Louise Frevert (DF), 2005-03-17:
Kulturen har det jo egentlig ganske udmærket i Danmark, og det er Dansk Folkepartis faste overbevisning, at man med dette lovforslag fastankrer de nære tiltag på en helt anden måde, end man tidligere har gjort.
Jeg tror, det er vigtigt for kulturlivet, at det kan identificere sig med nærområdet, så det ikke handler om institutioner, der ligger langt væk fra folks dagligdag, men at både regionen og specielt kommunalbestyrelsen er bevidste om, hvor vigtigt det er at have et kulturliv i nærområdet etableret af kommunen.
Desuden ved man også, at det kan være givtigt at lave tværsektionelt arbejde.
Det vil sige, at flere kommuner jo sagtens kan arbejde sammen, hvis man mener, at der vil være tiltag, der kan være givtige for to, tre eller fire kommuner på én gang.
Nogle af ændringerne i dette lovforslag er af rent teknisk karakter, men jeg vil ikke undlade at bemærke, at der naturligvis er nogle ændringer, som har helt principiel karakter også for Dansk Folkeparti.
Ændringen med hensyn til, hvordan man etablerer regionale billedkunstråd, som nu fremover vil hedde lokale billedkunstråd, er glimrende, også fordi dette jo er et helt klart eksempel på den tillid, som man viser kommunalbestyrelsen og kommunerne, da det er kommunalbestyrelsen, der skal sikre, at rådene sammensættes med den korrekte repræsentation af billedkunstnere og folk fra kunstmuseer, gallerier og kunstbygninger.
Jeg må sige, at det kun kan være lokalområdet, der vil være i stand til at vurdere, hvad der vil være relevant i en sådan sammenhæng.
Derudover tror jeg heller ikke, at der vil opstå flere lokale billedkunstråd.
Som det er nu, er der allerede flere kommuner, der samarbejder om dette, og det er på trods af områdets størrelse vigtigt, at det er nogle fagligt velfunderede folk, som har sæde her, og som har overblikket.
Det er vigtigt, at området varetages af folk med ekspertise.
Regionerne får i virkeligheden en meget ansvarsfuld opgave i at finde på nye ting, der kulturelt kan koordineres for kommunerne; at få en sammenhæng med hensyn til udarbejdelse af kulturelle udviklingsplaner vil være yderst givtigt for det kulturelle område.
Jeg er fuld af fortrøstning, hvad angår uddelegering af ansvaret, og er helt overbevist om, at når man vælger denne fremgangsmåde, vil der opstå helt nye ideer, som vil være til stor glæde for alle regionerne i Danmark.
Det vil ganske enkelt blive en ny måde at arbejde med kulturen på, nemlig langt mere lokalpræget, og det vil være godt for den lokale kulturelle udvikling.
En god pointe vil være, at kulturministeren ikke alene kan indgå en kulturaftale med en region, men at det vil forholde sig sådan, at alle kulturaftaler skal indgås med én eller flere kommuner.
Man skal derfor ved opstart af et nyt projekt i regionsrådsregi sørge for, at dersom man ønsker, at projektet skal fortsætte, kan det tildeles midler fra kommunen eller fra anden side.
De skal således være indirekte iværksættere, igangsættere, for kulturbegivenheder i nærområderne.
Specielt med denne lov mener vi i Dansk Folkeparti at man i fuld udstrækning giver mulighed for at uddelegere opgaverne til kommunerne.
Det har stor vigtighed for demokratiet og ligger som nævnt Dansk Folkeparti meget på sinde, at man får flyttet kompetencen med hensyn til medbestemmelse inden for kulturlivet ud i nærmiljøet.
De kritiske røster, der har været fremme, om, at det kunstneriske miljø på kulturområdet vil blive forringet, når kommunerne skal til at have mere indflydelse, mener vi dog er udtryk for, at man ser spøgelser ved højlys dag.
Allerede med sådanne udtalelser må man sige, at der ikke er megen tillid til de folkevalgte i kommunerne.
Det er alfa og omega, at man har tillid til de folkevalgte kommunalbestyrelser, og det er da at desavouere vælgernes bedømmelse i forbindelse med det kryds, de har sat ved deres lokalpolitikere, at man ikke mener, at disse vil være i stand til at administrere bl.a. dette område.
Det drejer sig nemlig også om hverdagen for mange familier, da kultur jo berører os alle lige fra folkekomedien i folkeskolen, frisemaleriet på den lokale folkeskole og til de små poders rytmik i børnehaven osv. osv.
Derfor er kulturen absolut vedkommende, og at den bliver formidlet på den bedst forsvarlige måde, ligger derfor også os alle på sinde.
Afslutningsvis vil jeg på det kraftigste gøre opmærksom på, at det ikke på noget tidspunkt har været Dansk Folkepartis intention, at hele denne øvelse med strukturreformen skulle være et besparelsesforslag, tværtimod – det har allerede været pointeret flere gange, men det kan ikke siges nok.
Vi har tværtimod tillid til kommunerne og de kommunale kommunalbestyrelser, vi har tillid til, at de har hånd i hanke med nogle områder, som vi mener kan have stor værdi, og derved har vi varetaget hele det kulturelle område på forsvarlig vis.
Vi er helt overbeviste om, at dette vil være vejen frem for det kulturelle liv i Danmark.