Klaus Kjær (DF), 1999-11-16:
Problemerne i forbindelse med grænsehandelen har været tiltagende gennem de senere år.
Det er således klart, at flere og flere danskere kører længere og længere for at handle billigt, traditionelt i Tyskland, hvor de fleste varer kan fås til en lavere pris end i Danmark.
Når Øresundsbroen åbner, vil vi også se en tiltagende tendens til grænsehandel i Sverige.
Det er jo ikke noget ukendt fænomen, at eksempelvis reservedele til biler kan fås for næsten halv pris, ligesom visse serviceydelser, f.eks. tandbehandling m.v., er langt billigere i Sverige.
Årsagen til de billigere varer, eksempelvis i Tyskland, er en kombination af flere forskellige faktorer.
Ikke mindst spiller det meget høje niveau for punktafgifterne i Danmark en væsentlig rolle, f.eks. på øl, vin, spiritus, cigaretter, men også benzin og diesel.
Desuden har Tyskland en generelt lavere momssats end Danmark, og endelig er beskatningsforholdene for erhvervslivet så meget lempeligere i Tyskland, at virksomhederne ikke behøver at beregne så stor en avance som i Danmark.
På grund af afskaffelsen af 24-timers-reglen med udgangen af år 2003, for så vidt angår vin, øl, spiritus og cigaretter, har skatteministeren bebudet markante nedsættelser af afgifterne på dette område.
Men som det hedder i et svar fra skatteministeren til Skatteudvalget: Af hensyn til såvel sundhedspolitikken som af hensyn til statens finanser har regeringen ikke planer om at nedsætte afgiftstrykket på spiritus og tobak, førend det er nødvendigt. Hvad så med sundhedspolitikken efter den 1.1.2004, vil jeg spørge skatteministeren.
Alt imens ministeren funderer over disse spørgsmål, indtil han ikke længere kan undsige sig sin aftale med EU, så vil grænsehandelen florere, og den vil oven i købet stige til skade for danske forretningsdrivende og dansk erhvervsliv, men også til skade for dansk økonomi ved, at en større del af danskernes indkøb bliver lagt i Tyskland. Som det foregår i dag, har grænsehandelen en selvforstærkende virkning. Hvis en familie f.eks. kører til Tyskland for at købe billig øl, ryger der selvfølgelig også andre varer ned i kurven, typisk dagligvarer såsom fødevarer, tøj m.v., hvor prisniveauet generelt er lavere, bl.a. på grund af den lavere moms.
Det var jo en handel, som burde ligge i de danske forretninger.
For Dansk Folkeparti er målet naturligvis helt at afskaffe grænsehandelen.
Det skal ikke ske ved et direktiv fra EU eller et pålæg om at harmonisere afgifter, men alene ved at skatteministeren og økonomiministeren ser det fornuftige i at få lagt handelen i Danmark.
Man kan sige, at der burde ske en afgiftslempelse ikke på grund af EU, men måske på trods af EU, netop med henblik
på styrkelse af konkurrenceevnen
Hvor havde lande uden for EU som f.eks. Norge og Schweiz stået konkurrencemæssigt, hvis man ikke dér havde indset, at vejen til større økonomisk velstand ikke går gennem øgede afgifter?
Det kan efter Dansk Folkepartis opfattelse ikke ske hurtigt nok, og vi ser ingen grund til, at man venter til januar 2004 med at tage hul på en nedsættelse af afgifterne.
Jeg er ikke så sikker på, at provenutabet vil udgøre omkring de 1,6 mia. kr., som skatteministeren i et svar til udvalget har anført - under forudsætning af, at de lavere afgifter vil medføre et øget forbrug og salg i Danmark.
Rent faktisk tror jeg, at staten vil få et overskud på den handel, når man også medregner det merprovenu, som følger med på grund af de afledte virkninger som følge af afgiftslettelserne.
Grænsehandel er jo heller ikke alene begrænset til den fysiske transport af varer over grænserne.
Det bliver således mere og mere udbredt at købe varer og serviceydelser
elektronisk, f.eks. over Internettet, hvorover betalingen også foregår, og hvor der ikke beregnes moms eller andre afgifter.
Hele området vedrørende punktafgifter trænger til en gennemgribende revision, hvor målet er, så vidt det er muligt, at eliminere grænsehandelsproblematikken, sådan at danskerne lægger deres indkøb af varer i Danmark.
Det mål nås ikke ved, som det fremgår af præmisserne i SF's forespørgsel, at Danmark opretholder de nuværende skatter og afgifter, set i lyset af den stigende internationalisering og EU's krav om øget harmonisering.
Det er jo ingen garanti for velfærdssamfundet, at Danmark fastholder verdens højeste skattetryk.
Andre lande har en velfærd, som med lavere skatter og afgifter er fuldt på højde med Danmarks.