runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bent Bøgsted (DF), 2004-11-23:
Jeg vil starte med at rose Kristendemokraterne for, at de bekymrer sig om børnefamilierne.
Det er klart, at vi skal gøre, hvad vi kan for at forbedre forholdene for denne gruppe på arbejdsmarkedet.
Vi kan sagtens se det positive i forslagene, men vi må også erkende, at der er tale om forslag, som Dansk Folkeparti ikke mener at vi kan lovgive om, eller også er der allerede mulighed for, at det kan lade sig gøre i dag.
Hvad fleksibel arbejdstid angår, kan det på mange virksomheder allerede lade sig gøre i dag, hvis det kan indpasses i virksomhedens dagligdag, men det er simpelt hen umuligt af hensyn til et effektivt arbejdsmarked at lovgive på området.
Hvad deltid angår, har vi lovgivet på området, men vi kan ikke lave en lov, således at lønmodtageren har et retskrav på deltid.
Deltid skal passe sammen med virksomhedens daglige produktion, men det er altid muligt at lave en aftale, hvis begge parter er enige.
Rejseaktivitet er det allerede muligt at lave aftaler om på mange virksomheder.
Der er ikke nogen virksomheder, der har interesse i at planlægge møder, hvis man ikke er enige om tidspunkterne.
Tidsbanken er så vidt jeg kan se et gammelt forslag fra Kristendemokraterne, B 62, men det kan godt være, jeg tager lidt fejl.
Det var en ret dyr ordning.
Dengang sagde Dansk Folkeparti nej, og det gør vi stadig væk.
Vi mener simpelt hen ikke, at det er hensigtsmæssigt med en sådan ordning, og den vil ikke være praktisk at tilpasse arbejdsmarkedet.
Hjemmearbejdspladser findes allerede i stor udstrækning, hvor det er lønmodtageren selv, der bestemmer, hvornår vedkommende arbejder, og der har man taget hensyn til familien.
Derudover mener Dansk Folkeparti, at hovedparten af beslutningsforslaget, som jeg tidligere har sagt, allerede kan lade sig gøre, eller også er der tale om noget, man skal diskutere noget nærmere ude på virksomhederne og måske igennem overenskomsterne få noget på plads der.
Dansk Folkeparti kan ikke støtte forslaget.
Jens Vibjerg (V), 2004-11-23:
Jeg må sige på Venstres vegne, at der er mange meget sympatiske tanker i det her beslutningsforslag, mange vigtige emner for hver enkelt familie.
Det er jo også en række af de emner, som regeringen har været optaget af.
Det er jo derfor, at vi har fået fleksibel barselorlov, og det er jo derfor, at vi har fået ret til deltid.
Men de emner, der ellers her er specificeret i beslutningsforslaget, mener vi blander sig for meget i det, der hører hjemme ude på den enkelte arbejdsplads.
Det er i forhandlingerne mellem arbejdsmarkedets parter, at man tager diskussionen om de her ting, og derfor kan Venstre ikke støtte forslaget.
Mogens Nørgård Pedersen (KD), 2004-11-23:
Det er jo ikke længere siden end i sidste samling, at Kristendemokraterne fremsatte et beslutningsforslag om minimumsrettigheder, og samtlige Folketingets partier vendte tommelfingeren nedad.
Det er fair nok.
Det erkender vi.
Så kommer EU med et direktiv om minimumsrettigheder på et afgrænset område, og så er samtlige Folketingets partier klar til at sige, at det da er en god idé med sådan nogle minimumsrettigheder.
Det virker altså meget specielt på mig, men nu tager vi altså den, og der skal ikke herske nogen tvivl om, at Kristendemokraterne også kan støtte forslaget.
Så får vi da i hvert fald nogle minimumsrettigheder indføjet for de 30 pct. på det danske arbejdsmarked, som ikke har nogen overenskomst.
Det er da selvfølgelig et sted at begynde, og det kunne da så være en opfordring til os om at dele vores forslag om minimumsrettigheder op i nogle småbidder, sådan at vi kan tage dem lidt efter lidt.
Vi støtter altså forslaget.
Ida Jørgensen (RV), 2004-11-23:
Den danske model er anerkendt i det meste af Europa, og i flere lande stræbes der efter at udforme modeller, der minder om vores.
Der er tale om et samarbejde mellem ledelse og medarbejdere, som er helt specielt og meget værdifuldt.
Således overlades forhandlingerne i virksomhederne til dem, der ved mest om processen, arbejdsforholdene, og som kender de ansattes ønsker og behov.
Hermed opnås de bedste resultater for virksomhederne og for medarbejderne.
Langt de fleste af de overenskomster, der findes på det danske arbejdsmarked, tager allerede i dag højde for den høringspligt og pligt til at informere, som det her EF-direktiv lægger op til, og Det Radikale Venstre kan derfor støtte forslaget.
Det lyder jo, som om vi er flere, der gerne vil have det opklaret.
Ole Sohn (SF), 2004-11-23:
Jeg har siddet og kigget lidt i dem undervejs og kan se, at der er rejst nogle spørgsmål, som jeg i hvert fald har behov for at få uddybet under udvalgsbehandlingen.
Det ene er det, som hr. Bent Bøgsted rejste om AC-områdets placering.
Jeg ved, at der ligger en aftale mellem LO og Dansk Arbejdsgiverforening, som de selvfølgelig har interesse i skal videreføres, og det har jeg som udgangspunkt også forståelse for, men jeg mener, det er vigtigt, at man sikrer sig, at alle medarbejdergrupper har sikkerhed for at blive hørt, og derfor vil jeg godt have dyrket det lidt nærmere under udvalgsarbejdet.
På samme måde ligger der også i høringssvarene en henvendelse fra RestaurationsBranchens Forbund, som taler på vegne af sig selv selvfølgelig, men også af SiD, Sømændenes Forbund og Dansk Sørestaurationsforening.
RestaurationsBranchens Forbund har rejst nogle spørgsmål vedrørende implementering på søfartsområdet.
Men det går jeg ud fra at vi kan tage under udvalgsbehandlingen.
Overordnet set ser det meget tilforladeligt ud, så vi anbefaler det.
Lars Barfoed (KF), 2004-11-23:
Det Konservative Folkeparti kan støtte forslaget.
Vi synes, det er naturligt, at vi sikrer, at der overalt på arbejdspladserne er en sådan information og inddragelse af medarbejderne i den form for høring, som forslaget lægger op til.
Det Konservative Folkeparti kan støtte forslaget.
Bent Bøgsted (DF), 2004-11-23:
Forslaget sikrer alle ansatte i virksomheder med mindst 35 ansatte ret til at blive hørt og informeret om forhold af væsentlig betydning for ansættelse og arbejdsmæssige forhold.
Det betyder, at de ansatte får viden om virksomhedens aktiviteter, økonomiske situation, fremtidsudsigter, herunder beskæftigelse og større ændringer.
Det har også betydning, når virksomheden flytter dele af produktionen; det har den betydning, at lønmodtagerne får mulighed for at få indflydelse og forhandle om, hvad de kan tilbyde for at sikre virksomhedens fremtid og dermed deres eget job.
Forslaget vil kun få betydning for de virksomheder, der ikke allerede har den slags aftaler i forbindelse med overenskomstaftaler.
Der er dog et lille problem, som jeg håber at ministeren kan opklare i denne forbindelse.
Hvis man tager § 3, så fastslås det, at loven ikke finder anvendelse, hvis arbejdsgiverens pligt til at informere og høre arbejdstagerne følger af en kollektiv overenskomst.
Det centrale spørgsmål er i den sammenhæng, om den kollektive overenskomst kan gælde for andre medarbejdere end dem, som er part i overenskomsten.
Det, som beskæftigelsesministeren har gjort i Implementeringsudvalget, er, at der er lagt op til, at der på en virksomhed kun gælder et regelsæt.
Enten gælder en kollektiv aftale, eller også gælder loven, og det betyder, at samarbejdsaftalen mellem LO og DA vil komme til at være det gældende regelsæt for alle medarbejderne.
Så er spørgsmålet: Hvis vi så f.eks. tager ingeniørerne – af dem kan der i en virksomhed være flere ansat, end der er LO-medlemmer, men det er LO-aftalen, der gælder – bliver ingeniørerne eller andre grupper så hørt i det tilfælde, eller er de underlagt og skal rette sig efter det, som foregår ifølge LO-aftalen?
Jeg synes, at det er et væsentligt punkt at få oplyst, hvis der er større grupper, der kan have betydning for, hvad der foregår i virksomheden, og få klarlagt, om de er underlagt LO-aftalen, eller om de kan tilkendegive, hvad de selv vil i den forbindelse.
Det håber jeg ministeren kan afklare.
Ole Sohn (SF), 2004-11-23:
Jeg spørger for at finde frem til, hvor i finansloven der ligger nogle midler, som helt konkret er målrettet lønmodtagerne.
Vi har haft en lang debat om beskæftigelse, og så kunne det jo være til beskæftigelsesinitiativer, men jeg kan se, at det er der ikke noget af.
Der er oven i købet penge tilbage fra den aktive arbejdsmarkedspolitik, og de render tilbage i statskassen og er med til at finansiere finansloven.
Spørgsmålet er: Kunne man ikke i Det Konservative Folkeparti se en idé i, at vi sagde: Vi laver en aftale med Arbejdsmarkedets Feriefond, der er 100 mio. kr. i den, og skal vi ikke bruge dem til at bygge nogle ferieboliger, så lønmodtagerne kan få bedre feriemuligheder, og så flere børn kan komme ud og røre sig?
På den måde kunne vi skabe noget aktivitet og noget beskæftigelse, og lønmodtagerne kunne i hvert fald sige: O.k., man kan ikke finde dem, der har feriepenge til gode, men de går til et godt formål, og der skabes job til nogle af de ledige.
Bent Bøgsted (DF), 2004-11-23:
Hr. Ole Sohn var inde på noget, nemlig det her med de uforbrugte midler.
Hvad var forklaringen på, at de ikke er brugt?
De er netop undtaget 50-procents-reglen.
Derfor kunne jeg forestille mig, og i de baner tror jeg egentlig godt hr. Ole Sohn kan tænke, at der må sidde nogle rundtomkring i arbejdsformidlingerne, i arbejdsrådene, der har lidt røde ører, fordi de ikke har brugt de penge, for alle muligheder er der for at uddanne de ledige i det første år.
Der er ingen begrænsninger af uddannelsesmulighederne.
Men der må sidde nogle derude med røde ører.
Jeg vil godt høre, om ikke også hr. Ole Sohn måske tænker i de baner, at der må være et eller andet kiks et eller andet sted.
Lars Barfoed (KF), 2004-11-23:
Jeg vil egentlig overlade til hr. Ole Sohn selv at bestemme, hvad de 100 mio. kr. skal gå til.
Det er jo sådan, at der er nogle indtægter og nogle udgifter, der har med statens økonomi i det kommende år at gøre, og så kan man jo altid vælge at sige, hvad hver enkelt del af det samlede indtægtsgrundlag skal finansiere.
Hvis hr. Ole Sohn synes, det er sjovt at forestille sig, at de 100 mio. kr. lige præcis er blevet anvendt til Kirkeministeriet, synes jeg da, at hr. Ole Sohn skal forestille sig det, men de indgår i den samlede pulje, der finansierer statens udgifter.
Sådan er det.
Jeg skal allerede her fra starten bryde spændingen og meddele, at Det Konservative Folkeparti kan støtte det forslag, der er fremsat, om at anvende renteafkastet af Feriekontoen til at indgå i finansiering af statens udgifter i de kommende 4 år.
Det er naturligvis ikke uden en vis tøven, at vi har gjort det.
Der er jo tale om, at vi her har ladet os inspirere af en mangeårig socialdemokratisk tradition, men vi er så ikke så kritiske med hensyn til, hvor vi får inspirationen fra, og vi er åbne over for netop at hente inspiration også fra Socialdemokratiet.
Det har vi valgt at gøre, ligesom vi gjorde det sidste år, og jeg synes, det er et fornuftigt og rigtigt forslag, og vi kan som sagt støtte det.
Mogens Nørgård Pedersen (KD), 2004-11-23:
Jeg vil gerne fortsætte der, hvor hr. Ole Sohn slap, nemlig ved skattestoppet.
Nu siger fru Charlotte Antonsen, at det ikke er voldsomt mange penge, og jeg er da i og for sig enig i, at det ikke er voldsomt mange penge, men hvor mange penge skal man tage fra borgernes lomme, inden det er voldsomt mange penge?
Derudover kunne jeg godt tænke mig at spørge fru Charlotte Antonsen: Hvis penge er det, der ligger i Feriefonden?
Charlotte Antonsen (V), 2004-11-23:
Tværtimod finder vi det ansvarligt, at vi allerede nu siger, at vi har tænkt os at tage renteafkastet minus administrationsomkostninger i de næste 4 år, for så ved Arbejdsmarkedets Feriefond, hvad den har at rette sig efter.
Det er jo som sagt ikke første gang, at man tager renteafkastet fra Feriefonden.
Med hensyn til skattestoppet: Det kan da godt være, at 75 mio. kr., som er tilbage i dag, lyder af mange penge, og det er det også, men hvis man skulle dele dem ud på hver enkelt lønmodtager, så taler vi om 100 kr. før skat pr. person.
Beløbet er altså ikke så stort, som resultatet af skattestoppet, som jo er tusindvis af kroner ekstra til hver enkelt lønmodtager, så i den sammenhæng mener jeg altså ikke rigtig at den sammenligning holder.
Ole Sohn (SF), 2004-11-23:
Jeg har bare to spørgsmål: For det første vil jeg spørge Venstre, om man ikke finder det sådan en smule mærkværdigt i en tid, hvor man opererer med et skattestop, at man så inddrager lønmodtagernes feriepenge som ekstra skatteopkrævning, ikke bare 1 år, men faktisk flere år frem.
Det andet er, om man ikke finder det stærkt kritisabelt eller stærkt betænkeligt, at man uden en egentlig plan, uden en forudgående analyse år for år, 4 år frem i tiden, inddrager pengene.
Det er ganske uansvarligt over for Arbejdsmarkedets Feriefond og de opgaver, den skal løse.
Charlotte Antonsen (V), 2004-11-23:
Venstre kan støtte forslaget om en ændring af ferieloven.
Forslaget er en konsekvens af finansloven for 2005.
Vi mener, det er ukompliceret, at man over de næste 4 år giver op til 100 mio. kr. om året af renteafkastet fra Feriefonden til alle danskerne, nemlig via finansloven.
Det er jo ikke første gang, det er sket, og det er derfor, vi mener, det er ukompliceret.
Vi har allerede, da regeringen tiltrådte i foråret 2003, gennemført en større ændring af ferieloven, hvorefter vi gav mulighed for, at man kunne udbetale uafhentede feriepenge: alle beløb under 1.500 kr., udbetaling af 5. ferieuge og udbetaling i medfør af tidligere ansættelsesforhold.
Derfor har vi på et tidligere tidspunkt været igennem en lidt større proces med at få Feriefondens penge sendt ud til de lønmodtagere, som de oprindelig tilhørte.
Mogens Nørgård Pedersen (KD), 2004-11-23:
Til overraskelse for de fleste kan Kristendemokraterne også støtte forslaget.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling.
Ida Jørgensen (RV), 2004-11-23:
Også Det Radikale Venstre kan støtte forslaget.
Vi har jo forhandlet det under satspuljen, så der er egentlig ikke så meget mere at sige til det.
Ole Sohn (SF), 2004-11-23:
Undtagelsesvis vil jeg erklære mig enig med den foregående taler og meddele, at også SF kan støtte forslaget.
Lars Barfoed (KF), 2004-11-23:
Jeg skal bare kort sige, at i Det Konservative Folkeparti kan vi også støtte forslaget.
Vi synes, det er godt, at der med satspuljeforliget nu bliver mulighed for at give en ekstra støtte på de her områder.
Det er mennesker, som har behov for al den hjælp, vi kan give dem.
Derfor kan vi støtte forslaget.
Bent Bøgsted (DF), 2004-11-23:
Forslaget er en del af satspuljeforliget, som er aftalt mellem satspuljepartierne.
Det sikrer, at der kan ydes nødvendige tilskud til merudgifter til boligen til udeboende forrevalidender under 25 år med nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne.
Yderligere sikrer det, at ledighedsydelsen ikke kan udgøre et beløb, der er mindre end 82 pct. af arbejdsløshedsdagpengenes højeste beløb.
Da der er tale om forbedrede forhold for personer med nedsat arbejdsevne, der er berettiget til ledighedsydelser, og unge med nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne, betragter Dansk Folkeparti det som et godt forslag, som vi selvfølgelig støtter, som vi har aftalt i satspuljeforliget.
Lone Møller (S), 2004-11-23:
Med det her lovforslag giver vi et tiltrængt løft og hjælp til unge udeboende med nedsat fysisk og psykisk funktionsevne, der deltager i en forrevalidering og derved kan have problemer med at afholde udgifter til egen bolig, når de er omfattet af den nedsatte kontanthjælp.
Den unge handicappede kan have særligt behov for at have sin egen bolig, hvor det i højere grad er muligt at afhjælpe handicappet.
Det er for den unge på forrevalidering, som ikke kan have egentligt erhvervsarbejde, der kan supplere hjælpen og dermed bidrage til at afholde udgifter til boligen.
Med forslaget afsættes der midler til at give tilskud til den unge handicappede, hvis boligudgifterne efter fradrag af boligsikring overstiger 1.000 kr. pr. måned inklusive el og varme.
Tilskuddet kan højst være på 2.000 kr. pr. måned og kan maks. gives i 1 år.
Det vil vi gerne se lidt nærmere på under udvalgsarbejdet.
Ud over boligtilskuddet sikrer lovforslaget også, at ledighedsydelsen ikke kan udgøre et beløb, der er mindre end 82 pct. af arbejdsløshedsdagpengenes højeste beløb.
Det giver en økonomisk tryghed, da det sikrer personer, som på grund af meget lav arbejdsindtægt i månederne før en visitation eller overgang til et fleksjob får udbetalt en lav ydelse.
Nu har de altså en forsikring om, at de kan opnå 82 pct. af de maksimale dagpenge.
Forslaget er, som det blev sagt af den forrige taler, en udmøntning af aftalen om anvendelse af satspuljen.
Den er Socialdemokratiet også en del af.
Vi kan derfor støtte forslaget, så vel inden aftalen blev indgået, hvor vi også har forsøgt at få lavet nogle ændringer, som efter at aftalen blev indgået.
Erling Bonnesen (V), 2004-11-23:
Det handler om satspuljen og udmøntningen af denne, og det er konkret vedrørende boligtilskud til forrevalidender og mindstesats for ledighedsydelse.
Som en del af aftalen mellem Venstre, De Konservative, Dansk Folkeparti, Socialdemokraterne, Socialistisk Folkeparti, Det Radikale Venstre og Kristendemokraterne om anvendelsen af satsreguleringspuljen for 2005 skal jeg hermed fremføre følgende om lovforslag nr. L 107 om ændring af aktiv socialpolitik:
Det omhandler boligtilskud for forrevalidender og mindstesats for ledighedsydelse.
Formålet med lovforslaget er at forbedre forholdene for personer med nedsat arbejdsevne, som er berettiget til ledighedsydelse, og for unge med nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne.
Lovforslaget gør det muligt at yde tilskud til nødvendige merudgifter til bolig til udeboende forrevalidender under 25 år med nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne, der modtager kontanthjælp på SU-niveau.
Tilskuddet kan dog højst udgøre 2.000 kr. pr. måned, og det kan højst ydes i 12 sammenhængende måneder.
Desuden sikres det, at ledighedsydelsen ikke kan udgøre et beløb, der er mindre end 82 pct. af arbejdsløshedsdagpengenes højeste beløb, og mindstesatsen vil udgøre 2.680 kr. om ugen.
Venstre ser med tilfredshed på den brede tilslutning, der er omkring aftalen for satsreguleringspuljen for 2005.
Charlotte Antonsen (V), 2004-11-23:
Nu havde jeg lidt svært ved at høre det sidste spørgsmål, men jeg skal i hvert fald svare på det første i første omgang.
Renteafkastet fra Feriefonden har sådan set ikke noget med skattestoppet at gøre.
Man kan sige, at hvis hver enkelt lønmodtager havde fået udbetalt de her 100 kr., skulle de jo være skattepligtige, så skulle de faktisk betale mere i skat.
Så man kan altså ikke sammenligne de to størrelser.
Ole Sohn (SF), 2004-11-23:
Jeg håber, at hr. Jens Vibjerg og hr. Bent Bøgsted har lyttet godt efter, for de havde virkelig behov for folkeoplysning i forhold til deres ordførertaler og deres spørgsmål om det frie valg og frie redskabsvalg, hvad angår den præcisering af styringen, som ministeren har lagt ind og nu over for hr. Bjarne Laustsen har bekendtgjort i to omgange ved hjælp af talepapir og det hele.
Hvis det havde været et samråd, havde jeg anmodet om at få det udleveret, men nu kan jeg jo læse det i referatet.
Det er meget fint, at man laver sådan nogle begrænsninger, men vi kan eksempelvis tage de 300 slagteriarbejdere, der bliver afskediget i Ringsted.
Er det sådan, det skal forstås?
Uden for 50-procents-kravet: tilbud om uddannelse i op til 1 år som led i en jobplan med mulighed for forlængelse ud over 1 år.
Muligheden gælder inden for fag, hvor der er eller forventes mangel på arbejdskraft.
Ordningen gælder frem til udgangen af 2004, og det er den ordning, vi forlænger nu.
Derfor er jeg nødt til at sige, at der er muligheder for at hjælpe ledige over i et andet erhverv.
Så tales der meget om styring, jo, men som minister er jeg jo ansvarlig for, at de penge, der anvendes, også anvendes fornuftigt.
Hvis jeg bare gav los, og hvis alt blev brugt til uddannelse, så ved jeg jo godt, at hr. Ole Sohn ville rejse en forespørgsel om, hvorfor der ikke er penge til løntilskudsjob, for det er der mest brug for.
Derfor er jeg som minister nødt til at sige, at der skal være penge til rådighed til hele beskæftigelsesindsatsen hele året.
Det er sådan set det ansvar, jeg har, og det er også det ansvar, jeg tror at hr. Ole Sohn ville stille mig til regnskab for, hvis der ikke var penge hele året til en fornuftig beskæftigelsespolitik.
Bjarne Laustsen (S), 2004-11-23:
Der er altså begrænsede muligheder i første ledighedsperiode; det ved vi nu, det har ministeren klart stået og indrømmet.
Vi synes, at det på baggrund af den stigende ledighed var fornuftigt, om man drøftede, om der kunne være nogle bedre muligheder end det, der ligger i det her lovforslag.
Men vi har nu også forstået her i dag, at det, ministeren er meget mere interesseret i, er løntilskud, også til personer i den føromtalte periode, i første ledighedsperiode.
Så let som ingenting kan folk, der selv har fundet et job, få trukket 6 måneders løntilskud – 59 kr. i timen – ned over ørerne.
Det er så let som ingenting, og så kan man få det forlænget yderligere 6 måneder.
Der er slet, slet ingen begrænsninger med hensyn til løntilskud.
Men hvis der kommer en 49-årig, der gerne vil have en eller anden uddannelse, så har ministeren stillet en række krav op, der ikke er særlig klart defineret, som sikkert ligger i en eller anden redegørelse ude i et eller andet arbejdsmarkedsråd, om, hvordan den enkelte selv skal finde frem til det.
Derfor spørger jeg bare: Hvorfor er der så stor forskel på, hvad man kan få i løntilskud og til uddannelse?
Alt, hvad man foretager sig i første ledighedsperiode, går uden for 50-procents-kravet.
Det er den, vi forlænger nu.
Det er sådan set kendsgerningerne på det her område, så hvad enten damen er 49 år eller 27 år eller 62 år, så kan man give de her tilbud i den første ledighedsperiode.
Nu er det selvfølgelig sent, men ministeren har måske overhørt, at jeg stillede et spørgsmål om effekten af lovforslaget.
Jeg stillede også et spørgsmål om, hvorfor det kun var ½ år.
Der er jo masser af penge.
Der er jo ingen problemer.
Man kunne godt forlænge den, og da det ikke ser ud til, at arbejdsløsheden kommer ned under niveau, ville det måske endda være fornuftigt at forlænge den, nu da der måske er gode muligheder deri.
Hvad er det, hun skal leve op til af krav for at få andel i de her midler?
Det er relevant, for masser af den type mennesker findes jo ude i landet, og derfor er det vigtigt, at vi får svaret på, hvordan det er skruet sammen.
Det skal den, fordi hovedreglen bør være, at uddannelse af længere varighed først anvendes, når den ledige har afprøvet sine jobmuligheder.
Puljen skal være midlertidig, fordi vi skal gøre os betydelige anstrengelser for at fastholde, at sigtet med beskæftigelsesindsatsen er job og eksempelvis ikke, at de ledige skal på skolebænken.
Målet er, at ledige skal i beskæftigelse, og det så hurtigt som muligt.
, at der skal noget særligt til for at give mulighed for uddannelse af længere varighed i starten af en ledighedsperiode, og så vidt jeg husker, var Socialdemokratiet en del af denne aftale.