runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Per Stig Møller (KF), 2003-05-15:
Vi er enige om, at det var godt, at Irak blev befriet for Saddam Hussein.
Det forstår jeg også hr. Villy Søvndal siger.
Hr. Villy Søvndal siger også, at det selvfølgelig kræver militær tilstedeværelse; han faldt jo ikke af sig selv.
Det, der er spørgsmålet, er, hvordan man så sikrer, at det bliver så kortvarigt som muligt, og at irakerne så hurtigt som muligt bliver i stand til selv at lede deres eget land.
FN står ikke klar med nogen styrker, vil jeg sige til hr. Villy Søvndal.
Der er ikke nogen fra FN's ledelse, som overhovedet beder om det.
Så hr. Villy Søvndal befinder sig altså i en verden, hvor han står mellem alle stolene.
Han vil gerne have, at der er styrker inde for at sikre Irak, det skal bare ikke være de styrker.
Men der er ikke andre, og der er heller ikke andre, der er på vej, og der er heller ikke andre, der prøver!
Det vil sige, at man så i virkeligheden skulle svigte den befrielse, øjeblikkelig efter man havde lavet den, ved at styrte ud over hals og hoved.
Det er altså ikke særlig hjælpsomt.
Men så kommer vi til det næste punkt: Hvor lang tid skal man blive?
Man skal ikke blive i al evighed, vil jeg sige til hr. Søren Søndergaard.
Formålet med dette er ikke en besættelse af Irak.
Formålet med dette var en befrielse af Irak, og at Irak så selv kan overtage sit eget land.
Derfor har vi også med glæde indsat en civil administrator.
Han skal hjælpe med til, at demokratiet kommer på fode i det område, han administrerer, og vi har også haft hjælp af menneskerettighedscentret til at få opbygget et retssamfund, alt sammen med det formål, at irakerne selv skal overtage deres eget land, og det vil de selvfølgelig også komme til.
Jeg kan ikke sige noget årstal, men der bliver ikke tale om, at magterne skal være dernede i al evighed.
Det er naturligvis ikke den danske regerings synspunkt.
Jeg vil ikke blive ved med at diskutere Poul Nielsons påstande.
Formålet med olieprogrammet er jo at oprette en oliefond, som vi har set andre steder, og formålet med den er at sikre, at pengene går til den irakiske befolkning og til genopbygning til gavn for befolkningen.
Om besættelsesmagterne er der kun at sige, at Danmark ikke har kontrol over noget territorium dernede og er derfor ikke nogen besættelsesmagt i folkeretlig forstand.
Men vi er med til at stabilisere ud fra de opgaver, vi har sagt ja til at påtage os.
Humanitære opgaver skal løses.
Så til sidst: Det havde været meget lettere at bevise, at masseødelæggelsesvåbene ikke var der, og det siger Hans Blix jo også.
Det skulle bare have været muligt at tale med videnskabsmændene uden for Irak, så havde det været let, men det blev jo ikke muligt.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-05-15:
Ministeren gentager nu sin påstand om, at Danmark med den her beslutning ikke indtræder i rollen som besættelsesmagt.
Det beskrives meget indgående i svaret på spørgsmål 13, at den overordnede kommando er den amerikanske centralkommando, og under den er der en britisk kommando, og under den kommando kommer de danske styrker til at ligge.
De er under operativ kontrol af de britiske styrker, oplyser ministeren.
Det vil sige, at de danske soldater er under operativ kontrol af besættelsesmagten.
De står også direkte over for befolkningen ved håndhævelse af lov og orden osv. Alligevel påstår ministeren, at selv om de opererer under direkte operativ kommando af besættelsesmagten, så er de ikke en del af besættelsesmagten.
Jeg håber, ministeren selv kan se, at det skal man have en speciel juridisk hjerne for at kunne forstå logikken i.
Jeg håber, at ministeren vil gøre et forsøg på at give en egentlig forklaring.
Det er i hvert fald ikke lykkedes ham i de besvarelser, han har givet Forsvarsudvalget.
Villy Søvndal (SF), 2003-05-15:
Udenrigsministeren sagde, at irakerne er glade for befrielsen.
Det tror jeg er helt rigtigt.
Jeg tror kun, at der er én ting, der ærgrer dem, og det er den efterfølgende besættelse, og det er så det bidrag, vi diskuterer i dag.
De ønsker ikke at lade Saddams diktatur erstatte af en udenlandsk besættelse.
Det er hele pointen i den her diskussion.
Det er jo det, den danske EU-kommissær, der i modsætning til alle de danske politikere, der er så skråsikre, faktisk har været nede at diskutere med amerikanerne og diskutere med irakerne; det var det, Poul Nielson advarede imod, nemlig at amerikanerne ville blive der, og at de havde en ubehagelig stor interesse for den irakiske olie.
Jeg vil derfor spørge udenrigsministeren: Når der nu skal diskuteres i FN med henblik på at få vedtaget en resolution, skal den så efter regeringens opfattelse indeholde et åremål for, hvor lang tid det her skal vare?
Skal den indeholde bestemmelser for, at FN skal have kontrollen med Iraks rigdomme, inklusive olierigdommene?
Skal den indeholde en passus om det irakiske folks ret til selv at vælge sig den ledelse, det ønsker, også eventuelt på tværs af amerikanske interesser?
Er det tre nøglepunkter, hvorom den danske regering kan sige: Det vil vi slås for i FN?
Morten Helveg Petersen (RV), 2003-05-15:
Det Radikale Venstre har anført i betænkningen, at vi vil redegøre for vores stilling her ved andenbehandlingen. Vi har ikke berøringsangst over for udsendelse af militære styrker, men vi holder fast i helt grundlæggende principper.
Vi havde til det sidste håbet på, at FN's Sikkerhedsråd ville autorisere en sikringsstyrke i Irak, og at den danske regering ville arbejde ihærdigt og utrætteligt for at skabe et FN-grundlag for den videre indsats i Irak.
I så fald havde Det Radikale Venstre kunnet støtte forslaget.
FN-kursen er i Iraks interesse, i EU's interesse og i et lille land som Danmarks helt grundlæggende interesse.
Vi venter i spænding på, om statsministeren på noget tidspunkt vil anvende noget af sin opbyggede goodwill i Det Hvide Hus til gavn for FN.
Hverken et FN-grundlag eller signaler fra den danske regering om, at den tager et FN-grundlag særlig seriøst, har vi desværre set, og derfor kan Det Radikale Venstre ikke støtte beslutningsforslaget.
Grundlaget er ikke ændret siden førstebehandlingen, og dermed bliver Danmark mere krigsførende, mere en besættelsesmagt end vi er i forvejen, og vi finder det forkert på det grundlag at udsende et militært bidrag.
Vi kan bruge vore ressourcer bedre i Irak til humanitære formål og til bistand for genopbygning.
Det Radikale Venstre kan ikke støtte beslutningsforslaget.
Ulrik Kragh (V), 2003-05-15:
Jeg kan udmærket forstå, at det ligger hr. Søren Søndergaard på sinde, at vi får lavet en FN-resolution, som kan give det langsigtede perspektiv for, hvordan tingene skal være i Irak.
Det er også regeringens ønske, det er også Venstres ønske.
Det står også i beslutningsforslaget som en del af det grundlag, der ligger for den beslutning, vi har her.
Den konkrete FN-resolution, der på nuværende tidspunkt arbejdes med, forhandles jo, og jeg kan ikke tage stilling til, om det bliver det ene eller det andet eller det tredje, der ligger i det, fordi det er under forhandling endnu.
Det at gå ind og tage stilling til en masse hvis'er er sådan typisk for hr. Søren Søndergaard og Enhedslisten og venstrefløjen i det hele taget: at man vælger den model i stedet for at se konkret, hvad der bliver fremsat.
Og det er så det, vi forholder os til. Jeg synes, det er positivt, at man forhandler.
Jeg synes, det er positivt, hvis man finder en FN-løsning på det her problem, og derfor vil jeg synes, at Enhedslisten skulle vente med sine bekymringer, indtil man ser, hvad den konkrete tekst er.
Søren Søndergaard (EL), 2003-05-15:
Jeg vil sådan set
bare bede hr. Ulrik Kragh om at forholde sig til de spørgsmål, der blev stillet, nemlig hvad Venstres holdning er til det amerikanske forslag til FN-resolution, som betyder, at besættelsen kan fortsætte til evig tid, som betyder, at besættelsen kan fortsætte til evig tid, hvis den resolution bliver vedtaget, som amerikanerne har fremlagt den.
Eller i hvert fald så lang tid, amerikanerne ønsker, at den skal fortsætte, og at de er villige til at nedlægge veto mod ændringer.
Så snakkede hr. Kragh om en masse oliekilder, der var sat i brand.
Jeg blev et øjeblik forvirret af, om det var den forrige Golfkrig, som hr. Ulrik Kragh var tilbage ved.
Men ellers henholdt hr. Ulrik Kragh sig meget til, hvad USA's præsident havde sagt.
Jeg kan sige, at jeg var blevet overrasket, hvis USA's præsident var gået ud og havde sagt: Vi vil gennemføre den her krig for at stjæle Iraks olie.
Så var jeg blevet meget overrasket.
Men det kan vi så have forskellige holdninger til.
Men jeg synes, at det afgørende vel må være, hvordan de faktiske forhold er på stedet.
Og der vil jeg bare høre: Har hr. Ulrik Kragh fået nogle underretninger om, nogle informationer om, at de ordrer, som skal betales af de irakiske oliepenge, f.eks. bliver udsendt i fri og fair licitation, som alle kan byde ind på?
Eller bliver de givet til nogle bestemte uden denne frie og fair licitation?
Villy Søvndal (SF), 2003-05-15:
Jeg starter bagfra igen.
Jeg er ikke helt sikker på, at hr. Helge Adam Møller, som jo er en meget travl mand, har haft tid til at se, hvilke reaktioner der møder amerikanerne, også på steder, hvor de ikke havde regnet med det.
I det shiamuslimske område mod syd, hvor de havde regnet med at blive mødt som befriere, hvad er budskabet dernede?
Det er: Vil I godt være venlige at tage hjem.
For I er besættere.
Det er beskeden fra irakere selv steder, hvor man ikke havde ventet det.
Jeg tror til gengæld, at der er steder, hvor man er meget begejstret, f.eks. i det kurdiske område.
Så jeg tror, billedet er meget, meget blandet dernede.
Men jeg synes, at hr. Helge Adam Møller gør en fejl ved netop i den situation ikke at mene, at det er afgørende, hvilken rolle FN kommer til at spille.
Hvis alle de konflikter, der er i Irak, skal ende lykkeligt, f.eks. problemet med fremtiden for Iraks olie, genopbygningen, det politiske billede, der skal danne den nye administration i Irak, så er det da helt afgørende, at det ikke er besættelsesmagterne, dem, der har ført krig, der tager beslutningerne, men at det er FN.
Hvis det er et akademisk synspunkt, så er det, hr. Helge Adam Møller jo siger, at her er modellen for fremtidens konflikter, nemlig at besættelsesmagterne også løser de efterfølgende problemer.
Er det virkelig et konservativt synspunkt?
Og er det virkelig gennemtænkt?
Jeg tror måske godt, at hr. Helge Adam Møller i den forbindelse kunne gøre sig nogle lidt mere akademiske overvejelser.
Til hr. Per Kaalund, der sagde, at Bushcitatet ikke var et udtryk for, at han havde ladet sig besnakke: Det er jeg selvfølgelig tilfreds med.
Jeg er også meget tilfreds med, at EU spiller en rolle.
Jeg synes, det var meget bemærkelsesværdigt at høre hr. Poul Nielsons udtalelser, hr. Poul Nielson, som er en af de få, der har været dernede i modsætning til alle dem, der kritiserer ham, som ikke har været dernede og danne sig et indtryk af, hvilken dominerende rolle USA er ved at skaffe sig.
Bekymrer det ikke også den socialdemokratiske ordfører?
Til hr. Jeppe Kofod, der siger, at det er så positivt med en ny FN-resolution: Jeg tror, hr. Jeppe Kofod vurderer det for positivt.
En af grundene til, at Blairs udviklingsminister gik i går eller i forgårs, var, at hun opfattede det sådan, at når man gik uden om FN første gang, så var det til gengæld et klokkeklart løfte om, at man gik FN-sporet anden gang.
Det så hun ingen tegn på, men det forstår jeg, hr. Jeppe Kofod er meget sikker på.
Helge Adam Møller (KF), 2003-05-15:
indimellem meget kringlede og akademiske tankegang.
Men jeg synes ikke altid, den passer til virkelighedens verden. Ganske kort: Det her drejer sig om, at man nu har befriet Irak fra en diktator gennem 30 år.
Det er alle glade for, selv SF.
Nu er problemet hurtigst muligt at skaffe mad, at skaffe vand, at sikre, at hospitalerne kan fungere, at sikre, at børnene kan komme i skole, og at færrest muligt bliver bombesprængt.
Det skal de 380 danske soldater være med til sammen med vores sanitetsfolk, sammen med vores mineryddere og sammen med engelske, amerikanske, australske og polske og andre styrker.
Hvorfor er man imod at hjælpe den civile befolkning med hurtigst muligt at få et normalt, velfungerende samfund?
Det er da en underlig akademisk og teoretisk betragtning, som den irakiske befolkning i hvert fald ikke kan forstå.
Per Kaalund (S), 2003-05-15:
Fordi man citerer den amerikanske præsident for nogle udtalelser i forbindelse med et krigsudbrud, udtalelser, som i øvrigt gengives i presse, tv osv. gentagne gange, om, hvem der er den rette ejer af den irakiske olie og naturrigdomme i øvrigt, er det jo ikke ensbetydende med, at man lader sig besnære eller besnakke af en amerikansk præsident.
Vi henholder os til de kendsgerninger, der ligger, nemlig hvad der er udtalt i den sammenhæng.
I øvrigt er det stadig væk vores opfattelse, at FN skal ind og have en stor rolle, og at også EU bør spille en rolle.
Jeg forstår, at SF også nu skal diskutere, om ikke EU kan komme til at spille en større rolle også i f.eks. Irakspørgsmålet og i forbindelse med at undgå lignende konflikter i årene fremover.
Jeg synes, det er en glædelig udvikling, at SF også i forsvarssammenhæng nærmer sig et mere realistisk syn på EU.
Ulrik Kragh (V), 2003-05-15:
Når hr. Søren Søndergaard ligesom sådan skal udpensle, at vi ikke tager ordet i den debat her, så er det jo ikke, fordi vi ikke har en holdning til det.
Vi har klart tilkendegivet vores holdning under førstebehandlingen og har sådan set ikke yderligere at tilføje.
Der er kommet nogle gode svar i udvalget, og på den måde har vi lavet et stykke arbejde, således at vi mener, at vi har truffet en god og værdig beslutning på det grundlag, der ligger.
Til det konkrete spørgsmål, der blev stillet om Iraks olie, om ikke det skulle være til gavn for det irakiske folk og ikke til gavn for amerikanske virksomheder, så har jeg kun hørt USA's præsident, George Bush, gentagne gange udtale, at det, som det her går ud på, er at skabe vilkår, således at den irakiske olie bliver til gavn for det irakiske folk.
Det er hr. Søren Søndergaard stærkt mistroisk over for.
Men hvis det var sådan, at USA ikke havde taget teten og sat gang i olieproduktionen med de virksomheder, der var til rådighed, så havde situationen jo været den, at de oliekilder, som Saddam Hussein ødelagde i forbindelse med krigen, kunne få lov til at ligge hen.
Hvis ikke de stadig væk havde stået i brand og skabt miljøødelæggelse, så ville de have kunnet stå hen.
Og efterfølgende ville hr. Søren Søndergaard have stået heroppe og tordnet imod besættelsesmagten, der ikke havde sørget for at få skabt nogle ordentlige infrastrukturvilkår, således at man kunne få gang i den olieproduktion, der kunne være med til at skabe de rigdomme, som kan være med til at genopbygge Irak.
Jens Rohde (V), 2003-05-15:
Jeg vil godt sige til hr. Naser Khader, at jeg ikke har foretaget et holdningsskift på det her område. Jeg gik med til, at vi kunne prøve at opsætte nogle relativt løse målsætninger i medieforliget om digitalisering.
Men hvis hr. Naser Khader gav sig til at søge på Infomedia, ville han se adskillige artikler fra min side, som problematiserer virkeliggørelsen af digitaliseringen.
Kunne vi få flere kanaler ud af det, ville det jo være fantastisk.
Jeg tror bare, hvis jeg skal være helt ærlig, at jordnettet ville få samme skæbne som telexen, fordi kapaciteten er relativt lille.
Jeg tror også, at det bliver meget vanskeligt at overbevise danskerne om, at de bliver gladere, fordi de skal putte en boks på hvert af deres fjernsyn for overhovedet at kunne få lov til at se DR og TV 2 og dermed investere ret mange penge i det.
Det tror jeg er et svært synspunkt at sælge til danskerne.
Så tror jeg i øvrigt, at det er meget vanskeligt at få de kommercielle selskaber med i det her.
Og det er bydende nødvendigt, hvis det skal blive til noget.
Derfor vil jeg spørge hr. Naser Khader: Når vi nu i Danmark har vedtaget, at vi ikke vil have breaks,
Per Kaalund (S), 2003-05-15:
Til hr. Villy Søvndal vil jeg sige, at det er vores helt klare opfattelse, og det er jo kendsgerningen, at det var et flertal i dette Folketing, der sendte Danmark i krig i Irak,
men det var Danmark, der gik i krig.
Når krigshandlingerne nu er ophørt, eller når der ikke er ret mange tilbage, forestår der et stort genopbygningsarbejde, og her har Danmark som sådan gjort sig ansvarlig.
Vi mener, at vi må medvirke til dels at genetablere et civilt styre i Irak og dels sørge for genopbygning på mange forskellige måder.
Det er vores opfattelse, og det mener jeg vi bør deltage i.
FN skal efter vores opfattelse hurtigst muligt og stærkest muligt ind i billedet.
Jens Rohde (V), 2003-05-15:
Problemet er, at hvis man træffer en beslutning om at lukke det analoge sendenet, giver man ikke folk noget valg. Forudsætningen for, at det ene net overhovedet nogen sinde skulle blive til noget, er, at man træffer beslutningen om, at det andet net bliver lukket.
Det er jo lidt interessant, hvordan det i øjeblikket foregår i Berlin i Tyskland.
Der er det kun lykkedes at sælge 100.000 bokse.
Der er jo mange millioner mennesker, og de har mange fjernsyn.
100.000 bokse har man fået solgt.
Det er på trods af, at man i Berlin i Tyskland har sagt, at man lukker pr. 1. september.
Det har også vist sig, at der ikke nødvendigvis altid er plads til 4-6 kanaler i en multiplex, men kun plads til 3.
Vi ved, at kapaciteten er relativt lille, og derfor synes jeg, at vi lige skal klappe hesten lidt.
Jeg har jo ikke sagt, at man skal stoppe det hele, men at man skal klappe hesten lidt og se, hvordan udviklingen går i de store lande.
For det er bydende nødvendigt, at de store lande også kører af sted med en udvikling, hvis man i øvrigt skal have de her apparater, som folk skal have ind på deres fjernsyn, ned i en pris, som er rimelig og forsvarlig, og som kan gøre, at folk vil købe den her vare.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-05-15:
Så håber jeg da i det mindste, at det bliver til en høj pris.
Men jeg synes jo bare, at der åbenbart er to diskussioner.
Det er altså sådan, at når staten selv går foran og begynder at opkøbe vandværker, og så ministeren og hr. Vesselbo siger, at det her ikke handler om at sælge, så bliver jeg altså i tvivl om, hvorvidt man har orden i papirerne, for den sag fra Herning viser jo, at en kommune åbenbart kan slippe af sted med at sælge sin vandforsyning.
Jeg oplever en passivitet fra ministerens side og også fra finansministeren, som bare har sagt, at det må man godt; man må godt købe sådan et selskab.
Det tror jeg ikke på man må, og når jeg ser den passivitet og hører den udenomssnak, bliver jeg selvfølgelig bekymret, for hvis man står i en situation, hvor f.eks. et ledningsnet bliver købt af et selskab, så kan det selskab selv fastsætte prisen.
Det må hr. Vesselbo da være opmærksom på. Vil Venstre stoppe det?
Eyvind Vesselbo (V), 2003-05-15:
Til fru Pernille Blach Hansen vil jeg sige, at det jo skulle være mærkeligt, hvis ikke jeg som repræsentant for et liberalt parti ønsker liberale løsninger.
Og liberale løsninger er, som jeg sagde i min ordførertale, at inddrage markedet mest muligt.
Men som miljøministeren jo meget klart sagde, han er jo også liberal, så skal det ikke ske på bekostning af miljøet.
Så her er columbusægget: gode markedsløsninger og bevarelse af et godt miljø.
Det kan fru Pernille Blach Hansen da ikke have noget imod.
Med hensyn til om det skulle blive dyrere: For det første har jeg nu tiltro til, at hvis man får det her i udbud, og der bliver lavet nogle kontrakter, så bliver det selvfølgelig indeholdt i de kontrakter, hvad vilkårene er for at drive de her ting, for kommunerne har jo stadig ansvaret for tingene.
Det er jo egentlig også et svar til hr. Keld Albrechtsen.
Nu kender jeg godt hr. Keld Albrechtsens måde at diskutere på, og hr. Keld Albrechtsen siger hele tiden sælge, sælge, sælge.
Næh, jeg mener, at ministeren har talt om udbud, og det er det, vi skal holde os til.
Udbud og sælge er for mig forskellige ting, og det bør det også være for hr. Keld Albrechtsen, for hr. Keld Albrechtsen har jo siddet her mange flere år end jeg og snakket om de her ting.
Så det, at man har noget i udbud, og at man sælger noget, det er vel to forskellige ting.
Og vi holder os til udbud.
Måske vil hr. Keld Albrechtsen uddybe, hvorfor han eventuelt vil sælge tingene?
Keld Albrechtsen (EL), 2003-05-15:
Jeg vil også godt spørge hr. Eyvind Vesselbo, hvad det forslag til vedtagelse, som han nu har fremsat på vegne af regeringsblokken, i realiteten skulle betyde.
For ministeren blev spurgt - det lagde jeg jo mærke til - om der nu var tale om en privatisering.
Nej uha, sagde
ministeren så.
Så blev han spurgt: Jamen hvad så med, at man nu faktisk allerede har solgt vandforsyningen i Herning Kommune?
Det hænger jo overhovedet ikke sammen.
Jeg havde nær sagt: Vandet fosser ud af hanerne, og til en stadig højere pris, hvis det her får lov at fortsætte. Derfor vil jeg godt spørge hr. Eyvind Vesselbo: Er det meningen, at der skal privatiseres og sælges ud af hvile i sig selv-virksomheder?
Er det overhovedet lovligt at sælge hvile i sig selv-virksomheder?
Det tror jeg faktisk ikke det er, for de er jo bygget op af de forbrugere, der er medejere af dem eller af de borgere i kommunerne, der er medejere af et kommunalt selskab, som hviler i sig selv.
Nu begynder man bare at sælge dem.
Er det det, der ligger bag ved det her forslag til vedtagelse?
Pernille Blach Hansen (S), 2003-05-15:
Der er overskriften jo: »Markedet skal inddrages mere.«
Så står der længere nede, at rapporten introducerer en kursændring i dansk miljøpolitik, som vil medføre, at markedet i fremtiden vil blive inddraget mere.
Men hvis der bare var tale om et serviceeftersyn, hvorfor har man så allerede nu konkluderet?
Det er det ene spørgsmål.
Hvordan vil Venstre sikre sig imod det?
Vi er nemlig ikke interesseret i, at alene fordi private virksomheder skal tjene på det, så er det dét, der betyder, at der kommer en ekstra prisstigning for forbrugerne.
Hans Christian Schmidt (V), 2003-05-15:
Jo, men jeg skal helt ærligt indrømme, at jeg føler mig fristet til at sige, at vel var der prisstigninger gennem hele den socialdemokratisk-radikale regering, men det er klart, at når der kommer en ny regering, så kan vi selv stoppe det.
Men det er jo farligt, og jeg kan slet ikke forstå, hvordan en socialdemokrat kan sige til en borgerlig regering, at det må den da nok kunne gøre, når man ikke selv kunne.
Og i dag har man det jo, som fru Pernille Blach Hansen gerne vil have det, uden at man går ind og kigger på, om det er det rigtige, uden at man laver serviceeftersyn, uden at man tjekker, om priser og konstruktion er rigtige.
Hvad er det, der har gjort, at fru Pernille Blach Hansen gennem de år har måttet notere sig prisstigninger?
Hvad har gjort det?
Men prisstigningerne har været der.
Det er da underligt.
Det er fordi, og det ved fru Pernille Blach Hansen godt, at priser jo består af mange ting.
Derfor har jeg tydeligt sagt, at det ikke bliver på grund af noget, vi laver, at priserne stiger.
Der kan være andre årsager, selvfølgelig, som ved alt andet i denne her verden, men ikke på grund af det, vi laver.
Privatisering betyder, at man overdrager vandet til nogle folk, som skal have det som privat eje.
Det er ikke det, men det skal sendes i udbud, som kommunerne har været gode til.
Jeg gav eksemplet med Søllerød Kommune, og mange andre har været gode til det.
Udbud er godt, for det betyder, at man presser prisen.
Konkurrence er godt, for så ved man, at man er nødt til at være god, man er nødt til at behandle forbrugerne ordentligt, man er nødt til at give forbrugerne det til en ordentlig pris, man er nødt til at give forbrugerne det på en ordentlig måde, ellers kan man ikke klare sig.
Det er jo lige det, vi diskuterer, nemlig at bryde monopolet.
Så jeg er enig med fru Pernille Blach Hansen i, at netop monopolet er problemet, og det er det, det er i dag.
Det er det, vi skal prøve at kigge på, om vi kan komme fra.
Jeg vil så bare til hr. Keld Albrechtsen sige: Vi har jo netop efter aftale med Dansk Folkeparti afsat 3 mio. kr. til, at vandforsyningsanlæggene i langt højere grad kan blive gode til at arbejde sammen.
Det hænger da ikke rigtig sammen.
Så jeg synes, at vi sammen skal prøve på at lave det her.
Jeg er sikker på, at vi når et godt resultat.