runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Tom Behnke (FRI), 2000-02-25:
Man kan jo med rette stille spørgsmål: Hvorfor skal vi have den her debat?
Er det, fordi forespørgerne har en ægte og reel bekymring for Grønland?
Dertil er svaret: Nej, det er det ikke.
Det er jo ganske tydeligt, også med de formuleringer, der bliver brugt, at det er de gammelkendte socialistiske og kommunistiske angreb på USA, der gør sig gældende igen.
Nu har man blot fundet et nyt begreb, et nyt sted at prøve på at drive en kile ind.
Det er det, man så ønsker at gøre, og det er det, man prøver på at gøre, men det vil ikke lykkes denne gang.
Heldigvis er tiden gået, heldigvis kan vi i Frihed 2000 konstatere, at regeringen ikke længere er med på den galej, som regeringspartierne ellers tidligere har været på, og det er vi glade for.
Vi er utrolig glade for den besvarelse, som udenrigsministeren gav her i dag på forespørgslen.
Vi er meget enige med udenrigsministeren, og vi ser med tilfredshed på, at regeringspartierne ikke længere har de holdninger, som de havde op igennem 1980'erne. Vi er i Frihed 2000 lodret uenige med SF og Enhedslisten i deres forsvarspolitik og specielt deres forsvarspolitik, når vi taler om NATO og USA.
Til gengæld er vi i Frihed 2000 helt enige med CD i det meget flotte indlæg, der blev holdt herfra, og for så vidt også med regeringen i den politik, som regeringen lægger for dagen i dag. Vi skal være taknemlige for, at NATO har sikret freden, stabiliteten og demokratiet i Europa igennem adskillige årtier.
Vi kan ikke være taknemlige nok.
USA har altid spillet en afgørende rolle også inden for NATO, og vi må jo konstatere, at kun et stærkt og uanfægtet USA er i stand til at sikre freden i NATO og dermed i Europa.
Derfor er det vigtigt, at USA er stærk.
Det er vigtigt, at USA ikke vil kunne blive truet af forskellige andre stater uden for NATO-området, som det er blevet omtalt i dag.
For i det øjeblik, hvor NATO eller USA vil kunne blive truet af disse lande, så er USA i en svækket rolle, og en svækket rolle er ikke gavnlig.
Når vi taler om systemet her, NMD-systemet, så må Rusland kunne bringes til at forstå nødvendigheden af et forsvarssystem.
Rusland må kunne bringes til at forstå, at verden ser anderledes ud i dag.
Vi taler ikke længere om en øst-vest konfrontation, men måske nærmere om en nord-syd konfrontation.
Det bør Rusland kunne overbevises om.
Og hvis Grønland skal involveres, og det ser det ud til at de skal, så er det vigtigt, at vi har respekt for Grønland, og at vi har respekt for de beslutninger, der bliver truffet i Grønland. Frihed 2000 har altså det synspunkt, at vi fuldt ud bakker op bag NATO.
Vi giver fuld opbakning til USA.
Men den bekymring er vi ret overbevist om kan ryddes af vejen, hvis blot man indgår i dialogen og overbeviser Rusland om, at systemet her ikke er til for at optrappe en øst-vest konfrontation, men for at sikre, at nord-syd konflikten ikke udvikler sig yderligere.
Mimi Jakobsen (CD), 2000-02-25:
Først til hr. Holger K. Nielsen om Grønland
Jeg er klar over det der med den radar, og jeg er klar over, hvordan det formelt hænger sammen, hvor det her skal udbygges, og hvor det befinder sig henne.
Men det, jeg bare havde håbet at høre i debatten, da jeg kom her som ny i kredsen, var lidt om, hvad konsekvenserne for Grønland egentlig er.
Jeg siger ikke, det ikke er interessant.
Jeg hørte bare ikke noget fra hr. Holger K. Nielsen, som var ordfører for forespørgerne, om, hvad det er, man er bekymret om for selve Grønland.
Der kom en lille smule ind nu om øget arealkrav og sådan noget, men hvad indebærer det egentlig for grønlænderne, for befolkningen og for dens placering her i verden?
Det synes jeg havde været relevant, når man selv har fundet på ordlyden.
Det er jo ikke mig, der har fundet på ordlyden.
Jeg tror ikke, jeg kan komme det meget nærmere.
Med den stemning, hr. Holger K. Nielsen beskriver, og som jeg ikke skal anfægte at der er i de andre NATO-lande: at der er tvivl om det, og at der er kritik osv., må det da i høj grad være en god idé, at de andre NATO-lande taler med USA om det her. Det vil jeg selvfølgelig klart foretrække, og jeg så
allerallerhelst, at man kunne nå til enighed med Rusland.
Jeg ville lægge meget vægt på det, men jeg vil ikke i dag stå og sige, at kan der ikke blive en aftale med russerne om ændringer i traktaten, uanset hvilke argumenter russerne bruger for at blokere, så vil jeg på forhånd - nu er det jo ikke mig, der bestemmer det - sige, at så må USA holde fingrene væk fra det her forsvar.
Det vil jeg ikke sige i dag.
Jeg synes, det er alt for tidligt at begive sig ud på det, og så er det nu altså amerikanerne, der skal forhandle med russerne, og vi kan jo så snakke lidt om det imens.
Det er fint.
Søren Søndergaard (EL), 2000-02-25:
Det er fuldstændig korrekt, at der er en revisionsbestemmelse, hvor USA og Rusland, hvis de er enige, kan ændre ABM-traktaten.
Og med formuleringerne om, at man ikke vil give Rusland vetoret, så har man sagt, at man kan forestille sig, at man kører uden om ABM-traktaten.
Det kan ikke siges tydeligere.
Det var nøjagtig den samme melding, vi fik fra Dansk Folkeparti - hr. Skaarup nikker - og fra Centrum-Demokraterne.
Hvorimod det heldigvis var den modsatte melding, vi fik fra Det Konservative Folkeparti og Kristeligt Folkeparti.
Og det er vi glade for, for vi kan have vores uenigheder, men hvis vi ikke kan blive enige om, at de aftaler, vi har indgået, dem overholder vi, så har vi altså et problem.
Svend Aage Jensby (V), 2000-02-25:
Må jeg sige til hr. Holger K. Nielsen, at jeg ikke synes, det
er fair, og at det ikke er rimeligt at sige: Venstre ønsker ikke at overholde internationale aftaler.
Det er ikke rimeligt. Jeg fremhævede adskillige gange, hvor vigtigt det var at få ABM-traktaten ændret, som der er en revisionsbestemmelse om kan ske, som udenrigsministeren lige har redegjort for.
Det lagde jeg vægt på skete.
Men det, jeg så føjede til, er: Mit parti går ikke med til at sende nogle signaler til russerne om, at hvis de bare stiller sig op ad væggen og ikke vil noget som helst, så skulle vi lægge hindringer i vejen for Amerika.
Det vil dog give amerikanerne en ufattelig dårlig forhandlingspostition.
Det er det, jeg siger.
Søren Søndergaard (EL), 2000-02-25:
Nu begyndte fru Mimi Jakobsen at tale om, at man ikke skulle give Rusland vetoret, men det spørgsmål, jeg synes er interessant, og som jeg ikke synes var klart fra CD's ordførers side, er: Skal ABM-traktaten overholdes?
Det er det centrale spørgsmål.
Eller har CD Dansk Folkepartis opfattelse af, at de skal overholdes, hvis det er hensigtsmæssigt, og hvis det ikke er hensigtsmæssigt, så behøver man ikke at overholde dem?
Skal ABM-traktaten overholdes?
Udenrigsministeren sagde to ting, som jeg er glad for og enig i.
Den ene er bemærkningen om, at det afgørende er den sociale og demokratiske udvikling.
Det er den bedste garant.
Men det er klart, at der er en sammenhæng mellem mulighederne for især social udvikling og så, hvor mange penge der bliver brugt på våbensystemer.
Der er en nøje sammenhæng.
Og problemet er ikke, om USA har råd til det, og hvor mange fattige der er i USA.
Problemet er, hvis det udløser et våbenkapløb, der trækker andre med.
Det fører mig så over til den anden bemærkning, hvor jeg sådan set også er enig i ministerens udgangspunkt og positiv over for, at udenrigsministeren, i modsætning til hvad vi har hørt fra en række partier her, Dansk Folkeparti, Venstre og Centrum-Demokraterne, klart slår fast, at ABM-traktaten kun kan ændres, hvis der er enighed mellem Rusland og USA, og at Danmark ikke vil acceptere en anden ændring end den, vi kan blive enige om.
Men problemet er jo, at det ikke fritager regeringen for at have en holdning til de ændringer, som de måtte komme med.
Jeg ville i hvert fald ikke sætte min store lid til Rusland.
Det tror jeg heller ikke at regeringen vil.
Rusland er et land, som vel kan købes på mange områder, og problemet er, at selv hvis Rusland og USA bliver enige om nogle ændringer af ABM-traktaten, som f.eks. ikke har kinesernes opbakning, og det fører til et våbenkapløb fra Kinas side, som vil udløse, at Indien forsøger at følge med, hvilket udløser, at Pakistan forsøger at følge med, så vil vi have et våbenkapløb, hvor noget, som USA og Rusland kan blive enige om, i virkeligheden vil være dybt skadeligt for verdensudviklingen. Derfor denne opfordring til regeringen om ikke bare at satse på, hvad Rusland og USA kan blive enige om, men på et eller andet tidspunkt at finde sine egne ben og have en holdning til det og også fremlægge det i de internationale diskussioner.
Jann Sjursen (KRF), 2000-02-25:
NMD-systemet er rettet mod de såkaldte slyngelstater og dermed ikke mod Rusland.
Så kan man jo diskutere, hvad en slyngelstat egentlig er, og hvad det er for en trussel, de såkaldte slyngelstater udgør.
Jeg mener, at de udgør en reel trussel ikke bare mod USA, men også mod verdenssamfundet som sådant og dermed også mod Danmark, og netop derfor mener jeg ikke, man kan fortænke amerikanerne i at overveje et nyt missilforsvar.
Men NMD-systemet kræver en tilpasning af ABM-traktaten, og derfor pågår der jo forhandlinger mellem Rusland og USA, og det er helt afgørende, at de forhandlinger lykkes, også af hensyn til, hvordan vi i Folketinget i Danmark skal vurdere NMD-systemet.
For Kristeligt Folkeparti at se
vil det være meget ulykkeligt, hvis USA går enegang og dermed bryder ABM-traktaten, fordi det så kan være med til at indlede et nyt våbenkapløb med også Rusland som aktør, og så står vi unægtelig i en helt anden situation, end vi gør i dag, også med hensyn til at skulle vurdere NMD-systemet. Derfor vil jeg også godt opfordre udenrigsministeren og regeringen til at lægge vægt på en dialog også i NATO-sammenhæng om det her system, for det er ikke alene et amerikansk anliggende, det får også betydning for NATO-partnerne i øvrigt.
Vi tillægger det i den forbindelse afgørende betydning,
at USA har tilkendegivet, at man fortsat ser ABM-traktaten som en hjørnesten i den strategiske stabilitet.
Det er et vigtigt udgangspunkt, også i forhold til, at vi på nuværende tidspunkt, hvor vi har haft en debat, og hvor vi ikke kender de fulde konsekvenser, må sige, at der pågår forhandlinger, og at vi har tillid til, at de forhandlinger fører til en aftale også med russerne, sådan at vi ikke oplever, at et NMD-system giver anledning til et nyt våbenkapløb, men giver anledning til, at vi får et bedre forsvar over for de såkaldte slyngelstater.
Søren Søndergaard (EL), 2000-02-25:
Jeg synes ikke, det er betryggende, at fru Mimi Jacobsens besvarelse af det her er, at man vil foretrække, at internationale aftaler bliver overholdt.
Jeg synes ikke, det er betryggende, og jeg vil selvfølgelig ved andre lejligheder prøve at få klarlagt, på hvor mange andre områder det også gælder for CD's holdning, at internationale aftaler er noget, man foretrækker bliver overholdt, men at man er sådan åben over for, at det behøver de ikke at blive.
Hans-Pavia Rosing (S), 2000-02-25:
Forespørgerne har jo hængt denne forespørgsel op på Grønland, fordi radaren ligger i Grønland, og konsekvenserne, ja, dem kan man ikke nævne i løbet af det minut, vi har til korte bemærkninger.
Men altså ifølge de papirer, vi har kendskab til, så er det spørgsmålet om en eventuel opgradering af den eksisterende radar, altså bedre software, som det hedder på nudansk, og så i givet fald også en større, en ny, radar i sidste ende.
Det vil ikke kræve et større areal efter de oplysninger, jeg er i besiddelse af, men der er alle de andre konsekvenser for det grønlandske samfund, for Thulesamfundet, for Thuleboerne osv. Der er i sidste ende også noget økonomi i det.
Altså skal vi bare tillade amerikanerne at opgradere og bygge videre og bygge videre?
Det får en masse konsekvenser, som vi ikke kender på nuværende tidspunkt, fordi amerikanerne ikke har henvendt sig til os, men de er der, og de dukker formentlig op, jo længere hen i processen vi kommer.
Per Stig Møller (KF), 2000-02-25:
Det er korrekt, og jeg beklager; det var ikke Enhedslisten, men VS, men det var hr. Keld Albrechtsen.
Og så vil jeg godt understrege, når nu debatten bliver gentaget, at også på det tidspunkt gjorde den danske regering det klart, at den dagsorden, som vi støttede, ikke var antiamerikansk, og jeg vil citere udenrigsministeren fra dengang, det var den 5. marts 1987, Folketingets forhandlinger 1986-87, l. samling, sp. 8356: »Desuden kan jeg ikke opfatte dagsordenen som udtryk for nogen kritik rettet imod Danmarks allierede USA, som jo står for varslingsanlægget i Thule, og en sådan kritik ville der heller ikke have været grundlag for.«
Vi ønsker ikke dette som antiamerikanisme, vi ønsker, at man fortsætter den fredelige udvikling gennem forhandlinger, og det er dét, der er vores synspunkt i dag.
Holger K. Nielsen (SF), 2000-02-25:
To spørgsmål til hr. Hans-Pavia Rosing: For det første: Er den socialdemokratiske folketingsgruppe fortsat forpligtet af den dagsorden, der blev vedtaget i 1987 på forslag fra Socialdemokratiet?
Det vil jeg godt have et klart svar på: Ja eller nej?
Er man stadig væk bundet, og føler man sig stadig væk bundet af den dagsorden?
For det andet: Vil hr. Hans-Pavia Rosing ikke anerkende, at selv om man kan tale om trusler fra slyngelstater, så ligger der en kraftig fare for, at denne her beslutning kan medføre en ny atomoprustning i Rusland og i Kina? Vil han ikke i det mindste anerkende, at det kan blive et problem, og at det problem kan blive langt, langt større end de eventuelle trusler, som USA mener de skal kunne forsvare sig imod?
Keld Albrechtsen (EL), 2000-02-25:
Ja, nu kan hr. Per Stig Møller jo ikke gøre Enhedslisten ansvarlig for, hvad der skete i 1987, men jeg kan oplyse, at det er korrekt, at SF og VS undlod at stemme til dagsordenen, og det gjorde vi, fordi regeringen dengang betragtede dagsordenen som en godkendelse af den radar, som nu står i Thule.
Derfor vil jeg godt citere begrundelsen, som vi gav
dengang, og hvor jeg sagde: »Vi kan ikke tage medansvar for, at dette radaranlæg bliver sat i drift, før tingene er afklaret, før regeringen her i Folketinget har dokumenteret, at sagerne er i orden, eller i hvert fald, at der skal foretages en sådan tilbundsgående undersøgelse, og før det er besluttet, kan vi ikke acceptere ministerens redegørelse.«
Det var det, jeg var inde på: at der dengang blev fejet ting ind under gulvtæppet, hvor disse ting stadig væk ligger.
Holger K. Nielsen (SF), 2000-02-25:
NMD står for National Missile Defense, og det kan jo godt her i den danske Folketingssal lyde lidt eksotisk og lidt fremmedartet, nogle vil måske mene lidt uvedkommende, men det er i allerhøjeste grad en meget vigtig diskussion, som vi tager fat på i dag i det danske Folketing.
Det er en diskussion, der har at gøre med den almindelige sikkerhed i hele verden: spørgsmålet, om vi skal have en ny atomoprustning eller ej.
Det er en sag, der har at gøre med Grønland, vores forhold til Grønland, og hvordan Grønland skal indpasses i en ny global sikkerhedstruktur.
Det er et spørgsmål, der har at gøre med, hvordan Danmark skal forholde sig til en række af de store spørgsmål, som vi står over for her.
Det vil fra amerikansk side betyde en ganske stor satsning på et nyt nukleart forsvarssystem.
Det har det problem i sig, at det vil stride mod den såkaldte ABM-traktat, og at det derfor vil medføre nogle meget komplicerede diskussioner og komplicerede forhandlinger i forhold til russerne.
Men det centrale for os er, at vi også i det danske Folketing ligesom i andre lande får startet en diskussion af denne her idé, denne her plan, i sammenhæng med, hvordan vi skal forholde os til de nye muligheder, der burde være med hensyn til at få nedrustet, i stedet for at der startes en ny oprustning. Så jeg ser frem til det svar, jeg får fra regeringen.
Besvarelse
Villy Søvndal (SF), 2000-02-25:
Hr. Hans-Pavia Rosing lagde i sit indlæg vægt på - og det samme gjorde udenrigsministeren - at det var afgørende, at man kunne have mulighed for at få indflydelse på en proces. Jeg savner fuldstændig klarhed over efter hr. Hans-Pavia Rosings indlæg og for så vidt også efter udenrigsministerens indlæg, hvad det er for en proces, man vil påvirke, og
hvordan man vil påvirke den.
Jeg synes, at jeg bestræbte mig meget på at lytte hele vejen igennem, men hvad er holdningen i de danske regeringspartier til det her?
Det må vel være forudsætningen for at kunne påvirke en proces, at man selv giver udtryk for et eller andet, der svagt minder om en holdning til det her projekt.
Udenrigsministeren gjorde opmærksom på, at der vil blive lyttet til de allieredes synspunkter, hvorefter udenrigsministeren i øvrigt refererede, hvad de amerikanske holdninger er.
Det ved de formentlig godt.
Og pointen er, at hvis man vil have indflydelse, må man beslutte sig til, hvad der er dansk politik: Er den kritisk, eller ligger man fladt ned i forhold til amerikanerne?
Søren Søndergaard (EL), 2000-02-25:
Jeg var også en lille smule mystificeret af hr. Hans-Pavia Rosings indlæg, og derfor vil jeg godt spørge meget direkte: Kan man forestille sig under nogen omstændigheder, at Grønland vil indgå i et NMD-system i strid med ABM-traktaten?
Kan det under nogen omstændigheder forestilles?
Det er mere for at få det klarlagt, for jeg synes, det var uklart.
Så har hr. Hans-Pavia Rosing og jeg jo deltaget i nogle af de samme møder og også modtaget nogle af de samme dokumenter, og nu snakkede hr. Hans-Pavia Rosing meget om slyngelstater.
Men vil hr. Hans-Pavia Rosing ikke erkende og bekræfte, at når man kigger på de papirer, man får udleveret, bl.a. fra amerikanske myndigheder, med store diagrammer og oversigter over, hvor trusler kommer fra, så er det sådan, at jo mere interne de bliver, jo mere er det de kinesiske missiler, der står i centrum?
Hans-Pavia Rosing (S), 2000-02-25:
Som jeg også sagde, så synes jeg, vi skal holde diskussionen og køre diskussionen ud fra den virkelighed, som vi kender i dag. Hr. Holger K. Nielsen sagde også i sit første indlæg, at vi på nuværende tidspunkt faktisk ikke rigtig ved, hvilken vej det vil gå.
Vi kender noget til planerne, vi kender noget til nogle faser, og vi kan vel gå ud fra, at amerikanerne ønsker at følge de planer, som de har lagt frem.
Så er der spørgsmålet om ABM-traktaten, og hvilket resultat de forhandlinger, der foregår med Rusland, vil føre til: Vi prøver jo, og det er jo det, vi gør i dag, at påvirke den proces, fordi Danmark og Grønland er involveret i denne her proces, men det er en global proces, hvor også andre lande har interesser i det her, hvor de allierede, hvor NATO-landene, Østlandene osv. har interesser i det.
Men det, jeg siger i dag, er, at vi ikke på nuværende tidspunkt kan binde hverken os selv eller andre op på de meget forfløjne planer, som vi kan se dem i dag.
Jeg synes, vi skal tage denne her diskussion ud fra den virkelighed, vi kender.
Fra Grønlands side har vi jo sagt - nu fik jeg ikke hele det citat med - at vi ikke vil gå uden om ABM-traktaten.
USA og Rusland skal være enige om en eventuel ændring af ABM-traktaten.
Til hr. Søndergaard
: Jo, vi har fået de samme papirer, og det er mange lande, det drejer sig om - jeg har kun nævnt tre heroppefra - men jeg er ikke helt enig i, sådan læser jeg det i hvert fald ikke udelukkende, at der fokuseres på, at det samler sig om Kina.
Der er en lang række lande, som er en eventuel trussel over for USA, men dem, der er oppe, og dem, der diskuteres, er de tre lande, jeg har nævnt.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-02-25:
Jeg vil godt spørge hr. Hans-Pavia Rosing, om det ikke er fuldstændig centralt i denne her sag, at vi gør alt, hvad vi overhovedet kan for at undgå, at Grønlands hjemmestyre på et tidspunkt kommer til at stå under et ekstremt pres fra USA. Og i den forbindelse vil jeg godt spørge, om Socialdemokratiet er opmærksom på, at der kan opstå en juridisk set overordentlig grumset situation omkring det her. Jeg stillede under Folketingets debat den 5. marts 1987
en række spørgsmål vedrørende juraen i det her; spørgsmål, som ikke dengang blev besvaret af den daværende regering, og som faktisk stadig væk henstår ubesvaret, som er ret væsentlige for forståelsen af, hvad man må, og hvad man ikke må efter ABM-traktaten.
Det er slet ikke sikkert, det bliver et spørgsmål, om den klart er overholdt eller ej.
Det kan blive et spørgsmål om vanskelige fortolkninger.
Jeg spurgte også dengang, om det anlæg, den superradar, man byggede dengang, allerede nu kunne bruges eventuelt med lidt justeringer - opgraderinger, kalder man det.
Jeg vil godt spørge hr. Hans-Pavia Rosing: Er det i hvert fald ikke nødvendigt nu, at vi hurtigt kommer til bunds i de uafklarede spørgsmål, som henstår fra dengang, og som stadig er meget alvorlige?
Søren Søndergaard (EL), 2000-02-25:
Hr. Hans-Pavia Rosing sagde, at vi forsøger at påvirke diskussionen i dag.
Det synes jeg er fint.
Det, der bare er det interessante, som vi forsøger at bore i, er: Påvirke i hvilken retning?
Det er jo trods alt det mest interessante.
Men jeg er da glad for, at hr. Hans-Pavia Rosing bekræftede, at man ikke kan forestille sig, at Grønland vil indgå i et NMD-system i strid med ABM-traktaten.
Så til spørgsmålet om, hvem det her system egentlig er rettet imod: Her er det jo sådan, at der som omtalt er faser, og i den tredje fase, den såkaldte Capability 3, er det meningen, at man skal kunne imødegå truslen »fra mange, meget avancerede sprænghoveder«.
Mange, meget avancerede sprænghoveder.
Hvem er det, vi snakker om dér?
Er det Sudan?
Hvem er det?
Er det Libyen?
Det synes jeg vi har behov for at få et svar på.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-02-25:
Dengang i 1987, da jeg rejste disse spørgsmål, havde vi en regering, som i realiteten ikke ville medvirke til at få dem afklaret.
Der kan jeg så forstå, at vi nu i hvert fald har et regeringsparti, som er indstillet på, at de spørgsmål
skal arbejdes igennem.
Derfor vil jeg selvfølgelig også stille det samme spørgsmål til ministeren, for dengang byggede USA jo en ny superradar i Thule, som står der nu, og det var meget tvivlsomt, om det faktisk var lovligt efter traktaten eller ej.
Det spørgsmål er i virkeligheden aldrig blevet afklaret, og dér må vi jo starte.
Hvilke tvivlsspørgsmål kan der opstå?
Kan man risikere, at USA vil fifle sig igennem ved en omgåelse af ABM-traktaten
f.eks.?
Så jeg håber, at vi kan få et tilsagn både fra hr. Pavia-Rosing og fra ministeren om, at vi kan få et udredningsarbejde, og jeg vil gerne bede om en drøftelse af, hvordan det kan finde sted.
Hans-Pavia Rosing (S), 2000-02-25:
Vi har været ude for så meget, så vi er blevet hårdhudede, men det ville være rart, at verden så lidt anderledes ud her efter den kolde krigs ophør, men virkeligheden er altså, at amerikanerne har nogle planer, som vi må forholde os til, og som vi må have bedre kendskab til.
Derfor tager vi denne her debat og prøver at komme ind og sige, at vi altså har nogle holdninger, og vi vil gerne være med i den her diskussion.
Regeringen skal være fuldt informeret; Grønland skal være fuldt informeret.
Og vi vil gerne være med til at tage den beslutning om Thuleradaren, naturligvis. Selvfølgelig kan der ikke ske noget med en opgradering af radaren deropppe, uden at der sker en ændring i AMB-trakaten.
Det er derfor, man har de diskussioner der.
Med hensyn til de afklarende spørgsmål, som hr. Albrechtsen har fremsat her i november måned, så er vi da interesseret i at få alle oplysninger på bordet, naturligvis. Jeg vil også gerne stille en række spørgsmål om det her i samarbejde med Grønlands hjemmestyre, og jeg er ikke i tvivl om, at der på tirsdag under debatten vil fremkomme nogle spørgsmål til regeringen af samme natur som dem, hr. Albrechtsen har stillet.
Jeg har heller ikke alle svarene, og vi kan jo heller ikke diskutere det her spørgsmål fuldt ud, medmindre vi kender alle de svar på de spørgsmål, som dukker op, efterhånden som vi diskuterer sagen.
Med hensyn til 87-dagsordenen er det mit faste indtryk - og det mener jeg også er regeringens holdning til det her - at dagsordenen fra 1987 også i dag er en del af den danske politik, også den dansk-grønlandske politik,
kan jeg også sige.