runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Line Barfod (EL), 2005-05-17:
Det er altså utroligt, at ministeren kan få sig selv til at stille sig herop og først sige, at der ikke er noget nyt, og så bagefter sige: Der er det nye, at vi åbner for, at man kan lave de her ordninger for 0-2-årige.
Det er da ret nyt, at børn, fra de er 6 måneder gamle og kommer i vuggestue, kan opleve, at der er en madordning, som kun er for de børn, hvis forældre har råd.
Det, der er hele problemet, er jo, at næsten alle vuggestuer i Danmark i dag serverer god mad for børnene, men de gør det vel at mærke til alle børnene i vuggestuen.
Der er ikke nogen forskel på, hvor meget ens forældre tjener, i forhold til om man kan få mad eller ej.
Det, regeringen gør med det her forslag, er at sige, at hvis kommunen vil spare på daginstitutionerne på grund af dens stramme økonomi og så fjerner de madordninger, som kommunen betaler for, kan et flertal af forældrene indføre en madordning, hvor kun de børn, hvis forældre har råd, får mad.
Så skal ministeren altså ikke smøre ansvaret af på, at så må man lokalt finde ordninger.
Det er ministeren, ...
Kristen Touborg (SF), 2005-05-17:
Jeg har da lyst til at kommentere Dansk Folkepartis ordførertale, for vi har jo sådan set gennem hele udvalgsarbejdet forsøgt at lave en samlet løsning på den her problemstilling.
Vi er en række partier, der har stillet ændringsforslag, men på det tidspunkt var det tilsyneladende ikke til at komme i nærheden af hverken regeringen eller Dansk Folkeparti.
Det var efter devisen »vi alene vide«, og de var overhovedet ikke modtagelige for at høre på gode argumenter.
Så hvis ordførerens udsagn her i dag skal tages som udtryk for, at der er kommet en smule fornuft ind i Dansk Folkepartis gruppe på det her område, vil jeg da hilse det med tilfredshed.
Jørn Dohrmann (DF), 2005-05-17:
Fra Dansk Folkepartis side er vi åbne over for en begrænsning og en målretning af forkøbsretten.
Forkøbsretten bør efter vores opfattelse kun aktiveres, hvor arealerne har en væsentlig landbrugsmæssig værdi og er af en vis størrelse eller kan få betydning for gennemførelse af planlagte natur- og miljøprojekter.
Jeg vil gerne fremhæve, at Dansk Folkeparti finder, at indsatsen for at etablere og bevare kolonihaver bør styrkes.
Forkøbsretten til frijord kan være et velegnet instrument i den forbindelse.
Dansk Folkeparti stiller sig imidlertid tvivlende over for, om det er nødvendigt at stille et ændringsforslag for at justere anvendelsen af forkøbsretten på frijord.
Jeg har forstået, at vi kan opnå det igennem en justering af den administrative praksis ved køb af jorden.
Jeg vil derfor bede ministeren om at bekræfte, at regeringen er indstillet på at ændre den administrative praksis med hensyn til udnyttelsen af statens forkøbsret til frijord, således at den alene udnyttes i de tilfælde, hvor arealet har en væsentlig landbrugsmæssig værdi og er af en vis størrelse eller kan få betydning for gennemførelse af planlagte natur- og miljøprojekter eller udnyttes med henblik på etablering og bevaring af kolonihaver.
Hans Christian Schmidt (V), 2005-05-17:
Jeg har jo netop svaret hr. Kristen Touborg, at her taler vi ikke om en eksakt viden, vi taler om nogle valg, man træffer, og vi taler om nogle forudsætninger.
Jeg synes i hvert fald, at vi skulle give den hånd til de unge initiativtagere, iværksættere, og jeg ved, at hr. Kristen Touborg også synes, de skal i gang.
Men det er altså at træffe et valg, der gør, at man enten kommer til det ene eller det andet, og det er jo også skøn og gætterier.
Jeg synes i hvert fald, vi skulle prøve at samles om det her, for jeg synes, selve initiativet er godt.
Hermed sluttede forhandlingen.
Afstemning
Ændringsforslag nr. 1-4 vedtoges uden afstemning.
Lovforslaget overgik derefter til tredje behandling.
Kristen Touborg (SF), 2005-05-17:
Nu vil jeg bare sige til ministeren, at det sådan set ikke er mig, der har påstået noget.
Det er ikke mig, der er gået herop og har påstået noget, jeg har bare ridset op, hvad det er, regeringen har sagt før og efter.
Men jeg synes, det ville være lidt interessant, om ministeren ville redegøre for, hvad det er, der har ændret sig så meget.
Hvad er det, der har ændret sig så meget, siden vi havde førstebehandlingen, at det ikke står til troende mere?
Det var måske en god idé at prøve på det.
Hans Christian Schmidt (V), 2005-05-17:
Jeg kender jo godt hr. Kristen Touborgs interesse for dansk landbrug, og den ved jeg stadig er intakt.
Men jeg vil bare sige til hr. Kristen Touborg, at jeg tror, man skal passe på med at begive sig ud i at sige noget eksakt videnskabeligt om, hvad der vil ske om 10, 15, 20 år.
Jeg siger kun, at når man laver de her beregninger, så kan man lave dem ud fra, at man tror på, at det fortsætter, som det er i dag, med en god, sund økonomi.
Hvis det forsætter – og det kan hr. Kristen Touborg jo gøre meget for – så er jeg helt sikker på, at så vil beregningerne, sådan som de jo også viser det, fortælle os, at vi ikke vil få nogen problemer.
Man kan også opstille nogle scenarier, som gør det modsatte.
Og sådan er det nu engang, det er et valg, man træffer.
Jeg synes faktisk, at hr. Kristen Touborg skulle lade hensynet til ungdommen komme først.
Kristen Touborg (SF), 2005-05-17:
Tak til ministeren for svaret.
Det er rigtigt, at LandboUngdom er med i henvendelsen, og det er Dansk Landbrug og Dansk Erhvervsgartnerforening også.
Det er jo ikke så forunderligt, at det er sådan, at lobbyistorganisationer forsøger at rage så meget til sig som overhovedet muligt.
Det kan man jo ikke være forundret over.
Det er sådan set deres opgave, så det skal jeg ikke bebrejde dem.
Jeg vil nøjes med at bebrejde regeringen, at den går denne her vej.
Så må jeg sige, at når ministeren har den opfattelse nu, som er modsat den, han havde ved førstebehandlingen, må det vel være sådan, at en af tingene, der står der, er usand.
Kristen Touborg (SF), 2005-05-17:
Da lovforslaget var til første behandling, lå der en henvendelse i høringssvarene fra landbruget, hvor man bad om, at loftet over YJ-lånene skulle hæves med godt 30 pct.
I den forbindelse udtalte Fødevareministeriet deres vurdering af at hæve loftet i den grad, og deraf fremgår det, at man på 2 år faktisk ville have hævet loftet med 13 mio. kr., eller sagt på en anden måde: Man tredobler altså næsten beløbet i løbet af 2 år.
Så Fødevareministeriet afviser landbrugets ønsker rimelig bastant og skriver bl.a.: Hvis renten stiger væsentligt, vil landbruget som et meget rentefølsomt erhverv blive meget hårdt ramt, de økonomiske sammenbrud vil blive omfattende og statens tab på garantier katastrofalt store.
Og jeg gentager: Statens tab på garantier vil blive katastrofalt store.
Det var jo fødevareministerens vurdering for mindre end 2 måneder siden af at hæve loftet.
Hvad mon det er, der alligevel har fået regeringen til nu at gå ud og sige: Javel, men det gør vi så alligevel?
Det forekommer mig meget mærkeligt, at tingene ænder sig så meget i løbet af så kort tid.
Jeg kunne godt tænke mig at få ministerens udsagn om, hvad det egentlig er, der har ændret sig så meget siden førstebehandlingen, for et eller andet sted må der jo være sket noget.
Jeg synes, det er tankevækkende, at regeringen nu udelukkende går de store landbrugs ærinde og gør, ligesom landbruget nu har ønsket.
Hans Christian Schmidt (V), 2005-05-17:
Jeg føler i grunden trang til først at takke alle ordførerne for partierne for den debat, der har været, og den indsats, der er gjort i forbindelse med forslaget her.
Vi må jo sige, at der har været stor diskussion, og der er også stillet mange spørgsmål i anledning af konkrete sager, hvor der er gjort brug af statens forkøbsret til frijord.
Jeg tror, at vi alle sammen har haft mulighed for at gøre os bekendt med, i hvilken udstrækning forkøbsretsinstrumentet gennem de senere år er kommet i anvendelse.
Vi havde en god drøftelse ved førstebehandlingen, hvor vi også ved den lejlighed var enige om eller i hvert fald havde en fælles interesse i, at hovedformålet med tinglysning af forkøbsret til frijordsarealer har været, at man skal opkøbe arealer med landbrugsmæssig værdi med henblik på videresalg til sammenlægning med en landbrugsejendom efter landbrugslovens regler.
Hermed er det jo så, at undergives landbrugsarealerne landbrugspligt og reglerne i lov om landbrugsejendomme, og forhindrer man fjerneje, at vi må sige, at der ved vedtagelse af den nye landbrugslov i 2004 ikke blev ændret i bestemmelserne, for så vidt angår principperne om fjerneje og afstandskrav vedrørende sammenlægning og køb af yderligere ejendomme.
Derfor mener jeg ikke, at der er basis for at ændre lovteksten i forslaget.
Og sådan hører jeg i grunden heller ikke Dansk Folkepartis ordfører.
På baggrund af de ændringer i lovgivningen i øvrigt og udviklingen i landbruget har jeg tidligere tilkendegivet og gjort det igen i forbindelse med vedtagelsen af lovforslaget at ville ændre den hidtidige administrationspraksis vedrørende udnyttelse af forkøbsret til frijord.
Det vil sige, at forkøbsretten fremover kun vil blive taget i brug, hvis arealet har væsentlig landbrugsmæssig betydning, eller hvis det er naturarealer, hvor arealerne kan få betydning for gennemførelsen af planlagte natur- eller miljøforbedrende projekter.
Som hovedregel vil forkøbsretten kun finde anvendelse på arealer over 10 ha.
Jeg glæder mig over, at også hr. Kristen Touborg synes, at det er et godt forslag.
I det hele taget synes jeg faktisk, at det her er af en sådan karat, at vi alle burde kunne finde hinanden.
Derfor synes jeg, at det er en god idé, hvis man i stedet for at stille et ændringsforslag, for det synes jeg ikke at sagen kan bære, får mulighed for at få det skrevet ind i betænkningen.
Det synes jeg er en udmærket idé, for vi har en fælles interesse i, at det er den måde, vi håndterer det på.
Jesper Langballe (DF), 2005-05-17:
Det er jo gentagelse på gentagelse.
Jeg kan på min side ikke forstå, at fru Lone Dybkjær ikke forholder sig til mit svar, som var, at man faktisk også kan bruge pengene til pædagogiske forbedringer.
Der er ikke nogen, der tvinger folk til at tage dem ud.
Det var et problem i årevis, at Tvind kunne blive ved at grine ad det hele og sige, at de er i overensstemmelse med loven.
Det var næsten som Al Capone, der kunne blive ved og blive ved, indtil skattemyndighederne fældede ham.
Med hensyn til, at jeg har været med til at stemme imod hr. Villy Søvndals forslag om, at det gik tilbage til udvalget, er det da klart.
Det, at fru Lone Dybkjær og jeg er uenige, er da ikke noget bevis på, at en sag, som forligger fuldstændig oplyst, skal tilbage til udvalget.
Lone Dybkjær (RV), 2005-05-17:
Jeg vil sådan set bare spørge hr. Jesper Langballe, om han er bekendt med, at Tvindimperiet jo faktisk også blev dømt som ulovligt.
Det var det, der skete.
Jeg tror sjældent, at man kan forhindre områder i at blive misbrugt, eller at der er mennesker, der gør noget ulovligt.
Jeg går ud fra, at vi er enige om, at Tvindimperiet var ulovligt, at det netop ikke kunne lade sig gøre under den eksisterende friskolelov.
Derfor var det en vigtig sag at få afklaret, for vi var mange, der mente, at det burde afklares, at det ikke kunne lade sig gøre.
Så vil jeg gerne sige til hr. Jesper Langballe, at han jo netop har stemt imod hr. Villy Søvndals forslag om at sende sagen tilbage i udvalg, sådan at vi får fuldstændig klarhed over det her.
Hvis hr. Jesper Langballe bare gerne vil give mulighed for at oprette de fribørnehaver, kan vi kalde dem, som hr. Jesper Langballe taler for, så er det muligt at gøre i forbindelse med det her forslag.
Det har hr. Jesper Langballe stemt imod.
Hvad er så konsekvensen af det?
Det er jo, at hr. Jesper Langballe gerne går ind for, at man med offentlige tilskud kan lave et Tvindimperium på det her område.
Jeg kan godt forstå, hr. Jesper Langballe ikke bryder sig om ordet Tvindimperium, men det er jo det, der er muligt.
Derfor kan jeg ikke forstå, at hr. Jesper Langballe ikke bare indrømmer, det er muligt at hive penge ud, og der er ikke tale om, at man tjener penge for at gøre sit arbejde.
Her er tale om, at hvis der bliver et overskud på en børnehave, så kan man hive det ud og gøre med det, hvad man vil.
Det er det, vi ikke kan i friskoleloven, og det er godt, at vi ikke kan det i friskoleloven.
Jesper Langballe (DF), 2005-05-17:
Det er da trist, at hr. Adelskov ikke forstår det, det er ellers ganske enkelt.
Hr. Adelskov bruger Tvindskolen som eksempel på, hvad der vil ske med den nye lovgivning om tilskuddet til private børnehaver, som ifølge hr. Adelskov ikke kan ske under friskolelovgivningen.
Jamen det er jo lige præcis under friskolelovgivningen, at Tvindskandalen skete.
Så enkelt er det.
Det vil sige, at det, som det er et eksempel på, er, at hvis man vil have en liberal lovgivning, der sikrer åndsfrihed, så er det nok nærmest uundgåeligt, at den liberale lovgivning er sårbar over for fanatiske ideologer, der er tilstrækkelig forhærdede til at misbruge den groft, for det var altså under den nuværende friskolelovgivning, at Tvindkoncernen lavede sine numre.
Thomas Adelskov (S), 2005-05-17:
Det forstod jeg simpelt hen ikke noget af.
Altså, hvis man har lov til at oprette private skoler og gemme et overskud, få overskud ud af det og sætte det hen i en fond, så må det være lige nøjagtig det, som Tvind gjorde i sin tid.
Det var lige nøjagtig den konstruktion, de lavede.
Den mulighed giver man nu daginstitutionerne.
Man giver nu private, der opretter daginstitutioner, mulighed for at kunne tjene penge og sætte dem hen i en fond, og hvad de bruger dem til, skal vi så ikke blande os i herfra.
Det er rent faktisk den mulighed, man med det her lovforslag, den her lovgivning, giver.
Man lovliggør Tvind på daginstitutionsområdet.
Havde man lavet nøjagtig den samme konstruktion omkring de private skoler, så havde man lovliggjort Tvind.
Jesper Langballe (DF), 2005-05-17:
Nej, det vil jeg ikke bekræfte, men jeg vil bekræfte, at Tvindskandalen har fundet sted.
Den er faktisk en realitet ud fra den friskolelovgivning, som vi rent faktisk har.
Hvorfor er den det?
Jamen det er den, fordi den liberale friskolelov, som jeg har stået her og lovprist som et forbillede til efterfølgelse på andre områder, altså har den svaghed indbygget, at der er to ting, den ikke kan tåle.
Den ene er et Tvindimperium, og den anden er muslimske koranskoler.
Det er klart, at det sårbare ved frihed altid er, at frihed kan misbruges, hvis man er tilstrækkelig ideologisk forhærdet til at gøre det.
Thomas Adelskov (S), 2005-05-17:
Jeg skal bare spørge hr. Langballe, om ikke hr. Langballe kan bekræfte over for Folketinget, når der nu blev sammenlignet med de private skoler, at hvis man havde indført de samme regler for private skoler, som man nu indfører for daginstitutionerne, så ville det være det samme som at lovliggøre Tvindkonstruktionen.
Så ville det være at give en mulighed for, at nogle på privatskoleområdet kunne tømme, kunne akkumulere en fond eller private kasser, hvad man nu ville gøre, og bruge pengene til de formål, man nu fandt for godt.
Kan hr. Jesper Langballe ikke bekræfte, at det er lige nøjagtig det, man ville gøre, hvis man overførte denne her konstruktion til friskoleområdet?
Jesper Langballe (DF), 2005-05-17:
Når man diskuterer sådan et emne som det her, så ender det altid uvægerlig med, at der sætter sådan en vis sentimentalitet ind, som skal understøtte den måske lidt svage argumentation.
Man bliver næsten grådkvalt, når man nu hører fru Mette Frederiksen sige: Vores børn er det allerallerbedste, vi har.
Jamen hvorfor skulle det være en argumentation for, at man ikke kunne støtte private børnehaver?
Det er altså, som om hjertets bævrende strenge er sat i svingninger.
Det var et besynderligt argument, at vores børn er det bedste, som vi har, og derfor under vi dem al mulig frihed.
Må jeg så gøre opmærksom på til al den snak med, at man vil score profit, og det eneste, man er ude på, er at trække penge ud af foretagendet, og at det eneste, regeringen og Dansk Folkeparti er ude på, er at sørge for, at folk skal score en masse grimme penge, at der jo f.eks. er mulighed for, at man i stedet kan bruge de penge til pædagogiske forbedringer.
Det glemmer fru Mette Frederiksen og de øvrige venstrefløjsordførere fuldstændig.
Mette Frederiksen (S), 2005-05-17:
Jeg tror, jeg skal starte med at rette hr. Langballe, for det, hr. Langballe refererer til nu, er nemlig det, vi diskuterede tidligere på dagen, da vi behandlede lovforslag nr. L 24 og ikke det lovforslag, vi behandler her.
Jeg anfægter ikke, at der kan være pædagogisk udvikling, at der kan være et solidt fagligt grundlag for en privat børnehave.
Det, jeg anfægter, og det, vi anfægter fra Socialdemokratiets side, er, at der i Danmark skal oprettes profitbørnehaver, hvor private investorer i stedet for at bruge pengene på de børn, hvis børnehave er rammen om deres hverdag, skal kunne trække pengene ud som i en hvilken som helst anden virksomhed, og det gør vi jo af den simple årsag, at vores børn er vigtigere, at vores børn er det allerallervigtigste, vi har.
Derfor ønsker vi ikke, at børn skal underlægges almindelige markedsmekanismer, og derfor ønsker vi en social ansvarlig politik også på det område.
Det er derfor, vi ønsker, at der selvfølgelig skal være et loft over, hvor meget forældre skal betale for at få passet deres børn, og det er derfor, at vi ikke ønsker, at private firmaer skal kunne hive penge ud af vores børns hverdag.
Jesper Langballe (DF), 2005-05-17:
Det føler Dansk Folkeparti sig kaldet til for frihedens skyld, som jeg har sagt det.
Jeg synes egentlig, at fru Mette Frederiksen, vistnok i modsætning til de øvrige ordførere på venstrefløjen, som har angrebet det her, bekendte kulør, da fru Mette Frederiksen spurgte i sin ordførertale, hvorfor man vil lave det her i stedet for at få en pædagogisk udvikling.
Det vil sige, at det, fru Mette Frederiksen kalder en pædagogisk udvikling, ser hun altså som alternativ til det her lovforslag.
Hvorfor egentlig det?
Det kunne jeg da godt tænke mig at få en forklaring på.
Mette Frederiksen (S), 2005-05-17:
Hr. Langballe taler om betonsocialistisk had til friheden.
Det er jo ret hårde ord fra Folketingets talerstol, og jeg synes måske, at det af hensyn til de børns fremtid, vi diskuterer, ville være mere interessant, at vi diskuterede indholdet af det pågældende lovforslag.
Men der er noget i hr. Langballes ord i dag, der siger mig, at hr. Langballe ikke rigtig kender til det forslag, vi netop nu diskuterer, for det, hr. Langballe lægger op til, er jo en parallel til det, vi ser på friskoleområdet, og den findes.
Vi har masser af selvejende daginstitutioner i Danmark.
Jeg tror faktisk, vi er mange i det danske Folketing, der priser, at vi har et daginstitutionssystem i Danmark, der gør, at vi både har gode offentlige daginstitutioner, og at vi samtidig har en masse forskellige selvejende.
Man kan sådan set godt forstå, hvorfor Venstre og De Konservative synes, det er en god idé at kunne tjene penge på børn, for man synes sådan ideologisk set, at man skal kunne tjene penge på alt.
Men hvorfor føler Dansk Folkeparti sig kaldet til at lægge stemmer til et lovforslag, der gør, at der ikke er noget loft over, hvor meget forældre skal betale for at få passet deres børn, og at private investorer skal hive penge ud af børnenes hverdag, i stedet for at bruge pengene på det, pengene bør bruges på, nemlig vores børn?
Jesper Langballe (DF), 2005-05-17:
Vi kan jo blive ved til dommedag med denne her meningsudveksling.
Altså det, der er sagen, er, at det jo ikke er rigtigt, at man i dag kan gøre, hvad man vil.
Det er jo ikke rigtigt.
Det er klart, at når det her lovforslag er lavet, så er det for virkelig tilbundsgående at sikre friheden.
Hr. Ole Sohn tror da ikke selv på, at lovforslaget er lavet, fordi der sidder nogle i regeringen, som godt kunne tænke sig, eller som har en fætter eller en kusine, som kunne tænke sig at score nogle penge på lovforslaget.
Det er jo simpelt hen sådan en barnagtig påstand.
Ole Sohn (SF), 2005-05-17:
Jamen det, der er problemet, er jo, at det, hr. Jesper Langballe ønsker, nemlig at man skal kunne oprette børnehaver, selvejende institutioner, på helt andre idégrundlag eller religiøse grundlag, det kan man i dag.
For over 20 år siden sad jeg i en selvejende daginstitution, som ikke ville have noget med det offentlige at gøre, og som bare fik offentlige tilskud, men selvfølgelig skulle landets regler og love overholdes.
Det nye i det her forslag er, at man kan oprette en børnehave med det primære formål at score nogle penge, som kan trækkes ud og bruges til alt muligt andet end noget, der har med pædagogik at gøre.
Det er det, der er det helt nye.
Alt det, hr. Jesper Langballe ønsker skal være inden for daginstitutionsverdenen, kan man i dag.
Det eneste, man ikke kan i dag, er, at man kan trække penge ud og bruge dem til alle mulige andre formål, som ikke har med daginstitutioner at gøre.
Det er det, Dansk Folkeparti nu støtter, og det er derfor, vi er så interesserede i at vide: Hvorfor er det nu lige, det er så interessant for Dansk Folkeparti at være med til det?
Jesper Langballe (DF), 2005-05-17:
Der er et gammelt ord, der hedder: Dens brød man æder, dens vise man kvæder.
Når vi kan gå ind for, at man laver private børnehaver, som der bliver givet offentlige tilskud til, uden at det offentlige har råderet over de tilskud, der skydes ind i de private børnehaver, så er det jo, fordi vi ved, at hvis man vil sørge for, at der er frihed til at drive børnehaver på et virkelig alternativt åndsgrundlag, ja, så må man sørge for det via økonomien.
Så må man sørge for at støtte det, samtidig med at man stiller de børnehaver fuldstændig frit.
Sådan er det nu engang.
Til de der henvisninger til, at inden for den offentlige børnehave er mangfoldigheden sikret, og der udvikles masser af pædagogiske metoder: Jamen det er jeg slet ikke i tvivl om.
Ole Sohn (SF), 2005-05-17:
Den påstand viser jo, at parlamentet måske godt kan blive klogere.
I al fald viser hr. Jesper Langballes privatistindlæg jo, at debatten er med til at gøre os alle sammen klogere, bl.a. kan vi nu forstå, at hr. Jesper Langballe ikke helt har forstået pointen i forslaget.
Det, der er hele pointen her, og det var det, fru Line Barfod forsøgte at komme ind til benet af, er, at der gives mulighed for, at man kan trække penge ud af daginstitutionerne til helt andre formål.
Støtter hr. Jesper Langballe det?
Det er det ene spørgsmål.
Det andet er: Hvis man kører det her lovforslag igennem, så ville det jo have svaret til, hvis man skulle foretage en sammenligning, at Tvindskolerne ikke kunne komme ud i en stor retssag, fordi de har trukket penge ud af friskoleloven.
Og det er vel egentlig ikke det, hr. Jesper Langballe ønsker.
Jesper Langballe (DF), 2005-05-17:
Svaret er egentlig så indlysende.
Eftersom jeg har stået og som et illustrerende eksempel har lovprist friskolelovgivningen for det frihedssyn, som ligger implicit i den, så fremgår det deraf, at jeg ikke har noget som helst ønske om at ændre på friskolelovgivningen.
Det turde være en selvfølge.
Så vil jeg i øvrigt spørge med hensyn til det der med, at man har fremsat det her lovforslag udelukkende – udelukkende! – for at nogle kan tjene penge, om fru Line Barfod ikke godt selv kan høre det hule i sådan en påstand.
Line Barfod (EL), 2005-05-17:
Jamen hr. Jesper Langballe svarede ikke på mit spørgsmål om, hvorvidt hr. Jesper Langballes indlæg skulle forstås sådan, at Dansk Folkeparti nu ønsker, at man skal kunne trække penge ud af skolerne, at man skal kunne tjene penge på at drive en skole.
Det, der er det helt afgørende i det her forslag, er jo, at man skal kunne tjene penge på at drive en børnehave.
Vi fik afklaret før, at det ikke primært var, for at der skulle være mulighed for at oprette børnehaver på andet grundlag, for den mulighed er der, og den bliver udnyttet i et kolossalt omfang, og det er vi meget glade for, for det er med til at udvikle pædagogikken.
Men det er et sidespring.
Det, der er problemet, er, at man her laver et forslag, alene for at nogle skal tjene penge, ikke for at vi skal have en mangfoldighed af forskellige muligheder, for det har vi allerede i dag.