runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anni Svanholt (SF), 2000-05-05:
Jeg vil gerne slå fast, at naturligvis har et erhverv sin fulde ret til at rejse en sag ved domstolene, fordi man mener, at det ikke er en rimelig afgørelse.
Men det, der er sket, er jo - og det kan man konstatere igennem det tilsyn, som trods alt er gennemført - at man ikke har efterlevet bestemmelserne, og der er også udtalelser om, at man jo egentlig ikke syntes, at man behøvede at overholde bestemmelserne, fordi nu var der jo rejst en sag.
Det synes jeg er et problem.
Selv om man kan være uenig i bestemmelserne, så må man da efterleve bestemmelserne, indtil der f.eks. er faldet en afgørelse, og indtil der er en ændring, en ændret lovgivning osv.
Der er altså en uenighed, som skal afprøves; men der er jo altså en lov, som er indført, som man også skal efterleve.
Til hr. Christian H. Hansen vil jeg bare sige, at kommunerne har jo sådan set haft meget, meget god tid til at finde ud af, hvordan det her skal være, og der er vel vejledninger på området.
De skal selvfølgelig gøre deres arbejde, sådan at arbejdet med at føre tilsyn og også håndhævelsen rent faktisk bliver gennemført.
Christian H. Hansen (DF), 2000-05-05:
Jeg har selvfølgelig dyb forståelse for, at SF er meget langt ude i dag.
Fru Anni Svanholt blev stillet et spørgsmål, som gik på, om fru Anni Svanholt har kendskab til, at man ude i de enkelte kommuner eller amter simpelt hen ikke kan finde ud af administrere det her, og derfor er der så meget bøvl.
Har fru Anni Svanholt kendskab til, at der ligger flere politianmeldelser, som man ikke kan rode bod på? Kan fru Anni Svanholt ikke bare lige for en kort stund komme ind i virkelighedens verden?
Kim Andersen (V), 2000-05-05:
Jeg tror, der er noget, fru Svanholt fuldstændig har misforstået.
Det er der jo ikke tale om.
Der er tale om, at landbruget, som naturligvis i dette tilfælde, som i alle andre, er indstillet på at overholde landets lovgivning, gik rettens vej for at få retfærdigheden til at ske fyldest og opnå en kompensation, for at vinde rettens ord for, hvad dette Ting ikke kunne finde ud af med hensyn til, hvad der var ret og rimeligt.
Det kan jeg ærlig talt ikke hverken se eller forstå skulle være flovt.
Jeg vil være dybt forundret, hvis det så også skulle være SF's opfattelse, at det er flovt i en sådan sammenhæng at bruge retssystemet i et retssamfund
Jeg er dybt forundret.
Det må jeg sige.
Men jeg tror heller ikke, at det er SF's opfattelse, når fru Svanholt får tænkt sig ordentligt om.
Anni Svanholt (SF), 2000-05-05:
SF er uenig heri, og det vil jeg gerne understrege. Som det også fremgik af min tale, så stemte vi jo for det dengang, og det vedstår vi også i dag, og det har jeg sagt klart og tydeligt.
Vi er bare uenige. Med hensyn til de udtalelser, jeg kom med, om betydninger og om, hvor vigtigt det var, refererer de til det, dommerne har udtalt i forbindelse med dommen, og det var det, jeg sagde i min tale.
De anser det ikke for at være et kæmpestort indgreb, så ville udfaldet formentlig også have været anderledes.
Så til hr. Kim Andersen: Jeg må sige, jeg bliver lidt forbavset over, at hr. Kim Andersen kan udtale sig på denne her måde, at hr. Kim Andersen åbenbart ikke synes, at det er flovt, at landbruget overtrådte bestemmelserne meget, meget markant.
Man overtrådte dem og har faktisk også sagt, at man ikke ville overholde dem, før der kom en dom.
Mener hr. Kim Andersen, at et erhverv godt kan hævde, uanset der er nogle bestemmelser, at man ikke behøver at efterleve disse, før der er faldet dom i en sag?
Er det sådan, hr. Kim Andersen mener et erhverv skal gå frem, uanset hvem det måtte være?
Gitte Seeberg (KF), 2000-05-05:
Da den konservative ordfører, fru Henriette Kjær, ikke har mulighed for at være til stede her i Folketingssalen i dag,
skal jeg på hendes vegne redegøre for Det Konservative Folkepartis standpunkt til de to beslutningsforslag:
Det Konservative Folkeparti spillede en aktiv rolle, da vandløbsloven i sin tid blev til.
Hårdt presset af en ivrig opposition, der krævede 6 meter brede bræmmer, lykkedes det den konservative miljøminister at lande på de 2 meter, som vi kender i dag.
Det var vores opfattelse dengang - og det er det stadig - at man via EU's braklægningsordning burde have tildelt landmanden det tilskud, der normalt udløses ved braklægning.
Bræmmerne ligger jo brak, og det undrer os derfor, at EU ikke ville medtage bræmmerne i braklægningsordningen.
Men siden vandløbsloven er der jo løbet meget vand i åen.
Vi har bl.a. fået Vandmiljøplan II, hvori der kræves et vist areal udlagt som våde enge, men det har vist sig, at det beløb, man vil kompensere landmændene med, ikke rækker.
Det kan simpelt hen ikke betale sig at lave projekter med våde enge.
I Det Konservative Folkeparti ønsker vi, at man ser samlet på både bræmmerne og de våde enge, for det er fuldstændig rigtigt, som forslagsstillerne skriver i deres beslutningsforslag, at velviljen fra landmændenes side bliver betydelig større, hvis man giver dem en fair behandling.
Sådan er det ikke lige formuleret, men det er vist det, der ligger i det, og vi synes derfor, det er rimeligt, at Folketinget gennemgår de forhold, man har givet lodsejerne, og finder frem til en ordning, som alle kan leve med.
Med hensyn til B 126, der går ud på, at amterne og kommunerne skal behandle de enkelte lodsejere ens, er vi helt enige.
Det er et stort problem, at udpegningen og sagsbehandlingen er så forskellig, som den er.
Det er med til at skabe usikkerhed om projektet og stiller lodsejerne ringe rent retssikkerhedsmæssigt.
Ikke bare i disse sager om vandløb oplever vi en mangeartet sagsbehandling fra amt til amt, også når det gælder liste 5-virksomhederne, administrerer amterne den samme lov helt forskelligt.
Det er virkelig problematisk, at ens skæbne er bestemt af, hvilket amt eller hvilken kommune man nu tilfældigvis bor i. Vi støtter derfor fuldt ud, at ministeren skal sende en vejledning ud om, hvordan man udvælger, vurderer og måler de vandløb, der kan være tale om.
Det vil styrke retsstillingen væsentligt og skabe mere respekt om loven, og samtidig tror vi, det vil nedbringe antallet af klager, som miljømyndighederne på flere niveauer i dag bruger megen tid på, ligesom landmanden selvfølgelig også skal bruge tid og ressourcer på en sådan sag.
Vi ser derfor frem til en konstruktiv sagsbehandling og kan, som det fremgår, støtte begge forslag.
Kim Andersen (V), 2000-05-05:
Jeg citerer frit fru Anni Svanholt: Jeg synes, det er flovt for landbruget, at der skal en højesteretsdom til, før man vil efterleve loven.
Det er flovt, siges det, men landbruget efterlever jo loven, når man af den pågældende administrative myndighed får at vide, hvad det er, man skal efterleve.
Fru Anni Svanholt skal prøve lige at vende ordene en lille smule indad, prøv at vende dem imod sit eget erhverv, andre sammenlignelige grupper i det her land, som skal afstå ejendom, dyrkningsret, virksomhedsindskrænkning.
Er det flovt, at man går rettens vej, når det er en institution og helt legitimt i vores samfund, for at bede om at få en kompensation for sin indskrænkning i erhvervsudøvelsen?
Er det virkelig flovt?
Mener SF, at det er flovt at bruge dette samfunds lovligt indstiftede institutioner til at afgøre tvister og urimeligheder?
Jeg er dybt, dybt forundret over SF's indstilling i sådan en sag.
Christian H. Hansen (DF), 2000-05-05:
Jeg må sige, at jeg finder det besynderligt, jeg finder det beklageligt, at fru Anni Svanholt ikke kan forholde sig til, at det, man lægger op til her, ikke er et spørgsmål om, at nogle skal have lov til at bryde en lov.
Det er et spørgsmål om, at man herinde fra Folketingets side konstaterer, at der er begået en fejl.
Den vil vi rette op på, og så får vi løst problemerne.
så vil jeg gerne spørge fru Anni Svanholt: Hvilken betydning tror fru Anni Svanholt, det har for en landmand, at han mister 30 hektar?
Jeg vil også gerne spørge fru Anni Svanholt, når hun siger, at der jo er masser af landmænd, der ikke overholder den her lovgivning: Har fru Anni Svanholt noget kendskab til, om man ude i kommunerne har meget svært ved at administrere det?
Har fru Anni Svanholt kendskab til, om det ikke forholder sig sådan, at flere landmænd faktisk er politianmeldt, og at der er et stort administrativt bøvl omkring det her?
Har fru Anni Svanholt kendskab til det, eller har fru Anni Svanholt slet ikke været i kontakt med det samfund i lang tid?
Ole M. Nielsen (KRF), 2000-05-05:
Nu vil jeg også blande mig i denne her sag.
Jeg ved ikke, hvor mange sager der er, hvor landmænd ikke har villet overholde loven, men der er masser af sager, hvor kommunerne er kommet med fejlagtige påstande om, at det og det vandløb var hjemfaldet til, at der skulle være bræmmer, og hvor de måtte trække det tilbage.
Så der er megen uklarhed.
Så hvem der ikke vil hvad, det ligger på begge sider; det er helt sikkert.
Derfor er det også utrolig hovskisnovski, når ministeren ikke vil tilgodese vores beslutningsforslag nr. B 126, som jo netop har til formål at lempe på de her elendigheder, hvor kommunerne ikke kan finde ud af tingene.
Jeg er helt enig i hr. Kim Andersens sidste bemærkning.
Jeg synes, det er en utidig sammenkædning af dommen og så det tidspunkt, hvor man skal til at overholde loven.
Så er det rigtigt, som fru Svanholt siger, at dommen har slået fast, at der ikke er pligt til at betale kompensation, men det betyder da ikke, at vi politikere ikke mener, at det er rimeligt.
Det er to vidt forskellige ting, og det, sagen i dag handler om, er, at vi mener, det er rimeligt at betale kompensation, når vi fratager folk en rådighedsret og laver en indskrænkning af deres ejendomsret.
Anni Svanholt (SF), 2000-05-05:
SF stemte i sin tid for ændringen af vandløbsloven i 1991 og er fortsat af den opfattelse, at det var i orden, at ændringen ikke skulle medføre erstatning, og Højesterets dom af 21. september 1998 har jo også fastslået, at det var i orden.
Endvidere fremhævede Højesteret, at indgrebet ikke har den store betydning for mange landmænd.
For en række bredejere indebærer loven et indgreb af en så ringe intensitet, at det alene af den grund ikke vil være et ekspropriativt indgreb.
Desuden fremhævede fire af de fem højesteretsdommere, at der var lagt vægt på, at indgrebet om dyrkningsfrie bræmmer er velbegrundet, fordi dyrkning af vandløbsnære arealer betyder en væsentlig forøgelse af risikoen for forurening af vandløb med betydelige rensningsudgifter til følge.
Baggrunden for ændringen var ønsket om at begrænse udskridning af jord og udsivning af fosfor og kvælstof fra markerne af hensyn til fiskene og dyrelivet ved vandkanten.
Men siden bestemmelserne om det dyrkningsfrie areal trådte i kraft, har mange landmænd angiveligt, som vi tidligere har været inde på, valgt at se gennem fingrene med reglen eller direkte overtrådt den, og kommunerne har også set til den anden side, da de har været umådelig langsommelige i forhold til at føre miljøtilsyn og håndhæve denne bestemmelse. Jeg synes, det er beskæmmende for landbrugets omdømme, at der skulle en højesteretsdom til, før landmændene ville efterleve loven.
Uanset at man kan have den opfattelse, at det er uretfærdigt, så er vi jo da alle sammen i det her land nødt til at efterleve de lovbestemmelser, som vedtages, og nu er det altså slået fast ved en højesteretsdom, at det var i orden at foretage den ændring erstatningsfrit. Jeg har tidligere opfordret miljø- og energiministeren til at opfordre tilsynsrådene til at udøve det aktive tilsyn, som de faktisk også har en pligt til, sådan at retshåndhævelsen i forhold til denne lov kan blive meget, meget bedre.
Det ser jeg frem til og håber i øvrigt at kunne få en bekræftelse på, at det vil finde sted.
Nogle få bemærkninger til B 126: Jeg kan sige, at SF er helt uenig i den tankegang, der ligger bag, og dermed har jeg sagt, at SF er imod B 126.
Ebbe Kalnæs (CD), 2000-05-05:
Når fru Vibeke Peschardt gør opmærksom på, at landbruget kan have særlige vanskelige vilkår eller tjene meget eller lidt eller har stor eller lille gæld, så er det ikke særlig afgørende.
Det er ikke særlig afgørende, for det er ikke dét spørgsmål.
Om så landbruget tjente mange penge i en periode, var det lige urimeligt.
At gøre det til et spørgsmål om, hvorvidt nogle er trængt - nej, det er et ret- og rimelighedsspørgsmål, vi diskuterer.
Om det er rimeligt, og om man på en række andre områder ville fratage folk dispositionsretten uden at kompensere eller i hvert fald få lavet nogle andre aftaler i en lidt bredere enighed.
For jeg tror faktisk, at Det Radikale Venstre havde en mulighed for at påvirke internt i regeringen, så man lagde en ny strategi på området og ikke bare holdt helt slavisk fast.
Men det kan være svært en gang imellem, det ved jeg.
Christian H. Hansen (DF), 2000-05-05:
Kim Larsen sang, »Hvad gør vi nu, lille du?«, og det samme kan siges, når fru Annie Svanholt siger heroppefra, at kommunerne har haft masser af tid.
Men når det så viser sig, at de ikke kan løse problemerne, var det så ikke en god idé, at man netop fik kigget på det problem, og at SF så i hvert fald kunne sige ja til B 126, som lægger op til at lette det for kommunerne, lægger op til at gøre det nemmere for alle instanser både for myndigheder og landmænd?
Anni Svanholt (SF), 2000-05-05:
Jeg må sige, at hr. Kim Andersen er fantastisk god til at fordreje mine udtalelser.
Jeg har på intet tidspunkt anfægtet nogens ret til at rejse en sag, men jeg har sagt, at jeg synes, det var pinligt, at man ikke har gjort alt for at efterleve en lov, som er så gammel som fra den 1. juli 1992.
Vandløbene er udpeget osv., det er faktisk meget klart, hvad det er, der skal ske.
Så der er altså ikke de undskyldninger.
Jeg synes, at hr. Kim Andersen på den måde med sine udtalelser kommer til at forsvare det, der sker, ved at sige: Jamen det er, fordi myndighederne alligevel ikke har udpeget områderne osv.
Det er jo ikke rigtigt.
Det er ikke rigtigt, men der er mangelfuldt tilsyn, det er noget andet.
Men de har jo altså lavet det, så der er ingen tvivl om, hvad det er, der skal efterleves og overholdes her.
Til hr. Christian H. Hansen vil jeg sige: Jamen der er jo overhovedet ikke nogen form for dokumentation i det, hr. Christian H. Hansen siger.
Det er noget løsrevet noget, der kommer om nogle enkelte kommuner.
Så det er altså ikke nogen undskyldning for, at de her bestemmelser skal efterleves.
Niels Bloch Jespersen (S), 2000-05-05:
Da jeg spurgte hr. Kim Andersen om, hvor fejlen var - om det var grundloven eller Højesteret - fik jeg et klart svar.
Jeg vil gerne høre hr. Ebbe Kalnæs besvare det samme spørgsmål.
Men jeg forstår, at det ikke er en retfærdig dom, Højsteret har afsagt.
Er det ejendomsretsbegrebet i grundloven, der skal kritiseres, eller er det Højesterets måde at dømme på?
Ebbe Kalnæs (CD), 2000-05-05:
Når Højesteret har udtalt sig, så har Højesteret udtalt sig, og sådan er det.
Jeg gør bare opmærksom på, at man i almindelighed må sige, at retsafgørelser ikke nødvendigvis er et udtryk for retfærdighed, hverken i den sag eller en anden.
Endelig retsafgørelse er noget med at træffe en beslutning, når man ikke kan komme længere, og det må man selvfølgelig forholde sig til, og det respekterer vi som alle andre.
Det, jeg beder om i dag, er, at man lader være at diskutere retsafgørelse, men diskuterer det politiske indhold om ret og rimelighed - om vi kan lægge en anden strategi på det her område.
Ole M. Nielsen (KRF), 2000-05-05:
Jamen jeg synes, det var et godt indlæg, fru Peschardt kom med.
Det var jo et relevant indlæg.
Selv om vi ikke er fuldstændig enige, så synes jeg, det var et godt debatindlæg.
Det, jeg ikke helt forstod, var, at landbruget må forstå, at vi ønsker miljøkrav overholdt.
Det ligger der heller ikke noget i.
Det tror jeg også landbruget forstår.
Det er heller ikke det, det her handler om.
Vi er i Kristeligt Folkeparti ikke altid enige i de miljøkrav, der opsættes, men i de fleste af dem, hvis ellers man kunne få nogle ordentlige tidsterminer på, så man kunne nå at få dem gennemført til tiden, så man havde en mulighed for at opnå de mål, som blev sat.
I de tilfælde synes vi jo alle sammen godt om de mål.
Men det, mit spørgsmål til fru Peschardt egentlig handlede om, var: Hvorfor kan man ikke støtte vores B 126 her, som jo efter min mening er et beslutningsforslag fuldstændig uden politik.
Vi har i hvert fald ikke lagt noget som helst politik i det.
Det er en fuldstændig misforståelse, hvis der er politik i det.
Det er kun et spørgsmål om at lave nogle bedre regler, noget, der er til at håndtere, altså få præciseret og få sagt til kommunerne: I må have lavet jeres hjemmearbejde ordentligt, så I ved, hvad det er for nogle vandløb, I har i jeres kommuner, så I ved, hvilke der er naturlige, og hvilke der er højt værdsat osv.
Det er der jo ikke meget politik i.
Det synes jeg da er et godt formål.
Annie Lunde Hansen (CD), 2000-05-05:
Som landbrugsordfører for CD vil jeg gerne spørge fru Vibeke
Peschardt: Hørte jeg rigtigt, da fru Vibeke Peschardt sagde, at landbrugerne jo også får tilskud og tilskud fra EU, selv om vi godt ved, at deres indtjening i 1999 ikke har været særlig god?
Andre lande i EU får da vel også tilskud ifølge landbrugsordningerne.
Så er det jo en helt anden diskussion, vi skal have.
Det skal jo faktisk ikke blandes ind i de to beslutningsforslag her.
Det synes jeg i hvert fald ikke er rimeligt at gøre.
Kim Andersen (V), 2000-05-05:
Til hr. Ole M. Nielsen: Jeg er glad for, at det herfra kan bekræftes, at Kristeligt Folkeparti arbejdede for 6 meter bræmmer.
Af Folketingets forhandlinger fremgår det klart, hvem det var, der argumenterede for, at det skulle være med kompensation, og det fremgår også klart, hvem det var, der i EU efterfølgende arbejdede for, at de udlagte bræmmer skulle kunne henregnes til brakarealer og dermed modtage braktilskud.
Det var Venstres daværende landbrugsminister Laurits Tørnæs.
Til fru Svanholt
blot dette, at selvfølgelig skal landmændene overholde loven, også på dette område.
Burde man ikke snarere sammenligne med den kompensation, der gives for brakarealer, nemlig 2.200 kr. pr. hektar?
Men det skal slet ikke skille os ad.
Det er kun et spørgsmål om at gøre tingene på en realistisk og retfærdig måde, for det, der er væsentligt for landbruget i denne sag, er i og for sig ikke kroner og øre.
Jeg har snakket med mange landmænd om det spørgsmål, og det, der er afgørende, er, om retfærdigheden sker fyldest, og om ejendomsretsbegrebet i henhold til grundloven stadig tages højtideligt i dette land.
Det er det, det drejer sig om, og det er vi helt med på.
De andre ting er noget teknisk, som vi kan diskutere.
Vibeke Peschardt (RV), 2000-05-05:
Først til fru Annie Lunde Hansen: Det kan fru Annie Lunde Hansen da godt have ret i.
Jeg prøvede at forstå tankegangen
bag hr. Ole M. Nielsens forslag
, og jeg var da glad for at høre, at han også forstod, hvad det var, jeg sagde.
Og det er da rigtigt, at landbrugsstøtten selvfølgelig ikke kun gælder for ét EU-land, men for 15 EU-lande.
Det, jeg ville sige, var, at den måde, vi producerer på, og den måde, landbruget er afhængig af den intervention og den støtte, de får til hvede og til alverdens ting, bestemmer selvfølgelig valget af afgrøder.
Det bestemmer i sidste ende også, hvor meget der bliver lavet af den type afgrøder, og det bestemmer endelig også, hvor høj en pris man får for den.
Men fru Annie Lunde Hansen har fuldstændig ret: Det er ikke landbrugsstøtte, vi taler om i dag.
Til hr. Ole M. Nielsen, der spørger, hvorfor vi så ikke kan støtte beslutningsforslag nr. B 126: Jamen det kan vi simpelt hen ikke, fordi vi ikke bryder os om den måde, det beslutningsforslag er udformet på.
Jeg ser det som både bureaukratisk og besværligt, og hvis der er problemer, så mener jeg, at det er noget, man må tage op med kommunerne.
Så jeg mener simpelt hen ikke, at forholdet er dækket.
Vi kan i hvert fald ikke støtte det.
Og endelig til hr. Ebbe Kalnæs og CD, som synes, at det ville være ret og rimeligt, om man gav en lille kompensation for de 2 meter bræmmer, som Højesteret er enig med et flertal i Folketinget om, man ikke skal kompensere, fordi det er en meget lille sag.
Jeg må så svare med en konstatering af, at jeg er stadig væk enig i, at der ikke skal være kompensation.
Jeg fornemmer det, som om at landbruget som erhverv simpelt hen synes, at de bliver forfulgt og har det dårligt, og så er vi inde i tankegangen bag forslagene.
Det mener jeg ikke er rigtigt, og jeg er meget ked af, at det har udviklet sig på den måde, for vi må alle i det her samfund...
Kim Andersen (V), 2000-05-05:
Jeg tilslutter mig fuldstændig den sidste talers indlæg.
Og til fru Annie Svanholt: Bedre sent end aldrig.
Fru Svanholt fik åbenbart tænkt sig om, og det var godt.
Jeg hørte fru Svanholts indlæg sådan, at hun trak sine ord om, hvad der var flovt for landbruget tilbage, at fru Svanholt erkendte, at det var helt legitimt og helt i orden, at et erhverv, her landbruget, naturligvis går rettens vej, når det føler sine rettigheder trådt under fode.
Jeg er glad for, at fru Svanholt nåede til den erkendelse og trak sine grovkornede beskyldninger tilbage.
Anni Svanholt (SF), 2000-05-05:
Men det fritager jo ikke landmændene for at efterleve den bestemmelse fra 1. juli 1992, som er stadfæstet ved Højesterets dom.
Så kan jeg oplyse hr. Kim Andersen om, at af det svar, jeg har fået fra miljø- og energiministeren den 1. december
Niels Bloch Jespersen (S), 2000-05-05:
Det, vi behandler i dag, er beslutningsforslag nr. B 125 og B 126.
Det er det, jeg drøfter.
Jeg konstaterer - nu gentager jeg - at efter vandløbsloven får man kompensation, fordi det betragtes som ekspropriation, når man overskrider de 2 meter.
Vi ønsker, at de 2 meter skal overholdes.
Christian H. Hansen (DF), 2000-05-05:
Jeg vil blot sige, at i Dansk Folkeparti har vi hverken været medvirkende til, at loven blev vedtaget, eller kæmpet for 6 eller 12 meter bræmmer.
Men vi var jo heller ikke i Tinget på det tidspunkt.
Men jeg synes, det er lidt kedeligt, at debatten komme til at gå på, hvad der er gjort før.
Jeg synes, vi skal se fremad nu og drøfte de to gode forslag, der ligger her, for som hr. Kim Andersen selv har været inde på, er det fremtiden, det drejer sig om, og det drejer sig om at få løst nogle opgaver for landbruget.
Men jeg vil stadig gerne spørge hr. Kim Andersen om det, der skete i 1992.
Jeg har stillet spørgsmålet før og vil nu give hr. Kim Andersen lejlighed til at svare: Hvad vil Venstre med hensyn til at gå tilbage årstalsmæssigt, og hvad vil Venstre med hensyn til beløbsstørrelsen på kompensationen, som jo ligger på 3.700 kr. pr. hektar på nuværende tidspunkt?
Ole M. Nielsen (KRF), 2000-05-05:
Jamen vi er såmænd ligeglade med, om man udvider bræmmer på grund af vandmiljøplaner, eller det er på grund af pesticidhandlingsplaner, eller hvad det er.
Vi mener faktisk, at man skal have kompensation, hvilke nogle gode ideer man end får. Det kan jo være ganske udmærkede formål alle sammen, og der kunne tænkes at komme andre gode ideer, så det er ikke et spørgsmål om tilsagn til vandmiljøplanen.
Det er i det hele taget bræmmer, og det er det, forslaget handler om.
Og der mener vi, der skal udbetales kompensation.
Ebbe Kalnæs (CD), 2000-05-05:
For at der ingen tvivl skal være, så støtter vi selvfølgelig en kompensation, men jeg synes, vi må afkræve et svar fra hr. Bloch Jespersen i dag.
Ved fremtidige udvidelser - uanset hvilken lovgivning, hvilken fælles samfundsinteresse der er - er Socialdemokratiet så indstillet på, at der skal kompensation til?
Det må være til at svare ja eller nej til.