runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ole Sohn (SF), 2000-04-04:
Det er jo ofte sådan, at man får svar, som man spørger, og ud fra den erkendelse kan jeg godt se nu i bagklogskabens ulideligt klare skær, som det vist hedder på nudansk, at jeg har formuleret spørgsmålene i Finansudvalget forkert.
For dér har jeg opstillet nogle forudsætninger, som ikke er helt korrekte.
Jeg har i spørgsmålet talt om en erstatning, men der er meget bevidst ikke tale om en erstatning.
Så derfor har jeg bidt mærke i ministerens svar, hvor man har bedt skatteministeren, Skatteministeriet, svare for sig, at man ikke kan tage stilling, fordi man ikke har været inde i de specifikke nærmere forhold, der er knyttet til erstatning fra Den Danske Bank.
Og derfor kan jeg allerede nu meddele, at der vil komme nogle yderligere spørgsmål til ministeren, som vi kan få afklaret, inden aktstykket kommer til behandling, for nu kender man jo virkeligheden; man ved, der ikke er tale om erstatning, der er tale om en kulance, altså markedsføringsbeløb, goodwillbeløb fra Den Danske Banks side, og så må man kunne få klar besked, inden aktstykket kommer til behandling, om, hvorvidt der vil kunne gives skattemæssigt fradrag herfor.
Frank Aaen (EL), 2000-04-04:
Jamen det er da muligt, at en dom ville have ført til, at banken ikke skulle betale erstatning, fordi den, der føler sig snydt, vidste alt.
Det ville da også være historisk fremragende, et enormt løft i afklaringen af hele sagen om de finansielle skandaler i 1992 og omegn, hvis det var sådan, at man kunne få dokumenteret med en domsafsigelse, at godt nok snød banken færingerne, men den danske stat kan ikke få erstatning, for den var fuldt vidende om det.
Den dom ville jeg gerne have haft fældet.
Så også af den grund synes jeg, at det er en god idé, at de kunne have fået den her retssag til at gå til ende.
Kirsten Jacobsen (FRI), 2000-04-04:
Til hr. Frank Aaen: Jeg er jo så enig, så det næsten gør ondt, men uanset hvor meget hr. Frank Aaen og jeg puster os op - og nu er jeg da godt nok blevet mindre siden sidst - så kan vi altså ikke tælle til 90 sammen, det kan vi ikke, og det synes jeg vi skal indse.
Vi er nødt til at indse, at realiteterne nu engang er sådan.
Og jeg kan ikke engang hjælpe hr. Frank Aaen efter et folketingsvalg, for der stiller jeg ikke op. Altså vi lever i virkelighedens verden, og så synes jeg, hr. Frank Aaen og jeg kan sætte os ned og sige: Jamen sådan er virkeligheden, om en dommer siger det eller papirerne har fortalt os det, jamen sådan er virkeligheden.
Og jeg tror også, at det ved de danske skatteydere godt. Og det, der er vores opgave, er at fortælle de danske skatteydere, at nu skal de altså ikke glemme, at selv om man får en kompensation på 300 mio. kr. nu, som er ingenting, så har regeringen altså smidt 1,2 mia. kr. i grams.
Og det var det, det kostede.
Jette Gottlieb (EL), 2000-04-05:
Det vil eventuelt blive problemstillingen, hvis regeringen udformer et lovforslag med udgangspunkt i beslutningsforslaget, hvor man detaljeret går ind i tingene.
Men sådan som forslaget er formuleret, er der ikke nogen som helst mulighed for at påvise en sammenblanding med overenskomstmæssige spørgsmål.
Men jeg kunne godt tænke mig at spørge, for det er sådan set substansmæssigt det vigtigste: Når SF siger, at man går ind og gerne vil lave nogle forbedringer også for det politiske niveau, og vi har været enige om i finanslovforhandlingerne at afsætte 10 mio. kr. til det,
hvad er det så konkret, vi f.eks. skulle bruge de 10 mio. kr. til?
Hvad skulle vi helt konkret gøre dér?
Men den klare risiko med sådan nogle kasser, der bliver afsat, er, at man bruger dem til at lave undersøgelser og nye undersøgelser og nye undersøgelser.
Hvad skulle man konkret bruge 10 mio. kr. til for at forbedre arbejdsmiljøet?
Ole Sohn (SF), 2000-04-05:
Hvis jeg havde sådan de enkle, klare svar på, hvordan man skaber et bedre arbejdsmiljø, så tror jeg, at jeg ville gøre brug af mine evner et andet sted end her.
Derfor ser jeg det som min opgave som politiker at være med til at skabe rum for og rammer for, at man kan skabe et bedre arbejdsmiljø.
Det er derfor, vi har været med til at stille krav om, at der skulle afsættes penge på finansloven, som vi i fællesskab fik igennem.
Og i en fælles erkendelse af, at der er store problemer specielt for bybuschaufførerne, har SF faktisk - det har SF i form af ordføreren, det vil sige mig - skrevet et brev til arbejdsministeren, for at vi i fællesskab, de partier, som normalt står sammen om at skabe gode rammer omkring arbejdsmiljøet, og det er også inklusive Enhedslisten, så Enhedslisten er bekendt med SF's forslag til at handle, frem for at lave politiske tilkendegivelser i Folketingssalen har vi faktisk for flere uger siden skrevet til arbejdsministeren for at få drøftet det i den kreds af partier, som står bag arbejdsmiljøloven.
Så dér kan vi få lov at drøfte det også med Enhedslisten, så vi kan fremlægge eventuelle nødvendige ændringer til loven.
Jette Gottlieb (EL), 2000-04-05:
Men er det ikke lige præcis det, beslutningsforslaget lægger op til: at der skabes nogle rammer, inden for hvilke regeringen kan fremsætte nogle forslag, der forbedrer arbejdsmiljøet.
Altså en af tingene er jo selvfølgelig at begrænse den maksimale køretid: Hvor længe må man sidde bag et rat og betjene passagerer i et hårdt trafikeret område, sådan at man ikke tager skade af det?
Er det ikke præcis ideen i det? Derfor undrer det mig, at SF så ikke kommer med nogle konkrete forslag til, hvad det var, man alternativt skulle gøre.
Altså hvad er grunden til, at man skal have en særordning for ruter under 50 km?
Hvad er grunden til, at man i det mindste ikke har de almindeligt gældende chaufførbestemmelser?
Ole Sohn (SF), 2000-04-05:
Jamen jeg mener da ikke, Enhedslistens ordfører her i dag har hørt, at SF går ind for undtagelser på bybusområdet.
Så har ordføreren opfattet det forkert.
Jeg siger bare, at jeg har ikke det konkrete forslag, på nøjagtig samme måde som Enhedslisten ikke har det.
Man har så bare valgt at fremsætte
et beslutningsforslag, hvor man opfordrer regeringen til at fremkomme med de konkrete modeller, og SF har gjort det i form af en henvendelse direkte til arbejdsministeren.
Det er klart, at det er regeringen og Arbejdsministeriet og i øvrigt også Trafikministeriet og Erhvervsministeriet, som har ekspertisen og arbejdskraften til at levere det baggrundsmateriale, som vi som politikere politisk kan tage stilling til.
Det er ikke meningen, at vi som politikere skal agere embedsmænd og lave arbejdet.
Det må være
regeringsmagten, som sidder på den administration, der fremsætter forslagene.
Så tager vi stilling til dem og kasserer de dårligere og godkender de bedste af dem.
Jette Gottlieb (EL), 2000-04-05:
Det kan vi udmærket være enige om.
Men kan vi ikke også være enige om, at allerede i »Arbejdsmiljøplan 2005« er chaufførerne nævnt som et område, der trænger til en særlig indsats, og at da man vælger de ti indsatsområder for 2 år siden, nævnes chaufførerne som det vigtigste. Og yderligere: Da man har finanslovforhandlinger for et halvt år siden, bliver der afsat særlige midler til at lave nogle forbedringer, og at der rent faktisk på det område ikke er sket noget som helst fra det politiske niveaus side, men man tværtimod opretholder de særordninger, der er for ruter under 50 km? Altså, er det ikke nødvendigt at komme med nogle flere meget kontante initiativer?
Ole Sohn (SF), 2000-04-05:
Jo, men nu ved jeg altså ikke, om dette er det mest konstruktive sted at diskutere med Enhedslisten.
Men jeg går ud fra, at Enhedslistens ordfører er bekendt med, at vi har deltaget i nogle fælles møder omkring arbejdsmiljøloven, omkring evaluering af de handlingsplaner, der ligger, og vi er faktisk indkaldt til et møde i morgen.
Så det er ikke, fordi der ikke sker noget.
Det er bare spørgsmålet, om vi midt i sådan en forhandlingsproces skal lægge et beslutningsforslag frem i Folketingssalen, i øvrigt så også netop nu, hvor der blandt parterne foregår forhandlinger om at finde en løsning på den del, dé skal løse.
Det er derfor, der måske nok er anledning til at sætte nogle spørgsmålstegn både med hensyn til timingen og også til måden at stille forslagene på, og det var sådan set det eneste, jeg ankede over.
Jeg understregede faktisk indledningsvis, at vi er meget positive over for intentionerne i Enhedslistens beslutningsforslag, fordi de er meget i tråd med det, SF har fremlagt i henvendelsen til arbejdsministeren.
Aase D. Madsen (DF), 2000-04-05:
Jeg vil starte med at sige, at hr. Ole Sohn var inde på udbudsmaterialet, hvorledes man kunne indrette udbudsmaterialet, og det synes jeg er et meget væsentligt synspunkt.
Dansk Folkeparti er også enig i, at her må der kunne opstilles en lang række regler, som er relevante med hensyn til den stresspåvirkning, som chaufførerne på bybusserne udsættes for i storbyerne.
Det er altså vigtigt, at chaufførerne ikke udsættes for for meget stress.
Det er også passagerernes sikkerhed, det drejer sig om, og uden muligheder for at have ordentlige pause- og hviletidsregler kan det jo gå ud over færdselssikkerheden, og det er selvfølgelig ikke noget, som Dansk Folkeparti kan acceptere.
Derfor er det bl.a. også vigtigt med udbudsmaterialet, når busruterne skal udbydes. Når det er sagt, så mener Dansk Folkeparti, at de forbedrede køre- og hviletidsregler for chaufførerne er et overenskomstsspørgsmål.
Det skal forhandles mellem arbejdsmarkedets parter, som også ministeren sagde før, selv om der nu er sået stærk tvivl om, hvor grænserne går.
Men i første omgang må dansk Folkeparti tage det standpunkt.
I øvrigt finder Dansk Folkeparti, at chaufførerne også får mange indirekte stresspåvirkninger, bl.a. truslerne om vold og overfald.
Det synes jeg også bør tages op.
Det har jo også forbindelse med de store stresspåvirkninger, som chaufførerne kan få.
Bl.a. har man set grupper af andengenerationsindvandrere, der på mange områder udgør en stressfaktor her.
Og så kan man måske sige: Jamen hvorfor skal vi så ikke indføre f.eks. en videoovervågning i busserne?
Så vil politiet jo også have et vigtigt materiale i forbindelse med opklaring af sagerne, for fysisk terror er jo også en meget, meget ubehagelig form for stress. I øvrigt må jeg sige, at også f.eks. taxachaufførerne - nu er det måske lidt perifert i forhold til det, der ligger i øjeblikket - i høj grad har de samme stressfaktorer som buschauffører, og derfor burde man måske også tage det op på tidspunkt.
Man må så spørge sig, hvad vi skal gøre ved det her forslag, og som sagt er vi i Dansk Folkeparti positive over
for de intentioner, der ligger i det
Men vi finder ikke, at det er en sag, som Folketinget bør tage op i denne forbindelse her; vi finder, at det bør være arbejdsmarkedets parter, der tager det spørgsmål op.
Susanne Clemensen (CD), 2000-04-05:
I CD deler vi Enhedslistens bekymring for bybuschaufførernes arbejdsmiljø.
Vi har jo også haft buschaufførernes arbejdsmiljø med på finansloven for i år, hvor der nu er afsat 10 mio. kr. til initiativer til forbedring af arbejdsmiljøet, en aftale, som SF og Enhedslisten og regeringen naturligvis også havde del i.
Vi er selvfølgelig udmærket godt klar over, at det er en relativt beskeden sum penge, og at den ikke løser buschaufførernes arbejdsmiljøproblemer, men vi håber dog, at pengene kan bruges til at sætte noget i værk, som man kan få nogle gode erfaringer af, og som så siden hen kan føre til noget konstruktivt, der kan forbedre buschaufførernes arbejdsmiljøproblemer.
Jeg vil gerne sige, at jeg har i hvert fald netop modtaget et forslag fra Trafikfunktionærernes Fagforening om, at noget af denne pulje kunne benyttes til at implementere projekter besluttet i forbindelse med projekt SundBus, og det er da et forslag, som jeg vil sende videre til arbejdsministeren, og jeg håber, han og forligskredsen vil se velvilligt på det.
Men som andre ordførere også har været inde på her i dag: Selv om vi deler Enhedslistens bekymring - det gør vi vitterlig - så har vi alligevel nogle betænkeligheder ved beslutningsforslaget fra Enhedslisten, og det skyldes jo primært, at køre- og hviletidsreglerne på nuværende tidspunkt er reguleret ved kollektiv overenskomst.
Der var jo stor utilfredshed hos chaufførerne med den tidligere aftale, fordi den ikke sikrede deres arbejdsmiljø godt nok, og nu er der så lavet en ny aftale, der giver ret til mindst én pause, et loft over den daglige arbejdstid samt øgede muligheder for fleksibel tilrettelæggelse af arbejdstiden i turnusordninger.
Prisen for de forbedringer har været en lavere lønstigning, og man kan selvfølgelig diskutere, om det er rimeligt, men det er jo netop ideen med et aftalesystem, at man er nødt til at prioritere mellem ønskerne for at opnå det, som man gerne vil.
Så umiddelbart har jeg svært ved se, at vi kan støtte Enhedslistens forslag, men der skal ikke være nogen tvivl om, at vi da godt kunne forestille os, at man i forbindelse med udlicitering skulle være forpligtet til stille nogle krav om, at visse forhold, der forbedrede arbejdsmiljøet for chaufførerne, skulle de, der bød på ruterne, også overholde, så det ikke kun blev, hvad skal vi sige, prisen og laveste fællesnævner, der blev afgørende for, hvem der fik den pågældende rute.
Jette Gottlieb (EL), 2000-04-05:
Det kan man bl.a. se af, at forringelserne af chaufførernes arbejdsvilkår er steget dramatisk i takt med øgede udliciteringer af busdriften.
Men jeg vil godt spørge CD's ordfører, på hvilken måde
man vil foreslå, at der kan laves bindinger på udliciteringerne, så den faktor undgås.
Indtil nu har udliciteringerne stort set alene bygget på, at man kunne konkurrere på forringelser af arbejdschaufførernes vilkår, men hvordan kan man binde udlicitering?
Hvad vil CD foreslå af bindinger, som kunne være medvirkende til at forhindre nogle af de problemer?
Anders Samuelsen (RV), 2000-04-05:
Jeg skal indledningsvis sige, at Det Radikale Venstre ikke kan støtte Enhedslistens forslag.
Der er ikke nogen tvivl om, at erhvervsrisikoen er høj for chaufførerne, og det er vel også derfor, at der på finansloven er afsat ekstra midler - 10 mio. kr. så vidt jeg husker - til at forbedre forholdene på det område.
Men spørgsmål om pauser, arbejdstid og arbejdsmiljø er noget af det, man har mulighed for at tage op som parter i en overenskomstforhandlingssituation, og det er også det, man har forhandlet om.
Nu er man så nået til et resultat, og vi må så afvente, hvad konsekvensen bliver af det resultat. Så længe vi er i den situation, mener vi faktisk fra Det Radikale Venstres side, at det vil være utidig indblanding at lave lovgivning på nuværende tidspunkt, og det er baggrunden
for, at vi i Det Radikale Venstre - på trods af at vi selvfølgelig som alle andre partier egentlig godt kan se de gode hensigter, der ligger bag forslaget - vil tillade os at afvise forslaget på nuværende tidspunkt.
Ole M. Nielsen (KRF), 2000-04-05:
Det passer ikke, det er jo rammelovgivning, vi har, men vi har dog en lovgivningsmæssig hensigt om at forbedre arbejdsmiljøet, og det mener jeg altså godt vi kan gøre i dette tilfælde.
Som jeg sagde i mit tidligere indlæg, har vi ikke ubetinget tillid til, at arbejdsmarkedets parter som helhed løser tingene tilfredsstillende set i fællesskabets lys, og der er også en anden tragisk ting her.
Der er jo ikke tvivl om, at der er et dårligt arbejdsmiljø for buschauffører, specielt for bybuschauffører, men samtidig er det paradoksalt, at der faktisk er utrolig mange kvinder, som ligefrem står i kø for at få det job.
Så kan man sige, at de amtslige trafikselskaber kunne have løst det problem ved at stille nogle krav, når de udbyder, i stedet for bare helt bevidstløst at spørge efter den billigste pris, sådan som de hidtil har gjort. Jeg så for nylig på en internetside en sammenkædning af, hvilke betingelser man havde i sine udbud, og der var faktisk kun et par af de amtslige trafikselskaber, der stillede en smule krav om arbejdsmiljø.
Vejle Amt havde mest styr på tingene, og jeg tror, de krævede de mest moderne chaufførstole.
Det var det, man kunne hidse sig op til.
Men det kan jo gøres bedre, og jeg kan forstå på ministeren, at der nu er et samarbejde i gang om at ensarte de krav, man skal stille, og det er selvfølgelig i sig selv godt.
Men alt dette ufortalt synes vi, at beslutningsforslaget er godt, og vi støtter det.
Thorkild B. Fransgaard (FRI), 2000-04-05:
Der er en lovgivning med hensyn til hviletid, når det drejer sig om langturskørsel med lastbiler og busser.
Men den lovgivning gælder ikke for bybusserne, og jeg er faktisk enig med forslagsstillerne i, at det er lige så farligt for færdselssikkerheden at køre i byen som at køre på de lange strækninger.
Jeg er overbevist om, at det er lige så belastende for bybuschauffører at køre f.eks. 4-5 timer inde i byen som at køre 6-8 timer ude på landevejen
, så jeg er faktisk enig med Enhedslisten i, at det er et område, vi bør se på. Men nu er der lige indgået en aftale mellem parterne, og lad os så se, om problemerne er så alvorlige, som det er nævnt her.
Der kan altid findes nogle slemme eksempler, men jeg er helt enig i, at det er noget, man skal se på, for det drejer sig om mennesker, der bliver transporteret i byerne.
Men jeg kan også forstå på trafikministeren, at det er noget, man er ved at arbejde med, og derfor synes jeg ikke, det ville være rigtigt at vedtage et beslutningsforslag.
Vi må vente og se, hvilket udspil der kommer fra ministeren.
At der skal ses på området, er jeg enig i, for det er måske mere farligt for trafiksikkerheden, hvis de chauffører, der transporterer mennesker i byerne, bliver overbelastede, end hvis de, der kører ude på landevejene, bliver det.
Vi har sympati for beslutningsforslaget, men mener, det er det rigtigste at vente på det udspil, der vil komme.
Brian Mikkelsen (KF), 2000-04-05:
Vi synes i den konservative folketingsgruppe, at initiativet fra hr. Frank Dahlgaard er prisværdigt.
Det er altid vigtigt med en diskussion af brotakster, af bropriser, som vel kunne være en barriere for vækst.
Der er slet ikke nogen tvivl om, at vi opfatter denne her forbindelse, Øresundsforbindelsen, som et slags konservativt barn, som vi er utrolig glade for og stolte af, og som vi er helt sikre på er med til at skabe en fantastisk dynamik og vækst i hele Øresundsregionen.
Det betyder noget virksomhedsmæssigt, det betyder noget kulturelt, det betyder noget uddannelsesmæssigt, det betyder noget med, man kan koble to store byer sammen, som helt uden nogen som helst tvivl vil give en eksplosion og en dynamik i hele området, der vil betyde et kvantespring frem for hele den økonomiske og teknologiske udvikling i både Danmark og Sverige.
Så langt så godt, og det er jo derfor, vi fik etableret og grundlagt forbindelsen.
Men at gå over til en diskussion af, hvordan vi får lavere priser og eventuelt helt fjernet brotaksterne, som der står i forslaget, er vi ikke indstillet på fra Det Konservative Folkepartis side.
Vi synes, at priserne er rimelige, som de ser ud nu.
Det kan godt være, man på sigt skal diskutere, hvordan man får prisen ned fra de 230 kr. for bilisterne, men den afdragstid, som vi har, skal i hvert fald indtil videre ligge fast. Det må vi sige.
Der er indgået en aftale og et forlig om det, og det vil vi ikke være med til at rokke ved, men det er da klart, at hvis vi havde muligheden for det, og hvis der virkelig var et stort run på broen, så kunne det være en mulighed, at man kunne overveje en ny takstpolitik.
Men indtil videre står vi altså urokkeligt fast på den politik, som vi har aftalt med de andre forligspartier på det her område.
Poul Andersen (S), 2000-04-05:
Indledningsvis vil jeg gøre opmærksom på, at vi i Socialdemokratiet har de samme mål som forslagsstilleren, nemlig en større sammenhæng mellem København og Malmø og også på de områder, der er skitseret omkring uddannelse, forskning, erhverv, kultur og den økonomiske udvikling.
Derudover mener jeg også, det er rimeligt, når vi taler om Øresundsforbindelsen, at fremhæve den store satsning, der er blevet gjort netop i Københavnsområdet eksempelvis med metroringbane, altså på det kollektive trafikområde, og hele Ørestadsproblematikken.
Jeg synes, at de partier, der står bag broen, har gjort en stor indsats for, at København kan komme i førertrøjen fremover.
Vi mener altså, at taksterne har et rimeligt niveau, men det er jo klart, at vi vil følge udviklingen sammen med de partier, vi er sammen med om den her aftale, og så må vi se, hvordan og hvorledes tingene udvikler sig.
Da hr. Ole Sohn ikke kan være til stede, skal jeg gøre opmærksom på, at SF heller ikke kan støtte forslaget.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-04-05:
Det var hr. Svend Heiselbergs allersidste bemærkninger, der bringer mig herop, fordi hr. Svend Heiselberg siger, han ikke
kan forstå, at fordi der nu er en fast forbindelse, skal det være billigere, end da der sejlede færger.
Men meningen med sådan en fast forbindelse er jo, at det skal være nemmere og billigere.
Skal man nedbryde nogle grænser, skal det altså ikke bare være de fysiske med vandet, der forsvinder til fordel for asfalt, det skal jo også være nogle økonomiske, hvis vi virkelig skal have glæde af det.
Det er jo derfor, alle økonomiske teorier om de her ting siger, at det egentlig bør være gratis.
Nu er der så en politisk aftale, der siger, at det skal brugerfinansieres, og den skal selvfølgelig respekteres, men man kan godt strække finansieringen, også den af landanlæggene, ud over de 30 henholdsvis 60 år, så tingene alligevel hænger sammen, og man får de lavere takster og den større trafik, som er meningen med det hele.
Poul Andersen (S), 2000-04-05:
I forbindelse med taksterne vil jeg gerne spørge hr. Heiselberg, om det skal forstås på den måde, at de takster ligger fast, eller om det kan forstås anderledes, for jeg har jo bemærket, at fru Mariann Fischer Boel har sat spørgsmålstegn ved de her takster. Så vi vil da gerne have at vide, hvor Venstre er henne i det med takstpolitikken.
Knud Erik Kirkegaard (KF), 2000-04-05:
Jeg vil undtagelsesvis godt rose en minister.
Jeg synes, at den besvarelse, som ministeren gav til Enhedslistens forslag, var ganske fremragende, og den kan jeg helt tilslutte mig.
Svend Heiselberg (V), 2000-04-05:
Jeg må sige til hr. Frank Dahlgaard, at vi jo netop opfylder
Så jeg mener faktisk, at vi opfylder det, som lå bag beslutningen om den faste forbindelse over Øresund.
Til hr. Poul Andersen: Nu er jeg jo landspolitiker og kan ikke sådan deltage i den lokale politiske diskussion, som jeg forstår man har.
Men jeg må sige, at i Venstre står hele Venstres gruppe bag de priser, som vi har besluttet.
Susanne Clemensen (CD), 2000-04-05:
Det er selvfølgelig et svært område, for så snart vi pålægger nogen noget, er vi jo allerede på vej med lovgivning og har dermed fraveget det oprindelige udgangspunkt, nemlig at køre-/hviletidsregler er reguleret ved kollektiv overenskomst.
Men jeg tror, det først og fremmest må være ved at presse på med de signaler, vi sender om, at vi synes, det er utrolig vigtigt, at der sker nogle forbedringer af buschaufførernes arbejdsmiljø.
Det er nok den måde, vi skal gøre det på.