Kim Behnke (FRI), 2000-01-19:
Det er nu tredje gang, og de to tidligere gange har vi, ganske vist under et andet partinavn, afvist forslaget.
er gode.
Men som flere andre ordførere har været inde på, er det stadig ikke godt nok.
Kigger vi på nogle af de mere principielle bestemmelser, er der en tendens til, at reglerne er blevet meget elastiske.
De kan vel at mærke oven i købet fortolkes således, at når det gælder privatpersoner og virksomheder, kan de fortolkes i en meget skrap retning
, men når det gælder offentlige myndigheders adgang til at føre forskellige former for registre osv., må man sige, at der derimod er åbnet en ladeport.
Men så kommer minsandten som punkt 5 væsentlige økonomiske eller finansielle interesser hos et medlemsland eller Den Europæiske Union.
Jeg tror, det er første gang, vi har set en sådan formulering i dansk lovgivning: at et andet medlemsland eller Den Europæiske Union kan gøre gældende, at de ønsker undtagelser fra dansk lovgivnings bestemmelser.
Her kan der jo indsnige sig hvad som helst.
Man kan foretage alverdens registreringer i andre medlemslande og hævde, at de har finansiel interesse, eller det kan ske i Den Europæiske
Netop fordi mange af bestemmelserne i forslaget er overordentlig elastiske, kan man forestille sig, at hvis f.eks. en dansk unionmodstanderbevægelse på sin internetside lægger oplysninger ud, man ikke bryder sig om, ja, så kan man altså bruge bestemmelserne til at retsforfølge dem.
Hvis det derimod er nogle, man i Den Europæiske Union godt kan lide, ja, så er der her med denne bestemmelse givet undtagelser.
Det kan vi ikke lide.
Kigger vi så på f.eks. reglerne om markedsføring, ja, så må vi jo sige, at det i forhold til regeringens IT-politik er nogle meget store skridt i den forkerte retning.
Vi har faktisk den opfattelse, at lige præcis det at sende reklamer som e-mail, spam, som det hedder på nudansk eller i hvert fald på computerdansk, det er absolut en miljøfordel, og jeg vil da også som forbruger hellere have, at folk sender e-mail til mig med alverdens reklametilbud, for med et enkelt klik på computeren er det væk igen, hvorimod har folk smidt det ind ad min brevsprække, så har jeg besvær med at bære det ned til den nærmeste nærgenbrugspapirstation.
Disse bestemmelser, som bliver det rene vanvid med skriftligt samtykke fra forbrugere, inden man sender breve til dem, og er man så uheldig at sætte firmaets logo på kuverten, ja, så har man allerede dér reklameret og foretaget markedsføring, er nogle bestemmelser, som vi mener kun har til formål at skabe unødige sager hos Forbrugerombudsmanden.
Vi mener, at pressens muligheder for at kunne følge med i, hvad der foregår i den offentlige sektor, uden at den skal til at have et skriftligt samtykke, er forringet, for hvis den skal have skriftligt samtykke fra den person, det drejer sig om, ja, så kan han nå at forhindre, at pressen kan fortælle om det, hvis der foregår ting i den offentlige sektor.
Så er der hele afgrænsningen, og vi kan da, som en række avisledere har været inde på, være lidt bekymrede, for sidste gang fik vi at vide, at der ikke var plads til fortolkninger af direktivet, men det er der så blevet, og derfor vil vi da bruge udvalgsarbejdet til at se, hvor langt denne fortolkning i forhold til EU-implementeringen egentlig kan strække sig.
Så synes vi også, at de bestemmelser, der er i § 29 om, at hvis man samler oplysninger og videregiver dem, så skal man sikre sig et skriftligt samtykke, er lidt mærkelige.
På nuværende tidspunkt er vi mest negativt indstillet over for lovforslaget, men forventer, at et godt og grundigt udvalgsarbejde kan bringe forslaget i en bedre stand.