runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2003-12-12:
Jeg er sådan set lidt ærgerlig over, at det åbenbart gjorde så ondt på hr. Nicolai Wammen at modtage min ros, at han måtte prøve at snakke sig ud af den, altså at det slet ikke var berettiget osv., at jeg roste ham.
For det var sådan set ikke for at gøre livet mere besværligt for hr. Nicolai Wammen, det kan godt være, det bliver det, men det var ikke min mening, og det var ikke min hensigt.
Det var virkelig en helt berettiget ros, der bør gives til hr. Wammen, for jeg synes, at den taktik, han gennemførte i forbindelse med finanslovforhandlingerne, var fremragende, altså set fra et DF-synspunkt.
Det er bare det.
Vi kan høre, at det er overskrifternes tid.
Det er meget svært sådan at komme ned og se noget meget konkret i de svar, der kommer fra hr. Nicolai Wammen.
Men jeg vil prøve det på et enkelt område.
Nu har vi jo hele formiddagen hørt Socialdemokratiets utrolig store omsorg for børnefamilierne.
Man må sige, at det jo virkelig er gennemført i debatten.
Derfor skal jeg prøve bare lige at spørge hr. Nicolai Wammen: Er det rigtigt forstået, at da Socialdemokratiet havde regeringsmagten, og statsministeren hed hr. Poul Nyrup Rasmussen, og han sagde de her berømte ord om, om ikke vi kunne gøre det lidt bedre, lavede man en aftale med kommunerne, som gav kommunerne mulighed for at hæve betalingen, altså borgernes og forældrenes betaling til daginstitutioner?
Mens nu, hvor man er kommet i opposition, er det helt forfærdeligt, for så skal man have brugerbetalingen ned.
Det kunne nemlig give det indtryk, hvis det er rigtigt, at det er sådan, at Socialdemokratiet har ét synspunkt med regeringsmagten i hånd og et andet synspunkt i opposition.
Så kan vi jo lige så godt bare få afklaret, at det er sådan, det er.
Så ved vi jo, hvad der venter os, hvis det nu går, som hr. Nicolai Wammen håber.
Nicolai Wammen (S), 2003-12-12:
Først til fru Charlotte Dyremose, som nærmest kom med en rundbordspædagogisk tilgang til, hvordan danske familier bruger vores daginstitutioner: Jeg tror faktisk, der er utrolig mange danskere, for hvem det er en helt afgørende forudsætning for, at de kan få deres liv til at hænge sammen, at der er nogle gode daginstitutioner.
Men jeg tror også, der er mange danskere, der har svært ved at få deres økonomi til at hænge sammen, fordi de er blevet så dyre.
Det synes jeg da at fru Charlotte Dyremose burde gå ud og kvittere for og sige: O.k., det er faktisk et godt forslag, det vil jeg godt bakke op.
Men nej, det forstår jeg man ikke vil.
Det må så være De Konservatives egen sag at prøve at forklare sig ud af det på et senere tidspunkt. Så spørger fru Carina Christensen til hjemmeserviceordningen: Hvorfor nu det?
Vi har den holdning, at på et tidspunkt, hvor beskæftigelsen går dårligt, er det da helt vanvittigt at fjerne arbejdspladser, især nogle af de arbejdspladser, hvor flygtninge/indvandrere kan komme ind.
Jeg har forstået på finansministeren, at det netop er noget af det, det skal løse
vores problemer med det store hul i kassen, som regeringen har skabt, nemlig at vi skal have flygtninge/indvandrere ind på arbejdsmarkedet
, så hvorfor nu det?
Og var der ikke en statsminister fra regeringspartiet Venstre, som dagen før valget sagde, at der ikke skulle røres ved noget?
Og det er jo en mand, der plejer at gå meget op i, at det, han lover, det skal holdes.
Og han fik et svar: Der vil ikke blive pillet ved noget.
Sagt til hr. Peter Christensen og hr. Freddy Dam: Vores skatteoplæg hænger naturligvis fuldstændig sammen.
Der er en langsigtet finansiering, og der er en bedre finanspolitisk holdbarhed end i det, regeringen selv har lagt frem.
Vi vil i modsætning til regeringen ikke give gaver, der ikke er sat penge af til, og derfor vil vi heller ikke efterlade et hul i statskassen, hvilket den her regering er i fuld gang med.
Søren Gade (V), 2003-12-16:
Jeg er nødt til at sige til hr. Helge Mortensen, at hvis man læser alle høringssvarene, så er de langt hen ad vejen positive.
Men den bundne opgave var netop at komme med nogle anbefalinger, som gjorde, at man ikke forringede miljøindsatsen, jeg gentager: ikke forringede miljøindsatsen i Danmark.
Det var den bundne opgave.
Så vil jeg sige til hr. Helge Mortensen, at Virksomhedsudvalget jo netop er enig i de anbefalinger, man fremsender til ministeren, og lovforslaget, som vi diskuterer i dag, er på baggrund af de anbefalinger fra Virksomhedsudvalget.
Helge Mortensen (S), 2003-12-16:
Jeg vil gerne gøre opmærksom på, at der i DN's indsigelser faktisk nævnes det samme om anmeldelserne som det, jeg har tilkendegivet her. I øvrigt siger man også, at der i hvert fald som minimum hvert fjerde år burde ændres i de betingelser, der er i branchebladene, men der bliver i bemærkningerne til høringssvarene sagt, at det er der ingen grund til, for det gør man pø om pø, når man finder, at det er nødvendigt, eller velsagtens når der er ressourcer til det.
Lad mig så sige om Virksomhedsudvalget, at det jo havde en bunden opgave.
Det var jo besluttet, at man skulle forringe det her område.
Det var jo besluttet, at man skulle regelforenkle her.
Det var jo besluttet, at den opgave, det fik her, næsten var en konsensusopgave.
Man kan jo ikke sidde i udvalget og sige: Jamen de regler skal vi jo ikke lave, for dem er vi faktisk imod.
Man har jo været nødt til at gå ind
for spillereglerne og prøve på at finde, skal vi sige en udvej for de problemer, som man har set. Det fremgår altså også af flere andre høringssvar, at der er problemer på det her område, og jeg vil specielt nævne NOAH's høringssvar, som jeg synes har en ganske god analyse og faktisk stiller spørgsmål om, hvorfor loven overhovedet bliver ændret, når man ser på selve ændringsteksten, for den er næsten lig med det, der står i loven i dag.
Det er kun, siger NOAH, fordi man hermed i bemærkningerne legitimerer, at man kan deregulere miljøområdet, og det er et af de spørgsmål, vi gerne vil have belyst under udvalgsarbejdet.
Jørn Dohrmann (DF), 2003-12-16:
Jeg synes også, at man skal lægge mærke til her, at det er Virksomhedsudvalget, der kom med sin rapport i oktober, som kommer med de her indstillinger.
Vi synes i hvert fald i Dansk Folkeparti med den holdning, vi har til lovforslaget, at det er godt, at der endelig sker nogen regelforenkling på det her område over for de danske virksomheder.
Det vil Dansk Folkeparti gerne støtte, for det letter den administrative byrde for virksomhederne og selvfølgelig også for myndighederne.
Derfor er det også godt, at man nu vil anvende nogle standardvilkår over for virksomhederne.
Hvad jeg bl.a. også har lagt vægt på er, at man har haft et enigt Virksomhedsudvalg, som har givet sine anbefalinger, og det mener jeg i hvert fald gør det her forslag endnu stærkere.
For Dansk Folkeparti har det også været utrolig vigtigt, at mange virksomheder i fremtiden vil opleve en væsentlig lettelse i forbindelse med deres ansøgning om miljøgodkendelse.
Det er selvfølgelig også et område, hvor vi i hvert fald i Dansk Folkeparti mener, at man bør gå endnu videre og endnu længere.
Bl.a. skulle man også give en form
for garanti for, at man behandler de sager hurtigt, som der nu sendes ind til godkendelse.
Det er i hvert fald efter vores opfattelse fuldstændig urimeligt, at når man på nuværende tidspunkt klager over en afgørelse eller skal have nogle godkendelser, så har vi set sager, der tager mange år, og vi mener ikke, at der er nogen, der faktisk kan leve med, at man skal vente i så lang tid.
Det er i hvert fald hæmmende.
Vi er selvfølgelig også nødt til at se på, at tiden udvikler sig.
Tiden står ikke stille, og dermed er der også sket en teknologisk udvikling og dermed også en udvikling af de hjælpemidler, man skal bruge til at beregne de her ting med, og som skal behandle diverse forskellige ansøgninger.
Derfor er det også forståeligt og rimeligt, at virksomheder får den her hurtige sagsbehandling af deres godkendelsesansøgning og mulighed for at få en hurtig kommunikation med myndighederne.
Det må i den anden ende også give en positiv økonomisk konsekvens, som medfører færre omkostninger til bl.a. konsulentbistand til udarbejdelse af ansøgningsmaterialer, hvilket vi i hvert fald også hilser
meget velkommen i Dansk Folkeparti.
Så alt i alt kan vi se, at det for både kommunerne, for virksomhederne og for amterne er en økonomisk lettelse, samtidig med at vi får den administrative lettelse, og det mener vi er et skridt i den rigtige retning.
Når vi taler om de her lettelser, som vi gerne vil give til både erhvervslivet og selvfølgelig også til private folk, så synes vi, at vi er på rette vej.
Der er selvfølgelig også elementer, som vi gerne vil diskutere under udvalgsarbejdet.
Det kunne da være en god ting at tage en debat om det under udvalgsarbejdet.
Alt i alt ser vi positivt på det lovforslag, som her er fremsat.
Det kan vi støtte.
Søren Gade (V), 2003-12-16:
Jeg må dog sige, at det er et utroligt sortsyn, som Socialdemokraternes ordfører her lægger for dagen på miljøets vegne. Jeg skal sige, at lovforslaget jo er blevet til på baggrund af en række anbefalinger fra et udvalg med, som jeg sagde, mange forskellige interessenter, herunder bl.a. Danmarks Naturfredningsforening, som jo i hvert fald må siges at ville varetage naturens interesser.
I Børsen den 27. oktober 2003, siger fru Lone Alstrup fra Danmarks Naturfredningsforening: Jeg er da helt enig i strategien med, at ressourcerne bruges på de tilbageholdende virksomheder, mens de regelrette slipper lettere.
Jeg vil da sige, at der jo ikke i lovforslaget ligger noget om, at der skal bruges færre ressourcer på miljøet.
Nej tværtimod, så kan man nu i kommunerne og amterne koncentrere sig om de virksomheder, som har problemer med at opfylde miljøkravene.
Der er dog ikke noget formål i at bruge virksomhedernes penge og det offentliges ressourcer på at kontrollere noget, som den ene gang efter den anden er i orden.
Så vil jeg sige til hr. Helge Mortensen om det her med best practice: Der er absolut ingenting til hinder for, at myndighederne i forbindelse med en godkendelsesansøgning kan bede virksomheden redegøre for, om den har truffet de bedst mulige beskyttelsesforanstaltninger, uanset om det står i ansøgningsskemaet eller ej.
Så jeg vil stadig væk fastholde, at dette er et lovforslag, som forbedrer virksomhedernes konkurrenceevne, og som ikke forringer miljøet.
Helge Mortensen (S), 2003-12-16:
Forslaget her er vel den ultimative dokumentation på, at ministeren til fulde kan leve op til sin mere uofficielle titel, nemlig at være minister for afvikling af miljøet.
Forslaget her vil med ét slag flytte 80 pct. af virksomhedsgodkendelserne, som det godt blev beskrevet af Venstres ordfører, over til en liste med standardnormer, med standardgodkendelser.
Tilbage bliver der ca. 20 pct.
Det er dem, der er under det såkaldte IPPC-direktiv, integreret forebyggelse for bekæmpelse af forurening, og det kendte VVM-direktiv om visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet.
Det er, hvad der konkret bliver tilbage på miljøgodkendelsesområdet.
Resten bliver stort set overladt til en tipskupon, og hvis den svarer til det resultat, der ligger i Miljøstyrelsen, så kan man spørge: Hvor er så noget for noget?
Hvad fik miljøet?
Hvad får miljøet?
Hvad kommer der ud af miljøet i den her lovgivning?
At der er tale om regelforenkling, ja, det tør nok antydes.
Det er en regelforenkling, der i den grad går ind til benet, så der faktisk ikke er en kontinuerlig udvikling
af bl.a. teknologien på miljøområdet
Det vil jeg godt specielt gøre noget ud af, nemlig dette med, at der indtil nu har været både oplysningspligt og dokumentationskrav for virksomhederne, herunder også anvendelsen af den bedste teknologi på området.
Det skal nu ikke længere være virksomhedernes opgave.
Det er, som der så flot står, overladt til Miljøstyrelsen.
De sidste 10-15 år er der sket en kolossal udvikling
Hele diskussionen, vi havde for 15 år siden om en renere teknologi, bunder principielt i den ordning, som vi nu for en stor dels vedkommende siger farvel til.
Hvordan kan man i Miljøstyrelsen have færdige lister liggende over den bedste tilgængelige teknologi, når der ikke er et indspil og et samarbejde med de virksomheder, som kender den og skal anvende den og kender deres produktion? Her tror jeg, at vi i hvert fald siger farvel til en udvikling, og vi får ikke en udvikling, men et tilbageslag og i hvert fald en stagnation på miljøområdet.
Så vil jeg også godt nævne den anmeldelsesordning, som
altså ikke er på den anden liste med de 80 pct. Men de virksomheder, som har et eller andet motiv til at gå i gang, skal ikke længere anmelde.
Det skal myndighederne selv finde ud af: Hov, her i kælderen har vi en virksomhed, det var da interessant, lad os komme ned og se den.
Derfor går Socialdemokratiet imod dette forslag, og jeg skal på SF's ordførers vegne sige, at det samme gælder for SF.
Lissa Mathiasen (S), 2003-12-16:
Jeg er nødt til at sige til ministeren: Det er jo meget svært at tale om dialog.
Vi er jo ikke engang blevet inviteret til en snak med ministeren, hverken Venstres eller De Konservatives ordfører ønsker at deltage i debatten, det gør Dansk Folkepartis ordfører heller ikke.
Så er det altså meget svært for os andre at få en dialog, og jeg synes egentlig, det er lidt ærgerligt, at ministeren ikke vil tage dialogen, for vi har faktisk ønsket det. Derfor er det også, at vi har efterlyst muligheden for at kunne få det her drøftet, og vi havde ventet, at vi i dag på baggrund af det ændringsforslag kunne tage en diskussion
om det
Så var det, jeg før igen spurgte til det om restejendomme.
Jeg kan forstå, at ministeren ikke er helt på det rene med, hvad det er, jeg spørger til, men det er vel så også et meget godt eksempel på, at vi har brug for at få en dialog, brug for at få snakket om, hvad det her egentlig er.
Jeg kunne også rejse andre spørgsmål, men har valgt nu kun at koncentrere mig omkring den her lille del.
Men jeg mener faktisk, at ændringsforslaget lægger an til ganske mange spørgsmål, så jeg skal beklage, at det var debatten, der blev væk også i dag.
Henriette Kjær (KF), 2003-12-16:
Jeg mener ikke, at debatten er blevet væk, men den kører i ring, og det er ufrugtbart.
Når man bliver ved med at stille de samme spørgsmål hele tiden, får man ikke nogen debat, og det er det, der er problemet for oppositionen.
Jeg synes altid, at en god dialog er godt, hvis den kan blive god.
Det er altså bare ikke mit indtryk her.
Mit indtryk er, at hvis ikke man kan få det, man har givet udtryk for, igennem under førstebehandlingen, så er man slet ikke interesseret i noget som helst.
Jeg må jo sige, at hverken SF, Socialdemokratiet eller Enhedslisten har givet udtryk for at ville finde noget, der ligner et kompromis.
Man har stået meget stejlt på, at man synes, at det her forslag ikke er godt nok.
Så jeg kan ikke rigtig se, hvad forhandlinger skulle hjælpe, når Socialdemokratiet har fremsat beslutningsforslaget og er fuldstændig stålsatte på, at man vil køre det igennem.
Det er for mig et udtryk for, at man ikke er interesseret i, at vi skal blive enige her, for så havde man jo ikke fremsat et beslutningsforslag.
Morten Homann (SF), 2003-12-16:
Det, der så er sket i mellemtiden, er, at jeg kan forstå, at man har haft en god og positiv dialog med Dansk Folkeparti, i hvert fald om det punkt, som drejer sig om at lave denne her skelnen imellem små små ejendomme og store små ejendomme.
Det, jeg spørger om, er, at hvis ministeren virkelig ønsker, at vi skal lave et forlig om det her, og dér er vi jo tilsyneladende enige om de store overskrifter, kan vi så ikke få et tilsagn om, at vi med ministeren og ordførerne på området tager en drøftelse af, hvordan vi får løst de problemer, som er i restforslaget og det, som ikke bliver tredjebehandlet her inden jul?
Kan vi ikke få et tilsagn om at få denne her dialog, så vi kan få snakket os frem til at finde en god løsning, som faktisk løser de problemer, som både ministeren og SF har erklæret, der er brug for at løse?
Søren Gade (V), 2003-12-16:
I 2002 nedsatte regeringen et Virksomhedsudvalg, som skulle se på mulighederne for at forenkle procedurerne omkring den miljømæssige regulering af vore virksomheder.
Udvalget bestod af mange interessenter og for at nævne bare et par stykker, skal jeg nævne Kommunernes Landsforening, Amtsrådsforeningen, Dansk Industri, CO-Industri, landbruget og Danmarks Naturfredningsforening.
Kommissoriet til Virksomhedsudvalget slog fast, at den hidtidige miljømæssige standard skulle opretholdes.
Dette lovforslag, vi diskuterer i dag, hviler på anbefalinger fra udvalget, og lovforslaget gør det muligt at forenkle det nuværende godkendelsessystem for en lang række virksomheder i Danmark uden at forringe miljøindsatsen.
Oplysningskravene reduceres, og der udarbejdes standardvilkår for godkendelse af en lang række virksomhedstyper, bl.a. udarbejdes ansøgningskrav målrettet til de enkelte virksomheder.
Endvidere opstilles standardmål vedrørende indretning og drift af virksomheder, og disses krav og standardvilkår vil blive fastlagt af de involverede brancheorganisationer samt eksperter fra kommunerne.
Også noget for noget-princippet indføres i tilsynet, idet tilsynet reduceres i takt med virksomhedernes egen større miljøindsats.
Virksomhederne kategoriseres i tre niveauer efter deres miljøindsats med niveau 3 som det dårligste.
Herved frigøres ressourcer, og miljøindsatsen kan prioriteres og målrettes derhen, hvor en øget miljøindsats er nødvendig.
Lovforslaget er som nævnt blevet til på baggrund af anbefalinger fra Virksomhedsudvalget og kan opsummeres som følger: Lovforslaget letter den administrative byrde for vore virksomheder, for man skal bruge færre konsulenttimer i forbindelse med miljøgodkendelser.
Herved sparer erhvervslivet penge, og sagsbehandlingstiden går ned.
Der spares ressourcer hos amter og kommuner, som så kan bruges andetsteds.
Standardvilkår forbedrer gennemskueligheden på miljøområdet for de enkelte virksomheder.
Lovforslaget forringer ikke miljøet, og det er ikke mindst vigtigt også for os i Venstre.
Med baggrund i dette skal jeg hermed tilkendegive, at Venstre støtter ministerens lovforslag, og vi ser det også som et godt bidrag til målet om at reducere de administrative byrder for dansk erhvervsliv.
Henriette Kjær (KF), 2003-12-16:
Nu brugte jeg selv ordet forlig omkring det, jeg havde aftalt med Dansk Folkeparti.
Det er måske et stort ord at bruge om et lovforslag, der regulerer forskellige ting, men det er rigtigt, og det er, fordi Dansk Folkeparti viste sig positive under førstebehandlingen.
Så syntes jeg, der var noget at bygge på og talte med dem, og det har været en god, konstruktiv dialog.
Det kan man ikke ligefrem sige at den har været i forhold til de andre partier her.
Til fru Lissa Mathiasen vil jeg jo sige, at sådan er der jo ting, der er svære at forstå.
Der kan også være ting, man ikke vil forstå, fordi man er uenig.
Det er jo en helt reel sag.
Men så vil jeg sige endnu en gang, at årsagen til, at jeg ikke synes det er en god idé at kræve, at man skal stille erstatningsbolig til rådighed, når vi taler om småhuse med fra et til tre lejemål, er, at jeg tror, vi får en ringere boligmasse af dårligere standard, og jeg tror, at der er færre, der får lyst til at leje ud. Det synes jeg ikke er særlig godt, i og med at vi mangler boliger.
Vi har brug for, at alle, der har dem, der har lyst til at stille dem til rådighed, og derfor ser jeg ikke de samme problemer, snarere tværtimod, som fru Lissa Mathiasen ser.
Til hr. Keld Albrechtsen vil jeg sige, at det jo er sjovt at lege denne her form for politisk kispus, hvor der ikke rigtig er nogen spørgsmål, og hvor man synes, at man skal give den hele raden rundt.
Igen må jeg sige, at der jo er mange ting, der er svære
at forklare.
Det er også svært at forklare, hvorfor der er forskel på regulerede kommuner og ikkeregulerede kommuner.
Det beror jo også på en tilfældighed, hvor man har nedsat sig, og hvem der har bestemt det i kommunalbestyrelsen.
Men hvis hr. Keld Albrechtsen ikke kan forklare, hvorfor man ikke lader det her forslag omfatte beboere i en ejendom med op til tre lejemål, så må hr. Keld Albrechtsen jo sige, at det er, fordi ministeren er dum.
Hun forstår ikke noget.
Jørn Dohrmann (DF), 2003-12-16:
Jo, men jeg går ud fra, at selv hr. Keld Albrechtsen har læst hele forslaget, som vi diskuterer her, hvor det er sådan, at hvis man har nogle spørgsmål til det, så kan man spørge ind til, hvad det er for nogle ting, man gerne vil kontrollere ekstra ved de her virksomheder.
Derfor mener jeg også, at det her er et enormt godt forslag, hvor man nu laver administrative lettelser for de her virksomheder, og er der nogle sager, som man ønsker at kontrollere ekstra, fordi der måske er nogle problemer eller kunne være nogle problemer, så kan man gå ind og kontrollere dem ekstra.
Det synes jeg da gør netop det her forslag stærkt, at nu prioriterer vi, at vi vil bruge ressourcerne der, hvor der kan være nogle problemer.
Altså ikke for de 90 pct., hvor det faktisk er den samme miljøgodkendelse, vi skal give, men vi kan koncentrere os om de problembørn, som findes rundtomkring.
Det må selv hr. Keld Albrechtsen da kunne give os ret i er en fornuftig prioritering.
Eller er det bare noget, man ikke vil forstå?
Keld Albrechtsen (EL), 2003-12-16:
Men jeg synes, det er en lidt bagvendt argumentation, for indirekte siger hr. Dohrmann jo i virkeligheden, at eftersom vi ikke kan være hundrede procent sikre på, at en § 33-godkendelse er god nok til at sikre os imod ulykker, så kan vi lige så godt slække niveauet i al almindelighed.
Det er jo det, der ligger i hr. Dohrmanns spørgsmål, og det er en logik, jeg ikke vil gå ind på.
Jeg mener, det er fornuftigt, vi har disse § 33-godkendelser, fordi det rent faktisk - og det er jo bl.a. en anerkendelse i forhold til den tidligere regering - har højnet miljøbeskyttelsen her i Danmark, at vi havde de § 33-godkendelser også på de lidt mindre virksomheder.
Man har fået styr på tingene, og det er det, man bare vil slippe løs igen.
Så kan hr. Dohrmann selvfølgelig sige, at det ikke er en hundrede procents sikkerhed.
Nej, men det er dog bedre at have et eller andet sted omkring halvfems procents sikkerhed end et eller andet sted omkring ti procents sikkerhed - hvor langt vi nu end kommer ned.
Det synes jeg godt nok er bedre.
Men sådan kan man jo se forskelligt på tingene.
Jørn Dohrmann (DF), 2003-12-16:
Det er jo en meget interessant diskussion, som har udviklet sig her.
Jeg vil gerne spørge hr. Keld Albrechtsen: Mener hr. Keld Albrechtsen også, at selv om man har en miljøgodkendelse i dag, altså med den lovgivning, vi har i dag, så kan der absolut ikke ske nogen udslip?
Vi har jo set masser af eksempler på, at der sker udslip alligevel.
Hvordan vil hr. Keld Albrechtsen så forklare det?
Nu forstår jeg næsten ikke, hvordan det hele hænger
sammen, hvis hr. Keld Albrechtsen nu lige pludselig har udstedt en fuldstændig hundrede procents garanti om, at bare fordi man har været igennem hele den store mølle her med, at man skal angive en masse ting, og man skal godkendes - det tager rigtig lang tid - sker der ikke miljøforringelser, altså udslip.
Hvordan forklarer hr. Keld Albrechtsen det?
Søren Gade (V), 2003-12-16:
Hvordan kan hr. Keld Albrechtsen vide det?
Sparer vi ressourcer på ikke at kontrollere virksomheder, som har orden i sagerne, kan vi koncentrere os om de virksomheder, som har rod i sagerne.
Kan hr. Keld Albrechtsen ikke bekræfte, at der netop står i bemærkningerne til lovforslaget, at myndighederne i forbindelse med en godkendelsesansøgning kan bede virksomheden om at redegøre for, om de har truffet de bedst mulige beskyttelsesforanstaltninger, altså at de bruger best practice?
Så vil jeg godt bede hr. Keld Albrechtsen om at bekræfte, at man stadig væk skal have en miljøgodkendelse - også efter den ny lov.