Pia Kjærsgaard (DF), 1997-12-03:
Jeg synes nu, at man af og til hører om dyremishandling i Danmark.
Jeg må for mit eget vedkommende sige, at som dyreven er det faktisk mange gange en af de ting, jeg skal tvinge mig selv til at læse om, det er en af de ting, jeg skal tvinge mig selv til at debattere, fordi jeg synes, det er så uhyrligt, at det næsten ikke er til at bære.
Jeg synes, det er en grov påstand, hr. Arne Melchior kom med, at der ikke findes dyremishandling i Danmark.
Den finder sted.
Der er kyniske, ufølsomme mennesker, der begår dyremishandling i alt for stor grad.
Så må jeg sige i forlængelse af det, som jeg forsøgte at sige før - jeg kan i hvert fald sige det her under min ordførertale, tror jeg, uden at blive irettesat alt for meget - at jeg ikke synes, at det ene begreb skal udelukke det andet, når man diskuterer rituelle slagtninger.
Jeg synes, at det til hver en tid er velegnet at tage en debat om dyrevelfærd, men det her forslag drejer sig om forbud mod rituelle slagtninger, og det synes jeg er det, som debatten i dag bør dreje sig om, i stedet for at den afspores, sådan som der har været en tendens til.
Jeg må sige, at jeg i 1987 for mit tidligere parti, Fremskridtspartiet, startede med at rejse den debat.
Det var første gang, jeg stillede spørgsmål til den daværende justitsminister om det her emne. På det tidspunkt var der afgjort ikke en intens mediedebat i kølvandet af den sag, jeg rejste. Der var højst kold luft og mere end kold luft.
De, der ytrede sig i debatten, var særdeles ringeagtende over for de synspunkter, jeg på det tidspunkt også havde.
Det glæder mig, det må jeg sige, at det parti, Fremskridtspartiet, som på det tidspunkt ikke var særlig interesseret i, at jeg havde de synspunkter, nu i dag har de samme synspunkter.
Jeg kan kun sige, det glæder mig, og det er egentlig lidt paradoksalt, at jeg skulle ud og danne mit eget parti, inden Fremskridtspartiet også fik de her synspunkter.
Men jeg skal sige, jeg kun er glad for, at Fremskridtspartiet også i dag tilsyneladende har de her synspunkter.
Det er rigtigt, som den socialdemokratiske ordfører sagde, at vi i sidste samling behandlede et forslag også fra Dansk Folkeparti om forbud mod rituelle slagtninger.
Dansk Folkeparti fremsatte et forslag den 5. november 1996, Fremskridtspartiet fremsatte et den 28. november 1996.
Begge blev behandlet den 15. januar.
Det er helt klart.
Dansk Folkeparti deler ikke den opfattelse, et flertal
Det var ærgerligt, at det positive flertal, der viste sig ved førstebehandlingen, ikke holdt stik, da sidste behandling skulle finde sted.
Det var en ganske tåbelig beslutning, som Det Dyreetiske Råd fandt frem til og fik prakket et folketingsflertal på.
Det var ærgerligt, at det skulle gå så galt.
Det er altså nærmest bizart, at man skal bedøve efter slagtningen. Det er helt mærkværdigt, en mærkværdig forestilling må man sige. Jeg synes, at dyreværnsloven, hvor svag den end er på visse punkter, selvfølgelig skal overholdes.
Der skal ikke være dispensationer, der skal ikke være særordninger.
Jeg ved, at dyreværnsforeninger netop i dag har afleveret op mod 150.000 underskrifter til justitsministeren.
Jeg håber meget, at justitsministeren tager de underskrifter meget alvorligt.
Jeg synes, det er rigtig mange, og jeg ved, de er indsamlet i løbet af ganske kort tid. Må jeg så sige til SF's og Enhedslistens argumenter her fra talerstolen, at der er sandt for dyden masser af synspunkter, jeg langtfra deler med SF og Enhedslisten.
Der er virkelig synspunkter, som jeg synes er afskyelige, og som jeg slet, slet ikke bryder mig om.
Men selvfølgelig vil det da ikke forhindre mig i at støtte et forslag fra SF eller Enhedslisten, hvis det er fornuftigt.
Og hvis SF og Enhedslisten nu yderligere vil bruge Folketingets papir og tid på at fremsætte deres eget forslag om forbud mod rituelle slagtninger, så kan de godt regne med, at de vil få Dansk Folkepartis støtte, hvis vi må have lov at stemme for det forslag.
Vi vil nu gøre det under alle omstændigheder.
Jeg synes, det er nogle ejendommelige argumenter, man kommer med, og jeg synes faktisk ikke, man kan være det bekendt.
Jeg synes, at sagen - hvis man er dyreven - er langt, langt bedre at støtte end så nogle tåbelige argumenter, som SF og Enhedslisten kom med heroppe fra denne talerstol.
Det var pinligt at høre på.