Per Stig Møller (KF), 2002-11-28:
Folketinget fik i slutningen af september en redegørelse for Johannesburgtopmødet.
Jeg skal derfor ikke komme nærmere ind på regeringens vurdering af udfaldet i Johannesburg, men koncentrere mig om opfølgningen, som hr. Jeppe Kofod jo også interesserer sig for.
Regeringen har været særdeles aktiv for at følge op på resultaterne fra verdenstopmødet i Johannesburg.
Der er igangsat en opfølgningsproces i EU under vores formandskab, der er lavet en opfølgningsproces på nationalt plan, og det er der også på det globale plan, hvor EU-formandskabet arbejder for opfølgning i FN's generalforsamling. EU's Råd for Generelle og Eksterne Anliggender, hvor vi selvfølgelig har formandssædet, har på møder den 30. september og den 19. november fremlagt en køreplan for, hvordan EU skal følge op.
Som led i køreplanen optræder lige præcis opfølgningen
på Johannesburg
Det står i efteråret på dagsordenen for alle relevante rådsmøder, så vi sørger altså for, at alle relevante rådsmøder skal følge op på Johannesburg.
Europaudvalget orienteres løbende herom i forbindelse med forelæggelse af dagsordenen for rådsmøderne.
Det er samtidig aftalt, at Kommissionen i sit oplæg til forårsmødet i Det Europæiske Råd vil fremlægge konkrete forslag til, hvordan de interne og eksterne forpligtelser, som EU har påtaget sig i Johannesburg og på udviklingsfinansieringskonferencen i Monterrey, kan omsættes i praktisk handling i den udstrækning, det ikke måtte være sket endnu.
Jeg kan også nævne, at vi på rådsmødet den 19. november fik cementeret Kommissionens centrale rolle med hensyn til regelmæssig overvågning af fremskridt i medlemslandenes udviklingsbistandsprocenter frem mod den kollektive målsætning i EU om at yde 0,39 pct. i 2006.
Der er indsat en monitoreringsmekanisme, som vi fik vedtaget forleden dag, og som betyder, at Kommissionen kan henvende sig til lande, der ikke bevæger sig opad, sådan som det ellers er lovet og aftalt.
Det betyder, at der kommer fokus på lande, der ikke kommer op imod de 0,39 pct.
Den første drøftelse i Rådet på grundlag af rapportering fra Kommissionen vil finde sted i marts eller april 2003.
Vi lægger stor vægt på som formandskab også at følge op på de særlige initiativer, EU tog på topmødet, og her vil jeg specielt nævne vedvarende energi.
EU afgav på topmødet sammen med en række andre lande en erklæring om at fremme anvendelsen af vedvarende energi
, og formandskabet har igennem ambassaderne igangsat en høring for at motivere endnu flere lande til at støtte erklæringen og deltage i en indtil videre uformel koalition for vedvarende energi.
Der er allerede pæn tilslutning fra andre vestlige lande, associerede lande, små østater og visse latinamerikanske lande, og høringen tyder på en positiv interesse i en bredere kreds for at få styrket den vedvarende energi.
Der er også taget energi- og vandinitiativer, og her er formandskabet i tæt og løbende kontakt med Europa-Kommissionen om de to initiativer, som EU lancerede i Johannesburg på vand- og sanitetsområdet.
Vi vil gerne gøre disse initiativer mere konkrete, og derfor har vi i ambassaderne i vore fire energisamarbejdslande Burkina Faso, Malaysia, Mozambique og Nepal sammen med Kommissionen indledt en dialog med modtagerlandets regering, private sektor og ngo'er om, hvordan energi og valget af energiformer mere målrettet kan indgå i fattigdomsbekæmpelse. På vandområdet har Danmark som initiativtager fået ansvaret for Afrikadelen og republikkerne i det tidligere Sovjetunionen.
Vi vil også her tage skridt til konkretisering
på landeniveau, især med de afrikanske samarbejdslande.
Sammen med Kommissionen vil vi udarbejde en handlingsplan forud for den internationale vandkonference, som finder sted i Kyoto i marts 2003, og som udtryk for, at Danmark har en særlig kompetence inden for vandområdet, som vi jo har opbygget gennem mange år, har Udenrigsministeriet inddraget virksomheder med kompetence på netop dette område i forberedelsen af konferencen.
Så er der temaet handel og udvikling.
Her ligger det især regeringen på sinde at medvirke til at sikre udviklingslandene økonomisk grundlag for en bæredygtig udvikling gennem øgede eksportindtægter.
Her arbejder regeringen i både et EU-spor og et nationalt spor.
Det er vigtigt, for at landene kan bevæge sig fremad, at de får mulighed for at producere, og at de kan producere med henblik på eksport, så de kan få løftet deres sociale og uddannelsesmæssige niveau.
Her bar EU-sporet frugt, da Kommissionen i september fremlagde en meddelelse om handel og udvikling, som bekræfter den politik, EU har fastlagt gennem de seneste år med »alt undtagen våben«-initiativet og på WTO-ministermødet i Doha.
På udenrigsministermødet i november har vi fulgt op med fastlæggelse af en fælles politik, der tilrettelægger implementeringen gennem udviklingspolitikken.
I det nationale spor vedtog regeringen i oktober en strategi for handel og udvikling, og den er oversendt til Folketingets Europaudvalg og Det Udenrigspolitiske Nævn til orientering...
Jeg ved ikke, om De har tid, for jeg kan jo se, De laver deres vedtagelse, hr. ordfører for oppositionen.
Jeg håber meget, det bliver en god og konstruktiv vedtagelse, men hvis man har tid til at høre lidt efter, hvad jeg siger om handel og udvikling, vil det måske fremme debatten bagefter.
Denne strategi fastlægger, ud over det jeg allerede har nævnt, integrationen af den handels- og bistandspolitiske indsats gennem støtte til ulandenes deltagelse i handelsforhandlingerne i bl.a. WTO, gennem støtte til opbygningen af ulandenes kapacitet til rettidig implementering, gennemførelse af indgåede handelsaftaler og støtte til ulandenes udnyttelse af eksisterende og fremtidig markedsadgang.
Det er meget vigtigt, at ulandene får mulighed
for at kæmpe for deres sag i de handelsforhandlinger, som ligger foran os, og derfor støtter Danmark direkte de svageste landes muligheder for at arbejde aktivt med i processen, så deres interesser ikke bare varetages af os, men også af dem selv.
Så er der opfølgning på nationalt plan, og her traf regeringen mindre end 2 uger efter topmødet beslutning om iværksættelse af en national opfølgning.
Udenrigsministeriet og Miljøministeriet henvendte sig derefter i fællesskab til de berørte ministerier for at igangsætte en proces og sikre det fornødne ejerskab, og jeg vil her blot berøre den del af den nationale opfølgning, som jeg har ansvaret for, nemlig udviklingspolitikken, som gerne skulle understøtte ulandenes opfølgning på topmødet.
I Udenrigsministeriet har vi gennemgået Johannesburghandlingsplanen og vurderet udviklingsbistanden set i lyset af den handlingsplan.
Som eksempel kan jeg nævne understregningen af, at ansvaret for fattigdomsbekæmpelse og bæredygtig udvikling ligger hos de enkelte lande, og at god regeringsførelse er en grundlæggende forudsætning for fattigdomsbekæmpelse og udvikling.
Andre eksempler er den styrkelse af indsatsen, der er sket i de senere år på f.eks. områderne vand og sanitet samt energi.
På vandområdet lægger vi vægt på at øge adgangen til rent drikkevand og sanitære installationer og på undervisning i såvel hygiejne som sammenhængen mellem bekæmpelse af miljøproblemer og forbedrede sanitære forhold.
I finanslovforslaget for 2003 har regeringen
under punktet udviklingsbistand indarbejdet opfølgning af Johannesburg i form af øget støtte til handel, udvikling og erhvervsudvikling i udviklingslande, øget støtte til programsamarbejdslande, der har vist vilje til god regeringsførelse, øget støtte til miljøindsatser og øget støtte til regionalt samarbejde, herunder det nye Afrika-initiativ NEPAD.
Desuden lægger vi megen vægt på i forbindelse med fattigdomsbekæmpelsen, at vi skal styrke kvindernes rolle i udviklingsprocessen, for ellers får vi ikke befolkningsudviklingen i den tredje verden under kontrol, og vi får heller ikke skabt grundlag for den sociale og uddannelsesmæssige udvikling, som er nødvendig for at bringe landene frem, hvis ikke kvinderne kommer til at spille en større rolle i samfundet.
At få nedbragt befolkningstilvæksten er forudsætningen for, at man kan få sat gang i den bæredygtige udvikling i disse lande.
Derfor tog vi et særligt initiativ for kvinder i forbindelse med fattigdomsbekæmpelse i vores finanslovforslag af 29. januar 2002, og i denne og kommende finanslove arbejder vi videre med at styrke kvindeaspektet med henblik på befolkningsudviklingsperspektivet, så vi får afdæmpet befolkningstilvæksten.
De overvejelser, som Johannesburg generelt giver anledning til angående udviklingsbistanden, yderligere styrkelse af fokus på FN's Millenium, målsætninger om flerdimensional fattigdomsbekæmpelse, kvindesagsudviklingen, tværsektoriel tankegang og betydningen af energi samt bæredygtige forbrugs- og produktionsmønstre, er ikke nye for denne danske regerings udviklingsbistand.
Men Johannesburg har sat skærpet fokus på dem, og de vil derfor indgå i den fortsatte omlægning af dansk udviklingspolitik, som regeringen har iværksat, og som vil blive præsenteret i forbindelse med fremlæggelsen af finanslovsforslaget for 2004 til næste år, hvor vi yderligere vil skærpe disse aspekter.
Regeringen vil endvidere gennemføre en analyse af Danmarks internationale indsats efter 2003, der hidtil har været omfattet af Mifresta-bistanden, bl.a. for at sikre målrettet tilpasning til de internationale processer, herunder Johannesburgtopmødet.
Rapportering herom forventes i foråret 2003.
Omdrejningspunktet for opfølgning på globalt plan er naturligvis FN's Generalforsamling.
Men det er også Bretton Woods-organisationerne, de økonomiske verdensorganisationer, og de spiller en væsentlig rolle i denne forbindelse.
Den 57. generalforsamling i FN er stadig væk i gang, og vi har naturligvis endnu ikke et fuldt overblik over, hvordan man vil endossere udfaldet af topmødet.
For EU er det væsentligt at sikre en integreret opfølgning, der ligestiller den økonomiske, sociale og miljømæssige dimension af bæredygtighed.
Det er også vigtigt at sikre løbende opfølgning gennem regelmæssig rapportering fra generalsekretæren til generalforsamlingen.
EU skal i andre dele af FN-systemet finde tilslutning til at virkeliggøre den indrømmelse, som EU fik om iværksættelse af et 10-årigt arbejdsprogram til fremme af bæredygtige produktions- og forbrugsmønstre, som jo var meget væsentligt for det danske formandskab at få igennem.
Når det gælder Bretton Woods-institutionerne, Verdensbanken og IMF,
vil Danmark gennem bestyrelsesarbejdet præge Verdensbankens udlånspolitik. Der er møde
den 19. december med Verdensbanken herom i Washington
, og det er vigtigt at præge IMF's støtte i retning af at understøtte modtagerlandenes bæredygtighedsstrategi.
Alle disse steder består en del af opgaven i at overbevise ulandene om, at bæredygtig udvikling er i ulandenes egen interesse og ikke et forsøg på fra industrilandenes side at skabe nye handelshindringer.
Sidst, men ikke mindst er gennemførelsen af WTO's nye forhandlingsrunde af stor betydning for mulighederne for at virkeliggøre målsætningerne også fra Johannesburg.
Forhandlingsrunden tilstræbes afsluttet i januar 2005, men under WTO's ministerkonference i Mexico i september 2003 vil en midtvejsgennemgang naturligvis finde sted.
Det er selvsagt endnu for tidligt at vurdere udfaldet af denne midtvejsgennemgang; det siger sig selv, når den finder sted i 2003.
Men jeg kan forsikre om, at regeringen vil arbejde ihærdigt for, at der leves op til de udviklingsvenlige målsætninger, der er sat for processen, og som indgår i Danmarks strategi for handel og udvikling.