Yvonne Herløv Andersen (CD), 1999-11-18:
Sammen har stat, amt og kommune satset økonomisk, holdt høringer og konferencer og uddannet medarbejderne for at kunne nå de grupper, men det har været mere end svært, og regeringen har sammen med Folketinget måttet indse, at indsatsen ikke har stået mål med de resultater, vi har nået.
Centrum-Demokraterne mener, at en stor del af årsagen kan tilskrives, at indsatsen er blevet finansieret gennem puljer i de forskellige ministerier.
Bevillingerne til projekterne kan så være af kortere eller længere varighed, og det er der altså nogle problemer der knytter sig til.
Det ene er, at kommunerne ikke har været flinke til at overtage projekterne og integrere dem i deres eget tilbud til borgerne, og det andet er så kravene om succes, som skal opfyldes, hvis projektet skal have en chance for økonomisk støtte et år mere eller bare blive en del af kommunens tilbud.
Succes måles jo ofte på, om de mennesker, der som brugere har været tilknyttet projektet, nu har fået det bedre, er kommet videre, er holdt op med deres misbrug, og hvad vi nu ellers stiller op af mål for det arbejde, vi udfører som behandlere i det offentlige system.
Vi må lære, at vi ikke har at gøre med en gruppe, vi skal nå, men mennesker, hvis rettigheder og ønsker til livet er lige så legitime som vores.
Samtidig skal vi acceptere, at der også er nogle mennesker, der har en anden opfattelse af værdier og af livskvalitet.
Socialministeriet har sat et arbejde i gang med at evaluere, hvad man så egentlig har fået for de penge, man har satset, og det støtter vi da helhjertet.
Vi vil også gerne, som socialministeren, vide, om pengene så er nået ud til de mennesker, der har brug for dem. Men vi vil også mene, at det måske var en god idé at kigge på, om man i stedet kunne kanalisere en større del af de penge, som man arbejder med helt aktuelt, ud til det frivillige sociale arbejde, for dér er der en helt anden tilgang til arbejdet.
Dér har man jo en lang tradition for at arbejde på gadeplan, og man har også en lang tradition for organisation af hjælpearbejde.
En anden kvalitet er så det tillidsforhold, som er opstået gennem årene.
Det er blevet skabt mellem organisationerne og dem, der modtager hjælpen.
Det lykkes rent faktisk for dem at have en rigtig god dialog, en dialog uden betingelser.
Men skal man kunne blive ved med at kunne rekruttere frivillige, som takket være et ægte socialt engagement kaster sig ud i det her ulønnede arbejde, er det bl.a. også vigtigt at gøre det synligt, og at der til stadighed er debat om det - en del af det er jo debatten i dag.
Men samtidig er det lige så vigtigt at få styrket forskningen i det frivillige sociale område. De forhold - synligheden og forskningen - er taget med i forslaget til vedtagelse som et led i at fastholde og udvikle fremtidens frivillige indsats, som jo er, mener vi, en uundværlig og vigtig del af dansk socialpolitisk tradition.
Jeg skal derfor på vegne af samtlige partier i Folketinget fremsætte følgende: Forslag til vedtagelse »Med henblik på at fastholde og fremme det private sociale initiativ, der i Danmark manifesterer sig gennem det frivillige sociale arbejde, velgørende foreninger og virksomhedernes sociale ansvar som supplement til det offentliges forpligtelser, pålægger Folketinget regeringen - at der nedsættes en tværministeriel arbejdsgruppe med repræsentanter for de berørte ministerier samt relevante organisationer, som senest den 1. maj 2001 skal afslutte sit arbejde med at se på virkningen af de nye initiativer, der er taget på området, belyse eventuelle fortsatte barrierer i lovgivningen og det øvrige regelsæt samt udarbejde forslag til løsninger, - at styrke forskningen på det frivillige sociale område, herunder foretage en opfølgning af tidligere undersøgelser af omfanget af det frivillige sociale engagement, og - at medvirke til at synliggøre og skabe debat om det frivillige sociale arbejdes betydning for den sociale velfærd, bl.a. i forbindelse med FN's frivillighedsår 2001.«