Thorkild Simonsen (S), 1999-01-27:
SF's beslutningsforslag udspringer af kartelsagen vedrørende et datterselskab under Tarco A/S, der er et privatretligt aktieselskab, ejet af en række kommuner og amtskommuner som fælleskommunale selskaber.
For en god ordens skyld og for at vi ikke bevæger os for langt ud, skal jeg minde om, at det ikke er kartelsagen vedrørende Tarco A/S, som er til debat i dag.
Min første bemærkning til forslaget skal være, at det er vanskeligt præcist at udlede, hvad hensigten er.
Der er efter min mening flere uklarheder i SF's forslag.
Samtidig er det som nævnt kartelsagen vedrørende Tarco A/S, der er anstødsstenen
, men bestyrelsen i Tarco A/S er jo kun indirekte udpeget af de kommuner og kommunale selskaber, som deltager i det selskab.
Bestyrelsen er valgt på en generalforsamling, hvor de enkelte kommuner har stemmeret efter deres ejerdele, som man nu har i et aktieselskab.
Der er ganske vist i aktieselskabsloven hjemmel til, at aktieselskabets vedtægter kan tillægges offentlig myndighed, ret til at udpege et eller flere medlemmer til bestyrelsen, men en sådan bestemmelse findes ikke i vedtægterne hos Tarco.
af beslutningsforslaget
Hvis forslaget skal give mening, må det forudsætte, at SF ønsker styrelsesloven ændret, så de mindre partier i højere grad er repræsenteret i selskaber m.v., hvor der deltager flere kommuner, og hvor kommunernes repræsentanter udpeges efter styrelseslovens regler.
Efter de gældende regler i styrelsesloven eksisterer der to valgurner ved valg af kommunalbestyrelsesmedlemmer til udvalg, kommissioner, bestyrelser og lign.
Valget foregår ved flertalsvalg, hvis en kommunalbestyrelse skal vælge ét medlem.
Valget foretages ved forholdstalsvalg efter dannelse af valggrupper, hvis en kommunalbestyrelse skal vælge to eller flere medlemmer.
Jeg kan jo ikke forestille mig, at man i SF er uenig i disse regler, for så vidt angår de situationer, hvor der kun deltager én kommune i det pågældende selskab m.v.
Reglerne sikrer, at der ved kommunalbestyrelsesvalg af medlemmer til udvalg, kommissioner, bestyrelser og lign. er størst mulig opbakning i den enkelte kommunalbestyrelse.
Valget sikrer ligeledes en fordeling af poster, der afspejler forholdet mellem den enkelte kommunalbestyrelses politiske partier.
Men styrelseslovens regler anvendes, uanset om der deltager flere kommuner i de selskaber, der skal foretage valget.
SF's tanke er som nævnt tilsyneladende, at der ønskes en helt anden valgmåde i de tilfælde, hvor der deltager flere kommuner i det selskab, der skal udpeges en repræsentant til.
Det kan man gøre til foreninger som KL og Amtsrådsforeningen, og der gør man det jo, men i bemærkningerne til forslaget skitserer SF en model, hvorefter kommunerne i de tilfælde, hvor valget sker efter forholdstal på baggrund af stemmetallene ved de seneste kommunalvalg, deltager under ét.
Det er altså en begyndende kommunesammenlægning, i alt fald i
beskedent omfang.
Det er rigtigt, at man på denne i øvrigt ganske enkle måde ville kunne etablere en valgordning, der giver en mulighed for, at også de lidt mindre partier repræsenteres.
Hvis man foretager en fiktiv sammenlægning af de deltagende kommuner, og hvis der skal udpeges tilstrækkelig mange repræsentanter, så vil de små partier
efter forholdstalsberegning sikkert blive repræsenteret. Men er det særlig demokratisk?
Egentlig ikke synes jeg, for det betyder, at en kommune kan få tilladt en repræsentant for et parti, som er svagt repræsenteret i den pågældende kommune, og som eventuelt tilhører mindretallet.
Generelt er det jo sådan, at det også er ganske demokratisk, at det er et flertal, der bestemmer.
Hermed sikres det, at der er opbakning til de enkelte kommuners repræsentanter, som vælges til bestyrelserne.
Det vil derfor være noget påfaldende, hvis den enkelte kommune ikke skulle være repræsenteret ved et flertal bag personen.
Det sikres ved, at et flertal vælger, hvis der skal udpeges én repræsentant, og at udpegelsen sker forholdsmæssigt i den enkelte kommune, hvis der skal udpeges flere.
Det sikres derimod ikke ved, at kommunens repræsentanter udpeges blandt medlemmer af et parti, der er svagt repræsenteret i en bestemt kommunalbestyrelse.
Med andre ord opnås der med den foreslåede model det modsatte af det, som SF tilsyneladende ønsker.
Der opnås mindre repræsentative bestyrelser, ikke mere repræsentative bestyrelser.
Ifølge beslutningsforslagets bemærkninger er SF dog også opmærksom på, at det kan være et problem - har jeg læst mig til - at nogle kommuner vil blive repræsenteret af et medlem fra en mindretalsgruppe.
Problemet løses ifølge SF's forslag ved, at kommunalbestyrelsen vil have instruktionsbeføjelser over for det pågældende medlem.
Argumentet er ikke godt, for det vil jo kræve, at den pågældende kommunalbestyrelse er med i samtlige beslutninger, som træffes i det pågældende selskab.
Det vil kun kunne lade sig gøre, hvis kommunalbestyrelsen løbende og i rette tid holdes orienteret om alle forhold i det pågældende selskab.
Kun på den måde kan kommunalbestyrelsen sikre sig, at det pågældende medlem stemmer i overensstemmelse med flertallets ønsker.
Men sådan er virkeligheden jo ikke.
Det er meget svært at forestille sig en situation, hvor kommunalbestyrelsen modtager samtlige oplysninger om forholdene i et selskab, som kommunen er repræsenteret i.
I praksis vælger kommunalbestyrelsen en repræsentant i tillid til, at den pågældende udøver sit hverv i overensstemmelse med flertallets holdning.
Denne tillid er i langt de fleste tilfælde kun til stede, hvis repræsentanten har opbakning i kommunalbestyrelsen.
For en god ordens skyld vil jeg dog tilføje, at der naturligvis ikke gælder nogen instruktionsbeføjelser over for bestyrelser eller selskaber svarende til det pågældende Tarco.
Som nævnt er det i sådanne selskaber aktionærerne og ikke den enkelte kommunalbestyrelse, der har valgt bestyrelsen.
Det virker derfor lidt besynderligt, at SF anvender instruktionsbeføjelser som argument, når det skal forsvares, at de kommunale repræsentanter vælges af et mindretal.
Det fremgår endvidere af bemærkningerne til beslutningsforslaget, at den nuværende valgmåde, hvor det ofte vil være repræsentanter for de store partier, der repræsenterer kommunen i bestyrelsen, bevirker, at disse bestyrelser bliver »sammenspiste«.
Jeg kan fra mange års arbejde i kommunalpolitik og kommunalbestyrelsesarbejde ikke genkende det billede.
Det er jo også sådan, at de kommuner, der er repræsenteret i fælleskommunale selskaber, langtfra altid har sammenfaldende interesser eller samme politiske flertal.
Derfor vil der i fælleskommunale selskaber - og jeg kender mange af dem, dog ikke lige det førnævnte - ofte være en åben kritik og debat.
Det gælder affaldsselskaber og trafikselskaber osv., og jeg kunne også nævne Kommunekredit og Kommunernes Revisionsafdeling, for blot at nævne nogle.
Til slut vil jeg nævne, at SF i bemærkningerne til beslutningsforslaget henviser til de gældende regler i forbindelse med valg til skolebestyrelser som en mulig model
for en ændring af valgmetoden
Denne henvisning kan jeg ganske vist ikke forstå, men jeg kan jo spørge om, hvad der ligger i den.
Folkeskoleloven indeholder en bestemmelse om, at skolebestyrelser kan anmode en kommunalbestyrelse om at vælge en repræsentant til skolebestyrelsen.
Kommunalbestyrelsen vælger denne repræsentant efter reglerne om valg til udvalg, kommissioner, bestyrelser og lignende.
Jeg kan derfor ikke se, at reglerne om valg af forældrerepræsentanter til skolebestyrelser skulle være en mulig model for en ændring af valgmetoden.
I det hele taget virker forslaget noget ugennemtænkt, og det løser ikke det nævnte problem.
Regeringen kan således ikke støtte forslaget.