runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Tom Beck (KF), 1999-05-04:
Det Konservative Folkeparti forholder sig positivt til lovforslaget, som jo i store træk er en implementering af vandmiljøplanen, men vi har også nogle forbehold, som vi ønsker nærmere afklaret under udvalgsarbejdet.
I henhold til finanslovforliget besluttede man, at amterne skulle gebyrfinansiere kortlægningsopgaver vedrørende drikkevand og vandforsyning.
En sådan gebyrordning er tidligere etableret, og nu skal der ske en justering.
Ved forslaget fordeles den økonomiske byrde mellem vandforbrugerne inden for erhvervene og de almindelige husholdninger.
Hvis man gennemførte gebyret alene på erhvervene, ville det jo udmønte sig i stigende priser på varerne, så husholdningerne alligevel ville komme til at betale.
I Det Konservative Folkeparti finder vi det betænkeligt med den type gebyrordninger, som jo i virkeligheden slører billedet af skatteopkrævningen, idet den slags myndighedsopgaver vel netop er det, som den almindelige borger mener, skatterne skal dække.
Ved lovforslaget omfordeles byrden således, at 6,5 mio. kr. går over til de almindelige vandværker.
Det er mindre end 1 kr. pr. indbygger.
Et punkt, som vi i Det Konservative Folkeparti vil være særlig opmærksom på,
er, at gebyrerne ikke må blive større og højere end begrundet i den myndighedsopgave, som de er beregnet til.
Vi ønsker etableret
en ordning, som gennemskueligt sikrer netop det, og det vil utvivlsomt kræve en eller anden form for registrering i amterne af både gebyrerne og udgifterne til myndighedsopgaverne.
Vi ønsker også spørgsmålet om forudbetaling godt og grundigt undersøgt og begrundet, før vi rigtig kan gå med til det.
Vi forventer imidlertid, at miljøministeren vil vise sig lydhør over for vores bemærkninger, og i forventning herom ser vi frem til udvalgsarbejdet.
Jens Vibjerg (V), 1999-05-04:
Jeg synes nu nok, hr. Steen Gade kom lidt let om ved svaret på mit spørgsmål, for jeg opfatter i hvert fald hr. Steen Gades udmelding her som en total negligering af de deputationer, vi havde i udvalget, som klart fortalte os konsekvenserne af at gennemføre gebyrerne, som de ligger i den lov, vi nu skal ændre.
Jeg synes ikke, at det kunne komme bag på SF's miljøordfører, at det havde de konsekvenser, men jeg må dog så glæde mig over, at sent er bedre end aldrig.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 1999-05-04:
Jeg er ganske udmærket klar over, at det er en finansiering, vi taler om her, og at det netop er en finansiering, hvor man tager byrden fra det private erhvervsliv og lægger den over på skuldrene af den private forbruger. Jeg vil gerne spørge SF, om det er en generel måde at føre miljøpolitik på fra SF's side.
Ebbe Kalnæs (CD), 1999-05-04:
Jeg vil gerne stille et spørgsmål til hr. Steen Gade i relation til det, hr. Steen Gade svarede nu.
Kan man forestille sig den situation, at en medarbejder - der som forbruger nu skal betale nogle øre mere - på et dambrug, som skulle betale 25 pct. af sit indtjeningsgrundlag, kunne have mistet sit arbejde, hvis vi ikke netop lettede afgiften og fik den samme afgift for erhvervslivet?
Steen Gade (SF), 1999-05-04:
Enhedslistens ordfører må jeg svare, at det her handler om at finansiere nogle ting, og der er jo desuden masser af vandafgifter i Danmark.
Det her handler om at finansiere nogle udgifter, og der er så her lavet en model.
Det er jo lidt svært at kalde den sådan borgerlig, for erhvervslivet kommer jo faktisk til at betale, og hvis vi sådan ser på, hvordan det i øvrigt fungerer i det danske samfund, så er erhvervslivet slet ikke med til at betale det.
Hr. Jens Vibjerg spørger mig, om det kom helt bag på mig.
Nej, og det var jo også derfor, at sagen sluttede sådan, at miljøministeren sagde, at han ville kigge på det.
Nu har han kigget på det, og så kommer der en ændring til loven.
Så siger jeg: O.k., det accepterer jeg at stemme for.
Vi vidste, der var problemer.
Nu er der kigget på dem, og så kommer der et ændringsforslag.
Men det er da klart, at jeg som lovgiver, ligesom hr. Jens Vibjerg tror jeg, da gerne ville have været i en situation, hvor vi fra Miljøministeriet havde haft helt klare tal, der viste, at vi skulle have gjort det her i første runde.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 1999-05-04:
Jeg kan jo selvfølgelig godt afsløre, at jeg er dybt forundret over, at SF kan støtte det her lovforslag, og jeg vil gerne spørge hr. Steen Gade, om det betyder, at SF ikke ønsker at begrænse vandforbruget gennem afgifter.
Er det et generelt holdningsskifte fra SF's side, vi er vidner til her, eller er man også fra SF's side simpelt hen faldet på knæ for den borgerlige miljøpolitik til skade for miljøet?
Det undrer mig meget, at SF kan støtte det her lovforslag, der betyder, at man pålægger den private forbruger at betale det, som det private erhvervsliv sviner miljøet til for.
Jens Vibjerg (V), 1999-05-04:
Jeg vil godt spørge hr. Steen Gade, om det kom helt bag på hr. Steen Gade, at den lov, der foreligger, har en meget, meget negativ virkning på en række virksomheder, bl.a. dambrug.
Det synes jeg fremgik meget klart af udvalgsarbejdet, og jeg husker også, at ministeren gav tilsagn om at kigge på det, netop fordi det allerede på det tidspunkt var godtgjort for os, at der virkelig var tale om meget, meget store omkostninger for en række virksomheder.
Jeg kan derfor ikke rigtig forstå, at hr. Steen Gade nu her fra Folketingets talerstol siger, at det kom bag på ham.
Poul Nielson (S), 1999-05-04:
Jeg vil godt kvittere til hr. Albrechtsen med en sidste bemærkning om denne diskussion om økologisk landbrug.
Jeg gør det, fordi selve den diskussion er karakteristisk for mødet mellem forventningerne og holdningerne hos os og realiteten dér, hvor vi prøver at lave tingene om.
Hos dem har de den samme diskussion, og jeg vil advare lidt imod billedet om, at vi kan undgå, at de laver de fejl, vi har lavet.
Det er en smuk tanke, at de kan gå direkte over i noget, der er bedre uden at lave de fejl, vi har lavet.
De laver heller ikke nødvendigvis de samme fejl, men man skal gøre sig klart, at situationen er, som den er i ulandene også på miljøområdet, fordi mange af de fejl, der overhovedet kan laves, allerede er lavet.
Der er også et meget stort reelt oprydningsarbejde.
Men til det punkt om landbrugsmetoder må jeg sige, at vi jo også på anden vis end gennem midlerne, vi i dag har diskuteret, er i fuldt sving, f.eks. med at fremme det, vi på vores Danida-dansk kalder Integrated Pest Management, altså en biologisk bekæmpelse, hvor vi ser på dyrkning uden hjælp af sprøjtemidler.
På disse punkter arbejder vi altså også der, hvor det er almindelig landbrugsbistand eller miljøbistand af de almindelige ulandsmidler, og ikke kun specielt her.
Så der foregår ganske meget på den front, men jeg vil bare gerne undgå at være tvunget til alene at se det som en diskussion om økologisk drift som sådan.
Det er en bred sag, og der er utrolig meget, der skal gøres.
Steen Gade (SF), 1999-05-04:
Dette lovforslag har jo en forhistorie, som ikke er så god for Folketinget.
Der var faktisk et enkelt sted, hvor vi ikke havde fået fuld viden om, hvordan det her fungerede.
Der var nogle, der blev ramt helt urimeligt, og så har vi jo skullet reparere det.
SF vil støtte den her reparation, selv om jeg da sådan set personligt og på SF's vegne godt kunne finde andre måder, jeg synes var mere retfærdige end det her, men det, vi havde, var vi nødt til at rette op på.
Jens Vibjerg (V), 1999-05-04:
I Venstre er vi meget optaget af at undgå at lægge
øgede byrder på erhvervslivet.
Det lovforslag her er en væsentlig reduktion af de byrder, som lovforslaget om gebyrer har pålagt dele af erhvervslivet, og den del af lovforslaget er vi selvfølgelig meget godt tilfredse med, idet loven, som den foreligger nu, har alvorlige, økonomiske konsekvenser for en lang række virksomheder, specielt dambrugs-, landbrugs- og nogle industrivirksomheder.
Derfor er det selvfølgelig utrolig glædeligt, at der nu bliver rettet op på det, så der kommer et loft over gebyrerne.
I Venstre havde vi selvfølgelig gerne set, at der slet ikke var den omkostning
på det erhvervsliv, som vi jo alle sammen skal leve af.
Jeg synes også, at vi under udvalgsarbejdet skal dyrke, om vi ikke kan få den skævhed, der er med de virksomheder, som er tilsluttet almene anlæg, ud, så de også får gebyrloftet ind.
Det ville være rimeligt, og det håber jeg at miljøministeren vil være positivt indstillet over for.
Så er der en enkelt pind med i lovforslaget, som efter det, jeg har fået oplyst, er uden for den aftale, der er lavet, og det håber jeg så at vi kan få ændret under udvalgsarbejdet.
Det er § 52, stk. 1, hvor ministeren ændrer
Pernille Blach Hansen (S), 1999-05-04:
Vi støtter bestemt, at erhvervslivet også skal betale og være med til at finansiere de her udgifter, og det er jo også tilfældet.
Men det er klart, at vi heller ikke er ude på på nogen måde at ramme for hårdt.
Vi rammer gerne hårdt, bare ikke for hårdt,
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 1999-05-04:
Jeg kan blot undre mig over, at Socialdemokratiet stiller sig op og siger, at de ikke vil have, at de forskellige dele af det danske erhvervsliv skal rammes hårdt.
Det vil altså sige, at man i Socialdemokratiet støtter en politik, hvor det er hr. og fru Jensen og hr. og fru Hansen, der skal rammes hårdt og betale for erhvervslivets vandforbrug, i stedet for at erhvervslivet selv skal betale for det.
Pernille Blach Hansen (S), 1999-05-04:
I december 1998 vedtog Folketinget den såkaldte gebyrlov.
Med den i hånden kan amterne opkræve gebyrer, der skal dække deres udgifter til kortlægning af drikkevandsområder m.v. Disse opgaver er vigtige og nødvendige for grundvandsbeskyttelsen, og beskyttelsen af grundvandet prioriterer vi i Socialdemokratiet meget højt.
Det lovforslag, vi behandler nu, er sådan set blot en mindre justering af gebyrloven.
Justeringen skal bl.a. sikre, at landbrug, dambrug og industri med store invindingstilladelser ikke bliver ramt for hårdt.
Derfor fastsættes der et loft på 25 m3 for beregning af disse virksomheders gebyrer.
Samtidig kan amterne fremover opkræve gebyrerne på forhånd til dækning af opgaver, der planlægges gennemført
inden for en nærmere fremtid
Socialdemokratiet kan tilslutte sig lovforslaget.
Steen Gade (SF), 1999-05-04:
Til hr. Jens Vibjerg: Er vi ikke enige: Bedre sent end aldrig?
Er det ikke det, lovforslaget hedder?
Jeg mener, stemte Venstre ikke også for det?
Nu siger vi så: Bedre sent end aldrig.
Og så reparerer Venstre og SF det i fællesskab.
Så til Enhedslistens spørgsmål, om det er SF-politik, at det er forbrugerne, der skal betale noget mere og erhvervslivet noget mindre.
Nej, det er det ikke.
Vi skulle reparere et forslag, som jo grundlæggende indeholder som noget lidt nyt, at erhvervslivet faktisk kommer til at betale.
Så det forslag, vi nu reparerer og ifølge det, som Enhedslistens ordfører spurgte om, reparerer forkert, tager faktisk nogle penge fra erhvervslivet. Det er der jo mange, der ikke synes er en god idé.
Det synes SF er en god idé.
På den anden side - og det er så et svar til hr. Ebbe Kalnæs - kan vi jo heller ikke stå og se på nogle helt utilsigtede virkninger, som lukker arbejdspladser f.eks. i dambrug, og det er jo en realitet.
Det er jo derfor, man kan sige: Bedre sent end aldrig.
Thorkild B. Fransgaard (FP), 1999-05-05:
Fremskridtspartiet er imod enhver form for forskelsbehandling på arbejdsmarkedet - ja, det gælder også for andre områder.
Men at gå ind og lave en speciel lovgivning omkring en aldersbetinget diskriminationslov, som der er tale om her, finder vi ikke er rigtigt.
Det er jo indirekte at hænge en bestemt folkegruppe ud.
Skal vi så også til at lovgive på områder for unge mennesker fra 18 til 25 år, og skal vi så blive ved i den retning?
Det kan ikke være rigtigt.
I øvrigt mener jeg ikke, det er det store problem ude på arbejdspladserne, at voksne mennesker over 50 år har vanskeligere ved at få arbejde end andre.
Jeg vil endda sige tværtimod.
Ude på arbejdspladserne er det sådan, at har man en dygtig maskinarbejder, der eksempelvis er 58 år, eller man har en dygtig bogholder på 58 år, jamen så bliver han da ikke afskediget til fordel for et ungt menneske, som måske ikke har den erfaring.
Dét, det kommer an på ude på arbejdsmarkedet, og det gælder også inden for det offentlige, er kvalifikationerne, de forskellige mennesker har, enten man nu har den ene eller anden alder.
Jeg vil sige det på den måde, at det faktisk er mere diskriminerende at vedtage den her lov end at forkaste den.
De mennesker, der er over 50 år, har jo en bestemt kvalifikation, det har vi alle sammen fået op gennem livet, og derfor er det rigtigt, som det er skrevet i bemærkningerne, lidt på en anden måde: Hvorfor i alverden skal de voksne mennesker sendes på nogle, i mange tilfælde irrelevante kurser?
Det giver jeg forslagsstillerne ret i.
Men derfra og så til at gå ind og støtte lovforslaget om en aldersdiskriminationslov, det vil vi ikke.
Jeg synes faktisk ikke, vi kan være bekendt over for de voksne mennesker over 50 år, at vi herinde betragter dem som et problem.
For os er de derimod en god arbejdskraft, og det er de for alle arbejdsgivere.
Mogens Andreasen (DF), 1999-05-05:
Jeg skal indlede med at sige, at jeg har stor forståelse for problemet, der vedrører de lidt ældres vanskeligheder med at komme ind på eller forblive på arbejdsmarkedet.
Enhedslistens beslutningsforslag fokuserer på de 50-54-årige, og de kalder det en tendens til aldersdiskriminering på arbejdsmarkedet; det kan man så vurdere efter temperament.
Jeg mener ikke, at det er så afgrænset i virkeligheden.
Jeg mener ikke, at der er tale om diskrimination i almindelighed, men at problemerne skyldes flere og andre faktorer, som også rammer andre aldersgrupper.
Jeg er enig med forslagsstillerne i, at AF formidler kurser, der ikke er målrettet imod arbejdsmarkedet på de områder, der er brug for.
Det har jeg som arbejdsmarkedsordfører for Dansk Folkeparti gang på gang gjort opmærksom på uden at have opnået lydhørhed hos arbejdsministeren.
Og her for nylig i et samråd med arbejdsministeren havde vi en lang diskussion om AF, og jeg kan da nu glæde mig over, at jeg har fået en forbundsfælle i finansministeren, som har givet udtryk for de samme ting, som jeg også har givet udtryk for.
Tredje fase af arbejdsmarkedsreformen om aktivt arbejdsmarked sigter på en hurtig aktivering af ledige, og man må sige, at det i sig selv er en udmærket intention.
Men jeg vil gerne tilføje, at intentioner ikke er nok for at opnå konkrete resultater, når man ikke samtidig fra regeringens side er villig til at lette på virksomhedernes administrative, skattemæssige og afgiftsmæssige omkostninger. Det er også en ting, som jeg har diskuteret med arbejdsministeren i samrådet, og arbejdsministeren afviser jo konstant, at der vil ske ændringer på det område fra regeringens side.
Af bemærkningerne til lovforslaget fremgår det, at Enhedslisten forestiller sig, at vi her i Folketinget ved lov skal tvinge virksomheder til ansættelse af medarbejdere, som virksomhederne af den ene eller den anden grund ikke har brug for, og hvis virksomheden så ikke ansætter en ansøger uanset manglende kvalifikationer eller sprogkundskaber, så skal virksomheden efterfølgende anklages for diskrimination. Hvis en sådan lov blev vedtaget her i Folketinget, ville vi bevæge os ud på områder, hvor indgreb i virksomhedernes selvbestemmelse om ansættelse af medarbejdere, retten til at lede og fordele arbejdet ville være at sammenligne med ekspropriationer.
Jeg skal til slut sige, at vi i Dansk Folkeparti mener, at forslaget fra Enhedslisten skal blive på forsøgsstadiet.
Vi kan naturligvis ikke støtte det.
Derimod vil vi være meget imødekommende, hvis Enhedslisten vil fremsætte forslag om forbedringer, der øger virksomhedernes konkurrenceevne, som kan medvirke til skabelse af flere job og nye arbejdspladser.
Jeg skal gentage: Vi kan ikke støtte dette forslag.
Poul Erik Dyrlund (S), 1999-05-05:
Enhedslistens ordfører brugte jo en lang række argumenter for deres forslag og brugte bl.a. følgende vending: »Arbejdsgiverne fyrer folk over 50 år.« Det synes jeg kræver en nærmere forklaring.
Jeg kan ikke få det til at hænge sammen med det, jeg ser, når jeg kigger på arbejdsløshedstallene.
Kendsgerningen er jo, hvis man tager aldersgruppen fra 50-55 år, at så er arbejdsløsheden lavere for den aldersgruppe.
Kigger man på gruppen fra 55 år til 60 år, så ligger den på landsgennemsnittet, og endelig kunne Danmarks Statistik jo offentliggøre her i marts måned, at beskæftigelsen i aldersgruppen 55-67 år - altså aldersgruppen 55-67 år - er steget med 21.000 personer inden for ét år.
Ole Sohn (SF), 1999-05-05:
Jo, det var sigtet, og SF støttede også, at man fremrykker aktivering, at man lagde en kvalitet ind i aktiveringen.
Vi foreslog oven i købet, at man skulle sikre, at såvel det private erhvervsliv som det offentlige bliver forpligtet til at bidrage til det sociale ansvar, der ligger; men da det kom til stykket og vi skulle have forpligtelserne med, som kunne sikre, at man undgik den aldersdiskrimination, som vi oplever bl.a. på det private arbejdsmarked, bl.a. ved afskedigelser på LEGO, var der ikke flertal.
Da ønskede Socialdemokratiet ikke at bidrage, de havde den store tillid til, at det private erhvervsliv nok skulle leve op til deres hensigtserklæringer.
Desværre viser virkeligheden, at sådan hænger verden ikke sammen.
Lars Kramer Mikkelsen (S), 1999-05-05:
Ja, nu skaber det jo lidt forvirring, hvis vi pludselig skal til at diskutere aktivering for de unge i det her forslag, hvor man, hvis man læser forslaget igennem, kan se, at alle eksemplerne, der bliver nævnt, drejer sig om de over 50-årige, og derfor kan det jo godt give lidt forvirring.
Så det er nok ikke alle, der er forberedt på at skulle diskutere aktivering for de unge.
Det kunne vel nok have været omfattet i forslaget, hvis det havde været indskrevet allerede fra starten.
Men det er nu en anden snak.
Jeg vil så godt sige, at jeg forstår heller ikke den snak om de ældre.
Det kommer næsten til at se ud, som om de har forøgede vanskeligheder med at komme tilbage til arbejdsmarkedet eller forblive på arbejdsmarkedet.
Tværtimod er det både af ministeren og andre ordførere jo netop påpeget, at der er iværksat en række tiltag, deriblandt
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 1999-05-05:
Jamen det er såmænd en kommentar til hr. Kramer Mikkelsen.
Jeg kan læse næsten ordret op fra bemærkningerne til lovforslaget: Tallene fra AF Storkøbenhavn viser, at trods et generelt fald i ledigheden det seneste år er arbejdsløsheden blandt 50-54-årige akademikere steget med 5,2 pct. og for de 50-54-årige KAD'ere med 8 pct. Så det kan godt være, hr. Kramer Mikkelsen har ret i, at det ikke er samtlige mennesker på over 50 år, der får en fyreseddel, den dag de fylder 50, men ikke desto mindre er der stadig problemer på området.
Lars Kramer Mikkelsen (S), 1999-05-05:
Men at trække AC'ere og KAD'ere frem som værende dækkende for hele området blandt lønmodtagerne vil jeg nok sige er stærke sager. Tværtimod mener jeg også, ministeren i sit indlæg helt præcist påpegede, at beskæftigelsen rent faktisk er kommet hurtigere i gang blandt de ældre end blandt de yngre på arbejdsmarkedet, og det vil jeg da godt have et svar på.
Poul Erik Dyrlund (S), 1999-05-05:
Nu er det jo min opfattelse, og det har det altid været, at når vi diskuterer her fra Folketingets talerstol, diskuterer vi først og fremmest hele landets problemer, og jeg kan forstå, at fru Theil ikke kan anfægte de tal, jeg kom med.
Det er rent faktisk også en kendsgerning, at beskæftigelsessituationen for de ældre er, som jeg beskrev her før.
Men som sagt: Vi kan ikke bare tage bestik af, hvordan beskæftigelsessituationen er for KAD'erne i København.
De indgår selvfølgelig i den samlede statistik på landsplan, og det er det, vi skal tage bestik af, når vi skal diskutere de her ting.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 1999-05-05:
Ja, det bliver jo søreme en interessant diskussion om tal, det her.
Jeg vil sige, at jeg synes så, det er utroligt, at det, at samtlige over 50 år ikke bliver fyret, når de bliver 50, betyder, at man ikke kan gå ind for lovforslaget, forstået på den måde, at Socialdemokraterne gang på gang går herop og siger, at der er sket noget på ældreområdet, derfor kan vi ikke støtte forslaget.
Det er da en mærkelig måde at få argumenterne til at hænge sammen på.
Det her lovforslag går ud på at sikre ældre, der bliver diskrimineret.
Det betyder ikke, at alle bliver diskrimineret, eller der ikke er tendens til et fald; det betyder, at der stadig er nogle mennesker, der bliver diskrimineret på det her område, og det, Enhedslisten ønsker at sikre med det her forslag, er, at de her personer får en mulighed for at prøve de her sager ved en domstol.
Det har de ikke i øjeblikket, og vi ønsker at ligestille det med de andre former for diskrimination på arbejdsmarkedet.
Så kan vi diskutere tal her fra nu af til juleaften.
Det ændrer ikke ved det principielle i, at nogle stadig bliver diskrimineret.
Lars Kramer Mikkelsen (S), 1999-05-05:
Jamen jeg er da fuldstændig enig i, at talmagi det fører ikke nogen vegne, heller ikke i denne sammenhæng, og derfor har vi også forsøgt at gøre opmærksom på, at det ikke nyttede noget at bruge de her statistikker, fordi tallene rent faktisk taler deres tydelige sprog.
Hvis man kigger på det samlede land, går det rent faktisk
den rigtige vej.
Derfor kan man jo jonglere med tallene ved at vælge forskellige grupper.
Det er det, man har gjort fra Enhedslistens side, og det har vi forsøgt at fortælle at man skal lade være med.
Intentionen i forslaget er vi jo ikke uenige i.
Vi er ikke uenige i, at der skal gøres noget for at få de ældre tilbage på arbejdsmarkedet.
Jeg mener rent faktisk, at regeringen har iværksat masser af tiltag, som i øvrigt også har hjulpet, og vi er i øvrigt også enige i, at der ikke skal diskrimineres i forbindelse med jobannoncer og lignende.
Problemet er bare, at vi ikke tror på, at man kan gøre det her med forbud, for situationen vil under alle omstændigheder i forbindelse med jobsamtalen kunne udløse, at dette her sker. Derfor er det, vi siger, at det her foregår bedst ved, at arbejdsmarkedets parter i enighed finder ud af, hvordan det skal løses, og man skal ikke løse det ved forbud.
Kristian Jensen (V), 1999-05-05:
Ligesom den foregående taler har jeg heller ikke forberedt mig på at diskutere diskrimination over for unge, eftersom der i bemærkningerne til lovforslaget ikke står nævnt noget som helst om det emne.
Jeg vil bare notere mig, at den indsats, der har været gjort for at få unge i aktivering hurtigst muligt, samt de faldende ungdomsårgange har bevirket, at vi stort set ikke har nogen ungdomsarbejdsløshed tilbage.
Så på en eller anden led har det jo virket.
Og jeg vil gerne have en kommentar fra forslagsstillerne med hensyn til, at KAD i deres love har en paragraf, der siger, at nyvalg til lønnede poster ikke må finde sted efter det fyldte 55. år.
Er det ikke den form for diskriminering, man skal have
Og har forslagsstillerne prøvet at tage kontakt til KAD og diskuteret det emne med dem?
Og i givet fald: Hvilket svar har man fået?
Poul Erik Dyrlund (S), 1999-05-05:
Det er ganske enkelt for tyndt.
Det er en meget tynd og dårlig argumentation.
Og så kan jeg bare efter at have konstateret det slutte af med at spørge hr. Ole Sohn: Hvorfor har vi lavet Arbejdsmarkedsreform III?
Hvad er det, der ligger i bemærkningerne til de lovforslag, hele den argumentation og alle de initiativer, der er taget?
Har det ikke ét eneste formål, nemlig at forbedre kvaliteten?
Ole Sohn (SF), 1999-05-05:
Når man indfører en ret og en pligt, så indebærer det også, at det system, altså staten, som indfører det, har en forpligtelse til at sikre, at der er en kvalitet i det, man laver, ellers bliver det diskriminerende.