Ulla Tørnæs (V), 1997-10-23:
Dette forslag fra regeringen er, hvad jeg vil tillade mig at kalde et rigtigt bunkebryllup.
Der er både noget godt, men der er så sandelig også noget skidt i forslaget.
Venstre og Det Konservative Folkeparti har i finanslovoplægget »Fornyelse 98« præsenteret de helt nødvendige reformer af arbejdsmarkedet.
Med L 23 fremlægger regeringen nu en række beskedne justeringer, som slet ikke er tilstrækkelige set i forhold til det, V og K har foreslået, men det skal retfærdigvis siges, at der på en række punkter naturligvis er tale om skridt i den rigtige retning.
Regeringen har nu endelig på en række punkter set skriften på væggen og har i vid udstrækning lyttet til Venstres synspunkter, og det er vi naturligvis meget godt tilfredse med.
Men lad mig allerede nu understrege, at der er
mindst ét skridt i den helt forkerte retning, og det handler naturligvis om regeringens forslag om at fjerne deltagerbetaling på AMU-kurser.
senere.
Det er til gengæld meget fornuftigt, at regeringen nu foreslår at fjerne etableringsydelsen.
Vi har længe peget på, at etableringsydelsen bør afskaffes.
Der er efter Venstres opfattelse tale om stærk konkurrenceforvridning, og ofte er der ligefrem tale om spild af offentlige midler, idet levedygtigheden blandt de startede virksomheder er meget ringe.
Det samme gælder regeringens forslag om afskaffelse af igangssætningsydelsen under lov om kommunal aktivering.
Med hensyn til kontanthjælpsmodtagere ønsker vi, at der indføres en straksaktivering omfattende alle i kontanthjælpssystemet, der alene har ledighed som problem.
Med hensyn til de foreslåede ændringer af dimittendsatsen er der igen tale om et lille bitte skridt i den rigtige retning.
Venstre har tidligere foreslået, at dimittendsatsen bør være forbeholdt uddannede, der har gennemført en uddannelse af mindst tre års varighed, og det vil naturligvis være ideelt, om regeringen ville være med på den idé.
Jeg glæder mig til gengæld oprigtigt over, at regeringen nu endelig er parat til at stramme rådighedsreglerne.
Vi har tidligere foreslået, at alle skal tage et anvist arbejde efter seks måneders ledighed uanset hidtidig beskæftigelse og uddannelse, men det er som sagt glædeligt, at regeringen har valgt at lytte til Venstres synspunkter på dette område.
Specielt i en tid med mangel på arbejdskraft er det helt uacceptabelt, at man kan afslå et anvist job og stadig bibeholde dagpengeretten.
Tal fra Danmarks Statistik viser, at mere end hver femte ledige reelt ikke står til rådighed for arbejdsmarkedet, og det forhold ønsker vi naturligvis at ændre.
Det er også glædeligt, at regeringen nu endelig er parat til at stramme kriterierne for uddannelsesorlov.
Venstre har tidligere foreslået, at uddannelsesorlov ikke skal omfatte ledige, og det er naturligvis stadig vort krav at få det gennemført.
Vi kan til gengæld som sagt under ingen omstændigheder støtte arbejdsministerens forslag om at afskaffe deltagerbetaling til AMU-kurser.
Vi stillede rent faktisk rent faktisk ændringsforslag om dette tilbage i 1995, men det blev desværre stemt ned.
At ministeren i dag påstår, at deltagerbetalingen ikke har nogen adfærdsregulerende effekt, forudså vi sådan set allerede i 1995, i og med at ministeren besluttede sig for, at den kun skulle omfatte 15-20 pct. af AMU-brugerne, og det gjorde vi også ministeren opmærksom på.
Dermed blev der efter Venstres opfattelse aldrig nogen sinde tale om egentlig efterspørgselsstyring, sådan som det var hensigten.
Det gjorde vi som sagt ministeren udtrykkeligt opmærksom på allerede tilbage i 1995.
Derfor er det for os ikke noget argument, der kan bruges til at afskaffe deltagerbetalingen i dag.
Vi ønsker derimod at gå en helt anden vej.
I stedet for at afskaffe deltagerbetalingen foreslår vi en generel deltagerbetaling, der omfatter alle brugere af AMU.
Det vil fjerne det inferno af bureaukrati, som ministerens forslag fra 1995 har medført, specielt for AMU-centrene, og det vil sikre en egentlig efterspørgselsstyring, hvor det er det reelle behov, der afgør udbudet af kurser.
Vi havde faktisk en lang drøftelse om det her i Folketinget i 1995 i forbindelse med indførelsen af deltagerbetaling, og for Venstre er det helt principielt, at vi ønsker et efterspørgelsstyret system inden for AMU-kurserne.
I 1995 indførte vi taxameterfinansiering for AMU-kurser.
En naturlig konsekvens af taxameterfinansiering er netop, at man indfører en individuel deltagerbetaling.
Der kunne imidlertid ikke opnås flertal for, at den deltagerbetaling skulle omfatte alle brugere af AMU-kurser.
Ministeren fandt så i al sin visdom ud af, at det kun skulle omhandle 15-20 pct. af brugerne i AMU, og bureaukratiet er så gået på at finde ud af, hvem de 15-20 pct. er.
For mig er det ikke noget argument for at afskaffe deltagerbetalingen, tværtimod.
Det er et argument for at forbedre deltagerbetalingen, så den kommer til at fungere, som det egentlig var hensigten, nemlig at der bliver tale om reel efterspørgselsstyring i AMU-systemet.
Hvis hr. Ole Vagn Christensen ville gøre sig den anstrengelse at kigge tilbage dels i Folketingets forhandlinger og dels i udvalgsbilagene fra 1995, ville han vide, at Venstres krav dengang var, at alle skulle være omfattet af deltagerbetaling.
Det har aldrig nogen sinde været Venstres hensigt, at den enkelte medarbejder skulle betale kurset
, medmindre det var den enkelte medarbejder, der selv insisterede på at komme på kurset.
Hvis man af en arbejdsgiver bliver pålagt at deltage i et kursus, er det helt naturligt, at det så er arbejdsgiveren, der betaler kursusgebyret.
Endelig har vi fuld forståelse for, at hvis man som et led i en handlingsplan eller andet bliver sendt på et AMU-kursus, er man naturligvis fritaget for kursusgebyret.
Det vil hr. Ole Vagn Christensen erfare, hvis han kigger tilbage i Folketingets papirer.