runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lene Espersen (KF), 2004-01-27:
Jeg er glad for, at hr. Morten Bødskov stiller mig det spørgsmål, og det er jo et spørgsmål, som er blevet drøftet flere gange tidligere her i Folketingssalen. Som hr. Morten Bødskov ved, har vi fremlagt en handlingsplan, der hedder »Stop volden«.
Den er målrettet mod ungdomskriminaliteten, og den indeholder en lang række initiativer til at modvirke, at unge bliver rodet ind i kriminalitet og fortsætter den kriminelle løbebane.
Vi har flere gange her i Folketingssalen diskuteret mange forskellige elementer i planen, men jeg vil gerne understrege, at det, der er regeringens helt overordnede sigte, er, at man sørger for at komme i dialog med de unge mennesker allerede første gang, de kommer i berøring med kriminalitet.
Her tænker jeg også på børn i 9-10-års-alderen, hvor man må sige, at nogle allerede er ved at være ganske forhærdede kriminelle.
Det drejer sig om, at man som samfund viser, at man ikke er ligeglad, men griber ind med en målrettet sanktion over for de børn.
Det betyder naturligvis, at der i et meget, meget tæt samarbejde med skole, politi og sociale myndigheder skal opstilles nogle vilkår, der gør, at børnene kan komme på banen igen og leve et lovlydigt liv, hvor de også har et perspektiv i deres hverdag.
Det kunne f.eks. være, at man sikrer, at de har en sportsaktivitet eller en anden kulturel aktivitet, de kan fylde deres eftermiddag med, så de frem for at lave hærværk eller opfordre til bandekriminalitet i stedet får en anden venskabskreds og kommer ud af det rå miljø.
Jeg må også sige, at vi er meget optaget af at få styrket den tryghed og den synlighed, som politiet skal have de steder, hvor tingene ellers ville løbe løbsk.
Derfor ligger det også i den flerårsaftale, som regeringen har indgået med Dansk Folkeparti, at vi styrker nærpolitiindsatsen, netop for at få et synligt politi, der også kan medvirke til at skabe den ro og tryghed, der skal til, ikke mindst når det gælder de unge, der kan lade og også ofte lader sig påvirke af uheldige kriminelle elementer.
Morten Bødskov (S), 2004-01-27:
Der har i den seneste tid været lidt offentlig diskussion om ungdomskriminaliteten.
Selv om udviklingen er ganske positiv, viser det sig, at der er problemer med især gruppen af 15-17-årige unge.
På baggrund af tidligere tiders indsats op gennem 1990'erne kan vi se, at der er nogle ting, der virker over for denne gruppe: Forstærket forebyggende arbejde og samarbejde mellem skole, sociale myndigheder og politi i lokalsamfundene
har en god virkning.
Der er mange, der venter på, hvad regeringen har af initiativer, når det handler om at forebygge, at unge havner i kriminalitet, altså starter på en kriminel løbebane.
Vi hører en masse om strafskærpelse og alt muligt andet, men de fleste er vel enige i, at over for denne gruppe har det næppe den store virkning.
Erfaringen viser, at det, der batter, er at forstærke forebyggelsesindsatsen, og derfor er spørgsmålet til justitsministeren: Har regeringen overhovedet nogen initiativer, der kan forebygge, at unge havner i kriminalitet?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2004-01-27:
Det, jeg har nævnt, er ikke noget specielt for Flextronics.
Det er for Nordjylland og andre steder, der måtte blive ramt af noget tilsvarende.
Jeg vil også godt nævne, at en række nordjyske kommuner er omfattet af EU's Mål 2-program, hvor man kan medfinansiere projekter, som bidrager til at udvikle regionens erhvervsliv, og der er allerede etableret samarbejder.
Jeg tror, at viljen og energien og lysten til at kaste sig ud i løsning af de her spørgsmål er meget stor i Nordjylland, og det skal vi understøtte af al kraft.
Men jeg vil stadig sige til hr. Bjarne Laustsen, at der skal være jobperspektiv i det, vi foretager os.
Der skal være en sandsynlighed for, at det er en uddannelse inden for erhverv, hvor der vil blive eller er mangel på arbejdskraft.
Bjarne Laustsen (S), 2004-01-27:
Beskæftigelsesministeren behøver ikke at belære undertegnede om at gå i sort.
Jeg er selv valgt i det område, hvor der er lukket to skibsværfter, jeg kender udmærket problemstillingerne, og jeg ved, hvor meget de har lidt, og hvor meget de har gjort.
Men desværre er det sådan, som ministeren også ved, hvis han kender tallene, at både i Frederikshavn og Aalborg og andre metalafdelinger i Nordjylland er ledigheden på omkring 20 pct., så derfor er det ret interessant.
Det er også fint at få at vide, hvor mange ledige stillinger der er i Viborg og i Århus, men jeg spurgte helt præcist, hvad det var for nogle job, og hvad det var for nogle uddannelser, man kunne gå i gang med nu, hvor AF giver det blå stempel: Det er o.k., du kan gå i gang med en ny uddannelse.
Det er helt fint, og der er en meget, meget stor mobilitet i Nordjylland, hvis det er sådan, at der kan anvises et arbejde.
Problemet er bare, at det kan der ikke.
Derfor vil jeg godt vide helt præcis, om den indsats, man ønsker at lave, er forbeholdt Flextronics, eller den er rettet imod de godt og vel 30.000 arbejdsløse i Nordjylland.
Det er ret interessant at få at vide, også af hensyn til systemet.
Hvilke muligheder har man for at komme hurtigt i gang?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2004-01-27:
Nu har jeg kigget lidt på tallene, jeg har også kigget lidt på Nordjylland, jeg har også kigget lidt på de tilgrænsende regioner, Århus og Viborg, og her er det sådan, at de regionale råd vurderer, at der er flaskehalse på sygeplejerske-, social- og sundhedsassistent- og folkeskolelærerområderne.
Fire regioner har flaskehalse inden for metalområdet, og på bygge- og anlægsområdet forudser man nogle problemer, så derfor synes jeg
, hr. Bjarne Laustsen nogle gange går lidt galt i byen.
Det danske arbejdsmarked er jo et fantastisk dynamisk arbejdsmarked.
Det, jeg fik ud af at besøge Flextronics i Nordjylland, er, at der er et helt fantastisk gåpåmod der på egnen.
De er ikke gået i sort på samme måde som hr. Bjarne Laustsen.
De forudser, at erhvervsmæssigt kan området godt leve videre med, at vi skal være dygtigere og smartere og klogere til at finde nye job.
Hvis ikke nordjyderne var sådan, ville vi stadig have siddet med efterveerne, fordi to skibsværfter blev nedlagt, men nu er folkene kommet over i andre erhverv, og det er jo det, hele opgaven går ud på.
Jeg er ked af, at jeg nu er nødt til at sige det for tredje gang: Det, hr. Bjarne Laustsen nu spørger om, har jeg lige fortalt hr. Bent Bøgsted at vi laver om, for så vidt angår det første ledighedsår.
For så vidt angår uddannelse, vil jeg gerne sige meget stille, at vi skal selvfølgelig gå langt med uddannelse.
Men den skal være jobrettet, og den skal være jobrettet til de sektorer, hvor der er sandsynlighed for at få et job, så når vi taler uddannelse, vil jeg godt tage den lille begrænsning med ind, at det er selvfølgelig uddannelse, der retter sig mod folks jobmuligheder, og ikke bare et spørgsmål om italiensk for begyndere. Vi skal altså prøve at målrette uddannelsen, og her findes der ingen begrænsninger.
Det er jo sådan på flaskehalsområder, at hvis der er en jobgaranti i den anden ende, er det bare med at gå i gang med en uddannelse.
Bjarne Laustsen (S), 2004-01-27:
Nu er det jo ikke så længe siden, spørgetiden og Folketingets ordning her med at stille spørgsmål til ministeren har været oppe, og jeg har ikke registreret, at Venstre ønskede, at man skulle kunne stille spørgsmål til oppositionen.
Vi vil meget gerne mødes med regeringen både her, i forsamlingshusene osv.
Det ved ministeren også ganske udmærket.
Jeg tror, at de 700 mennesker, der står til at blive fyret, og hvoraf de 500 fyresedler er blevet effektueret nu, er meget mere interesserede i at høre, hvad ministeren, hvad regeringen vil gøre, i stedet for at ministeren skælder ud på en ordfører, der stiller spørgsmål til, hvad regeringen vil gøre i forhold til, at man rejser ud på en virksomhed og lover dem hvad som helst.
Derfor vil jeg godt spørge om de to ting, der blev nævnt i Nordjylland.
Det er spørgsmålet om at fjerne 6-ugers-kravet om selvvalgt uddannelse
; kan man helt fjerne det i Nordjylland?
Og det er spørgsmålet om det loft, som Arbejdsmarkedsstyrelsen har trukket ned over regionerne, hvor maks. 55 pct. må gå til uddannelse.
Det er to ting, man kunne gøre, hvis man ville, og derfor vil jeg helt konkret spørge, om ministeren kan oplyse allerede i dag, om man ønsker at fjerne de to barrierer.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2004-01-27:
Jeg må sige, at det bekymrer mig lidt, at hr. Bjarne Laustsen har sådan en polemisk stil, når vi diskuterer arbejdsløshed; det er, som om det ikke ligger os andre på sinde at afbøde alle de negative konsekvenser, der er af at blive ledig.
Jeg synes også nogle gange, når jeg hører om Socialdemokraternes planer, at det sådan lidt er fugle på taget.
Vi kan ikke rigtig få hold på, hvad debatten drejer sig om.
Men endnu værre er det jo, at alle de ting, Socialdemokraterne i deres mangelfuldt finansierede handlingsplan rejser rundt med, er ting, som den tidligere finansminister og nuværende formand for Socialdemokratiet bankede ned, hver gang nogen tillod sig at stille de spørgsmål.
Jeg er ked af at sige det, men man får altså lidt den fornemmelse, at der er nogen, der sidder og gnækker lidt i skægget, når vi taler om stigninger i arbejdsløsheden.
Der synes jeg, at vi måske skulle koncentrere os om en fælles indsats for at gøre noget ved de problemer.
Jeg er ked af, at hr. Bjarne Laustsen ikke ønsker at høre om, hvad der rent faktisk bliver gjort oppe ved Flextronics; det er faktisk ret så mange ting, der er blevet gjort: AF er rykket ud, der er lavet samarbejde med kommunerne, der er etableret projektgrupper, som vi jo har gode erfaringer med nede fra f.eks. Junckers, hvor der er sket afskedigelser.
Jeg synes altså, at frem for at tage det sådan lidt polemisk og »ha ha ha, de mener nok ikke rigtig noget med det«, så lad os da prøve at diskutere problemerne reelt.
Bjarne Laustsen (S), 2004-01-27:
Jeg kan se af pressen, at det også er gået op for beskæftigelsesministeren, at der er en voldsom stigning i arbejdsløsheden i Nordjylland, og modsat tidligere, hvor ministeren ikke har været til at få ud, så vi ministeren i Nordjylland - helt nøjagtig i Pandrup oppe på Flextronics -
hvor han sagde, at der var ingen smalle steder her; regeringen ville gøre alt muligt for at få de fyrede i arbejde igen.
Og det er jo fint.
Det, ministeren lovede, var en hurtig og en tidlig indsats, og at der ikke ville være nogen barrierer i systemet, der gjorde, at folk ikke kunne få den nødvendige omskoling og opkvalificering.
Jeg ved ikke, hvad det er for nogle barrierer, ministeren tænker på.
Dem vil jeg meget gerne høre om.
Jeg vil også meget gerne høre, hvad det er for en
indsats, ministeren vil gøre
For allerede om torsdagen, hvor det blev meldt ud, hvilke fyringer der skulle foretages på Flextronics, stillede jeg jo et skriftligt spørgsmål til ministeren om initiativer i den forbindelse, så dem behøver ministeren ikke liste op; det er, hvad AF vil, ministeren havde ingen initiativer.
Nu vil jeg gerne her i Folketingssalen ansigt til ansigt og over for de nordjyske vælgere have at vide, hvad det er for en indsats, beskæftigelsesministeren vil gøre for at få de fyrede i Nordjylland i arbejde igen.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2004-01-27:
Nu tror jeg jo altid, der kommer noget godt ud af at forholde sig til realiteterne, og realiteterne er, at dollarkursen spiller meget væsentligt ind på den danske beskæftigelse.
Men må jeg godt lige udrydde en misforståelse, nemlig at skattelettelserne ikke skulle være fuldt finansierede.
Og vi følger 2010-planen: Vi afdrager gælden, vi gør lige nøjagtig det, der skal til for at opfylde den plan.
Men jeg vil vende tilbage til min kommentar til obligatorisk arbejdsløshedsunderstøttelse.
Jeg forstår, at måden, Det Radikale Venstres forslag - og nu kan jeg forstå, at Socialdemokratiet har tilsluttet sig det - skal virke på, er, at hvis man er kontanthjælpsmodtager og socialrådgiveren vurderer, at man kan blive arbejdsmarkedsparat, så udløser socialrådgiverens bedømmelse af en, at man så skal melde sig i a-kasse.
Det mener jeg er et uhyre problematisk forslag.
Jeg kunne måske forstå, hvis Det Radikale Venstre havde foreslået, at alle skulle være medlem af en a-kasse, men at lade det være op til en sagsbehandler at udløse medlemskab af en bestemt forening med et bestemt kontingent, fordi den pågældende nu bliver arbejdsmarkedsparat, det tror jeg kræver, at vi sætter os ned og drøfter det i længere tid end lige her ved en ordveksling i Folketingssalen.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Anders Samuelsen (RV), 2004-01-27:
For så vidt angår den sidste del, må man sige, at der er sket
en holdningsændring, for beskæftigelsesministeren har tidligere udtalt sig positivt, men det er så forbi.
Ministeren mener ikke længere, at man skal forlange en vis form for solidaritet af dem, som på nuværende tidspunkt ikke ønsker at melde sig i en a-kasse og dermed ikke ønsker at bidrage solidarisk.
Der mener ministeren og regeringen åbenbart, at det er rimeligt nok, at der er nogle, der kører frihjul, mens alle andre skal betale både over skatten og over et medlemskab af en a-kasse. Men det er så regeringens holdning.
Ministeren siger så, at den måde, man i regeringen vil sætte skatten på arbejde ned på, er via reelle besparelser.
Det er jo altså overhovedet ikke den måde, regeringen er startet på.
Den nedsættelse, der er kommet af skatten på arbejde nu, er primært for langt den største del finansieret ved et håb om, at man kan leve op til 2010-planen, og at der dermed kommer et råderum.
Den er ikke finansieret
ved nogen besparelser; den er heller ikke finansieret ved omlægninger, som ministeren ganske rigtigt siger.
Omlægninger er jo det samme som at sige, at man laver nogle besparelser på et område for at kunne give plads.
, så eftersom den følger op på de principper, som ministeren lægger til grund for, hvad der skal til for at sætte skatten ned på arbejde, hvorfor - og det vil jeg gerne have at ministeren svarer konkret på - er det så, at man ikke ønsker at tage det her emne op, så man faktisk kunne give bl.a. akademikerne, men også folk uden en større uddannelse et håb om, at der kunne ske en forandring, i stedet for at man overlader det til en dollarkurs, om der skal ske nogle forbedringer i Danmark?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2004-01-27:
Nu er det jo heldigvis sådan, at vi forventer, at det økonomiske opsving kommer engang i år, og uagtet store bestræbelser tror jeg ikke, skattelettelser vil kunne nå at få virkning på denne her side af den 1. januar 2005.
Jeg vil bare sige, at naturligvis er det regeringens mål, at skatten på indkomst skal sættes ned.
Vi har så bare en anden måde at gribe det an på, end ordføreren foreslår, for vi vil gerne sikre skattelettelser gennem reelle besparelser, altså finansierede skattelettelser og ikke omflytninger, hvor man tager fra én lomme og lægger over i en anden lomme.
For så vidt angår obligatorisk medlemskab af en a-kasse, så indgår det ikke i regeringens overvejelser.
Anders Samuelsen (RV), 2004-01-27:
Problemet er jo, at i det omfang det har virket indtil nu, så har det primært været ved at få folk i nogle jobtilskudsordninger, og det, vi gerne vil have, er at få folk i noget ordinær beskæftigelse.
Det er derfor, jeg prøver at dreje debatten ind på skattepolitikken, og der erkender ministeren jo åbent, at det faktisk er noget, som kunne gøre en forskel; det kunne forbedre konkurrenceevnen, altså hvis prisen på arbejdskraft falder, ved at man sætter skatten ned på arbejde.
Derfor vil jeg så gerne høre: Har ministeren så nogen konkrete planer om at begynde at tage nogle initiativer på det område, tage en drøftelse i regeringen: Nu skal der altså ske noget?
For et er at få nogle overskrifter i avisen om, at man vil gøre noget for akademikerarbejdsløsheden, men hvis man så her i salen i dag står og siger: Nå ja, men når skuden vender, og så gør det ikke så meget, og dollarkursen ændrer sig, og så kommer de i arbejde igen.
Det er konkrete initiativer.
Det er altså ti fugle på taget i stedet for at få en af dem ned i hånden.
Så jeg vil gerne høre, om ministeren har tænkt sig at tage den diskussion op i regeringen.
Så vil jeg i øvrigt også lige bede ministeren om at nå at kommentere det der med det obligatoriske medlemskab.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2004-01-27:
Jeg tror, vi må sige, at i forbindelse med akademikerarbejdsløsheden er der jo ét lyspunkt, nemlig at når konjunkturerne vender, så er akademikerne hurtigt ude af ledighedskøen i modsætning til en række andre; når de bliver ledige, så ved vi, at der er en risiko for, at de løber ind i langtidsledighed.
Så selv om det ser lidt sort ud i øjeblikket, er der i hvert fald en erfaring, der siger, at der ikke bliver et akademikerledighedsproblem, som vi skal slås med i år fremover.
Lige så snart konjunkturerne vender, så reduceres ledighedskøen tilsvarende.
Det er vel nok en almindelig økonomisk erkendelse, at hvis omkostningerne er lave, er der basis for at producere og få nogle flere mennesker i arbejde, og i den forbindelse betyder skatten selvfølgelig en hel del; det vil jeg ikke nægte.
Men jeg vil gerne bestride, at fordi det, man har gjort indtil nu, ikke er trukket fuldt i gang, så skal man finde på noget nyt.
De har virket i kort tid.
Men kan vi gøre det endnu bedre, jamen så er der da ikke noget, der skal afholde os fra at forbedre det.
Anders Samuelsen (RV), 2004-01-27:
Det ene ligger lidt i forlængelse af hr. Bent Bøgsteds spørgsmål, og det er spørgsmålet om akademikerarbejdsløsheden.
Jeg ville gerne have, om ministeren kunne prøve at præcisere, hvilke konkrete initiativer der er på bedding på det område. For det andet vil jeg gerne spørge ind til det udsagn, der er kommet fra Socialdemokratiets leder, hr. Mogens Lykketoft, om, at man er klar til at overveje at indføre obligatorisk medlemskab af en a-kasse.
Er det sådan, at regeringen er kommet længere i de overvejelser, jeg har hørt ministeren give udtryk for tidligere, nemlig at man faktisk var positivt indstillet i forhold til at tænke på, hvordan sådan en model kunne indføres?
Bjarne Laustsen (S), 2004-01-27:
Mens ministeren var i Nordjylland, nåede han også at skose SiD.
Ministeren sagde, at muligheden jo eksisterer, men jeg tror, at i en stille stund vil beskæftigelsesministeren godt indrømme, at regeringen har været nødt til at ændre bekendtgørelsen to gange, fordi man var kommet til at udforme den sådan, at det kun kunne lade sig gøre, hvis det var statslige uddannelser.
Med hensyn til at uddanne social- og sundhedsassistenter var det først lige op mod jul, at vi fik den ændret for anden gang, og det skal ministeren ikke have utak for.
Men hvad er det for noget, de fyrede i Nordjylland kan gå i gang med?
Ministeren siger, at det skal være målrettet, javel, men hvad er det for nogle områder, beskæftigelsesministeren mener man skal gå i gang med?
Hvad er det for noget, der udløser, at man kan få en uddannelse betalt af det offentlige?
Det er ret interessant at få at vide, for i dag er der desværre ikke nogen, der kan pege på nogen steder, hvor der er mangel på arbejdskraft.
Henriette Kjær (KF), 2004-01-27:
Jeg er helt indforstået med, at der er problemer på det her område, og at vi kan gøre det bedre, og det er vi så også i fuld gang med at gøre.
Som jeg sagde før, har vi afsat 350 mio. kr. på området og arbejder hele tiden på at finde nogle modeller, der gør, at vi får fat i disse børn og giver dem det nødvendige tilbud.
Men det betyder ikke nødvendigvis, at jeg derfor er enig i lige præcis det her forslag fra De Radikale.
Jette Jespersen (DF), 2004-01-27:
Sætter man en undersøgelse i gang og kommer frem til et negativt resultat, vil Dansk Folkeparti da selvfølgelig være med til at se på, hvad der kan gøres bedre. Men om loftet absolut skal være fem børn, ved jeg ikke på nuværende tidspunkt, så det kan jeg ikke svare på.
Jeg mener, der er mange ting, der spiller ind: hvor man passer børnene, hvordan man passer børnene osv.
Villy Søvndal (SF), 2004-01-27:
Jeg er lidt optaget af, at man ikke spilder sin tid i den offentlige forvaltning.
Når man sætter en undersøgelse i gang og besværer folk med at tage rundt og spørge og sådan noget, må man vel have en forestilling om, at hvis der er nogle ting, der viser sig at være uhensigtsmæssige, vil man rette dem bagefter.
Hvis man ikke vil bruge den til noget, synes jeg, det er meningsløst at sende folk rundt og forstyrre børn og dem, der passer dem i deres dagligdag.
Jeg forstår simpelt hen ikke, at nu vil man sende folk rundt og undersøge en hel masse og forstyrre folk i deres dagligdag, men man vil ikke bruge det til noget.
Man må da have en holdning til, om man vil bruge resultaterne til at sige, at der skal være et loft over, hvor mange børn der må være pr. voksen, ellers forekommer det mig fuldstændig meningsløst at stille spørgsmål.
Jette Jespersen (DF), 2004-01-27:
Vi er måske ikke enige i, at fem børn pr. voksen skal være loftet, men jeg vil give fru Sandy Brinck helt ret i, at 11, 12 eller flere børn er fuldstændig forkasteligt.
Vi må afvente det resultat, der kommer, og så må vi se, hvad vi kan gøre.
Men jeg er desværre bange for, at hvis vi begynder at lægge tingene i alt for faste rammer, kan vi lige så godt kalde det dagpleje.
Sandy Brinck (S), 2004-01-27:
Man må selvfølgelig have mig undskyldt, men jeg havde måske en forventning om, at Dansk Folkeparti havde en holdning til, om det er godt at have mange børn til én voksen, eller om man synes, at det niveau i dagplejen, vi rent faktisk har taget politisk stilling til, nemlig fem børn pr. voksen, måske er et meget godt antal.
Det har ikke noget at gøre med hvis og hvis og hvis.
Det har noget at gøre med, om man har en holdning til, hvilke parametre der indgår i kvalitet, og om man har den holdning, at man vil sikre børn den voksenkontakt, som ligger i loftet over antallet af børn pr. voksen i dagplejeordningen, men ikke i puljeordningerne.
Jette Jespersen (DF), 2004-01-27:
Det er jo meget nemt at spørge hvis og hvis og hvis, men skulle vi ikke lige se resultatet af undersøgelsen, før vi begynder at tale om, hvad der skal gøres?
Sandy Brinck (S), 2004-01-27:
Først vil jeg godt bede fru Jette Jespersen bekræfte, at indtil nu er der altså ikke nogen, der har talt om at afskaffe puljeordningerne, tværtimod.
Det er i hvert fald hensigten fra vores side, at netop for at bevare den mulighed er det også vigtigt at sørge for at rette op på tingene de steder, hvor der måtte være fejl.
Jeg kan forstå, at Dansk Folkeparti stiller sig tilfreds med at afvente resultatet af en undersøgelse, og det er jo Dansk Folkepartis eget valg.
Men hvis nu undersøgelsen viser, at antallet af børn pr. voksen faktisk er et problem, er Dansk Folkeparti så parat til sammen med Socialdemokraterne at vise handlekraft og sørge for, at også den del af kvaliteten bliver sikret, så der ikke er så mange børn pr. voksen?
Jette Jespersen (DF), 2004-01-27:
Med dette beslutningsforslag ønsker Socialdemokraterne en øvre grænse på fem børn pr. voksen i puljepasningsordningen.
Det lyder da umiddelbart meget sympatisk, ikke mindst med tv-udsendelsen in mente, men står den nu også til troende?
Tv kan jo bruges på mange måder.
Når det er sagt, må det også siges, at så enkelt mener Dansk Folkeparti ikke det er.
Selvfølgelig kan vi bare afskaffe begrebet puljeordninger og lade det gå ind under det kommunale firkantede system, men det ønsker Dansk Folkeparti ikke.
Vi ønsker at bevare den fleksibilitet, som det private initiativ indeholder, og derfor mener vi, det må være helt op til forældrene og forældrebestyrelsen at fastsætte nogle retningslinjer.
Det skal selvfølgelig ske i samarbejde med kommunen, sådan som det allerede sker i dag, og som vi mener det fortsat skal ske, så længe der gives kommunale tilskud.
De steder, hvor skoen trykker, er årsagen uden tvivl det kommunale tilsyn, som i nogle kommuner langtfra har den nødvendige kvalitet, og det skal der naturligvis strammes op på.
Socialministeren har allerede igangsat en undersøgelse, som vi skulle få resultatet af i løbet af et par måneder, og derfor vil Dansk Folkeparti afvente yderligere tiltag og kan derfor ikke støtte forslaget.