runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Inge Refshauge (LH), 2000-10-05:
Det har hele dagen været en EU-debat.
Den ene efter den anden forsøger at smykke sig med æren for nejet til euroen, men det var jo et folkeligt nej på tværs af alle partier.
Sådan er det, og det må vi fortsat arbejde ud fra med hensyn til Danmarks fortsatte deltagelse i EU-fællesskabet, så der kan bringes balance mellem befolkningens ønsker og regeringens EU-politik.
Jeg vil gerne vende mig til den redegørelse, statsministeren gav i Folketinget i tirsdags.
For os i Det Liberale Højre er der en del positive tiltag på det sociale område, f.eks. bedre regler om personlige tillæg til pensionister og en ensartet behandling over hele landet.
Der tales om fleksibilitet i hjemmehjælpen, hvor den enkelte hjemmehjælpsmodtager kan være medbestemmende i tilrettelæggelsen af de opgaver, der skal udføres, og der nævnes også ændringer på det kommunale og amtskommunale område i behandlingen af sociale sager på pensionsområdet.
Her glæder jeg mig virkelig til at se det endelige resultat
af førtidspensionsreformen, og jeg håber virkelig, der er sket ændringer til det bedre for de pensionsansøgere, der er nedslidte, syge eller på anden måde ude af stand til at påtage sig et arbejde.
Som det er i dag, bliver disse mennesker desværre ofte kostet rundt i systemet mellem speciallæger, revalidering, arbejdsprøvning m.v., og jeg håber, det bliver bedre med den nye lov.
Jeg er noget bange for det såkaldte rummelige arbejdsmarked.
Udlændingene har jo ikke været særlig gunstige for arbejdsgiversiden, og det forstår jeg i grunden godt, hvis regeringen igen pålægger erhvervslivet endnu flere afgifter.
Det skal vi væk fra.
Vi kan ikke forlange af erhvervslivet, at det skal skabe arbejdspladser og have et stort socialt ansvar, når vi bare herindefra pålægger afgift på afgift.
Her hænger tingene igen sammen med det rummelige arbejdsmarked.
Angående kriminelle udlændinge skal der handles hurtigt, så de kan udvises omgående.
Jeg har svært ved at forstå, at vi ikke kan ændre loven over for fremmede, der kommer fra lande, hvor forholdene er sådan, at de ikke har én eneste chance for at få asyl her i landet.
Hvorfor skal de igennem asylbehandlingen, før de kan sendes hjem?
Kan vi ikke ændre på det forhold?
Også på sundhedsområdet er der lagt op til forbedringer, bl.a. når det gælder genoptræningen af udskrevne patienter.
Der er forbedringer på vej på tandplejeområdet, for visse kræftpatienter og for psykisk udviklingshæmmede, og der er ligeledes lagt op til ændringer i medicintilskudsreglerne og reglerne for apotekervirksomhed.
Alt i alt en del tiltag, der ser ud til at forbedre forholdene for mennesker, der har det svært.
Så herfra altså et par roser med enkelte torne, især på det social- og sundhedspolitiske område.
Peter Duetoft (CD), 2000-10-05:
Jeg vil gerne starte med at sige tak til hr. Óli Breckmann.
Det er da ikke så dårlig en score at være fornuftig i 50 pct. af éns udtalelser.
Det, jeg sagde i sommer, var faktisk, at der er realisme i at diskutere bloktilskud med Grønland, fordi vi ikke har en suverænitetsdiskussion.
Der var nogle problemer deroppe, der skulle løses, og derfor var det meget reelt at diskutere, om det bloktilskud skulle sættes op eller ned.
Hvorfor skulle man dog det?
Det var den forskel på de to situationer, jeg tillod mig at gøre opmærksom på.
Den ene nation har ikke bedt om suveræniteten.
Derfor er der en reel diskussion om bloktilskuddet.
Den anden har bedt om det, så får man en anden diskussion.
Det var såmænd bare det, jeg sagde, og det synes jeg egentlig også var meget fornuftigt.
Aase D. Madsen (DF), 2000-10-05:
Det, der kalder mig herop i dag, er, at alle medlemmer af Folketinget i dag har modtaget en henvendelse, eller jeg vil rettere kalde det et nødskrig fra organisationen DTL; det er Dansk Transport og Logistik-organisationen, der repræsenterer 4.900 landtransportvirksomheder. Jeg håber, at regeringen tager henvendelsen meget, meget alvorligt, og at de mange seriøse oplysninger bl.a. om de økonomiske lettelser, som det samme erhverv har fået i mange andre europæiske lande, resulterer i, at regeringen ikke længere sætter kikkerten for det blinde øje, men indstiller sig på at give en øjeblikkelig, akut nødhjælp til erhvervet, der har brug for et helt ekstraordinært økonomisk pusterum.
Det er jo et spørgsmål, hvor længe organisationen kan holde medlemmerne i kort snor.
I den forbindelse vil jeg henvise til den socialdemokratiske ordfører, fru Pernille Blach Hansens bemærkninger her i formiddags om, at millionerne vil komme til at mangle i statskassen, hvis der kommer afgiftsnedsættelser.
Det var næsten ikke til at holde ud at høre på, for lige meget hvor mange millioner der mere eller mindre uventet kommer ind i statskassen, så vil mere altid have mere i en socialdemokratisk ledet regering.
I 1999 var aktieudbyttet fra DONG et stort rundt nul, og jeg vil nævne, at næste år er aktieudbyttet fra DONG 1,1 mia. kr., jeg gentager: 1,1 mia. kr. DONG-koncernen er efterhånden blevet en dansk oliesheik, som deltager mere og mere aktivt i olieudvindingen som producent i Nordsøen. Danmark er ikke alene selvforsynende med olie og gas, men er også eksportør.
Millionerne er derfor de sidste år væltet ind i statskassen fra Nordsøen i form af de stærkt stigende koncessionsafgifter, olieledningsafgifter og som
sagt aktieudbytte fra DONG
Derfor er der naturligvis råd til at lette afgifterne eller regulere energipriserne.
Spørgsmålet er derfor, hvad regeringen vil gøre, hvis vognmændene mister tålmodigheden og så at sige lukker Danmark.
Vil regeringen derfor her og nu give et positivt tilsagn, således at vi kan undgå, at en sådan dybt ulykkelig situation indtræffer?
Regeringen har et meget stort ansvar, for klokken er så at sige fem minutter i tolv.
Det kan meget nemt blive for sent også for de mange danskere, der med gru må se en meget, meget kold vinter i møde.
Altså: Vil regeringen blive siddende med hænderne i skødet?
Dansk Folkeparti mener i hvert fald ikke, at skatteministeren ligefrem har haft en heldig hånd i denne sag.
Lene Espersen (KF), 2000-10-05:
Så kan jeg oplyse fru Pernille Blach Hansen om noget: Klassekampen er død.
Det er rent faktisk sket for en meget, meget lang årrække siden, men det er åbenbart ikke helt gået op for Socialdemokratiet endnu.
Omkring det her med mellemskatten: Mellemskatten sætter altså ind ved 177.000 kr. Der er temmelig mange af de medlemmer af LO, der i hvert fald tidligere har stemt på Socialdemokratiet, som nok vil have sig frabedt at være den omvendte Robin Hood og det overklassedanmark, der rent faktisk får gavn af det her forslag.
Mellemskatten er noget, der først og fremmest sætter ind, når man kommer i fast arbejde.
Og det er svaret, ikke kun fra Det Konservative
Folkeparti, men også fra OECD, der kom med en landerapport om Danmark her i sommerferien, fra bankøkonomer, fra alle, der har forstand på økonomi
Hvis vi skal kunne bevare vores velfærdssamfund, hvis vi skal kunne fastholde arbejdsstyrken og udvide den,
Det er rigtigt, at de, der ikke går på arbejde og ikke betaler mellemskat, heller ikke får nogen glæde af, at den bliver afskaffet, men det har vi sådan set ingen som helst problemer med at sige fra talerstolen.
Det, der betyder noget, er, at vi belønner de mennesker, der går på arbejde og dermed fremmer, at de gør en ekstra indsats.
Ulla Tørnæs (V), 2000-10-05:
Nu bemærkede jeg jo, at statsministeren roste den socialdemokratiske ordfører for at have fremhævet ét punkt i regeringsgrundlaget, nemlig at der skal laves en analyse af regionalpolitikken, og det synes jeg for så vidt er meget godt.
Men jeg har i den anledning et meget konkret spørgsmål, og hvis ikke statsministeren vil besvære sig med at besvare mit spørgsmål, så må jeg tage til indtægt, at det, jeg så spørger om, er en realitet.
For jeg er sådan set helt enig i, at det ikke handler om, at regionerne skal udvikle sig ens, men jeg vil så blot spørge om, om ikke forudsætningen for udviklingen nødvendigvis er, at man har ens vilkår.
Hvis ikke statsministeren vil svare mig, så vil jeg tage det som udtryk for, at det er et bekræftende svar, altså at regionerne skal have ens vilkår for at kunne udvikle sig.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-10-05:
Jeg bad under debatten om at få en forklaring på de udtalelser vedrørende vetoretten, som statsministeren er kommet med; de løfter, statsministeren har givet befolkningen undervejs frem til den 28. september.
Det må vi konstatere.
Jeg tror, at hvis statsministeren bruger det mandat, som han nu har fået, til at løbe fra de løfter, som han har givet i valgkampen, så vil statsministeren og hans regering blive overordentlig hårdt straffet af vælgerne ved det næstkommende folketingsvalg.
Jeg kan ikke forestille mig andet.
Jeg vil give statsministeren det indstændige råd
, at han aldrig nogen sinde drømmer om at bruge det mandat, som han desværre har søgt og fået her i dag af Folketinget.
Pernille Blach Hansen (S), 2000-10-05:
Jeg skal bare gøre fru Ulla Tørnæs opmærksom på, at det i dag er 5-6 pct. af de danske patienter, der venter over 3 måneder, og det er patienter, der vel at mærke ikke har livstruende sygdomme.
For når man udregner det her, skal man jo både tage de akutte og de planlagte operationer med og ikke bare pille det tal ud, man selv synes passer bedst ind i sit eget kram.
Og så for fjerde gang: Når Venstre endnu en gang åbner ballet for at diskutere sundhed, så vil jeg gerne for fjerde gang i dag stille Venstre det her spørgsmål - nu håber jeg denne fjerde gang, jeg får et svar: Når nu Venstre endnu en gang gerne vil fremme privathospitalerne uanset konsekvenserne, hvordan vil Venstre så for det første sikre, at patienter med sjældne lidelser og sygdomme får en god offentlig behandling?
For det andet: Hvordan vil Venstre sikre genoptræning?
Og for det tredje: Hvordan vil Venstre sikre fortsat forskning og udvikling og uddannelse
, så det ikke bare er alle de offentlige sygehuse, der får lov til at løfte byrderne, og de private sygehuse, der får lov til at skumme fløden? For fjerde gang i dag: Må jeg bede om et svar?
Ulla Tørnæs (V), 2000-10-05:
Jamen for fjerde gang skal jeg så give fru Pernille Blach Hansen svaret, men jeg er desværre ikke sikker på, at det er tilstrækkeligt, for jeg er ret sikker på, at fru Pernille Blach Hansen ikke vil forstå svaret. For Venstre handler det om at give patienterne en ret,
en ret til at kunne vælge, hvor man ønsker at blive behandlet
Hvis man ønsker at blive behandlet på et privathospital, så skal man også have mulighed for det.
Men private hospitaler kan naturligvis kun være et supplement til de offentlige hospitaler, så den service, der tilbydes på de offentlige hospitaler, bliver ikke ringere af, at man får behandlet flere patienter ved at bruge et privat alternativ.
Det regnestykke hænger ganske enkelt ikke sammen, vil jeg sige til fru Pernille Blach Hansen.
Pernille Blach Hansen (S), 2000-10-05:
Jamen jeg får nu for fjerde gang et svar på noget, jeg ikke har spurgt om.
Jeg spørger ikke, om private hospitaler skal være et supplement eller et alternativ til offentlige hospitaler.
Jeg spørger, om Venstre vil pålægge private hospitaler at løfte nøjagtig de samme opgaver, som vi pålægger de offentlige sygehusvæsener med forskning, med uddannelse, med genoptræning, med medicinske patienter, med alle de ting, der ikke er penge i, og som man ikke skal skumme fløde på, men som er en opgave, som nogle skal løfte.
Når nu man gerne vil have de private sygehuse ind i varmen, skal de så også pålægges de her forpligtelser?
Eller skal de bare tage alt det gode, og så kan de offentlige sygehuse få lov til at løfte resten?
Frank Jensen (S), 2000-10-05:
Jeg synes, det er ærgerligt, at hr. Thulesen Dahl, repræsentant for Dansk Folkeparti, her under en åbningsdebat forsøger at slå politisk plat på de meget ubehagelige og også uacceptable forhold, der udspillede sig i de københavnske gader hen på aftenen i går, for der er jo ikke ét parti, der er jo ikke ét medlem af dette Ting, der vil forsøge at forsvare de begivenheder, som fandt sted i København i aftes.
Det var en almindelig ordens- og retshåndhævelsesopgave for dansk politi.
Jeg synes, at hr. Thulesen Dahl måske skulle have benyttet lejligheden til at anerkende, at på trods af de meget ubehagelige begivenheder lykkedes det dansk politi efter at have opløst en lovligt anmeldt demonstration omkring kl. 17.30 i går at få skabt ro i gaderne igen hen på aftenen med 44 anholdelser til følge, og hvoraf politiet i dag har fremstillet fem af bøllerne i retten, og hvor retten har fængslet de tre.
Jeg mener, at flere ordførere i dag har udtrykt det rigtige, der skal udtrykkes en dag som denne, og jeg synes, at den eneste, der mangler at udtrykke det, er repræsentanten for Dansk Folkeparti.
Det, der skal udtrykkes, er respekt over for den hurtighed, hvormed politiet fik skabt ro, fik sat sig på begivenhederne, og med den understregning, som også blev gjort meget tidligt i debatten i dag af den socialdemokratiske ordfører, at det her, den måde at opføre sig på, selv om man kan have begrundelser af politisk karakter for en anmeldt demonstration, ikke er en dansk optræden, og vi vil ikke acceptere det.
Det har vi heldigvis et veluddannet og et godt politi til at sørge for, når begivenhederne alligevel tager fart, som de gjorde i går.
Det er derfor, vi lever i et civiliseret retssamfund.
Sagen blev klaret, og de, der nu er dømt og sidder til fængsling, vil efterfølgende få deres sag for i retten.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-10-05:
Jeg synes næsten, at justitsministeren understregede statsministerens kompleks.
Det begynder næsten at blive helt pinligt, at statsministeren - øjensynligt fordi det er mig, der har stillet spørgsmålet - ikke kan gå op og svare.
Og derfor går han ned og beder sin justitsminister om at komme op og svare.
Men o.k., det er fint nok for mig at få dialogen med justitsministeren, og jeg skal understrege, at fra Dansk Folkepartis side er der fuldstændig opbakning til politiet og de ting, politiet iværksætter for at få bragt ro og stabilitet.
Og så må jeg bare lige sige til det dér spørgsmål om politisk plat: Må jeg minde om, at det var Socialdemokratiets ordfører, der rejste spørgsmålet her i sit ordførerindlæg, før Dansk Folkeparti havde rejst det.
Og det syntes jeg var godt, men jeg synes, at det var med en mærkværdig vinkel, og det var derfor, vi valgte at tage fat i det.
Ellers ville jeg selvfølgelig være kommet tilbage til det i min ordførertale.
Så vil jeg sige, at det, som vi mangler at høre nogle løsninger på, i stedet for at man bare - i citationstegn - siger det med politiet, er jo: Hvad er det for en baggrund der gør, at sådan nogle ting kan opstå i landet?
Hvad er det dog for noget med, at vi er ved at importere de konflikter, der er rundtomkring i verden, til det danske samfund?
Og det gør vi i stigende grad.
Holger K. Nielsen (SF), 2000-10-05:
Jamen det er da rent faktisk det, jeg har prøvet at forklare nu gennem fem indlæg, og jeg synes, jeg har sagt det hele tiden; det er faktisk det, det drejer sig om.
Og det, vi skal have afsøgt, er, hvilke muligheder der er på andre områder.
Det er en del af det her, men det er ikke kun det.
Det er en rimelig ny diskussion også her i Folketinget, og jeg har ikke alle svarene på det her; det har jeg da ikke, for det er nyt, og vi er i ukendt land, hvad debatten her også tyder på, synes jeg.
Men derfor synes jeg også: Lad os da gå videre med den.
Men det eksempel, der nævnes, er faktisk noget af det, som vi overvejer, som vi tænker på: at man i klubstrategien kan bygge på EU-retsakter, og det er hele pointen i det.
Selvfølgelig kan ethvert land da gå ud over minimumsreglerne af sig selv, men meningen er jo netop, at flere lande sammen skal kunne bygge oven på dem, og det er det, vi skal arbejde videre med som et eksempel.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-10-05:
Jeg kan kun gentage, at Enhedslisten ikke agter at blande diskussionen om resultatet af folkeafstemningen den 28. september og så regeringens fremtid sammen.
De to ting var adskilt før den 28. september og er det som følge deraf også efterfølgende under den her debat i dag. Men jeg vil gerne gentage, at Enhedslisten ser med meget stor alvor på den besvarelse, som vi håber at statsministeren vil komme herop og give om lidt; vi ser med meget stor alvor på det, for der blev af den socialdemokratiske ordfører under formiddagens debat rejst tvivl om, hvorvidt regeringen er indstillet på at vedstå de løfter, som den gav under valgkampen.
Den tvivl må afklares, inden den her debat er slut.
Og mere har jeg sådan set ikke på nuværende tidspunkt at svare til hr. Kristian Thulesen Dahl, men vender tilbage inden debatten er slut.
Ulla Tørnæs (V), 2000-10-05:
Med fare for, at jeg endnu en gang bliver anklaget for en automatreaktion, skal jeg bare lige være helt sikker på, at hr. Holger K. Nielsen har forstået mit spørgsmål om denne her klubstrategi: Hvad er det, der i dag forhindrer, at man med den her klubstrategi kan gå videre på de områder, hvor der i dag er minimumsatser?
Det kunne jeg godt tænke mig at hr. Holger K. Nielsen forklarer, for at vi kan forstå, hvad det her med det fleksible Europa egentlig går ud på.
Holger K. Nielsen (SF), 2000-10-05:
Jeg kan ikke give et fuldstændigt svar på det.
Det er et meget indviklet spørgsmål, der bliver stillet her, omkring hele Traktaten.
Jeg kender ikke Traktatens paragraffer forfra og bagfra.
Der er formentlig nogle muligheder i øjeblikket, men det er der jo ikke på alle områder, og det, jeg synes, vi skal have afsøgt, er selvfølgelig: Hvor kan det bruges i dag - hvis det kan det, er det jo fint nok - og hvor kan det bruges på nye områder? Og så lad os se på det.
Igen: Det her er ét af de eksempler på fleksibilitet, som man kan tage op.
Der er også andre eksempler, man kan tage op.
Så i stedet for de der spørgsmål - som kan være meget relevante - synes jeg altså også, at man skal passe på, at man ikke kan se skoven for bar træer, og nu ligesom få en åben tilgang til hele det her problemområde og få det analyseret nærmere.
I det omfang det kan lade sig gøre, er det jo fint nok, men det kan det ikke på alle områder, og derfor synes jeg, at vi skulle fortsætte debatten på et grundlag, hvor regeringen skulle lave noget undersøgelsesarbejde, som vi andre også kan komme med bidrag til.
Jeg synes i hvert fald, det ville være fuldstændig tåbeligt, hvis man på de argumenter, vi har hørt her i dag, lukker en meget vigtig debat, en debat, der kører en række andre steder i EU i øjeblikket.
Ulla Tørnæs (V), 2000-10-05:
Jamen det sidste, hr. Holger K. Nielsen sagde her,
er jeg sådan set meget glad for, for det var jo en indrømmelse af, at det er en særdeles uigennemtænkt idé fra SF's side. Uigennemtænkt, for hr. Holger K. Nielsen har sådan set ikke svaret på mit spørgsmål endnu. Nu er det fjerde chance, jeg giver hr. Holger K. Nielsen: Hvor er i dag, der ikke er mulighed for landene til at gå videre de steder, hvor der er minimumstandarder?
Det har hr. Holger K. Nielsen ikke svaret mig på.
Der er kommet alle mulige forblommede ting om en klubstrategi, fleksibilitet og forstærket samarbejde.
Men jeg spørger bare: Hvad er det, der i dag forhindrer hr. Holger K. Nielsens klubstrategi, eller hvad det nu måtte være?
Det skylder hr. Holger K. Nielsen os et svar på.
Det har vi ikke fået endnu.
Holger K. Nielsen (SF), 2000-10-05:
Til fru Ulla Tørnæs: Det er ikke noget, der findes i dag i EU-samarbejdet.
Som sagt har jeg ikke læst Traktaten forfra og bagfra.
Jo, det har jeg, men jeg kan ikke huske alle paragrafferne; der kan godt være nogle paragraffer, hvor det er muligt, det skal jeg ikke udelukke.
Men fru Ulla Tørnæs ved jo udmærket godt, at det ikke er noget, der findes i EU-samarbejdet i dag.
Hun ved udmærket godt, at det er noget
af det, som man kan diskutere en videreudvikling af i forbindelse med den debat, der er rejst af bl.a. Joschka Fischer og den tyske regering, en debat, der kommer op på Nicetopmødet
I stedet for, at vi graver os ned i enkeltparagraffer, og »hvor står det i den og den paragraf?«, synes jeg da, at vi skal diskutere: Hvordan kan vi bruge et princip i en fremadrettet diskussion fra dansk side?
Hvordan kan vi fra den danske regerings side formulere en visionær politik på et bestemt område, som kan omfatte klubstrategi, som kan omfatte lange overgangsordninger, som kan omfatte undtagelsesregler, som vi har fra dansk side, og som kan omfatte forstærket samarbejde
Endnu en gang: Lad os da få en mere åben diskussion, en mere afslappet tilgang til det her i stedet for alle de der forskellige indvendinger, hvor man ikke kan se skoven for bar træer.
Peter Duetoft (CD), 2000-10-05:
Jamen nu har man jo siddet og lyttet til denne her debat, og det er spændende, og vi kommer til at fortsætte den og alt det halløj.
Men det, jeg kan konstatere, er jo, at hr. Holger K. Nielsen bl.a. taler for flere flertalsafgørelser.
Det vil sige, at konklusionen på denne her debat jo kan blive, at hr. Holger K. Nielsen altså ønsker mere union der, hvor hr. Holger K. Nielsen kan få sin vilje, og mindre union de andre steder.
Det er vel også et eller andet, der må gøre indtryk på en SF-vælger, når det kommer fra et parti, der altid har sagt, at det aldrig vil have mere union.
Der er altså et eller andet, der ikke hænger sammen, vil jeg gerne sige til hr. Holger K. Nielsen.
Men det er da udmærket, at der nogle steder er mere union i snakken fra SF.
Holger K. Nielsen (SF), 2000-10-05:
Jo, men altså mere union, hvad er det, hr. Peter Duetoft?
Mere union er for mig at se, at man ligesom bygger videre i retning af et egentligt forenet Europa.
Det, at man får bedre beslutningsprocesser på opgaver, hvor det er nødvendigt med internationale løsninger, synes jeg ikke er mere union.
Derfor har vi hele tiden sagt - det har vi sagt under den her kampagne, og vi har det sagt igennem mange år - at vi går ind for flertalsafgørelser, når det drejer sig om miljø, for miljøproblemerne er så omfattende, er så store, at dér er det nødvendigt med internationale løsninger.
Dér skal vi bruge EU. Vi har sagt det med hensyn til selskabsskatter, hvor vi har sagt: Der må være minimumssatser på dét, hvis man skal undgå skattemæssig dumping, som vil undergrave finansieringen af velfærdssamfundene.
Det er et vigtigt problem at få løst, et praktisk problem at få løst.
Vi har også sagt i den her kampagne, og vi lægger vægt på, at vores nej til ØMU'en ikke er et nej til europæisk samarbejde.
Vi kan godt sige nej til ØMU'en og alligevel satse på praktiske løsninger på internationale, grænseoverskridende, fælles problemer.
Det er årsagen til det, vil jeg gerne sige til hr. Peter
Duetoft, og der er intet som helst nyt i det.
Peter Duetoft (CD), 2000-10-05:
Om nogle minutter vil jeg gå op og på min computer køre det sidste indlæg fra hr. Holger K. Nielsen ud, og så vil jeg hænge det op på min væg, for det er det aller-, aller-, allerflotteste eksempel på den mest markante folkeforførelse, der er sket i dansk politik i mange, mange år.
Hvad er mere union? spørger hr. Holger K. Nielsen efter i månedsvis at have kørt en kampagne på, at der ikke skal være mere union.
Det, alle andre mennesker i det her land opfatter som mere union, er f.eks. flertalsafgørelserne.
At vi kan blive nedstemt i nogle sager i EU, det er mere union.
Men hr. Holger K. Nielsen vil gerne nedstemmes i nogle sager, eller rettere sagt vinde over de andre i nogle sager, bare hr. Holger K. Nielsen er enig. Det er i den grad hykleri i denne her debat, og det er vildførelse af den danske befolkning.
Og jeg er dybt chokeret over, at man som konklusion på en månedlang kampagne blandt befolkningen her fra SF's side - SF, der er en af hjørnestenene i nejet - kan stille sig op og i den grad manipulere med ordene, som det skete her i det sidste indlæg.
Men det skal blive husket, vil jeg sige til hr. Holger K. Nielsen.