runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Peter Skaarup (DF), 2000-12-07:
Jeg skal ikke blande mig mere i den der uenighed, jeg syntes jeg opfattede mellem regeringspartierne, og det har vi diskuteret. Vi kan nok ikke komme det meget nærmere. Men det, jeg ville sige til fru Sandy Brinck, er jo: Er det nytænkning? Sådan bliver det ligesom præsenteret.
Men er det nytænkning, at regeringen nu forsøger at leve op til det, som vi har kaldt på i årevis, nemlig at den fik skaffet det antal sikringspladser, som det var nødvendigt at skaffe?
Er det nytænkning?
Det er da ikke særlig meget nytænkning.
Jeg ved da, at man har været meget utilfreds med socialministeren og ministeriet i lang tid, fordi det ikke er lykkedes i samarbejde med amterne at skaffe de her pladser.
Det er et programpunkt, man har haft i årevis.
Nu siger man så: Nå ja, men nu skaffer vi så de pladser.
Jamen det er da også godt, men det skulle man have gjort for mange år siden.
Sandy Brinck (S), 2000-12-07:
Hr. Peter Skaarup behøver ikke at være i tvivl om, hvor regeringen står.
Hr. Peter Skaarup kan læse, og jeg vil opfordre hr. Peter Skaarup til at læse kommissoriet for den arbejdsgruppe, som har været omtalt flere gange.
Vi ønsker en ungdomssanktion, sådan at man har sikkerhed for, at man i løbet af 24 timer kan sætte ind med de mange udmærkede instrumenter, som vi allerede har. Jeg sagde i mit ordførerindlæg, at straf uden et indhold af opdragelse ingen effekt giver.
Hvad er det, der får hr. Peter Skaarup til at tro på, at hvis man sætter folk hen i et hjørne, og de angrer deres synder, så kommer de ud som dydsmønstre oven i købet efter 2-4 dage?
Der må da være et indhold i den sanktion, og dér er det jo så, at vi har lavet anbringelsespladser, både sikre og så 100-120, som er åbne institutionspladser.
Det er nytænkning, vil jeg sige
til hr. Peter Skaarup.
Resten er middelalderligt og uden effekt.
Elisabeth Arnold (RV), 2000-12-07:
Jeg tror ikke, det vil lykkes for hr. Peter Skaarup at give offentligheden indtryk af, at han er en lille forfulgt uskyldighed, som pludselig afføder adskillige korte bemærkninger på en fuldstændig fredsommelig tale.
Nej, hr. Peter Skaarup sagde, at regeringen ikke tog nogen initiativer.
Helt løsrevet fra det beslutningsforslag, vi behandler nu, blev der sagt, at regeringen ingen initiativer tog, og at initiativerne derfor måtte komme fra anden side.
Så gik jeg op på Det Radikale Venstres vegne og sagde, at vi havde været med til at tage det initiativ, der blev præsenteret den 27. oktober i form af lømmelpakken.
Jeg sagde ikke, den lignede den anden, men jeg sagde bare, at vi altså tog et initiativ.
Så lad nu være med at prøve at skabe
vil jeg sige til hr. Peter Skaarup.
Hr. Peter Skaarup er ikke nogen lille forfulgt uskyldighed.
Peter Skaarup (DF), 2000-12-07:
Det er sjovt nok at høre regeringens holdninger her.
Først går fru Elisabeth Arnold ind i en strid om copyrighten: Hvem var det, der kom først med de gode initiativer?
Så kommer fru Sandy Brinck efterfølgende og siger, at det er et helt forfærdeligt initiativ, og at det ikke bruges til noget som helst.
Jeg ved ikke, hvor regeringen er henne i denne her sag.
Man er fuldstændig uenig de to regeringspartier imellem, hvorvidt det her er et godt initiativ, og hvem der har copyrighten, eller om det er et dårligt initiativ.
Det skulle man da se at bringe i orden, inden man går ind i sådan nogle debatter, hvor man illustrerer den uenighed, man åbenbart har i regeringen, om retspolitikken.
Det er i øvrigt ikke overraskende, at den er der, men det er da interessant at få det frem under en debat som den her. Så ville jeg igen sige i forhold til USA-rapporterne: Jamen som sagt findes der jo tusind rapporter, der viser henholdsvis det ene og det andet om forskellige forhold.
Når vi diskuterer modersmålsundervisning, kan man finde rapporter, der fortæller, at det er fuldstændig tosset at lave modersmålsundervisning.
Man kan også finde rapporter, der siger, det er enormt godt, og at det virker.
Der må man så prøve at bruge den sunde fornuft en gang imellem, og vores sunde fornuft siger, at det her forslag er et skridt i den rigtige retning.
Der skal laves en straksafsoning, så der er kontant afregning, når man begår kriminalitet.
Det burde da sige sig selv.
Sandy Brinck (S), 2000-12-07:
Jeg kan ikke lade være med at sige, at hr. Karsten Nonbos indlæg om, hvor papirerne cirkulerer, jo er et meget godt eksempel på det, jeg sagde i mit indlæg, om, at møderne skal reduceres kraftigt, så vi kan skride til handling lidt hurtigere.
Jeg synes, det er interessant, at hr. Peter Skaarup når frem til det med indholdet.
Hr. Peter Skaarup nåede i hvert fald at sige det.
Kunne vi så ikke bare få løftet sløret lidt for, hvad det er for en konsekvens, der skal være, ud over de 2-4 dage?
Hr. Peter Skaarup taler også om nytænkning.
Mig bekendt er det der med at bure folk inde længst muligt sådan nærmest oldnordisk.
Det er ikke nytænkning.
Når man nu har prøvet denne her metode i USA, så er det vel nærliggende at se på de resultater, og resultaterne viser, at det ikke virker.
Hvorfor i alverden skulle vi så gøre det?
Peter Skaarup (DF), 2000-12-07:
Det var da farlig mange bemærkninger, der pludselig kom ind
og selveste justitsministeren blandede sig også med en lille oplysning.
Så jeg er faktisk helt sikker på, at sådan et forslag vil være fremlagt, før regeringen kommer med deres.
Men det er fuldstændig ligegyldigt for mig at se.
Det, det handler om, er indholdet, og det er, som hr. Karsten Nonbo også siger, hvad vi kan blive enige om her i Folketinget.
Der er desværre ikke ret meget, der tyder på det.
Det har ministeren sådan set også lige klargjort i forhold til det, som fru Elisabeth Arnold sagde, nemlig at regeringen ikke ønsker at følge hverken det her forslag eller noget, der rigtig ligner.
Regeringen følger en anden vej, og det er den slappe vej, som vi ser det i Dansk Folkeparti.
Derfor havde vi altså gerne set, at man vedtog noget, der ligner det her forslag.
Så undrede det mig lidt, at justitsministeren pludselig læner sig op ad en undersøgelse fra USA.
Jeg synes ikke, vi bestiller andet her i Folketinget.
Hvis vi fremsætter forslag til stramninger, der ligner noget, der er sket i USA, så får vi bunker af argumenter stukket i hovedet om, at det er helt forfærdeligt, at vi vil lave amerikanske tilstande i det danske retssystem.
Men her benytter man sig altså af amerikanske rapporter til at ville prøve at afvise et forslag.
Så jeg ved ikke rigtig, hvor vi skal ende og begynde.
Selvfølgelig gør alle oplysninger indtryk også på Dansk Folkeparti, og jeg tror også, at det gælder dem, der har fremsat det her forslag.
for nytænkning.
Dér kan man også konstatere, at det altså er de partier, som jeg har nævnt flere gange her i dag, der kommer med denne her form for nytænkning.
Regeringen kommer, indtil nu i hvert fald, ikke med noget, og heller ikke Enhedslisten og SF kommer med nytænkning.
Det er de partier igen og igen, der må komme med det, og derfor er det irriterende at få de her møgfald, fordi man prøver på at komme med nogle gode forslag.
Frank Jensen (S), 2000-12-07:
Jeg vil straks rive hr. Nonbo ud af den vildfarelse, at der skulle være overensstemmelse mellem det her beslutningsforslag fra Venstre og De Konservative og regeringens forslag om en yderligere indsats over for ungdomskriminaliteten præsenteret den 27. oktober.
Det er jo to vidt forskellige ting.
De kan slet ikke sammenlignes.
Det, som V og K lægger op til, er den her chokfængsling.
Det er overhovedet ikke det, der optager regeringen.
Vi tror ikke på det.
Vi tror ikke på det alene af den grund, at vi har en videnskabelig undersøgelse fra USA, hvor man har praktiseret det.
Det er den såkaldte Marylandrapport fra universitetet i Maryland, der er en evaluering af 500 forskellige kriminalpræventive initiativer, hvoraf det ses, at den ene af dem, den her chokfængsling, klart og utvetydigt ikke virker.
Tværtimod er der en tendens til, at de, der bliver udsat for den her chokfængsling i en ganske ung alder, bliver stigmatiseret.
Nu har de oplevet det at komme i fængsel, så kan de lige så godt fortsætte den løbebane.
Nej, det, der er regeringens initiativ, er, hvordan vi kan lave en sanktion med et behandlingsindhold.
Ikke noget sharp short shock, som vi hørte fru Birthe Rønn Hornbech omtale på Venstres landsmøde med store klapsalver til følge.
Ikke de hærdebrede tatoverede typer, som hr. Anders Fogh Rasmussen sagde skulle være dem, der skulle tilbageholde de her unge mennesker.
Det er ikke det, der optager regeringen, men at få en sanktion, der medvirker til at få dem væk fra en kriminel løbebane.
Så drag ikke den parallel mellem det her beslutningsforslag og regeringens initiativ.
Der er to vidt forskellige tilgange til det menneskesynsmæssigt, men også indholdsmæssigt og holdningsmæssigt.
Karsten Nonbo (V), 2000-12-07:
Jeg ved ikke, om jeg kunne få hr. Peter Skaarup til at bekræfte, at dette her beslutningsforslag har cirkuleret rundt mellem De Konservative, Dansk Folkeparti og Venstre siden ca. den 1. oktober, og at det blev fremsendt til sekretæren for Retsudvalget om mandagen, hvor lømmelpakken kom om fredagen.
Jeg ser således mere, at lømmelpakken måske er en afskrift efter dette.
Men det skal vi ikke ende op i, for jeg frasiger mig enhver ophavsret, og det må gerne bruges i fællesskab for os alle sammen, så ikke det her ender i en diskussion om, hvem der startede, og hvem der sluttede, for så er vi ved at være tilbage i den debat, der mange gange ender i vold.
Man starter med at diskutere, hvem der begyndte, og så slutter man med at slå hinanden.
Så jeg vil godt høre, om hr. Peter Skaarup kan bekræfte, at han har fået det før den tid.
Det ved jeg ikke, om han kan, ellers kan jeg spørge De Konservative senere.
Lone Yalcinkaya (CD), 2000-12-07:
Da CD's ordfører ikke kan være til stede, vil jeg fremføre følgende: Med dette forslag ønsker forslagsstillerne at indføre en lynproces med efterfølgende lynafsoning for unge kriminelle, som ikke tidligere er blevet retsforfulgt.
En slags chokkur kan man vel kalde forsøget.
Umiddelbart synes vi i CD, at forslaget lyder sympatisk, da vi jo generelt er enige i, at handling og konsekvens langt hen ad vejen er alfa og omega i strafferetsplejen.
Alligevel er der dog en række spørgsmål, som melder sig, når man læser forslaget igennem.
Det fremgår af forslaget, at forslagsstillerne forestiller sig straksdommene anvendt i forbindelse med mindre alvorlige straffelovsovertrædelser som eksempelvis vold, hærværk eller berigelsessager.
Så vidt vi er orienteret, afgøres mindre hærværksforseelser med en bøde, og almindeligvis må man vel betragte enhver frihedsstraf som en mere indgribende og dermed hårdere straf end bøde, også selv om den kun er på et par dage.
Er konsekvensen af dette forslag dermed ikke, at en 24-årig debuterende hærværksmand vil slippe med en bøde, men havde han bare været 1 år yngre, var han kommet i fængsel for det samme?
Hvor er rimeligheden i dette?
Vi troede, at vi i Danmark hyldede princippet om, at lige forhold skulle behandles lige, og at ung alder er en undskyldende og straffeformildende omstændighed, ikke det modsatte.
Dette problem synes vi ville være relevant at få en kommentar til.
Noget andet er spørgsmålet om anke.
Vi har bemærket, at det i bemærkningerne er anført, at det er en forudsætning, at de unge erkender eller bliver taget på fersk gerning, og at de i modsat fald skal have lejlighed til at anke dommen.
Dette er ganske udmærket.
Men hvis jeg var ung førstegangskriminel, ville jeg da hurtigt blive klar over, at jeg bare skal nægte, også selv om jeg blev taget på fersk gerning.
Og hvad så?
Som det fremgår af ordførertalen, er der altså nogle spørgsmål, som vi i CD gerne vil have afklaret, før vi melder vores støtte til forslaget.
Men intentionerne er vi da nogenlunde enige i.
Ole Stavad (S), 2000-12-07:
Da jeg er enig med Venstres ordfører i, at de to forslag hænger sammen, og da formanden accepterer bemærkningerne, så tror jeg, det er nyttigt, at vi tager denne lille debat under det her, hvis det accepteres.
Der har under udvalgsbehandlingen været et ganske grundigt, synes jeg, forsøg på at sige, hvad grundlaget er
for det, vi har foreslået
Det må vel også et eller andet sted give stof til eftertanke, hvis vi tager de skatteomlægninger, som tyskerne også i øjeblikket foretager omkring deres erhvervbeskatning, for dér går de faktisk fra en afskrivningssats på 30 til 20 pct., hvor vi kun går fra en afskrivningssats fra 30 til 25 pct
Endelig er der som et nyt redskab i den her sammenhæng i erkendelse af, at der er store forskelle og der er aktiver, som har en kortere levetid end den, der vil kunne give en fuld afskrivning med de 25 pct. - i og for sig også med de 30, som vi hidtil har haft - en mulighed for, når man afhænder, skrotter, og hvis det ikke er afskrevet til det prisniveau eller til nulværdi, at man får muligheden for at tage fradraget i det pågældende år.
Derfor mener vi, vi har holdt balancen, men jeg har selvfølgelig noteret, at Venstre har et andet synspunkt på området.
Karsten Nonbo (V), 2000-12-07:
Jeg vil da godt kvittere for, at fru Sandy Brinck kvitterer.
Jeg ved ikke, hvilke personer det er, fru Sandy Brinck omgås.
Selv om man er stor og hærdebred, kan man altså godt både være glad og have et godt hjerte.
Man behøver ikke at slå og sparke.
Søren Søndergaard (EL), 2000-12-07:
Jeg vil bare sige til hr. Helge Adam Møller, at jeg synes, det var en meget lidt klædelig sammenligning at gøre mellem voldtægt, som er en alvorlig forbrydelse, og så indsmugling af en flaske spiritus uden at betale afgift.
Men dertil vil jeg også godt tilføje, at jeg ved ikke, hvad det er for kredse, hr. Helge Adam Møller befinder sig i.
Naturligvis gør man ikke det, for man begår ikke voldtægter.
Og jeg forstår simpelt hen ikke, at hr. Helge Adam Møller er bekendt med kredse, hvor den slags diskussioner gennemføres.
Helge Adam Møller (KF), 2000-12-07:
Så lad mig i stedet for min tro bruge min sunde fornuft; det er måske lidt af det samme.
Lad os nu tage et eksempel.
Vi ved alle sammen, alle danskere, at det er forbudt at have mere end 1 liter spiritus med hjem, når man har været i udlandet.
Det straffes i øjeblikket med en afgift, og jeg tror, det er det dobbelte i bøde, omkring 1.000 kr., for at tage en flaske whisky ind ude i lufthavnen.
Jeg kan garantere hr. Søren Søndergaard for, at der blev smuglet endnu færre flasker whisky ind, hvis bøden blev hævet til 20.000 kr., altså hvis straffen blev markant forhøjet, og jeg kan garantere hr. Søren Søndergaard for, at hvis vi nu sagde, at bøden falder til 25 øre - det er stadig væk forbudt og ulovligt at smugle spiritus - så var der 100 gange så mange, der tog en ekstra flaske. Det viser da, at straffen virker præventivt. Tror hr. Søren Søndergaard heller ikke på det?
Søren Søndergaard (EL), 2000-12-07:
Men der var ikke nogen dokumentation i det.
Altså at der er en person, der tror på det samme som hr. Helge Adam Møller, det er da ikke nogen dokumentation. Men de tal, der er fuldstændig klare, er, at i den samme periode, hvor straffen for voldtægt er gået ned, er antallet af anmeldelser gået ned.
Ja, jeg vil ikke konkludere ud fra det, jeg vil være meget påpasselig med at konkludere ud fra det.
Omvendt synes jeg også måske, hr. Helge Adam Møller skulle være lidt påpasselig med at konkludere alt for voldsomt på basis af sin tro.
Helge Adam Møller (KF), 2000-12-07:
Hr. Søren Søndergaard spørger, om det overhovedet er rigtigt, at en forhøjelse af straffen for denne forbrydelse vil medføre, at færre kvinder bliver voldtaget.
Ja, klart, det vil det, det er jeg ikke i tvivl om, og lad mig nævne en anden, som ikke er politiker, og som heller ikke er i tvivl om det, og jeg citerer her fra en kronik i Jyllands-Posten den 13. november i år.
Den er skrevet af cand.mag. Lone Nørgaard, og hun skriver: »Det danske retssystem har med dommene« - det er de mange voldtægtsdomme, der er faldet de sidste år - »sendt neonsignaler ud om, at en rask lille voldtægt her, lidt hurtig oralsex dér, er der ingen grund til at tage særlig alvorligt.
At ødelægge en ung piges liv bliver ikke regnet.
Det er dét budskab, der lanceres.« Og der er jeg ikke et sekund i tvivl om, at nogle af de ekstremt kriminelle, der begår det her, godt har fattet, at det straffes utrolig mildt, og derfor fortsætter de med at gøre det.
Så selvfølgelig løser det ikke hele problemet, men det hjælper.
Elisabeth Arnold (RV), 2000-12-07:
En for ringe basis, må jeg svare fru Birthe Rønn Hornbech, og derfor har vi lært af vores fejl, og vi gør det ikke igen.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2000-12-07:
Hvilken basis havde fru Elisabeth Arnold og fru Elisabeth Arnolds regeringsparti, dengang man fremsatte et forslag om bekæmpelse af vold fra regeringens side, hvor man præcis kunne sige, at fra den ene dag til den anden skulle straffen stige med 1 år, noget, der afstedkom et ord, man ikke må sige her, men så en balle i hvert fald fra landsretten om, at vi var på kant med grundloven.
Hvilken basis havde
fru Elisabeth Arnold dengang?
Lad os lige høre lidt om det.
Elisabeth Arnold (RV), 2000-12-07:
Den kritik accepterer jeg simpelt hen ikke.
Jeg må sige til hr. Helge Adam Møller, at der står i beslutningsforslaget: »Det generelle strafniveau i voldtægtssager hæves med omkring 1/3 med det sigte at få gennemsnitsstraffen for voldtægt øget til et niveau omkring 18 måneders ubetinget fængsel.«
Det må siges at være en ret præcis angivelse af, hvilket indhold der skal være i en kommende lovgivning, og der er simpelt hen ikke nogen basis i nogen statistik eller nogen undersøgelser for det her.
Der er simpelt hen givet nogle meget præcise beskrivelser af, hvad der skal ske med den lovgivning, der efterfølgende kommer.
Mariann Fischer Boel (V), 2000-12-07:
Jeg vil godt tillade mig at give nogle begrundelser både til lovforslag nr. L 30 og lovforslag nr. L 31, for vi taler jo her om en siamesisk tvilling, og selv om vi foretager et kirurgisk indgreb, vil der næppe være nogen mulighed for, at patienten kan overleve.
Derfor vil jeg tillade mig at tage begge forslagene under ét.
Det ene forslag handler jo om nedsættelse af selskabsskatten, og jeg vil godt begrunde Venstres holdning.
Det andet - altså lovforslag nr. L 31 - er et spørgsmål om afskrivningssatserne.
Der har været nogle beregninger i den famøse publikation om erhvervslivets rammevilkår på skatteområdet, som tre økonomiske ministre lancerede i, jeg tror at det var i efteråret 1999.
I den publikation henter man argumentation for, at dansk erhvervsliv i virkeligheden får mulighed for med de nuværende afskrivningssatser at udskyde beskatningen på et beløb på godt og vel 4 mia. kr. om året på grund af det, man kalder erhvervslivets favorable skattemæssige afskrivninger.
Foreningen af registrerede revisorer har blandt sine medlemmer foretaget en undersøgelse af de faktiske forhold i virksomhederne, altså af de de satser, der anvendes i driftsregnskaberne, sammenlignet med dem, man anvender i skatteregnskaberne.
Og for almindelige driftsmidler ligger afskrivningsprocenten på cirka 20, og når vi snakker om pc'er, er man oppe på 30-35 pct., og der er ikke konstateret væsentlige forskelle mellem privatejede virksomheder og selskaber.
Men satserne på de 20 pct. er vel at mærke 20 pct. i en lineær afskrivning, hvorimod man i skatteregnskaberne jo taler om en saldoafskrivning på 30 pct., og derfor er der ikke det efterslæb for virksomhederne, som skatteministeren dokumenterer eller postulerer i bemærkningerne til lovforslaget.
Skatteministeren anvender nogle gamle tal fra ADAM's databank.
Grundlaget er 17 forskellige erhverv og ikke det virkelige liv, og desværre har det ikke været muligt fra Erhvervs- og Selskabsstyrelsen at fremskaffe de aktuelle tal.
I et svar på S 389 skriver ministeren - og det vil jeg egentlig gerne have lov til at citere - at »de økonomiske levetider varierer betydeligt, og de skematiske afskrivningssatser skal derfor være rummelige, hvis risikoen for at hæmme samfundsmæssigt rentable investeringer skal undgås.
En maksimal afskrivningssats på 25 pct. er efter min opfattelse rummelig nok,« siger skatteministeren.
Det er her, Venstre er uenig med skatteministeren.
Med de tal, som vi har til rådighed, er der ikke rummelighed nok i en 25. pct.s afskrivningssats, og derfor kan Venstre ikke støtte forslaget.
Elisabeth Arnold (RV), 2000-12-07:
Det er jo en alvorlig baggrund, der er årsag til dette forslags fremkomst, og det var det også, da vi den 15. november 2000 behandlede et forslag af tilsvarende karakter fra Centrum-Demokraterne.
Vold accepteres i det danske samfund i mindre og mindre grad.
Vi havde en meget liberal omgang med vold for bare 100 år siden, og nu er det efterhånden sådan, at mange typer af vold er blevet kriminaliseret.
Vi accepterer altså i meget mindre grad vold.
Selv sådan noget som voldtægt mod nuværende og tidligere samlivspartnere, voldtægt mod prostituerede dømmes også i dag; det gjorde det ikke tidligere.
Det værste, der kan ske for et voldtægtsoffer, er vel at anmelde en forbrydelse og så få at vide: Det her er ikke slemt nok til at kaldes voldtægt.
I virkeligheden var det din egen skyld, i virkeligheden vil vi ikke rejse sagen, den person kan ikke dømmes.
Den overvejelse er jo den, som en hvilken som helst kvinde står over for, hvis hun skal beslutte sig for, om hun skal anmelde denne her voldtægt eller ej.
Og dér tror jeg at minimumsstraffen vil virke i modsat retning.
Den vil betyde, at færre voldtægter vil blive anmeldt, færre voldtægter vil blive retsforfulgt, og det vil være til stor skade for bevidstheden om, at vold ikke accepteres.
Derfor tror jeg faktisk, at minimumsstrafbegrebet vil virke i modsat retning af, hvad vi egentlig ønsker, nemlig at vold skal straffes, voldsforbrydelser skal straffes.
Så minimumsstraffe er vi i dette tilfælde ikke tilhængere af, for vi tror simpelt hen, at det vil påvirke anmeldelsespraksis.
Det vil betyde, at i tilfælde, hvor man normalt ville have anmeldt det, vil man så ikke gøre det, for man tænker, at gerningsmanden ikke vil blive dømt, for minimumsstraffen er alligevel så høj, så retten vil sige: Det vil vi ikke taksere det til, så slemt kan det ikke være.
Og det værste for et voldtægtsoffer er at få at vide i al offentlighed, at det her var ikke slemt nok.
Det Radikale Venstre vil ikke udelukke, at hårdere straffe for voldtægt vil kunne komme på tale, og vi vil ikke udelukke, at vi vil være med til at sende et signal i form af lovgivning herindefra, men vi vil ikke gøre det på så løst et grundlag, som der ligger her.
Vi vil have et solidere grundlag at arbejde på, og vi vil meget nødig beskyldes for lovsjusk.
Derfor kan vi ikke støtte dette forslag; vi vil afvente den undersøgelse, som justitsministeren vil fremlægge på et senere tidspunkt.