runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Peter Skaarup (DF), 1999-05-25:
Der var en del bemærkninger til Dansk Folkepartis ordførertale, og en af dem kom fra fru Elisabeth Arnold, der efterlyste konstruktive aktioner fra Dansk Folkeparti i den her sag.
Der vil jeg så sige: Vi har på intet tidspunkt overhovedet hørt fra regeringen om noget initiativ, vi er blevet bedt om at støtte, endsige blevet spurgt om, hvad vores holdning var, eller om vi kunne tænke os, ud fra vores holdninger og hvis vi fik indflydelse, at kunne støtte det her.
Så derfor må jeg melde hus forbi, for det er regeringen, der overhovedet ikke har taget kontakt til os i den her sag.
Så siger hr. Jacob Buksti, at det er stærkt, at hr. Søren Søndergaard og andre har arbejdet konstruktivt. Men det jeg synes, der er problematisk, er jo, at regeringen netop ikke har taget kontakt f.eks. til Dansk Folkeparti, som er et af de større borgerlige partier herinde på Christiansborg, men den har haft rig kontakt med venstrefløjen, både med SF og med Enhedslisten, igennem hele forløbet.
Så derfor er det ikke særlig flatterende, som jeg ser det, når man siger, det er stærkt.
Det er ikke særlig stærkt.
Det er godt gået af venstrefløjen, men det er ikke særlig godt gået af regeringen, hvis den vil leve op til det, den siger om at have et bredt samarbejde omkring det her.
Regeringen skal jo også vide, at hvis der kommer et andet flertal efter næste valg, så står denne her undersøgelse ikke særlig godt, i og med jo altså at Venstre og De Konservative, Dansk Folkeparti, CD og andre partier har været imod tilblivelsen og derfor må formodes ikke at være særlig interesseret i at fremme de tanker, der ligger bag ved tilblivelsen.
Så derfor burde man jo have arbejdet på et stærkt flertal, et bredt flertal, bag det her.
Nu er det blevet et meget smalt flertal, og jeg synes da, det falder tilbage på regeringen, at man ikke har skabt det brede flertal.
Så siger hr. Søren Søndergaard, at han stod på samme side som dem, der gerne ville vælte Pinochet i forbindelse
med de ting, der foregik i Chile.
Jeg kan ikke se, hvad det har med denne her debat at gøre.
Jeg har citeret bl.a. Kommunistisk Arbejderparti for, at man ville gå ind i en væbnet kamp i opgøret med borgerskabet, altså bruge væbnede midler.
Der vil jeg så bare lige sige, at vi har demokrati i Danmark, det har vi haft hele tiden, og derfor er det jo problematisk, at venstrefløjen og bl.a. hr. Søren Søndergaard på det tidspunkt vel mente - det gjorde i hvert fald de partier, som bl.a. ligger til baggrund for Enhedslisten - at man skulle bruge den væbnede revolution. Endelig vil jeg sige, at i betænkningsbidraget står det meget klart, at regeringen vil fortsætte og intensivere bestræbelserne på at finde ud af, hvad der foregik i forbindelse med Stasiarkiverne.
Vi mener faktisk ikke, at regeringen rigtig har gjort nogen bestræbelser indtil nu.
Det kan godt være, at den så vil gøre det.
Men det berettiger ikke det ordvalg, og derfor kan vi heller ikke støtte den formulering, der er valgt.
Frank Aaen (EL), 1999-05-25:
Nej, der ligger ikke nogen ringeagt i at sige, at hr. Frank Aaen er medlem af DKP, ellers ville jeg jo ikke selv sige det, selvfølgelig ikke, men hvorfor skal det bringes ind i en debat om PET?
Hvorfor skal det det?
Det har jeg stadig væk ikke forstået - medmindre det er for på en eller anden måde igen at sige: Det er i orden at undersøge og registrere de dér røde folk.
DKP er engang gået ind for omstyrtelse med ulovlige midler.
Jeg ved ikke hvornår, måske langt tilbage i historien, i starten af århundredet, efter krigen aldrig og aldrig i noget program, som jeg vil diskutere med nogen som helst.
Nogle vil kritisere mig for, at vi var alt for legale, at vi afviste at bruge illegale eller ulovlige midler.
Så det er noget sludder, og når jeg overhovedet synes, det er værd at tage debatten her med hr. Arne Melchior, så er det jo, fordi de fordomme om DKP, som åbenbart lever i hr. Arne Melchiors hoved, og de holdninger, der er om, at det er helt i orden at registrere folk, når de er helt ude på den fløj, kan legitimere det.
For det er jo det, der er sket, og det er jo derfor, vi skal have en undersøgelse.
På grund af fordomme over for mennesker, som man var uenig med, skete der både her og i lande, som jeg tidligere havde håb og tiltro til, en uhørt registrering af folk, og det er det, vi skal have undersøgt.
Og jeg synes sådan set, det er lidt beskæmmende, at hr. Arne Melchior i dag med den måde, han har optrådt på i denne debat, igen har båret ved til det bål, at det er nok lidt i orden, for de er jo lidt ufine i kanten.
Elisabeth Arnold (RV), 1999-05-25:
Jeg redegjorde i min korte bemærkning for forløbet af dette lovforslags gang igennem Folketinget, og jeg konstaterede, at Dansk Folkeparti ikke havde været særlig aktiv i debatten.
Jeg mener ikke, jeg efterlyste konstruktive bidrag fra Dansk Folkeparti.
Det ville i så fald have været udtryk for en meget urealistisk holdning fra min side.
Jann Sjursen (KRF), 1999-05-25:
Hr. Peter Skaarup får det til at lyde, som om regeringen alene har forhandlet denne her sag med venstrefløjen, og det er jo langt fra rigtigt. Jeg har indtil flere gange i tiden, der er gået siden førstebehandlingen af det her lovforslag, klandret regeringen for, at man enten ikke har forhandlet eller også har satset alt for voldsomt i virkeligheden, som det også kommer frem her ved andenbehandlingen, på at nå en aftale med Venstre og De Konservative, hvilket jo altså ikke lykkedes.
Så jeg vil faktisk sige, at jeg synes, der har været prøvet ret mange ting fra regeringens side, og det var så først, da man begyndte at forhandle med Kristeligt Folkeparti og siden SF og Enhedslisten, at enderne blev bundet.
Og det er jeg glad for, men jeg synes ikke, det er rimeligt, når hr. Peter Skaarup i dag giver indtryk af, at det alene er venstrefløjen, der har været forhandlet med, for det er simpelt hen ikke rigtigt.
Holger K. Nielsen (SF), 1999-05-25:
Når man hører hr. Peter Skaarup, så kunne man altså somme tider ønske, at man havde flere hoveder at hælde sig til, for det er altså fantastisk at høre de argumenter, der bliver brugt fra Dansk Folkepartis side. Lad mig tage fat på en af tingene. Hr. Peter Skaarup siger, at i og med at K og V ikke er med i det her flertal, og at de så måske får regeringsmagten - gud forbyde det, men det kunne jo tænkes, at de gjorde det efter næste valg - så vil de, når kommissionens arbejde bliver færdigt, ikke have en interesse i at gøre noget ved de sager, der kommer frem. Jeg tvivler ikke på, at Dansk Folkeparti tænker på den måde; det gør jeg sådan set ikke.
Men jeg går da ud fra, at ansvarlige partier som De Konservative og Venstre, hvis der kommer ting frem i en rapport fra denne her undersøgelse, som berettiger, at man gør noget, jamen så går jeg da ud fra, at det vil de også gøre.
Hvordan kan hr. Peter Skaarup da forestille sig, at såkaldt regeringsbærende partier kan holde til ikke at gøre noget som helst, hvis der kommer ting frem i en rapport, som man er nødt til at forholde sig til, som nødvendiggør, at der bliver taget initiativer her fra Folketingets side, fra regeringens side? Det lyder ikke som den store skarpsindighed, vil jeg sige, og jeg må sige heller ikke en større tiltro til den måde, V og K kan håndtere et regeringsansvar.
Det er endnu et godt argument for, at de aldrig nogen sinde får regeringsmagten.
Peter Skaarup (DF), 1999-05-25:
Fru Elisabeth Arnold var inde på, at Det Radikale Venstre ikke havde efterlyst nogen konstruktive bidrag fra Dansk Folkeparti.
Men i forbindelse med den forespørgselsdebat, vi havde i fredags her i Folketinget omkring åbningen af Stasiarkiverne, var det bl.a. sådan, at justitsministeren under afslutningen af debatten var inde på, at dér burde Dansk Folkeparti også have været mere konstruktive osv. osv. Det kan godt være så, at Det Radikale Venstre og Socialdemokratiet inden for regeringen ikke er helt enige om det her, det er der noget, der kunne tyde på, men under alle omstændigheder så vil jeg sige, at vi ikke har fået nogen henvendelser fra regeringen på noget tidspunkt før denne her debat, der var i fredags, hvor man kom med en lille hånd, men det er jo unægtelig meget sent.
Med hensyn til det, som hr. Jann Sjursen siger omkring forhandlingerne med venstrefløjen, er det rigtigt, at Kristeligt Folkeparti ikke tilhører venstrefløjen, og der har åbenbart været forhandlet med Kristeligt Folkeparti.
Det kan vi jo ikke vurdere, men sådan tyder det jo på.
Og der vil jeg så bare sige, at det synes vi da også er godt nok for Kristeligt Folkeparti.
Men vi tror bare ikke, at det er særlig godt for det danske politi og Politiets Efterretningstjeneste, at der er borgerlige partier, der her i Folketinget sætter spørgsmålstegn ved det rigtige arbejde, som bl.a. Politiets Efterretningstjeneste ydede under den kolde krig, hvor man forhåbentlig var med til at blotlægge organisationer, der handlede på kanten af den danske grundlovs § 78, stk. 2. Så det er ikke særlig flatterende, som vi ser det, at Kristeligt Folkeparti har været så utrolig konstruktive i det arbejde.
Og endelig vil jeg sige til hr. Holger K. Nielsen, at det er klart, at vi ikke i Dansk Folkeparti kan svare på, hvad Venstre og De Konservative gør og mener efter et kommende folketingsvalg, men den opfattelse, vi bare kan stå tilbage med, er, at vi i hvert fald ikke, som det har været fremme, at regeringen vil og Holger K. Nielsen vil, vil være særlig interesserede i, at den undersøgelse, der kommer frem her, får nogen retlige konsekvenser, og det tror jeg heller ikke at Venstre og De Konservative vil.
Og derfor burde den danske regering på nuværende tidspunkt, her kort før Folketingets sommerferie, have handlet det her af med alle partier.
Et bredt flertal i stedet for det her snævre, hvor der altså godt nok er et lille borgerligt parti med også.
Jacob Buksti (S), 1999-05-25:
Det er jo sådan, at det har været regeringen - Socialdemokratiet og De Radikale - meget magtpåliggende at få gennemført en undersøgelse af Politiets Efterretningstjenestes registrering af lovlig politisk aktivitet.
Det er det, vi har arbejdet på, det er det, vi har forhandlet på.
For at få gennemført det, skal man have mindst 90 mandater i Folketinget.
Det burde ikke være nogen nyhed for hr. Peter Skaarup.
Der har været forhandlet i øst og i vest i ordets egentligste forstand, næsten.
Det er sådan, at man har siddet og forhandlet siden november og indtil nu med Venstre og De Konservative.
Der har sågar været ført forhandlinger på statsministerens kontor med inddragelse af Venstres formand.
Det kan da ikke været gået hr. Peter Skaarups opmærksomhed forbi.
Det har i hvert fald været omtalt meget i medierne.
Hvad skal man så gøre, når to store borgerlige partier overhovedet ikke vil?
Det er jo det, vi har hørt: man vil ikke.
Ja, så må man da selvfølgelig tage kontakt til og forhandlinger med de partier, som vil, og det er det, der er sket.
Det er ikke sådan, at der er de store enorme indrømmelser.
Der er blevet lavet de tilpasninger, som vi hele tiden var åbne over for, og som jeg klart tilkendegav under førstebehandlingen, og derfor er det en fuldstændig urimelig udlægning, hr. Peter Skaarup kommer med her, af, hvad det er, der er foregået.
Jann Sjursen (KRF), 1999-05-25:
Hr. Peter Skaarup mere end antydede i sit sidste indlæg, at de partier, som nu går ind for en undersøgelse af PET's virksomhed, sætter spørgsmålstegn ved PET's arbejde.
Jeg synes, det er en vanvittig påstand at komme med her i debatten.
Alle partier, inklusive de venstrefløjspartier, som hr. Peter Skaarup kritiserer så voldsomt i denne her debat, har jo netop tilkendegivet, at man anser det for nødvendigt, at vi fortsat har et efterretningsvæsen i politiet, og at det i øvrigt er hemmeligt.
Det er der overhovedet ingen der har sat spørgsmålstegn ved.
Derfor synes jeg, det klæder hr. Peter Skaarup og Dansk Folkeparti lidet, at man her prøver at spænde os andre for nogle synspunkter, som vi rent faktisk ikke har.
Vi har fra Kristeligt Folkepartis side haft konstruktive forhandlinger med regeringen, da den, om jeg så må sige, langt om længe begyndte at forhandle med os og fandt ud af, hvor flertallet kunne hentes, og også forhandlinger med regeringen, før SF og Enhedslisten kom med til bordet.
Men også med SF og Enhedslisten med ved bordet.
For Kristeligt Folkeparti er det ikke afgørende, hvem vi forhandler med, men hvad resultatet rent faktisk bliver.
Det gælder også i forhold til Dansk Folkeparti, sådan som det har vist sig flere gange i den her folketingssamling.
Peter Skaarup (DF), 1999-05-25:
Jamen jeg beklager da, hvis jeg ikke har benævnt Det Radikale Venstre helt korrekt.
Jeg vil dog sige, at man nogle gange kan være i tvivl, om Det Radikale Venstre er et, ja, man er
ikke i tvivl om, at det er et af de mindre partier, men om det så er et af de borgerlige partier, det kan man godt være i tvivl om med det regeringssamarbejde, de er i gang med i øjeblikket; i hvert fald er handlingerne ikke alt for fornuftige set med vores øjne.
Men det er så, hvad det er.
Men der har også været et par andre bemærkninger.
Hr. Jacob Buksti siger, at der har været ført meget intense forhandlinger gennem lang tid, og man har prøvet det ene og det andet, og bl.a. prøvede man så også at invitere Venstres formand over på statsministerens kontor, fordi nu kunne man sandelig finde en løsning på det her.
Men er det ikke ret korrekt, når jeg siger, at det var
nærmest med pistolen for tindingen, at man i sidste øjeblik forsøgte at få overtalt bl.a. Venstre til at bakke op om det her?
Var det ikke nærmere for at vise omverdenen, at man havde så gode tanker med det her forslag, selv om man ikke havde det, end det egentlig var rent konstruktive forhandlinger?
Der var jo ganske kort tid til at svare tilbage, som vi har forstået det, og det er jo ikke normale forhandlinger, når man har haft så lang tid at få tingene til at køre i, at der så skal levnes så kort tid til at debattere tingene.
Og som sagt, et parti som Dansk Folkeparti er aldrig blevet spurgt eller inddraget i det her, og det kan ikke give mig anden holdning, end at man fra start har været interesseret i at snakke med venstrefløjen, og så har man måske været interesseret i at presse Venstre og De Konservative til at gå med i noget, som de ikke var særlig glade for.
Man har aldrig reelt været interesseret i at snakke med ret mange andre end venstrefløjen, så derfor mener
jeg stadig væk, at det er problematisk for regeringen, at man ikke har samlet det her flertal bredt, og det er så også det, der kan blive problemet efter et folketingsvalg. Hr. Jann Sjursen siger, at PET's arbejde sætter man ikke spørgsmålstegn ved, når man laver det her forlig.
Det mener jeg til gengæld man kan komme til at gøre.
Man kan komme til at umuliggøre Politiets Efterretningstjenestes arbejde, hvis man ikke giver dem lov til at efterforske aktiviteter, som er på kanten af eller som træder over grundloven, som bl.a. KAP's og DKP's virke gjorde.
Frank Jensen (S), 1999-05-25:
Ja, hr. Skaarup kan jo ikke vide det, al den stund hr. Skaarup ikke selv var med, men jeg kan love hr. Skaarup, at det ikke er mangel på mødevirksomhed mellem V og K's ordførere og mig i denne sag, der er årsag til, at vi ikke har et bredt forlig i dag. Hr. Skaarup kan ikke vide det, men helt fra første færd har der været møder, har der været drøftelser, har der været kontakter til Venstres ordfører, fru Birthe Rønn Hornbech, og til den konservative ordfører, hr. Bendt Bendtsen.
Der har været mange møder i det spørgsmål, og det er ikke antallet af møder eller mangel på samme, der er årsag til, vi ikke har et bredt forlig.
Det er, som de har tilkendegivet i dag, fordi de ikke ønsker at være med i vedtagelsen, så skulle vi ikke droppe den debat?
Søren Søndergaard (EL), 1999-05-25:
En af grundene til, at vi fra Enhedslisten så gerne ville have en historisk undersøgelse, også en historisk undersøgelse, som omfattede venstrefløjen, var for at få tingene på et lidt mere kvalificeret niveau end det, som hr. Skaarup leverer.
Altså endnu en gang, selv om der er gjort opmærksom på det, jeg tror fem gange før, så lykkedes det hr. Skaarup at gøre DKP ansvarlig for, hvad der har stået i en anden organisations partiprogram.
Han siger her til sidst, at DKP og KAP var i modstrid med grundloven, og det var en anden organisations program, han citerede fra.
Ligesådan er det, når han bruger sine løsrevne citater, hvor han ganske rigtigt ikke tager hensyn til, om det er noget, der er sagt i forbindelse med kuppet i Chile, om det er noget, der er sagt i forbindelse med den spanske borgerkrig, eller hvad det er.
Det er en useriøs måde at argumentere på, og det kan en undersøgelse forhåbentlig råde bod på.
Men derudover vil jeg godt spørge hr. Skaarup, for han svarede ikke på spørgsmålet fra hr. Holger K. Nielsen
: Hvad er det, der gør, at undersøgelsen ikke står særlig stærkt, når resultatet kommer?
Hvad er det, der gør, at undersøgelsen står svagt, efter at resultatet er kommet?
Det vil jeg godt have at vide af hr. Skaarup.
Jacob Buksti (S), 1999-05-25:
Jeg skal bare for fuldstændighedens skyld og i forlængelse af det, justitsministeren netop har sagt, understrege over for hr. Peter Skaarup, at hr. Peter Skaarups vurdering af forhandlingsforløbet simpelt hen ikke er korrekt.
Peter Skaarup (DF), 1999-05-25:
Både med hensyn til justitsministerens og hr. Jacob Bukstis holdningstilkendegivelse omkring forhandlingerne så kan jeg jo af gode grunde ikke vide, hvad der er foregået, som justitsministeren også sagde, under de forhandlinger, men jeg kan konstatere, at det er venstrefløjen, der under hele forløbet har presset på, og hvis ikke det havde været for venstrefløjen, tror jeg, at det her forslag var kommet i skraldespanden.
Så tror jeg aldrig, det var blevet til noget, for det var jo det, vi var på vej til at se, da statsministeren så endelig gik ind i sagen og prøvede at fremtvinge en løsning.
Men indtil da var den klare holdning, når man ser på forløbet, at det her forslag var på vej i skraldespanden, og det er venstrefløjen, der hele tiden har presset på og været aktiv i det her.
Derfor, uanset hvor mange eller få forhandlinger der har været med V og K, må jeg sige, at det er problematisk, at der ligger et så snævert flertal bag et forslag som det her, og uanset hvad hr. Holger K. Nielsen og hr. Søren Søndergaard siger, så vil det til slut være et problem, når undersøgelsen foreligger, måske først efter næste folketingsvalg, når der måske forhåbentlig sidder en regering, som har et helt anderledes udgangspunkt i forhold til de her ting, end regeringen har nu.
Så skylder jeg også hr. Søren Søndergaard at sige, at hr. Søren Søndergaard er meget øm over for citaterne fra de principprogrammer, der både var fra Kommunistisk Arbejderparti og DKP-ML.
Lad mig bare afslutningsvis læse op, hvad det var, DKP-ML sagde i deres principprogram, nemlig at det var partiets opgave at forberede den proletariske revolution, omstyrtelsen af det borgerlige diktatur, gennem den væbnede revolution.
Jeg kan godt forstå, at hr. Søren Søndergaard er meget øm omkring de ting, og jeg kan godt huske debatten om, at de kommunistiske partier var trængt på det tidspunkt, fordi de havde de holdninger, som de havde.
Det er fuldstændig legitimt efter vores opfattelse i Dansk Folkeparti, at når man balancerer over grundloven, som de partier gjorde, så undersøgte Politiets Efterretningstjeneste de forhold og gjorde det rigtigt og godt, og vi vil gerne bakke op i Dansk Folkeparti, at de gjorde det på den måde.
Det skal de ikke have utak for.
Elisabeth Arnold (RV), 1999-05-25:
Jeg er opvokset i et hjem med klaver.
Jeg har fået en solid borgerlig opdragelse.
Jeg synes, det er stærkt fornærmende, at hr. Peter Skaarup ikke inddrager Det Radikale Venstre, når han taler om små, borgerlige partier.
Holger K. Nielsen (SF), 1999-05-25:
Jeg må sige til hr. Arne Melchior: Lad nu være med at inddrage nazisterne og Jonni Hansen i det her!
Det er jo ikke det, den her sag drejer sig om.
Hvad har Jonni Hansen at gøre med hr. Ole Sohn og hr. Frank Aaen?
Er der overhovedet nogen sammenligning mellem dem eller hvad?
Er det det, hr. Melchior antyder?
Det er jo det, vi må sidde tilbage med en grim mistanke om, denne lille antydning: på den ene side nazisterne og Jonni Hansen, ikke sandt, og på den anden side folketingsmedlemmer som hr. Ole Sohn og hr. Frank Aaen, og det er det, som gør denne debat så ualmindelig ubehagelig. I øvrigt synes jeg, hr. Melchior skulle begynde at tale om det, som det her lovforslag handler om.
For det handler jo ikke om en stor ideologisk debat om den ene og den anden side; det handler om at få en konkret undersøgelse, så vi kan få et andet grundlag for at kunne diskutere de her ting end det, hr. Melchior udstikker.
Frank Aaen (EL), 1999-05-25:
Man skal registrere og forfølge spioner og andre, der udøver forskellige former for landsskadelig virksomhed, og det kan jeg aldrig nogen sinde finde på at protestere imod, men det var vel ikke det, hr. Arne Melchior hentydede til, da mit navn blev bragt ind i folketingsdebatten.
Det går jeg da ikke ud fra.
Kunne jeg ikke få at vide af hr. Arne Melchior, hvorfor det var relevant at henvise til Frank Aaen i en diskussion om PET, og hvad baggrunden for det var, for jeg blev ikke klogere af hans svar?
Kan jeg få et svar?
Frank Jensen (S), 1999-05-25:
Hr. Arne Melchior henholder sig til, at det stadig væk står til troende, at mine argumenter fra den 3. juni sidste år også kan bruges til at afvise en undersøgelse i dag.
Det synspunkt deler jeg selvsagt ikke, og jeg mener uanset hvad, at de oplysninger, som PET-chefen er fremkommet med over for mig, begrunder en undersøgelse.
Og jeg mener, at de oplysninger, der er kommet frem, er dygtigt journalistisk arbejde, hvor man har siddet i Rigsarkivet og fået adgang til den tidligere konservative justitsminister Thestrups dagbøger, hvoraf det skulle fremgå, at der i forbindelse med eller lige op til regeringserklæringen i 1968 - tidsfastsættelsen er uklar - skulle være taget en mikrofilm af hele registret og placeret på den danske ambassade i Washington, og det mener jeg berettiger, at vi får kastet lys over det.
Alt andet vil jo gøre, at det bliver meget svært for efterretningstjenesten at komme ind i næste årtusind, hvis der får lov at hænge så mange ubesvarede spørgsmål i luften og ligge så meget mytedannende materiale på efterretningstjenesten, og det vil være ærgerligt.
Så skal jeg sige til hr. Arne Melchior, at regeringserklæringen fra 1968 er ikke ensbetydende med, at folk, der er i et politisk parti eller melder sig ind i et politisk parti, og som har en adfærd, der gør, at politiet nødvendigvis må holde øje med dem, ikke er et registreringsgrundlag.
Selvfølgelig er det det.
Og når hr. Melchior er så optaget af den nazistiske bevægelse, ved hr. Melchior jo, at jeg har samme opfattelse som hr. Melchior, for vi har jo en fælles fortid i Folkebevægelsen mod Nazisme, som vi var sammen om at starte tilbage i 1988.
Så hr. Melchior må ikke blande tingene sammen.
Der skal foreligge en konkret vurdering som registreringsgrundlag - man må ikke registreres, alene fordi man er medlem af et lovligt politisk parti - og det er den konkrete vurdering, der mangler i forhold til instruktionen i december 1968 fra den daværende PET-chef.
Og så skal jeg sige: Det er jo ikke omkostningsfrit for hr. Arne Melchior at sige, at han går ind for en historisk undersøgelse.
Det er jo ikke omkostningsfrit, for hvad giver det her ikke anledning til af retsusikkerhed i forhold til det spørgsmål, som jo også skal besvares på et tidspunkt: Har man overholdt reglerne og retningslinjerne?
Det svar vil vi jo gerne have, og det kan historikerne ikke give os.