Bent Hindrup Andersen (EL), 1998-02-04:
Jeg kunne godt tænke mig at få regeringens syn på, hvordan økologien er placeret i regeringens strategi for at sikre befolkningen sunde fødevarer og for at beskytte vandmiljøet og dyrevelfærden.
For som det jo meget ærligt står i indledningen af den fødevarepolitiske redegørelse, er rammerne for, hvordan vi kan tillade os at beslutte at handle nationalt, utrolig stramme i EU og WTO, og derfor vil jeg spørge fødevareministeren, om det så ikke er sådan, at den mest sikre strategi egentlig er omlægning til økologisk drift, hvor vi ikke har pesticidrester, hvor vi ikke bruger gensplejsning - for så er vi fri for den diskussion, selv om ministeren måske godt vil have nogen gensplejsning - hvor vi er fri for vækstfremmerne, og hvor vi har optimal dyrevelfærd, i hvert fald mulighed for at have det, når reglerne bliver skærpet, osv. For os i Enhedslisten at se har netop medlemskabet af EU og WTO gjort, at stort set den eneste sikre strategi at vælge er omlægning til økologisk drift, for alt det andet, som man vil forsøge - forbud og importstop og lignende - vil jo i sidste ende være tekniske handelshindringer i forhold til EU og WTO, når de først kommer op i omdrejninger, og derfor mener jeg, at en økologisk omlægning bliver et helt centralt element i strategien for en ordentlig fødevarepolitik.
Og derfor er det lidt deprimerende, når jeg på bagsiden af det sidste nummer af Økologisk Jordbrug kan læse et citat fra fødevareministeren, som i øvrigt ikke oprindelig er derfra, men fra Det Fri Aktuelt.
Og for at det nu ikke bare skal være et citat af et citat osv., kunne jeg egentlig godt tænke mig, at ministeren her fra talerstolen sagde, hvordan ministerens opfattelse af økologi er, for det, der fremgår af det citat, er, at ministeren mener, at det er at snyde, hvis man siger, at man kan forestille sig hele Danmark omlagt til økologisk jordbrug.
At det er en illusion at forestille sig et totalt økologisk Danmark, er utrolig deprimerende at høre fra en minister, der samtidig meget ærligt har sagt, at vi stort set ikke kan bevæge os inden for rammerne af EU og WTO.
Så jeg kunne godt tænke mig at vide, om ministeren kan bekræfte det udsagn og sige, hvad der ligger i det, og hvad der er grunden til den udtalelse.
er det som sagt et centralt element, og derfor er det også et centralt element, at befolkningen har mulighed for at udøve et afgørende pres for økologiens gennemslagskraft.
Og i den forbindelse er økologimærkerne, Ø-mærkerne, utrolig vigtige hjælpemidler, og dér vil jeg gerne sige, at jeg synes, der er en flot placering af de nye økologimærker - altså de grønne nonfoodmærker og de blå fiskerimærker - i regeringens redegørelse.
Når vi så kommer til kontrollen, er for mig at se
den vigtigste kontrol egentlig forbrugerne, altså den direkte folkelige kontrol, og det vil sige den direkte folkelige mulighed for f.eks. at gøre noget så banalt som at gå direkte fra det lokale supermarked til fødevarekontrollen med sine varer og sige: Hør, der er vist noget galt her!
Derfor bekymrer det mig, at regeringen laver en centralisering af fødevarekontrollen, levnedsmiddelkontrollen.
Jeg vil gerne gentage mit spørgsmål fra før, som ministeren måske ikke hørte eller ikke havde tid til at svare på, og det er: Er ministeren bekendt med, at sammenslutningen af levnedsmiddelkontrollerne har udarbejdet et forslag til fælles retningslinjer for kimtal, og at det har ligget meget længe i ministeriet, men at det i realiteten er blevet standset af De Samvirkende Købmandsforeninger i Danmark, Dansk Supermarked A/S og Fællesforeningen for Danske Brugsforeninger? Man kan sagtens komme og sige, at der ikke er ensartet kontrol, hvis man ikke efterkommer levnedsmiddelkontrollernes egne forslag til at forsøge at lave en ensartet kontrol.
Man kan jo bagefter komme og sige: Der er ikke nogen ensartet kontrol, derfor skal I lægges sammen eller flyttes, og vi skal have en ensartet statslig organisation.
Jeg mener, at det er et forkert grundlag, hvis ikke ministeren er bekendt med disse ting, man træffer beslutningen på.
Jeg ville gætte på, når det nu er en så central ting i den fødevarepolitiske redegørelse, at ministeren også er bekendt med, at de lokale levnedsmiddelkontrollers sammenslutning f.eks. har forsøgt at lave fælles kimtal.
De vil også gerne gå videre til andre ting, for de vil gerne have et ensartet regelsæt, men det har ikke været muligt at få det etableret.