runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mogens Lykketoft (S), 2006-12-05:
Vi skylder de danske soldater al mulig respekt.
De gør deres arbejde så godt, som de kan, på de politiske præmisser, et flertal har defineret, og jeg mener, det er helt uacceptabelt, når spørgeren prøver at antyde, at Socialdemokraterne og De Radikale har en anden holdning til den enkelte soldats indsats.
Men vi må kunne tillade os at have en anden opfattelse af, hvordan Danmark skal bruge de få mennesker, vi har til rådighed til den slags opgaver, og jeg og Socialdemokratiet har den klare opfattelse, at vi skal være utrolig nøjeregnende med, hvor i den hele vide verden vi skal placere de i alt 1.200 mennesker, vi har til rådighed til fredsbevarende operationer, så vi er sikre på, at de får lov til at gøre mest mulig gavn i arbejdet på at redde menneskeliv, og vi er sikre på, at de aktioner, de bidrager til, har hold i billetterne rent folkeretligt, hvad der jo desværre ikke er tilfældet i Irak.
Jeg kan kun konstatere, at fru Pia ChristmasMøller åbenbart har meget større tillid til al-Maliki, end præsident Bushs sikkerhedspolitiske rådgivere har.
Pia Christmas-Møller (KF), 2006-12-05:
Hvorfor vil Socialdemokratiet så svigte det demokratisk valgte lederskab i Irak og dermed den irakiske befolkning, som selv beder os om at være behjælpelige endnu en stund?
Målet er sikkert: Den internationale styrke skal ud, men først i det øjeblik, irakerne selv er i stand til at overtage opgaven.
Mogens Lykketoft (S), 2006-12-05:
Nu gik vi jo ikke ind i Irak på baggrund af nogen opinionsmålinger, hverken i Danmark eller i Irak.
Men hvis vi endelig skal kappes om at citere meningsmålinger fra Irak, er det jo sådan, at 70 pct. af irakerne vitterlig mener, at de fremmede styrker skal trækkes ud.
Pia Christmas-Møller (KF), 2006-12-05:
Hr. Lykketoft giver sammen med Enhedslisten og SF og endnu flere indtryk af at tale på den irakiske befolknings vegne.
Hvorfor kan det være, at hr. Lykketoft er meget klogere end irakerne selv?
Irakerne har trodset trusler og har tre gange deltaget aktivt i demokratiske valg med valgdeltagelsesprocenter på omkring 70 pct., som har sikret et solidt folkeligt mandat til den demokratisk valgte regering.
Hvad er det, der gør, at hr. Lykketoft er klogere end den irakiske befolkning?
Den er blevet spurgt, om indsatsen har været det hele værd, og i en opinionsmåling af den 30. november svarer 77 pct. af befolkningen, at den synes, det har været det hele værd at få fjernet Saddam Hussein.
Det er altså The Brookings Institution, som har stået for opinionsmålingen, og jeg forstår af beslutningsforslaget, som vi skal behandle senere, at det er et institut, som Socialdemokratiet tillægger nogen værdi, så hvorfor tillader man sig at gøre vold på irakernes holdning til det, der er sket, på denne måde?
Mogens Lykketoft (S), 2006-12-05:
Mener hr. Jens Hald Madsen, at hollænderne, nordmændene, spanierne og italienerne har bidraget til at hjælpe terroristerne med de beslutninger, som de landes demokratiske regeringer har truffet?
Mener hr. Hald Madsen, at den britiske regerings meddelelse om, at man vil trække adskillige tusind soldater hjem, er en hjælp til terroristerne?
Nej, så simpel er verden jo ikke.
Men vi er enige om en ting.
Jens Hald Madsen (V), 2006-12-05:
Det er jo sådan set et meget interessant svar, at uanset hvad konsekvensen for den irakiske befolkning bliver, vil vi trække os ud, for det er ikke vores problem.
Man sender et signal til terroristerne, hvor man siger: Tillykke, det er lykkedes for jer.
I har smidt godt med bilbomber, så vi trækker os tilbage.
Men er det det rigtige signal at sende?
Mogens Lykketoft (S), 2006-12-05:
Svaret er: Hvis Socialdemokratiet og De Radikale havde kunnet bestemme, havde vi været ude for længe siden.
Men vi er i ikke regering – desværre kan man sige, både for den danske Irakpolitik og for Danmark i almindelighed.
Jens Hald Madsen (V), 2006-12-05:
Det er hr. Mogens Lykketoft, der gør det.
Hvis hr. Mogens Lykketoft kommer med et forslag, kan man vel godt tillade sig at spørge stille og roligt og pænt, hvordan søren det skal foregå.
Har man sat en dato på?
Er der noget alternativ, hvis det nu går rivruskende galt?
Premierminister al-Maliki og andre har sagt: Bliv, for nu er vi i en fase, hvor det hele er meget usikkert, men jeg ved, at der er nogle i Danmark, der er så kloge på det her – og så spørger vi bare stille og roligt og pænt: Jamen hvordan skal det kunne lade sig gøre?
Skal der være en alternativ styrke?
Det kan man vel godt spørge om.
Mogens Lykketoft (S), 2006-12-05:
Egentlig synes jeg, det appellerer en lille smule til smilet, når fru Lillelund Bech er så interesseret i, på hvilken præcis dato vi gerne vil trække soldaterne ud.
Vi ville gerne have haft dem ud for et år siden, vi ville gerne have haft dem ud for et halvt år siden, vi vil gerne have dem ud nu, og vi vil trække dem ud, så hurtigt som vi overhovedet kan få et flertal her i Folketinget for at gøre det.
Men det er altså en lidt mærkværdig forestilling, når et flertal, som absolut vil fastholdes som halehæng til Bushpolitikken i Irak, forlanger, at oppositionen skal sige, om det skal være den 15. december eller den 1. januar.
Er det ikke noget pjattet?
Gitte Lillelund Bech (V), 2006-12-05:
Jeg synes sådan set, hr. Lykketoft skylder både irakerne og den danske befolkning at sætte en dato på.
Der sidder tusindvis af pårørende til danske soldater i Irak rundtomkring, og derfor synes jeg sådan set, hr. Lykketoft skylder at fortælle, hvornår de kan forvente at få deres mænd eller koner hjem.
Jeg vil gerne bede Socialdemokraterne om rent faktisk at sætte en dato på, for ellers må jeg jo tolke det sådan, at hvis Socialdemokraterne og hr. Lykketoft ikke kan sætte en dato på, er det, fordi Socialdemokraterne ikke mener det med, at troppebidraget skal hjem straks, alvorligt.
Men hvis det er størrelsen, der gør det her, forstår jeg altså ikke, hvordan det kan harmonere med, at jeg tidligere har hørt hr. Lykketoft sige, at vi bare kan trække soldaterne ud af Irak og sende dem til Darfur.
Allan Niebuhr (KF), 2006-12-05:
Vi skal nærmest lægge op til at finde ud af, hvad nordmændene, polakkerne og italienerne har gjort.
Hvis vi følger vores egen holdning, er vi USA-følgelige, men vi træffer vel, nøjagtig som polakkerne, nordmændene og italienerne har gjort, en selvstændig beslutning om, hvad den danske stat ønsker at gøre.
Nu har jeg for anden gang hørt en udtalelse, som jeg er meget overrasket over.
Dengang der skulle NATO-styrker til Libanon, hørte jeg hr. Mogens Lykketoft sige, at vi bare kunne flytte den danske styrke fra Irak, for det betyder jo ikke noget, at den er der, fordi der er så få, og nu hører jeg igen hr. Mogens Lykketoft sige, at den danske styrke i Irak nærmest bare har symbolsk værdi.
Synes hr. Mogens Lykketoft, at det er anstændigt at behandle de danske soldater, der yder deres indsats for den opgave, vi har bedt dem om at udføre i Irak, og deres pårørende på den måde?
Det er vel at mærke en sag, som også hr. Mogens Lykketoft støttede, indtil man skiftede holdning og derfor skulle finde argumenter for at indtage en anden attitude,
så synes hr. Mogens Lykketoft ikke, at vi skylder de danske soldater og deres pårørende måde at signalere værdien af det, de gør, på en anden måde?
Rune Lund (EL), 2006-12-05:
Det er et meget specielt synspunkt, at man kun kan vide noget om Irak og udtale sig om Irak, hvis man har været på en guidet tur med det danske Folketing til den grønne zone i Irak; det må jeg sige er et lidt bemærkelsesværdigt synspunkt.
Men o.k., hr. Jens Hald Madsen er glad for fakta.
Det er jo sådan, at universitetet i Maryland har lavet en meningsmåling i starten af september, og den viser, at 78 pct. af irakerne faktisk mener, at de udenlandske tropper skaber mere konflikt, end de forebygger, og at 71 pct. af irakerne gerne vil have tropperne ud inden for 1 år.
Er det den slags fakta, som også hr. Jens Hald Madsen vil forholde sig til?
Villy Søvndal (SF), 2006-12-05:
Jeg er sikker på, at det, Blair refererede til, var situationen i Irak.
Det er der jo ikke tvivl om, for Blair er som bekendt tilhænger af militær tilstedeværelse.
Det var sådan set bare ros til en ærlig mand – i modsætning til den danske regering – der vedstår sig, at billedet i Irak er katastrofalt.
Det er i øvrigt det samme, der fremgår af det famøse brev fra Rumsfeld, dagen før han trådte tilbage, nemlig at det har slået fejl.
Det er den anerkendelse, jeg fuldstændig savner fra den danske regerings side.
Så er det rigtigt, at jeg bor i Danmark ligesom de fleste af os her i Folketinget.
Men det fritager os jo ikke for muligheden for at vurdere, hvad der sker i Irak.
Det, jeg har hæftet mig ved, er, at 71 pct. af irakerne på en undersøgelse foranstaltet af det irakiske udenrigsministerium svarer, at de føler sig mindre trygge på grund af de fremmede soldaters tilstedeværelse.
To tredjedele af dem svarer i øvrigt, at de synes, at de fremmede soldater skal tage hjem straks.
Her taler jeg om den irakiske befolkning.
Det sidste er rigtigt: Jeg ikke har deltaget på rejser til Irak.
Men jeg synes, at man med bedrøvelighed må sige, at indlæringsevnen hos dem, der har været af sted, har været stærkt begrænset.
Jeg synes i øvrigt også, det er lidt af en flothed at sige til de 99,98 pct. af den danske befolkning, der ikke har været i Irak, at man dermed ikke har nogen ret til at have en mening om det, der foregår.
Det, jeg blev spurgt om, var, hvad ordet straks betyder.
Det betyder straks.
Det betyder, at vi vil have de danske soldater ud så hurtigt som overhovedet muligt, ligesom italienerne jo har trukket deres soldater ud, ligesom spanierne har trukket deres soldater ud, ligesom nordmændene har trukket deres soldater ud; ligesom 20 lande har indset, at det, man bidrog til – måske i god tro, hvem ved – har vist sig at give det stik modsatte resultat.
Det er også derfor, at så mange lande har trukket tropperne ud.
Så spørger fru Gitte Lillelund Bech om, hvordan den civile genopbygning skal kunne lade sig gøre.
Den skal jo indgå i den samlede ramme, hvor man får nedtonet det konfliktniveau, der er i øjeblikket, hvor den udenlandske militære tilstedeværelse og den amerikanske dominans i Irak er et af hovedproblemerne, der medfører, at konflikterne eskalerer til det punkt af vanvid, de gør.
Men det er klart, at jo længere tid der går, desto mere risikerer man også, at det her udarter sig til en regulær borgerkrig.
Det er jo det, Forsvarets Efterretningstjeneste skriver.
Gitte Lillelund Bech (V), 2006-12-05:
Jeg vil fortsætte med den linje, som hr. Jens Hald Madsen har lagt med hensyn til at forsøge at få afklaret, hvad det er, SF gerne vil.
For jeg kan forstå på det udkast til vedtagelse, som lige er blevet læst op, at partierne synes, at man skal ud af Irak straks.
Derfor vil jeg da gerne have, at hr. Villy Søvndal sætter en dato på.
Det er det ene spørgsmål.
Det andet spørgsmål handler om det, som jeg forstod også står i vedtagelsen, nemlig at der skal være en civil genopbygning.
Jeg vil da meget, meget gerne have hr. Villy Søvndal til at løfte sløret for: Hvad er det for en type civil genopbygning, og hvorledes skal den foregå i Irak, specielt set i lyset af, at hr. Søvndal vel stadig væk ikke har været på besøg i Irak og set situationen med egne øjne?
Villy Søvndal (SF), 2006-12-05:
Jeg tror, at det, der kendetegner Venstre, som jo stadig væk svæver i en fuldstændig ideologisk fri position i forhold til virkeligheden i Irak – det synes jeg fremgik af statsministerens indlæg, og jeg synes, at det fortsætter i hr. Jens Hald Madsens spørgsmål – er en fuldstændig mangel på forståelse af, hvad der har bragt den irakiske modstand til det punkt.
Statsministeren plejer jo også at omtale det som nogle få religiøse galninge, der driver det her.
Det er det jo ikke.
Det er fantastisk mange vrede mennesker, der er vrede over to ting: vrede over, at de kan se amerikanerne bestemme Iraks fremtid, vrede over, at de kan se irakiske værdier forlade Irak i korruption, i overbetaling til amerikanske firmaer osv.
Håbet i Irak er, at man kan sikre, at den politiske del af modstanden vil ophøre, i det øjeblik der ligger et helt andet perspektiv.
Så er det også en helt anden militæropgave, man står med i Irak.
Jens Hald Madsen (V), 2006-12-05:
Det er en besynderlig situation, at det er mig, der spørger, og at det er hr. Villy Søvndal, som svarer, og det vil jeg egentlig holde fast i.
Så lad mig bare tage en af de muligheder, jeg nævnte, nemlig:
Er det da ikke topmålet af naivitet?
Villy Søvndal (SF), 2006-12-05:
Man kan godt få lidt ondt af hr. Jens Hald Madsen.
Der er altid noget ynkeligt, synes jeg, ved nederlagets mænd, når de bryster sig.
Hr. Jens Hald Madsen siger, at det er naivt at forestille sig en konference.
Der er det, man godt kan få ondt af hr. Jens Hald Madsen, fordi Baker-Hamilton-kommissionen formentlig i morgen vil foreslå en sådan.
Jeg forstår godt hr. Jens Hald Madsens problem, nemlig at han skal forholde sig til noget, der først sker i morgen.
Men nu er det jo ikke mig, der kan stille spørgsmål.
Jeg vil da gætte på, at hvis Baker-Hamilton-kommissionen ender med at foreslå den konference, der er beskrevet i et ritzautelegram her for en times tid siden, så vil den danske regering formentlig støtte en sådan konference.
Eller hvad?
Vil man fra Venstres side modsætte sig en konference, der inddrager nabolandene, der inddrager de stridende parter i Irak?
Er det det, hr. Jens Hald Madsen siger?
Nu skal hr. Jens Hald Madsen veje sine ord meget omhyggeligt, så han ikke skal trække dem tilbage allerede i morgen.
Jens Hald Madsen (V), 2006-12-05:
Hr. Villy Søvndal talte om naivitet.
Det vil jeg gerne forfølge lidt.
Hr. Villy Søvndal taler om, hvilke løsninger, hvilke alternativer der er til den nuværende situation, og så bliver der talt om en konference.
Hr. Villy Søvndal burde vide, at der allerede har været holdt konferencer, og at der bliver holdt flere konferencer om Iraksituationen, og specielt om den civile genopbygning.
Den er jo i gang.
Der er jo afsat 400 mio. kr., og der bliver afsat yderligere 50 mio. kr. Så kommer vi til det sidste punkt.
Soldaterne skal straks ud, og derefter skal FN ind.
Hvordan havde man forestillet sig at FN skulle gøre det?
Gitte Lillelund Bech (V), 2006-12-05:
Nu er der jo den forskel på hr. Villy Søvndal og de 99,9 pct. af den danske befolkning, som hr. Villy Søvndal refererer til, at hr. Villy Søvndal faktisk har haft muligheden for at komme til Irak nogle gange.
Det har 99,9 pct. af den danske befolkning trods alt ikke, fordi de ikke er medlem af Folketinget.
Jeg synes nu ikke, at jeg fik noget klart svar.
Jeg synes sådan set, at hr. Villy Søvndal skylder alle danskerne, men rent faktisk også irakerne at sætte en dato på: Hvornår er det, at hr. Villy Søvndal og SF ønsker, at de danske soldater skal være ude af Irak?
Er det den 1. januar?
Er det en julegave, som hr. Villy Søvndal ønsker at give til irakerne og i øvrigt også til de herboende irakere i Danmark?
Så kan vi jo tale om, at det næsten er en forårsgave herhjemmefra.
Er det fra den 1. marts?
Jeg mangler også stadig væk et konkret svar på den civile genopbygning.
Hr. Villy Søvndal væver omkring, at vi skal se på, hvordan vi kan bidrage til genopbygningen.
Jeg vil spørge hr. Villy Søvndal: Hvor mange penge ønsker SF at bruge på civil genopbygning i Irak?
Villy Søvndal (SF), 2006-12-05:
Statsministeren siger, at der er fremskridt i det sydlige Irak, altså der, hvor Udenrigsministeriets rejsevejledning fraråder ...
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-12-05:
Det er klart, at terrorister, der vil, kan bruge Irak som undskyldning, ligesom de kan bruge alt muligt andet.
De kan også bruge Afghanistan, de kan bruge Israel-Palæstina-konflikten, de kan bruge modviljen mod den saudiske kongefamilie, de kan bruge pavens udtalelse eller JyllandsPostens tegninger, eller hvad som helst de vil lade sige fornærme over.
Terrorister kan jo bruge hvad som helst, og det er det, National Intelligence Estimate anfører.
Morten Helveg Petersen (RV), 2006-12-05:
Det giver mig jo lejlighed til at gentage mit spørgsmål.
De amerikanske efterretningsvæsener, deres såkaldte National Intelligence Estimate siger, at Irakkrigen har gjort det overordnede terrorismeproblem værre.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-12-05:
Må jeg lige sige om Darfur, at jeg sagde, at det internationale samfund ikke foretager sig noget militært i Darfur for at beskytte befolkningen, og det er det, jeg synes er forstemmende.
Jo, udenrigsministeren og Danmark har gjort en masse for at presse på, i øvrigt sammen med USA og andre gode kræfter, for at få truffet en beslutning, men det viser sig bare er svært.
Jeg brugte det som et eksempel på, at den der strategi med intet at foretage sig kan vise sig at være den mest brutale handling overhovedet, fordi myrderierne så får lov til at fortsætte.
Hans Kristian Skibby (DF), 2006-12-05:
Jeg synes, det er nogle lige lovlig store ord, spørgeren bruger i denne forbindelse.
Det er jo ikke sådan, at man med disse beslutninger er med til at gøre nogen af de mellemøstlige stater til stormagter med en betydelig kapacitet ud over den, som er almindelig for en almindelig nationalstat.
Det vigtigste er jo sådan set, at vi bevarer fokus på opgaven, og opgaven var altså først og fremmest at få stabiliseret Irak og få fjernet den diktator, som stod i spidsen for Irak gennem mange, mange år.
Spændingerne mellem Iran og Irak har jo eksisteret gennem mange, mange årtier, og jeg tvivler heller ikke på, at vi i fremtiden vil få andre spændinger mellem nationalstaterne i Mellemøsten, herunder også Irak og Iran, at se.
Det ville da undre mig, hvis det var sådan, at man lige pludselig kom at leve i fuldstændig fred og fordragelighed.
Så vil jeg gerne sige endnu en gang, at med hensyn til at kalde det for en ulovlig krig og en besættelsesmagt har de partier, som står bag indsatsen, sagt mange gange, at det ikke er nogen besættelsesstyrke, når den er der efter en invitation fra den siddende demokratiske, folkevalgte regering.
Morten Helveg Petersen (RV), 2006-12-05:
Statsministeren sagde sådan henkastet på et tidspunkt i et svar til fru Line Barfod, at i Darfur gjorde vi jo intet.
Det kan jeg sådan set være enig med statsministeren i, men nu tror jeg, det er godt, at udenrigsministeren er kommet til stede, for jeg tror nok, at udenrigsministeren er af den opfattelse, at den danske regering gør en masse i Darfur.
Det må statsministeren jo lige håndtere med sin udenrigsminister.
Mit spørgsmål går egentlig på, at jeg her står med et referat af de amerikanske efterretningsmyndigheders store rapport på området, og frit oversat efter en artikel i New York Times af 24. september 2006 står der, at Irakkrigen har gjort det overordnede, samlede terrorismeproblem værre.
Er det en vurdering fra de amerikanske myndigheder, som statsministeren deler?
Villy Søvndal (SF), 2006-12-05:
Mens statsministeren siger, at der er fremskridt i det sydlige Irak, fraråder Udenrigsministeriets rejsevejledning, at man tager dertil.
Det var jo der, 12 tolke for nylig blev likvideret, fordi de arbejdede for koalitionen.
Stop nu fortielserne! vil jeg sige til statsministeren.
Hold nu op med alle de omskrivninger, alle de halve sandheder, alle de kvarte sandheder, alle de halvkvædede viser, alle de fuldtonede manipulationer.
Den irakiske regering er hverken handlekraftig eller stabil, konflikten antager mere og mere form af en borgerkrig.
Sådan skriver Forsvarets Efterretningstjeneste i den årsrapport, vi fik i går.
Rapporten fra Forsvarets Efterretningstjeneste tegner i øvrigt et konsekvent billede af det kaos, der lige nu dominerer Irak.
Vi er i krig.
Det er ikke bare noget, jeg siger, det er noget, irakiske ministre siger.
Irak er også i borgerkrig.
FN's generalsekretær kalder det for det, der er værre end borgerkrig.
Ud fra ethvert parameter er der mange mennesker, der hver dag dør som følge af vold, mange, der vælger at flygte fra deres hjem, mange etniske og religiøse spændinger osv., der er så mange, at vi, hvis vi ikke selv var en del af det, ikke selv var årsag til katastrofen, ikke ville tøve med at kalde det en borgerkrig.
De anslår, at 655.000 døde som følge af krigen er et realistisk bud.
Det svarer til godt 2 pct. af den irakiske befolkning, altså hver 40. iraker – 1 ud af 40.
Jeg har haft lejlighed til i New York at høre en af forskerne bag rapporten.
Den er blevet til på de selv samme forskningsmæssigt anerkendte præmisser, som man brugte efter tsunamien, og som også bruges i Darfur og i øvrigt mange andre steder.
Vi kan derfor hverken foregøgle os selv eller verden, at der sker fremskridt i Irak.
Jeg plejer at indlede en forespørgsel med ordene, at jeg ser frem til debatten vel vidende, at vi formentlig efter 6 dræbte danske soldater, 2.900 dræbte amerikanske soldater og 655.000 dræbte irakere – civile irakere – igen, tror jeg, vil høre statsministeren sige: Nu synes jeg, vi skal se fremad; eller: Der er ikke noget at komme efter.
Jeg håber, vi i dag får et stærkere svar.
Vi er i krig i Irak.
Det har udviklet sig katastrofalt.
Intet er gået som planlagt, regeringen tog fejl, regeringen forvekslede ideologi og virkelighed.
Regeringen kan selvfølgelig have svært ved at svare i dag.
Jeg håber ikke, vi har sat regeringen i forlegenhed.
Vi ved godt, at den amerikanske Baker-Hamilton-rapport først kommer i morgen, alligevel håber vi på, at regeringen er i stand til at give udtryk for et selvstændigt dansk synspunkt.
Besvarelse
Jens Hald Madsen (V), 2006-12-05:
Nu synes jeg, det er ærgerligt for hr. Rune Lund, at man ligefrem skal give betegnelser for modstandere, fordi man mener noget andet.
Men det, jeg gerne vil give hr. Rune Lund ret i, er, at vi lever i to forskellige verdener.
Min verden er – måske desværre specielt for hr. Rune Lunds univers – meget ramt af fakta, den er meget ramt af, hvad der rent faktuelt sker.
Det ved jeg hr. Rune Lund ikke har haft mulighed for, fordi hr. Rune Lund og andre dele af oppositionen, som er imod det, der foregår i Irak, ikke vil til Irak.
For tænk, hvis nu man blev ramt af fakta!
Det er da også ærgerligt, for så bryder hele skidtet sammen, må man sige, for så kan man jo ikke være herhjemme og sige, at vi er meget klogere – som hr. Villy Søvndal siger – end dem, som rent faktisk har konstateret fakta.
Villy Søvndal (SF), 2006-12-05:
Vi har sagt, at der skal bruges mindst det samme beløb, som vi har brugt til at føre krig for.
Man kan jo lege med den forestilling, at man havde valgt, at de tusindvis af milliarder af dollar, verden har brugt på en krig, der har bragt et land til kanten af et totalt sammenbrud, i stedet for var brugt til at tilgodese udvikling, tilgodese at rejse Irak, sikre civilbefolkningen ordentlige levevilkår, sikre uddannelse, sikre infrastruktur.
Nu må jeg ikke stille spørgsmål, men jeg kan godt svare på følgende, hvis jeg bliver spurgt: Jeg vil ikke et sekund være i tvivl om, at vi på den måde ville nå fantastisk meget længere i forhold til Iraks fremtid, i forhold til at bekæmpe terror, i forhold til at sikre mennesker en udvikling.
Så er fru Gitte Lillelund Bech meget optaget af, om det er den 1. januar eller den 1. februar eller den 1. marts.
Vi har anvendt ordet straks her.
Det betyder, at så hurtigt som overhovedet muligt synes vi de danske soldater skal ud.
Allan Niebuhr (KF), 2006-12-05:
Det gik ligesom ud i tågerne før, men jeg vil godt høre, om hr. Villy Søvndal virkelig mener det alvorligt, at den styrke, man har i Irak nu, kunne man trække ud og erstatte med en FN-styrke, der så helt frit og kvit ville kunne komme til at arbejde med det fremadrettede genopbygningsprojekt i Irak, som situationen ser ud i dag og med den sammensætning af befolkningsstridigheder, der er i Irak.
Jeg synes, det ville være meget godt at få det svar, som hr. Jens Hald Madsen prøvede at få frem to gange.
Tror SF virkelig på, at man kan erstatte den nuværende styrke med en FN-indsats, og at man så ellers kan komme til at arbejde fredeligt og roligt med genopbygningen af Irak?