runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2006-05-09:
Det er altså ikke rigtigt, når fru Line Barfod siger, at der ikke bliver tilført mere end 0,5 pct., for det gør der.
Fru Line Barfod mikser tingene sammen.
Vi står med en kommunalreform, hvor en masse kommuner bliver lagt sammen, og derfor gælder der nogle særlige spilleregler.
Det mener vi faktisk er nødvendigt for at styre tingene, for i en lille kommune som min egen kunne man i virkeligheden lynhurtigt tømme kassen, fordi man tænkte, at der nok var nogle andre borgere, der kom til at betale regningen bagefter.
Der må være en eller anden økonomisk ansvarlighed, men det ændrer ikke ved, at der år for år skal bruges flere penge på det, vi betragter som det offentliges kerneydelser, og det mål jagter vi.
Det har vi gjort år efter år, og det kan jo også påvises, at det har haft en effekt.
Jeg skal lige angribe det, fru Line Barfod siger om, at vi bare taler om f.eks. det med seniorpolitik.
Det gør vi faktisk ikke.
Nu ved fru Line Barfod jo af gode grunde ikke, hvad der foregår inde i forhandlingslokalet, men jeg kan da så her løfte sløret for, at vi allerede flere gange under forhandlingerne har stillet spørgsmålet om, hvordan vi kan sikre, at en seniorpolitik rent faktisk vinder frem i virksomhederne, hvordan vi kan hjælpe med til, at det sker.
Med hensyn til ressourcer mener vi bestemt, der skal være de nødvendige ressourcer.
Vi har haft fokus på, at der år efter år er kommet flere ressourcer til de kerneområder, der er en del af den offentlige sektor i kommunerne, og det vil vi fortsat gå efter.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-05-09:
Ja, men det, jeg kan gøre klart, er, at regeringen lægger de forslag frem, som vi finder er nødvendige for at sikre, at der også er penge til velfærd i fremtiden – at det ikke bare går godt nu, men også kommer til at gå godt i fremtiden – og det, vi stiler efter, er at få et bredt politisk flertal her i Folketinget bag en sådan reform.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-05-09:
Det vil faktisk sige, at befolkningen ønsker den nuværende efterlønsordning bevaret og ikke forringet på den måde, som regeringen har foreslået.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-05-09:
Nej, hr. Jørgen Arbo-Bæhr kan ikke udlægge det, jeg har sagt, som en afstandtagen fra det, Venstres politiske ordfører har sagt.
Jeg tolkede oven i købet det, han har sagt, sådan, at han gav udtryk for, at det ville være temmelig usædvan ligt, hvis en forhandlingspart også deltog i offentlige demonstrationer mod det, man prøvede at nå frem til en aftale om, men lad det nu være.
Så vil jeg blot sige til hr. Arbo-Bæhr, at der jo er lavet forskellige undersøgelser af, hvordan befolkningen ser på behovet for velfærdsreformer, og ganske mange af de undersøgelser viser, at der faktisk er flertal for reformer.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-05-09:
Det forstår jeg i hvert fald sådan, at statsministeren tager afstand fra, at hr. Jens Rohde på den måde har blandet sig i, hvad Socialdemokraterne har gjort indtil videre.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-05-09:
Til syvende og sidst bestemmer enhver politiker jo selv, hvad den pågældende vil deltage i, stille op til og sige osv.
Men jeg tror, Venstres politiske ordfører har haft i tankerne, at det er en meget usædvanlig situation, at et parti, der forhåbentlig med henblik på at nå frem til en aftale er med i forhandlinger, samtidig deltager i offentlige demonstrationer mod en sådan aftale.
Men til syvende og sidst må ethvert politisk parti jo selv tilrettelægge sine aktiviteter.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-05-09:
Den 17. maj har fagbevægelsen, en række uddannelsesorganisationer og nogle politiske ungdomsorganisationer indkaldt til demonstrationer i København, Århus, Odense, Esbjerg og Aalborg mod regeringens velfærdsudspil, og i den forbindelse har Venstres politiske ordfører, hr. Jens Rohde, sagt til Socialdemokraterne, at det bør de holde sig væk fra, så længe der forhandles på området.
Det er altså efter min bedste overbevisning en indblanding i, hvad Socialdemokraterne skal gøre eller ikke gøre, og jeg kunne egentlig godt tænke mig at spørge statsministeren, om han er enig med sit partis politiske ordfører i, at man på den måde skal pålægge et andet parti, hvad det skal gøre uden for de lokaler, hvor man sidder og forhandler.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-05-09:
Naturligvis er der jo overordnet en samlet ramme for, hvad Danmark maksimalt kan engagere sig i internationalt, og vi er jo engagerede rundtomkring.
Men det er da rigtigt, som hr. Steen Gade nu antyder, at når vi taler om Afrika, hvor Danmark bestemt har en positiv holdning til at engagere sig, er der faktisk flere forskellige brændpunkter, som kunne komme på tale, også fra FN's side.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Steen Gade (SF), 2006-05-09:
Jeg ville egentlig gerne have haft et klarere svar om, at vi ville bruge den måned til for alvor at gøre, hvad vi kan, for at sætte Darfur på verdensdagsordenen.
Undersøgelser viser jo, at når Darfur for alvor bliver sat på dagsordenen, falder antallet af folk, der bliver slået ihjel, så derfor kan man sige, at der også er nogle positive virkninger af at leve i den globale landsby, som vi lever i.
Angående spørgsmålet om at stille tropper til rådighed ved jeg ikke, om statsministeren har de samme vanskeligheder som udenrigsministeren.
Er det, fordi vi reelt har bundet tropperne andetsteds, at vi ikke kan give et klart svar om, at vi er villige til at stille med tropper, og at vi vil melde aktivt ud om det på forhånd?
Alle de praktiske opgaver kommer jo først bagefter.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-05-09:
Det sidste ville dog være en særdeles usædvanlig fremgangsmåde, for man giver ikke sådanne meldinger, før der er en henvendelse, og man skal da også vide, på hvilket grundlag man giver sin melding.
Så den kritik må jeg klart afvise.
Jeg har sagt i dag, at kommer der en anmodning, vil vi se positivt på den fra dansk side.
Men vi kan jo ikke give nogen konkret melding på nuværende tidspunkt, for der er ikke nogen fred at bevare på nuværende tidspunkt.
Der er stadig meget, der skal afklares i Darfur, før vi er nået så langt.
Når jeg ikke kan sige noget skråsikkert om, hvilke opgaver der vil få den højeste prioritet under 1 måneds formandskab i FN's Sikkerhedsråd, er det alene, fordi karakteren af arbejdet i FN's Sikkerhedsråd er sådan, at man aldrig kan vide, hvad der pludselig kommer op, som fortrænger alt muligt andet.
Men hr. Steen Gade har ret i, at Darfur da i den grad er i toppen af det internationale samfunds nuværende dagsorden, så det kan jo næsten ikke undgås, at det bliver en af de meget vigtige opgaver, Danmark som formandskabsland må tage sig af.
Steen Gade (SF), 2006-05-09:
Jeg er glad for, at Darfur er en af dem, men man kan vel også sige, at Darfur ikke kan undgå at være en af dem.
Men tilbage står: Har Danmark ikke en prioritering for sin formandskabsperiode?
Det synes jeg da er svagt.
Jeg kan heller ikke forlige mig med, at statsministeren ikke kan give det klare svar, at hvis vi bliver anmodet om at stille tropper til en FN-styrke i Darfur, vil vi stille dem og give melding om det allerede nu.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-05-09:
Nej, men jeg må lige gøre opmærksom på, at når det på nuværende tidspunkt ikke er muligt at give nogen klar meddelelse, er det jo netop, fordi situationen i og omkring Darfur er meget uafklaret.
Vi er altså nødt til at have en meget klar situation, før der kan gives noget klart svar, og der skal jo også komme en konkret henvendelse, så det er grunden til, at der ikke kan gives et meget klart svar på nuværende tidspunkt.
Jeg er grundlæggende positivt stemt, men vi kan ikke give noget klart svar, før der foreligger en afklaret situation.
Det fører mig så frem til den anden del af hr. Steen Gades spørgsmål om formandskabet for FN's Sikkerhedsråd, som Danmark overtager om ganske få uger.
Jeg tror, jeg kan sige, at der kommer til at ligge rigtig mange tunge sager i netop den måned, vi overtager formandskab, og Darfur er selvfølgelig en af dem.
Steen Gade (SF), 2006-05-09:
Jeg er klar over, at der ikke er en fred lige nu, men det, jeg spurgte statsministeren om, var noget andet end det, statsministeren svarede på.
Danmark bliver formand for FN's Sikkerhedsråd om kort tid, og vil Danmark gøre det til sin vigtigste opgave som formand for FN's Sikkerhedsråd at gøre noget for at løse konflikten?
Det synes jeg er en historisk mulighed, men det er også en forpligtelse, hvis vi er enige om, at det er den alvorligste situation, vi har stået over for efter folkemordet i Rwanda.
Det andet er: Vil Danmark melde aktivt ud, at vi er villige til at stille tropper til rådighed?
Udenrigsministeren har på et åbent samråd skabt tvivl om det, så derfor synes jeg, det ville være den rigtige melding at give nu, at vi er villige til at stille med tropper.
Eller er det sådan, at fordi vi har tropper bundet i Afghanistan og Irak, kan vi ikke give en sådan aktiv melding?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-05-09:
Hr. Steen Gade har ret i, at det er et tema, som det har været svært at få opmærksomhed om.
Jeg kan nævne, at netop i denne uge sætter vi fra regeringens side meget fokus på Afrika.
Vi får bl.a. besøg af formanden for Den Afrikanske Unions Kommission, hr. Konaré, som jeg skal have møde med onsdag/torsdag, og her vil Darfur selvfølgelig blive et centralt tema, fordi Den Afrikanske Union er centralt involveret i bestræbelserne på at finde en løsning i Darfur.
For så vidt angår en sådan løsning, må vi desværre sige, at lige på nuværende tidspunkt er der hverken politisk eller militær baggrund for at sige, at der kan findes en løsning.
Kommer der på et tidspunkt en anmodning fra FN om et dansk bidrag til en fredsbevarende styrke, er det selvfølgelig en anmodning, vi vil se positivt på fra dansk side.
Men det er på nuværende tidspunkt umuligt at sige noget bestemt om det, fordi situationen er meget uafklaret, og det siger sig selv, at før FN kan sætte en styrke ind, skal der være en fred at bevare, og det er der altså ikke sikkerhed for på nuværende tidspunkt.
Steen Gade (SF), 2006-05-09:
Hvis jeg må fortsætte i samme spor som det tidligere spørgsmål, vil jeg sige til statsministeren, at efter min hukommelse er det sådan, at alle statsministre, der har fået en sådan opfordring, på et eller andet tidspunkt har rettet sig efter den.
Det er bare til statsministerens ihukommelse.
Mit spørgsmål handler om situationen i Darfur – den alvorligste situation i verden lige nu, hvor der enten er et folkemord i gang, eller et folkemord truer.
Det har været vældig svært at få det på dagsordenen her i Danmark fra den danske regerings side, og derfor er jeg glad for, at udviklingsministeren er i New York netop nu, og efter hvad jeg har forstået, deltager i FN's Sikkerhedsråds drøftelser.
Og vil Danmark f.eks. på FN's Sikkerhedsråds møde i dag eller i morgen melde aktivt ud, at vi er villige til at stille tropper til rådighed, hvis det er nødvendigt?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-05-09:
Jeg lytter selvfølgelig altid til, hvad Folketinget siger, og ikke mindst når det er et flertal i Folketinget, der siger noget.
Men jeg vil også gøre opmærksom på, at det er en gammel, grundfæstet regel her i landet, at det er den til enhver tid siddende statsminister, som afgør, hvordan sagerne skal fordeles mellem ministrene.
Det princip vil jeg fastholde, og derfor kan jeg sige til hr. Martin Henriksen, at der ingen overvejelser er om at ændre arbejdsopgavernes fordeling ministrene imellem.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Spm. nr. US 132
Martin Henriksen (DF), 2006-05-09:
Jamen det er jo meget sympatisk, at man ønsker at gøre noget godt for forbrugerne.
Det ønsker vi bestemt også i Dansk Folkeparti, og det viser de forskellige politiske aftaler, som er indgået på området, også.
Men når det nu viser sig, at det ikke er gået efter hensigten, må man vel gøre sig nogle overvejelser om at ændre strukturen, især når et flertal i Folketinget kommer med en klar opfordring til statsministeren.
Det må vel gøre, at noget kommer i bevægelse i statsministerens hoved og internt i regeringen.
Så kunne jeg også godt tænke mig at spørge til noget andet: Er det ikke et problem, i og med at Forbrugerministeriet er et så lille ministerium, at den nødvendige viden ikke er placeret tæt på ministeren, men placeret ude i forskellige styrelser og nævn?
Det gør bl.a., at kommunikationsvejene alt andet lige ikke er så optimale, som de kunne være, og det har vi jo også set nogle eksempler på.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-05-09:
Nej, begrundelsen var og er, at regeringen ønsker at sætte stærk fokus på netop familie- og forbrugerspørgsmål.
Det er min tankegang, at centraladministrationen skal indrettes således, at der bliver oprettet ministerier til at løse en politisk opgave, der er fokus på.
Vi oprettede f.eks. det nye Integrationsministerium i sin tid, fordi vi gerne ville samle ansvaret for integrations- og indvandringsspørgsmål ét sted, hvor det tidligere lå forskellige steder, og det samme var tilfældet ved dannelsen af Familie- og Forbrugerministeriet.
Det var ud fra et politisk ønske om at få samlet ansvaret for familie- og forbrugerspørgsmål ét sted, og det mener jeg er en dynamisk måde at organisere centraladministrationen på.
Martin Henriksen (DF), 2006-05-09:
Nu synes jeg lige, jeg gav et eksempel på, at noget har vist, at det ikke er så optimalt, som det burde være.
Jeg vil spørge: Hvad var egentlig begrundelsen for, at regeringen i sin tid så at sige ønskede at skille to ministerier ad ved at lægge fødevarekontrollen under Forbrugerministeriet i stedet for under Fødevareministeriet?
Ønskede man at give De Konservative en ekstra ministerpost, eller hvordan hang det sammen?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-05-09:
Jeg er sådan set tilhænger af »Fra jord til bord«strategien, men den kan efter min opfattelse godt følges, samtidig med at vi har et selvstændigt Familie- og Forbrugerministerium, som er oprettet for netop at sætte stærk fokus på bl.a. forbrugerspørgsmål.
Martin Henriksen (DF), 2006-05-09:
Sagen er jo den, at i sidste uge, tror jeg det var, var der et eksempel fremme i pressen på, at Fødevareministeriet gav økonomisk tilskud til en virksomhed, som Fødevarestyrelsen, der jo hører under Forbrugerministeriet, agtede at politianmelde på grund af nogle forhold, der ikke var tilfredsstillende.
Det er jo et eksempel på, at tingene ikke hænger sammen, og at kommunikationen ikke er så god, som den burde være, men det problem kunne man jo bl.a. løse ved at samle tingene i ét ministerium.
Sagen er jo også den, at Danmark i både Europa og andre steder i verden blev rost for vores »Fra jord til bord«-politik, som vi førte fra 1997 til 2001, så vidt jeg husker.
Og hvad er egentlig årsagen til, at man ikke ønsker at samle det hele i ét ministerium?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-05-09:
Nej, det er der ikke nogen overvejelser om.
Martin Henriksen (DF), 2006-05-09:
Det er også om Fødevarestyrelsen og fødevarekontrollen.
Jeg kunne godt tænke mig at høre statsministeren, om statsministeren ikke set i lyset af den seneste tids uheldige episoder i Fødevarestyrelsen og ikke mindst set i lyset af Folketingets vedtagelse om at samle fødevareområdet i ét ministerium agter at samle fødevarekontrollen under f.eks. Fødevareministeriet og dermed vende tilbage til strukturen fra før 2001.
Er der nogen overvejelser om det i regeringen?
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-05-09:
Det harmonerer jo meget, meget dårligt med, at man nu siger, at der ikke er råd til at bevare efterlønsordningen i dens nuværende form.
Hvad er sandheden ifølge statsministeren?
Er det ikke korrekt, at der i virkeligheden er råd til at bevare en uændret efterlønsordning, og at det kun er et politisk valg, om man vil bevare den eller ej?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-05-09:
Jeg ved godt, at hr. Jørgen Arbo-Bæhr ikke vil forstå disse økonomiske sammenhænge.
Men sagen er den, at selv om det går godt nu, og der er overskud nu, risikerer vi underskud om 10-15 år, hvis vi ikke gør noget, og det skyldes ganske enkelt, at der bliver flere ældre, og at der bliver færre erhvervsaktive til at skaffe pengene.
Vi lever i øvrigt også længere og længere, og derfor vil det gå sådan, at der bliver underskud i fremtiden, hvis vi ikke er lidt flere år på arbejdsmarkedet.
Det er baggrunden for regeringens udspil.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Første behandling 22/11 2005.
Betænkning 21/3 2006.
Anden behandling 28/3 2006.
Der var stillet 1 ændringsforslag i tillægsbetænkningen.
Uden for tillægsbetænkningen var der ikke stillet ændringsforslag.
Ændringsforslaget sattes først til forhandling.
Ingen bad om ordet.
Afstemning
Ændringsforslaget vedtoges uden afstemning.
Lovforslaget som helhed sattes herefter til forhandling.
Ingen bad om ordet.
Afstemning
Lovforslaget vedtoges enstemmigt med 107 stemmer.
Bjarne Laustsen (S), 2006-05-09:
Jeg tror, at hr. Jens Kirk gerne vil have undertegnede til at sige, at vi får både i pose og sæk.
Vi får en ophævelse af den paragraf, hvilket gør, at vi har lige vilkår.
Det er fint nok, men jeg synes ikke, at det hænger sammen med, at der skal ændres i landbrugsloven med hensyn til, hvor stort et dyrehold der må være.
Det hænger jo ikke sammen.
Det, hr. Jens Kirk, Venstre og regeringen siger, er, hvor mange dyr der må være ude på gårdene.
Det er to vidt forskellige spørgsmål.
Man blander pærer og bananer.
Det kommer der nødvendigvis ikke noget godt ud af.
Det er rigtigt, at det, når vi er færdige med dagens afstemninger, så ser ud til, at vi får ophævet den paragraf, vi egentlig gik efter, og til hvilken Venstre egentlig helt betingelsesløst sagde: Ja, den vil vi gerne fjerne.
Der var ikke nogen betingelser, det er noget, man har fundet på bagefter.
Det sagde man bare ikke.
Derfor har man snydt vælgerne.
Jens Kirk (V), 2006-05-09:
Nu er jeg lidt bange for at stille flere spørgsmål til hr. Bjarne Laustsen, for når hr. Bjarne Laustsen ikke engang kan svare på et spørgsmål om, hvorvidt man fik det, man ville med lovforslaget her, tør jeg ikke spørge, om der bliver flere svin, om der bliver flere kreaturer, for det gør der vel slet ikke.
Er det ikke rigtigt, at antallet af dyreenheder i Danmark faktisk er faldende?
Har hr. Bjarne Laustsen ikke fået det, han ønskede i forbindelse med lovforslaget?
Bjarne Laustsen (S), 2006-05-09:
Det kan godt være, at hr. Jens Kirk er i lommen på Dansk Landbrug.
Derfor behøver fødevareministeren jo ikke at være det.
Det, det handlede om den dag, vi fik spørgsmålet, var, om vi ville fjerne den regel, der gjorde, at landlejerne ikke havde samme vilkår som bylejerne.
Fødevareministeren gjorde ingen ophævelser mod, at der skulle være flere svin, mere gylle, større arealkrav eller noget som helst andet.
Nej, det var en urimelig regel, som man ville kigge på og ville fjerne.
Det er jo det, der er essensen i det.
Det andet er så, at Landbrugsraadet, og det er jo deres gode ret, kommer og siger: Når det sker, at man giver samme vilkår, ja, så vil vi gerne have lov at have nogle flere svin ude på gårdene.
Jamen det er jo deres ret at sige det, men derfor behøver fødevareministeren da ikke at lade dem skrive lovforslaget og så gennemføre det efterfølgende.
Det har man ikke sagt til befolkningen.
Man har sagt: Vi vil sørge for, at I får de samme vilkår som bylejerne.
Det er jo derfor, det er en underlig blanding.
Jens Kirk (V), 2006-05-09:
Jeg vil gerne spørge hr. Bjarne Laustsen, om ikke Socialdemokratiet kan få det, de skulle have, med det lovforslag her.
Er der ikke sket det, man ønskede?
Man har ændret det her, så der bliver lige betingelser.
Fik hr. Bjarne Laustsen og Socialdemokratiet ikke det, de ønskede med lovforslaget her?
Karen Hækkerup (S), 2006-05-09:
Det er jo ikke første gang, at Folketinget skal behandle et forslag om sundhedsrum, og jeg kan love for, at det heller ikke bliver den sidste.
I dag vil det endnu en gang blive stemt ned af et flertal i Folketinget bestående af Venstre, De Konservative og Dansk Folkeparti.
Det beskæmmende for udviklingen i Danmark er, at antallet af narkomaner, der dør af deres misbrug, er stigende.
Det er modsat i de andre lande, der har turdet tage skridtet fuldt ud og indføre sundhedsrum.
Dér er antallet af narkomaner, der dør, faldende.
Det er vigtigt, at der kommer sundhedsrum også i Danmark, for når narkomaner er hårdt belastede, er på det yderste i deres misbrug, kan de ikke gå i afvænning.
Det eneste håb for, at de reelt set kan komme ud af deres misbrug, er, at de får kontakt til et stabilt sundhedspersonale, hvilket de ville få, hvis de havde deres gang i et sundhedsrum.
Vi har faktisk fundet en løsning.
Danmark har ikke fundet den, men verden har fundet den.
Danmark vender den ryggen, fordi vi ikke vil være med til at acceptere, at der indføres sundhedsrum.
Vi skal kun få kilometer væk fra talerstolen her i Folketinget, før man ville kunne se kvinder, der trækker bukserne ned og må junke sig i gadedøre, i opgange og på legepladser.
Alt det foregår foran børn.
Der bliver smidt kanyler, og det er et rent mareridt at bo de steder, hvor narkomanerne holder til.
Der er behov for, at der indføres sundhedsrum, til dels for at få dem motiveret til at gå i behandling og også for at hjælpe de områder i København, der er mest belastet af narkomanerne.
Flere og flere dør, og imens lukker Folketinget øjnene og vil ikke indrømme, at der er en vej ud af den her dødsspiral.
Det er jo en genfremsættelse, men vi fremsatte det igen, fordi vi anede håb om, at et flertal i Folketinget nu ville bakke op.
Når vi havde det håb, er det, fordi De Konservative i København kender til problemerne og har indset, at der er behov for sundhedsrum.
Den konservative sundhedsborgmester i København støtter indførelsen af sundhedsrum.
Vi havde håbet, at han havde haft indflydelse til også at kunne få sin politik og sine ønsker bragt ind på Christiansborg, men sådan bliver det ikke, heller ikke denne gang.
Men vi vil hos Socialdemokraterne og den øvrige opposition blive ved med at forfølge udviklingen af dødsfald inden for narkoområdet, fordi vi er overbevist om, at den eneste måde, vi kan få nedbragt antallet af borgere, der dør af deres misbrug, er ved at få lavet sundhedsrum.
Det er beskæmmende, at Folketinget i dag stemmer nej til det her forslag, når vi ved, at det ville kunne redde menneskeliv.
De har afsat pengene på deres budget.
Den eneste forhindring er Folketinget.
Det er skammeligt, men jeg vil garantere, at vi vil følge udviklingen, og vi vil genfremsætte forslaget, lige så snart vi synes, at der er mulighed for det.
Hermed sluttede forhandlingen.
Afstemning
Første behandling 31/3 2006.
Der var ikke stillet ændringsforslag.
Forslaget sattes til forhandling.
Ingen bad om ordet.
Afstemning
Forslaget til folketingsbeslutning vedtoges enstemmigt med 106 stemmer.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-05-09:
Nej, men sådan er det heller ikke, og jeg har heller aldrig sagt, at det skulle være sådan.
Tværtimod har jeg sagt, at der skal være plads til ordentlig velfærd, og det er også derfor, det vokser hvert år.
Det er faktisk en vækst i det offentlige forbrug på et par milliarder kroner om året, hvor langt hovedparten af pengene går netop til kommunerne og amterne, og det vil sige til sygehuse, til hjemmehjælp, til skoler osv.
Hvordan den enkelte kommune så fordeler pengene, ja, det blander vi os jo ikke i fra regeringens side, men totalt set bliver der altså tale om en sådan vækst hvert år.
Fru Line Barfod stiller det op, som om det private forbrug ikke kan vokse, uden at man så skærer ned i det offentlige.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Spm. nr. US 131
Lone Møller (S), 2006-05-09:
Det er nok værre for dem, der aldrig springer ud.
Jeg vil gerne sige til fru Charlotte Fischer, at vi er uenige i strategien.
Jeg mener faktisk, at vi har set rigtig gode eksempler, f.eks. kræfthandlingsplanen og hjertehandleplanen, men jeg vil selvfølgelig til enhver tid være med til at få løftet områderne, så vi kan styrke, at der sker noget handling.
Så det glæder jeg mig til i næste samling.
Hermed sluttede forhandlingen.
Afstemning
Der var ikke stillet ændringsforslag.
Forslaget sattes til forhandling.
Forhandling