Pia Christmas-Møller (KF), 1999-02-11:
Man kan have mange meninger om det frugtbare og fremadrettede i denne debat; men nu har vi den altså, og så må tingene også siges ligeud.
Det hele handler om, at regeringen vandt folketingsvalget i elvte time på sidste øjebliks løfter og trusler fra Socialdemokratiet - løfter om, hvad Socialdemokratiet ville i regeringen, og trusler om, hvilke vederstyggeligheder der ville ramme befolkningen, hvis den fik en borgerlig regering.
Men man snød vælgerne!
Socialdemokratiet hentede på den måde de sidste stemmer hjem til at kunne fortsætte med regeringsmagten.
Socialdemokratiet sagde før valget, at der ikke var noget økonomisk indgreb på vej.
Boligejerne, bilejerne og pensionsopsparerne kunne trygt sove om natten, hvis altså bare de stemte på Socialdemokratiet.
Men hvad skete?
Man snød vælgerne!
Indgrebet kom få måneder efter valget som en tyv om natten.
Socialdemokratiet sagde før valget, at de borgerlige ville ramme lejerne.
Men hvad skete?
Man snød vælgerne!
Socialdemokratiet sagde før valget, at hjemmehjælpen skulle forbedres.
Hvem husker ikke statsministerens løfter
De seneste par ugers debat viser med al tydelighed, at hjemmehjælpen er blevet forringet.
Man snød vælgerne!
Socialdemokratiet sagde før valget, at kvaliteten i folkeskolen skulle forbedres; men man har intet gjort, man har intet villet, man har intet foreslået.
Man snød vælgerne!
Og så er der jo efterlønnen.
Socialdemokratiet sagde før valget, at der ikke skulle røres ved efterlønnen, men det blev der jo som bekendt alligevel.
Men ikke, fordi der var et flertal uden om regeringen, som var klar til at gå endnu længere; næh, det var regeringen selv, der fremlagde planerne.
Det var regeringens egne ideer.
Man snød vælgerne igen!
Det var regeringen, der samlede et flertal bag en begrænsning af efterlønnen.
Vi har fra konservativ side længe - ja, i flere år - sagt, hvad der var en indlysende kendsgerning, nemlig at efterlønsordningen var økonomisk uholdbar i længden.
Vi har gennem flere år presset på for at få gennemført de nødvendige opstramninger, så folk i god tid kunne indrette sig efter de nye vilkår.
Det var ikke populært, men det var nødvendigt. Vi sagde det også under valgkampen, men Socialdemokratiet slog korsets tegn og udstedte i stedet løfter om efterlønsgaranti med bemærkninger om, at hverken ændringer eller forringelser kunne komme på tale, hvis altså bare man stemte på Liste A. Regeringen vandt valget, fordi man ikke fortalte sandheden om den nødvendige politik.
Man snød bevidst vælgerne!
Socialdemokratiet udstedte også løfter om den økonomiske udvikling.
Desuden skulle udlandsgælden halveres på 4 år, men indtil videre er udlandsgælden kun steget.
Erhvervslivets konkurrenceevne forringes hele tiden, og Danmark taber markedsandele år for år.
Det har vi oplevet lige siden 1993 trods international højkonjunktur.
Ja, der er masser af uløste problemer og brudte løfter, men det er ikke Det Konservative Folkeparti, der støttede regeringens fortsættelse.
Det var ikke os, der gav magten til de brudte løfters regering, og det er heller ikke os, der har mandaterne til at vælte regeringen.
Ansvaret ligger hos venstrefløjen, bl.a. hos Enhedslisten.
Hvis Enhedslisten oprigtigt mener, at regeringen har svigtet, burde Enhedslisten også være parat til at vælte regeringen; men det vil Enhedslisten jo ikke.
Når det kommer til stykket, råber man bare op.
Enhedslisten skal have pudset glorien og pæret lidt rundt i Socialdemokratiets blødende sår.
Men sandheden er jo også, at Enhedslisten har bragt denne regering til magten, og at Enhedslisten lader regeringen beholde magten.
Det giver Enhedslisten et medansvar for alt, hvad denne regering foretager sig, og hvis Enhedslisten ikke kan lide det, må den vælte regeringen.
Følger man dem ikke, snyder også Enhedslisten vælgerne, og det må vi andre jo så finde os i, indtil vælgerne giver regeringen og dens støtter det røde kort.
I mellemtiden må vi kæmpe for at få det bedste ud af det hele for borgernes skyld, og derfor anbefaler jeg firkløverets forslag til vedtagelse.
Vi hjælper nemlig gerne regeringen med at opfylde løfterne om forbedringer for børnefamilierne, for de ældre og for de syge, men forudsætningen er jo, at der bliver gjort noget ved konkurrenceevnen, for det er overskud i virksomhederne, der skaber grundlaget for al vores velfærd.