Leif Mikkelsen (V), 2003-01-09:
Som Venstre ser det, er der to grunde til dette lovforslag:
for det første at hestesporten i Danmark har haft det særdeles vanskeligt, og at en særordning for den nu er udløbet; for det andet at der er en stigende og ulige konkurrence med Dansk Tipstjenestes virksomhed fra udenlandske spilleselskaber.
På et område som dette er der utrolig mange interessenter.
Der er en lang række organisationer: Danmarks Idræts-Forbund, DGI, firmaidrætten, Ungdommens Fællesråd, Friluftsrådet osv., og en række offentlige instanser er indblandet.
Der er staten som hovedaktionær, der er Skatteministeriet som lovgiver, og der er Kulturministeriet, som fordeler de fleste af midlerne, så det er en større kabale, inden regeringen kan fremsætte et forslag, som tilgodeser en række interesser.
I Venstre mener vi, at det rent faktisk er lykkedes med dette forslag, og derfor vil vi godt fra Venstres side rose de organisationer, der frivilligt har medvirket til, at der er fundet en løsning, som tilgodeser de to hovedproblemer, jeg har peget på.
Der er også grund til at rose samarbejdet mellem de ministerier, der har været indblandet.
Forslaget har en række fordelingspolitiske konsekvenser i sig.
Der er nogle organisationer, der direkte afgiver beløb på tipsnøglen, og der flyttes nogle opgaver fra ministeriernes puljer ud til det frivillige foreningsarbejde.
Det vil sige, at der heri ligger en tillidserklæring til det frivillige foreningsarbejdes eget demokratiske system, nemlig en tillid til, at de godt kan varetage f.eks. handicapområdet, døveområdet, skak og bridge, mens andre kan overtage ansvaret for Foreningen til Motionsidræt i Danmark.
Der frigøres midler, og det samlede resultat er, at der er fundet ca. 24 mio. kr. til hestesporten ud over det, sporten selv indtjener.
Med det beløb, hestesporten i dag modtager som kompensation for lottolovens indførelse i sin tid, når man op på 90 mio. kr. I fremtiden er hestesporten på fordelingsnøglen med 75 mio. kr., og resten er de midler, den tjener på sine egne baner, og som den nu får lov at beholde.
Hvis sportens folk ellers er dygtige nok, kan det beløb blive større på grund af forøget engagementet i spil på hestesport.
Der har været udtrykt tilfredshed i høringssvarene fra en række organisationer, men der har også været et par mislyde, som skal nævnes her.
DBU har haft en særlig betydning på grund af tipningens indførelse i Danmark, men i takt med udviklingen er den rolle, tipningen har, reduceret, og den naturlige konsekvens heraf tages nu med dette lovforslag, idet DBU's særlige placering ændres.
I øvrigt skal det erindres, at DBU også modtager midler via medlemskabet af Danmarks Idræts-Forbund.
De Danske Skytteforeninger har også påkaldt sig opmærksomhed.
Hertil er kun at sige, at deres særlige kronebeløb pr. medlem har været betydelig større end alle andre forbunds, igen af historiske hensyn og med historiske begrundelser.
Der har været en særlig forpligtelse over for skydebaneområdet, men nu er forskellen reduceret noget.
Alt i alt har dette lovforslag således fjernet nogle historisk begrundede knaster og løst nogle problemer i fordelingspolitisk sammenhæng.
Så er der et hovedspørgsmål, som har optaget pressen en del på det seneste, nemlig spørgsmålet om liberalisering eller ikkeliberalisering.
Det må også optage et parti som
Venstre, vil nogle nok finde naturligt, og forslaget er udtryk for, at her har vi i Venstre foretaget et klart valg.
Derfor er der kun én vej at gå: man skal beskytte det danske spilleselskab, for ellers vil pengene gå andre steder hen. Så skal jeg til sidst nævne, at nu er løsningen for Færøerne endelig på plads.