Johs. Poulsen (RV), 2006-02-07:
I Det Radikale Venstre synes vi, at det egentlig på mange måder er en spændende dag i dag, fordi vi har lejlighed til at beskæftige os med noget, som i sin grundnatur og grebet rigtigt an er en debat om, hvordan vi får taget pulsen på en branche, der aktuelt, men også på kort og lang sigt kan indeholde meget, meget store muligheder, og som også indholdsmæssigt har det i sig, at det nærmest er sjovt og interessant at beskæftige sig med den.
Det er derfor en branche, som vi bør have en meget stærk fokus på.
Man kan måske også tilføje, at i den kontekst, vi har været i de sidste dage og måske efterhånden uger, kan det i sig selv være positivt at beskæftige sig med, hvordan man i virkeligheden og på helt andre fronter diskuterer mulighederne for på mange måder at tegne et positivt billede af Danmark.
Derfor synes vi, at det er godt, at redegørelsen er kommet som baggrund for den debat, vi bør have både om den aktuelle situation i branchen og ikke mindst om, hvad der skal ske fremover.
Vi må konstatere, som flere allerede har været inde på, at det billede, der tegner sig, er et billede, der absolut giver anledning til, at der bliver taget fat på den række udfordringer, vi har foran os; det er der god brug for.
Situationen er helt klart, at der er en tilbagegang, som er ganske markant, især for den udenlandske turisme i Danmark.
Danmark er blandt de lande i Nordeuropa, som har tabt allerflest markedsandele, og det har vi altså gjort i en situation, hvor der ellers er en generel fremgang i verden i turismebranchen og vækst inden for hele området, og hvor der i de sidste 10 år har været en fremgang på 16 pct. i Nordeuropa.
I den kontekst, hvor der samlet set har været fremgang over hele linjen, er det altså lykkedes for os at tabe markedsandele; der er det ikke i tilstrækkelig grad lykkedes for os at få tag i den udvikling.
Der er allerede sagt meget – jeg skal derfor lade være med at gå i detaljer med det – om, at der rent faktisk i den samme periode har været et fald i statens bevillinger til området.
Man har sagt i redegørelsen, at det, at man samlet set har en nogenlunde stabilitet i antallet af overnatninger, er noget, der tegner et billede af, at det går nogenlunde.
Til det synes jeg at der er grund til at nævne, at det er, fordi man med hensyn til danske overnatninger har klaret sig fornuftigt.
Dem tager man så alle sammen og tæller med som en slags turismeovernatninger.
Det tror jeg man skal være varsom med at gøre.
Der er ingen tvivl om, at der nok også er en større del af overnatningerne, som vil kunne tælles med som dansk turisme, men jeg tror faktisk også, at en del af overnatningerne er udtryk for, at vi samlet set måske har fået en større købekraft i vores samfund og derfor i to sammenhænge oplever flere indenlandske overnatninger.
Den ene er, at vi, fordi vi har flere penge til rådighed som privatpersoner og familier, måske i højere grad benytter det nærmeste hotel, når vi er på familiebesøg, eller når vi er til familiebegivenheder, end man gjorde før, hvor man overnattede på loftsværelset eller på en luftmadras.
Det tror vi rent faktisk at det er et udtryk for.
Vi tror også, at det er et udtryk for, at man i erhvervslivet bruger eksterne konferencefaciliteter og lignende i højere grad, end man har gjort tidligere, fordi det samlet set går godt i erhvervslivet.
Men begge dele er ting, som er meget konjunkturfølsomme, og derfor synes vi i Det Radikale Venstre, at det er vigtigt, at vi får genoprettet en langt mere stabil tilgang af turisme fra udlandet, som kan være fundamentet for, at vi samlet set får del i den vækstøkonomi, som vi taler om her.
Som jeg forsøgte at sige indledningsvis, er det i virkeligheden en spændende opgave at stå med for os, der deltager i den her debat.
Det er en branche, som har alle elementer i sig til at kunne udvikle sig og skabe øget beskæftigelse, øget omsætning og dermed også øget indtjening til den danske stat, for den sags skyld.
Derfor må vi sige, at vi finder det lidt besynderligt, at man ikke fra regeringens side i langt højere grad vælger at satse på udvikling af det erhverv, som vi taler om her, med alle de perspektiver, der er i det.
Det er, slår jeg fast igen, et globalt væksterhverv.
Det er et erhverv, som i alle økonomiske sammenhænge spås en vældig udvikling i de kommende år.
Og hvis vi ikke forsøger at få del i de markedsandele, der kommer af den vækst, som vil være i de kommende år, vil der være andre, der løber med dem.
Vi bør naturligvis deltage i den konkurrence på en gennemtænkt og klog måde, og derfor er det set med radikale øjne uforståeligt, at regeringen ikke i langt højere grad satser på turismen som et udviklingserhverv.
Vi har allerede fået blotlagt i debatten, at der desuden er nogle sideelementer, som må anses for at være særdeles positive.
Ud over det, at man generelt set skaber flere arbejdspladser i branchen, og ud over det, at man generelt set genererer en vældig omsætning til gavn også for statskassen, så er det sådan, som det er påpeget flere steder fra, at det her er et erhverv, som er i stand til at give svar på i al fald nogle af de udfordringer, der ligger i, at vi har svært ved i dag at skabe tilstrækkelig økonomisk omsætning, specielt i vores udkantsområder.
Der er turismeerhvervet et af de steder, hvor man kan sige at der er en mulighed for at give et kvalificeret svar, som på en indholdsmæssig spændende måde tager udfordringen op, og som er i stand til at møde nogle af de udfordringer, vi står med, uden at der nødvendigvis skal være store strukturelle tiltag og alt muligt andet.
Så vi har altså her en branche, hvor det bare handler om at investere på den rigtige måde for også at få udvikling i udkantsområderne.
Det synes vi er spændende.
Vi synes, at det perspektiv burde forfølges langt mere, og vi synes ikke ligefrem, at det, der gennemsyrer turismeredegørelsen, er, at man tager fat på problemstillingen, som den opleves der.
Så er det påpeget fra flere ordførere, at det samtidig er en branche, som er i stand til også at tage fat på det, som i mange andre sammenhænge debatteres rigtig meget i den her Folketingssal, måske ikke lige blandt de ordførere, der er til stede i dag, men blandt andre ordførere, nemlig: Hvordan sikrer vi, at der er en fornuftig beskæftigelse blandt indvandrere, specielt indvandrere fra tredjeverdenslande?
Det er noget, der fylder meget i Folketingets debatter.
Her står vi med en mulighed, som grebet rigtigt an kan give nogle af svarene på området, fordi man i den her branche altså i højere grad end i andre brancher er i stand til at opsuge arbejdskraft fra den nævnte del af det arbejdskraftudbud, der er.
Det er da også et spændende perspektiv.
Vi ved godt, at en del af de job fra starten måske ikke er de mest attraktive job i den her verden.
Vi ved også godt, at det er job, som det måske i nogle sammenhænge kan være svært at skaffe arbejdskraft til, men det gør det da ikke mindre interessant, at man rent faktisk kan klare det i branchen med den indgangsvinkel.
Tværtimod synes vi, at det er godt.
Og det viser sig i øvrigt, at hvis de, som kommer den vej ind i et aktivt erhvervsliv, har baggrund for det og vil noget med det, er der også et potentiale for, at de kan udvikle sig således i deres erhverv, at de får spændende arbejdsfunktioner.
Så der er mange perspektiver at forfølge, og de perspektiver synes vi ikke at man i tilstrækkelig grad gør noget ud af i redegørelsen.
Vi synes måske, at der er lidt for letkøbte forklaringer på, hvordan tingene ser ud, og at der er lidt for letkøbte bud på, hvordan man skaber den videre udvikling i branchen.
Det er nogle tiltag, som enten er sat i værk, eller nogle, som ikke har nogen væsentlig virkning, apropos det, der allerede har været sagt om f.eks. at bygge flere sommerhuse, hvilket ikke i sig selv skaber løsninger.
Men vi vil gerne appellere til at kigge fremad, og derfor får vi også lejlighed til at drøfte det her videre under et yderligere punkt på dagsordenen.
Der er vækstmuligheder fremover.
Det har vi vel også brug for en gang imellem.