Knud Erik Hansen (SF), 2000-11-16:
Jeg vil da godt tage Enhedslisten lidt i forsvar i forhold til den frustration, som nogle partier åbenbart ser i det her forslag.
Jeg kan godt forstå den frustration, og vi er enige i den frustration, der ligger bag forslaget, for vi har faktisk nu i flere år set, at der bliver bygget for få almene boliger.
Det er ikke rigtigt, at det generelt er steget, for det, vi snakker om her, er i høj grad familieboliger, og dér har vi ligget på omkring 2.000 boliger de sidste 3-4 år, og det ser ikke ud til at blive meget bedre i år, og det er for lidt. Dette skaber i virkeligheden en situation, som gør, at det er mere og mere umuligt at få bygget mere.
Vi står jo med det generelle problem, at vi nok her i Folketinget kan ønske os, at der bliver bygget mere, men beslutningen tages andre steder, og hvordan kan vi så påvirke den?
Og den situation bliver endnu værre ved, at der bliver bygget så lidt, for så skifter balancen mellem de almene boligers sociale funktion og den almene funktion, og hvis balancen bliver således, at den sociale funktion kommer til at dominere for meget, ja, så er der en mindre interesse ude i kommunerne for at bygge. Det er den situation, vi er ved at være i nu, og den gør, at det bliver sværere og sværere at presse kommunerne, fordi i hvert fald en del jo spekulerer hårdt i ikke at bygge almene boliger, fordi det giver sociale udgifter.
Og jo færre vi bygger, desto flere bor der i den almene sektor, som der skal ydes sociale udgifter til, og desto mindre vil kommunerne være interesseret i det.
Derfor er det en svær situation at komme ud af, medmindre man gør noget drastisk og prøver at gøre de almene boliger til netop almene, men det kræver faktisk, at man så også gør dem almene, således at det er fornuftigt for dem, der ellers investerer i andre boliger, at bo i dem.
Det vil sige, at vi skal have huslejen gevaldigt ned i den almene sektor, så det bliver en almen bolig.
Det koster mange penge.
Det er en stor boligreform.
Det er ikke der, vi er henne nu.
Så er situationen, hvad kan vi så gøre nu?
Der er for mig at se to måder at gribe det her an på.
Det ene er udtryk for det, som Enhedslisten siger her: Kan vi lette kommunernes økonomiske belastning?
Det kan sikkert godt hjælpe.
Nu har de fået en låneadgang, og det kunne sikkert også godt hjælpe, det tror jeg.
At de skulle betale mindre, og staten påtog sig flere opgaver, tror jeg vil være en del af løsningen.
Men jeg tror bare ikke, at det kan stå alene.
Der vil stadig væk være kommuner, i hvert fald i den situation, vi er i nu, med den rolle, som den almene sektor har, der benhårdt vil spekulere i ikke at bygge almene boliger.
Så der er også brug for nogle andre instrumenter, som siger: Jamen kommunerne skal bygge, og de skal have en vis andel af boligerne.
Hvordan vi så gør det, om det skal være med faste regler, eller det skal være via, at amterne forhandler om nogle regler, kan være en åben diskussion.
Jeg tror, at en god løsning kunne være, at amterne havde en forpligtelse til at sørge for, at der var en fordeling af almene boliger i de pågældende amter, og så forhandle med kommunerne.
Det kunne være en løsning.
Og jeg tror ikke, vi kan komme uden om, at det også skal være en del af løsningen, hvis vi skal løse det her problem. Så vi har stor sympati for Enhedslistens forslag.
Vi tror, det er en del af løsningen, og på den baggrund vil vi gerne se positivt på det.