Arne Rolighed (S), 2001-05-07:
Beslutningsforslaget pålægger regeringen inden udgangen af indeværende folketingssamling at iværksætte en udbygning af registret for knoglemarvsdonorer med henblik på at bringe antallet af donorer op på ca. 20.000 over en 3-års-periode.
Forslaget begrundes med et ønske om at styrke behandlingen af kræftpatienter i Danmark samt et ønske om, at Danmark kan bidrage mere til det internationale samarbejde om knoglemarvsdonorer.
Der henvises endvidere til finanslovaftalen for 2000, hvori indgik, at parterne er enige om at søge at tilvejebringe muligheder for en udbygning af det danske knoglemarvsdonorregister.
Lad mig indledningsvis slå fast, at der ikke i forbindelse med finanslovaftalen blev afsat midler fra finansloven til udvidelsen.
Med 20.000 donorer vil 0,4 pct. af befolkningen være registreret som knoglemarvsdonorer, svarende til niveauet i Norge.
Udvidelsen vil også betyde, at de bloddonorer, som har meldt sig som knoglemarvsdonorer, men som venter på at blive vævstypebestemt, vil kunne blive det og dermed få opfyldt deres forventning om at blive registreret som knoglemarvsdonorer, når de har meldt sig.
Udvidelsen kan derimod ikke ventes i særligt omfang at styrke kræftbehandlingen i Danmark, idet Danmark allerede har adgang til donorregistre med i alt 5 millioner donorer, og vi betaler de med anvendelsen af registret forbundne udgifter.
Det anføres ganske vist fra forskellig side, at der i flere tilfælde end i dag vil kunne anvendes danske donorer.
Det betyder imidlertid ikke, at sandsynligheden for at finde en egnet donor bedres tilsvarende.
Udvidelsen af det danske knoglemarvdonorkorps vil heller ikke i nævneværdigt omfang give anledning til besparelser som følge af mindre træk på udenlandske registre.
Proceduren i forbindelse med opsporingen af en almindelig donor
er i dag den, at man straks foretager søgning i såvel danske som i udenlandske knoglemarvsregistre, fordi tiden ofte er knap.
En øgning af det danske register vil ikke ændre på det.
En udvidelsen af knoglemarvsdonorkorpset vil koste ca. 2 mio. kr. årlig i drift.
Dog vil udvidelsen over den første 3-års-periode løbe op i 3-5 mio. kr. årlig i de første 3 år.
Samlet set lægges der således med forslaget op til en vis bekostelig udvidelse af knoglemarvsdonorkorpset, som ikke kan begrundes i tungtvejende sundhedsfaglige gevinster, men i moralske overvejelser, dels i forhold til de personer, som ønsker at indgå i registret, dels i forhold til det danske bidrag til det internationale samarbejde.
Det er i sig selv også en prisværdig begrundelse og bestemt noget, jeg vil kunne støtte, hvis der er ressourcer til det.
Det er der ikke i den nuværende finanslovramme.
Jeg mener i øvrigt grundlæggende, at en udvidelse af denne karakter er en opgave, amterne som driftsansvarlige må tage stilling til.
Vi finder det endvidere ejendommeligt, at en gruppe læger på denne måde direkte i Folketinget uden om sygehusledelse og amtsråd søger en sådan sag fremmet.
Driften af knoglemarvsdonorregistret er efter min opfattelse en driftsopgave, som hører hjemme i H:S og i amterne.
Det drejer sig om i størrelsesorden 2-3 mio. driftskroner i relation til et budget årlig på ca. 50 mia. kr., som H:S og sygehusene omsætter.
Jeg vil følge op på opfordringen fra finansloven og tage kontakt til Amtsrådsforeningen og H:S om mulighederne for at fremme forslaget.
Regeringen kan ikke på dette grundlag støtte beslutningsforslaget.