Margrete Auken (SF), 2002-03-14:
Det er jo blevet gode tider for dyrene, og som mangeårig ordfører på det område vil jeg være uforbeholden glad for, at der nu er kommet så meget opmærksomhed om dyrenes forhold.
Jeg vil dog sige, at jeg tror, det er vigtigt, at vi giver vores indsats fokus, at vi siger, hvad det er, vi først og fremmest kan samles om.
Jeg vil selvfølgelig ikke her komme ind på forslagets omtale af dyreforsøg, da vi har det i SF's eget forslag og kan komme til at drøfte det dér, men sige, at vi giver støtte til de forslag, der ligger fra Socialdemokratiet. Her er jeg, inden for de ting der nævnes i det socialdemokratiske forslag, mest optaget af to ting, nemlig det, der ligger på transportdelen - det tror jeg også er det sted, vi får bedst fremkommelighed overhovedet - og så det, som nævnes om pelsdyrene.
Der vil jeg godt sige, at jeg tror, det er et meget sværere emne end som så, og jeg tror, at vi skal sondre. Det, der var forgængeren for Det Dyreetiske Råd, lavede faktisk nogle undersøgelser om pelsdyrhold og landede et sted, som for mig stadig væk er overbevisende, tror jeg, jeg vil sige, nemlig at ræve er det simpelt hen tarveligt at holde i farme.
Ræve er solitære dyr, de kan ikke holde det ud.
Jeg husker fra min tid i Dyreforsøgsrådet, at et af de forsøg, jeg faktisk var meget oprørt over, var et metabolismeforsøg, altså et stofskifteforsøg, man ville lave med ræve for at se, om man ikke kunne få dem til at opføre sig lidt mindre hysterisk i de dér rævefarme.
Og det er jo simpelt hen tarveligt - det svarer til at skære tungen af hunden, når den støjer, når den gør, fordi den ikke kan holde det ud. Man kan muligvis med mink lave gode burforhold, så det bliver acceptabelt, men jeg er ikke sikker på, at man kan med ræve.
Og det er altså noget af det, jeg mener vi skal drøfte, også ud fra den sagkundskab, som er til rådighed for os.
Så kommer så det sidste - det blev nævnt af den konservative ordfører - og det er en række af de industridyr, som næsten ikke er nævnt i de her forslag, vi sidder med i dag, nemlig først og fremmest selvfølgelig kyllinger, høns og grise.
De har det rædselsfuldt.
Ting, der er tilladt inden for svinehold og hønsehold, er forbudt i dyreforsøgsloven.
Man må sulte dyrene, altså f.eks. forældredyrene til slagtekyllinger må man sulte.
Det er man også nødt til at gøre, for ellers så brækker de sammen, fordi de er blevet sådan nogle afarter.
Det er strengt forbudt inden for dyreforsøg.
Man må holde dyr i nogle kasser, hvor vi skulle give tilladelse - man kan sige, at nu udløser det, så vidt jeg ved, stadig væk ikke kravet om at have dyr i metabolismebure.
Det er sådan nogle bure, hvor de står, hvor de omtrent ikke kan vende sig, for at man kan opsamle urin og afføring.
Men mens jeg sad i rådet, var vi da nogle stykker, der mente, at bare det at anbringe et dyr 1 uge i sådan et bur burde udløse inddragelse af en dyreforsøgstilladelse.
Og så følte vi os jo noget underlige, da vi kom til Foulum og så, hvordan dyrene under almindelige forhold dér blev holdt - grisene først og fremmest.
Men jeg er spændt på, om interessen for at gøre noget for dyrene kan holdes i live, når den begynder at få økonomiske implikationer.
Og det er jo først dér, vi skal se, om Socialdemokratiet og også Dansk Folkeparti - det er jeg meget spændt på; jeg kunne ikke se det af deres forslag, vi kommer til det - mener det alvorligt, når vi kommer til industridyrene, hvor det jo kommer til at koste, og hvor man får spektakel, og hvor der ikke bare bliver tårer i øjnene sådan af rørthed, når vi tager fat på forholdene.