runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Leif Mikkelsen (V), 2004-11-30:
Nu er der ingen, der synder, går jeg ud fra; så er vi ovre i en helt anden terminologi, hvis det er et spørgsmål om synd.
Jeg går ud fra, at vi forholder os til, om et skattestop er brudt eller ej, og her konstaterer vi, at i 2003 blev det brudt.
Det drog regeringen konsekvensen af.
Her anerkender man altså en situation, hvor man rammer så tæt på et nul, at man ikke opfattede det som brudt i den sammenhæng i forhold til den aftale, man har indgået med Kommunernes Landsforening.
Så enkel er situationen jo, og det har hverken noget med synd eller andre handlinger i den retning at gøre.
Jeg vil gerne gentage – og det er jo en dejlig anledning at få til det – at jeg virkelig anerkender den indsats, der er gjort i kommunerne for at overholde den aftale, der er indgået med regeringen om, at skattestoppet skal holdes.
Det er en kraftanstrengelse af de helt store, der har ført til det resultat, der er så tæt på, som det er.
Det er klart, at den samme vurdering altså ikke kunne foretages i 2003 med samme kraftanstrengelse og samme resultat, og derfor er det helt naturligt, at regeringen nu peger på, at vi er så tæt på, at der ikke skal være straf.
De, der har fulgt med i pressen i den sidste fase af denne proces, vil jo vide, hvordan en række enkeltkommuner virkelig tog denne her sag alvorligt og foretog sænkninger og ændringer i forhold til det, de havde foreslået.
Vi så ikke den samme proces i 2003, da så vi blot en vedtagelse af det, der var bebudet af forhøjelser.
Så der er en klar forskel.
Ole Stavad (S), 2004-11-30:
Jeg er sådan set glad for, at hr. Thulesen Dahl egentlig tilslutter sig det principielt rigtige i det forslag, som vi er kommet med.
Når hr. Thulesen Dahl så mener, at det rigtige forslag, vi skulle være kommet med, havde været at iværksætte en tilsvarende sanktion over for kommunerne som den, Dansk Folkeparti og regeringspartierne vedtog over for amterne, så vil jeg jo godt sådan for god ordens skyld, for at forvirringen ikke måtte brede sig, bede hr. Thulesen Dahl bekræfte, at der var en enig opposition, der stemte imod den holdning, vi har her i dag, om at det var forkert at straffe amterne på det grundlag.
Og derfor ville det have været dybt mystisk, hvis ikke vores konklusion, efter at regeringen nu er nået til enighed med os i forhold til kommunerne, ikke havde indeholdt forslag om, at vi rettede op på indgrebet og straffeaktionerne over for amterne ved at betale pengene tilbage.
Mener hr. Thulesen Dahl ikke, at der er god nok sammenhæng i den måde, vi har ageret på her?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2004-11-30:
Til spørgsmålet om Vestsjællands Amt og Frederiksberg Kommune, som der er truffet beslutning om, indgik Dansk Folkeparti en aftale med regeringen på det tidspunkt; vi var enige om at stemme for den sanktion, der lå.
Derfor kan vi selvfølgelig heller ikke støtte forslaget, B 39, som vi har til behandling her i dag.
Det vælger man jo ikke at gøre, men prøver at få omgjort en gammel beslutning, og det vil ikke kunne få vores støtte.
Men når jeg siger, at jeg har lidt sympati for den tankegang, der jo ligger, er det lige præcis også noget af det, hr. Peter Christensen er inde på.
Vi kan have mange forskellige vurderinger af, hvad der er et rigtigt mål at sætte op for, hvad der må være af vækst i den offentlige økonomi, men både den tidligere regering og den nuværende – inklusive støtten fra Dansk Folkeparti i det spørgsmål – erkender jo, at der er en eller anden ramme, man må sætte op for, hvad væksten i den offentlige økonomi skal være.
Så kan vi have forskellige vurderinger af hvordan man skal bruge de penge, der kan bruges af de offentlige kasser.
Men der er en eller anden ramme.
Der ser vi altså, som det også har været nævnt, at der er et skattestop, og at der er en aftale med kommuner og nu amter – jo senere ikke amterne længere – om stigningerne i skatten, og at der er en mulighed for sanktion.
Det ser vi som et vigtigt element til at overholde det, altså at der simpelt hen er en kollektiv forståelse af, at man overholder de aftaler, der indgås.
Derfor synes vi godt, man kan problematisere, at regeringen har valgt at meddele meget hurtigt, at den ikke gjorde mere i forhold til de kommunale skattestigninger.
Der er det jo så også glædeligt at konstatere, at det er ifølge en del af finanslovaftalen, man gør det.
Så kan man jo altid diskutere, om det er den rigtige måde, eller man skulle have brugt pengene til skattelettelse på en anden måde.
Det er en ærlig diskussion at tage.
Vi er så blevet enige om at gøre det på den måde, det er nævnt i finanslovaftalen.
Det har så været vores indspark i forhold til, hvordan man skulle bruge det provenu, som utilsigtet er kommet ud af, at kommunerne har fået lov til at lade skatterne stige mere, end aftalen fra i foråret jo gav grundlag for.
Ole Stavad (S), 2004-11-30:
Jeg forstår godt, at Venstre og dermed også hr. Peter Christensen ikke er særlig begejstret for at diskutere det, forslaget handler om.
Forslaget handler om en forskellig behandling, forslaget handler om, som fru Line Barfod sagde, en vilkårlighed; dem, man kan lide, giver man én behandling, dem, man måske ikke bryder sig så meget om, giver man en anden behandling.
Jeg synes, at Venstre er forpligtet til at forholde sig til, at man ikke kan straffe, som man har straffet Vestsjællands Amt og Frederiksberg Kommune.
Nu tillader man det, selv om kommunerne har foretaget nøjagtig det samme for 2005.
Derfor bliver der en forskellighed, og det er uacceptabelt.
Jeg synes, det er på grænsen af, at et flertal udøver magtmisbrug.
Peter Christensen (V), 2004-11-30:
Jeg er enig i, at amter og kommuner er tæt på, når der laves aftale.
Det var bare ikke tilfældet, da Socialdemokratiet sad i regering.
Der gik man altid efter en vækst på omkring 1 pct., og det, der kom ud af det, var en vækst på det dobbelte.
Grunden til, at man rammer meget mere præcist nu, er netop, at vi ikke fraskriver os muligheden for at sanktionere.
Derfor synes jeg, at det er en reel debat at have: Hvordan vil Socialdemokratiet fremover selv kunne sikre, at vi ikke bare ryger tilbage til en gentagelse, hvor de ikke havde styr på den vækst, der var i den kommunale sektor?
Jeg kan forstå, at skatteloftet ikke betyder, at man vil sanktionere kommuner.
Derfor må vi så kunne konkludere, synes jeg, at vi vil kunne se en gentagelse af det, vi så fra 1993-2001, nemlig at skatten steg – og i det tilfælde med hele 3 procentpoint.
Ole Stavad (S), 2004-11-30:
Jeg mener faktisk, at jeg svarede hr. Peter Christensen ret præcist forleden, da vi diskuterede det her, nemlig at man aldrig ville se en socialdemokratisk ledet regering udføre en straffeekspedition imod kommuner, amter, andre samarbejdspartnere, der havde gjort sig meget umage for at leve op til de aftaler, der er indgået, og hvor de ramte så tæt på, som amterne gjorde i 2003, og som kommunerne har gjort for 2005.
Hr. Peter Christensen har helt ret i, at vi mener, at den måde, regeringen har skruet sit skattestop sammen på, hverken er klog eller hensigtsmæssig.
Det handler det her sådan set ikke om.
Det handler om, at vi har to organisati oner, som skiftende regeringer hvert år indgår aftaler med, og at den ene har fået straf for at foretage det, regeringen har kaldt en overtrædelse, og hvor den anden har foretaget nøjagtig det samme, men hvor regeringen ikke foretager sig noget.
Det mener vi ikke er lighed for loven.
Peter Christensen (V), 2004-11-30:
Jeg var egentlig ikke overrasket over, at Socialdemokratiet var imod at straffe amterne.
Socialdemokratiet er også imod at straffe kommunerne.
Socialdemokratiet er imod skattestoppet.
Der er egentlig mange ting, Socialdemokratiet er imod.
Men da vi drøftede situationen omkring kommunerne, ville hr. Ole Stavad i sidste uge ikke svare på, hvad Socialdemokratiet ville gøre, hvis de skulle overholde et skatteloft og sikre, at de kommunale skatter ikke skulle stige den dag, der skulle være en socialdemokratisk regering.
Vi så det fra 1993 til 2001.
De kommunale skatter steg med 3 procentpoint.
Så situationen er reel.
Man er nødt til at gøre noget, hvis man også vil styre de kommunale skatter.
Hvordan vil Socialdemokratiet styre de kommunale skatter?
Ole Stavad (S), 2004-11-30:
Størrelsen af den overskridelse, der er tale om, er så tæt, som sådan noget kan være, fuldstændig identisk.
Det svarer til, at vi set under et, sådan som man indgår aftaler, opkræver 1 kr. mere i skat pr. 5.000 kr. i indkomst.
Derfor har vi også den særegne situation i øjeblikket, at vi har et skatteforslag liggende, der giver en lettelse på 1 kr. pr. 5.000 kr. i indtægt, dog får man ingen lettelse, der svarer til personfradraget, så den starter først oppe ved ca. 40.000 kr.
Men overskridelsen i 2003 for amternes vedkommende og for 2005 for kommunernes vedkommende er identiske.
Flertallet vedtog imod en samlet oppositions stemmer, at det ville straffe amterne, ikke kun Vestsjællands Amt og Frederiksberg Kommune, men også alle andre amter, fordi man havde overskredet skatteloftet med de der 0,02 pct.
Den overskridelse, man nu har foretaget for kommunernes vedkommende, er også på 0,02 pct., men her har man besluttet, at man ikke vil foretage sig noget.
Det er vi enige i i en samlet opposition.
Vi mener ikke, at der er noget grundlag for at gennemføre nogen straffeekspedition mod kommunerne.
Men lige så lidt syntes vi tilbage i 2003, at der var et grundlag for at gennemføre en straffeekspedition over for amterne i almindelighed og Vestsjællands Amt og Frederiksberg Kommune i særdeleshed.
Regeringspartierne er sammen med Dansk Folkeparti nået til den samme konklusion for kommunerne for 2005, som en samlet opposition havde i 2003, og overskridelsen er fuldstændig identisk.
Derfor mener vi, at almindelig lighed må tilsige, at man retter den skade, man begik i 2003, og vi har endda, kan vi sige, været beskedne, i og med at vi kun har forholdt os til de ekstraordinært store beløb, som man har hentet i Vestsjællands Amt og Frederiksberg Kommune.
Vi kunne godt begrunde, at man skulle gøre det i forhold til amterne under et, men der kan man jo sige, at i en vis udstrækning er der i hvert fald efterfølgende rettet noget op på det, da den samlede økonomi indgår i amtsforhandlingerne i det efterfølgende år.
Derfor har vi holdt os til de to amtskommuner, som man specifikt har straffet.
Vi forstår ikke, at man ikke kan være enig med os i, at der må være lighed for loven.
Jeg overvejer, om det lidt handler om at vise magtbrynde fra flertallets side, fordi der i Vestsjællands Amt var et flertal, der imod Venstreborgmesterens og Venstreflertallets ønsker gennemførte nogle ændringer for at undgå besparelser på sygehusområdet, som man ikke mente at borgerne skulle tåle i Vestsjællands Amt.
Men en tilsvarende anledning har der ikke været her i forhold til kommunerne, samtidig med at man heller ikke helt kan afvise, at det, at vi er kommet nærmere en valgdato, har gjort det mindre attraktivt at vise den samme magt og magtbrynde over for kommunerne.
Derfor må vi sige, at det er beskæmmende, hvis Dansk Folkeparti vil støtte ministeren, som jeg går ud fra repræsenterer begge regeringspartierne, og at vi ikke kan rette den skade op, som Folketingets flertal begik over for i hvert fald Vestsjællands Amt og Frederiksberg Kommune for 2003.
Leif Mikkelsen (V), 2004-11-30:
Den snak om vilkårligheden må stå for fru Line Barfods helt egen regning.
Virkeligheden er altså, at Vestsjællands Amt og Frederiksberg Kommune hævede skatten og brød skattestoppet.
Så enkelt er det, det kan ikke diskuteres, og dermed effektueredes den straffeafgift.
Det er det, man så forsøger at spole tilbage nu.
Og det er ikke realistisk, det kan vi ikke støtte.
Line Barfod (EL), 2004-11-30:
Jeg kan ikke forstå, hvordan Venstres ordfører kan stå og sige, at vi under behandling af det her forslag ikke skal forholde os til situationen i Vestsjællands Amt.
Forslaget her tager netop udgangspunkt i, at vi skal forholde os til situationen i Vestsjællands Amt og Frederiksberg Kommune, og at vi sådan set synes, det er fint, at regeringen har indset, at det var for hårdt, hvis man straffer, når der er så lille en overskridelse.
Derfor synes vi, at man skulle bruge den erkendelse til også at sige, at så tilbagebetaler man til borgerne i Vestsjællands Amt, som altså blev straffet, fordi deres politikere prioriterede og prøvede at bevare de lokale sygehuse.
Men jeg forstår Venstres ordfører sådan, at vi også fremover skal forvente, at der vil være stor vilkårlighed.
Man kan ellers sige, at det, der normalt kendetegner en retsstat, er, at der skal være forudsigelighed, og at der skal være nogenlunde ensartethed i afgørelserne.
Men også på det her punkt har vi altså en rigmandsregering, hvor det er vilkårligt, hvornår man straffer, og hvornår man ikke gør det.
Leif Mikkelsen (V), 2004-11-30:
Det er vanskeligt at have kommentarer til en udredelse af, hvad forholdene er i Vestsjællands Amt.
Det forholder jeg mig ikke til i denne sag, kun vil jeg sige, at det er en ældre sag, hvor vi netop har indkrævet en straffeafgift på grund af, at skattestoppet blev brudt.
Hvad regeringen så vil i fremtiden, skal jeg naturligvis ikke stå her og udbrede mig om eller teoretisere over.
Jeg kan kun konstatere, at dér blev skattestoppet brudt, og det spoler man selvfølgelig ikke tilbage.
Og så har jeg anledning til at glæde mig over, at kommunerne kom så tæt på, som de gjorde.
Så enkel er sagen, og mere er der egentlig ikke i den.
Line Barfod (EL), 2004-11-30:
Jeg synes stadig, det er vigtigt at holde fast i, at der er nogle borgere i Vestsjællands Amt, som har betalt en strafafgift, fordi deres amtsrådspolitikere ønskede at bevare de lokale sygehuse, ønskede at prioritere det og prøve at få budgettet til at hænge sammen.
Men jeg kan forstå, at for Venstre skal vi fremover forvente en retfærdighedsopfattelse, som hedder, at det er op til regeringen, hvor man straffer og ikke straffer.
Skal det så også brede sig til andre områder?
Er det her, vi kan forvente også at fortsætte med at se, at når det passer regeringen, så straffer man, og når det ikke passer regeringen, så straffer man ikke?
Det ligger sådan set meget godt i tråd med regeringens øvrige politik, hvor man giver til sine venner, og så straffer man dem, der har mindst, ved at tage fra dem.
Leif Mikkelsen (V), 2004-11-30:
Nu var det jo ikke mig, der bragte regeringens overlevelse på banen, det var sådan set hr. Aage Frandsen, så jeg takker for anledningen.
Endelig skal jeg ikke forholde mig til det præcise tal.
Jeg har peget på, at der er en væsentlig forskel på 271 aktører og 16.
Jeg går ud fra, at vi kan enes om, at det er noget nemmere at blive enige og koordinere på det antal end på et andet antal.
Hvor kommunalreformen så ender, ja, det vil vise sig.
Hverken hr. Aage Frandsen eller jeg ved i dag, hvor det tal ender.
Aage Frandsen (SF), 2004-11-30:
Når vi ser bort fra de indledende omsvøb, så skal jeg forstå det sådan, at 100 kommuner burde kunne have ramt plet i modsætning til 271, og det vil sige, at straffen og hammeren falder, hvis man gør det samme, som man gjorde op til 2005-budgettet, hvis det er 100 kommuner?
Leif Mikkelsen (V), 2004-11-30:
Nu vil jeg gerne sige, at jeg synes, det er godt, hvis hr. Aage Frandsen er ved at vænne sig til tanken om, at denne her regering sikkert fortsætter efter et valg; jeg ved ikke, om der var et håb, eller hvad det var, men jeg synes, det er en udmærket forventning at have.
Det er rigtigt, at hvis kommunalreformen bliver gennemført, så får vi et andet antal kommuner, og dermed bliver denne her proces jo så nemmere at koordinere.
Når der er et færre antal kommuner, er det klart, at så kan vi også forvente, at man rammer endnu mere præcist; det er klart, det er der ikke nogen grund til at skjule.
Så enkelt er dét.
Aage Frandsen (SF), 2004-11-30:
Jeg kan forstå, at den afgørende forskel er antallet og så måske også ihærdigheden, men jeg kan forstå, at det er antallet.
Hvis nu ulykken er ude, hvad vælgerne forbyde, og denne regering fortsætter med sit skattestop også efter et valg, og man får 100 kommuner efter en kommunalreform – den del af det mener jeg ikke er noget, vælgerne skal forbyde – hvad så?
Margrethe Vestager (RV), 2004-11-30:
Det var ikke for at give ordføreren anledning til ikke at svare på mit spørgsmål, at jeg brugte billedet.
Det var mere, fordi statsministeren er så inspirerende, han taler jo om skattestoppet som en jomfrudom, tror jeg nok.
Derfor undrer jeg mig over formuleringen om, at det er så tæt på for 2005, at det næsten ikke er brudt.
Det synes jeg er en meget interessant formulering, og jeg tror, der er mange jomfruer, som gerne vil drøfte med ordføreren, hvordan det kan forholde sig på sådan en måde.
Hvorfor er det strafbart, når det er amterne, der gør det og overskrider skattestoppet, og ikke strafbart, når kommunerne overskrider skattestoppet?
Set fra borgerens vinkel er det jo sådan set det samme, der sker.
Louise Frevert (DF), 2004-11-30:
Dette lovforslag vil forhåbentlig være med til at stabilisere kommunernes økonomi med hensyn til produktionsskolerne.
Flere år i træk har kommunerne haft problemer med, at de ikke har været i stand til at forudsige deres økonomi, fordi der ikke har været en overholdelse af de måltal, som man har fremsat fra Folketinget.
Man kan sige, at der har været en såkaldt kollektiv afstraffelse af kommunerne, når man har overskredet den såkaldte kvote.
Derfor mener vi umiddelbart, at dette vil gøre det langt mere attraktivt for kommunerne, netop fordi der selvfølgelig stadig væk vil være mulighed for, at kommunerne kan have et frit optag.
Dette giver et større incitament til at bruge andre uddannelsesveje for de unge mennesker såsom f.eks. egu, og vi er meget positive over for, at man ikke bare bruger produktionsskolerne som en form for hovedvej, men bruger produktionsskolerne som en del af uddannelsessystemet for de unge mennesker, der virkelig har brug for en anden og alternativ måde at komme videre på.
Vi er tilbage i diskussionen, hvor L 3 selvfølgelig har relationer til dette lovforslag, og jeg skal da heller ikke negligere sammenkædningen, men er positiv over for, at man nu har indset, at det har været nødvendigt at stramme op på området, så der bliver større gennemsigtighed, end det tidligere har været tilfældet.
Den nuværende kommunale merbidragsordning har ikke været særlig hensigtsmæssig.
Det ved mange af os, der også sidder rundtomkring i kommunalbestyrelserne.
Den har bl.a. ikke givet noget incitament for at stabilisere aktiviteten, og desuden indebærer merbidragsordningen, at kommunernes udgifter til produktionsskolerne svinger betydeligt år for år.
Det vil sige, at det medfører mange budgetteringsvanskeligheder i kommunerne.
Vi mener, at alle parter bliver tilgodeset med dette lovforslag, og vi er af den opfattelse, at dette lovforslag vil bevirke en bedre gennemsigtighed, og kommunerne vil derfor være langt bedre i stand til at kunne planlægge økonomien, når det drejer sig om produktionsskolerne.
Thor Pedersen (V), 2004-11-30:
Jeg er enig med hr. Arne Toft i, at de nok skal vise sig over tid, men de er ikke indregnet, for det er i sig selv ikke en spareøvelse.
Det er en opgave, der går ud på at gøre den offentlige sektor mere gennemsigtig, så det er lettere for borgerne at få løst deres opgaver i forhold til det kommunale system, ved at de henvender sig på rådhuset.
Så det er først og fremmest et spørgsmål om at gøre det mere enkelt.
Men det er også en pragmatisk tilgang.
Vi siger jo ikke, at det skal ske over night.
F.eks. den omlægning, der finder sted på skatteområdet, det, der skal overgå til staten, forventer vi tager 4 år.
Det vil sige, at man decentralt selv gør, hvad der er praktisk, og hvad der er optimalt; at de nye kommuner, der opstår, selv aftaler takten for, hvornår de flytter sammen eller bliver, hvor de er, eller hvordan de udnytter deres fysiske ressourcer.
Det blander regeringen sig ikke i.
Det kan godt være, at det tager 3, 4, 5 og 6 år, før man har nået den endelige implementering, der også gør det rationelt i den nye, større kommune.
Det er den spændende udfordring, der er.
Men der mangler ikke medarbejdere, og der mangler heller ikke ressourcer, for de er der i forvejen inden for de rammer, som kommunerne i dag agerer efter.
For der er ikke tale om nye opgaver.
Der er tale om en anden måde at løse opgaven på.
Arne Toft (S), 2004-11-30:
Nej, men vi ved jo også godt, at når to virksomheder fusionerer, koster det i første omgang penge, selv om man har medarbejderne i begge virksomheder og også har direktører i begge virksomheder.
Når kommuner bliver lagt sammen, bliver der altså en anden kultur personalemæssigt, hvor man skal til at arbejde sammen, og det har folk, der har forstand på det, beregnet til at koste nogle milliarder kroner.
It'en skal køre sammen, det ved vi, og vi kan bare se på Bornholm, hvor meget det koster.
Finansministeren siger, at jamen man har bygningerne.
Det er vel ikke meningen, at de bygninger, man har i dag, bare fortsat skal bruges?
Jeg vil gerne spørge ministeren: Det er vel meningen – det står også i regeringens udspil – at der skal findes nogle stordriftsfordele, og at de kan findes løbende?
Men de kommer jo ikke med det samme.
Thor Pedersen (V), 2004-11-30:
Det kan også være, at der over tid er færre kommunaldirektører.
Der vil være områder, hvor der er tale om en overtallig skare, men i store træk vil man nok se, at på det tidspunkt, hvor man måske ikke har brug for arbejdskraften, matches det også af den almindelige afgang, der er.
Indtil da har vi brug for arbejdskraften.
Selve sammenlægningen betyder, at man har brug for al den viden, der i dag er rummet i det kommunale selvstyre.
Så selv om der vil være overtal i funktioner, har vi ikke tænkt os at inddrage den besparelse.
Den bliver i det kommunale system.
Og vi vil sikre over kommuneøkonomiforhandlingerne, at den kan blive der.
Der er jo ikke tale om, at der mangler rådhuse, fordi man ændrer det til en anden struktur, eller at der mangler sygehuse, fordi det er en anden myndighed, der kommer til at stå for sygehuset.
Det er jo ikke sådan, at man i dag ikke har it-udstyr eller har afsat midler til it, eller at man ikke har udviklingschefer.
De er der alle sammen.
Men jeg kan bare sige med det samme, at vi altså ikke agter at reducere tilskuddene til kommunerne, fordi der i givet fald er brug for færre borgmestre end dem, man har i dag.
Arne Toft (S), 2004-11-30:
Det var ikke lige det, jeg spurgte om.
Altså vi har nogle regler her i Folketinget.
Når der bliver vedtaget en lov, og den koster penge, så bliver det DUT'et.
Det venter man jo ikke med at gøre til næste års forhandlinger.
Men det, jeg forstod ministeren skulle have sagt, var, at det her ingenting koster.
Må jeg spørge ministeren: Hvornår har regeringen overblik over, hvad de her lovforslag, som bliver fremsat, kommer til at koste?
Thor Pedersen (V), 2004-11-30:
Jeg kan da sige til hr. Arne Toft, som også statsministeren sagde, at der er kommuneforhandlinger hvert år.
Der er jo ikke tale om, at vi skal opfinde nye stillinger end dem, vi allerede har, vi skal bare bruge vores medarbejdere og ressourcer på en anden måde.
Arne Toft (S), 2004-11-30:
Nu spurgte jeg jo før statsministeren om, hvad det kom til at koste.
Så vil jeg spørge finansministeren: Hvis nu de her lovforslag, som bliver fremlagt, kommer til at koste penge, vil man så kompensere kommunerne, som man er vant til, når der bliver fremsat lovforslag i Folketinget, der koster penge i kommunerne?
Med hensyn til skatte- og inkassoopgaverne har regeringen indregnet besparelser på 125 mio. kr. på kort sigt og 288 mio. kr. på lidt længere sigt.
Så der er de jo indregnet.
Jeg kan ikke forstå, at ministeren ikke bare kunne sige: Når vi er så sikre på, at det her ingen penge koster, så tager vi udgifterne, og så tager vi også indtægterne løbende.
Så vil jeg spørge ministeren: Hvem skal betale amternes gæld?
Er det de kommuner, som overtager amternes opgave, eller overtager staten den gæld, de har, på mellem 9 og 10 mia. kr.?