Bodil Kornbek (KRF), 2003-02-27:
Jeg synes, at den redegørelse, vi har fået, er meget visionær.
Den tager virkelig fat om ordet reform, nu skal der en helt anden tænkning til i forhold til de gymnasiale uddannelser.
Det er ikke noget, der hurtigt skal løbe af stabelen,
men det er noget, der virkelig varsomt skal tages hånd om, så vi virkelig får mulighed for at høre dem, der skal være med til at implementere denne nye reform.
Det vil ikke bare sige alle dem, der er engagerede som lærere og rektorer, men også eleverne.
Det er vigtigt, hvilket der også bliver lagt vægt på i redegørelsen, at de fire gymnasiale uddannelser bevarer og forstærker deres profil.
Det gælder både for hhx, htx, hf og det almene gymnasium.
Men den overordnede målsætning for de fire gymnasiale uddannelser skal være det almendannende og studieforberedende.
Det skal der ikke gives køb på.
Når det gælder hf, er det vores klare holdning i Kristeligt Folkeparti, at vi ikke er tilhængere af, at det skal være fra 9. klasse og direkte over i et hf-forløb.
Vi finder, det er vigtigt, at det stadig væk bliver fra 10. klasse, og også, at det er et reelt tilbud til mere modne studerende, som har været ude, og som ønsker efterfølgende at begynde på en uddannelse, men også at kunne varetage en længere videregående uddannelse efter et hf-forløb, så med hensyn til hf er vi ikke enige i denne her redegørelse.
Når det ellers drejer sig om de øvrige tanker, er der meget spændende anskuelser.
Hvad angår introduktionsforløbet eller grundforløbet, når det drejer sig om det almene gymnasium, er det en spændende tanke, som vi kan være positive over for alt efter indhold.
Er det et ønske om, at man begynder på nogle fællesfag, som der blev lagt op til her - dansk, matematik, engelsk og måske noget historie - synes vi, det er interessant at gå ind i den diskussion.
Det er også interessant, hvis man ønsker at give eleverne nogle redskaber til det at skulle påbegynde en gymnasial uddannelse, dvs. noget om læsevejledning, studieteknik, notatteknik, altså at de får en fælles indgangsvinkel til det at skulle gå videre i et 2½-årigt forløb efterfølgende.
Det vil også i grundforløbet være spændende at få en introduktion til disse studieretninger eller fagpakker og dermed kunne vælge, hvilken retning den enkelte elev ønsker at gå.
Så med hensyn til introduktionsforløbet er vi positive, alt efter hvordan det kommer ind i en sammenhæng med de 2½ år, og selvfølgelig hvordan det bliver udformet, hvad det er, der skal ligge i dette halve år.
Jeg har hørt, at nogle partier ønsker 1 år, og så er vi også åbne for at diskutere dét.
Det er indholdet, det drejer sig om, og så må vi se, hvilken struktur der passer bedst til de ønsker og de tanker, der ligger ikke kun herfra, men også fra de lærere, studerende osv., der skal være en del af denne her reform.
Så introduktionsforløbet er interessant.
Når det drejer sig om fagpakkerne, så er noget af det, jeg synes, der er vigtigt, netop fordybelsen, det, at det nu bliver muligt virkelig at gå i dybden med et fag, og jeg mener også, at en af de hensigter, der ligger her, er at gøre studieforløbet mere fagligt sammenhængende og dermed også åbne for fordybelse inden for de forskellige fagområder.
Det lægger op til mere tværfagligt samarbejde, et samspil mellem fagene, dvs. mere helhed i selve uddannelsessammensætningen end den, der er nu.
Den styrkede faglighed og fordybelse skal bl.a. resultere i en evne til at sætte det enkelte fag i relation
til andre fag og samlet give en bredere helhedsforståelse, og derved mener vi, at det almentdannende aspekt bliver yderligere forstærket i en ny struktur.
Der er ingen tvivl om, at en ny struktur, som der er lagt op til her, som skal danne grundlag for nogle diskussioner fremover, vil stille krav til indførelse af nye læringsformer i undervisningen, som igen stiller krav til nye eksamensformer, der jo skal afspejle disse læringsformer, man nu forhåbentlig kommer til at se i en ny struktur.
Det er nødvendigt i højere grad at supplere og erstatte de traditionelle eksamensformer, der er nu med det mundtlige og det skriftlige, med eksamensformer, som vi kender dem fra de højere læreanstalter eller fra universiteterne, gruppeeksamener, projekter, synopser, eksamener, der strækker sig måske over en hel uge, 3 dage, alle muligheder står åbne for nu at lave denne her reform.
Men en ny gymnasiereform betyder altså også en markant udfordring til lærernes kompetencer.
Fremtidens lærere i de almene ungdomsuddannelser skal være i besiddelse af et bredt sæt kompetencer inden for faglighed, pædagogik, skoleudvikling, men de skal altså også være i besiddelse af en forståelse og en dannelse, der rækker ud over det enkelte fag, som de selv repræsenterer.
For at lærerne skal være i stand til at implementere en ny struktur i gymnasiet, en helt anden struktur, end der er p.t.,
er det altså vigtigt, at lærerne får mulighed for en efteruddannelse.
Det vil sige, at en gymnasiereform af denne karakter vil koste nogle ressourcer, hvis den skal blive en succes.
Jeg tror, at fru Marianne Jelved var inde på, at hvis målsætningen er, at det ikke må koste noget, så har man selvfølgelig respekt for det, men der er alligevel tale om så markant en ændring, at jeg tror, at man må bruge nogle ressourcer på dette område.
Der er også tale om fleksibilitet i forhold til de gymnasiale uddannelser, hvor jeg synes det er meget spændende og også oplagt at gøre brug af den forskellighed, der kan være, og man kan få lov til at bruge hinandens styrker, i den udstrækning det er givtigt og vigtigt.
Men det, der er helt afgørende, når man taler om fleksibilitet, når man taler om tværfaglighed, er, at det ikke går ud over fagligheden.
Vi går ind for øget tværfagligt samarbejde, men vi skal passe på, at det ikke betyder, at det enkelte fags faglighed, det enkelte fags teori og grund bliver taberen i dette.
Men det er i hvert fald vigtigt, at det enkelte fag også bliver set som et selvstændigt fag, at man kender faget og dermed også kan bruge det netop tværfagligt og i samarbejde og samspil med hverandre.
Jeg har været sådan lidt ambivalent over for, at vi i dag ikke har talt så meget om fagene.
På den ene side har jeg ønsket at få den diskussion, men på den anden side må jeg så også anerkende, at man netop ikke fra ministerens side har ønsket at tage den diskussion, fordi fokus ville have været så meget på fagene, på, hvad der skal være, hvad der ikke skal være, at man simpelt hen ikke ville have haft selve strukturdelen, som jeg synes har været vigtig, og jeg synes også, det har været en god debat.
Så om end jeg på den ene side har ønsket at have den diskussion, så synes jeg, det er godt, at der ikke har været fokus på fagene og dermed ikke er taget fokus fra det, der er vigtigt nu, nemlig strukturen.
Jeg kan også godt forstå, at man ikke begynder at tale om ressourcer, men det er i hvert fald bare vigtigt for mig at tilkendegive, at med en reform af den karakter, der er lagt op til her, mener jeg også, at der må være nogle ressourcer til stede, især når det gælder implementeringen og i forhold til lærerne.
På mange måder synes jeg, det er en meget spændende redegørelse, hvor vi kan tilslutte os og faktisk gå ind i en dialog om mange af tankerne, og jeg ser også frem til, hvad andre interessenter i det her ønsker, der skal ske på dette meget vigtige område.
Men spændende tanker om fleksibilitet, uddannelsernes samarbejde indbyrdes og alligevel det at kunne fastholde hver deres profil.
Så spændende - jeg glæder mig til det fremtidige samarbejde.