runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jan Trøjborg (S), 1999-05-26:
Tværtimod ser vi meget alvorligt på sagen.
Jeg er også meget tilfreds med, at de ansvarlige myndigheder har taget sagen alvorligt, ligeledes har institutionen Risø taget sagen meget alvorligt. Der bliver fra hr. Jens Hald Madsens side spurgt til to konkrete hændelser, som jeg kan forstå betegnes som de mest alvorlige.
Der er altså tale om, at nogle betonelementer, som er frit klassificeret, er tilladt at bruge som opfyldningsmateriale på Risø, men som en entreprenør har kørt uden for Risø.
Der er altså ikke tale om nogen sundhedsfare, men der er tale om en overtrædelse af betingelserne.
Det er selvfølgelig utilfredsstillende.
Dernæst er der tale om en motor, som har været anvendt
på Risø, og som er svagt radioaktiv, som er fundet på en skrotplads
Helt klart utilfredsstillende.
Imidlertid er det vigtigt at præcisere af hensyn til - hvad skal vi sige - sagligheden i sagen, at der er tale om en klassifikation, som er på niveau 1 på den internationale nukleare eventscale, som det hedder, og det betyder altså, at det er på et niveau, hvor det er af ingen eller kun ringe sikkerhedsmæssig betydning, og det er nede på den skala, hvor det end ikke skal indberettes til Den Internationale Atomenergikommission. Det er klart, det er to forhold, som giver anledning til, at proceduren skal strammes gevaldigt op, og det er der også foretaget skridt til.
Jeg er ked af, at hr. Jens Hald Madsen kræver Risøledelsens og måske også nogle af myndighedernes ansvarlige personers hoveder på et fad.
Jeg synes, det er en meget dramatisk udtalelse i Folketingets spørgetid på baggrund af en sag, som jeg ikke qua det tidsrum, der er til rådighed for besvarelse af spørgsmål her
i Folketingets spørgetid,
har haft mulighed for at forklare i det detaljerede omfang, som er nødvendigt for at forstå, hvad de hændelser, der er tale om, handler om.
Jeg synes tværtimod, når man læser materialet igennem - nu kan hr. Jens Hald Madsen jo stifte bekendtskab med det på et senere tidspunkt - så får man helt klart det indtryk, at her er der for det første tale om et meget højt sikkerhedsniveau, der er tale om en meget høj ansvarlighed både hos Risø og hos myndighederne.
Alt bliver indrapporteret.
Det skal det også.
Og der er tale om, at når der opstår problemer, ja, så tager vi jo problemerne op mellem myndighederne og den ansvarlige institutions ledelse og sørger for en omlægning af sikkerhedsstyringssystemerne.
Jeg synes ikke, der er noget i den redegørelse, jeg har modtaget, der giver mig anledning til at overveje noget blot i retning af det, hr. Jens Hald Madsen argumenterer for her, nemlig nogens hoved på et fad.
Jeg synes, det er meget dramatisk at udtale sig på baggrund af en sag, som efter min opfattelse håndteres ansvarligt, og som på ingen måde har indeholdt nogen sikkerhedsmæssig bekymrende hændelse.
Jens Hald Madsen (V), 1999-05-26:
Nu kan man jo selv vælge, hvilke man vil nævne.
Jeg kunne jo fortælle ministeren, at det sidste uheld havde noget at gøre med, at en radioaktiv motor lige pludselig dukker op i et læs skrot på vej til stålvalseværket i Frederiksværk.
Jeg kan også nævne et andet eksempel, hvor to læs beton fra et gammelt atomaffaldslager sidste år ved et uheld blev læsset af ved en entreprenør i Stenløse i stedet for at blive deponeret på Risø, og i dag ved man faktisk ikke, hvor den radioaktive beton befinder sig.
Jeg synes set i forhold til, hvor meget regulering og hvor streng en lovgivning vi har inden for miljøområdet, ikke mindst også for private, når det gælder krav til deponering osv., at det må give anledning til en eller anden form for konsekvens.
Baggrunden for det her spørgsmål eller de to spørgsmål, som der er i det hele taget, ligger i, at der er en utrolig kontrol med, hvad folk foretager sig inden for det miljømæssige område.
Og så er det vel egentlig tankevækkende og vel også chokerende at opdage, at atomanlægget i Risø har haft 13 uheld eller overtrædelser.
Jeg er udmærket klar over, at ministeren selvfølgelig ikke er i stand til mundtligt at redegøre for alle de her uheld.
Jeg ved, at der kommer en redegørelse fra ministeren, og jeg vil nok også bede om at få det skriftligt besvaret, men det er tankevækkende, og derfor vil jeg gerne høre ministerens svar på mit spørgsmål.
Vil ministeren med baggrund i Politikens artikel den 16. maj 1999 »Minister kræver ren besked om Risø« give en redegørelse
for de omtalte 12 uheld med radioaktivt materiale inden for 3 år og herunder oplyse, hvilke konkrete uheld det drejer sig om, og hvilke konsekvenser det i de enkelte tilfælde har haft for de ansvarlige personer på Risø?
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 1999-05-26:
Det var ikke en fortalelse.
Jeg mener, det er peanuts.
Det er meget, meget få penge i forhold til mange andre satsningsområder i EU, vi vælger at bruge på kulturen.
I det hele taget kan man sige, at det er det, der kendetegner vores støtte til kulturen også nationalt.
Det er ikke de store penge, der anvendes på den, men til gengæld har det meget stor effekt, stor virkning.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-05-26:
Ja, det var ministerens bemærkning om, at 1,3 mia. kr. var peanuts.
Det håber jeg var en svipser.
Jeg vil godt bede ministeren bekræfte, at i en situation, hvor Balkan ligger i ruiner, og hvor de internationale hjælpeorganisationer har svært ved bare at få en brøkdel af de penge stillet til rådighed, som det drejer sig om her, nemlig 1,3 mia. kr., så er det absolut en fejltagelse og lidet velvalgt at bruge betegnelsen peanuts i den forbindelse.
Det håber jeg at ministeren er enig i var en fortalelse.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 1999-05-26:
Det er peanuts, vi vælger at bruge på kulturen i EU.
Vi taler om et 5-årigt rammeprogram, så det er ikke mange penge, der skal anvendes.
men det bliver samtidig slået fast, at landene kan have fornøjelse af at samarbejde.
Og i og med at alt under artikel 151 vedtages ved enstemmighed, så har det enkelte land i den grad mulighed for selv at gå ind og have indflydelse på, hvordan kulturpolitikken skal se ud i EU.
Jan Trøjborg (S), 1999-05-26:
Jeg tror indledningsvis, det er vigtigt at præcisere, at Forskningscenter Risø naturligvis har redegjort for overtrædelserne over for Forskningsministeriet, men dernæst naturligvis også på det tidspunkt, hvor overtrædelserne er sket, har rapporteret til de ansvarlige myndigheder.
Det er også således, at overtrædelserne er medregnet i Risøs grønne regnskab.
Hr. Jens Hald Madsen brugte begge ord i sin begrundelse for spørgsmålet.
Og de fordeler sig således med otte overtrædelser i 1996, en i 1997 og tre i 1998.
Disse betingelser for drift er nogle meget specifikke betingelser, der dækker alle forhold på Risø, der kan tænkes at have betydning for den nukleare sikkerhed, så det er naturligvis alvorligt og skal tages meget alvorligt; men betingelser vedrører bl.a. tekniske og administrative forhold og naturligvis også en række organisatoriske forhold. Risø har over for Forskningsministeriet redegjort for de tolv overtrædelser, der er tale om, i en meget detaljeret redegørelse, som jeg meget gerne vil oversende til Folketinget, således at man kan stifte bekendtskab med den.
Lad mig bare nævne et par eksempler fra redegørelsen,
Der kan være tale om manglende alarmoverførsel i kraft af et lynnedslag.
Der kan være tale om opbevaring af godkendte filtre i en aftalt hal osv., osv., osv.
Det er meget specifikke overtrædelser af betingelserne for drift, men der er altså ikke tale om tolv uheld.
Jens Hald Madsen (V), 1999-05-26:
Nu sagde jeg overhovedet ikke, at det var nogens hoved på et fad.
lidt op
Der er jo noget, der hedder midt imellem, og det, jeg sådan set bare har bedt ministeren om at besvare, er
, om det overhovedet har haft nogen konsekvenser.
Har de pågældende fået en reprimande?
Jeg siger ikke, at de skal fyres.
Jeg siger bare, at der skal være en konsekvens.
Jeg synes da stadig væk, at 13 overtrædelser er 13 for mange.
Der er nogle af dem, der måske er mindre forseelser, men der er da nogle af dem, som er uacceptable, og så spørger jeg blot den ansvarlige minister: Er der så ikke en konsekvens?
Bare en lille smule konsekvens?
Havde det som sagt været en privat virksomhed, en privat person, så ved jeg, at så havde det haft konsekvenser.
Jan Trøjborg (S), 1999-05-26:
Nej, det ved hr. Jens Hald Madsen ikke.
Den sammenligning er ikke en sammenligning, som baserer sig på noget kvalitativt grundlag, og jeg synes også, at hr. Jens Hald Madsen skulle studere materialet, inden han udtaler sig så bombastisk.
Jeg har meget omhyggeligt citeret, hvad hr. Jens Hald Madsen sagde, nemlig hr. Jens Hald Madsens spørgsmål, om nogen dog var blevet fyret, om der slet ingen konsekvenser var?
Jeg har i min indledende besvarelse prøvet at redegøre for, at konsekvensen af de overtrædelser af betingelserne for almindelig drift, som jeg har redegjort for, har været, at man nu arbejder med et projekt til omlægning af Risøs sikkehedsstyringssystem både for den almindelige arbejdssikkerhed og for den nukleare sikkerhed.
Det synes jeg er fuldt tilfredsstillende, og jeg har fået en redegørelse fra de pågældende myndigheder, der fører kontrol med Risø.
Det er Statens Institut for Strålehygiejne under Sundhedsstyrelsen, og det er Beredsskabsstyrelsen, og her er der ingen advarselslamper, der blinker.
Der har kun været tale om hændelser uden væsentlig sikkerhedsmæssig betydning.
Jeg er helt tryg ved og tilfreds med, at både ledelsen på Risø og også de ansvarlige myndigheder arbejder sammen på et projekt, der skal styrke sikkerheden for Risø.
Og her handler det naturligvis først og fremmest om det, der har været overtrådt, nemlig en række administrative procedurer.
Jens Hald Madsen (V), 1999-05-26:
Jeg må så forstå det sådan, at det ikke har haft nogen konsekvens, for jeg kan tilsyneladende ikke få at vide fra ministeren, om det har haft en konsekvens, eller det ikke har haft nogen konsekvens.
Det eneste, jeg kan få at vide, er, at man vil stramme op på sikkerhedskulturen. Jeg kan også på forstå på ministeren, at hvis en privat person kommer til at læsse en radioaktiv motor ned i et læs skrot, og det ryger over til Stålvalseværket, så har det ikke nogen konsekvens.
Hvis jeg som vognmand kører med to læs beton, som kommer fra et atomaffaldslager, så har det ikke nogen konsekvens.
Det er da rart at vide, for hvis det nu havde været olierester eller kemikalier eller noget andet, så havde det haft konsekvenser.
Kim Behnke (FP), 1999-05-26:
Det var sandelig modigt af CD at undlade at stemme.
Hvad der måske nok vil vække mere undren er, at SF i hvert fald i forhold til betænkningen indstiller forslaget til forkastelse.
Da vi for ikke så forfærdelig mange dage siden havde forslaget til første behandling, gik SF på talerstolen og meddelte, at SF også syntes, det var urimeligt, at unge med meget små indkomster af den lille bitte indkomst skal betale 8 pct. i arbejdsmarkedsbidrag, og derfor brugte SF formuleringen, at det efter SF's opfattelse ville være klogt, hvis man indførte en bagatelgrænse.
Nu tilskriver jeg det almindelig sprogbrug, at man brugte ordet bagatelgrænse, for rent skattemæssigt er bagatelgrænsen noget helt specielt.
Rent skattemæssigt taler vi i denne her forbindelse om at indføre en bundgrænse.
Det er lige præcis det, ændringsforslaget har betydet: at der bliver tale om en bundgrænse.
Og det betyder, at hvis man er under 18 år, har frikort og tjener en lille smule penge ved at gå med aviser, ved at sortere flasker i den lokale brugsforening, eller hvad det nu kan være, så vil det bundfradrag, man har i forhold til et frikort, også gælde betalingen af arbejdsmarkedsbidraget.
Jeg er glad for, at Venstre, Det Konservative Folkeparti, Dansk Folkeparti og Kristeligt Folkeparti har kunnet se det visionære og det rimelige i det her forslag, og jeg takker for deres støtte, men står stadig væk fuldstændig undrende over, at SF kunne holde den tale, som de gjorde ved førstebehandlingen, og så lige så snart det kommer til realiteter, løber SF fra det, der blev sagt.
Sonja Albrink (CD), 1999-05-26:
Der står i betænkningen, at vi i CD vil redegøre for vores stilling, inden vi træffer vores beslutning om at stemme, og jeg skal på CD's vegne tilkendegive, at vi vil undlade at stemme.
Vi mener, at når man skal gå ud og regulere noget vedrørende arbejdsmarkedsbidrag, må vi se det i en større sammenhæng, og det er derfor, at vi i gruppen har valgt at undlade at stemme.
Jens Peter Vernersen (S), 1999-05-26:
Det er et fejlagtigt indtryk, at vi ønsker at svække konkurrenceevnen, men når man skal lave en sammenligning med f.eks. Tyskland, er det da ganske kendt, at løntrykket i Tyskland bestemt er på højde med det danske løntryk.
Så der er ikke mangel på konkurrenceevne i forhold til den tyske løn.
Det tror jeg er ganske kendt.
Søren Kolstrup (EL), 1999-05-26:
»Hvilke overvejelser har ministeren om den geografiske passagerrekruttering til de i lov nr. 188 omtalte fjernbusser?«
Jan Trøjborg (S), 1999-05-26:
Jeg synes, at det meget bliver en polemisk debat.
Det havde jeg faktisk ikke forventet.
Nej, det kan man på ingen måde konkludere.
Overtrædelse af de meget omfattende og meget detaljerede betingelser for almindelig drift på Risø har naturligvis konsekvenser.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-05-26:
Jeg vil godt sige, at grunden til, at vi ofte kommer til at gentage EU-debatter her i Folketingssalen i forhold til Folketingets Europaudvalg, er jo, at regeringen har gjort en så ihærdig indsats for at holde dørene til Europaudvalget lukkede for offentligheden.
Det, jeg gerne vil spørge om, er sådan set en opfølgning på det, jeg sagde før: Hvor går regeringens grænse?
Altså det, ministeren svarer på mit spørgsmål om, hvor grænsen går for, hvor meget kulturpolitik der skal føres gennem EU, er et glødende forsvar for, at kulturpolitik er et EU-anliggende, og det, der var mit spørgsmål, var, hvor grænsen går. Jeg er selvfølgelig opmærksom på artikel 151, men det, der er spørgsmålet, er: Hvad er regeringens visioner?
Hvad er det, regeringen vil?
Og ikke mindst: Hvor mange penge mener regeringen, vi skal bruge på EU-plan på kulturpolitik?
Nu taler vi om 1,3 mia. kr., men ministeren taler jo, som om det nærmest er en absolut mindstegrænse, og at det burde være et langt større beløb.
Frank Jensen (S), 1999-05-26:
Først til hr. Skaarup: Det er jo altid farligt for en justitsminister at begive sig ud i at besvare hypotetiske spørgsmål.
En sag skal jo altid vurderes i sit konkrete materielle indhold
, men sådan som hr. Skaarup formulerer sit spørgsmål, og sådan som hr. Skaarup lægger det frem her, vil jeg ud fra en umiddelbar reaktion sige, at der vil jeg tro, at der vil være tale om en overtrædelse af straffelovens § 102.
Til hr. Kjær vil jeg svare - igen - at det altså tilkommer politiet og anklagemyndigheden at løse de opgaver, som hr. Kjær gerne vil tillægge mig.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 1999-05-26:
Hr. Thulesen Dahl bringer den debat, vi allerede har haft i Europaudvalget, herned i salen, og det skal jeg såmænd ikke beklage.
Mine grænser går ved artikel 151, hvor det er rimelig præcist defineret, hvad det er, Fællesskabet kan beskæftige sig med, og djeg synes, det burde kunne samle os, at den artikel gør opmærksom på, at ét er, at vi har en fælles kulturarv, og at vi har en fælles historie; men dertil kommer som det næste - og det er afgørende at få slået det fast - at vi er så forskellige, at der er en kulturel mangfoldighed i Europa, og den mangfoldighed skal der vises respekt over for, den skal der vises ydmyghed over for.
Det er jo netop også det, der kendetegner kultur som sådan.
Det er ikke nemt, det er ikke sådan, at man meget entydigt kan sige, at her er det fælles, og her er det forskellige.
Der er både fælleselementer og forskelligheder, når vi snakker om kultur.
Jeg har ikke så meget mere at tilføje til denne sag.
Jeg tror nemlig, at noget af forklaringen på problemerne på Balkan i høj grad skyldes manglende kendskab til og manglende accept af den forskellighed, der kendetegner folkeslagene og de forskellige etniske grupper i Europa.
Målet med dette kulturprogram er lige præcis at skabe rammen for en samtale på tværs af forskellige etniske grupper og forskellige kulturer.
Jeg tror, vi kan nå meget, meget langt i vores fredsbevarende arbejde, hvis vi havde bedre kendskab til hinandens forskellige kulturer, og under alle omstændigheder må vi sige, at det har været grundlaget for hele det mellemfolkelige samarbejde og de mellemfolkelige kulturudvekslinger, som har kendetegnet det danske demokrati til alle tider.
Peter Skaarup (DF), 1999-05-26:
Spørgsmålet relaterer sig til den situation, vi vist alle sammen har set i forbindelse med de reportager, der har været i TV 2's program »Dags Dato« om søndagen, hvor man flere gange har vist billeder og interviews med herboende personer - enten danske statsborgere eller personer, der har midlertidig opholdstilladelse - der tager til krigen på Balkan.
Vi har set flere tilfælde af, at de personer har vist de våben frem, som de har medbragt fra Danmark og vil bruge i krigen dernede, og på den baggrund mener jeg, det vil være rimeligt, at regeringen svarer på, om der er iværksat aktiviteter ved den danske grænse, der kan tilsikre, at man i forbindelse med udrejse fra landet ikke medtager meget kraftige våben som store, svære pistoler osv. med til en krig et andet sted i verden.
Det vil være problematisk, som vi ser det, for det er jo Folketinget, der skal tage stilling til, om danske statsborgere skal drage i krig.
»Vil ministeren oplyse, hvilke kontrolforanstaltninger der er iværksat ved den danske grænse, for at danske statsborgere, der deltager i krigen i Kosovo på enten serbisk eller UCK-side, ikke fra Danmark medbringer våben til brug under kamphandlingerne?«
Frank Jensen (S), 1999-05-26:
Jeg er fuld af beundring over, at både hr. Skaarup og måske også lidt hr. Helge Adam Møller mener, at jeg som justitsminister skal kunne brede mig så meget ud, at jeg går ind på forsvarsministerens og også udenrigsministerens område; men jeg tror, at alle er bedst tjent med, at spørgsmål af den karakter rettes til de pågældende ministre selv.
Det eneste, jeg kan sige til hr. Skaarup, er, at når hr. Skaarup antyder, at der skulle være tale om overtrædelse af grundloven, er det jo klart, at det er nogle spørgsmål, som hr. Skaarup straks må gå med til de myndigheder, der sikrer, at vores lovgivning, altså også straffeloven og grundloven, overholdes. Jeg må altså appellere til hr. Skaarup om at rette sine henvendelser til politiet og anklagemyndigheden, hvis hr. Skaarup mener, der sker tilsidesættelse af dansk lovgivning, både når det drejer sig om straffeloven og når det drejer sig om grundloven. Hermed sluttede spørgsmålet.
Helge Adam Møller (KF), 1999-05-26:
Men jeg vil godt spørge ministeren med hensyn til den udtalelse, hr. Peter Skaarup lige kom med, hvor han sammenlignede de unge danske statsborgere, der eksempelvis melder sig til UCK's modstandskamp i Kosovo, med lejesoldater: Er ministeren ikke enig med mig i, at det vil være lige så forkert at kalde dem lejesoldater som at kalde de unge danske mænd, der i 1939-40 meldte sig som frivillige til den finske modstandskamp mod russerne, for lejesoldater? Mig bekendt var der ingen, der kaldte dem lejesoldater, bortset fra kommunisterne.
Peter Skaarup (DF), 1999-05-26:
Jeg synes ikke rigtig, ministeren svarer på de spørgsmål, der bliver stillet, egentlig heller ikke på spørgsmålet fra hr. Helge Adam Møller.
Jeg vil godt spørge ministeren i den forbindelse, om det ikke er uholdbart, hvis Danmark som land til den ene krig efter den anden, der måtte opstå rundtomkring på kloden, skal levere en form for lejesoldater, eller hvad man nu kan tale om her, helt uden om Folketinget,
helt uden om grundloven
Skal vi supplere styrker rundtomkring i verden med danske statsborgere, uden at det får nogen som helst betydning for deres status her i landet?
Vi mener, det er dybt problematisk, hvis det er tilfældet.
Det kunne da lige passe, at vi skulle sende danske statsborgere til en krig i Eritrea eller Etiopien, eller hvor det nu foregår, og samtidig sige: Det er helt o.k., I tager bare derned og kæmper på den rigtige side i kampen.
Det er altså problematisk, og derfor vil jeg godt bede ministeren om at uddybe sit svar fra før og tage afstand fra, at det er i orden, at man deltager på UCK-side, også selv om det måske er på samme side som NATO.
Frank Jensen (S), 1999-05-26:
Som jeg allerede har redegjort for under et tidligere spørgsmål rejst af hr. Skaarup, er det sådan - som enhver dansker, der fra tid til anden passerer den danske grænse på vej til udlandet, ved - at der ikke fra politiets side foretages nogen generel indrejsekontrol i form af gennemsøgning af udrejsende biler, bagage eller personlige effekter.
Der er i dag kontrol ved grænsen, men der er ikke nogen systematisk kontrol, hvor alle biler skal tilbageholdes for at blive gennemsøgt og personer skal gennemsøges.
Samtidig siger det sig selv, at dansk politi og herunder selvfølgelig også politiet ved de danske grænser naturligvis generelt udviser en skærpet opmærksomhed med hensyn til forhold, som vil være relevante, når Danmark - som tilfældet er nu - er involveret i en konflikt i et andet europæisk land ikke så langt fra vore egne grænser.
I den forbindelse er det værd at bemærke, at der efter dansk lovgivning i almindelighed kræves en særlig tilladelse til at tage våben med ud af landet, og søges der fra enkeltpersoners side om udførselstilladelse af våben til brug i en væbnet konflikt, vil en sådan tilladelse ikke blive givet.
Til hr. Skaarup: Hr. Skaarup må forstå, at det er nødvendigt at have høj fortrolighed om konkrete politioperative forhold, og selv om hr. Skaarup gerne vil vide, hvordan politiet arbejder i disse operative spørgsmål, må jeg henholde mig til, at hr. Skaarup må respektere, at det er noget, jeg som justitsminister ikke kan redegøre offentligt for - al den stund at hvis vi gjorde det, kunne det jo bringe formålet med de operative forhold i fare, fordi det ville være viden, som alle kunne gøre sig bekendt med; også dem, der måtte have til opgave at overtræde en lang række af de regler, som politiet skal sikre ikke overtrædes.
Derfor kan jeg ikke gå yderligere ind i besvarelsen, men henholde mig til det, jeg allerede har sagt: vi har et forhøjet beredskab her i landet i forbindelse med Kosovokrisen og Kosovokonflikten, også i det dansk politi og også i forbindelse med vor landegrænse til Tyskland.
Til hr. Helge Adam Møller
: Jeg deler rent personlig hr. Helge Adam Møllers opfattelse med hensyn til deltagelse på UCK-siden.
Jeg tror, den store interesse, som Dansk Folkeparti udviser og har udvist her under spørgetiden i dag for Kosovokrisen, skyldes, at man har et helt specielt formål med at sætte fokus på nogle herværende udlændinge, der eventuelt allerede har opnået dansk statsborgerskab.
Jeg tror, man er ude i et andet ærinde end det at sætte fokus på Kosovokrisen og de alvorlige menneskelige tragedier, som udspiller sig med etnisk udrensning osv., og det synes jeg på en eller anden måde er en lille smule usmageligt.
Peter Skaarup (DF), 1999-05-26:
På baggrund af ministerens besvarelse har jeg et spørgsmål.
Ministeren siger, at der lige nu er et forhøjet beredskab i Danmark på forskellig vis, og jeg vil godt bede ministeren svare på, hvad det indebærer rent konkret.
Vi kender til det forhøjede beredskab, kan man sige, her på Christiansborg, ved at det ikke er muligt at benytte den ene indgang i øjeblikket, og vi har set, at man har suspenderet tre medarbejdere af jugoslavisk herkomst inden
Derfor vil jeg godt høre, om det er korrekt.
Kan ministeren bekræfte, at de muligheder er til stede, og at man vil have mulighed for at internere grupper af mennesker, der vil deltage i krigen på Balkan uden om officiel dansk deltagelse?