Jette Bergenholz Bautrup (S), 2004-01-15:
Dette lovforslag handler om at indføre pædagogiske læreplaner i alle dagtilbud for at sikre, at alle dagtilbud arbejder systematisk med kvalitetsudvikling.
Det er umiddelbart en rigtig tanke, som vi fra Socialdemokratiet fuldt ud kan støtte.
Der er gode intentioner bag forslaget, og som det ser ud i dag, er kvaliteten af tilbuddene meget svingende, må det indrømmes.
Vi har dog betænkeligheder ved det fremsatte forslag, som jeg vil redegøre for her.
Ved en gennemgang af høringssvarene har jeg konstateret, at mine betænkeligheder deles af flere af høringspartnerne.
For mig at se
kan dette forslag også læses som en afart af det tidligere Østtyskland, hvor statslig styring og ensretning var nøgleordene, og hvor børnene skulle indoktrineres bestemte holdninger.
Hvis tingene efter udvalgsbehandlingen ender med at gå i denne retning, kan vi naturligvis ikke tilslutte os forslaget, da vi mener, der skal være handlefrihed for den enkelte institution.
Helt grundlæggende er vi enige med såvel BUPL som Københavns Kommune i, at ordet læreplaner kan have en negativ klang, både for forældrene og i forbindelse med udmøntningen af arbejdet i institutionerne.
Vi kan faktisk godt lide pædagogiske udviklingsplaner, men hvorfor ikke slet og ret sige pædagogiske planer?
Vi taler jo om børn i daginstitutioner.
Overordnet deler vi Børnerådets synspunkter om, at begreberne i lovforslaget bruges alt for løst.
Der er behov for, at de enkelte begreber som eksempelvis læring, evner, færdigheder og kompetencer bruges langt mere ensartet.
Det er ikke hensigtsmæssigt, at vi vedtager en lov, hvor brugen af begreber er så tilfældig, at lovens kvalitet forringes.
Når man opstiller overordnede regler for de pædagogiske læreplaner, kan det frygtes, at det vil føre til en decideret indlæringssituation i pasningstilbuddene, og det kan også frygtes, at der lægges op til en central styring af den såkaldte indlæring.
Vi frygter altså, at der bliver for stærk fokus på målet med læringen frem for processen.
Man kan sige, at risikoen er, at de pædagogiske læreplaner bliver for målorienterede og alt for lidt procesorienterede.
BUPL er inde på lidt af det samme, når de i deres høringssvar peger på, at skæringspunkterne på kompetenceopnåelse ved 3-års-alderen og ved skolestart mere end antyder, at man har en forventning om, at på de pågældende tidspunkter skal det enkelte barn kunne noget helt bestemt.
Det harmonerer meget dårligt med virkeligheden, og det er i modstrid med moderne forskning i udviklingspsykologi.
Vi kan tilslutte os tanken om, at kompetencemålene defineres som en beskrivelse af barnets ret frem for som et krav, som barnet skal leve op til.
På denne måde bliver de pædagogiske læreplaner heller ikke til et værktøj, som skiller de svageste børn fra.
Mange af høringsparterne er inde på problemet med omfanget af loven.
Der er stor forskel på daginstitutioner og på dagpleje, og derfor er det måske også nok hensigtsmæssigt, at man nærmere beskriver denne forskel, og at vi i lovgivningen også indarbejder de her problemstillinger.
I forslaget bliver lederens pædagogiske ansvar ikke nævnt.
Derfor må vi kigge nærmere på, om det ikke skal beskrives nærmere, hvor de forskellige kompetencer findes.
Aldersinddelingen, som vi også har været inde på før, kan muligvis udgøre et problem i forhold til den konkrete hverdag i institutionerne, hvor der mange steder arbejdes med børnegrupper med stor aldersspredning.
Det er vigtigt, at vi sikrer, at dette lovforslag ikke begrænser udfoldelsesmulighederne; det er jo netop det modsatte, der er målsætningen.
Endelig er vi delvis skeptiske i forhold til økonomien i forslaget
Derfor ser vi frem til udvalgsarbejdet, hvor vi forhåbentligt kan få fjernet tidslerne.
Jeg vil slutte med at sige - det skal jo gå lidt stærkt, jeg kan se, at den røde lampe lyser - at vi også agter at stille en masse spørgsmål, for vi hørte jo fra fru Eva Kjer Hansen, at man vil gå lidt dybere ned i bekendtgørelsen, og vi vil gerne vide, hvad der egentlig står i den bekendtgørelse.