Jesper Langballe (DF), 2006-01-20:
Jeg vil også gerne på Dansk Folkepartis vegne rose Integrationsministeriet for de her fornuftige justeringer af udlændingepolitikken, selv om jeg nu lige har siddet og spekuleret som en gal på, hvordan jeg kan gøre det uden at risikere selv at få ros af hr. Morten Østergaard.
Jeg skal ikke gentage alt for meget af en opremsning.
Jeg vil sige, at dette med den humanitære opholdstilladelse, hvor man fremrykker ansøgningen, ikke er som sidste gang, den blev fremrykket, for at spare tid.
Nu skal man søge lige fra starten, hvor man er asylansøger.
De fleste, som arbejder i systemet, har jo nok en fornemmelse af, at der er en besynderlig tendens til, at når folk når hen til det tidspunkt, hvor de søger humanitær opholdstilladelse – det begreb er jo efterhånden gjort fuldkommen meningsløst, for det er jo bare blevet en ekstra ankefase, der simpelt hen er beregnet til at trække tiden ud – så bliver de forfærdelig syge, og der er vel flere i systemet, der har haft en fornemmelse af, at det faktisk er behandlerne, der sygeliggør dem.
Også dette med, at genopdragelsesrejser skal indberettes, så der virkelig kan sættes ind,
og dette med en 10-års-karensperiode, når der er tale om børnebortførelse, er godt.
Vi har meget længe talt om, at det ikke giver ret meget mening nu, hvor afslagsprocenten er nået op på 90, at asylansøgere skal lære at tale dansk, så de kan komme tilbage til deres hjemland og sige rødgrød med fløde.
Så vil jeg godt stille ministeren et spørgsmål om det med udlændingeinformationsportalen, som jo er en fremragende ting, Integrationsministeriet har lavet.
Man har bare en fornemmelse af, at der er den hage ved det, at de lokale myndigheder ikke bruger den tilstrækkeligt.
Det kan man jo så rase over og sige, at de ikke kan være bekendt, men det er jo noget urimeligt noget, at man kan se en afvist asylansøger, som er skønnet udrejst, det vil sige, at man i virkeligheden ikke aner, hvor i verden han befinder sig, pludselig efter 14 år dukke op, og så viser det sig minsandten, at i løbet af de 14 år har han både fået kørekort, sygesikringsbevis og alt muligt.
Det vil altså sige, at de lokale myndigheder, politiet og kommunerne, har svigtet den pligt, de havde, til at gå ind på portalen og undersøge, om der var tale om en mand, som i det mindste havde lovligt ophold i landet.
Derfor har vi jo sådan fra tid til anden presset lidt på for at få systemet idiotsikret, sådan at man fik lavet en egentlig samkørsel mellem UIP og de registre, kommunerne og de lokale myndigheder arbejder med.
Jeg har forstået, at tidligere var der lidt lys for enden af tunnelen med hensyn til at lave en sådan samkørsel, og der vil jeg godt høre ministeren, hvordan det ligger med det.
Indrejsekontrol i forbindelse med flytransport osv. er alt sammen udmærket.
Nu er hele lovforslaget jo sådan en samlekasse, som der er dynget forskellige ting ned i, og det er meget fint, men altså det sidste om Schengenkodeks, grænsekodeks, og om den fri bevægelighed for unionsborgere bryder vi os ikke om.
Vi er godt klart over, at der er tale om teknikaliteter, hvor man altså samler og forenkler eksisterende regler, men vi føler os ikke forpligtet af det, og vi vil heller ikke forpligte os af det, for der er trods alt tale om en forberedende lovgivning til en senere parallellov, der altså skal tilslutte os den Schengenforordning.
Jeg behøver blot at sige, at for os er disse henvisninger til den ydre grænse fuldkommen meningsløse, og jeg tror i virkeligheden, at alle, også regeringen, ved, at den ydre grænse er hullet som en si.
Hvis jeg lige må have lov at sige det, så vil vi meget bede om, at lovforslaget bliver delt, så vi kun skal stemme ja til de fornuftige forslag, der er i begyndelsen.