Ole Stavad (S), 1998-10-29:
Det forslag, vi her har til behandling, tror jeg de fleste, der har været lidt nede i substansen, vil sige er rigtigt at få på Folketingets bord.
Jeg tror, det var hr. Kim Behnke, der sagde, at det ikke kan være rigtigt, at der skal være forskel på, om man har tre eller fire ansatte.
Det er der nu heller ikke, vil jeg sige til hr. Kim Behnke, for man mister allerede tilskuddet, når man når de tre.
Altså, en af begrundelserne for den lovgivning, der gælder i øjeblikket - og nu skal man tilbage i historien og studere den lidt mere, end hr. Kim Behnke har gjort - går tilbage til ambilovgivningen i 1980'erne, hvor der ikke var nok, man kunne lette på som kompensation for den, og hvor man derfor lavede nogle særlige regler, som igen blev lavet om i forbindelse med, at man afskaffede ambien.
Så det er en lang historie, som jeg ikke skal trætte Folketinget med, men det er altså en kompensation, som bl.a. er begrundet i dét, og som hedder et administrationsbidrag, hvor man får 6.000 kr. som det højeste beløb, hvis man ingen ansatte har, hvor man får 4.000 kr., hvis man kun har én ansat, hvor man får 2.000 kr., hvis man har to ansatte, og hvor man får 0 kr., hvis man har tre ansatte.
Det vil altså sige, at når det administrative bøvl
stiger - for nu at blive i den efterhånden moderne sprogbrug - falder den godtgørelse, man får.
Og når jeg har læst nogle af de rapporter, der har været om det her, og som også brancherne har været medvirkende til, så er det faktisk ikke min oplevelse, at der er nogen, der mener, at ordningen fungerer hensigtsmæssigt.
Så er spørgsmålet selvfølgelig: Er der noget andet, vi kan sætte i stedet?
Men det mener jeg ikke hører hjemme i skatteministerens ressort at finde ud af, og derfor er det min kollega erhvervsministeren, der arbejder med sagen.
Men uden at jeg skal gå ind på hendes område, vil jeg sige, at vi har jo på sin vis et meget godt forbillede, som jeg ved at også hr. Flemming Kofod-Svendsen er opmærksom på, nemlig landbrugets konsulenthuse, hvor de små selvstændige på regnskabsområdet kan hente bistand og få løst mange administrative problemer, som han eller hun ellers selv skulle sidde og bøvle med, og det er den tankegang, der ligger i det, erhvervsministeren arbejder med. Og så er det, regeringen siger til Folketinget: Skulle vi så ikke indføre en introduktionsrabat som en forudsætning for, at man overhovedet kan skabe grundlaget for sådan en konsulentbistand?
Hvis man skal have skabt et tilstrækkelig stærkt fagligt miljø på et område som det her, nytter det jo ikke noget, at man starter med 20 kunder, som skal betale en voldsom høj pris, for så kommer der ikke nogen kunder, og så får man det aldrig op at stå.
Derfor er der en sammenhæng i tænkemåden her, og derfor vil jeg med baggrund i de bemærkninger, der er faldet her ved førstebehandlingen, foreslå Folketingets partier, at vi nu snakker lidt fornuftigt om det her og måske også tager erhvervsministerens kloge tanker med i billedet.
For i modsætning til det, som jeg tror hr. Kim Behnke sagde, har vi en erhvervsminister, der bestemt er meget optaget af, hvordan der kan laves enkle regler og skabes mindre bøvl for erhvervslivet, men som jeg også tror har en erkendelse af den virkelighed, vi er i, nemlig at de små erhvervsdrivende altid vil have administrative opgaver.
Og kan vi derfor finde, om jeg så må sige, hjælperedskaber, som kan lette dem for de små selvstændige erhvervsdrivende, mener jeg faktisk, at det er en god og ordentlig tankegang.
Jeg håber, at vi med de bemærkninger, der er faldet her ved førstebehandlingen, inden tredjebehandlingen kan nå til enighed, og jeg har talt mig frem til, at det skulle der være ganske gode muligheder for.
Og også for nogle af de partier, som måske har været lidt mere håndfaste med hensyn til ikke at ville være med,
kunne jeg med mit kendskab til huset her godt forestille mig at der kunne være en fristelse til undervejs at være med til at præge vores udvikling på det her område.