runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anne Baastrup (SF), 2003-05-05:
Hvordan vil hr. Helge Adam Møller tilgodese Politiforbundets frygt for, at der kommer til at ske likvideringer af de mennesker, der bruges som civile agenter eller mistænkes for at blive brugt som civile agenter?
Det, der jo ligger i princippet, sådan som jeg har forstået lovforslaget, er, at relativt almindelige mennesker, som er infiltreret i den organiserede kriminalitet, skal bruges som civile agenter.
De skal hyres af det danske samfund til at bistå politiet med at lave en eller anden form for kriminalitet, således at man kan afsløre en større kriminalitet.
Vil hr. Helge Adam Møller give mig et svar på det spørgsmål, som jeg ikke har fået besvaret endnu: Hvordan vil man i et lille land som Danmark kunne sikre, at disse civile agenter, som lokkes til det af politiet, ikke mister livet?
Jeg fik nu en bekræftelse fra justitsministeren af, at det rent faktisk drejer sig om straffrihed, når man begår kriminalitet som civilagent.
Det var rent faktisk også det, jeg mente i min ordførertale.
Så vil jeg godt have ministeren til her fra talerstolen på et tidspunkt, hvor vi har 3 uger tilbage til at behandle det her lovforslag, idet jeg har forstået, at det skal vedtages i denne samling, at give os og den store omverden eksempler på, hvad det er, civile agenter kan lave.
Hvad mere?
Hvordan kan vi afgrænse det?
Skal vi have en hollandsk model, således at ministeren efterfølgende skal afhøres for, hvad det i virkeligheden var, tankegangen var med det her lovforslag?
Vi bliver nødt til at få det afgrænset.
Der er jo, som fru Line Barfod sagde, ikke nogen afgrænsning, man kan foretage via domstolene, fordi det er meget skåret op.
Så endnu en gang: Når Dommerforeningen har brugt tid på at lave et høringssvar, synes jeg, det var naturligt, at justitsministeren ikke lod sig forlede af fru Birthe Rønn Hornbech, men rent faktisk forholdt sig til Dommerforeningens svar.
I det ene afsnit afviser man hemmeligholdelse i forhold
til dommerne, i det andet er det forsvarsadvokaterne.
Line Barfod (EL), 2003-05-05:
Jeg ved, det kan være svært at nå at svare alle på den korte tid, man har.
Men jeg håber, justitsministeren denne gang får tid til at svare på, hvordan man vil sikre sig, at det ikke løber ud af kontrol.
Hvem er det, der skal stå for kontrollen med, hvordan det går? Det er jo ikke domstolene, eftersom der bliver indført hemmelig retspleje.
Hvem er det så, der skal sikre kontrollen med, at det her ikke løber os af hænde, at det ikke lige pludselig går helt galt?
Man kan jo ikke tro, at civile agenter af sig selv ved, hvor grænsen går.
Det har de ikke nogen forudsætninger for.
Hvordan er det, man forestiller sig, at vi skal kunne have styr på det her?
Og hvordan er det, man har tænkt sig, at vi skal få sat grænserne?
Nu sagde ministeren, at det er Folketinget, der bestemmer, men kan ministeren tilkendegive, om det er muligt at vente til næste folketingssamling med det her forslag, så det rent faktisk kunne lykkes at få en grundig behandling af det og få svar på de mange, mange spørgsmål, der er blevet rejst?
Lene Espersen (KF), 2003-05-05:
Nu må jeg sørge for at overholde tiden, så jeg vil starte med fru Line Barfod og spørgsmålet om at sikre, at der er kontrol.
Vi mener, at det må være retspraksis, der udvikler sig på det her område.
Det vil altså sige, at domstolene ud fra de begrænsninger og retningslinjer, som fremgår meget klart af lovforslaget, skal finde en balance.
For så vidt angår spørgsmålet om hemmelig retspleje, må jeg tage afstand fra den betegnelse.
Det, det drejer sig om, er, at man får fuld indsigt i den konkrete sag.
Jeg har stadig væk ikke hørt et eneste overbevisende argument for, hvorfor en forsvarsadvokat skulle have indsigt i en sag, han slet ikke nogen sinde kommer til at beskæftige sig med; hvem det gavner, at han skal gå rundt med en viden på det område.
Tværtimod kunne det også udsætte den person for trusler.
Fru Line Barfod har fuldstændig ret i, at civile personer ikke har en politimæssig uddannelse, og det er også derfor, lovforslaget lægger op til, at der, hvor en civil agent bliver taget i anvendelse, er i de sager, hvor man ønsker, at en politiagent skal introduceres til miljøet.
Så er det en person, der har uddannelsen, som er klar over risikoen og farligheden, og som kan beskytte sig og aftale det med øvrige medarbejdere ved politiet, der foretager de handlinger, som foregår efter almindelige agentregler i retsplejeloven.
Så det mener jeg der er taget fuldt ud højde for.
Til fru Elisabeth Arnold: Naturligvis vil jeg lytte til kritik.
Det er jo altid en politisk afvejning af, hvilken vej vinden blæser, og hvor man i hvert fald selv finder, at den rigtige streg skal trækkes i sandet.
Men jeg synes allerede i dag, at jeg har vist en åbenhed over for noget af den kritik, der er kommet, og så må vi jo se, hvordan det går under udvalgsbehandlingen.
kan bruge de civile agenter og i hvilken type tilfælde
Elisabeth Arnold (RV), 2003-05-05:
Somme tider får man indtryk af, at ministeren simpelt hen ikke hører efter, hvad der bliver spurgt om, for de svar, ministeren kommer med, er ofte meget foruroligende.
Der er flere gange blevet spurgt til, hvordan samfundet får kontrol med, at brugen af civile agenter ikke løber løbsk, at det ikke udvikler sig til noget, som optrapper kriminaliteten, som gør, at forbrydere går fri for straf, og at politiet bliver indblandet i kriminalitet.
Og så svarer ministeren, og det har hun gjort flere gange: Vi har ikke nogen forslag til det, det må gå, som det kan, retspraksis må vise det.
Derfor må konklusionen være, at ministeren håber, det går.
Det er det mest konstruktive, jeg overhovedet kan udlægge af ministerens svar: Vi håber, det går, men vi har ikke nogen kontrolforanstaltninger, og vi har ikke nogen mulighed for at begrænse det.
Jeg må sige, at det ikke er noget, der øger tilliden til systemet.
Line Barfod (EL), 2003-05-05:
Men jeg blev temmelig foruroliget, da jeg hørte ministeren lige før.
Jeg håber ikke, ministeren mener, det skal være sådan, at hemmelig retspleje skal være udgangspunktet, og så skal vi argumentere, når der skal være undtagelser fra den hemmelige retspleje.
Hidtil har det altså været sådan, at der er en offentlig retspleje.
Der er åbenhed, og forsvareren har indsigt i, hvad der ligger i hele sagen, ikke kun i de dokumenter, der lige omtaler hans klient, men i hele sagen, for der kan jo være andre momenter i sagen, som har betydning for hans klients sag.
Den eneste måde, man har for at sikre sig, at der ikke er nogen falske lodder i vægtskålen, er da, at forsvareren og dommeren har indsigt i hele sagskomplekset.
Der er jo en grund til, at politiet har et større sagskompleks, og vi taler jo om organiseret kriminalitet i denne her sammenhæng.
Når det er organiseret kriminalitet, er der flere sager, og så er det nødvendigt, at forsvarerne kan se de sager for at afgøre, om der er noget, der har betydning for, om deres klient skal dømmes eller ej.
Anne Baastrup (SF), 2003-05-05:
Under debatten med hr. Helge Adam Møller kom der et klart udsagn fra den konservative ordfører, nemlig at der var forsvarsadvokater, som Det Konservative Folkeparti ikke havde tillid til.
Det, jeg så vil spørge justitsministeren om, er: Skyldes det her lovforslag, altså ønsket om at lave hemmeligholdelse både over for visse dommere og visse forsvarsadvokater, at der rent faktisk er en manglende tillid til domstole eller enkelte domstole og manglende tillid til forsvarere eller enkelte forsvarere?
I givet fald: Hvad baserer man denne mistillid på?
Hvordan kan det være, at man ikke, eksempelvis når det drejer sig om forsvarsadvokaterne, rejser konkrete sager med henblik på, at de skal miste deres beskikkelse, og over for domstolene rejser tjenestemandssager?
Hvad er grunden til, at man i stedet for vælger at lave en hemmeligholdelse af sagsforløbet for henholdsvis dommere og forsvarsadvokater?
Lene Espersen (KF), 2003-05-05:
Mange af de spørgsmål, som her bliver stillet, er der jo allerede redegjort for i den kommenterede høringsoversigt.
Jeg må starte med at sige til fru Elisabeth Arnold: Jeg synes ikke, der er nogen grund til, at vi begynder at tale os fuldstændig væk fra hinanden, specielt ikke, hvis det, vi har, er en saglig diskussion, hvor vi kan være politisk uenige.
For så vidt angår spørgsmålet om kontrol med det her, har jeg sagt ret mange gange i dag fra talerstolen, at vi tror, det bedste er, at det bliver fastlagt ved retspraksis.
Når man vil anvende civile agenter, er der domstolskontrol på, som der i forvejen er, når man anvender politiagenter.
Så kan man måske blæse det lidt op og spørge, om man har tillid til, at domstolene er den sag voksen.
Ja, domstolene er jo sagen voksen i dag, for så vidt angår politiagenter, så det er da det naturlige sted at lægge det.
Og der har jeg altså meget, meget svært ved at se, at det skulle være et stort problem.
Men jeg vil dog nævne her - det har ikke været nævnt under debatten tidligere - at det, der er hensigten, såfremt lovforslaget bliver vedtaget, er, at Rigsadvokaten, der er i gang med at udarbejde retningslinjer, for så vidt angår brugen af meddelere, også vil udarbejde retningslinjer til brug for politiet, for så vidt angår spørgsmålet om at anvende civile agenter.
Det er et spørgsmål om, at det er ret og rimeligt, at i den konkrete sag, man står tiltalt for, skal materialerne naturligvis være til stede.
har jeg ikke hørt et eneste argument for, hvorfor forsvarsadvokater, der arbejder for rockere, skal have fri og lige adgang til alt det baggrundsmateriale, som politiet har til rådighed, hvis det ikke er noget, som overhovedet bruges i den konkrete sag.
Tværtimod udsætter man jo forsvarsadvokaten for en risiko ved at pålægge ham en masse viden, som andre måske vil ønske at få ud af ham.
Freddy Dam (V), 2003-05-05:
Hvis den danske stat ønsker at medvirke til vedtagelsen af en rammeaftale i EU, og hvis indførelse af rammeaftalens regler medfører krav om ændringer i dansk ret, skal Folketinget give samtykke til, at Danmark medvirker til vedtagelsen.
Det er baggrunden for det foreliggende beslutningsforslag. Den konkrete rammeafgørelse handler om, at det skal være muligt at fuldbyrde en afgørelse om beslaglæggelse af formuegoder eller bevismidler i ét EU-land, selv om afgørelsen er truffet af en judiciel myndighed i et andet EU-land.
Det kan allerede lade sig gøre efter nugældende regler, men med rammeafgørelsen ændres en langsom og kompliceret proces til en hurtigere og mere praktisk procedure, uden at det går ud over retssikkerheden.
Konsekvensen af rammeafgørelsen er, at der ikke sker en nærmere efterprøvelse af mistankegrundlaget og nødvendigheden af beslaglæggelsen.
De nationale myndigheder skal derfor som udgangspunkt bare gennemføre fuldbyrdelsen uden nærmere overvejelse af de materielle forhold.
Men det er fuldt betryggende, dels fordi afgørelsen er blevet til i enighed i Det Europæiske Råd, dels fordi reglerne vil gælde for en række alvorlige lovovertrædelser, der er strafbare i alle EU-landene, og dels fordi der samtidig anføres en række situationer, hvor myndighederne kan afslå eller udsætte et andet lands anmodning om fuldbyrdelse. Da forslaget således lægger op til et forøget og effektiviseret samarbejde imellem EU-landene, kan Venstre støtte, at Danmark får mulighed for at medvirke til vedtagelsen af rammeafgørelsen i Rådet for Den Europæiske Union.
Line Barfod (EL), 2003-05-05:
Det undrer mig lidt, at Venstres ordfører siger, at der slet ikke er nogen retssikkerhedsproblemer i denne rammeafgørelse, og fremstiller det, som om det nærmest er en ren ekspeditionssag, og at man bare fjerner nogle bureaukratiske procedurer. Har Venstre overhovedet ingen problemer med, at man ophæver kravet om dobbelt strafbarhed i forbindelse med de her afgørelser?
Har Venstre slet ingen problemer med, at det f.eks. betyder, at man hos firmaer, der udbyder computerservice, vil kunne gå ind og beslaglægge deres computere og dermed stoppe deres virksomhed alene på grundlag af en mistanke fra et andet land, og uden at de danske myndigheder har nogen muligheder for at sætte spørgsmålstegn ved mistanken og det grundlag, der er for mistanken?
Det kan have ganske alvorlige konsekvenser for en virksomhed således at blive stoppet midt i sit arbejde, ved at man får beslaglagt alle computerne.
Men det giver slet ikke Venstre anledning til problemer eller overvejelser?
Freddy Dam (V), 2003-05-05:
Nej, det giver ikke umiddelbart Venstre anledning til nogen særlige overvejelser.
Det er sådan, som jeg nævnte i min ordførertale, at rammeafgørelsen er blevet til efter forhandling i Det Europæiske Råd, og rammeafgørelsen er et produkt, der er opnået med fuld enighed.
Den situation, som fru Line Barfod nævner,
kan man tænke sig i forbindelse med de forbrydelsestyper, som ligger uden for positivlisten, og til det er der kun at sige, at der har man mulighed for at afvise at gennemføre begæringen om fuldbyrdelse.
Line Barfod (EL), 2003-05-05:
Jeg forstår ikke helt, hvordan hr. Freddy Dam kan sige, at det kun vedrører forbrydelser, der ligger uden for positivlisten.
Det er da i høj grad forbrydelser, der ligger inden for positivlisten, når vi f.eks. snakker om internetkriminalitet, når vi snakker om børnepornografi, når vi snakker om racisme.
Så jeg kan ikke se, hvorfor det er en rent teoretisk situation.
Jeg tror faktisk, at det er noget, vi kan risikere, og jeg vil i hvert fald gerne høre, hvad Venstre har tænkt sig at gøre for at sikre, at det ikke kan opstå.
Så vil jeg gerne spørge til selve processen omkring det her i relation til lovkvalitet, idet vi nu ser flere og flere rammeafgørelser, der har ganske stor rækkevidde og betydning i Danmark, som åbenbart skal gennemføres efter mindre end en måneds behandling i Folketinget.
Har Venstre ingen betænkeligheder ved den måde at lave lovgivning på?
Freddy Dam (V), 2003-05-05:
Jeg er enig i, at spørgsmålet om dobbelt strafbarhed også kan komme på tale, for så vidt angår forbrydelser, der hører til på positivlisten.
Men når problemet ikke er særlig stort der, hænger det jo sammen med, at de forbrydelsestyper, der er tale om, typisk er strafbare i alle EU-lande, og dermed er kravet om dobbelt strafbarhed opfyldt uden videre.
, at vi drøfter dem nærmere i udvalget.
Der er vi selvfølgelig klar til at se på, om der skulle være retssikkerhedsmæssige problemer.
Morten Bødskov (S), 2003-05-05:
Da Socialdemokratiets ordfører, hr. Per Kaalund, desværre ikke kan være til stede, har jeg lovet på hans vegne at sige, at Socialdemokratiet kan anbefale, at samtykke gives, og at Danmark således får mulighed for at medvirke til gennemførelse af denne rammeafgørelse.
Den generelle holdning er, at vi ikke har nogen problemer med den procedure, der ligger, og særlig ikke i forhold til det forslag, der ligger her, da det er forhandlet på plads i bred enighed og også i Det Europæiske Råd.
Hvis der er spørgsmål eller andet til det her ønske om at gennemføre rammeafgørelsen, så ser vi på det under det videre udvalgsarbejde.
Det håndslag vil jeg gerne give heroppefra.
Per Dalgaard (DF), 2003-05-05:
Sigtet med beslutningsforslag nr. B 159, nemlig at indefryse formuegoder i forbindelse med retsforfølgning i udlandet af personer og eller organisationer, som har begået noget kriminelt, lyder ganske fornuftigt.
Men det middel, regeringen nu lægger op til at acceptere, nemlig at det fremover vil være EU - eller som der står i beslutningsforslaget: Den Europæiske Union - der suverænt kan diktere, hvordan og hvornår Danmark på dette område skal agere, er aldeles uspiseligt for Dansk Folkeparti.
Jeg forstår ikke, hvorfor regeringen vil overgive endnu en bid suverænitet til EU og endda af vores retspolitik som et af de væsentligste elementer i en stats fundats.
Er det virkelig regeringens hensigt, at der til sidst ikke skal være en selvstændig dansk retspolitik?
Bid for bid leveres der mere og mere magt til EU, et EU ledet af franske uopfyldte stormagtsdrømme, hvor verden i de sidste måneder har erfaret, hvad det kan føre til af splittelse i de vestlige demokratier, udelukkende fordi Frankrig kun varetager sine egne snævre økonomiske interesser.
Jeg forstår heller ikke, at vi, Danmark, ikke blot kan lave vores egen lov om at indefryse formuegoder, såfremt et andet land har et velbegrundet ønske om dette, og at det f.eks. er et led i bekæmpelsen af terror, menneskesmugling, narkohandel osv.
Det er jeg sikker på at der ikke er nogen der ville have noget imod.
Så ville suveræniteten på dette område fortsat være helt på danske hænder.
Der er flere steder i beslutningsforslaget henvist til, at vi allerede eller næsten har de love, der skal til.
Vi tiltrådte den 20. april 1959 den europæiske konvention om gensidig retshjælp, den 8. november 1990 den europæiske konvention om hvidvaskning, efterforskning samt beslaglæggelse og konfiskation.
Ved hjælp af disse tiltag kan Danmark allerede i dag efterkomme ønsket om beslaglæggelse af formuer, sådan som B 159 lægger op til, men endnu bestemmer vi jo selv.
Med dette beslutningsforslag afgiver regeringen suverænitet, sådan som det - som det fremgår af beslutningsforslaget - er ønsket af de oprindelige forslagsstillere.
Og her kommer så lidt forbrugerinformation:
De oprindelige forslagsstillere er Den Franske Republik, kongeriget Sverige, kongeriget Belgien.
Ud fra disse landes ønsker skal Danmark overdrage en bid retspolitik til EU.
Forslaget er folkeretligt bindende, hvorfor grundlovens §§ 19 og 20 kommer ind i billedet.
Disse siger, at ved en indskrænkning af rigets område kræves fem sjettedeles flertal i Folketinget, før det kan blive gældende lov.
Såfremt forslaget her i salen får et numerisk flertal, men uden de fem sjettedele, skal forslaget ud til folkeafstemning.
Dansk Folkeparti er, som det sikkert er fremgået af mit indlæg, lodret imod dette.
Elisabeth Arnold (RV), 2003-05-05:
Ni domme pr. mand hos Bandidos og otte domme pr. mand hos Hells Angels.
Eller var det omvendt?
Men det er i hvert fald et betragteligt antal domme pr. mand.
Fra politiets oversigter ved vi også, at i øjeblikket er 50 pct. af de kendte rockere i Danmark bag tremmer enten i forbindelse med varetægtsundersøgelser eller i forbindelse med afsoning.
Vi ved også, at der er opbrud i rockerrækker; nogle tager til Tyskland, andre flytter til Sverige, fordi de føler, at det danske politi faktisk ånder dem for meget i nakken.
Der er strålende resultater af samarbejdet mellem politi og kommuner nogle af de steder, hvor rockerne har hærget meget.
Man spørger jo sig selv, om ikke det er godt klaret, om ikke det er flot, at politiet har kunnet klare alle disse opklaringer.
Det kan jo ikke have været, fordi politiet har manglet instrumenter.
De har dog fået dømt fantastisk mange
Så det kan være et spørgsmål, om det virkelig er nødvendigt at gribe til disse yderligere skridt.
Justitsministeren sagde i sin svartale, at regeringen gerne vil lytte til kritik - næsten ordret sådan tror jeg, det blev sagt. Jeg synes faktisk, at ministeren i løbet af i dag og i den høringsrunde, der har været, har fået al den kritik, hun kunne ønske sig.
Fra næsten samtlige aktører i hele retssystemet og fra en del af partierne her i Folketinget er der i dag kommet masser af kritik, men der er ikke noget af det, som rigtig får ministeren til at ryste på hånden, og det kan Det Radikale Venstre godt beklage. Noget af det, der har været diskuteret her i sidste omgang, har været, hvordan man kan sikre sig, at det her ikke går ud af kontrol.
Der har advarslerne fra mange sider været, at når man beder folk om noget i et meget begrænset omfang - de må bede om en vareprøve - vil det kriminelle miljø selvfølgelig meget hurtigt finde ud af, at de, der beder om vareprøver, er agenter.
Så de, der er agenter, må finde på noget nyt.
Det vil da lynhurtigt rygtes, hvordan de civile agenter opererer.
Med hensyn til straffrihed er jeg fuldstændig enig med fru Anne Baastrup, der sagde, at det står udtrykkeligt i lovforslaget, som det er lagt frem her, at der er straffrihed kombineret med agentvirksomheden, og ingen kan styre, hvor det stopper.
Line Barfod (EL), 2003-05-05:
Jeg har fuld forståelse for, at hr. Morten Bødskov ikke er ordfører på det her, men jeg vil gerne spørge til Socialdemokraternes generelle holdning til det, vi nu ser i stigende omfang med, at man på så vidtgående områder gennemfører lovgivning ved hjælp af rammeafgørelser.
Hvor man så at sige starter bagfra i beslutningsprocessen med, at vi på mindre end en måned i Folketingets travleste periode skal tage stilling til, om man i næste samling skal have en lovgivning, hvor vi så er bundet på hænder og fødder, fordi man i forvejen har givet sit tilsagn på nuværende tidspunkt. Vil Socialdemokraterne være med til at se på, at vi får ændret den procedure, så vi får den grundige behandling, allerede før vi beslutter, om vi tiltræder rammeafgørelsen?
Morten Bødskov (S), 2003-05-05:
Jeg vil bare lige sige tak til justitsministeren for, at hun er opmærksom på de problemer, som vi påpeger i den model, der er valgt, altså på hvilket grundlag retten skal træffe sin beslutning om lovligheden i politiets tilbageholdelse af materiale fra tiltaltes forsvarer.
Dette skal blot være sagt med ønsket om, at Socialdemokratiet selvfølgelig også vil indgå i nærmere drøftelser om, hvorvidt vi kan finde andre muligheder, således at vi sikrer - og det mener jeg sådan set er det vigtigste - at retten ikke i denne sammenhæng bliver et gummistempel, for det må den ikke være.
Det er det, der er afgørende, at vi får materialet og gerne det fulde materiale for en dommer, så kan det så være en anden dommer, som så skal sidde med under den efterfølgende domshandling om den pågældende sag.
Det er fuldstændig afgørende, at vi ikke står i en situation med det her lovforslag, hvor retten simpelt hen bare går hen og bliver et gummistempel.
Det kan vi ikke have nogen interesse i.
Lene Espersen (KF), 2003-05-05:
Først til fru Anne Baastrup: Vi kan godt tage diskussionen om de civile agenter endnu en gang.
Det, jeg hørte fru Anne Baastrup sige, var, at man kunne begå en masse kriminalitet, og så kunne man blive civil agent, og så kunne man slippe for straf.
Jeg synes, det fremgår meget klart af lovforslaget, at der, hvor der er et straffrit element, er på det punkt, hvor man har lavet en aftale med politiet, hvor der er domstolskontrol på, og hvor den handling, man udfører, er yderst beskeden i forhold til den kriminalitet, der efterforskes.
Det fremgår ekstremt klart af lovforslaget.
Det eksempel, som fremgår af lovforslaget, er vareprøveeksemplet, hvor man bestiller nogle få gram heroin for at opklare en sag, der drejer sig om måske 10 kilo heroin.
Hvis fru Anne Baastrup er interesseret - og det kan jo være, at hele Retsudvalget er det - er man velkommen til at spørge til, hvilke andre eksempler man kunne forestille sig.
Men det foregår under fuld domstolskontrol, og det vil altså også sige, at i forhold til den diskussion, der er om, hvordan man sikrer sig, at det her ikke får et større omfang og løber løbsk, er overvejelserne bestemt gået på: Skulle man begynde at opremse, hvilken type kriminalitet og i hvilken type tilfælde man kunne forestille sig dette, er jeg mere tryg ved, at man simpelt hen overlader det til domstolene at oprette en retspraksis på det område efter de meget stramme regler, som her er skitseret i lovforslaget.
For så vidt angår fru Anne Baastrups anden bemærkning om Dommerforeningen og at skyde kiler ind, er pointen fra min side alene den, at jeg havde den opfattelse, at dommerne som udgangspunkt ikke ønskede at have materiale, som ikke også kunne tilgå forsvareren.
Men hvis man ud fra et argument om at ville have det fulde indblik i sagen egentlig gerne vil have lov til at se mere, end hvad andre får lov til at se, så synes jeg da bestemt - og det er også en tilkendegivelse over for Socialdemokratiet - at vi må se på det under udvalgsbehandlingen.
Det var bare et overraskende synspunkt, som jeg så nogle dommere havde givet udtryk for i medierne.