runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anni Svanholt (SF), 2000-04-25:
Det er først til hr. Peter Hansen-Nord: Jeg synes, det var rart at høre, at Venstre trods alt her vil vedstå, at der er nogle meget alvorlige industrigasser, som er meget, meget, meget skadelige for klimaet.
I forhold til hvad vi har hørt tidligere, var det da bestemt positivt.
Så til hr. Ebbe Kalnæs med hensyn til transportområdet:
Vi mener i SF, man vi skal sørge for at gøre noget ekstraordinært for den kollektive trafik i de store byer.
Det er dér, man kan gøre noget. Vi synes, man skal tage fat på nogle gode, store projekter.
F.eks. er der i Århus planer om at lave et sammenhængende nærbanesystem, som kommer til at hænge sammen med busser og måske også med sporvogne.
Dér, hvor der er mange mennesker, der bor tæt, tror vi på, at ved at lave et meget bedre system kan man virkelig få folk til at droppe bilen, også fordi det er dér, de oplever, at de altså ikke kommer hurtigere frem.
Det er jo også sådan her i København, at man hver eneste dag kan høre i radioen om alle dem, der holder i kø alle mulige steder, og når der alligevel er de gode muligheder, undrer man sig over, at der ikke er flere, der benytter sig af S-tog og den slags.
Men vi er fuldstændig klar over, at der er folk, som er nødt til at have en bil til rådighed, f.eks. folk, der bor ude i det åbne land, hvor man ikke kan lave kollektiv trafik, fordi det bliver for kostbart.
Dér må vi arbejde med nogle miljøvenlige brændsler.
Vi kunne f.eks. godt forestille os, at man kunne køre på biogas.
Det ved vi faktisk godt.
Hans Christian Schmidt (V), 2000-04-25:
Jeg skal senere vende tilbage med nogle bemærkninger til miljøministerens indlæg, men jeg må sige, at det er overraskende, at jeg skal høre Danmarks miljøminister fra det danske parlaments talerstol stå og kalde bæredygtighedsudviklingen og den måde, det begreb er skruet sammen på af FN, af OECD, af Det Økonomiske Råd, for et kæmpecirkus.
Men jeg håber da, at man ude i verden lytter til den minister, der ellers ynder at stå og tale om miljøspørgsmål og føre sig frem - og det skal han have ret til - for det er den selvsamme miljøminister, der står her i Folketingssalen og siger, at omkring bæredygtighed er der jo et kæmpecirkus.
Og så vil jeg gerne sige, at jeg kan slet ikke forstå, at det kan give regeringen så stort et problem, det her, og jeg må jo sige, at FN synes, det kan lade sig gøre, OECD synes, det kan lade sig gøre, og Det Økonomiske Råd synes, det kan lade sig gøre, og vi synes sådan set, at hvis de tre organisationer mener, at det kan lade sig gøre, mon så ikke også, at det kan lade sig gøre for regeringen.
Hans Christian Schmidt (V), 2000-04-25:
Sådan helt hen ved afslutningen kom det, at Socialdemokratiet afviser forslaget.
Jeg ville i grunden godt bede den socialdemokratiske ordfører om at uddybe det lidt, for det var jo kun tre-fire ord, der kom til sidst.
Jeg forstod, at Socialdemokratiet er enigt, og det er jeg da glad for, for ellers ville vi jo få store problemer, hvis vi i det danske parlament i dag skulle sige, at vi sådan set ikke bakker det op i FN, som vi selv har tilsluttet os, eller OECD eller Det Økonomiske Råd, eller hvem der måtte have gjort det, og de skriver jo alle, at det er muligt. Må jeg citere Det Økonomiske Råd fra dets rapport fra 1998, hvori det skriver, at det er muligt at konstruere bæredygtighedsmål for et enkelt land, især fordi mange af de indgreb, der er nødvendige for at sikre global bæredygtighed, må foretages af de nationale regeringer.
Det eneste, man kan sige her, er sådan set, at det bare gælder om at komme i gang.
Hvad er det så, man kan være imod
fra Socialdemokratiets side?
At vi går i gang med det, som det i øvrigt tilkendegives fra alle sider at vi godt kan gøre i dag?
Lis Greibe (S), 2000-04-25:
Ja, så er det bare om at komme i gang, og ja, det er lige præcis det, vi er i gang med.
Jeg beklager så meget, at hr. Hans Christian Schmidt ikke har hørt mit indlæg, for jeg gjorde udtrykkelig opmærksom på, at det var en proces, vi var inde i, og at vi mente, at denne proces var nødvendig.
Jeg gjorde også opmærksom på, at OECD's opstillede kriterier og indikatorer ikke er noget, hvor vi bare kan sige: Så gør vi det.
Vi må gå ind og finde ud af, hvad vi egentlig lægger i disse meget flotte ord.
Den proces med at gå ind og definere, hvad det egentlig er, vi skal se på, er den, vi er i gang med, er den, vi arbejder med.
Så vi spænder ikke ben, vi siger bare, at det ikke er noget, vi kan beslutte nu og her i dag.
Hans Christian Schmidt (V), 2000-04-25:
Jo, men så vil jeg læse op, hvad der står på B 71's forside: »Folketinget opfordrer regeringen til at indføre en bæredygtighedsvurdering i lovforslag og i handlingsplaner, der har miljømæssige konsekvenser, således at de samlede samfundsmæssige konsekvenser - herunder de miljømæssige, de økonomiske, de sociale og de beskæftigelsesmæssige konsekvenser - vurderes, før lovforslagene fremsættes i Folketinget.«
Og med det, fru Lis Greibe lige har sagt, hvorfor kan man så ikke tilslutte sig det?
Gitte Seeberg (KF), 2000-04-25:
Da den konservative ordfører, fru Henriette Kjær, ikke har mulighed for at være til stede her i salen i dag, skal jeg på hendes vegne fremføre Det Konservative Folkepartis standpunkt i sagen.
Ordet bæredygtighed er efterhånden blevet udhulet og brugt og misbrugt i så mange sammenhænge, at det kan være svært at finde ud af, hvad begrebet efterhånden indeholder.
I Det Konservative Folkeparti synes vi derfor, at der er behov for en ny definition eller en opstramning af indholdet af begrebet, når vi bruger det i lovgivningen.
OECD har jo udarbejdet nogle ganske gode indikatorer for en bæredygtig udvikling, hvor man ser på både de økonomiske, de sociale og de miljømæssige indikatorer, som man skal tage højde for, når man vurderer de lovforslag, der fremsættes her i Folketinget.
I dag skal der foretages en miljømæssig vurdering af et lovforslag.
Det mener vi også i Det Konservative Folkeparti
er nødvendigt, men der er også behov for at sætte den miljømæssige vurdering i sammenhæng med de økonomiske og de sociale aspekter.
På den måde vil vi kunne se, hvad forslaget kommer til at betyde for arbejdsløsheden, sundhedstilstanden, bruttonationalproduktet osv. Vælger man f.eks. at forbyde et bestemt materiale, skal man sikre sig, at der også er en betydelig gevinst ved forbudet, for hvis det blot betyder en minimal miljøgevinst, men til gengæld betyder et enormt tab af arbejdspladser eller en forøget sundhedsrisiko som følge af brugen af et nyt produkt, har man vundet lidt, men tabt meget.
Derfor ønsker vi en mere omfattende helhedsvurdering af de lovforslag, der fremsættes.
Vi mener, forslaget har sin styrke i, at netop disse kriterier og beslutningen om at udarbejde en national strategi for bæredygtig udvikling har sit udspring i FN-mødet for miljø og udvikling i 1997.
Det er nu 3 år siden, at vi i FN-regi har tilsluttet os disse mål, og vi mener derfor, at det er på tide, at Danmark efterlever disse målsætninger om en mere bæredygtig udvikling.
Regeringen vil altid gerne gå i front, når det drejer sig om implementeringen af internationale miljøbeslutninger.
Det har regeringen muligheden for her og nu, og det håber vi selvfølgelig at regeringen vil benytte sig af.
Svend Aage Fauerholdt (DF), 2000-04-25:
Dansk Folkeparti er ikke medforslagsstiller til det her beslutningsforslag.
Det poppede ord »bæredygtig« bliver brugt 29 gange i det lille beslutningsforslag her.
Og når der bliver sagt poppet, så er det altså ordet, som vi utrolig gerne i mange situationer vil udskifte med nogle rigtige ord i stedet for bæredygtig.
Dér vil vi gerne bruge nogle andre ord.
Når så ordvalget bliver kritiseret lidt her, så er det jo ikke, fordi vi er modstandere af, at der bliver foretaget nogle konsekvensberegninger af forskellige ting.
Dér vil vi utrolig gerne være med, og når de konsekvensberegninger så kommer, vil vi måske sige, at de er tilfredsstillende for os, i stedet for igen at køre på det poppede ord bæredygtig, altså sige: Det her er tilfredsstillende.
Her er et tilfredsstillende regnskab.
Hvis vi f.eks tager skrotning af biler, så ved vi i dag, at der er virkelig gode miljøtiltag og også fabrikker og eksperter, der arbejder med bilskrotning; men i dag, hvor skrotaffaldet tårner sig op, har der ingen konsekvensberegninger været af det pågældende lovforslag, som helt sikrer, at når vi igangsætter det, så er vi sikre på at kunne sende affaldet til forbrænding.
Der er nogle faciliteter, som slet ikke er i orden endnu, i hvert fald ovre i Vestjylland.
Vi vil gerne i Dansk Folkeparti være med til at foretage sådan nogle beregninger, sådan at når vi vedtager et lovforslag, så kan vi på en eller anden måde slutte kredsløbet.
Det ser vi frem til, og kan vi få det her beslutningsforslag igennem, så der kommer et godt forslag, som er retningsgivende for nogle af de konsekvensberegninger, så er det klart, at så er vi med fra Dansk Folkeparti.
Dorit Myltoft (RV), 2000-04-25:
Da partiets ordfører i denne sag, fru Vibeke Peschardt, ikke kan være til stede, skal jeg oplæse følgende synspunkter: Højresiden i salen er enig om at indføre en bæredygtighedsvurdering i fremsatte lovforslag. For det første kan ingen være uenig i, at det er fornuftigt at beskrive de konsekvenser, et lovforslag vil få for miljøet, for det andet kan man heller ikke være uenig i, at de økonomiske konsekvenser af et forslag skal indgå i miljøvurderingerne, eller for det tredje, at de sociale og beskæftigelsesmæssige virkninger af lovgivning skal være nøje overvejet, eller for det fjerde, at man skal vurdere og prioritere sin miljøindsats. Alt dette er efter Det Radikale Venstres mening rigtigt, men også en lille smule banalt.
Der er vel ingen, der vil benægte, at regeringen overalt, hvor det er relevant, medtager miljøvurderinger.
Jeg kan f.eks. nævne Trafikministeriets meget grundige og fremragende VVM-redegørelser.
De er typisk medtaget i ethvert forslag, hvor sådanne uddrag er vigtige for beslutningen om og sammenhængen i et infrastrukturprojekt.
Fra samme ministeriums område kan jeg nævne, at man allerede i den beskrivende fase tager højde for at undgå at krænke fredninger. Man projekterer og planlægger simpelt hen uden om fredede områder.
Ingen vil vel heller benægte, at regeringen er meget optaget af de økonomiske konsekvenser af lovforslag eller af strukturvirkningerne på arbejdsmarkedet og det sociale område.
Regeringspartierne er i allerhøjeste grad optaget af de ting, hvad der aktuelt afspejler sig både i økonomien og beskæftigelsen.
Så det, forslagsstillerne gerne vil, mener vi i Det Radikale Venstre allerede foregår på fuld kraft.
Regeringen har gjort det på sin måde, og andre vil måske gøre det på en anden måde.
Vi har den opfattelse, at der de sidste 7 år er blevet ført en aktiv miljøpolitik, som Danmark kan være bekendt.
Miljøet vil ikke være vinderen ved yderligere bureaukrati, som forslagsstillerne lægger op til.
Vi kan altså ikke støtte forslaget.
Søren Kolstrup (EL), 2000-04-25:
Det er et forunderligt forslag, som her er fremsat.
Enhedslisten er enig i, at det er fint at præcisere bæredygtighedsbegrebet.
Hvis man fra forslagsstillernes side vil gå i spidsen og medvirke til forhåndsgodkendelser, når private investorer går i gang, så har det her forslag et stærkt antikapitalistisk sigte, som bør støttes af enhver socialistisk kraft i samfundet.
Enhedslisten vil bakke dette forslag op, hvis det er en korrekt forståelse.
Vi har selvfølgelig også et par enkelte momenter, som vi er nervøse for, og det er, hvis forslaget udelukkende skal forstås på den måde, der hedder, at det er miljøforslagene, der skal gennemgå en ekstra testning.
Altså inden for det økonomiske, sociale og miljømæssige område kan vi sige: Fint nok! Dér, hvor vi står af, er, hvis man vil opgøre alt her i livet i penge og tror, at alt kan måles og vejes, og så derefter vil finde den korrekte investering.
Det kan være spørgsmålet om tudsen nord for Svendborg, når man skal lave Odense-Svendborg-motorvejen, og hvor man siger: Her er altså nogle herlighedsværdier, som er urørlige, og som der ikke kan sættes tal på.
Men det var vel ikke anderledes, end at det kunne vi diskutere med forslagsstillerne.
Men altså dér har vi en bekymring; der er simpelt hen områder, hvor vi siger: De er hellige, de er ukrænkelige, uanset hvilke tal man sætter på dem.
Eller sagt meget enkelt og populært: Hvis der går Lomborg i det her forslag, er vi ikke med. Et andet moment, vi må sige nej tak til, er bemærkningerne om joint implementation. Dermed har jeg sagt: Vi kan ikke afvise forslaget, men der er i hvert fald to eller tre steder, hvor vi vil have trukket nogle ord ud, og det vil sige, at vi må have lavet nogle ændringsforslag, hvis vi skal kunne støtte det.
Altså nej tak til joint implementation.
Der er nogle herlighedsværdier, som er urørlige, og som vi ikke kan sætte tal på.
Og endelig er vi selvfølgelig interesserede i at høre, hvad det er for en tolkning, som vi skal have af forslaget.
Jeg tror, det var SF's ordfører, hr. Jørn Jespersen, der også var interesseret i at høre, hvordan det her skal forstås.
Altså: Er det alle forslag, der ligesom skal testes for et bæredygtighedsprincip?
Men i hvert fald kan jeg også sige: Hvis det er den første tolkning, jeg nævnte, der er korrekt, så skylder jeg faktisk hr. Hans Christian Schmidt og hans medforslagsstillere en undskyldning, for jeg synes ikke, de har været til meget miljøpolitik, men hvis de vil til at agitere for så voldsomme testninger, som det her, så er det lige før, de har overhalet nogle af os andre indenom, og det skal de da ikke have utak for.
Men som sagt er der altså noget, vi skal have fjernet, førend vi kan støtte forslaget.
Hans Christian Schmidt (V), 2000-04-25:
Jeg vil gerne spørge hr. Søren Kolstrup: Er hr. Søren Kolstrup af den opfattelse, at det ville være helt fint, når man f.eks. behandler miljøforslag og for den sags skyld andre forslag, at man da også fik en vurdering af, hvad det ville betyde for det beskæftigelsesmæssige, f.eks. i de geografiske områder, hvor man vil opleve de miljøforslag.
Det kan godt være, at miljøforslagene skal gennemføres alligevel, men jeg tror da, at Enhedslisten er af den opfattelse, at det er helt fint med åbenhed og det er helt fint med viden; man kan aldrig få for meget viden.
Og når man så skal beslutte sig, jamen så må man sige: Hvem er for det ene, og hvem er for det andet?
Og er hr. Søren Kolstrup ikke enig i, at det f.eks. godt kunne have været en god idé, at vi havde vidst noget mere, da man gennemførte grønne afgifter, f.eks. om, hvordan grønne afgifter særlig rammer dem, der er svagest i samfundet, idet grønne afgifter jo ikke rammer, efter hvor meget man tjener, men kun, efter hvor meget man forbruger, og det er jo meget ens, uanset hvor meget man har i indtægt. Kunne det ikke have været en mulighed med hensyn til grønne afgifter, at vi i hvert fald havde vidst det, inden nogen besluttede det?
Ebbe Kalnæs (CD), 2000-04-25:
Der var da et gran af forståelse fra hr. Søren Kolstrup i svaret.
Jeg vil gerne prøve at uddybe det en lille smule: Jeg tror godt, at vi kunne komme ud for miljøforslag her i Tinget, som jeg med glæde ville stemme for, men når jeg kan have en vis betænkelighed, så er det, fordi forslaget har en karakter og en administrerende karakter bagefter, som gør, at ufølsomheden i høj grad kommer ind.
Og det vil sige, at det, vi i vores lovgivning havde mulighed for, når vi vedtog miljølovgivningen på en række områder, var at åbne for muligheden for, at der var en større fleksibilitet og en mulighed for en efterfølgende politisk vurdering, der tog konkret udgangspunkt.
Og jeg vil gerne gentage, at det altså er, fordi der er
en række mennesker, der rammes af det her masser af steder, og det er lidt ufølsomt.
Og det er et spørgsmål om, at de, der har deres på det tørre, oftest er de mest bastante på det her område, fordi det ikke har den samme betydning for dem.
Søren Kolstrup (EL), 2000-04-25:
Jeg er glad for hr. Hans Christian Schmidts sidste spørgsmål, for det giver mig jo anledning til at præcisere. Jeg er fuldstændig enig med hr. Hans Christian Schmidt i, at det ikke blot er fint, men det er særdeles nyttigt at være bevidst om, hvordan en given miljøinvestering, et givet miljøtiltag, virker beskæftigelsesmæssigt. Nogle af Enhedslistens forslag til miljøpolitik indebærer f.eks. flere job, men andre indebærer færre job. Og det vil vi selvfølgelig vedgå, og det er utrolig vigtigt at vedgå, således at politikken bliver gennemskuelig.
Ingen tvivl om det.
Men hvor er det så, diskussionen kommer?
Jeg tror i virkeligheden, den ligger i det, vi kunne kalde, at man går
så vidt, at man vil til at lave et eller andet vejet gennemsnit og så sige: Her har vi den optimale investering, så har vi den næstbedste og den tredjebedste og den fjerdebedste.
Det er forestillingen om det dér vejede gennemsnit.
Det er dér, jeg melder fra, men jeg sagde ikke, at vi ikke vedgår de enkelte lovforslags økonomiske, sociale og miljømæssige effekter.
Det var jo netop derfor, jeg roste beslutningsforslaget på de punkter, for her er jeg enig med hr. Hans Christian Schmidt.
Hans Christian Schmidt (V), 2000-04-25:
Det får jeg jo mulighed for at kommentere lidt senere, men jeg vil gerne sige allerede nu til hr. Søren Kolstrup
, at det var glædeligt at høre Enhedslistens tale.
Det må jeg sige med det samme, for jeg tror bestemt, at vi kan finde en løsning -
i hvert fald en løsning, der måske bliver mindre omfattende end det forslag, vi har lagt op til, men noget, hvor vi kan mødes i enighed, så vi i hvert fald bliver enige om at starte med nogle ting, der skal være med i et lovforslag.
Jeg hørte i og for sig hr. Søren Kolstrup gentage nøjagtig de samme ting, nemlig at det er vigtigt, at man kan gå ind på både det sociale og det arbejdsmæssige område.
Jeg hørte nogle reservationer vedrørende det økonomiske, og hvis det er tilfældet, jamen så tager vi en diskussion om det.
Men jeg synes, det er rart at høre, at Enhedslisten er, det hedder vistnok progressiv nok til at være med her.
Thorkild B. Fransgaard (FRI), 2000-04-25:
Frihed 2000 er medforslagsstiller, fordi vi finder, det er et godt forslag.
Vi finder, det er vigtigt, at vi i fremtiden tager de nævnte tre hovedelementer med, når der tales bæredygtighed - ja, det er et mærkeligt udtryk, men det betyder balance.
De tre hovedelementer er samfundsøkonomi, det sociale område - folks beskæftigelse, hvad man lever af, og hvordan man har det til daglig - og endelig miljøet.
På miljøområdet er der på alle områder indført bæredygtighed, for nu at bruge det udtryk, og det er udmærket.
Men hvad med de to andre hovedområder?
De to områder er med til at sikre, at hele samfundet og befolkningen også i næste generation kan leve i et velfærdssamfund.
Derfor skal vi også have økonomi, beskæftigelse og det sociale område med, og det er det, beslutningsforslaget går ud på.
Det er ikke hensigten at angribe miljøpolitikken, som det er blevet sagt, hvis jeg ikke har misforstået det.
Nej, vi må se det hele i en sammenhæng.
Den næste generation og den næste igen vil jo også gerne leve i et velfærdssamfund, som vi gør, og hvis vi alene fokuserer på miljøområdet - måske så meget, at det går ud over beskæftigelsen og dermed ud over de muligheder, der er for at skabe økonomi i vort samfund - er det derfor ikke sikkert, at det er det rigtige, vi har gjort.
Derfor går beslutningsforslaget ud på, at der skal skabes balance på alle tre hovedområder.
Forslaget angriber ikke miljøpolitikken.
Det kan vi måske se lidt forskelligt på, men vi er nødt til at se det hele i en sammenhæng.
Det er derfor, vi er medforslagsstillere, det er sådan, vi opfatter forslaget, og hvis jeg må bruge det udtryk, er jeg derfor lidt ked af den modtagelse, forslaget har fået. I hvert fald nogle medlemmer har udtrykt, at det er i en negativ mening, vi har fremsat forslaget, men det er det ikke.
Nej, det er, fordi vi skal tænke lidt længere frem og tænke på den næste generation.
Får vi skabt en så god økonomi, hvis vi vedtager det, at vi kan bevare de sociale goder, vi har, og bliver der beskæftigelse til befolkningen?
Og så kommer miljøområdet, som vi er i fuld gang med.
Ja, vi skal selvfølgelig fortsat have en miljøvurdering, men vi skal se alle tre ting i en balance.
Det er det, der er meningen med beslutningsforslaget, og derfor er det skuffende - jeg kan godt bruge det udtryk - at der ikke er flere, der ser positivt på det.
I fremtiden, når vi kommer med lovforslag og med handlingsplaner, og hvad vi nu gør, vil vi se lidt mere på alle tre hovedområder i stedet for på miljøet alene.
Det er vores begrundelse for, at vi er medforslagsstillere, og vi støtter selvfølgelig beslutningssforslaget; det er noget, der siger sig selv.
Men jeg vil gerne bede alle dem, der har været skeptiske over for det, om at tænke over tingene endnu en gang.
Martin Glerup (S), 2000-04-25:
Vi har opnået mange gode resultater, men vi må sige, at det er meget vigtigt, at vi får en god og tilbundsgående debat om vores fremtidige energiforhold.
Det er lykkedes at få en bred aftale om reformopfølgning, og jeg imødeser derfor, at vi kan få en rigtig god debat her i dag om vores danske energipolitik.
Besvarelse
Søren Kolstrup (EL), 2000-04-25:
Jo, men jeg forstår godt hr. Ebbe Kalnæs.
Altså det er, som om hr. Ebbe Kalnæs siger: Jamen hvis vi ikke foretager det her, så kan det f.eks. gå ud over beskæftigelsen, ikke?
Det kunne jo være en rimelig betragtning.
Eller der kunne være eksporten, eller hvad ved jeg, en lang række samvejende synspunkter.
Derfor er vi også så optaget af at finde de løsninger i Enhedslisten - det tror jeg i øvrigt også hr. Ebbe Kalnæs er på nogle punkter - hvor man kan få begge dele til at gå op i en højere enhed.
Det er så utrolig interessant, når både miljø og så en lang række økonomiske synspunkter kan gå op i en højere enhed.
Vi har lige for en time eller to siden haft debatten
om, hvordan vi kan påtvinge nogle stærkere og stærkere elbesparelsesmaskiner igennem i det danske samfund til glæde for både økonomiske faktorer og andre faktorer, og dér tror jeg egentlig godt der kunne nås frem til en eller anden form for enighed
Men når det så er sagt, vil jeg gerne fastholde, at der er altså, ja, jeg bliver nødt til at sige det, men det drejer sig om både i uddannelsespolitik og i miljøpolitik, at der er nogle urørlighedsområder, hvor man ikke bare lige kan sætte et hurtigt lille smart tal på.
Jeg beklager.
Peter Hansen-Nord (V), 2000-04-25:
Det var måske en lidt ironisk bemærkning, jeg kom med, og det skal man passe på med i Folketingssalen.
Jeg mente ikke, at jeg skulle være tilsvarende påpasselig, når jeg talte til vores energiminister.
Vi har faktisk ikke haft et fælles forslag her tidligere, men jeg synes, at der kan være grund til at nævne, at lige netop det, at priserne kommer til at belaste de områder, der gør de her ting, også skaber en mere nærværende debat og en mere nærværende lokal debat om, hvad det er, man foretager sig.
Så det synes jeg ikke man bare sådan kan sige, for
når man laver udligning, så er det jo ligegyldigt, for så er man jo for så vidt ansvarsløs.
Den lokale diskussion om vindmøller og vindmølleopstilling, som vi jo altid har haft, ville jo blive endnu stærkere, hvis man vidste, at det også var lokalsamfundet eller i hvert fald området, man boede i, der skulle betale. Ellers kan jeg kun opfordre til, at man i hvert fald følger godt med, når man forhandler energireform, for dér lå det jo fast, hvordan fordelingen skulle være.