Søren Søndergaard (EL), 1999-04-20:
Strukturen i hovedstadsområdet er ikke gearet til at løse de problemer, som faktisk skal løses.
Hovedstadsområdets myndighed er delt op på flere amter, et trafikselskab, et sygehusfællesskab og flere mellemkommunale selskaber, der på hver sin facon løser forskellige opgaver.
Trafikområdet er et eksempel på det kaos, der råder med den nuværende opsplitning af hovedstaden.
DSB, HT, metroselskab, to kommuner, tre amter og mange flere roder rundt med mangfoldige planer, mens koordination og prioritering er en mangelvare.
Derfor er en ny hovedstadsstruktur nødvendig, og derfor er det rigtigt med en ny hovedstadsstruktur. For Enhedslisten er demokratiperspektivet alfa og omega. Hvis folk er utilfredse med den måde, sygehusene eller trafikpolitikken varetages på, skal de have mulighed for at skifte de ansvarlige ud direkte, og derfor er det også centralt for os, at der etableres en demokratisk enhed til at løse de regionale problemer.
Debatten om en hovedstadsreforms rammer og indhold er generelt et ekstremt eksempel på, hvorledes magtinteresser overskygger mere saglige hensyn.
Københavns overborgmester vil gerne have en struktur, hvor magistratkommunen afgiver så få opgaver som muligt, og hvor nye organer bliver politisk svage; amtsborgmesteren i Københavns Amt vil gerne have et større amt at være borgmester for; amtsborgmestrene i de to øvrige amter vil fortsætte som nu; en række omegnsborgmestre vil gerne overtage amtsopgaverne; Amtsrådsforeningen frygter, at en stor hovedstadsregion vil danne præcedens for sammenlægning af de øvrige amter, og sådan kunne man blive ved.
Borgmesterkæder og magt er langt mere vigtige end hovedstadens fremtid.
Regeringen har efter vores beskedne opfattelse valgt at lægge sig på knæ for de borgmestre, der har saboteret en hovedstadsreform for ikke at afgive deres magt.
Man har udskudt hovedstadsreformen og i stedet barslet med dette Udviklingsråd.
Uanset hvor megen lyrik man bruger på at beskrive det nye Udviklingsråd, er der tale om, at regeringen er kørt fast i magtspillet mellem borgmestrene og derfor ikke tør gennemføre en hovedstadsreform, og derfor har man valgt en nødløsning, som formaliserer de samarbejder, der findes i dag mellem de amtskommunale enheder i hovedstadsområdet.
Dette Udviklingsråd vil betyde, at der ikke gennemføres
den helt nødvendige demokratiske reform af styringen af hovedstadsområdet i de næste mange år.
Nu har vi jo Udviklingsrådet, vil argumentet være fra de forskellige, der ønsker at bevare deres magtbaser.
Vi ønsker en hovedstadsreform, vi vil arbejde for en hovedstadsreform, og derfor støtter vi ikke Udviklingsrådet.
Når vi ser på sammensætningen af Hovedstadens Udviklingsråd, kan vi nemt se en borgmesterklub, der langsomt snegler sig frem, efterhånden som man får fordelt de forskellige lunser til de forskellige områder.
Når man skal have et flertal på 7 ud af 11 bag et budget, lægges der jo for alvor op til studehandler mellem de geografiske områder, f.eks. at skal Det Kongelige Teater i København udbygges, skal man have et museum i Roskilde - eller som vi så, da vi diskuterede Det Storkøbenhavnske Teaterfællesskab, at der pludselig optrådte en speciel scene i Frederiksborg Amt som led i en studehandel for at få finansieret resten. Udviklingsrådet skal bestå af 11 medlemmer, og så kender vi sammensætningen: Socialdemokrater, Venstre, indtil videre et par enkelte Konservative og måske en enkelt SF'er klemt inde i et hjørne.
Udviklingsrådet skal beskæftige sig med mange forskellige samarbejder i hovedstadsområdet, som vi kan se af den lange liste af love, der skal ændres.
Udviklingsrådet kommer jo heller ikke til for alvor at beskæftige sig med problemerne i hovedstadsområdet; f.eks. er det område, som for alvor trænger til en overordnet, demokratisk styring, nemlig sygehusene, ikke med.
Men det betyder ikke, at de skal med i denne her konstruktion, tværtimod.
For Enhedslisten er det helt centralt, at det nuværende udemokratiske sygehusfællesskab HS ophæves så hurtigt som overhovedet muligt, og at sygehusene igen kommer under en direkte, demokratisk valgt forsamling.
Enhedslisten kan altså ikke støtte etableringen af Hovedstadens Udviklingsråd.
Derfor vil vi også opfordre til at lytte til de mange indsigelser, der er kommet, og som kommer fra amterne og kommunerne i hovedstadsområdet.
Her peges der netop på nødvendigheden af en større politisk og geografisk bredde i Udviklingsrådet, altså flere medlemmer, og Københavns Kommune påpeger, at politiske organer bør være valgt demokratisk, altså ved direkte valg.
Enhedslisten har stillet forslag om at pålægge regeringen at komme med et forslag til en hovedstadsreform, for vi synes som sagt, det er vigtigt, at der gennemføres en reform af hovedstadsområdet.
Vi har derfor næsten ordret gengivet de principper
for en hovedstadsreform, som i december 1998 blev vedtaget af et meget bredt flertal i Københavns Amtsråd: Socialdemokraterne, Venstre, De Konservative, SF og Enhedslisten.
En hovedstadsreform skal som sagt efter vores mening bygge på direkte valg, demokratisk indsigt, afvikling af selskaber, fælleskommunale amtslige selskaber, nærhedsprincipper og helhedstænkning.
Det er vort håb, at de partier, som stod bag vedtagelsen i Københavns Amtsråd, også vil følge disse indlysende principper, når vi taler om Folketinget.
SF har fremsat et forslag om at oprette et hovedstadsamt og nedlægge Københavns Kommune.
Enhedslisten kan ikke støtte forslaget, for det er efter vores mening helt bagvendt at ville indføre nærdemokrati gennem at diktere en nedlæggelse af Københavns Kommune.
Som SF selvfølgelig ved, er det besluttet, at der næste år skal være en folkeafstemning i København om bydelsforsøgenes fremtid, og vi synes, det er rimeligt, at det er københavnerne, der til den tid bestemmer, om kommunen skal nedlægges eller ej, og ikke Folketinget på nuværende tidspunkt.