runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Claus Hjort Frederiksen (V), 2001-12-12:
Det, regeringen foreslår, er en tilbageføring til den oprindelige ordning, således at det bliver en arbejdsmarkedspensionsordning, der svarer til forrentningen af det, man indbetaler.
Det, man indbetaler, er det, man også får udbetalt til sin tid, når man bliver pensionist.
Jan Petersen (S), 2001-12-12:
Betyder det, at jeg må konkludere, at regeringen kommer med et forslag, som betyder øget ulighed blandt vores fremtidige pensionister, og at man ikke har nogen overvejelser om at kompensere for den øgede ulighed via andre forslag?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2001-12-12:
Jeg vil bare gentage, at regeringens forslag om den særlige pensionsopsparing går ud på at føre ordningen tilbage til den oprindelige udformning af opsparingsordningen fra 1998, som var fordelingsmæssig neutral.
Derved kommer den altså til at fungere på samme måde som de andre arbejdsmarkedspensioner, som vi kender.
Proceduren vil nu være den, at forhandlinger om det her forslag vil indgå i finanslovforhandlingerne, og i det forløb vil vi naturligvis være parate til at fremlægge alle ønskede beregninger.
Jan Petersen (S), 2001-12-12:
Ministeren taler udenom, synes jeg.
Hvis jeg ellers har forstået sagen rigtigt, så vil det betyde, at en, der tjener 150.000 kr. om året, vil miste 50.000 kr. i pension
Det kan jo have stor betydning for de pågældende med så lav en indkomst, uanset at deres pensionsdækning af de 150.000 kr. procentuelt er større. Tjener man til gengæld 1.000.000 kr., så får man ud af det, regeringen foreslår, ekstra 340.000 kr. Betyder det, at ligheden blandt de ældre bliver bedre, eller bliver den ringere?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2001-12-12:
Som jeg sagde i mit første indlæg, er det regeringens opfattelse, at den særlige pensionsopsparing skal være en regulær arbejdsmarkedspensionsordning og ikke en skat.
Til en regulær pensionsordning hører, at den pension, man får, står i forhold til, hvad man har betalt i pensionsbidrag.
Jeg sagde også, at det er en misforståelse, hvis nogen tror, at lavtlønnede har en ringere pensionsdækningsgrad end højtlønnede.
Det forholder sig faktisk omvendt.
Men jeg kan ikke se nogen problemer i, at vi nu fører den særlige pensionsopsparing tilbage til det, den hele tiden burde have været, nemlig en udbygning af det almindelige arbejdsmarkedspensionssystem og ikke en skat, der anvendes til ensartede pensioner til alle ligesom folkepensionen.
Jan Petersen (S), 2001-12-12:
Jeg forstår på besvarelsen, at regeringen finder den oprindelige fordeling tilstrækkelig.
Den skulle være rimelig.
Men det må jo også betyde, at regeringen anerkender, at netop det at fjerne omfordelingsvirkningen i den særlige pensionsordning betyder, at der er lavindkomstgrupper, der får mindre i pension, end de ville have fået, hvis ikke regeringen havde forestillet sig dette forslag.
Kan ministeren bekræfte, at hvis man tjener under 265.000 kr., vil man, hvis regeringens forslag bliver gennemført, miste pensionspenge og dermed få en lavere pensionsdækning, end man ellers ville have fået?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2001-12-12:
Den særlige pensionsordning blev som bekendt indført i 1999, hvor et flertal i Folketinget dengang besluttede at omlægge den konjunkturbestemte opsparingsordning fra 1998 til en skatteforhøjelse, som finansierede mere generelle pensionsforhøjelser i fremtiden.
Den nye regering mener ikke, at pensionsopsparingsordninger skal bruges til at øge beskatningen og omfordelingen yderligere.
Regeringens forslag om den særlige pensionsopsparing går derfor ud på at føre ordningen tilbage til den oprindelige udformning af opsparingsordningen fra 1998, som var omfordelingsmæssig neutral.
Derved kommer ordningen til at fungere på linje med de øvrige arbejdsmarkedspensioner, hvor den enkelte også opnår et supplement til den offentlige pension af en størrelse, der står i forhold til, hvad der er indbetalt.
En måde, man kan se på, om pensionsdækningen er rimelig for den enkelte, er at se på dækningsgraden for forskellige indkomstniveauer.
Dækningsgraden viser pensionsindkomsten i forhold til den indkomst, man som erhvervsaktiv havde umiddelbart forud for overgangen til pension.
Nu ved jeg godt, at man altid skal være varsom og forsigtig med tal, der forsøger at beskrive fremtiden, men i den tidligere regerings publikation fra 2000, »Et bæredygtigt pensionssystem«, kan man læse, at lavindkomstgrupperne har en højere dækningsgrad end højindkomstgrupperne, og Pensionsmarkedsrådets rapport fra 2000-2001 viser også, at lavtlønnede typisk har en væsentlig højere dækningsgrad end højtlønnede.
Der er altså ikke noget, der tyder på, at familier med lavere indtægter ikke vil have en rimelig pensionsdækning.
Heller ikke når den særlige pensionsopsparing føres tilbage til sit oprindelige formål, nemlig en arbejdsmarkedspensionsordning og ikke en skat.
Jan Petersen (S), 2001-12-12:
Når jeg har stillet spørgsmålet, skyldes det, at regeringen har bebudet, at den særlige pensionsopsparing på 1 pct. af indkomsten skal ændres, sådan at den omfordeling, der er tale om efter de gældende regler, skal ophøre.
Det får jo den konsekvens, at mennesker med en indkomst under 265.000 kr. får mindre i opsparet pension, mens mennesker over 265.000 kr. får mere.
Når regeringen har bebudet det, uden at vi selvfølgelig på nuværende tidspunkt ved, om der er flertal for det, er det interessant at få afdækket, hvad regeringen så har tænkt sig at gøre.
Har den tænkt sig at gøre noget for at sikre, at der ikke kommer øget ulighed i pensionsårene, eller vil regeringen bare acceptere - uden at have forslag til det - at uligheden blandt ældre udvikler sig yderligere?
»Hvad agter regeringen at gøre for at sikre familier med lavere indkomster en rimelig pensionsdækning, når pensionsvilkårene forringes for alle med en indkomst under 265.000 kr. om året, hvis vilkårene for den særlige pensionsopsparing omlægges som bebudet af regeringen?«
Skriftlig begrundelse
En omlægning, som bebudet af regeringen, vil mærkbart forringe pensionsvilkårene for de 70 pct., der har en indkomst på under 265.000 kr. om året.
Derfor bør regeringen forholde sig til, om man mener, en sådan forringelse er forsvarlig, eller om regeringen på anden vis vil lægge op til pensionsforbedringer for lavere indkomster, der imødegår de foreslåede forringelser.
Besvarelsen vil kunne afdække den fordelingspolitik, som regeringen vil stå for.
Mariann Fischer Boel (V), 2001-12-12:
Nu synes jeg, at diskussionen er ved at udarte sig meget til en detaildiskussion om ammoniakhandlingsplaner, som overhovedet ikke er en del af den her sag.
Det får vi lejlighed til at diskutere senere.
Det vil jeg give et meget konkret tilsagn om.
Så vil jeg godt sige, at hele denne her diskussion om, hvad en eventuel revision af landbrugsloven skal udmønte sig i, jo ikke skal foretages her i Folketingssalen omkring et § 20-spørgmål.
Det ville være fuldstændig tåbeligt.
Jeg har bare givet det tilsagn, at jeg på det tidspunkt, hvor vi måtte finde det fornuftigt, inviterer til en bred diskussion om, hvad vi kan gøre for at tilpasse landbrugsloven til de faktiske forhold og de teknologiske muligheder.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Tove Videbæk (KRF), 2001-12-12:
»Hvad vil ministeren gøre for at hindre, at intensive patienter flyttes fra det ene hospital til det andet, og at organtransplantationer aflyses, skønt både organ og donor er til stede?«
Kristen Touborg (SF), 2001-12-12:
at besvare spørgsmålet om ammoniakpåvirkningen af lokalområdet ved de store enheder.
Så har fødevareministeren tilsyneladende mere lyst til at snakke om miljølovgivningen og VVM-redegørelser end til at snakke om landbrugsloven, som spørgsmålet egentlig handler om.
Der er jo sådan set ingen, der har sat spørgsmålstegn ved, at vi har en miljølovgivning, hvor der er nogle regler for, hvornår der skal gives en VVM-redegørelse.
Men en helt anden sag er jo, at vi har en landbrugslov, som lægger nogle begrænsninger over loftet på den enkelte ejendom. Det er sådan set det, jeg spørger til, for den omstændighed, at der skal gives en VVM-redegørelse, som eventuelt falder ud til fordel for en udvidelse, har jo ikke noget at gøre med, hvilke restriktioner der ligger i landbrugsloven.
Derfor er det jo langt mere interessant at vide: Hvad er det egentlig regeringen vil med den strukturudvikling?
Vil man virkelig bare lade stå til?
Vil man bare have det sådan, at de, der har penge nok, også har ret?
Vil man virkelig have det sådan, at bare man har penge, så har man også ret?
Jeg er nødt til at sige her til sidst, at det jo får en konsekvens, hvis man gennemfører den politik.
Den eneste måde, man kan genindføre herremandsvældet på, er jo populært sagt ved, at herremændene æder husmænd.
Derfor er det for os at se en meget betænkelig måde at føre politik på.
Mariann Fischer Boel (V), 2001-12-12:
Så er det klart, at gives der mulighed for, at man inden for de begrænsninger, der ligger i dag, kan udnytte de ressourcer, der kommer ud af en husdyrproduktion, på en bedre måde end i dag, så kan jeg ikke forestille mig, at der er nogen her i Folketinget, der vil have noget at opponere mod en sådan løsningsmodel.
Så er det klart, at det da er indlysende, at man i samme åndedrag vil gå ind og vurdere: Hvilke ønsker kan der være fra de forligspartier, der var med i 1999, om at lave nogle justeringer i lovgivningen?
Det kan jeg slet ikke forstå de herrer i den grad føler sig pikeret over.
Ole M. Nielsen (KRF), 2001-12-12:
Ministerens svar til hr. Touborg bekræfter jo desværre mine bange anelser, altså at hindringen for koncentrationen kun går på at løse det tekniske problem med gyllen.
Hvad er ministerens ønske om landbrugsstruktur?
Er det én gård i hvert sogn, er det én gård på Fyn og én i Sønderjylland osv.?
Vil vi bare liberalisere?
Ja, for hvad?
Hvad er det for et mål?
Vi er indhentet af virkeligheden, siger ministeren.
Jamen hvis bare vi vil indrette virkeligheden efter markedskræfterne, så bliver det én gård på Fyn og én i Sønderjylland og i den yderste konsekvens én i Danmark, hvis ikke vi lovgivningsmæssigt og holdningsmæssigt har en opfattelse af, hvad det er for et land og et landskab og et landbrug, vi ønsker.
Mariann Fischer Boel (V), 2001-12-12:
Fra regeringens side har vi den klare opfattelse, at de teknologiske landvindinger, som gøres bl.a. på det her område, også må udmønte sig i, at der gives nogle muligheder
for, at man kan udnytte den teknologi, der er til rådighed
Jeg mener, at der i en anvendelse af en teknologisk løsning på hele gylleområdet ligger en kæmpe miljømæssig gevinst.
For hr. Kristen Touborg er jo ikke uvidende om, at man i et system, hvor man udskiller den værdibaserede del af gyllen, vil få en helt anden mulighed for at udnytte gødningen med en højere procentsats end den, der i dag er til rådighed i den almindelige gylle.
Så vil jeg godt sige med hensyn til store dyrekoncentrationer, at vi altså i dag har en lovgivning på miljøministerens område, som helt automatisk vil være med til at sætte nogle begrænsninger.
Der ligger jo ikke noget i forslaget om afskaffelse af VVM-godkendelserne.
Kristen Touborg (SF), 2001-12-12:
Jeg kan forstå på regeringen, at det, der betyder meget for, om der skal komme ændringer i landbrugsloven, er, om teknologien vedrørende gylleseparering nu bliver brugbar eller ikkebrugbar.
Og så vil jeg godt spørge fødevareministeren, om det virkelig er det eneste, der betyder noget for regeringen, altså om gyllen kan separeres og udbringes forsvarligt i henhold til Vandmiljøplanen og i det hele taget i forhold til vandmiljøet. Bekymrer det overhovedet ikke ministeren, at man, når man vil åbne op for meget store dyrekoncentrationer i enkeltområder, jo dermed ikke kun får et problem i forbindelse med gyllen, men i høj grad får et problem med det miljøtryk, der ligger på lokalområdet?
Det er altså ikke helt ligegyldigt for det tryk, der lægges i nærområdet, om der er 100 dyreenheder i en besætning, eller der er 700.
Jeg tænker bl.a. på ammoniakudslippet og den indflydelse, som det har på lokalområdet som sådan.
Mariann Fischer Boel (V), 2001-12-12:
Nu sagde jeg i mit svar til hr. Kristen Touborg, at det var mine intentioner at sondere terrænet, når jeg fandt, at tiden var moden til at foretage en politisk vurdering af, hvad muligheder der er for at gå ind og justere på nogle af de områder i landbrugsloven, hvor vi er indhentet af virkeligheden, og det er specifikt på strukturudviklingsområdet.
Det nævnte jeg helt konkret i min besvarelse til Børsen.
Et andet område, som jeg fokuserede på - det var i realiteten de to eneste - var hele diskussionen og problematikken om forskningens stilling.
Så det er de to områder, jeg vil koncentrere mig om i første omgang, og så vil jeg i øvrigt bestræbe mig på, at de partier, der var med i den tidligere lovgivning, også bliver inddraget i forhandlingerne denne gang.
Ole M. Nielsen (KRF), 2001-12-12:
Og de kommer så her.
Uanset om det er om 1 eller 2 eller 3 år, ministeren ønsker landbrugsloven ændret - liberaliseret, vil jeg kalde det, for det er jo det, det handler om - så synes jeg, at det er et interessant principielt spørgsmål, som hr. Touborg stiller.
Eller hvad kunne vi lave ved den nuværende, hvis vi virkelig ønskede den overholdt restriktivt?
Hvad skulle vi så gøre ved den?
Så vil jeg spørge: Er den eneste grund til begrænsning af landbrugets strukturændring, altså koncentration, gylleproblemet, som måske kan løses ad teknisk vej?
Er det den eneste grund?
Er der ikke noget med struktur i vores samfund, livet på landet, ønsket om mange selvstændige enheder med familiebrug osv.?
Hvor mener ministeren faktisk, at grænsen for koncentrationen i landbruget er, hvis kun vi har det tekniske problem med gyllen, som vi kan løse?
Mariann Fischer Boel (V), 2001-12-12:
Hr. Kristen Touborg er sikkert opmærksom på, at hvis der havde været intentioner fra regeringens side om at ændre på landbrugsloven nu, ville det være fremgået af regeringens grundlag.
Det er jeg ikke i tvivl om at hr. Kristen Touborg ville have noteret sig, og så ville han have kaldt til mundtlig besvarelse af et § 20-spørgsmål i Folketingssalen.
Jeg vil godt sige noget med hensyn til hvornår.
Nu er hr. Kristen Touborgs parti jo ikke et forligsparti, hvad angår landbrugsloven, og derfor vil jeg i første omgang koncentrere mig om de partier, som stod bag den tidligere landbrugslov.
Kristen Touborg (SF), 2001-12-12:
Tak for ministerens svar.
Nu siger ministeren, at det jo er en kendt sag, at virkeligheden ofte har overhalet landbrugsloven, inden den er blevet lavet.
Det er en anden måde at udtrykke på, at udviklingen bærer hen, hvor landbrugsloven skal være.
Det ser jeg fuldstændig anderledes på.
Jeg mener, at vi som lovgivere faktisk er valgt til at styre udviklingen og ikke lade os styre af udviklingen i stedet.
Men det kan godt være, at vi har en helt diametralt modsat opfattelse af, hvad det egentlig er, folkevalgte skal gøre i den forbindelse.
Jeg vil gerne fastholde, at det er sådan, at ministeren i Børsen er refereret for at sige, at man allerede nu vil se på en ændring af landbrugsloven på de punkter, som jeg har anført.
Det er muligt, at Børsen har citeret ministeren forkert.
Det skal jeg naturligvis ikke kunne udtale mig om, men jeg har ikke set, at ministeren har taget afstand fra de udtalelser, som er refereret.
Men jeg kan nu forstå på ministerens svar, at det ikke er sådan, at vi skal forvente, at der kommer ændringer af landbrugsloven foreløbig.
Så vil jeg da godt vide: Hvad er foreløbig?
Er det inden for et par år, eller skal vi regne med, at det ligger endnu længere ude?
For hvis det er tilfældet, er det da til en vis beroligelse for mig.
Mariann Fischer Boel (V), 2001-12-12:
Landbrugsloven kan jobetegnes som landbrugets grundlov, og den er sidst revideret i 1999 med et meget bredt flertal i Folketinget, der stod bag landbrugsloven, dog med undtagelse af SF og Enhedslisten.
Nu har det jo altid været sådan - det tror jeg også at hr. Kristen Touborg vil give mig ret i - at landbrugsloven i virkeligheden har været overhalet af virkeligheden på det tidspunkt, den bliver vedtaget.
Derfor vil det være naturligt på grund af bl.a. den strukturelle udvikling, den teknologiske udvikling, der sker inden for erhvervet, at vurdere, om der er basis for på et tidspunkt at kigge på og justere nogle af de beslutninger, der ligger i den tidligere landbrugslov. Nu hører jeg hr. Kristen Touborg sige, at der skulle være meldt ud, at vi allerede nu skulle ændre landbrugsloven, men jeg bliver nødt til at sige til hr. Kristen Touborg: Det er ikke det, der er blevet sagt til Børsen.
Jeg har meldt ud til Børsen, at jeg synes, det var vigtigt, at vi hele tiden har fokus på: Hvad sker der inden for området?
Der vil jeg godt trække det teknologiske område frem som et eksempel, som i øvrigt den tidligere regering også var inde i.
Kommer der teknologiske landvindinger på hele gylleområdet, er det da klart, at så bliver vi nødt til at gå ind og vurdere, om vi skal ændre på indholdet af landbrugsloven, altså relationerne mellem antal dyreenheder og arealet.
Hr. Kristen Touborg er sikkert også klar over, at der i tillægsbetænkningen til den gamle landbrugslov var indskrevet en passus om, at hvis der blev teknologisk mulighed for at lave nogle andre modeller, bl.a. gylleseparering, så ville man være parat til at kigge på landbrugsloven.
Med hensyn til loft over areal tror jeg, at det må være grebet ud af luften, vil jeg sige til hr. Kristen Touborg.
Det, der alene var lagt op til, var nogle udmeldinger om, at jeg fandt det fornuftigt, at vi kiggede på landbrugsloven. Så vil jeg godt sige, at der altid har været tradition
for - den tradition er vi fra regeringens side ikke til sinds at bryde - altid at tage kontakt til de tidligere forligspartier, inden vi begynder en diskussion om at ændre på en gældende lovgivning.
Kristen Touborg (SF), 2001-12-12:
Jeg har forstået, at regeringen lægger meget vægt på, at løfter, der gives, også skal opfyldes, det kan vel blive bøvlet nok endda.
Men med fødevareministerens udtalelser i Børsen den 4. december om allerede nu at forberede en ny landbrugslov, som ophæver loftet over arealet, over antal dyreenheder pr. ejendom og antal ejendomme,
vil jeg da godt vide lidt nærmere, om det skal betragtes som et løfte eller blot som en trussel.
René Skau Björnsson (S), 2001-12-12:
Bare meget kort for at slå fast: Socialdemokratiet har ikke puttet med tingene, har ikke gemt dem til en valgkamp.
De forslag, de ideer, Socialdemokratiet har på det her område, blev fremført i august måned i år netop for at sige, at det ikke har noget med valgkamp at gøre.
Det er et led i en fortsat udvikling af tilbuddene til vores børnefamilier
, og det her er et meget vigtigt led, hvor vi siger: Forældrene skal garanteres, at de kan få deres børn passet, så mor eller far ikke skal blive hjemme, fordi barselorloven nu er på 1 år.
Man skal kunne få sit barn passet, når man vil, og skal kunne holde orloven, når man vil, for at være sammen med sine børn.
Tove Videbæk (KRF), 2001-12-12:
På baggrund af oplysninger, som vi i den senere tid har fået via medierne, vil jeg gerne spørge sundhedsministeren, hvad sundhedsministeren vil gøre for at hindre, at intensive patienter flyttes fra det ene hospital til det andet, og at organtransplantationer aflyses, skønt både organ og donor er til stede.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2001-12-12:
Jeg kan ikke svare på, hvad sundhedsministeren vil gøre, men jeg kan svare på, hvad indenrigs- og sundhedsministeren vil gøre. Jeg vil starte med at understrege, at jeg jo som ny minister, og det gjaldt også min forgænger, er ansvarlig for den overordnede sygehuspolitik i Danmark, men ikke den daglige drift rundtomkring på landets enkelte sygehuse og hospitaler.
Det ansvar påhviler amterne og Hovedstadens Sygehusfællesskab, og normalt er det jo også et ansvar, som både amter og H:S lever op til, selv om der, det medgiver jeg spørgeren, desværre også er eksempler på, at tingene kunne gøres bedre og endda meget bedre.
Sådan en situation må ikke opstå.
Det er en helt urimelig behandling af de to patienter, og derfor har jeg også bedt H:S om en redegørelse for forløbet.
Der blev iværksat en række procedurer med bl.a. indkaldelse af de to patienter, men desværre havde den vagthavende læge på afdelingen ikke sikret sig, at der var tilstrækkeligt personale fra alle de personalegrupper, der medgår til to sådanne meget komplicerede operationer, og da det viste sig ikke at være tilfældet, betød det, at det ikke var muligt at skaffe et tilstrækkeligt antal kvalificerede sygeplejersker, og derfor traf den ansvarlige overlæge beslutningen om at aflyse operationerne.
H:S oplyser, at de pågældende organer i henhold til normal procedure blev udnyttet på andre transplantationscentre, så der er altså ingen organer, der er gået til spilde.
Det er ikke usædvanligt, at transplantationscentre både her og i udlandet af den ene eller den anden grund må sende organer videre til andre centre.
Rigshospitalet har, kan jeg oplyse, i år 2000 takket nej til otte transplantationstilbud
og til tre i indeværende år.
Til gengæld har Hjertecentret modtaget 11 organer fra udlandet i år 2000 og fem i indeværende år.
Det, der er helt urimeligt i denne sag, er, at patienterne er blevet indkaldt, uden at operationerne kunne gennemføres.
Jeg synes, at det ville være naturligt, om Rigshospitalet benytter denne triste lejlighed til at foretage en kulegravning af personalets instrukser, så det ikke kommer til at ske igen, og i den forbindelse har jeg bedt Rigshospitalet og Skejby Sygehus om at se på, om et tættere samarbejde mellem de to transplantationscentre kunne være til gavn i sådanne situationer.
For så vidt angår den anden del af spørgsmålet - kapaciteten til de almindelige intensivfunktioner i H:S - kan jeg oplyse, at H:S i nogen tid har været i gang med en analyse af området, som viser, at kapacitet, bemanding og belægning set over en periode fungerer tilfredsstillende, men der har også i perioder været problemer særligt knyttet til situationer med personalemangel og opgavemæssige spidsbelastningssituationer på nogle få af hospitalerne.
H:S vil i den kommende tid fortsætte analysen af hospitalernes kapacitet på intensivområdet med et særligt fokus på rekrutteringen og de store variationer i opgavemængden på afdelingerne.
Søren Krarup (DF), 2001-12-12:
Ja, så er det også et spørgsmål, jeg stiller til ministeren.
Er ministeren, der ikke er helt så gammel som jeg, men dog alligevel bevæger sig op i samme område, ikke enig med mig i, at debatterne her jo minder temmelig trættende om 1970'erne, hvor jeg også oplevede fru Margrete Auken - dengang hed hun ikke fru, men i hvert tilfælde var hun meget lig sig selv i dag, og det vil sige, at man også dér måtte finde sig i, at aldeles meningsløse spørgsmål blev udkastet som den højere sandhed? Jeg har naturligvis ikke sagt, at man skal være folkekirkekristen for at sidde her i dette Folketing, men jeg mener afgjort, at man må stå fast på det, der er grundlaget: at Danmark er et kristent land, som det siges i vores grundlov, og det vil sige, at kristendommen er forudsætningen for forståelsen både af politik og af samfund.
Det betyder, at vi ikke her befinder os i et abstrakt, lufttomt rum.
Vi befinder os i et dansk rum med ganske bestemte forudsætninger.
Margrete Auken (SF), 2001-12-12:
Det her minder mig om de ikke altid lige glade 1970'ere, når der var nogen på venstrefløjen - hvortil jeg bestemt ikke hørte - som påberåbte sig masserne.
mistede de sådan lidt mælet, men sagde så, at de havde jo ret, de havde sådan ret.
Og vi sagde: Der er altså kun én måde, hvorpå man kan konstatere, om man har masserne bag sig, og det er ved frie, hemmelige valg.
Og at hr. Søren Krarup har indføjet en ny bestemmelse i den danske grundlov, nemlig at man skal være folkekirkekristen for egentlig at have ret til at sidde her, er altså det vitterligste vås, og jeg er lidt forskrækket over at høre det komme frem her lige få dage efter, at hr. Søren Krarup har underskrevet grundloven.
Det er kun os, der skal underskrive grundloven.
Men det er en sag, vi vil tage op på anden led.