Villy Søvndal (SF), 2002-05-27:
Tak til udenrigsministeren for besvarelsen af forespørgslen, som jeg vil betegne som fredsommelig, men også sådan uden at gå meget tæt på de varmeste kartofler. Jeg deler helt udenrigsministerens opfattelse af, at det nye forhold mellem NATO og Rusland er ubetinget positivt.
Vi har en oplagt interesse i, at der sker en tættere tilknytning mellem NATO og Rusland, specielt har Danmark en meget stor interesse, fordi Rusland er tæt på, fordi det er stort, og fordi det er nukleart.
Noget af det, udenrigsministeren ikke var inde på, var en vurdering af den aftale, der er lavet mellem Bush og Putin, underskrevet her i fredags, om de langtrækkende atomvåben, som af mange har været udlagt som en meget stor gevinst.
Jeg vil ikke underdrive, at det er rart at få nogle af de langtrækkende atomvåben væk, men hvis man kigger på indholdet af aftalen, synes jeg måske, at den er noget overvurderet i den offentlige debat.
Det afgørende er jo, at de ikke tilintetgøres, de lagres op, og i modsætning til START-aftalerne, hvor man også destruerede affyringsramper, er der her ikke noget indhold om at destruere affyringsramper.
Derfor kan man betegne det som et her og nu tillidskabende skridt.
Javel, men på lang sigt vil jeg anse det for meget letsindigt at argumentere for, at vi kommer væsentlig længere væk fra atomtruslen med den her aftale, desværre.
Den er beskrevet i et bidrag til kongressen fra Pentagon, der på amerikansk hedder »Nuclear Posture Review«, og beretter om, at man fremover vil have mulighed for at udkæmpe en krig både med konventionelle våben, traditionelle våben og nukleare våben samtidig.
Det er ikke et tilfældigt småskrift, der antyder det her.
Det kommer som sagt fra Pentagon, og det er forelagt Kongressen.
Jeg synes, det er helt afgørende, at vi fastholder, at hensigten med atomvåben er afskrækkelse og ikke udkæmpelse af krige.
Jeg vil umiddelbart tro, at udenrigsministeren deler det synspunkt, at det ville være en voldsom bevægelse hen imod at sænke tærsklen for atomvåben, hvis man ikke
fastholder, at de ikke kan anvendes i udkæmpelse af krige, specielt de små atomvåben, som man leger med i forhold til en række nævnte scenarier
Udenrigsministeren var i sin besvarelse også inde på nødvendigheden af militær kapacitet.
Der synes jeg også, udenrigsministeren var lidt uklar om, hvad det har af konsekvenser.
Vi ved jo, at der er et betydeligt pres fra bl.a. USA, for at NATO-landene skal øge deres udgifter.
Bl.a. har Marc Grossmann, som er viceudenrigsminister, nævnt, at europæerne bør op på 2 pct. af deres bruttonationalprodukt.
Det ville betyde, at Danmark skulle forøge sine forsvarsudgifter med 8 mia. kr. Ser udenrigsministeren også det scenarie, eller er det for udenrigsministeren et helt usandsynligt scenarie?
Udenrigsministeren sagde også, at det var vigtigt at afhjælpe kapacitetsmangelen.
Hvad betyder det?
vi er gode til
Vi har været rigtig gode i nogle af de fredsbevarende, fredsskabende operationer, vi har været ude på i Bosnien, Kosovo og andre steder, hvor vi har haft et meget tæt forhold og har udviklet et koncept, der langt mere end amerikanerne tager hensyn til at sammenblande en civil og en militær indsats.
Er det den type af specialisering, udenrigsministeren overvejer, har han vores fulde tilslutning.
Om udvidelsesdiskussionen bare helt kort det, at vi i SF som bekendt er modstandere af militære blokke, men jeg synes, at denne udvidelsesdiskussion er en ganske anden, end den var sidste gang, for denne gang er situationen i forhold til Rusland en anden.
Denne gang diskuterer vi de baltiske lande, som har et legitimt sikkerhedsbehov, og derfor synes jeg, at det er en helt anden diskussion end sidst, men det er ikke den vigtige diskussion.
Jeg synes, den vigtige diskussion drejer sig om, hvordan vi sikrer de sikkerhedspolitiske diskussioner placeret rigtigt på NATO-topmødet.
Kort til sidst vil jeg på vegne af SF fremsætte følgende forslag til vedtagelse: