runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Marianne Jelved (RV), 2000-05-10:
Det er da korrekt, at der bliver skrevet, som hr. Frank Dahlgaard siger, men jeg er dybt, dybt, dybt, dybt uenig i det, der bliver skrevet.
Og det, Thorlund Jepsen bl.a. mangler at gøre, er at give et relevant og brugbart svar på, hvad der globalt er sket af forandringer med frie kapitalbevægelser osv. inden for de sidste 30 år.
Det er jo en anden virkelighed, vi står i i dag end for 30 år siden, da vi kom ind i Fællesskabet i 1972. Jeg har ingen kommentarer til Ivar Nørgaards vurdering.
Det er Ivar Nørgaards egen vurdering.
Jeg bliver spurgt, om jeg er enig, og jeg er dybt uenig i Ivar Nørgaards formodning.
Danmark er fuldstændig selv herre over sin folkepension; vi kan fordoble folkepensionen i Folketinget her i morgen, hvis vi vil.
Der er ingen, der blander sig i det.
Der er ingen steder i nogen traktater eller andre steder, hvor der står, at folkepensionen skal være ens i de europæiske lande.
Der er ingen lande, der ønsker at ændre deres systemer, så de bliver ens.
Alle lande synes, deres egne systemer er gode. Vi indretter os i Danmark, som vi helst vil have det, og det har intet på sig, at folkepensionen bliver berørt af Danmarks deltagelse i den fælles valuta.
Danmark har - det er til hr. Frank Dahlgaard - siden 1982 ført en økonomisk politik, som om vi var med i en fælles valuta.
Det er det bedste billede, jeg kan give af fastkurspolitikken.
Vi har ikke brugt devalueringsinstrumentet i den økonomiske politik i Danmark.
Derfor har vi fået så gode resultater, som vi har.
Det er en succes, og derfor er euroen også en succes.
Den er udtryk for den politiske vilje til at skabe høj beskæftigelse og god velfærd i Europa.
Over for hr. Ole Sohn vil jeg gerne understrege, at det, jeg svarede på, var spørgsmålet om, hvorvidt den fælles valuta fører til en harmonisering af skattesystemet, og dér er mit svar nej.
Grundlaget for den fælles valuta er, at der er en samordnet økonomisk udvikling - at økonomierne går i takt, kan man godt kalde det - inden for en ganske bestemt ramme, der er defineret i Traktaten.
Derfor er der selvfølgelig et behov for en fælles type økonomisk politik, men det betyder ikke, at man skal have det samme skattesystem i alle landene.
Det var altså spørgsmålet om harmonisering af skattesystemet, jeg svarede på.
Til hr. Keld Albrechtsen: Jeg mener ikke, at euroen trækker en harmonisering af skatter med sig.
Det, der sker - og det ved hr. Keld Albrechtsen udmærket efter mange år i Europaudvalget og diskussionerne bl.a. dér - er, at der er et globalt pres på selskabsskatteniveauet og kapitalbeskatningen, men det er ikke en følge af euroen, og jeg vil henvise til de udmærkede rapporter, der er udgivet af regeringen og senest fra DUPI.
Endelig har hr. Keld Albrechtsen misforstået det eller taler imod bedre vidende om de dokumenter, der henvises til.
Der er ikke pålæg om, at skatterne skal nedsættes i Europa.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-05-10:
Som det jo fremgår af hr. Frank Dahlgaards spørgsmål, så har tidligere økonomiminister Ivar Nørgaard udtrykt ængstelse
over, at euroen vil trække en harmonisering af skatterne med sig, som vil blive tvunget nedad. Her vil jeg da godt spørge ministeren, som nu pure afviser Ivar Nørgaards synspunkter, om det ikke er korrekt, at der i dokument efter dokument, som er vedtaget i EU - også af ministeren selv og også af statsministeren på Lissabontopmødet - og som bliver vedtaget på det kommende topmøde i juni i Portugal, gang på gang står, at skatterne skal ned, at personskatterne skal ned.
Det kan ministeren da ikke fortie for offentligheden; ministeren er selv med til at vedtage det.
Tror ministeren, at man kan blive ved med at pålægge landene at sætte skatten ned, uden at det får konsekvenser, i sidste ende også f.eks. for den danske folkepension?
Jeg synes ikke, at ministeren giver befolkningen al den information om det, der foregår her, som befolkningen har krav på.
Ole Sohn (SF), 2000-05-10:
Økonomiministeren understregede meget kraftigt, at en fælles valuta ikke betyder en fælles økonomisk politik, og så er mit spørgsmål: Vil det så sige, at man skal ændre undervisningsplanerne for økonomistudierne på universiteterne?
For det er jo sådan en almindelig grundsætning, at har man en fælles valuta, så må man også have en fælles økonomisk politik, for ellers hænger tingene ikke sammen.
Svend Auken (S), 2000-05-10:
Jeg er ikke tilfreds med tilstanden, som den er, og vi har til hensigt at sætte en række yderligere initiativer i gang.
Der er sket en foderforbedring.
Der kan ske
yderligere foderforbedring.
Der er sket forbedring af vore stalde.
Der kan ske klart bedre forbedringer af vores stalde.
Hr. Søren Kolstrup peger på flydelagene.
Det er min hensigt - og det har jeg sagt i Folketingets Miljø- og Planlægningsudvalg i dag - at hvis det viser sig, når vi laver status til september-oktober, at det ikke har hjulpet med den kampagne, så vil jeg gennemføre lovgivning med de nødvendige sanktioner.
Og først i det nye år vil der komme en handlingsplan.
Så jeg er bestemt ikke af den opfattelse, at det er godt nok.
Det er bare ikke helt så dårligt, og det går heller ikke i den forkerte retning, som hr. Kolstrup heldigvis ikke havde ret i at antyde i motiveringen for sit spørgsmål.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-05-10:
»Finder ministeren det seriøst og gavnligt for euroens troværdighed, at Grækenland nu bydes velkommen som euroland fra 1. januar 2001, mens Sverige må vente i mindst 2 år, før EU vil erklære svenskerne for egnede til euroen
Skriftlig begrundelse
Trods en offentlig gæld på over 100 pct. af BNP og en inflation, som er kunstigt og midlertidigt nedbragt, har EU-Kommissionen nu godkendt Grækenland som værdig til at indtræde i euroen fra 1. januar 2001, altså om mindre end 8 måneder.
Såvel EU-Kommissionen som Den Europæiske Centralbank har erklæret, at Grækenland opfylder
adgangskravene til euroen.
Et af kravene er en offentlig gæld på højst 60 pct. af BNP.
Grækenlands offentlige gæld er imidlertid på over 100 pct. af BNP, og den falder næsten ikke.
Hertil kommer, at Grækenland i januar opskrev sin valuta i forhold til euroen, hvilket i en periode fører til mindre inflation i Grækenland.
Grækerne har også sænket momsen, hvilket på samme vis kunstigt og midlertidigt sænker prisstigningstakten.
Samtidig med ros og grønt lys til Grækenland giver EU-Kommissionen en reprimande til Sverige, fordi landet ikke endnu har tilsluttet sig ERM II-aftalen.
Først når Sverige har været tilsluttet denne aftale i 2 år, kan landet blive euromedlem.
Med andre ord: EU giver grønt lys for et politisk og økonomisk ustabilt land som Grækenland til at indtræde i euroen, mens et rigt og økonomisk stærkt land som Sverige må vente mindst 2 år.
Det virker mildt sagt ikke seriøst, og sådanne beslutninger er selvfølgelig medvirkende til at undergrave den i forvejen vaklende tillid til euroen.
Hvad der sker, når tyskerne opdager, at de har fået fælles pengevæsen og økonomisk skæbnefællesskab med de politisk og økonomisk ustabile middelhavslande, men ikke med de stabile og velordnede skandinaviske lande, vil fremtiden vise.
Det er jo kendt gennem medierne, at Grækenland har søgt om og i hvert fald i første omgang af EU-systemet fået grønt lys for at tilslutte sig euroen, den fælles europæiske valuta, som er ude i store vanskeligheder og har en lav kurs.
Samtidig har man tilkendegivet over for Sverige, som jo grundlæggende er et stærkt og stabilt land,
at det ikke kan komme med i euroen, hvis det skulle ønske det, de første 2 år, for det opfylder ikke betingelserne.
Det er baggrunden for spørgsmålet, om ministeren finder, at det er seriøst og troværdigt, at man nu vil optage Grækenland i euroen, men ikke Sverige.
Marianne Jelved (RV), 2000-05-10:
Jeg vil lige indledningsvis bemærke, at spørgsmålet om optagelse af Grækenland først behandles på økofinrådsmødet i juni måned i år.
Når det er sagt, skal det tilføjes, at Grækenland ganske rigtigt opfylder alle konvergenskriterierne for deltagelse i den fælles valuta, og at vi derfor forventer, at Grækenland bliver optaget i den fælles valuta.
Mit svar er: Det er aldeles troværdigt, nemlig at eurosamarbejdet følger de regler, der er vedtaget, som er skrevet i Traktaten, og som er ratificeret af alle medlemslandene. Formålet med det, vi kalder konvergenskriterierne, de økonomiske mål, er jo at sikre, at de lande, der optages i euroen, har opnået en tilstrækkelig grad af økonomisk stabilitet, og det er bl.a. derfor, der er tale om en hel række kriterier og ikke kun et enkelt krav.
Så vil jeg godt nævne med hensyn til Grækenland, at i starten af 1990'erne var inflationen på 20 pct., den lange rente lå på et højt niveau og budgetunderskuddet lå vedvarende på mellem 10 og 15 pct. af det græske bruttonationalprodukt.
Jeg synes, Grækenland har gjort en fantastisk flot indsats.
Der er ikke noget, der kan sige, at Grækenland snyder på vægten eller lignende, som hr. Frank Dahlgaard plejer at sige det.
Fakta er, at Grækenland har klaret sig bedre, end hr. Frank Dahlgaard ønskede eller i sin vildeste fantasi havde forestillet sig.
Det burde give stof til eftertanke i stedet for blot at give endnu en anledning til at lufte sine fordomme mod lande i Sydeuropa.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-05-10:
Ministeren tager helt fejl.
Der er slet ikke tale om at lufte fordomme; der er tale om kolde økonomiske og politiske kendsgerninger, og jeg må i tillæg stille nogle spørgsmål til ministeren.
For det første: Hørte jeg rigtigt, at ministeren sagde, det er seriøst, at Grækenland kan komme med i euroen her om 8-9 måneder?
Og jeg kan forstå, at ministeren er med til at sige ved mødet i Portugal i sommer, at det er i orden, at Grækenland kan komme ind, men det kan Sverige ikke; dér skal der gå mindst 2 år, og det skal være knyttet til valutasystemet, og den slags.
Hørte jeg rigtigt, at Grækenland er det stærke, stabile, troværdige land, mens Sverige ikke er det?
Mener ministeren virkelig det?
Det var det første. Det andet er, at ministeren ved jo godt - det er et spørgsmål - at Grækenlands offentlige gæld er på over 100 pct. af nationalproduktet.
Grænsen i ØMU-systemet er 60 pct.
Den er altså langt højere.
For det andet: Ministeren ved jo godt, at Grækenland opskrev, revaluerede, sine drakmer i januar i forhold til euroen.
Er det ikke rigtigt?
Og for det tredje: Er det ikke også rigtigt, at grækerne har sænket deres indirekte afgifter og momsen, hvilket jo også giver lavere priser og lavere inflation i en overgangsfase, og at det er ud fra disse kunstige og midlertidige greb, man kan opfylde nogle af kriterierne?
Og så accepterer man det bare fra EU's side og tilsyneladende også fra ministerens side, som jo - og det er det sidste spørgsmål i denne omgang - skal være medbestemmende.
Selv om vi ikke er med i euroen, er vi vel med til at bestemme, om man opfylder kriterierne.
Og så vil ministeren, kan jeg forstå, lukke Grækenland ind i euroklubben.
Marianne Jelved (RV), 2000-05-10:
Det er korrekt, at Grækenland forventes at kunne være med fra den 1. januar 2001, og at Sverige ikke forventes at være med.
Det gør Grækenland derimod, og Grækenland har derfor anmodet efter reglerne og procedurerne om at blive optaget.
Det er korrekt, at Grækenlands gæld er på over 100 pct.
Det er der en række andre landes
der også er
, men jeg vil gerne minde hr. Frank Dahlgaard om, at i kravene med hensyn til konvergenskriterierne står der netop om gældsafsnittet, at man skal være på vej til referencerammen på de 60 pct.
Det er også korrekt, at drakmen er revalueret i januar.
Det er gjort i en vurdering sammen med Den Europæiske Centralbank og de 11 eurolande, og hr. Frank Dahlgaard ved fra tidligere onsdagsspørgsmål, at det er måden at gøre det på, hvis man mener, det er det relevante for den pågældende valutas centralkurs.
Det er også korrekt, at Grækenland har sænket momsen, og at det kan bidrage til en lavere inflation.
Jeg ved ikke, hvorfra hr. Frank Dahlgaard har, at det er midlertidigt, men der er ikke noget illegalt i det.
Og det er også fuldstændig korrekt, at Danmark deltager i behandlingen af ansøgningerne til medlemskab af euroen, og at Danmark følger de regler, der er fastsat i Traktaten.
Det er jo det, der er hele ideen med det europæiske samarbejde, vil jeg gerne understrege over for hr. Frank Dahlgaard: at der er et regelsæt, og det regelsæt er traktaktfæstet, og det er ratificeret i alle medlemslandene, og derfor har vi fået et Europa.
Og det er det, der er helt utroligt, fantastisk, vigtigt, godt: at også danskerne er klar over, at vi har et regelsæt for, hvordan man træffer beslutninger.
Det er på lige fod.
Alle lande har samme muligheder for at påvirke, nøjagtig som partierne har mulighed for at påvirke beslutningerne i Folketinget.
Det er en demokratisering af Europa, og dermed har vi afskaffet, at det er de største lande, der bestemmer alting alene.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-05-10:
Ja tak!
Jeg kan forstå, at ministeren bekræftede, at Grækenland er seriøst velkomment i euroklubben og opfylder alle kravene, mens Sverige ikke gør det; det skal i hvert fald holdes ude 2 år til, hvis ellers det vil ind, men der er jo ikke noget, der tyder på, at det vil det sådan lige med det samme.
Kan ministeren bekræfte, at der var vild jubel i Athen, da Europa-Kommissionen og nølende Den Europæiske Centralbank gik med til at indstille til topmødet i juni, at Grækenland skal med, vild jubel og glædesscener i Athen, men ikke i Berlin eller Bonn, ikke i Tyskland?
Kan ministeren bekræfte, at medlemmet af den tyske forbundsbanks råd, Hans Reckers, i sidste uge opfordrede Grækenland til at vente med at søge,
ikke var troværdigt og gavnligt for euroens kurs og værdi, at der kom et land som Grækenland ind nu, altså at der kom flere middelhavslande ind, som havde, skal vi sige botaniseret lidt med konvergenskravet?
Keld Albrechtsen (EL), 2000-05-10:
Én ting er, at ministeren af politiske grunde synes, at der skal flere lande ind i Euroland, men ministeren erkender jo selv - jeg vil da godt høre, om jeg har forstået svarene rigtigt - at der altså har været en opskrivning af den græske valuta, drakmen, og der har også i de nedsættelser af afgifterne ved hjælp af sådanne midlertidige kunstgreb været nogle midler til at forsøge på at holde inflationen officielt nede i retning af, hvad der kræves af Centralbanken.
Det betyder jo - og det vil jeg godt bede ministeren bekræfte - at der efterfølgende står et problem for den græske regering.
Den skal for så at kunne overholde euroreglerne i gang med en masse nedskæringer efterfølgende, for så kommer regningen jo.
Derfor vil jeg da opfordre ministeren til at besvare hr. Frank Dahlgaards spørgsmål, som jo er, om det kan være medvirkende til at styrke euroens troværdighed.
Jeg tror, det kan være medvirkende til at sende eurokursen endnu længere ned.
Men jeg forstår ikke helt ministerens forklaring; den hænger ikke sammen.
Mogens Andreasen (DF), 2000-05-10:
Ministeren ønsker ikke at drøfte løsninger på problemet for de ledige ved en eventuel privatisering.
med de problemer, som vi har stået med hele tiden, og nu også står med det problem, vi har med Amanda
Jeg mener, at arbejdsministeren egentlig bør komme med et svar på, hvad regeringen ønsker at gøre for at løse det her problem, for jeg tror ikke på, at Amanda er det, der løser den opgave i arbejdsformidlingerne.
Marianne Jelved (RV), 2000-05-10:
Grækenland er et seriøst og fuldgyldigt medlem af Det Europæiske Fællesskab og inde under de samme regler, som alle andre lande er.
Sverige er ligeledes inde under de samme regler.
Det, der skaber tryghed og troværdighed, er, at de regler overholdes.
Sverige har i øvrigt ikke søgt om at blive medlem af den fælles valuta.
Det er helt ude af spørgsmålet, så der er ingen mening i at stille Grækenland op mod Sverige.
Jeg kan ikke bekræfte, om der var glædesscener i Berlin eller ej.
Jeg forstår udmærket glædesscenerne i Athen, for grækerne har sammen med deres folkevalgte politikere arbejdet for at være med i den fælles valuta, så jeg glæder mig også sammen med dem over, at det er lykkedes.
Jeg kan ikke bekræfte, at der er tyske bankfolk, der har ytret et eller andet om Grækenland; det har jeg ikke fulgt med i.
Det, jeg gerne vil understrege, er, at man kan være fuldstændig tryg ved, uanset om man er dansker eller græker eller en anden nationalitet inden for det europæiske samarbejde, at Traktaten gælder, når den er ratificeret, og at reglerne bliver overholdt.
Og det er fantastisk vigtigt; alt andet ville være utænkeligt.
Til hr. Keld Albrechtsen: Jeg kender ikke til, at det er en midlertidig nedsættelse af afgifterne i Grækenland
, så det må jeg afvise.
Jeg kender heller ikke til, at Den Europæiske Centralbank har krævet en bestemt inflation af den græske regering.
Det passer ikke.
Inflationskriteriet er fastsat i Traktaten og har ikke noget med Den Europæiske Centralbank at gøre; det er ikke noget, den bestemmer over.
Jeg kan heller ikke bekræfte, at den græske regering skal skære ned,
men jeg kan bekræfte, at Danmark lykønsker Grækenland med dets medlemskab af den fælles valuta og med, at det er lykkedes for det at skabe det bedst tænkelige grundlag for stigende beskæftigelse og bedre sociale vilkår og større vækst i Grækenland.
Det lykønsker jeg grækerne med.
Det burde Enhedslisten også gøre.
Det er fuldstændig korrekt, som hr. Frank Dahlgaard beskriver det, at de lande, der er med i den fælles valuta, i givet fald vil dele pengepolitik med Danmark, hvis Danmark kommer med i den fælles valuta, ligesom de deler fælles pengepolitik med Tyskland, Frankrig, Luxembourg, Holland, Belgien osv. osv.
Så det er korrekt.
Jeg skal måske understrege over for hr. Frank Dahlgaard, at i vore dage er, i modsætning til for 30, 40, 50 år siden, de økonomiske relationer, de økonomiske forhold, grænseoverskridende, ligesom miljøet er grænseoverskridende.
Vi er bundet økonomisk sammen med Europa, fordi vi handler så meget med hinanden, hvilket er grundlaget for stigende vækst, stigende beskæftigelse.
Danmark er jo et stjerneeksempel på, hvad der bliver resultatet af at føre den politik, som alle eurolandene skal føre.
Tænk hvis hele Europa når til at have høj beskæftigelse, overskud på betalingsbalancen, overskud på de offentlige budgetter, sådan som Danmark har!
Hvad har
hr. Frank Dahlgaard egentlig imod det?
Det er det, det hele går ud på.
Det er hele ideen.
Vi holder sammen, der er fred i Europa, vi skaber et fællesskab, det bedste grundlag for vores velfærdssamfund i Europa.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-05-10:
Nu blev det jo vendt lidt rundt på det, da det var mig, der fik et spørgsmål.
Ministeren sagde jo, at Danmark er et stjerneeksempel, og så må man tilføje, at vi har vores egen krone, vi har vores eget folkestyre, vi har vores egen økonomi endnu, og at vi selv har skaffet overskud på betalingsbalancen, overskud på de offentlige finanser, den laveste arbejdsløshed i 25 år, en af de laveste arbejdsløshedsprocenter i Europa og langt, langt lavere end i Euroland, en lav inflation, politisk, social og økonomisk stabilitet.
Det danske folkestyre har selv klaret det, så hvorfor i al verden skal det med ind under euroen?
Hvorfor i alverden skal vi have fælles penge med bl.a. Grækenland og de østeuropæiske lande med den usikkerhed og ustabilitet, det giver?
Hvorfor gå med ind i et skæbnefællesskab, hvor vi ikke selv mere har styr på vores egen økonomi?
Kan ministeren bekræfte, at man udmærket kan have et tæt og venskabeligt og godt forhold til andre lande økonomisk og politisk uden at skulle have fælles penge og fælles alt muligt andet?
Vi skal jo ikke have fælles penge med nordmændene, og vi elsker dem jo, og de elsker os.
Så hvad er problemet?
Marianne Jelved (RV), 2000-05-10:
Jeg kan bekræfte, at det har Danmark gjort ved at føre den politik, som hører til en fastkurspolitik.
Derfor er vores erfaringer et utrolig godt billede på, hvad den fælles valuta kan skabe af grundlag for høj beskæftigelse og gode økonomiske og sociale vilkår i hele Europa.
Det har Danmark ikke gjort alene.
Det har Danmark gjort på grund af det økonomiske samarbejde i EU, på grund af vores handelssamarbejde med EU.
Danmark kan ikke gøre den slags ting alene.
Det synes jeg er en fantastisk flot idé: fred i Europa og de bedste muligheder for at løse de fælles problemer, de bedste svar på globalisering og andre ting, der har forandret vores vilkår.
De svar har hr. Frank Dahlgaard ikke leveret på noget tidspunkt.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-05-10:
»Vil ministeren helt afvise den tidligere økonomiminister Ivar Nørgaards ængstelse for, at et dansk ja til euroen betyder, at folkepensionen ikke kan opretholdes, som vi kender den i dag?«
Skriftlig begrundelse
Fhv. økonomiminister Ivar Nørgaard, der er uddannet nationaløkonom, sagde på den ekstraordinære socialdemokratiske kongres i Odense den 30. april 2000, at han »er overbevist om, at hvis vi er med, vil euroen blive brugt som argument for at harmonisere skatterne i EU, og så kan vi ikke opretholde den folkepension, vi har i dag«.
Ivar Nørgaard påpegede samtidig, at der ikke er seriøse argumenter for, at danske ministre skal sidde med ved bordet i Euro-11-gruppen.
det først og fremmest, at ministre ikke bryder sig om at føle sig udenfor
Der er ikke andre væsentlige argumenter for at tiltræde euroen nu.«
Tidligere økonomiminister Ivar Nørgaard sagde her den 30. april på den ekstraordinære kongres i Socialdemokratiet, at han var overbevist om, at hvis vi gik med i euroen og afskaffede den danske krone, så ville det blive brugt som et argument for at harmonisere skatterne, og så kan vi ikke opretholde folkepensionen, som vi har den i dag.
Vil ministeren erkende, at går vi med i euroen, så får det også konsekvenser for folkepensionen?
Marianne Jelved (RV), 2000-05-10:
Svaret er meget enkelt og meget klart: Nej og atter nej.
Hr. Frank Dahlgaard tager fuldstændig fejl.
Jeg har sagt det før, og jeg vil gerne gentage det: Der er intet belæg for, at euroen skulle føre til en harmonisering af skattepolitikken.
Der er i dag 11 lande, der er med i den fælles valuta.
Vi kan se landene, vi kan se, hvad det er for en politik, de fører.
Vi kan se deres finanslove, vi kan se deres forslag til skattepolitik.
Tyskland og Frankrig laver reformer nu i disse måneder, og der er ingen harmonisering, absolut ikke.
Der er ingen sætninger i det kapitel, der handler om Den Økonomiske og Monetære Union, der taler om harmonisering af skattesystemerne eller harmonisering af folkepensionerne.
Det passer ikke, og jeg er uenig med den tidligere økonomiminister Ivar Nørgaard i dette synspunkt.
Jeg vil gerne endnu en gang gøre det fuldstændig klart - og jeg kommer gerne igen onsdag efter onsdag og gør det klart over for hr. Frank Dahlgaard - at de krav, der i medfør af fastkurspolitikken og deltagelsen i den fælles valuta stilles til vores økonomiske politik, er præcis de krav, som regeringer efter regeringer har levet op til siden 1982 i det danske Folketing.
Det er derfor, det er så enkelt at forklare, hvad det er, der følger med den fælles valuta.
Vi havde i 1982 en arbejdsløshed på 240.000, og den har været oppe på 350.000, og vi har i dag en meget lav arbejdsløshed, fordi vi har ført den politik, der følger med fastkurspolitikken; det er det, der er ideen.
Søren Kolstrup (EL), 2000-05-10:
Spørgsmålet er stillet med baggrund i en konkret begivenhed i Kongens Enghave, hvor man fra politisk side konstaterer, at det simpelt hen er nødvendigt med et særligt korps af frivillige besøgsvenner, for at man kan leve op til servicelovens ånd og ord.
Henrik Dam Kristensen (S), 2000-05-10:
Jeg bliver spurgt af hr. Søren Kolstrup om ministeren finder, at frivillige besøgsvenner organiseret af de lokale ældreråd kan erstatte hjemmehjælpens omsorgsarbejde
, og til det kan jeg svare nej.
Søren Kolstrup (EL), 2000-05-10:
Jeg takker for svaret, og så er det gode spørgsmål jo: Hvad gør vi så, og hvad gør ministeren?