Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-05-17:
Først til hr. Anders Fogh Rasmussen om, at der er konsekvenser ved et nej.
Jamen der er jo det at sige til det, som jeg også sagde tidligere i debatten her, at dengang det gik rigtig godt for jasiden og man troede, man lige kunne bade sig frem til jaet den 28. september, da var der såmænd ikke så store bekymringer for et nej ud fra økonomiske tanker.
Og det var det, jeg citerede økonomiministeren for at sige her i Folketingssalen den 28. marts, hvor hun klart gjorde rede for, at hun ikke var bekymret for situationen efter et nej. Alt vil på den måde, kan man sige, fortsætte.
Vi har en valutaaftale, som er kendt, og vi har en sund økonomi.
Hvad har helt afgørende ændret sig fra den 28. marts til i dag i forhold til det?
Ja, jeg kunne spørge hr. Anders Fogh Rasmussen.
Jeg kunne selvfølgelig også spørge hr. Anders Fogh Rasmussen: Hvor langt ned skal euroen bevæge sig, før hr. Anders Fogh Rasmussen er bekymret?
Jeg har noteret mig, at der er folk ude i EU-landene, der er bekymrede.
Er hr. Anders Fogh Rasmussen heller ikke bekymret?
Og så det dér med, at hele verdensbilledet knytter sig op på situationen fra 1982 til nu.
Man ønsker at fastlægge den økonomiske politik med hensyn til rente- og kurspolitik i al evighed ud fra situationen siden 1982.
Det er en meget kortsigtet måde at anskue tingene på, synes vi.
Så må jeg sige til fru Lene Espersen: Jamen jeg vil meget gerne sætte mig ned sammen med fru Lene Espersen og vise punkter i rapporten fra Økonomiministeriet og Finansministeriet, hvor jeg mener, den ikke holder vand, og hvor jeg mener, at man kan sige, at her er f.eks. en graf, som nok er rigtig ud fra de forudsætninger, der er lagt ind i grafen, som fagligt set er rigtig, men som enten er uden relevans for spørgsmålet om, hvorvidt Danmark skal opgive kronen til fordel for euroen, eller som er et forsøg på i værste fald at give et falsk indtryk af, at det er nødvendigt, fordi grafen ikke giver relevans.
Sådan kan jeg finde talrige steder i rapporten, og jeg vil meget gerne sætte mig ned sammen med fru Lene Espersen og vise det, så vi næste gang, vi har debatten - vi får jo en anden og tredje behandling - helt konkret kan sige, at de og de steder er der problemer.
Det, der så er min hovedanke, er, at regeringen har ikke stillet sig op og fulgt vedtagelsen fra december 1998 og sagt, at på de og de punkter er der ulemper.
Det eneste, vi har hørt, er statsministeren, der på et tidspunkt har sagt, at der er tale om en stor beslutning.
Det siger jo sig selv.
Så spørgsmålet må i virkeligheden viderestilles til dem, der fik ansvaret for at følge den vedtagelse op fra december
, og der har vi ikke fået svaret.
Så jeg synes, det var et tyndt spørgsmål, der kom fra fru Lene Espersen.
Så må jeg sige til fru Elisabeth Arnold: Jamen sagen er jo, at dem, der bestemmer, om vi går fra enstemmighed til flertalsafgørelser, f.eks. på socialområdet, det er flertallet herinde i Folketinget på Danmarks vegne, der så sammen med de andre lande afgør, om vi går videre.
Vi har jo talrige gange spurgt, om vi kunne få en folkeafstemning, om befolkningen kunne være sikker på, at den blev spurgt.
Det er jo det, vi har forsøgt at få svar på her under debatten i dag, men som japartierne ikke vil afvise at man faktisk gør til december.