Lars Løkke Rasmussen (V), 2003-05-26:
Lad mig starte bagfra, for jeg noterede mig faktisk i første omgang det gode råd fra hr. Kristen Touborg om at målrette
puljerne til de særlig vanskeligt stillede kommuner
, og det nåede jeg ikke at reflektere på, da jeg havde ordet for et øjeblik siden. Jeg er sådan set meget enig, og hvis man sammenligner fordelingen her i 2003 af midlerne til særlig vanskeligt stillede kommuner - altså de ressourcer, der blev fordelt sidste år - med midlerne for 2002, der blev fordelt i 2001 af den tidligere minister, vil man derfor også kunne se en nedgang i antallet af kommuner, der har fået støtte, samtidig med at de beløb, der er bragt i spil, er øget ganske betragteligt fra 2001 til 2002. Det er sådan set udtryk for, at denne regering har ønsket at prioritere indsatsen for de vanskeligt stillede kommuner.
Det ligner vel en faktor 2 sammenlignet med den tidligere regerings indsats, og vi ønsker altså at fordele pengene til de særlig vanskeligt stillede kommuner mere målrettet.
Det er sådan set også det, der nu vil blive fulgt op på med den lov, Folketinget vedtog i fredags.
Om det så fuldt ud tilfredsstiller hr. Kristen Touborgs ambition - jeg hørte næsten et ekko af hr. Touborgs gode ven, borgmesteren i Nakskov - ja, det skal jeg ikke kunne sige. Jeg er bekendt med, at i Nakskov definerer man Nakskov Kommune som Danmarks vanskeligst stillede kommune, der befinder sig i et særlig eksklusivt selskab, hvor der vistnok kun er en håndfuld øvrige kommuner ud over Nakskov.
Men så snævert afgrænser jeg desværre ikke puljen.
Det er desværre min opfattelse, at der er flere kommuner end Nakskov, der har hjælp behov, men at målrette ressourcerne på det overordnede plan er jeg meget enig i. Hr. Kim Sejr kalder det provenuspild, og hr. Jens Peter Vernersen kalder det en falliterklæring at udvide befordringsfradraget, fordi det er det samme som at opgive troen på, at man kan etablere lokale arbejdspladser.
Jeg kan forstå, at i det koncept ville det altså være et udtryk for fremtidstro at udhule det allerede eksisterende befordringsfradrag.
Det må jo være rent logisk, for det ville være et udtryk for, at man for alvor tror, at der ikke er nogen, der er nødt til at køre på arbejde.
Jeg vil spørge tilbage: Er det sådan, at man i Socialdemokratiet går med overvejelser om at udhule de eksisterende befordringsfradragsregler, fordi det ville indgyde alle en optimisme og skabe en målrettethed mod, at alles arbejdspladser skal ligge lige rundt om hjørnet?
Jeg oplever det ikke som en falliterklæring.
Jeg oplever det som en refleksion over realiteterne, nemlig at den danske befolkning er blevet og ønsker at være mere mobil.
Debatten har været meget koncentreret om nogle af de negative ting, der knytter sig til yderkantsområderne, men der er faktisk også mennesker, der går på jagt efter de positive elementer.
Der er en række moderne mennesker, som gerne vil have del i de værdier, samtidig med at de opretholder en lønmodtagerstatus i de store byer, og det er sådan set de mennesker, vi gerne vil give en hjælpende hånd.
Angående provenuspild
: Hensigten er jo også at dæmme op for den udvikling, som gør, at en række yderkantsområder har mistet befolkning, og derfor er det altså ikke udtryk for provenuspild, hvis et sæt nye regler gør, at nogle mennesker bliver boende.
Det er jo sådan set lige så positivt, som at nye flytter til.
Jeg kan ikke genkende billedet af, at den enkelte kommune selv skal finansiere det.
Denne nye ordning er altså målrettet de kommuner, der har et svagt beskatningsgrundlag, og derfor er der tale om, at vi iværksætter et instrument i nogle kommuner, der har det svært, og at det er hele det kommunale landskab, der kommer til at give den hjælpende hånd.
I øvrigt kan man jo ikke kun fokusere på det tabte provenu.
Når vi tror på denne ordning, er det bl.a., fordi vi tror, den vil betyde, at nogle stærke borgere med en stor indkomst flytter til og defor også betaler skat.
Det kan godt være, de ikke kommer til at betale lige så meget i skat, som hvis de ikke var flyttet, men det er også helt sikkert, at hvis de ikke var flyttet, var de heller ikke kommet til at betale skat i den pågældende kommune.
Den sammenhæng er der jo også i tingene.