Søren Søndergaard (EL), 2004-03-31:
Det kommer selvfølgelig an på, hvordan man fortolker det der med, om en debat er fredsommelig eller ej, men den har i hvert fald været fredsommelig i den forstand, at det, der jo lå i kortene, nemlig at regeringen kom i mindretal, ikke er sket.
Det er jo ikke, fordi Dansk Folkeparti har skiftet holdning.
Det er heller ikke, fordi SF har skiftet holdning.
Det er heller ikke, fordi Kristendemokraterne har skiftet holdning.
Det er heller ikke, fordi Enhedslisten har skiftet holdning.
Det er heller ikke, fordi Venstre har skiftet holdning.
Det er heller ikke, fordi De Konservative har skiftet holdning.
Det er sådan set heller ikke, fordi Det Radikale Venstre har skiftet holdning, for Det Radikale Venstre har sådan set sagt det, hr. Niels Helveg Petersen sagde i dag; uanset at jeg er hamrende uenig i det, så har hr. Niels Helveg Petersen sådan set sagt det hele tiden.
Men det er jo, fordi Socialdemokratiet har skiftet holdning.
Socialdemokratiet siger noget andet nu, end de sagde i forbindelse med nævnsmødet.
Derfor står vi jo altså i den situation, at det flertal, der var for at stramme politikken op over for Kina og sende et klart signal ud i verden, ikke alene til de undertrykte i Kina, men også til undertrykte alle mulige andre steder, om, at fra dansk side accepterer vi altså ikke at sælge våben til et undertrykkende regime, den mulighed, der var for at sende det klare signal og oven i købet få indflydelse i EU - måske hr. Jeppe Kofods største chance i hvert fald i sit hidtidige politiske virke til at få indflydelse på verdenspolitikken - er forspildt.
Det kan jeg jo godt forstå at statsministeren er glad for.
Jeg kan se, at statsministeren smiler stort, og det forstår jeg godt.
Vi andre er selvfølgelig ikke så glade for det
Ikke for vores egen skyld, vi er fuldstændig ligeglade
, vi får jo ikke noget ud af, om der er en våbenembargo eller ej mod Kina, men vi er kede af det på grund af de undertrykte i Kina, og vi er kede af det på grund af fremtiden.
For hvis ikke vi gør noget for at hjælpe de undertrykte i Kina, hvis ikke vi gør noget for at sætte nogle klare grænser for diktaturet i Kina, jamen så ved vi jo, hvordan det går med diktaturer, der ikke bliver sat grænser for.
Så er det, vi kommer i situationer, hvor vi skal have en ny diskussion om 10 år som den, vi har haft om Saddam Hussein tidligere i dag.
Vi ser det på den måde, at man underlægger sig EU.
Det er den ene del af det.
Vi ser det på den måde, at man ikke på trods af en direkte forespørgsel fra bl.a. hr. Peter Skaarup
vil svare på, hvilke konkrete krav der bliver stillet for at ophæve våbenembargoen.
Om statsministeren har glædet sig til det, vil tiden vise.
Forslaget skal jo først vedtages den 13. april, så det kan være, at der er kløgtige socialdemokrater, der bruger påskeferien til at overveje, om det virkelig er så fornuftigt at stemme for det her.
Det kan jo i hvert fald være, at inden den konkrete afgørelse om tilslutning til regeringens forslag om at ophæve våbenembargoen, hvis det måtte komme, skal tages, at folk fra arbejderbevægelsen, som ikke er glade for den måde, Kina har børnearbejde på, underbetaler folk og stækker fagforeningerne på osv., har henvendt sig til hr. Jeppe Kofod eller andre i den socialdemokratiske folketingsgruppe og sagt, at det her skal man måske nok tænke over en ekstra gang.
Sker det, og det vil vi da opfordre til, står statsministeren jo altså med det problem, og det kan enhver tælle sig frem til, at der ikke er et politisk flertal i Folketinget.
Derfor må vi opfordre til, at alle, der ønsker reelle fremskridt for demokratiet i Kina, nu lægger et pres på Socialdemokratiet, lægger et pres på hr. Jeppe Kofod, sådan at den slatne holdning, som man nu giver udtryk for, bliver rettet op.
Så vil jeg til sidst sige, at jeg beklager, at statsministeren ikke kunne sige et par ord om, hvordan EU aktuelt har optrådt i Menneskerettighedskommissionens samling.
Blev Kina nævnt i det indlæg EU holdt?
Kritiserede man fra EU's side menneskerettighedskrænkelserne i det indlæg, der blev holdt, og hvordan stiller man sig til den amerikanske resolution?
Man har holdt en generel tale om menneskerettighederne, men der er selvfølgelig mulighed for at tage situationen op i et land, som omfatter så mange mennesker, som Kina gør.
Hvis ikke statsministeren vil give et svar nu, må vi jo spørge til det. Jeg frygter, at man ikke har taget det op.
Man har fundet alle mulige begrundelser for ikke at tage det op.
Det vil desværre ligge fint i forlængelse af den politik, man generelt har på området, som vi i hvert fald ikke kan støtte.