runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Frank Aaen (EL), 2005-03-18:
Den bekymring, vi hovedsaglig har i forhold til det her lovforslag, er, om det sikrer boliger nok til handicappede.
Det var også baggrunden for spørgsmålene til ordføreren fra Dansk Folkeparti før, fordi Dansk Folkeparti jo i modsætning til os andre på forhånd har sagt, at de støtter lovforslaget.
Der vil jeg jo nok sige, at hvis man vil drage omsorg for, at handicappede skal have en egnet bolig, og at de problemer, der er i store dele af landet, ikke bliver større, end de er i dag, så bør man selvfølgelig sikre sig, at lovforslaget går i den retning, og det er vi ikke sikre på.
Allerede i dag er det sådan, at kommunerne har fået stoppet en masse anlægsopgaver, og vi ved, at det vil ske i hele overgangsperioden, også i 2006, og derfor er mit spørgsmål: Kan ministeren svare på, om de her stop af og begrænsninger på kommunale anlæg har stoppet bygning af handicapboliger?
For jeg synes, det er en katastrofe, hvis den her kommunalreform betyder, at vi bremser for bygning af handicapboliger i de områder, hvor der er udækkede behov.
Det var punkt et.
Punkt to: Hvordan sikrer man, at der er egnede boliger nok, i særdeleshed til de grupper af handicappede, der er små, hvor der måske så kun i en kommune er en eller to eller ganske få med det pågældende behov?
Kan man nu være sikker på, at en kommune, der kun har en enkelt eller to eller få borgere med et bestemt behov, så vil bede regionen om at bygge en bolig til vedkommende?
Det synes vi er et meget stort problem, og det er jo det her med, at når man så har fået to instanser ind på området, en region og en kommune, så har vi jo det evindelige problem med, at den ene instans kan sige, at det er den anden instans’ skyld, og på den måde er det oven i købet svært at finde den ansvarlige for, at det egnede antal boliger ikke er til stede.
Så har der i høringsfasen været rejst diskussion om, hvordan man sikrer en ønsket beboersammensætning i et boligområde med handicapboliger.
Det har jo så ført til, at driften er i regionen og anvisningsretten er i kommunen, og for så at sikre, at regionen kan styre sammensætningen, har regionen fået ret til at nedlægge veto mod, at en beboer kan blive anvist en bolig i et område.
I den forbindelse har jeg et spørgsmål til ministeren: Er det korrekt forstået, at en region må have lov til at nedlægge veto mod en anvisning uden samtidig at forpligte sig til at finde en anden bolig, og vel at mærke en anden egnet bolig?
For hvis det er sådan, at regionen bare kan sige nej, så har vi jo igen det problem med, at der er en borger, der er blevet anerkendt og skal have en bolig; kommunen siger, at de har anvist, men regionen siger nej, og hvem hjælper så borgeren?
Jeg er meget nervøs ved, at det er de mennesker, der kommer i klemme.
Det bringer mig frem til det sidste punkt, der bekymrer i det her lovforslag.
Det er spørgsmålet om tilsynet.
Når nu kommunerne fører tilsyn med sig selv – sådan har jeg forstået lovforslaget – hvem er det så, der fører tilsyn med, om de problemer, jeg lige har nævnt, kan opstå?
Det er også stærkt bekymrende.
Så af alle de her grunde kan vi ikke støtte lovforslaget.
Frank Aaen (EL), 2005-03-18:
Det er altså 546 mio. kr., der er taget fra landets arbejdsløse, pensionister, kontanthjælpsmodtagere og andre, der har brug for hjælp fra samfundet.
Det er altså fint nok at tage penge fra dem for at give til de handicappede, det er en mærkelig logik, men der er der altså flertal for.
Men jeg fik ikke noget svar på mit spørgsmål: Vi har set, at det ikke har virket i store dele af landet i mange år, og er vi så ikke nødt til at sige, at vi skal indføre rettigheder for de handicappede på dette område, for
hvis vi ikke får gjort det mere håndfast i stil med ventelistegarantier og den slags, får vi formentlig ikke løst problemet inden for en overskuelig tid?
Det er den ene ting.
Den anden ting kunne jeg ikke nå at spørge om i første runde: Kan ministeren ikke se, at der er et problem, når en kommune siger til en borger: Vi har anvist en bolig, men regionen har sagt nej, og derfor kan vi ikke gøre noget?
Hvis man giver regionen mulighed for at sige nej, bør man så ikke samtidig give regionen forpligtelse til at anvise en anden bolig til erstatning?
Eva Kjer Hansen (V), 2005-03-18:
Jeg er sikker på, at udmøntningen af de 546 mio. kr. til renovering og nybyggeri af handicapboliger faktisk vil give et vældigt løft på området, og jeg tror, at den aftale, der er indgået med de kommunale parter om anvendelsen af de midler, vil betyde, at der kommer nogle klare forbedringer.
At hr. Frank Aaen har problemer med hele satspuljeaftalen, er og forbliver jo Enhedslistens problem, men jeg synes, det er positivt, at vi på den måde netop kan frigøre midler til indsatser på områder, hvor der virkelig er brug for det.
Til det andet: Nej, jeg synes, det ville være et problem, hvis man ikke kunne fastholde kommunen på, at den skal finde de rigtige tilbud til sine borgere.
Derfor er det vigtigt, at når regionen kan begrunde en afvisning med, at boligen eller tilbuddet ikke matcher den pågældende borger, falder ansvaret for at finde det, den pågældende har brug for, tilbage til kommunen.
Charlotte Fischer (RV), 2005-03-18:
Jeg savnede noget præcisering af bl.a. den problemstilling, at hvis regionen laver en aftale med kommunen om at oprette de pladser, og det så viser sig, at en række af pladserne står tomme i en periode, hvem er det så helt præcis, der hænger på regningen, og hvilke muligheder har regionen så med de tomme pladser i den periode?
Er man forpligtet til at opretholde de tomme pladser inden for det pågældende år, eller hvordan forholder det sig?
Eva Kjer Hansen (V), 2005-03-18:
Så er vi tilbage i en diskussion, som vi også brugte lidt tid på her i formiddags.
Det, der er vigtigt at fremhæve, er jo, at nu skal kommunerne i forbindelse med udarbejdelsen af rammeaftalen vurdere, hvad de har behov for, og hvor meget de vil trække på i forhold til det, regionen skal forsyne kommunen med.
I forhold til de gældende regler får vi jo en helt anderledes struktur, hvor man skal aftale indbyrdes, hvad man forventer at have brug for.
I rammeaftalen skal det også indgå, hvad man gør i en situation, hvor pladser står tomme, eller der opstår et akut behov.
Det fyldte meget i formiddagens diskussion, men det er simpelt hen det samarbejde, der skal være mellem kommunerne og regionen inden for rammeaftalen, der skal fastlægges, og på den måde vil det jo indgå i takstfinansieringen på området.
Charlotte Fischer (RV), 2005-03-18:
Jeg er godt klar over, at det er en diskussion, der også fyldte noget i formiddags, og det er helt forventeligt.
Men jeg siger det blot for at gøre det forståeligt, at det forholder sig altså sådan, at det vil være helt individuelt fra den ene region til den anden, hvilke aftaler med kommunerne man lander på, og hvilken sikkerhed der er for de enkelte borgere for, at man kan håndtere sådanne problemer.
Det vil være helt individuelt fra den ene region til den anden.
Eva Kjer Hansen (V), 2005-03-18:
Nej, det er lige før, jeg vil sige tværtom.
Nu bliver det meget ensartet, fordi det er kommunen, der har ansvaret.
Vi får nu fastslået, at der kun er én, der har ansvaret, og at det er kommunen, og dermed undgår vi, at borgeren bliver gjort til kastebold mellem myndigheder, der strides om, hvem der har ansvaret, eller hvem der skal betale regningen, eller hvad ved jeg.
Tingene ligger altså meget fast.
Men det er rigtigt, at det vil kunne se meget forskelligt ud fra region til region, for det afhænger jo helt og aldeles af, hvordan kommunerne vælger at løse deres opgaver – om de ønsker selv at klare opgaven, eller de ønsker at bede regionen om at stille nogle tilbud til rådighed.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling.
Afstemning
Jens Kirk (V), 2005-03-18:
Lovforslaget vedrører udmøntning af kommunalreformen for så vidt angår miljøvenlige jordbrugsforanstaltninger samt konsekvensrettelser som følge af kommunalreformen.
Lovforslaget er et led i den samlede lovgivningsmæssige gennemførelse af kommunalreformen på flere områder, bl.a. områder, som er omfattet af love, som samles i L 6. Lovforslaget indeholder forslag til ændringer, som vedrører opgavevaretagelsen i kommunerne og regionsrådene m.v.
Ændringen vedrørende miljøvenlige jordbrugsforanstaltninger fremgår af strukturaftalen, mens der med de øvrige ændringer er tale om konsekvensrettelser som følge af kommunalreformen, og jeg skal komme lidt ind på de forskellige love, der er tale om:
For det første en ændring af fiskeriloven: Repræsentationen i de to faglige udvalg, henholdsvis rekreativt fiskeri og rådgivning i forbindelse med fastholdelse af fiskeriregler i lokalområdet, foreslås varetaget af kommunalbestyrelserne i stedet for af amtsrådet og af Bornholms Kommunalbestyrelse samt KL i stedet for af Amtsrådsforeningen i Danmark.
For det andet vedrørende lov om drift af landbrugsjorder
: De opgaver, der hidtil har været udlagt til amtsrådene, foreslås fremover placeret i kommunalbestyrelserne.
Det drejer sig bl.a. om anmeldelse af retten til genopdyrkning, administration af reglerne om skovplantning og påbud om skærmende beplantning og skæmmende tekniske anlæg.
For det tredje angående jordfordelingsloven: Der foreslås etableret hjemmel til, at jordkøbsnævn kan oprettes af kommunalbestyrelsen i en kommune og af flere kommunalbestyrelser i samarbejde kommunerne imellem.
For det fjerde vedrørende landdistriktsstøtteloven og lov om støtte til jordbrugets strukturudvikling og til økologisk produktion inden for jordbrug og fiskeri m.v.
: Den del af administrationen af de miljøvenlige jordbrugsforanstaltninger, som hidtil har været udlagt til amterne, foreslås primært placeret i staten i Ministeriet for Fødevarer, Landbrug og Fiskeri samt en mindre del i kommunerne, nemlig udpegning af SFL-områderne.
Den del af administrationen af den såkaldte artikel 33-ordning, nemlig fremme af tilpasning og udvikling af landdistrikterne, som i dag varetages af amterne, foreslås fremover varetaget af regionerne.
Ligeledes foreslås det, at regionerne får mulighed for at bidrage til finansiering af fællesskabsinitiativer i LEADER+
således som amterne gør i dag.
Endelig foreslås det, at Bornholms Regionskommune tillægges en særstatus, så den kan sidestilles med regionsråd vedrørende administrationen af artikel 33-ordningen og LEADER+.
For det femte angående lov om kapiteltakster: De nuværende kapiteltakstområder foreslås opretholdt, men i stedet for at referere til amterne foreslås de baseret på en geografisk beskrivelse.
Endelig for det sjette vedrørende lov om mark- og vejfred: Der er tale om en sproglig konsekvensændring.
Venstre støtter de foreslåede ændringer og ser frem til positive forhandlinger i udvalget.
Per Clausen (EL), 2005-03-18:
Nu er det jo sådan, at når man har besluttet, at amterne skal nedlægges, og at regionerne ikke skal have nogen opgaver, er det klart, at man bliver nødt til at fordele opgaverne mellem kommunerne og staten.
Men det kan jo godt give nogle problemer med at skabe den nærhed mellem borgerne og det offentlige, som jo i hvert fald engang var Venstres ønske med den megen snak om det nære samfund, og det synes jeg også man kan se med de miljøvenlige jordbrugsforanstaltninger, der primært lægges over i staten.
Det mest oplagte ville vel være at lægge administrationen af dem i regionerne.
Men da jeg ligesom opfatter, at den diskussion er slut, kunne jeg godt tænke mig at spørge hr. Jens Kirk, om man ikke kunne forestille sig, at de, der blev ansat til at administrere dem, i hvert fald bliver placeret rundtomkring i landet.
Det er der jo forskellige tekniske modeller for, og det ville også have den charme ved sig, at i stedet for at flytte arbejdspladser fra provinsen, bl.a. Nordjylland, til København, kunne man i hvert fald i dette tilfælde leve op til statens ønske om, at statslige arbejdspladser skal placeres rundtomkring i landet.
Man kunne undlade at reducere antallet af statslige arbejdspladser i provinsen, og det synes jeg da ville være helt i overensstemmelse med de ønsker, som i hvert fald nogle Venstrepolitikere gav udtryk for i valgkampen.
Jens Kirk (V), 2005-03-18:
Vi tror, at kommunerne kan klare den opgave, og vi tror også, at de, der bor i kommunerne, ved, hvor disse områder findes.
Men det er også helt sikkert, at de mennesker, som i øjeblikket er placeret udeomkring, ønsker Venstre slet ikke flyttet til f.eks. København, for at tage et dårligt eksempel.
Vi ønsker, at opgaverne fortsat skal varetages i provinsen, f.eks. er der et udmærket direktorat i Tønder, og det kunne jo være det, der fik opgaven.
Per Clausen (EL), 2005-03-18:
Jamen det er jeg da meget glad for at høre, for så kan jeg jo konstatere her i dag, at Venstres ordfører er enig med mig i, at der ikke sker det i forbindelse med, at man flytter de miljøvenlige jordbrugsforanstaltninger fra amtet til staten, at der flyttes fem eller seks arbejdspladser fra Nordjylland til København.
Venstres ordfører siger, at det ikke vil ske, men at de arbejdspladser vil blive i Nordjylland, ligesom de arbejdspladser, der i dag er andre steder i provinsen, også vil blive der.
Det er jo et godt løfte at få sådan en fredag eftermiddag lige før påske.
Det er jo lige før, man kan blive helt glad og optimistisk.
Jens Kirk (V), 2005-03-18:
Nu har jeg på fornemmelsen, at hr. Per Clausen hører, hvad han gerne vil høre.
Jeg lovede ikke, at de skulle blive i Nordjylland, men jeg sagde, at i hvert fald efter Venstres mening skulle der gøres alt for, at de blev i provinsen.
Men det er ikke sikkert, det sker, for så er vi jo derhenne, hvor hr. Per Clausen gerne vil hen, nemlig at de skal ligge i de fem regioner.
Det er ikke det, vi garanterer, men vi vil gøre alt, hvad vi kan, for at de kan blive i provinsen og ikke flyttes til f.eks. København.
Jens Peter Vernersen (S), 2005-03-18:
Lovforslaget er en meget lille del af kommunalreformen og drejer sig først og fremmest om administrationen af de miljøvenlige jordbrugsforanstaltninger.
Administrationen overgår til staten og skal ske i Fødevareministeriet, og det er en centralisering, som vi er meget forundrede over.
Vi synes ikke, der er nogen grund til at overføre disse 28 medarbejdere fra amterne til staten, altså Fødevareministeriet.
Vi mener, at det rigtige ville have været at placere denne opgave i de nye regioner, tættere på borgerne.
Vi synes, det kunne have været rigtig godt, hvis man havde gjort det på den måde, og vi synes som sagt, at en centralisering på dette område er et skridt i den forkerte retning.
Diskussionen går jo på, hvordan vi kan sikre arbejdspladser, som er udflyttet ud til provinsen, og også her får kommunerne en ganske betydelig rolle at spille, for de skal komme med indstillinger.
Vi har stillet spørgsmål om, hvor tæt kommunerne sidder på dem, de skal lave indstillinger for, altså landbruget, for det er meget vigtigt for os, at der er et armslængdeprincip, altså tilstrækkelig afstand mellem dem, der indstiller, og dem, de skal indstille for.
Det princip har haft stor betydning i vores land gennem tiderne og er aldeles vigtigt.
Som sagt mener vi, at man burde have valgt en anden løsning på dette område og overflyttet administrationen til regionerne, og det vil vi drage ind i udvalgsarbejdet og også stille et ændringsforslag, så man ender med den model.
Men det kan vi jo vende tilbage til i udvalgsarbejdet.
Det er vores synspunkter vedrørende lovforslag nr. L 6, og jeg skal i øvrigt tilkendegive, at Det Radikale Venstre deler vores synspunkter.
Bent Bøgsted (DF), 2005-03-18:
Med kommunalreformen sker der en grundlæggende ændring af varetagelsen af de offentlige opgaver, og det betyder, at der skal ske en række konsekvensændringer i Fødevareministeriets love, for at de opgaver, der i dag er udlagt til amterne, bliver placeret rigtigt i kommuner, regioner og stat.
Der vil ske ændringer i fiskeriloven og i lov om kapiteltakster, der fremover skal baseres på en geografisk beskrivelse af områderne.
Endvidere sker der sproglige konsekvensændringer i lov om mark- og vejfred, og jordfordelingsloven indskrives i et andet lovforslag, som behandles sideløbende med dette.
De to lovforslag er lidt afhængige af hinanden.
Lovforslaget etablerer hjemmel til, at der kan oprettes jordkøbsnævn af kommunalbestyrelserne, og der sker også ændringer i landdistriktsloven og lov om støtte til jordbrugets strukturudvikling og til økologisk produktion inden for jordbrug og fiskeri.
Administrationen af de miljøvenlige jordbrugsforanstaltninger overgår til staten og for en mindre dels vedkommende til kommunerne.
Den del af administrationen af artikel 33-ordningen, som vedrører fremme af tilpasning og udvikling af landdistrikterne, varetages fremover af regionerne, og administrationen af miljøvenlige jordbrugsforanstaltninger i særlig følsomme landbrugsområder overflyttes fra amterne til staten, dvs. Fødevareministeriet.
Angående artikel 33-ordningen vil regionerne få en årlig finansiel ramme, inden for hvilken regionsrådet kan give indstilling til Fødevareministeriet om godkendelse af støtte.
Regionerne får mulighed for at medfinansiere artikel 33-projekter, sådan som amterne gør i dag, og ligeledes får regionerne mulighed for at bidrage til LEADER+ på samme måde, som amterne gør i dag.
Det drejer sig om retten til genopdyrkning, administration af reglerne om skovplantning, skærmende plantning og skæmmende tekniske anlæg.
I forbindelse med fremsættelsen af lovforslaget er de økonomiske konsekvenser drøftet med de kommunale parter, og der er opnået enighed.
Per Clausen (EL), 2005-03-18:
Det er jo rigtigt, at der ligger et forlig bag alt dette her, og der har været god og rig anledning til at diskutere fornuften i det forlig og fornuften i strukturreformen som helhed.
Det har der været tidligere i dag, det har der været de foregående dage, og det bliver der en række lejligheder til efter påske, så jeg vil ikke forsøge at presse Dansk Folkeparti til at gå ud af forliget ved at sige, at der er noget, der skal flyttes over i regionerne.
Men jeg vil bare spørge hr. Bent Bøgsted, om han ikke synes, at det kunne være en god idé, hvis administrationen af de miljøvenlige jordbrugsforanstaltninger også fremover lå tæt på de mennesker, der skal bruge dem, og om det ikke kunne være en måde at få tingene til at fungere bedre på.
Ville det ikke også være godt for beskæftigelsen rundtomkring i landet, at den blev ude i – nu tør jeg ikke bruge ordet regioner, men i de forskellige distrikter og altså ikke blev koncentreret ét sted i provinsen?
Der er jo mulighed for det, for der kommer nogle landsdelscentre, og der kommer nogle nye statskontorer.
Bent Bøgsted (DF), 2005-03-18:
Nu tror jeg altså, at jeg aldrig nogen sinde bliver enig med Enhedslisten om de synspunkter, som Enhedslisten har i den forbindelse.
Jeg finder, det er udmærket, at administrationen ikke kommer til at ligge i regionerne, men det bliver varetaget af ministeriet, og hvor landsdelscentrene, som hr. Per Clausen var inde på, lige nøjagtig skal placeres, skal jeg ikke kunne tage stilling til.
Det må hr. Per Clausen drøfte med ministeren.
Per Clausen (EL), 2005-03-18:
Ja, det bliver der jo også anledning til.
Men jeg synes bare, det ville være dejligt, hvis Dansk Folkeparti og Venstre ville benytte denne lejlighed til klart at markere, at man faktisk mener noget med det, når man siger, at man vil sikre beskæftigelsen i provinsen og sikre, at den service, borgerne skal have, ligger tæt på borgerne, i stedet for som her fuldstændig uden saglig begrundelse og uden at det er nødvendigt på grund af forliget acceptere, at arbejdspladserne skal flyttes til København.
Det kan jeg simpelt hen ikke forstå, det er fuldstændig uforståeligt for mig.
Jeg håber da ikke, at det, at jeg har taget spørgsmålet op her i dag, vil gøre, at det bliver vanskeligere at komme igennem med det i udvalgsarbejdet, for det kunne jo godt være, at det var gået nemmere, hvis det var hr. Bent Bøgsted selv, der havde fået den idé.
Det er selvfølgelig kedeligt, hvis det er, fordi jeg har taget det op, det ikke lykkes, men jeg synes, man skulle overveje det fuldstændig fordomsfrit, og jeg skal nok også spørge ministeren, når han kommer til, for så har ministeren jo også god tid til at tænke over det.
Bent Bøgsted (DF), 2005-03-18:
Hr. Per Clausen siger noget om, at det kunne være rart, hvis Venstre og Dansk Folkeparti kunne blive enige.
Jamen det er altså sådan, at Venstre og Dansk Folkeparti er meget enige om kommunalreformen.
Vi har ikke nogen indbyrdes problemer vedrørende den reform.
Det er helt fint, at hr. Per Clausen vil spørge ministeren om det samme, det er helt i orden for mig, men Venstre og Dansk Folkeparti har ikke noget udestående vedrørende kommunalreformen, som vi finder er en rigtig god løsning.
Kim Christiansen (DF), 2005-03-18:
Til hr. Frode Sørensen: Det læser jeg ikke nogen steder, men jeg tolker lovforslaget på den måde.
Som jeg også sagde i min ordførertale, håber jeg, at justitsministeren kan bekræfte mig i den opfattelse.
Men det må vi jo så have præciseret nærmere under udvalgsbehandlingen.
Lissa Mathiasen (S), 2005-03-18:
Jeg vil da godt høre, om man fra konservativ side har gjort sig nogle overvejelser om fagligheden hos det personale, som nu ekstraordinært skal sættes ind, hvad vi synes er meget glædeligt, til mægling, konfliktløsning og børnesagkyndige undersøgelser.
Forestiller man sig fra konservativ side, at det er egentlige børnesagkyndige, der skal forestå de børneundersøgelser, eller er det jurister?
Kim Christiansen (DF), 2005-03-18:
Jeg vil ikke stå og love hr. Frode Sørensen støtte til noget som helst heroppe fra Folketingets talerstol, men blot henholde mig til, at vi vil gå konstruktivt ind i udvalgsarbejdet, og så må vi tage debatten der.
Magnus Heunicke (S), 2005-03-18:
Jeg skal bare lige have helt klargjort: Kan jeg forstå det således, at ministeren kan garantere i et svar på et spørgsmål fra udvalget, at der ikke er noget til hinder for at danne en sådan regionsforening?
Lene Espersen (KF), 2005-03-18:
Ja, det vil jeg meget gerne medvirke til, og jeg vil endda gå videre end det og også tilkendegive, at såfremt der kommer en regionsforening, vil det være fuldstændig naturligt, at den kommer ind under de samme undtagelser, som gælder i dag for Amtsrådsforeningen.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling.
Afstemning
Birthe Rønn Hornbech (V), 2005-03-18:
Da mit partis ordfører, hr. Søren Pind, ikke kan være til stede, skal jeg kort på hans vegne meddele, at Venstre kan tilslutte sig forslaget.
De familieretlige anliggender, der tidligere henhørte under statsamterne, overgår nu til de nye statslige forvaltninger, og det er vi godt tilfredse med.
Det ser også ud til, at der vil komme større gennemskuelighed og bedre rådgivning, det er vi ligeledes tilfredse med, så vi støtter forslaget.
Lissa Mathiasen (S), 2005-03-18:
En af de ting i forslaget, som i hvert fald har slået os meget, er de afstande, der nu kommer.
Man lægger op til noget meget godt om mægling, konfliktløsning, mediation og børnesagkyndige undersøgelser, men der står tilbage, at der bliver nogle meget, meget lange afstande.
Nogle mennesker skal rejse mere end 100 km for at få det til at fungere, og hvordan forestiller man sig fra Venstres side, at det skal komme til at hænge sammen, så det bliver mere positivt og bedre end det, vi har i dag?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2005-03-18:
Fru Lissa Mathiasen har jo fuldkommen ret i, at der kan være nogle steder, hvor afstanden tidligere var 50 km, men nu bliver 80 km. Men dertil er altså at sige, at det jo er ikke hver eneste dag i sit liv, man skal skilles eller skal til konfliktløsning.
Naturligvis bliver der længere til alt, når 14 amter bliver til 5 regioner, og det er også taget med i betragtningerne, men det er jo også opgaver, som den enkelte borger meget sjældent har brug for at få løst.