Carsten Koch (S), 1999-02-26:
Beslutningsforslaget opfordrer regeringen til at sikre, at der etableres et Center for Folkesundhed i Kommunehospitalets bygninger i København. Man forestiller sig, at en lang række institutioner skal samles i hospitalets bygninger, så der på den måde kan tilføres den nødvendige styrkelse af en tværfaglig indsats for sundhed og velfærd.
Det drejer sig bl.a. om Institut for Folkesundhedsvidenskab, Sociologisk Institut, Institut for Antropologi, Institut for Statskundskab, Dansk Institut for Klinisk Epidemiologi, DSI, Institut for Sundhedsvæsen, Arbejdsmedicinsk Klinik, Institut for Sygdomsforebyggelse og eventuelt nogle kommende institutioner.
Hovedparten af disse institutter hører under Københavns Universitet, og det er forskningsministeren, der har ansvaret for universiteternes lokalebehov.
Selv om regeringen kan være enig i nogle af de hensigter, der ligger bag forslaget - og der skal ikke lægges skjul på, at det er et sympatisk forslag - kan regeringen alligevel ikke støtte forslaget.
Jeg er enig med forslagsstillerne i, at der bør ske en styrkelse af indsatsen for folkesundheden, og at forskning, uddannelse og formidling af viden om folkesundhed bør prioriteres højt - særdeles højt.
Men det må naturligvis ses i en sammenhæng med den indsats, der i øvrigt skal gøres for folkesundheden, og som jeg på egne og flere andre ministres vegne vil fremlægge en redegørelse for her i Folketinget i april måned.
Det tværgående forebyggelsesprogram for folkesundheden, som det hedder, involverer mange ministre, nemlig socialministeren, arbejdsministeren, undervisningsministeren, by- og boligministeren, erhvervsministeren, miljø- og energiministeren, trafikministeren, kulturministeren og fødevareministeren.
Det er klart, at der til støtte for så stor en opgave må samarbejdes mellem de mange institutioner, der er på området.
Det giver et solidt grundlag for arbejdet med at bedre sundhedstilstanden i samfundet, hæve middellevetiden m.v.
Og der foregår da også allerede i dag et samarbejde f.eks. via et netværkssamarbejde eller de såkaldte murstensløse centre. Det er i øvrigt uklart, vil jeg sige, hvilken grad af koordination den foreslåede centerdannelse sigter imod.
Udgangspunktet må være at tilgodese folkesundheden gennem de samarbejdsformer, der fremmer sagen bedst, og at alle institutioner i hele landet deltager i samarbejdet, ikke blot i Københavnsområdet.
Kommunehospitalet omfatter 78.000 m2 bruttoetageareal.
Bygningerne er fredet og opført til hospitalsdrift for 130 år siden.
Selv om bygningerne er vel vedligeholdt, er en betydelig del af bygningerne uanvendelige til de nævnte formål.
Københavns Universitet har i en rapport fra 1995 anslået, at der må nedrives ca. 10.000 m2 og opføres ca. 18.000 m2 tilbygninger til de eksisterende bygninger, hvis hele bygningskomplekset skal anvendes til et Center for Folkesundhed. Behovet for tilbygninger skyldes, at komplekset ikke rummer mulighed for at indrette auditorier og større undervisningsrum.
Udgifterne til ny- og tilbygninger vil udgøre ca. 250-300 mio. kr.
Da undervisningslokaler skal forsynes med ventilation og gøres anvendelige til institut- og undervisningsbrug, må man anslå, at udgifterne til ombygning og indretning vil være i størrelsesordenen 300-500 mio. kr. Værdien af Kommunehospitalet er ifølge den offentlige vurdering i 1998 ansat til ca. 211 mio. kr.
Når udgifterne til ovennævnte ny- og tilbygninger tillægges ombygningsudgifterne og grunderhvervelsen, vil den samlede investering til centerdannelsen derfor være af størrelsesordenen op mod 1 mia. kr.
Indtægten ved salg af de statsejendomme, der frigøres ved de samfundsvidenskabelige institutters placering på Kommunehospitalet, vil kun i meget beskedent omfang reducere denne udgift, idet ejendomsværdien for disse ejendomme er ansat til ca. 60 mio. kr. Dette udgiftsniveau vil også være grundlaget for en leje af komplekset, hvis det tænkes erhvervet og ombygget af en privat investor.
Lejen vil antageligvis komme til at ligge over 1.000 kr. pr. m2 pr. år, det vil sige en lejeudgift i størrelsesordenen 80-90 mio. kr. årligt, hvilket vil belaste institutionernes driftsudgifter meget voldsomt og være en uhensigtsmæssig løsning på længere sigt, da man næppe kan forvente en offentlig fraflytning fra det fredede bygningskompleks.
Hertil kommer, at nytteværdien af hospitalskomplekset er ringere end ved sædvanlige bygninger.
Der er således betydelige udgifter forbundet med realiseringen af forslaget, sådan som det foreligger.
Efter regeringens opfattelse står udgifterne desværre ikke i rimeligt forhold til den gevinst, der kan opnås ved en sammenflytning.
Udgifter af denne størrelsesorden er endvidere ikke rimelige set i forhold til andre områder, hvor der ude i marken er brug for styrkelse af forebyggelsen eller forskning på andre samfundsområder.
Regeringen finder ikke, at det vil være hensigtsmæssigt at afsætte så mange ressourcer alene til universitetsfunktioner i Københavnsområdet.
Endelig er det regeringens opfattelse, at det forskningspolitisk er uhensigtsmæssigt at placere samfundsvidenskabelige institutter på et Center for Folkesundhed, således at disse institutters primære fokus bliver på folkesundhed.
Sådanne samfundsvidenskabelige institutter skal også fokusere på en lang række områder, der ikke har noget med folkesundhed at gøre.
Der er således flere grunde til, at regeringen ikke kan støtte forslaget.
Derfor vil jeg nu sammen med forskningsministeren og undervisningsministeren tage en drøftelse med idéfolkene bag forslaget om centerdannelsen.
Formålet vil bl.a. være at høre nærmere, om der ikke kunne tænkes andre former for et godt og gedigent indholdsmæssigt samarbejde på folkesundhedsområdet end ved en samling af institutioner på Kommunehospitalet.