runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Vibeke Peschardt (RV), 1999-01-27:
Til hr. Keld Albrechtsen: Jeg må indrømme, at jeg forstår ikke rigtig, hvorfor grænser på 100 hektar gange 3 skulle bremse for økologisk landbrug.
Altså en gård på 100 hektar kan tage 90 køer, og det er jo dér, økologien foregår lige for øjeblikket; det er dét, der er mest af på økologiområdet.
Så egentlig mener jeg ikke, at hr. Keld Albrechtsen har ret i det.
Til hr. Christian Mejdahl må jeg sige, at det kan godt være, at jeg hører dårligt, men jeg forstod i hvert fald ikke spørgsmålet.
Det var noget med jordprisernes himmelflugt og fortrinsstillingen, og jeg har ikke lige kunnet spotte, hvad det var, så jeg vil gerne have spørgsmålet igen, eller også kan vi jo tage det dernede i stedet.
Og til hr. Grove: Jamen altså, som vi har hørt tidligere, er brugene, altså de fleste af dem, lige under 50 hektar, og der er altså rige muligheder for at bygge ovenpå
Også hvis man har 5 hektar, kan man gøre fortrinsstillingen gældende.
For meningen er jo altså, at hvis man har de 5 hektar, hvis man ønsker at blive landmand, hvis man tager uddannelsen, så kan begynde at købe til og købe til og købe til, til man har 3 gange 100 hektar.
Og det er jo rigtigt, det er blevet sagt et par gange i hvert fald, at strukturudviklingen som sådan stopper ikke af det her, men det, forslaget sætter en bremse i for, er, at de allerstørste bliver endnu større.
Det var det, jeg mente med forarmelsen af det danske landskab osv.; det kan godt være, det ville tage tyve år, men jeg ville meget nødigt se den udvikling.
Ole M. Nielsen (KRF), 1999-01-27:
Det var fru Vibeke Peschardt, der udtalte, at indtil sidste år - eller noget i den retning - gav svineproduktionen positive udsving på handelsbalancen, men nu var det ikke tilfældet mere, så nu var det stort set lige meget med svineproducenterne; sådan kunne det godt udlægges.
Men resten af samfundet har sådan set lige meget ud af det.
Der er lige mange arbejdspladser.
Jeg mener ikke, at arbejdspladserne i og omkring landbruget er reduceret af den grund.
Så jeg mener egentligt, at landbruget har lige stor betydning for samfundsøkonomien; det er bare ikke så sjovt for dem selv lige nu.
Men det reducerer jo ikke deres betydning.
Mariann Fischer Boel (V), 1999-01-27:
Jeg har bare to spørgsmål til fru Vibeke Peschardt.
For det første hørte jeg fru Vibeke Peschardt koble miljøvinklen og fordelen med de små bedrifter.
Så vil jeg godt bede fru Vibeke Peschardt om at kommentere høringssvaret fra Arbejderbevægelsens Erhvervsråd, og jeg vil gerne have lov til at citere: »NNF,« - det er Nærings- og Nydelsesmiddelforbundet - »mener, at det oftest fremførte argument for at sætte overgrænser for bedrifternes størrelse, miljøhensyn, er et dårligt argument.
For det første skal store bedrifter opfylde mindst de samme miljøkrav som små bedrifter, og for det andet vil de store bedrifter ofte have større mulighed end de små for at kunne magte den komplicerede opgave, det er at holde styr på bedrifternes miljøpåvirkning.«
Jeg ved ikke, om fru Vibeke Peschardt måtte have en kommentar til det?
Mit andet spørgsmål går på fortrinsstillingen.
Kan fru Vibeke Peschardt bekræfte, at en medarbejder på en maskinstation ved at købe et lille landbrug, som i øvrigt er blevet omvurderet til et parcelhus, vil have mulighed for at gå ind og gøre sin fortrinsstilling gældende?
Christian Mejdahl (V), 1999-01-27:
Jeg har fuld forståelse for, at det er svært som ordfører at holde styr på alle de her spørgsmål, der kommer, men nu skal jeg prøve at gentage mit spørgsmål fra før så ordret, som jeg kan.
Jeg sagde før, at af hensyn til min nattesøvn ville det være befriende, hvis fru Vibeke Peschardt kunne bekræfte hr. Erling Christensens udsagn og svare på mit spørgsmål om fortrinsstilling.
Vil fru Vibeke Peschardt bekræfte, at fortrinsstillingen er til debat for bl.a. at modvirke jordprisernes himmelflugt?
Vibeke Peschardt (RV), 1999-01-27:
Først til hr. Christian Mejdahl: Jamen alt er vel i princippet til debat, hvis man vælger at tage det til debat; så det kan vi jo finde ud af. Så vil jeg sige til fru Mariann Fischer Boel, der henviser til høringssvaret fra Nærings- og Nydelsesmiddelforbundet, at det er jo ikke overraskende.
Det er jo dem, der ligesom sidder på mange af arbejdspladserne - ikke i den primære sektor, men i slagteriindustrien og alt det dér...
nej, lad mig sige det på en anden måde: Altså jeg koblede faktisk ikke miljøfordelene sammen med særligt små brug.
Jeg er fuldstændig klar over, at store brug har bedre muligheder for at låne til indkøb af slæbeslanger og alt det dér miljøudstyr, som skal til.
Men egentlig mener jeg heller ikke, at jeg har koblet miljødelen med dét at være lille, og det er klart, at det kan blive forholdsmæssigt dyrere for de små at løfte miljøopgaverne, men de gør det jo altså alligevel i dag.
Til hr. Ole M. Nielsen har jeg sådan set ikke noget særligt svar.
Jeg mener ikke, han stillede mig noget spørgsmål; det var en konstatering, han kom med.
Annie Lunde Hansen (CD), 1999-01-27:
Vi har selvfølgelig også fra Centrum-Demokraternes side foretaget nogle beregninger og set på nogle statistikker og de krav, der stilles i vandmiljøplanen i år 2003 eller 2002, og så svarer en dyreenhed på 250 ikke til hektararealet - det er 147 ha - så derfor ser vi fra CD's side gerne, at man bibeholder de 150 ha, og at dyreenhederne passer til hektararealet. Så vil jeg godt med hensyn til fortrinsstillingen sige, at vi gerne vil bevare 1 km-grænsen.
Vi vil også gerne stille et spørgsmål i CD
: Når man har en fortrinsstilling og der er en gård til salg, som er velfungerende, er det så de fire, de tre eller to landmænd, som har et harmonikrav, der skal kunne ødelægge den gård, som der måske er en ung landmand, der gerne vil købe?
Her har vi ikke kunnet se af bemærkningerne, hvem der er den stærkeste, hvem der har den største ret.
Og derfor: Jo flere man er om tvistlighederne, jo dårligere kan man sige, at en lov kommer til at fungere.
Derfor bibeholder Centrum-Demikraterne i første omgang 1 km-grænsen ved fortrinsstiling.
Jeg håber, det var svar nok.
Kristen Touborg (SF), 1999-01-27:
Nej, det var faktisk tredje gradbøjning af ordet statistik, og det er statistik, så det skal det ikke.
Jeg vil gerne sige til hr. Christian Mejdahl, at det, det handler om, er, at det er bæredygtige ejendomme, der er nedlagt siden den store, vilde liberalisering i 1989.
Det var det ikke før, for dér var der sådan set en grænse, som man ikke kunne overskride.
Så skylder jeg også at svare hr. Christian Mejdahl, som spurgte, om vi vil sætte udviklingen i stå: Nej, det vil vi ikke; vi vil meget gerne skabe udvikling for de mange, og i modsætning til Venstre vil vi så lægge begrænsninger på de få; det er rigtigt.
er den begrænsende ressource.
Derfor kan man ikke bare køre den vilde, lallende liberalisme; det går ikke inden for landbruget; det er man nødt til at styre på en eller anden led, hvad enten man nu kan lide det eller ej.
Så skylder jeg et svar til hr. Jens Kirk om, hvad jeg mener er et familiebrug, og dér vil jeg gerne henvise til, at når vi søger tilskud fra staten og kommunerne og EU, og hvad vi ellers gør, så bruger vi noget, der hedder normtimer.
Og hvis vi går ud fra de normtimer og ser på det maksimale antal dyreenheder, der må være på en ejendom, 250, så indebærer det ca. 2½ heltidsbeskæftiget, hvis man har en ejendom, som der er søer og fedesvin og jord til.
Og det, jeg går ud fra, er, at de normtimer er nogenlunde ædruelige, eftersom det er dem, vi bruger, når vi søger tilskud fra staten og EU.
Og så skal jeg sige til hr. Henning Grove, at 500 dyreenheder er en bedrift og ikke en ejendom.
Men jeg er villig til at forhandle om det, hvis det er sådan, at man kunne finde nogle andre, lidt differentierede grænser, for der kan godt være en god idé i, at den ene bliver noget større og den anden noget mindre. Og til formandens beroligelse vil jeg til sidst kun sige, at forpagtninger vil vi gerne have fortrinsstilling til, ja.
Men det kan jeg sådan set vanskeligt se er et anderledes indgreb i ejendomsretten, end at vi har fortrinsstilling til handler, og det går dog hverken Venstre eller De Konservative
direkte imod.
Jens Kirk (V), 1999-01-27:
Kan hr. Christian Mejdahl bekræfte, at det vil være sådan, hvis man skal have fortrinsretten, at fire mindre ejendomme på hver 10 ha nu kan tage retten fra en ejendom på 55 ha, som ønsker at købe en ejendom på 25 ha, så ejendommen på 55 står tilbage uden nogen hektarer, og at de fordeles på fire andre små ejendomme, som altså hver især bliver bliver 6-7 ha større?
Kan hr. Christian Mejdahl bekræfte, at det også er sådan, at det uddannelseskrav, der stilles, er ved 5 ha jord, og at det kan drives af en maskinstation? Så ved jeg også, at hr. Christian Mejdahl har en del kendskab til landbrugsskoler og til, hvor mange der uddannes.
Kan hr. Christian Mejdahl bekræfte, at der nu kun uddannes
400-500 driftsledere pr. år, og at det ikke ser ud til, at der bliver flere
Det vil sige, at hvis Danmarks landbrugsareal fortsat skal drives forsvarligt, bør der også fortsat være basis for et vist areal til hver ejendom.
Ole M. Nielsen (KRF), 1999-01-27:
Det er til hr. Christian Mejdahl igen: Jo, jeg synes faktisk, at der er megen sammenhæng mellem Vandmiljøplan II og så landbrugsloven her.
Det synes jeg egentlig.
De har begge til formål at begrænse landbrugets aktiviteter - ifølge nogle i en uheldig retning, det kan man så diskutere.
Men det, jeg spurgte efter, var, om ikke vi kunne regne med, at Venstre ville være med til at have indflydelse på en så vigtig lov her, eller om de vil lade Socialdemokraterne køre det alene og måske sammen med nogle af os andre.
Jeg vil gerne have Venstre med i det arbejde her.
Jeg tror, vi kunne få noget fornuftigt ud af det sammen.
Christian Mejdahl (V), 1999-01-27:
Statistik kan karakteriseres som forbandet løgn, sagde hr. Kristen Touborg.
Nu har jeg kun brug for én statistisk i den her betænkning nr. 1351, men den er fuld af statistik, den er stort set kun statistik, for Strukturudvalget er blevet bedt om at analysere strukturudviklingen frem til nu, så det er statistik det hele.
Så jeg vil godt spørge hr. Touborg: Skal hele det digre værk her, som jeg synes er et solidt stykke arbejde fra Strukturudvalget med hr. Arne Larsen som formand, karakteriseres som forbandet løgn?
Hr. Erling Christensen prøver ligesom at postulere, at tingene ikke hænger sammen, og det er jo en fri fortolkning, og det er jo enhvers ret.
Det hænger sammen, når det bliver set i den sammenhæng, som jeg bl.a. gav udtryk for i min ordførertale.
Der sagde jeg, at vi ønsker fortrinsstillingen væk, så en handel imellem to personer står ved magt.
Men vi vil godt være med til at sætte en grænse.
Specielt når man ser på ejendom nr. 1, altså hovedejendommen.
Til hr. Touborg
: Landbrugsjorden er en begrænset ressource, ja.
Men når jeg bruger billedet med parcelhuset, er det for at illustrere og for at sandsynliggøre for nogle, som måske knap forstår begrebet fortrinsstilling, hvad det egentlig kan betyde, når det sådan bliver trukket ned på frimærkeniveau.
Hr. Ole M. Nielsen spørger, om Venstre ikke vil være med til landbrugsloven.
Jeg gav jo til kende i min ordførertale, at det forbehold, jeg tog, var på det foreliggende grundlag, for det kunne vi ikke give tilslutning til.
Vi indgår gerne i drøftelser om forslaget, men det fordrer, at regeringen giver nogle indrømmelser i nogle af de mærkesager, som jeg har nævnt her at vi har.
Til hr. Jens Kirk
: Det første spørgsmål er jo et teoretisk spørgsmål, men i yderste konsekvens kan det selvfølgelig forekomme.
Uddannelseskravet kan jeg bekræfte, og jeg kan også bekræfte, at der hvert år kommer 400-500 driftsledere ud fra landboskolerne, og jeg beklager, at der ikke er flere; det er alt for få.
Det havde været ønskeligt, om der var endnu flere, men grunden er formentlig bl.a., at udsigterne i landbruget, indtjeningen i landbruget og specielt risikoen i landbruget beklageligvis er, som de er.
Men det tror jeg bare ikke at landbrugsloven retter op på.
Ole M. Nielsen (KRF), 1999-01-27:
Jeg siger tak for den udmelding fra hr. Christian Mejdahl, den er jeg glad for.
Jeg har nok misforstået det første indlæg.
Så vil jeg gerne spørge hr. Christian Mejdahl om den lille søgning til landbrugsskolerne, for det ved jeg hr. Christian Mejdahl ved noget om og har nogle vurderinger af.
Den lille søgning kunne måske være et udslag af, at de unge mennesker på grund af den meget hurtige strukturudvikling i landbruget faktisk opgiver håbet om overhovedet at få chancen for at blive selvstændige, og her kunne landbrugsloven måske netop være et instrument i retning af at give dem modet tilbage, så de kunne tro på en fremtid i landbruget.
Christian Mejdahl (V), 1999-01-27:
Ja, hvis det var så vel, hvis det var sådan, at forslaget til landbrugslov, som det nu er skitseret, kunne give unge landmænd håb om at blive selvstændige og få et fornuftigt udkomme, var der selvfølgelig en mening med galskaben.
Men det tror jeg bare ikke på. Også de unge landmænd kan jo se, hvilke restriktioner der er, og hvilke sten der lægges i vejen for en harmonisk udvikling - ikke nødvendigvis oppe ved den øvre grænse, men hvis man vil gå fra 50 til 70 eller 75 ha eller fra 60 til 90 ha eller sådan noget, løber man jo den risiko, at der er nogle, der spænder ben for det.
Og det er ikke sikkert, at chancen kommer igen, for der er måske mere jord til rådighed i området.
Det er sådan nogle ting, som vi synes er utrolig generende i det forslag til landbrugslov, som nu lægges frem.
Det er der også i den nuværende, men forslaget her forværrer jo problemstillingen - ikke bare fordobler, men firedobler den teoretisk set, når vi snakker fortrinsstilling.
Det synes vi er en svaghed i dette forslag til landbrugslov, og for Venstre er det et kardinalpunkt, at den passus bliver ændret.
Erling Christensen (S), 1999-01-27:
Problemet er jo, at vi godt kan lide romantikken, når vi i forsamlingshusene synger Skjoldborgs og Aakjærs sange, som jo har deres udgangspunkt i husmandsbevægelsen, men at vi godt kan se, når vi kigger ud på det danske landskab, at det jo ikke er romantik nu; det er effektivitet, det handler om.
Men derfor kan det være godt at sætte lidt forhindringer ind med hensyn til strukturudviklingen. Hr. Henning Grove fortalte indledningsvis i sin ordførertale om, hvor få brug der er med over 100 ha, og hvor få der er med over 250 DE.
Men mange af dem vil jo kunne fortsætte efter vedtagelsen af lovforslaget, fordi mange af dem jo har tilstrækkelig jord til at skabe harmoni i bedriften. Jeg synes, den debat, der har været ført om gårdslagtning og strukturudvikling, har været saglig og har været i balance, og hr. Henning Groves tal fortæller jo, at de rammer, der ligger i lovforslaget, også ser ud til at være passende.
Så når hr. Henning Grove udformede sin ordførertale, som han gjorde, må jeg derfor spørge ud fra hans egne tal: Er der behov for lempeligere regler i landbrugsloven ud fra det, hr. Henning Grove selv siger?
Der er altså plads til både dynamik og udvikling af strukturen inden for de rammer, vi har, men det, der er problemet, er, at man selv vil eje jorden; man vil ikke forpagte den.
Kristen Touborg (SF), 1999-01-27:
Når hr. Henning Grove kritiserer lovforslagets arealstørrelser
synes jeg nok, han fordrejer fakta en lille smule.
Hr. Henning Grove begyndte at tale om 47 ha, om det er den størrelse, vi mener man skal have.
Det er faktisk ikke det, der ligger i lovforslaget. Det er rent faktisk sådan, at man helt frit kan erhverve jord op til 70 ha - altså minus fortrinsstilling - og dernæst kan man frit, men med fortrinsstilling erhverve de 100 ha, og det er jo i virkeligheden ikke så ringe endda, når vi tænker på, hvor få ejendomme der i virkeligheden er over 100 ha.
Det er vel værd at overveje.
Men jeg mangler egentlig hr. Henning Groves bud på, hvor grænsen så skal ligge.
Det var jo mest kritik af det, der er foreslået, uden så mange eksakte bud på, hvad det er for en størrelse, De Konservative går ind for.
Så sagde hr. Henning Grove, at jeg ville oprette en række små ejendomme og bruge fortrinsstillingen til det.
Det var rent faktisk ikke det, jeg sagde.
Jeg sagde, at hvis man kan styrke fire ejendomme - og det kunne f.eks. være fire ejendomme af gennemsnitsstørrelsen, fire ejendomme på 50 ha - i stedet for at styrke én, som i forvejen er på 100 ha, synes jeg, det er en god måde at gøre tingene på.
Mener De Konservative ikke det?
Henning Grove (KF), 1999-01-27:
Fru Vibeke Peschardt talte om den fremtidige indtjening.
Jeg vil gerne have heltidsejede familiebrug, hvor der er en så god indtjening, at man også har råd til hjælp, så man kan få et familieliv og få fritid ligesom alle andre.
Det er et krav fra den kommende generation i landbruget; det er jeg ikke i tvivl om, og derfor er der heller ingen tvivl om, at hvis man klemmer det ned, bliver der ikke plads til den medhjælp, der skal til, for at man kan have et fornuftigt familieliv.
Så siger hr. Erling Christensen, at man bare kan forpagte sig til jorden.
Ja, det kan man i masser af tilfælde, men hvis man har opbygget en fornuftig produktion til husdyrbrug, er det forbundet med usikkerhed at leve af forpagtninger.
Så er det sikrere, at man selv har jorden, og derfor synes jeg ikke, vi skal lave en fremtidig landbrugslov, der lægger op til, at usikkerheden skal fortsætte gennem forpagtningsjord.
Jeg synes, vi skal lave en landbrugslov, der lægger op til, at ejendommene får den rigtige størrelse, hvor der er plads til den husdyrproduktion, der skal være, og hvor man kan have fritid og medhjælpere.
Det er det, jeg gerne lægger op til.
Det giver sikkerhed for landmandsfamilien.
Det giver også sikkerhed i den byggeklodsmodel, der lægges op til, at der er nogle, der kan fortsætte generationsskiftet osv., i stedet for at de skal leve af forpagtninger.
Så spørger hr. Kristen Touborg mig: Hvad er den rigtige størrelse?
Det er utrolig svært for os politikere.
Jeg ved godt, hr. Kristen Touborg tror, han ved nøjagtig, hvad den rigtige størrelse er.
Det var derfor, jeg bl.a. spurgte, om det ikke var rart også lige at se, hvad der sker i Agenda 2000, hvilke krav det kommer til at stille til os.
Derfor ønsker jeg ikke på nuværende tidspunkt at sige, at 150 ha, 100 ha eller 70 ha er den rigtige størrelse.
Jeg ved godt, at SF altid ved, hvad det rigtige er, men jeg tror, at vi skal have at vide, hvad der sker i fremtiden.
Jeg tror også, vi skal tale med landbruget om det.
Vibeke Peschardt (RV), 1999-01-27:
Ja, jeg vil først henvise hr. Henning Grove til at læse den rapport om strukturudviklingen i landbruget, der blev lavet før det her lovforslag blev fremsat.
Så vil jeg gerne spørge hr. Henning
Grove: Er det ikke sådan, at et almindeligt brug i Danmark på 70 eller 80 ha kan brødføde både en familie og en medhjælp? Det står nemlig i rapporten.
Jeg er da lidt stolt over, at hr. Henning Grove kaldte Det Radikale Venstre for et husmandsparti.
Men nu er husmandsbrug i dag jo noget andet end gårdmandsbrug, og jeg vil gerne spørge hr. Henning Grove - som man måske kunne sige er fra godsejerpartiet eller det forhenværende godsejerparti - hvorfor hr. Henning Grove synes, at forslaget her, som i virkeligheden er ret fredeligt, er et bål og brand-forslag.
Hvad er det, der er så farligt ved det?
Tror hr. Henning Grove, at det kommer til at påvirke landbrugets fremtidige indtjening, når forslaget bliver vedtaget?
Kristen Touborg (SF), 1999-01-27:
Hr. Henning Grove siger i sit svar til mig, at jeg ved sikkert alt om, hvordan størrelsen skal være.
Jeg kunne høre, at det vidste hr. Henning Grove ikke.
Han sagde, at det er utrolig svært, og så ville han i øvrigt ikke lægge sig fast på noget som helst.
Det, jeg bad om, var sådan set ikke at få at vide, hvor store ejendommene skal være, men hvor stor markstørrelsen skal være.
Jeg må altså tolke svaret derhen, at der ifølge De Konservative slet ingen markstørrelse skal være.
Det vil altså sige, at restriktionerne skal væk.
Så må jeg sige med statistikken i hånden og med henblik
på den udvikling, der har været, at så vil De Konservatives politik betyde, at det er frihed til de få, men tvang til de mange, og hvis det er det, De Konservative vil, så må jeg jo sige: Velbekomme!
Henning Grove (KF), 1999-01-27:
Jeg fik jo ikke svar på mine sidste spørgsmål, men jeg går ud fra, at de kommer.
Må jeg sige om dyrevelfærd, at det afhænger totalt af den, der leder bedriften og har ansvaret for bedriften, om der er god eller dårlig dyrevelfærd.
Som dyrlæge har jeg set eksempler på store besætninger, og når vi taler om store besætninger, så ved jeg ikke, om vi skal tale om dyreenheder, eller vi bare skal tale i almindeligt sprog, for der er jo egentlig ikke ret mange i dette land, der er klar over, hvad dyreenheder er.
Men der er ingen tvivl om, at det er ejeren eller lederen, der er ansvarlig for det.
Og jeg er endda lige ved at sige, at de, der har lyst til at udvide og gøre det lidt bedre, er dem, der er mest omhyggelige, for det betyder kolossalt meget for dem.
Christian H. Hansen (DF), 1999-01-27:
Ja, kursændringer i politik er jo noget, man oplever tit.
Da sløret blev løftet for det her i første omgang, var der tre partier, der udtalte sig til Ritzau.
Det var De Konservative, det var Kristeligt Folkeparti, og det var Dansk Folkeparti, og de nævnte alle, at de var positive over for det her lovforslag.
Så jeg er nødt til lige at få at vide af hr Henning Grove: Hvorfor er der sket denne kursændring hos De Konservative?
Kristen Touborg (SF), 1999-01-27:
Både Venstres og De Konservatives ordfører harcelerer lidt over min sprogbrug: det, at jeg kalder volumensyge.
For det første er jeg lidt forundret over, at de to herrer er så sarte, men for det andet vil jeg da godt forsvare mig ved at sige, at det faktisk er et ord, jeg har lært i den største kreditforening i Danmark.
Og jeg har helt for nylig hørt det brugt af direktøren, hvis det kan trøste de herrer.
Nej, undskyld, det var af formanden, det blev brugt.
Så hvis det kan trøste de herrer, er det altså andre steder i erhvervslivet et normalt udtryk.
Men hvis det generer, at jeg bruger det, skal jeg da overveje at lade være. Antallet af heltidsbedrifter, siger Venstres ordfører, er rent faktisk gået mere tilbage tidligere, end det er nu.
Nu ved jeg godt, hvordan det er med begrebet statistik, og jeg kender en gradbøjning af det, som jeg håber, jeg kan få lov at citere: »Løgn, forbandet løgn og statistik.«
Derfor skal man være utrolig forsigtig med, hvad man lægger i det. Og når Venstres ordfører siger, at det er heltidsbedrifter, det handler om, vil jeg godt vove den påstand, at heltidsbedrifter blev nu ikke defineret på helt samme måde i 1970, som de bliver i 1998.
Derfor skal man være utrolig forsigtig med sådanne statistiske oplysninger.
Hr. Jens Kirk var inde på, om dyrevelfærden er ringere eller bedre, eller hvordan den nu er, på store og små bedrifter, og jeg er helt enig med hr. Jens Kirk i, at det ikke afhænger af bedriftens størrelse; det afhænger i høj grad af, hvilken driftsform man har.
Men teoretisk kan det godt være det andet, der er tilfældet. Det samme er sådan set tilfældet, når hr. Jens Kirk spørger til husdyrgødningen og udbringningen af det og forureningen fra det.
Jeg er helt enig i, at en so, der står på en ejendom med 1.000 ha, forurener naturligvis ikke mere eller leverer ikke mere kvælstof end en so, der står på en ejendom, hvor der kun er 25 ha.
Det er indlysende, men man skal også være opmærksom på, at det forhold, at husdyrgødningen skal tansporteres meget længere, er en af de ulemper, der er ved at have de meget store enheder.
Jeg kan desværre ikke nå flere nu, men jeg vil gerne svare på resten i en senere omgang.