runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Villy Søvndal (SF), 2005-01-13:
Det er jo på mange måder et meget principielt forslag, vi behandler.
Engang var det sådan, at når man kom i en daginstitution, fik man også mad.
Hvis vi går 20 år tilbage, var det simpelt hen en almindelig del af et daginstitutionstilbud, at børnene fik mad, men det er nu pillet væk, og jeg forstår, at for nogle borgerlige ordførere er det en meget vigtig prøve på, om familien udviser ansvar, og om man sent om aftenen er villig til at smøre en madpakke.
Stort set alle voksne spiser på kantiner, det foretrækker de, men sådan skal det ikke være for børnene.
Det bedste bidrag, vi overhovedet kan give til diskussionen, er at sikre børn et gratis, sundt og nærende måltid mad.
Regeringen vil køre dette forslag igennem og vil oven i købet gøre det i en periode, hvor den sociale lagdeling i samfundet vokser, og hvor antallet af mennesker, der har en meget lille indkomst, vokser, sådan som det blev dokumenteret i fattigdomsdebatten op til jul, mens de velhavendes indtægter stiger.
Derfor er det også svært at bebrejde en konservativ familie- og børneminister, at hun foreslår det, for det er jo naturlig konservativ politik, og man kan jo ikke bebrejde en konservativ at føre konservativ politik.
Men jeg synes, det er svært at forstå, at Dansk Folkeparti, som ofte forsøger at lave et billede af sig selv som et parti, der er optaget af sociale spørgsmål, vil være med til, at de børn, hvis velhavende forældre kan betale, kan få mad, mens de fattige børn, hvis forældre ikke har råd til det, selv må tage madpakke med.
Hvor er den sociale fornemmelse i Dansk Folkeparti overhovedet henne?
Lovforslaget har nogle konsekvenser i form af opdeling af børn, som jeg synes er ganske voldsomme.
Man kan sige, at overskriften er: Og har du penge, så kan du få.
Som sagt forstår jeg godt De Konservative, men jeg har fantastisk svært ved at forstå Dansk Folkepartis støtte til dette forslag.
Lotte Bundsgaard (S), 2005-01-13:
Jeg vil godt sige lidt om de ændringsforslag, Socialdemokraterne har stillet til lovforslaget.
Vi støtter, at vores børn skal kunne få et varmt, sundt måltid mad i daginstitutionerne; vi støtter også, at forældre kan betale et mindre beløb for maden til deres børn, og vi er overordentlig glade for, at ministeren har rettet op på sit forslag og har fulgt vores råd og nu pålægger kommunerne at indføre et loft over forældrebetalingen.
Men så hører enigheden desværre også op.
Socialdemokraterne mener, at også de børn, der kommer fra økonomisk dårligt stillede familier, skal have mulighed for at få et godt, sundt måltid mad i daginstitutionerne.
Derfor har vi med vores ændringsforslag foreslået, at de børn, der har økonomisk friplads til at blive passet, også får økonomisk friplads, når det gælder maden.
Hvis vi som samfund vurderer, at forældrene ikke har råd til at betale den fulde pris for at få børnene passet, må det også have konsekvenser i forbindelse med den mad, børnene får i daginstitutionerne, men det ser ikke ud til, at hverken regeringen eller Dansk Folkeparti støtter vores forslag, og jeg kunne godt tænke mig at høre, hvad baggrunden er for det.
Jeg vil gerne spørge ordførerne fra De Konservative, Venstre og Dansk Folkeparti, om partierne mener, det er i orden, at børnene fra de fattigste hjem skal undvære det måltid mad, som de velstillede børn får.
Måske er partierne ligeglade med, at Peter, der bor hjemme hos sin lavtlønnede, enlige mor, må undvære at være med i den madordning, som resten af hans stue i børnehaven er med i?
Jeg synes, man skylder et svar.
I vores andet ændringsforslag foreslår vi, at vuggestue- og dagplejebørn tages ud af forslaget.
Socialdemokraterne mener, at for de helt små børn er det også en naturlig del af det at gå i vuggestue eller dagpleje at få mad, hvad enten det er grød eller frugt eller mos, eller hvad de helt små børn nu spiser, og derudover frygter vi, at alle de kommuner, der i dag tilbyder mad til børnene som en del af det at blive passet i vuggestue eller dagpleje, nu vil indføre brugerbetaling på området – ikke fordi de gerne selv vil, men fordi vi alle sammen godt ved, at kommunerne er overordentlig hårdt økonomisk pressede.
Derfor foreslår vi altså, at vuggestuebørn og dagplejebørn fritages.
M040S33983504KAJE.FM.FM Page 3405
Monday, February 14, 2005 12:41 PM
Ole Vagn Christensen (S), 2005-01-13:
Der er to punkter, vi gjorde opmærksom på, det ene er de socialpolitiske sanktioner, og det andet er uagtsomhed.
Hvis jeg skal tage fat på de socialpolitiske sanktioner, skyldes de jo, at Beskæftigelsesministeriet endnu ikke har fundet ud af, at der er forskel på socialpolitik og arbejdsmarkedspolitik, og derfor er det en opgave for Folketinget at få klargjort reglerne.
Vi er nogle stykker herinde, der kan huske, hvordan forholdene var før bistandslovens ikrafttrædelse.
Da havde man det på den måde, at der var noget, der hed forbigående hjælp til de arbejdsmarkedsparate, og der var noget, der hed almindelig socialhjælp til dem, som ikke var arbejdsmarkedsparate.
Men med den sammenrodning af tingene, der er sket med oprettelsen af Beskæftigelsesministeriet, er det Socialdemokraternes og min egen opfattelse, at vi nu er i en situation, hvor man sådan set rammer børnene med de socialpolitiske sanktioner, man lægger op til, og derfor vil jeg gerne bebude over for Folketinget, at vi ønsker at få rettet op på dette forhold i den kommende tid.
Der er jo tale om en arbejdsmarkedslovgivning, og så handler det om, hvilke konsekvenser lovforslaget vil få for de arbejdsløshedsforsikrede.
Socialdemokraterne er ikke i tvivl om, at når det drejer sig om svig, vil vi være meget klare i vores tale.
Men vi er meget glade for, at vi har kunnet enes om, at når der er tale om uagtsomhed, bør de pågældende ikke udsættes for øgede sanktioner, netop fordi der her er tale om uagtsomhed, og vi hilser med megen tilfredshed, at vi har kunnet få denne indrømmelse.
Men vi synes, at der stadig er en grim tidsel i lovforslaget.
Det er med hensyn til socialpolitikken, og derfor mener vi sådan set, at spørgsmålet bør tages op særskilt i forbindelse med en reform, som sikrer, at der ikke er forskel, uanset om man er under almindelige hjælpeforanstaltninger, dvs. på et fastsat niveau, eller man er i en arbejdsmarkedsparat situation, hvor man kan sammenlignes med en arbejdsløs.
Vi mener, der bør være de samme forhold, både når det drejer sig om økonomi, og når det drejer sig om sanktioner, men det kan vi jo vende tilbage til, når vi når frem til at tage en egentlig drøftelse af, hvilken socialpolitik og arbejdsmarkedspolitik vi kan udlede af det sammensurium, vi nu kan se i Beskæftigelsesministeriet.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til tredje behandling.
Afstemning
Lotte Bundsgaard (S), 2005-01-13:
Fordi der ikke er så mange måneder til et valg, mener jeg alligevel, at regeringens ministre skal passe på, at de ikke støder det ind under en valgkamp, hver gang vi påpeger et problem.
Statsministeren har ikke udskrevet valg endnu.
Jeg påpeger lige så stille, at de 90.000 børn, der er i Danmark, som desværre er vokset op i hjem, hvor der ikke er særlig mange penge, også skal have en mulighed for at få et sundt og et M040S33983504KAJE.FM.FM Page 3407 Monday, February 14, 2005 12:41 PM godt måltid mad i daginstitutionen, at de her børn ikke skal holdes uden for madordninger.
Så siger ministeren: Jamen det kan forældrene tage sig af.
Og endnu en gang får vi et godt bevis på, hvad socialpolitik betyder for denne her regering.
Vi har en familieminister, som gang på gang kommer med meget fine forslag, som gang på gang har nogle meget fine holdninger, men når det kommer til stykket, vil familieministeren ikke føre dem ud i livet; når det kommer til stykket, er det altid alle andres ansvar.
Hvorfor er familieministeren sig ikke sit ansvar bevidst og siger, at alle børn, også de, der kommer fra de dårligst stillede familier, selvfølgelig skal have en mulighed for det her, at det ikke kun skal være for vores velstillede børn, men at det også skal være for de børn, der kommer fra de familier, der ikke har så mange penge
Det synes jeg er synd.
I dag er det sådan, at forældre betaler for den frokost, deres børn får i den daginstitution, de går i, i form af en madpakke eller i form af en madordning, der allerede er.
Sådan er det i dag.
Der er ikke nogen, der ikke får mad til frokost i dag.
For det er jo det billede, fru Lotte Bundsgaard prøver at tegne.
Lad nu være med at male et problem på væggen, der ikke er der.
Pia Kristensen (DF), 2005-01-13:
Tilbage i år 2002 behandlede vi lovforslaget om det frie leverandørvalg.
Socialdemokraterne lagde jo stemmer til forslaget.
Man er så på tilbagetog.
Det har man været igennem længere tid med stort huj og spektakel.
Kan fru Grete Schødts svare mig på: Når man nu som socialdemokrat er så hamrende tosset på et frit valg, at hjemmehjælpsmodtagere simpelt hen ikke kan få lov at vælge imellem flere leverandører, hvorfor stemte man så i sin tid ja til det her forslag?
Villy Søvndal (SF), 2005-01-13:
Hensigten med denne her type debat er at skaffe klarhed, og jeg synes ikke, man kan bebrejde en konservativ, at de vil have forskelle i landet.
Det har jo altid været Det Konservative Folkepartis eksistensberettigelse at sikre, at der var en tilstrækkelig forskel mellem mennesker.
Den der med, at hvis man har penge, kan man få, har altid været konservativ politik, så jeg vil ikke bebrejde familie- og forbrugerministeren.
Men jeg forstod, at ministeren havde et blødt punkt, nemlig fedmediskussionen.
Og det var det eneste, tror jeg, ministeren sagde, som kunne få hende til at overveje det her.
Så tror jeg, ministeren ville sige: Havde vi dog bare på det tidspunkt støttet SF's forslag om gratis sund og nærende mad i vores daginstitutioner og skoler.
Og jeg vil så spørge ministeren: Er det så ikke bedre allerede nu at besinde sig og gennemføre et sådant forslag i stedet for at fortryde om 20 år, at man ikke var fremsynet nok?
Så ville jeg da synes, det var helt fantastisk, hvis der virkelig var kapacitet til, at man kunne lave sådan et meget sundt måltid mad og være meget bevidst om kosten.
Men nu er vi i en situation, hvor vi skal prioritere.
Og vi er i en situation, hvor langt de fleste forældre er meget fornuftige og giver deres børn noget god, sund, nærende mad med.
Så er der også nogle, de sådan set har penge nok og også forstand nok, men de har et blødt punkt i forhold til deres børn og kommer måske til at give for mange gode sager med for at gøre barnet glad.
Og så er det, vi oplever denne her fedmeproblematik.
Det er en god og spændende diskussion, men den vedkommer bare ikke det her forslag, og man løser det ikke med Socialdemokratiets ændringsforslag om at give de økonomisk ringe stillede et tilskud til maden.
Hans Andersen (V), 2005-01-13:
Det er jo således i dag i et amt, at der, når amtet får en henvendelse fra en borger, så sendes et svar fra amtets side til borgeren, og amtet skriver således også – jeg har selv skrevet under på sådan en skrivelse – at man, hvis man finder, at det her er utilfredsstillende, kan klage til dette sted.
Det samme gælder også i fremtiden med hensyn til kommunalreformen, nemlig at man kan få rådgivning og vejledning.
Jeg vil gerne oplyse fru Lotte Bundsgaard om, at man i VISO kan få rådgivning og vejledning.
Jeg tror, man skal læse forslagene til kommunalreformen en gang til, for man skal skelne mellem rådgivning, vejledning og udredning i den her debat.
Lotte Bundsgaard (S), 2005-01-13:
Jeg vil godt fortsætte lidt i det spor, som både hr. Villy Søvndal og fru Line Barfod har været inde på, nemlig det, der vedrører de mennesker, som ikke selv er stærke nok til at klage.
Der skal vi have en offentlig sektor, hvor man kan få vejledning og rådgivning, sådan at man kan blive hjulpet, selv om man ikke er verdens stærkeste politiker og ved, hvordan man skal tackle det offentlige system på alle leder og kanter.
I dag er det sådan, at man kan henvende sig til amtet.
M040S33983504KAJE.FM.FM
Page 3417
Monday, February 14, 2005 12:41 PM nogen, der kan stoppe en.
Man kan henvende sig og få rådgivning og vejledning.
Nu lægger ministeren i sit nye lovforslag op til, at man med hensyn til den her centrale videns- og rådgivningsenhed VISO skal have lov af kommunerne til at henvende sig.
Hvad mener Venstre om det?
Skal det ikke være sådan, at man som borger kan henvende sig på samme måde som i dag og få rådgivning og vejledning hos VISO på samme måde, som man kan hos amterne, for på den måde at sikre, at mennesker, som ikke lige kan sætte sig ned og læse en pjece og derefter lave en flot klage, kan gå hen og få rådgivning og vejledning og måske også få at vide, at det kunne være, man kunne gøre det på en lidt anden måde og få tingene løst på en god måde til alles fordel?
Hvad mener Venstre om, at man som borger ikke kan henvende sig direkte til VISO og få hjælp?
Hans Andersen (V), 2005-01-13:
Jeg synes i og for sig, det er utroligt, at man nu med hensyn til kommunalreformen i den grad kan så tvivl om, at det er bedre for borgernes retssikkerhed og borgernes fremtidige service på socialområdet, at man kan placere et entydigt ansvar, end at borgeren skal opleve, at vedkommende skal gå fra den ene til den anden myndighed for at få truffet en afgørelse i sin sag.
Der synes jeg det er overordentlig vigtigt, og det glæder mig i og for sig, at kommunalreformen i den grad placerer et entydigt ansvar med hensyn til at få løst sociale opgaver i Danmark.
Det synes jeg også at Enhedslisten kan glæde sig over.
Så synes jeg, det er vigtigt lige at sætte to streger under, at vi nu faktisk har udgivet en pjece i et letforståeligt sprog, om, hvordan man kan klage.
For muligheden skal selvfølgelig være til stede, hvis man føler sig uretfærdigt behandlet.
Det synes jeg er fint, og vi gør nu opmærksom på det.
Line Barfod (EL), 2005-01-13:
Jeg tror, at regeringen kommer til at få store problemer med de løfter og garantier, den har udstedt til befolkningen, om, at problemerne med kassetænkning og gråzoner forsvinder, lige så snart vi får strukturreformen, der ligesom slås stort op som en mirakelløsning på alle problemer.
Men så vil jeg gerne høre med hensyn til det, hr. Hans Andersen bruger som argument for, at der ikke er stigende problemer på trods af den stramme økonomi i kommunerne, om hr. Hans Andersen har overvejet, at mange af de mennesker, vi snakker om, aldrig ville drømme om at bruge klagesystemet.
Nok så mange pjecer hjælper ikke for de mange mennesker, der simpelt hen ikke har ressourcerne til at klage, og slet ikke når de samtidig bliver skåret i indkomsten eller måske kommer til at stå helt uden indkomst, som f.eks. da Morsø Kommune på et tidspunkt valgte at tage kontanthjælpen fra folk.
Det var ikke, fordi man manglede viden om, hvorvidt man måtte eller ej.
Man skrev direkte i sin afgørelse, at man godt var klar over, at det nok var ulovligt, men man gjorde det alligevel.
De mennesker er nok mere optaget af, hvordan i alverden de skal få mad, end lige at tænke over, hvordan de sætter sig ned og udformer en fin klage til systemet.
Hans Andersen (V), 2005-01-13:
Man kan sige, at Københavns Kommune i disse dage har fokus på ikke bare det sociale område, men også skoleområdet.
Man kan sige, at Københavns Kommune måske på en lang række områder har brug for at se indad og gøre det endnu bedre, og jeg tror givetvis, at der på socialområdet er plads til forbedring.
Men ellers tror jeg bare, det er vigtigt at holde fast i, hvad vi så gør her fra Folketingets side.
Det synes jeg er det, vi skal bestræbe os på at gøre.
Vedrørende spørgsmålet om sygedagpenge vil jeg sige, at jeg synes, vi har drøftet det flere gange her i Folketinget, og jeg vil gerne bakke op om, at vi nu også holder den høring om sygedagpenge, så vi netop kan få de gode eksempler frem, der kan blive holdt frem over for de kommuner, hvor man kan sige at det kunne fungere bedre.
Line Barfod (EL), 2005-01-13:
Jeg vil gerne høre, om hr. Hans Andersen kan bekræfte, at Københavns Kommune indtil nu har været både amt og kommune, at dermed har der kun været én myndighed, og at det absolut ikke har betydet, at man ikke har sager om kassetænkning og folk, der kommer i klemme i gråzoner i Københavns Kommune.
Det andet spørgsmål er, om hr. Hans Andersen kan bekræfte, at der er masser af mennesker, der er kommet i klemme i kommunerne også på de områder, hvor det kun er kommunen, der har ansvaret for sagerne, f.eks. i hele spørgsmålet om sygedagpenge, hvor folk kommer i klemme på grund af kassetænkningen.
Kan hr. Hans Andersen bekræfte, at vi har mange eksempler på, at folk kommer i klemme, også selv om der kun er én myndighed, der har ansvaret, men der M040S33983504KAJE.FM.FM Page 3416 Monday, February 14, 2005 12:41 PM f.eks. kan være forskellige forvaltninger eller bare forskellige kasser, pengene skal tages fra?
Hans Andersen (V), 2005-01-13:
For at følge op på det om antallet af sager, vil jeg sige, at jeg synes, at det, at vi har Det Sociale Nævn og Ankestyrelsen, er en kvalitet og en kvalitetssikring af det arbejde, der foregår.
Jeg synes, det er rigtig godt, at borgere, hvis de føler sig uretfærdigt behandlet, har et sted at gå hen og kan anke.
Det synes jeg er vigtigt, for desværre bliver der begået fejl.
Vi har med mennesker at gøre, vi har med sagsbehandlere, der sidder med et komplekst sagsområde at gøre, og jeg kan godt forstå, at virkeligheden er sådan, at der kan ske enkelte fejl i de mange, mange afgørelser, man foretager på det sociale område.
Med hensyn til kommunalreformen mener jeg, at vi her har at gøre med en kraftig forbedring af den med hensyn til retssikkerheden for den enkelte borger.
Vi placerer et entydigt ansvar.
Der er én myndighed, der har ansvaret over for borgeren, og det synes jeg altså er et kvantespring i forhold til i dag, hvor vi oplever kassetænkning mellem kommuner og amter i forbindelse med at gøre en god gerning for den enkelte borger.
Villy Søvndal (SF), 2005-01-13:
Det er også derfor, at det netop er spændende at diskutere med en repræsentant fra Venstre som hr. Hans Andersen, som indrømmer problemerne.
Jeg stod og legede med den tanke, at hvis det havde været et spørgsmål til f.eks. statsministeren, havde han formentlig afvist det med, at der ikke var noget som helst at komme efter, og så er det jo dejligt at møde en repræsentant fra Venstre, der har den åbenhed og siger, at der er problemer.
Så vil jeg godt spørge til kommunalreformen, hvor hr. Hans Andersen lægger meget vægt på, at den vil løse nogle problemer.
Det er jeg enig i.
Jeg enig i, at en kommunalreform løser nogle problemer.
Hans Andersen (V), 2005-01-13:
I Venstre modtager vi også henvendelser.
Jeg modtager personlige henvendelser fra borgere, der føler, at de er kommet i klemme i det sociale system.
Men hvis vi kigger på statistikken, altså hvor mange sager behandler de sociale nævn, vil jeg gerne bede om, at hr. Villy Søvndal bekræfter, at stigningen fra 2002 til 2003 er af meget, meget begrænset omfang.
Så man kan sige, at hvis man kigger på den form for statistik over, hvem det er, der i og for sig retter henvendelse og beder om en afgørelse, er det ikke der, vi oplever et stigende antal sager.
Og så håber jeg da på, at de sager, vi får i Venstre, også er et udtryk for, at mennesker udeomkring er optaget af at få gjort opmærksom på ting, og det er jeg i og for sig glad for at folk retter henvendelse om, for jeg synes, det er vigtigt, at vi her i Folketinget kan følge med i, hvad der foregår ude i den virkelige verden, og at vi får et indtryk af, hvordan den sociale lovgivning opleves.
Villy Søvndal (SF), 2005-01-13:
Jeg vil spørge hr. Hans Andersen, som jo anerkender, at der er uheldige sociale sager, altså sager, hvor lovgivningens hensigt med, at menneM040S33983504KAJE.FM.FM Page 3415
Monday, February 14, 2005 12:41 PM sker skulle have hjælp, ikke lykkes – den erkendelse er vi fælles om – om vi også er fælles om den næste erkendelse, nemlig at vi har et stigende antal af den slags sager i øjeblikket.
Derfor vil jeg godt spørge: Er det også i Venstres sekretariat sådan, at man møder et stigende antal henvendelser fra mennesker, der er klemt af den nuværende sociale udvikling?
Villy Søvndal (SF), 2005-01-13:
Det er vores erfaring, at antallet af sager stiger i takt med den stramme økonomi, regeringen presser ned over kommunerne.
Det er ikke nogen ny situation.
Således holdt ministerens forgænger som socialminister en meget skarp tale på socialchefernes årsmøde i 2002 under en overskrift, der hed: Lov er lov, og lov skal holdes.
Her gjorde ministeren opmærksom på sin forundring over, »hvor stort et problem, det egentlig er, at de love, som vedtages i Folketinget, tilsyneladende forsvinder op i den blå luft, når de kommer uden for Slotsholmen«.
Det må siges at være lidt af en opsang, der så følges op af en stribe eksempler fra kvalitetsstandarder, der ikke overholdes, botilbud til handicappede, børnesager, hvor økonomien dikterer løsningen, nedskæring af støttetimer til handicappede, hjemtagelse af anbragte børn osv. osv.
Jeg vil tilføje sager om syge mennesker, der mister deres indkomst på grund af sygedagpengeproblemer eller i kampen mod lægekonsulenter, der overskrider deres kompetencer, mennesker med hjælp behov, der ikke får den rådgivning, som kommunen burde leve op til.
Jeg antager, at socialministeren også får denne type af henvendelser og derfor er bekendt med problemerne og deres omfang.
Jeg antager også, at ministeren ser det som sin pligt at hjælpe mennesker i nød frem for et rigidt forsvar for regeringens førte politik.
Derfor spørgsmålet: Hvilke initiativer vil ministeren tage for at lovgivningen på socialområdet overholdes?
Det bliver så meget mere aktuelt i lyset af den kommende strukturreform, der vil øge det økonomiske pres på de dyre sociale sager, der jo efter en overgangsperiode skal betales af kommunerne fuldt ud.
Måske er det grunden til, at regeringen og Dansk Folkeparti vil sløjfe borgernes og offentlighedens ret til indsigt i myndighedernes oplysninger, mens offentlige myndigheder får lov til at udveksle informationer om borgerne uden at indhente samtykke, når vi taler servicecentre.
Jeg imødeser ministerens besvarelse.
Besvarelse
Tak for svaret, som jeg synes var et godt svar, hvor ministeren sagde, at det, der hæmmer og gør, at man ikke kan støtte et forslag, er, at man ikke har ubegrænsede midler. Det er jo fair nok.
Det er jo altså skattestoppets og udgiftsstoppets bagside, vi så løber panden imod.
Monday, February 14, 2005 12:41 PM
ne ville have støttet.
Men hun er fanget, og det er jo fair nok at give udtryk for det.
Så på den måde synes jeg, at debatten alligevel har været nyttig i dag.
Så sådan kan hr. Villy Søvndal ikke slutte.
Hermed sluttede forhandlingen.
Ændringsforslag nr. 1 forkastedes, idet 43 stemte for, 60 imod.
Ændringsforslag nr. 3 forkastedes, idet 46 stemte for, 58 imod.
Lovforslaget overgik derefter til tredje behandling.