Tove Videbæk (KRF), 2003-05-09:
Da jeg første gang læste Enhedslistens beslutningsforslag, tænkte jeg: Jamen det må da være unødvendigt.
Det må gravide og fødende kvinder da allerede have ret til, og sker det ikke allerede i praksis?
Det er da logisk, at gravide skal have ret til fødselsforberedelse, ret til at have en jordemoder hos sig og ret til en efterfølgende samtale med en jordemoder.
Desværre blev jeg ved nærmere undersøgelse af spørgsmålet klar over, at praksis på området har udviklet sig i negativ retning i de senere år, og det blev jeg faktisk lidt rystet over.
Derudover har vi i Sundhedsudvalget haft et møde med forskellige eksperter på området, og efter det er jeg blevet endnu mere sikker på, at B 81 er katastrofalt nødvendigt.
Især som kvinder, der selv har født, ved vi, at tryghed og sikkerhed i forbindelse med fødsler er noget af det allervigtigste, for at fødslerne skal være en god oplevelse og resultere i både et sundt barn og en rask mor.
I Sundhedsstyrelsens vejledning vedrørende fødsler og svangreomsorg fra 1998 påpeges det, at tilliden til personalets kvalifikationer og muligheder som fødselshjælpere, den fødendes kontakt med personalet, at hun kender og er tryg ved jordemoderen, og at denne er kontinuerligt til stede ved fødslen, er afgørende for den fødendes oplevelse af tryghed i relation til fødslen. Formanden for Den Almindelige Danske Jordemoderforening, Lillian Bondo,
sagde under eksperthøringen, at fremtidens svangreomsorg bliver både dyrere og dårligere, hvis den udvikling, der nu tegner sig på området, får lov til at fortsætte.
Lillian Bondo brugte Århus Amt som eksempel på denne udvikling.
Her lukker man to af fem fødesteder, jordemoderkontakten under graviditeten skæres ned, der indføres brugerbetaling på fødselsforberedelse, og der indføres brugerbetaling på rygestopkurser, på trods af at det er konstateret, at hvert år er 150 tilfælde af foster- eller spædbarnsdød udelukkende forårsaget af rygning.
Til gengæld bliver der oprustet til at kunne screene alle gravide på de store sygehuse, hvis Sundhedsstyrelsens anbefalinger vedrørende fosterdiagnostik efterfølges.
Det vil sige, at man flytter penge fra den bløde forebyggelse - forberedelse til fødslen, sygdomsforebyggelse, trygheds- og tillidsskabende foranstaltninger og sikkerheden i forbindelse med fødsler - over til den hårde og kolde teknologi.
Man vil screene alle gravide kvinder, både syge og raske, og det er en lidt forfejlet udvikling, hvis det altså er kvindernes sikkerhed og tryghed og børnenes sundhed, der tænkes på.
I et notat fra efteråret 2002 udtaler Sundhedsstyrelsen som en kommentar til, hvordan retningslinjerne fra 1998 er blevet implementeret, at det især er jordemødrenes opgaver, når det gælder sundhedsfremme og forebyggelse, det kniber med.
Da en del uheldige fødselsforløb og problemer hos børnene har sammenhæng med livsstil, er jordemødrenes sundhedsfremmende indsats netop et område, hvor Sundhedsstyrelsen finder, at indsatsen kan intensiveres.
Andetsteds i notatet står der, at der kan være grund til at understrege betydningen af kvindernes kendskab til jordemoderen og jordemoderens kontinuerlige tilstedeværelse under fødselsforløbet, for at fødslen kan få et godt forløb med mindst muligt behov for indgreb og invasiv smertelindring.
Hvis jordemodertilbuddet til fødende med normalt fødselsforløb er utilstrækkeligt, og dette forhold er medvirkende til et øget antal indgreb, er det i modstrid med princippet om, at sundhedsydelser skal tilbydes på det fagligt forsvarlige og hensigtsmæssige niveau, som rent organisatorisk er mindst specialiseret.
I Danmark er andelen af kejsersnit steget med 50 pct. i årene siden 1997.
Man kan man jo diskutere, om det er for meget, men det er i hvert fald dyrt, idet en fødsel ved kejsersnit koster det dobbelte af en såkaldt normal fødsel.
I Danmark har vi i dag dobbelt så mange dødfødsler som i Sverige og Norge, og hvis dette bl.a. skyldes livsstilsforskelle hos kvinderne og familierne, er det så kejsersnit, centralisering og flere screeninger, der skal fortsættes med?
Kristeligt Folkeparti går ind for, at ressourcerne prioriteres i tråd med Sundhedsstyrelsens anbefalinger til gavn for de fødende og de børn, der kommer til verden.
Pengene skal i langt højere grad gå til forebyggelse og nødvendige behandlinger og ikke til sygeliggørelse af alle og unødvendige behandlinger.
Kristeligt Folkeparti mener, at Sundhedsstyrelsens vejledning fra 1998 vedrørende svangreomsorg og fødsler bør implementeres i det virkelige liv i langt højere grad, end det har været tilfældet indtil nu.
Derfor kan vi også være helt enige med Enhedslisten om dette forslag, og derfor kan vi ikke andet end støtte det.