Bendt Bendtsen (KF), 1998-04-02:
Da vores ordfører, fru Gitte Seeberg, ikke kan være til stede, skal jeg fremføre følgende: For så vidt angår forslaget om oprettelse af en domstolsstyrelse, ser vi fra De Konservatives side meget skeptisk på forslaget.
Forslaget er som tidligere nævnt en udløber af debatten om magtens tredeling, hvor Justitsministeriet har måttet stå for skud for forskellige påstande om sammenspisthed, og at det skulle være uforeneligt med principperne i grundloven, at Justitsministeriet havde domstolene under sig.
Det afgørende for os er domstolenes uafhængighed i relation til de domme, som bliver afsagt, og ikke den administrative uafhængighed, som der ved dette lovforslag om oprettelse af en domstolsstyrelse er lagt op til.
Med forslaget lægges hele ansvaret over til den foreslåede domstolsstyrelse.
Ministeren fratages instruktionsbeføjelser og det administrative ansvar for domstolene.
Vi mener, det er vigtigt at holde fast i ministeransvaret.
Hvordan sikrer vi os, at berammelsestiderne ikke løber løbsk, og hvordan sikrer vi os, at det rent bevillingsmæssigt ikke løber løbsk?
Hvad nu, hvis bestyrelsen ikke kan overholde budget og økonomi?
Ministeren kan end ikke afskedige hele bestyrelsen, hvis uansvarlighed viser sig.
Han kan alene indbringe spørgsmålet om afsættelse af enkelte bestyrelsesmedlemmer for Den Særlige Klageret, hvis bestyrelsesmedlemmet gør sig skyldig i grov forsømmelse.
Forsømmelse i al almindelighed er således ikke tilstrækkeligt. Forslaget vil med andre ord betyde en fuldstændig udhuling af ministeransvaret.
Justitsministeren skal ikke længere stå til ansvar over for Folketinget.
Vil Folketinget have svar på spørgsmål, der vedrører domstolene, ja, så skal justitsministeren være budbringer mellem Domstolsstyrelsen og Folketinget, men intet selvstændigt ansvar have.
Med andre ord: Det Konservative Folkeparti mener ikke, at dette forslag vil medføre nogle positive ting.
Hensynet til den daglige administration og det politiske ansvar vejer for os tungere end det, som vi opfatter som en pseudodiskussion om magtens tredeling.
Som tidligere nævnt findes der ikke eksempler på, at det tidligere skulle have været noget problem.
Om de øvrige forslag kan man sige, at det drejer sig om forskellige ting.
For os er det vigtigt, at vi ingen problemer har med det nuværende system.
Vi har for så vidt heller ingen problemer med ministerens forslag.
Det afgørende for Det Konservative Folkeparti er, at vi rekrutterer de absolut bedste jurister til dommerstillingerne.
I øvrigt rekrutteres der i dag også folk uden for systemet, og for mig at se kan der ikke være noget til hinder for, at mange advokater, der er kvalificerede til at være dommere, også vil søge dommergerningen.
Men at der i fremtiden også skal lægges vægt på en mere alsidig rekruttering blandt mennesker med forskelligt erfaringsgrundlag, er et forslag, som vi selvfølgelig godt kan støtte.
Der foreslås oprettet et dommerudnævnelsesråd bestående af en dommer, en advokat og to offentlighedsrepræsentanter.
Det kan så diskuteres, om særlig de sidstnævnte repræsentanter skal udpeges på den måde, som ministeren har lagt op til. Bortset fra det er vi ikke afvisende over for forslaget om et dommerudnævnelsesråd.
Om forslaget om konstitution af dommere kan man sige, at det er imødekommelse af den kritik, der kan rejses i forhold til den europæiske menneskerettighedskonvention
Endelig til slut er der spørgsmålet om dommernes bibeskæftigelse, et emne, der igennem nogen tid har givet anledning til en hel del debat.
I Det Konservative Folkeparti har vi den opfattelse, at det er både gavnligt og også nødvendigt med dommere i forskellige nævn og råd.
Vi mener også, at dommere skal have ret til at fungere i private voldgiftsretter.
Det giver voldgiftssagerne det præg af domstol, som er nødvendigt, når man har privat voldgift.
Dommerne skal selvfølgelig samtidig passe det arbejde, de har
som dommere, og det forslag, som ministeren nu har fremlagt, er både afbalanceret og fornuftigt.
I fremtiden skal dommere indberette den bibeskæftigelse, de har, og det bliver undergivet aktindsigt.
Når der er tale om private voldgiftssager, skal advokaternes navne indberettes og ikke parternes.
Det giver en dobbelt sikkerhed for, at det dels ikke er de samme advokater og dommere, der arbejder sammen i alle sager, og dels, at de stridende parters navne ikke kommer frem, hvilket parterne hyppigt vil være interesserede i, at de ikke gør.
Alt i alt må vi fra konservativ side sige, at vi ser positivt på forslagene, men vi har en række spørgsmål, som vi vil have afklaret under udvalgsbehandlingen.