Lars Barfoed (KF), 2004-12-15:
»Nød lærer nøgen kvinde at spinde«.
Og skal man forsøge at forstå de indlæg, der er kommet ikke mindst fra Socialdemokratiets og Det Radikale Venstres ordførere både ved finanslovdebatten i dag – det er så Socialdemokratiet foreløbigt, der har haft indlæg – og også i debatten i sidste uge, må det jo nok være det ordsprog, som har inspireret talerne.
Forholdet er jo det, at det går rigtig godt for dansk økonomi.
Det passer til gengæld rigtig dårligt i Socialdemokraternes og De Radikales univers.
De har jo besluttet sig til, at det hele er surt og går rigtig dårligt, og det uanset hvordan realiteterne forholder sig.
Derfor har de valgt at spinde deres egen historie om dansk økonomi, nemlig historien om, at nød og elendighed præger det danske rige, og at alting går rigtig skidt.
Men virkeligheden er en anden.
Vi har i Danmark store offentlige overskud.
Det har vi haft i årene, siden den konservativ-liberale regering tog over, og det får vi også i 2005.
Den offentlige gæld falder i overensstemmelse med 2010-målsætningen, og der er rekordstore overskud på betalingsbalancen over for udlandet.
Den største udfordring er naturligvis ledigheden, som desværre i en periode har været stigende som følge af de dårlige internationale konjunkturer.
Men også her går udviklingen nu i den rigtige retning.
Beskæftigelsen stiger, og ledigheden falder.
Med finansloven for 2005 skal vi ikke mindst sikre, at den positive udvikling fortsætter og især sikre en fortsat stigning i beskæftigelsen.
Her er der sådan set to spor, som man kan vælge at følge: Enten kan man fortsætte i det konservativ-liberale spor, hvor det drejer sig om at gøde jorden for mere vækst og dermed også en bedre offentlig økonomi, eller man kan følge det andet spor, det socialdemokratisk-radikale spor, der baserer sig på at dræne jorden for al energi.
For os i Det Konservative Folkeparti er det helt afgørende for den offentlige økonomis udvikling, at vi tager udgangspunkt i, hvad det egentlig er at vi alle sammen lever af.
Der er jo, som man vil have bemærket, hverken herude i Folketingets Vandrehal, i korridorerne i Finansministeriet eller rundtomkring på de lokale rådhuse sådan nogle pengetræer, som vi bare kan plukke de penge fra, som vi skal bruge til offentlig service, overførselsbetaling osv., pengene, som vi alle sammen lever af, herunder også den offentlige sektor, kommer fra det overskud, der skabes i danske virksomheder.
Derfor skal vi udvikle de bedst mulige vilkår for virksomhederne.
Dermed kommer vi ind i en god spiral, en spiral, hvor vækst i det private erhvervsliv skaber arbejdspladser, højere skatteindtægter og lavere offentlige udgifter, vel at mærke med et lavere skattetryk, for det er jo det, vi har gennemført.
Det er den vej, vi skal gå.
Derfor er vækst og velstand også et centralt element i finansloven for 2005.
Finansloven bygger videre på forårspakken.
I Det Konservative Folkeparti havde vi allerede inden sidste valg et klart mål om at få nedsat skatten på arbejde i den kommende valgperiode.
Det er lykkedes.
Det øger tilskyndelsen til at gøre en ekstra indsats, og vi skal videre ad den vej.
Derudover betød forårspakken, som finansloven for 2005 jo bygger videre på, en række aktiviteter, der øger investeringerne i boligen, fremrykker offentlige anlægsinvesteringer.
Hertil kommer så en række uddannelsesinitiativer først og fremmest rettet mod de kortuddannede ledige.
En lang række erhvervspolitiske initiativer stimulerer derudover væksten i Danmark.
Vi skal have flere iværksættere.
Der bliver nu sat skub i de nye kom i gang-lån, der etableres som et 2-årigt projekt med en lånegarantiordning for iværksættere, og det betyder altså, at man kan låne op til 500.000 kr. i banken til at starte en ny virksomhed.
Det vil bidrage til, at flere kommer i gang med deres egen virksomhed, og kom i gang-lånene skal ses i sammenhæng med den nye Iværksætterfond, der med en kapital på 500 mio. kr. skal bidrage med risikovillig kapital til nye, innovative virksomheder.
Derfor bliver der investeret bl.a. i styrkede invest- og iværksætteruddannelser, der skal uddanne folk til bedre at se de forretningsmæssige muligheder i forskningsresultater, og der bliver afsat 17 mio. kr. i de næste 3 år til etablering af væksthuse.
Arbejdet med at lette de administrative byrder for virksomheder og borgere i Danmark bliver fortsat, og der bliver afsat midler til over de næste 3 år at styrke bl.a. virksomhedsportalen.
Jeg synes også, der er grund til at fremhæve Danmarks Eksportråds særlige indsats for små og mellemstore virksomheder, der bliver videreført på et uændret niveau, et arbejde, som vi også fra konservativ side vil interessere os meget for i de kommende år.
Dertil kommer selvfølgelig hele den indsats, vi gennemfører for at styrke Danmark som et videnintensivt samfund med en videnintensiv produktion.
Ud over en videreførelse af den eksisterende offentlige forskningsindsats etablerer vi nu Højteknologifonden, der i de kommende år vil bidrage med stigende millionbeløb til forskningen, og vi tilfører yderligere midler, som kan anvendes af Grundforskningsfonden.
Derudover er det for Det Konservative Folkeparti helt afgørende at sikre kvaliteten i uddannelserne.
I den forbindelse glæder vi Konservative os over, at der i de kommende år afsættes yderligere 400 mio. kr. til opkvalificering og efteruddannelse af kortuddannede.
Med den bevilling kan vi sikre 20.000 ekstra ugers uddannelse om året, og der er også grund til at fremhæve de 73 mio. kr., der bliver afsat til at sikre de mange voksne danskere, der ikke har tilstrækkelige læse- og regnefærdigheder, bedre vilkår på jobmarkedet.
Der er altså tale om massive indsatser for at styrke vækstvilkårene for dansk erhvervsliv og sikre, at flere kommer i arbejde.
Hvad var det så, Socialdemokraterne og de Radikale gjorde i regering?
Jo, Socialdemokraterne og De Radikale gennemførte fra 1993 til 2001 det kunststykke på en gang at øge skatterne i Danmark yderligere og samtidig øge den offentlige gæld, og det vel at mærke i en periode, hvor der var international højkonjunktur og dermed gode muligheder for at gøre netop det modsatte.
Hvad er det så for en opskrift, de to partier har i forbindelse med finanslovdebatten, som de kan diske op med, for at styrke udviklingen i Danmark?
Ja, de taler jo om skattelettelser på arbejdsindkomster, på trods af at skatten steg, da de selv havde regeringsmagten, og på trods af at de samtidig er sure over de skattelettelser, som regeringen har fået gennemført.
Derudover brokker de sig over, at gælden ikke falder hurtigere, selv om den steg, da de selv var i regering.
Men ud over at de brokker sig, så er det lidt svært at hitte rede i, hvad de to partiers politik egentlig går ud på f.eks. på skatteområdet, og jeg tror egentlig også, de har svært ved helt selv at finde ud af det.
En ting står dog klart: Det Radikale Venstre og Socialdemokratiet vil have, at de offentlige udgifter skal stige ud over det, der er forudsat i 2010-planen, og de vil også have, at det er virksomhederne, der skal betale gildet.
De to partier vil øge erhvervslivets skatter med flere milliarder kroner.
Øgede skatter på virksomhederne i milliardstørrelsen vil føre til fyringer i massevis af slagteriarbejdere, smede, kontorassistenter og mange andre i hele landet.
Helt modsat Det Konservative Folkepartis tankegang er det altså Socialdemokraternes og De Radikales idé, at man kan blive ved med at trække penge ud af erhvervslivet i stedet for at stimulere til øget vækst og indtjening.
Den tankegang vil føre os ind i en ond spiral, en spiral, hvor øgede skatter på virksomhederne vil føre til færre job og dermed øge de offentlige udgifter.
Derudover har Socialdemokratiet jo udviklet sådan en særlig raffineret ordning, der går ud på at vanskeliggøre det for folk i halvtredserne at få et arbejde.
Man vil pålægge arbejdsgiverne en afgift, hvis de må se sig nødsaget til at afskedige personer over 55 år.
Afgiften skal vist være på 50.000 kr., og det vil jo klart sætte en effektiv stopper for virksomhedernes incitament til at ansætte seniorer i virksomhederne, selv om det er det modsatte, der er brug for.
Det står altså fuldstændig klart, at der på den ene side findes en konservativ-liberal måde at gøre tingene på og på den anden siden en gammeldags socialdemokratisk måde at gøre tingene på, der mærkværdigvis for tiden støttes af Det Radikale Venstre.
Den konservativ-liberale model går ud på at skabe større velstand i Danmark med henblik på, at vi alle sammen kan få flere muligheder, mere sikre job, flere job og en velfungerende offentlig økonomi, og den anden model, den socialdemokratiske, går ud på løbende at øge skatter og afgifter og især belaste virksomhederne med nye økonomiske byrder for på den måde at finansiere et stigende offentligt forbrug.
I Det Konservative Folkeparti har vi det helt godt med, at valgmulighederne er så klart tegnet op.
Så er der et reelt valg den dag, vælgerne skal til stemmeurnerne for at bestemme, hvem de vil overlade ansvaret for at lede landet i de kommende år til.
Der kan jo godt gå op mod et år endnu, før det valg skal træffes, men Det Konservative Folkeparti skal nok huske at gøre valget helt krystalklart for vælgerne, når dagen kommer.