resultatet af aktstykket, og tidligere rapporter og forskningsprojekter bærer præg af de valg, som forskere nu træffer i forbindelse med deres forskning, for man kan altid foretage et udvalg.
Derfor er der en ting, som jeg er enig med hr. Jesper Langballe i, og det vil jeg gerne understrege, og det er, at vi aldrig vil komme i en situation, hvor historiens punktum bliver sat.
Der vil altid komme et nyt projekt; der vil altid være en ny vinkel.
Det vil der også gøre, selv om man gennemfører det projekt, som ligger i regeringens og Dansk Folkepartis forslag.
Troels Lund Poulsen (V), 2006-03-03:
Vi prøver igen.
Jeg spørger hr. Ole Sohn: Er DIIS-rapporten et udtryk for politisk styring?
Ja eller nej.
Ole Sohn (SF), 2006-03-03:
DIIS-rapporten er et udtryk for, at man har sat et projekt i gang, som er placeret i DIIS.
Jeg kan ikke helt se, hvor det er spørgeren vil hen, ud over at der blev truffet en beslutning, og der blev lavet en rapport.
Det, oppositionen lægger op til, er at lave et forskningsinstitut, og jeg kan simpelt hen ikke forstå, hvorfor Venstre og De Konservative er så indædt imod det.
Søren Krarup (DF), 2006-03-03:
De, der har den alder, som jeg har, har i deres voksenliv oplevet, hvordan hele efterkrigstiden var præget af opgøret med nazismen.
Det var en totalitær bevægelse, som efterlod grufulde resultater, og på grund af Nürnbergprocessen og den forskning, som udsprang af nazismens nederlag, så blev den virkelig belyst.
Det, vi også har oplevet i efterkrigstiden, er et dansk offentligt liv, der har været fuldstændig på den anden totalitære bevægelses side, nemlig kommunismens, og som derfor systematisk har lukket øjnene.
Jeg vil heller ikke være brutal over for hr. Ole Sohn, for jeg har også fået meget personlig sympati for ham, men jeg kan ikke nære mig for at sige, at den tale om den objektive forskning, som han lægger op til, og denne nordiske blindtarm er i forskningens navn i virkeligheden at forhindre, at der bliver drevet en forskning, der for alvor tør grave til bunds.
Det er det, sagen drejer sig om, og det er selvfølgelig derfor, at der er den store modstand imod det.
Hele det offentlige liv, den herskende klasse i Danmark, er modstandere af det, er modstandere af, at der bliver sagt det samme, som blev sagt om nazismen.
Ole Sohn (SF), 2006-03-03:
Jeg forstår simpelt hen ikke, hvordan hr. Søren Krarup kan sige det, han gør, når både jeg og de øvrige ordførere alle har understreget, at et væsentligt element i vores forslag går på at sætte det forskningsprojekt i gang, som Dansk Folkeparti har aftalt med regeringen.
Der er ingen, der ikke ønsker at få gravet et spadestik dybere i den kolde krig som supplering til de mange undersøgelser, der er lavet, til de mange forskningsprojekter, der er lavet, og til de mange afhandlinger, der er skrevet.
Det skal da være en fortsat udvikling, så vi kan blive klogere på vor samtid.
Der er jo lavet mange forskningsprojekter og skrevet mange bøger om den kolde krig.
I al beskedenhed har jeg selv bidraget til et par stykker af dem.
Men at vi får et forskningsinstitut, som også har international udveksling, sådan at man også drager nytte af den viden og erfaring og det kildemateriale, de har i andre lande, kan jeg simpelt hen ikke forstå skulle være at afspore fokus fra, at vi kan blive klogere.
Vi lever altså ikke i en osteklokke, vi lever sådan set i en åben verden, hvor der også er andre lande, som har været igennem den kolde krig på nøjagtig samme måde, som vi har, hvorfor søren skulle det da være en særlig svaghed at drage nytte af den viden, de har?
Søren Krarup (DF), 2006-03-03:
Vi lever jo i synderens verden, og det er sådan, at der aner man altid hensigten og bliver beklemt.
Jeg husker, da Bent Jensens bog »Stalinismens fascination« kom i 1984.
Jeg husker det had, der rejste sig imod ham, og hvordan han systematisk blev forfulgt i årtiet efter.
Det er selvfølgelig, fordi der dér er tale om ting, der ikke må siges, ting, der ikke må udforskes.
Jeg må for mit vedkommende sige, og det er en ganske uvidenskabelig bemærkning, at jeg tror ikke et øjeblik på det, for det er ikke sådan, at når man har ting, der skal skjules, har man virkelig vilje til at nå til bunds i forskningen.
Derfor må det være sådan.
Lad hr. Ole Sohn lave sin forskning, og det er da glimrende, selv om jeg måske ikke har den helt store tillid til det, men lad ham acceptere, at der faktisk er interesse for, at der virkelig graves til bunds, og at den udskregne, f.eks. Bent Jensens »Stalinismens fascination«, ikke skal være en parentes.
Det skal være muligt virkelig at forske i, hvad der blev sagt af dem, der ikke bryder sig om at få deres udtalelser lagt frem på bordet.
Ole Sohn (SF), 2006-03-03:
Det kan man i hvert fald ikke gøre med vores forslag, for vi ønsker sådan set en fri og åben forskning.
Vi ønsker ikke at lægge bånd på nogen.
Vi ønsker, at de folk, som har de bedste projekter, kan komme til at forske.
Det er simpelt hen ikke muligt at pådutte oppositionen et argument om, at vi ikke ønsker at få noget frem, i og med det krystalklart står skrevet i vores forslag, at vi ønsker en fri og åben forskning i den kolde krigs tid.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2006-03-03:
Jeg synes egentlig, det var ganske interessant før at høre hr. Ole Sohn give udtryk for, at DIIS-rapporten var underlagt den samme politiske styring tilbage i 1999, som tilfældet jo er her.
Nu er jeg jo forholdsvis ny i dette parlament, og jeg kunne egentlig godt tænke mig at høre, om SF støttede DIIS-rapporten og det forløb, der var dengang.
Ole Sohn (SF), 2006-03-03:
Det gjorde vi.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2006-03-03:
Jeg synes, at det bliver mere og mere interessant med den anke og den mistanke, som hr. Ole Sohn og andre har rettet mod os i dag, for jeg synes, at vi har et parallelt forløb med DIIS-rapporten fra 1999, som SF støttede, og det forløb, vi har her.
Derfor har jeg egentlig svært ved at se, hvor meget hold der er i den argumentation, som er bragt ind i debatten i dag, og som vi har brugt utrolig meget tid på, hvilket naturligvis er helt i orden.
Er hr. Ole Sohn ikke enig med mig i, at der er et helt parallelt forløb omkring DIIS-rapporten i 1999, som SF støttede, og så det forløb, som vi ser i forbindelse med forskningscenteret her?
Ole Sohn (SF), 2006-03-03:
Nej, det er der ikke, og det er sådan set det, der er en af pointerne, nemlig at man fra Dansk Folkepartis side har påduttet regeringen, at der skal placeres et institut fuldstændig ude af nogle faglige miljøer og oven i købet et sted, hvor de på forhånd siger, at de ikke har ekspertisen til at kunne understøtte et fagligt miljø til forskning i den kulturdebat, der foregik under den kolde krig.
Så det er en diametral modsætning.
Men selv om man kan kritisere baggrunden for organiseringen af arbejdet med DIIS-rapporten, skulle det så være et argument imod, hvis man så i øvrigt er blevet klogere, at finde en form, hvor vi får de bedste faglige kræfter ind i et forskningsprojekt?
Altså bare fordi regeringen har begået en fejl, behøver man da ikke at gentage den, eller hvis oppositionen tidligere har begået en fejl, behøver man da ikke at gentage den.
Vi er vel sat i verden for at blive klogere.
Det er tilsyneladende ikke det, der er regeringens projekt.
Det har jeg forstået.
Men det kunne man jo godt have forestillet sig at det var – i teorien.
Afstemning
Helge Sander (V), 2006-03-03:
Nu er det jo alt sammen et valg – også i den her situation.
Og der har regeringen og Dansk Folkeparti i forbindelse med finanslovaftalen altså truffet det valg, som vi bliver præsenteret for i dag.
Så derfor synes jeg, at det er helt naturligt i tråd med de beslutninger, der bliver truffet.
Det er jo således, at vi jo med vores forskningsrådslov har en række forskellige muligheder.
En af de muligheder er jo, at vi etablerer et sådant center, som det er sket her.
Så det er der ikke noget mystisk i.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2006-03-03:
Jeg vil ikke sige, at placeringen er ligegyldig, og jeg synes egentlig også, jeg har redegjort for den vision, som Forsvarsakademiet har: at man ønsker at blive et internationalt anerkendt videncenter.
Og jeg synes da egentlig, der er en vis fornuft i, at vi kan være med til at støtte den udvikling.
Så taler hr. Rasmus Prehn om en ny procedure.
Det undrer mig lidt, for det er altså sådan, at basisbevillinger enten kan være bevillinger til et særligt center med et fast defineret mål, som tilfældet er her, eller bevillinger til universiteter, hvor de i henhold til universitetsloven frit kan anvende dem.
Det er ikke nogen ny procedure.
Det er kendt stof, og det burde det være for samtlige ordførere her i salen, og derfor undrer jeg mig over, at der skal være tale om, at det er en ny procedure, der anvendes her.
Nej, det er ikke en ny procedure.
Vi har valgt den her løsning i fællesskab, så enkelt er det, og jeg er sikker på, at der nok skal komme et ganske godt resultat ud af anstrengelserne.
Rasmus Prehn (S), 2006-03-03:
Mistilliden opstår jo der, hvor man, selv om man kunne have valgt at følge en procedure i forhold til forskningsrådgivningen, som der hidtil har været stemning for, enighed om, i Folketinget, så alligevel vælger en ny procedure.
Det er der, mistilliden opstår – betænkeligheden ved, om den her undersøgelse nu bliver tilstrækkelig reel og uvildig.
Det er der, jeg gerne vil have Det Konservative Folkepartis kommentar til, om ikke man kunne have valgt at lave den samme model, men hvor man gjorde det i regi af Det Strategiske Forskningsråd eller Grundforskningsfonden.
Det mener jeg ville have gjort det meget nemmere, og man ville være sluppet for mistilliden til det her, hvis man havde gjorde det på den måde.
Igen med hensyn til placeringen: Jeg har ikke fået Det Konservative Folkepartis svar på, om ikke det spiller en rolle, hvor man placerer det henne.
Vi hørte hr. Jesper Langballe give udtryk for, at det bare er et spørgsmål om husnumre, det er tilfældigt, den overvejelse er helt ligegyldig, det er udtryk for ikke særlig dybsindige overvejelser osv.
Mener Det Konservative Folkeparti virkelig, at placeringen er fuldstændig ligegyldig?