runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Line Barfod (EL), 2005-01-13:
Jeg var meget glad for den sidste bemærkning.
Nu har der været diskuteret satspulje mange gange, og det er ikke sikkert, at alle, der sidder og lytter til denne debat, er klar over, hvad satspuljen er.
Derfor vil jeg bare høre, om fru Lone Møller kan bekræfte, at satspuljen er penge, man tager fra nogle af de fattigste i dette land, folk på kontanthjælp, førtidspension osv.
Det er penge, som man så egentlig skulle bruge til projekter for denne gruppe mennesker, altså penge, man har taget fra dem selv, men måske ville det være bedre at sige, at penge til at løse sundhedsproblemer burde vi tage mange andre steder fra, f.eks. fra nogle af dem i dette samfund, der har rigeligt med penge.
Lone Møller (S), 2005-01-13:
Det kan jeg godt forstå at fru Birthe Skaarup ikke kan huske, for jeg var rent faktisk ikke med til at forhandle satspuljen.
Det var min kollega fru Sophie Hæstorp Andersen.
Men jeg har selvfølgelig tjekket med hende, at hun har rejst det problem.
Det kan i hvert fald ikke komme bag på fru Birthe Skaarup.
For det første er det ikke første gang, vi behandler det her forslag.
Så fru Birthe Skaarup vidste det jo godt.
Ifølge fru Sophie Hæstorp Andersen er problemet rejst under satspuljeforhandlingerne, men man kunne ikke enes om det.
Og jeg mener heller ikke, at vi kan løse fedmeproblemet i Danmark ved nogle satspuljepenge.
Jeg mener, at det skal være en generel ordning.
Birthe Skaarup (DF), 2005-01-13:
Jeg kunne godt tænke mig at høre, hvad fru Lone Møller gjorde, da vi sad omkring bordet og diskuterede, hvilke projekter der skulle sættes i gang.
Foreslog fru Lone Møller, at vi skulle inddrage diætisterne i det her arbejde og lave den forsøgsordning?
Det er ikke mere end en måneds tid siden.
Lone Møller (S), 2005-01-13:
Jeg tror ikke, man kan sige, at det er et decideret velfærdsproblem.
Men jeg sammenlignede ikke fedme og cancer.
Det var ikke sværhedsgraden, jeg talte om.
Det er ikke mig, der har opfundet det, det er eksperter, som virkelig arbejder med det problem, der siger: Vi må gøre noget, for det her problem er meget, meget stort.
Birthe Skaarup (DF), 2005-01-13:
Nu hørte jeg, at fru Lone Møller sammenlignede fedme med cancer, og så må jeg altså råbe vagt i gevær.
Mener fru Lone Møller ikke, at fedme og overvægt er et velfærdsproblem?
Lone Møller (S), 2005-01-13:
Ja, det mener jeg det er, for man kan meget hurtigt afskaffe det initiativ, nogle har taget et eller andet sted, hvis man ikke har lyst til at videreføre det, men et landsdækkende initiativ er på lige fod med et tilskud til fysioterapi og til rygestop, hvilket vi synes er meget vigtigt.
Så ja, jeg mener, at der er en stor forskel.
Jeg vil nu vælge at sige, at det er meget bekymrende, at vi bliver nødt til gang på gang at fremsætte de samme forslag.
Da jeg sad og forberedte mig, fandt jeg en artikel fra Tænk + Test fra maj 2004.
Jeg vil bare gerne citere lidt af indledningen til artiklen: Landstingssalen på Christiansborg 30. august 2001, Folketingets sundhedspolitikere er samlet til fremlæggelse af rapporten »Fedme i Danmark«, der bl.a. dokumenterer, at danskernes overvægt er steget næsten 75 pct. siden 1987.
En af forfatterne er Kim Lyngby Mikkelsen, og han er rystet, står der i artiklen: Politikerne sad og diskuterede, og det så ikke ud til, at de nogen sinde ville blive enige om noget, det var som at slå i en dyne.
Da jeg gik hjem, tænkte jeg, om der overhovedet skete noget, før alle politikere, der har behandlet det her emne, var blevet fede.
Tænk, den samme tanke fik jeg sådan set, da jeg sad og forberedte mig.
Jeg tænkte: Måske sker der først noget den dag, hvor vi alle sammen er overvægtige og virkelig har brug for hjælp, for der er jo ingen tvivl om, at vi ikke alle sammen har brug for den samme hjælp.
Derfor er det heller ikke sådan – jeg har ikke hørt det endnu, men måske kommer det, det er også for at forebygge det – som man andre gange har sagt, at hvis alle i dette land skulle til diætist, ville det koste mange hundrede millioner kr.
Alle eksperter skriger efter, at vi skal have et landsdækkende tilbud.
Projekter, ideer og småklatteri af penge er ganske udmærket, men det, der er vigtigt, siger eksperterne, er, at vi har et landsdækkende initiativ.
Det er det, der har været mit formål.
Jeg synes, at vi må slå alarm, når vi ser, at der så sent som forleden dag bliver offentliggjort en undersøgelse i Ugeskrift for Læger, hvor der står, at 21 pct. af skolepigerne i 6-8-årsalderen er overvægtige, 4 pct. er direkte fede, 15 pct. af drengene er overvægtige og 5 pct. direkte fede.
Jeg har hørt eksperter kunne dokumentere, at børns livskvalitet som overvægtige er på linje med cancerbørns.
Vi kan ikke bare regne med og håbe på de kommunale projekter, hvor det endda i forbindelse med satspuljepengene er klart beskrevet, at de er til udsatte grupper.
Men det er ikke kun udsatte grupper i dagens Danmark, der har overvægtsproblemer, det er alle samfundsgrupper.
M040S33983504KAJE.FM.FM
Page 3497
Monday, February 14, 2005 12:41 PM så er det, at vi lukker øjnene.
Der er ingen tvivl om, at selvfølgelig har forældrene og vi selv ansvaret for, hvad vi putter i munden, og hvordan vi lever, men når det først er kommet dertil, hvor vi ser, at det medfører sygdom, så har vi som ansvarlige politikere en opgave i at iværksætte et initiativ.
Jeg tror ikke på, at det løses ved tilfældige kommunale projekter.
Det er fint, men det er ikke løsningen.
Jens Christian Larsen (V), 2005-01-13:
Jeg har måske lidt svært ved at se, hvor det initiativ kommer ind i forhold til forslaget her.
Når vi afviser forslaget, er det, fordi vi mener, at det ikke sætter ind på det forebyggende område.
Vi vil langt hellere være med til at bruge midler, også flere midler, hvis det er nødvendigt, til, at man får sat den forebyggende indsats i gang i kommunerne.
Om det så i fru Lone Møllers forstand er et landsdækkende initiativ, må fru Lone Møller afgøre.
Lone Møller (S), 2005-01-13:
Jeg vil gerne sige, at jeg ikke er uenig med hr. Jens Christian Larsen i, at der gerne skal ske en tværfaglig indsats.
Det er bestemt også mit håb.
Nu er det jo sådan en gang imellem, at det, man ønsker sig, ikke altid er virkelighed.
Jens Christian Larsen (V), 2005-01-13:
Derfor hilser vi alle initiativer og prioriteringer på området meget velkomment.
Vi kan konstatere, at der er en række initiativer, som er i gang, og som vil give en effekt.
Jeg vil nævne fem: For det første tillægger vi Sundhedsstyrelsens oplæg til en national handlingsplan mod svær overvægt en effekt.
For det andet er vi også meget tilfredse med, at der ved de seneste satspuljeforhandlinger blev afsat hele 73 mio. kr. over 4 år til kommunale projekter til bekæmpelse af svær overvægt.
For det tredje har regeringen og Dansk Folkepartis beslutning om anvendelse af yderligere 15 mio. kr. til forebyggelse og behandling af overvægt hos børn og unge også en virkning.
Dertil kan man som det fjerde føje 5 mio. kr. til at styrke samarbejde mellem praktiserende læger og diætisterne.
For det femte ser vi også frem til, at Sundhedsministeriets samarbejde med Ministeriet for Familie- og Forbrugeranliggender om et nyt udspil til en forstærket indsats mod svær overvægt vil få effekt.
Det er nemlig væsentligt med en bred og forebyggende indsats.
M040S33983504KAJE.FM.FM Page 3496
Monday, February 14, 2005 12:41 PM Man kan så spørge: Kunne vi så ikke føje det her initiativ til som et sjette godt forslag til at behandle problemet med svær overvægt?
Det tror vi alligevel ikke at det vil, for efter en nærmere vurdering mener vi, at forslaget fuldstændig mangler et forebyggende perspektiv, og derfor vil forslaget efter vores opfattelse ikke medvirke til, at vi kommer ud over det symptombehandlende stadium.
Vi lægger i Venstre vægt på, at der sikres en tværfaglig og tværsektoriel indsats, som er forankret i kommunerne, hvis vi skal reducere problemerne omkring børns og unges overvægt.
Vi tror, at der i de punkter, jeg har nævnt, vil være en effekt, som de initiativer vil udløse.
Birthe Skaarup (DF), 2005-01-13:
Der er jo flere kommunale projekter.
Når jeg nævner, at sundhedsplejersker, børnelæger og de kommunale læger også skal ind, er det jo, fordi det er dem, der næsten fra dag et, i hvert tilfælde for sundhedsplejerskernes vedkommende, ser familien.
Pia Kristensen (DF), 2005-01-13:
Fru Grete Schødts sagde for lidt siden, at de private leverandører ikke var ordentligt klædt på, at de var dårligt uddannede.
Jeg kender faktisk private firmaer, som har meget, meget dygtige uddannede hjemmehjælpere, og som ældre mennesker er utrolig glade for.
Så jeg synes faktisk, at vi skal sende en undskyldning til dem for den bemærkning.
Fru Grete Schødts var inde på, at man simpelt hen skulle afskaffe denne her frit valg-ordning, og det kan Socialdemokraterne så fremsætte et lovforslag om.
Men jeg mener bare, at fru Grete Schødts må have et forklaringsproblem, for der er faktisk, og det ved jeg, utrolig mange ældre mennesker – det kan godt være, at det ikke lige er i den by, hvor fru Grete Schødts bor – der er glade for de private hjemmehjælpere, der kommer.
Hvordan vil Socialdemokraterne forklare de ældre: Nu får I altså ikke lov selv at vælge jeres egen hjemmehjælp mere?
Lone Møller (S), 2005-01-13:
Jeg skal starte med at takke de partier, som er positive over for forslaget, og jeg skal også til dette forslag give den garanti, at så længe problemet ikke er løst, og så længe jeg har muligheden, vil det her forslag blive genfremsat.
Der er ingen tvivl om, at det her forslag ikke skal ses som et isoleret tilbud.
Det er et forslag, som ikke kan stå alene.
Jeg kan også oplyse fru Line Barfod, som netop henholdt sig til reklamer og andre områder, om, at Socialdemokratiet har fremsat to forslag, et om forbud mod reklamer og et ernæringspolitisk oplæg, som jo er en del af en sammenhængende politik.
Så blev der nævnt her, at også motion er et af de områder, som er utrolig vigtige, og det ved formentlig alle.
Fru Tove Videbæk nævnte netop motion på recept.
Jeg siger, at faren, hvis det bliver projekter, vil være, at det er tilfældigt, hvilke muligheder der er dér, hvor man bor.
Jeg bor selv i Frederiksborg Amt, og jeg kender mange, som virkelig kunne have gavn af at deltage i projektet »Motion på recept«, men desværre er det jo kun enkelte kommuner, der har M040S33983504KAJE.FM.FM Page 3503
Monday, February 14, 2005 12:41 PM indført det.
Det er ikke sådan, at det er landsdækkende, så man alle steder kan få et sådant tilbud, og det er det, jeg mener er forskellen mellem et landsdækkende og forskellige tværfaglige tilbud.
Men de skal selvfølgelig ikke nedlægges, det ene skal ikke udelukke det andet.
Jeg har netop i dag fået en melding om, at udviklingen med hensyn til fedme faktisk er mere alvorlig, end vi måske har forestillet os.
Der er opstået et helt nyt og meget foruroligende fænomen, nemlig at svært overvægtige børn med type 2-sukkersyge kommer ind i et akut forløb, et såkaldt hypoosmolarsyndrom.
Det er en ny udvikling, og jeg er sikker på, at vi vil fortsætte med at få alarmerende meldinger på området.
Bare fra jeg fremsatte forslaget første gang og til nu, er udviklingen jo blevet værre og værre, skønt vi også på dette område har taget mange initiativer, og derfor er jeg sikker på, at hvad enten vi kan lide det eller ej, er vi nødt til at være mere handlingsmindede på området.
Jeg håber selvfølgelig, vi får et landsdækkende tilbud.
Nu er der lavet skattestop og rygestop, og hvad ved jeg, så måske kunne vi lave et fedtstop, hvor vi virkelig handlede aktivt på området.
Så lige en oplysning til hr. Knud Erik Kirkegaard, som undrede sig lidt over, at vi nu har indskrænket målgruppen, men at beløbet, der skal bruges, rent faktisk stadig er det samme.
Det skyldes selvfølgelig, at problemet er blevet større.
Der er rent faktisk kommet mange flere overvægtige børn, og derfor er der ikke den store forskel, selv om målgruppen er blevet mindre.
Det var blot en oplysning.
Jeg håber selvfølgelig, at der vil være et flertal, næste gang vi behandler forslaget, og jeg garanterer for, at det kommer frem igen.
Afstemning
Tove Videbæk (KD), 2005-01-13:
Kristendemokraterne mener, at et sygesikringstilskud på 60 pct. til diætbehandling efter lægehenvisning af børn og unge under 18 år er en rigtig idé.
Kristendemokraterne har faktisk i flere omgange og også i vores egne finanslovforslag afsat penge, så vi kunne begynde at give tilskud til patienter, der har brug for behandling hos diætister i forbindelse med overvægt.
Vi har også via satspuljen været med til at afsætte penge til området.
Overvægt og dens følgevirkninger ved vi jo koster det danske samfund op til 8 mia. kr. årligt, og 6-8 pct. af det samlede budget i sundhedsvæsenet går til overvægtsrelaterede sygdomme.
Vi ved også, at undersøgelser viser, at det er de socialt dårligst stillede, der er hårdest ramt af overvægt.
Vi ved, at 15 pct. af danske skoleelever er overvægtige, og hvis ikke vi får stoppet det problem, vil vi om 5-10 år være på højde med USA, hvor 25 pct. af alle børn er overvægtige.
Der er mange både inden- og udenlandske undersøgelser, der dokumenterer en positiv effekt af diætvejledning hos kliniske diætister.
Undersøgelser viser også, at skal overvægt bekæmpes effektivt, og det skal den naturligvis, skal det ske i den enkelte familie, og netop det er diætisterne jo uddannet til, altså til helt konkret at se på, hvordan en familie kan ændre levevaner effektivt.
Samfundsøkonomisk er det særdeles hensigtsmæssigt at give tilskud til diætistbesøg, fordi det bl.a. vil reducere antallet af dyre sengepladser på sygehusene.
Det vil være med til at spare en del af de pågældende personer for bl.a. diabetes og andre alvorlige sygdomme, og det vil højne livskvaliteten hos dem betragteligt.
Det er klart, at det her forslag ikke kan eller skal stå alene.
Der skal naturligvis motion til og endnu mere motion på recept, som jeg synes er et glimrende initiativ, der blev indført for nogle år siden.
Der skal være mere rådgivning om livsstilsændringer og rådgivning vedrørende sund mad, motion osv.
Vedrørende de mange overvægtige børn bør der naturligvis sættes ind med rådgivning også til familierne, der går ud på, at børnene skal have mere motion, at de skal køres mindre rundt, at der skal serveres mere sund mad, og at der skal sættes restriktioner for pc og tv, for børnene sidder alt for meget stille.
Sidst skal man naturligvis også arbejde med at få ført de mange andre gode forslag fra handlingsplanen vedrørende fedmebekæmpelse ud i livet.
Det her forslag synes vi er rigtig godt, for det vil gøre, at også mennesker, som ikke selv har råd til at betale rådgivning hos en diætist, kan få den, og det mener vi er nødvendigt.
Vi erkender, at der skal en lang række initiativer og også forskellige og tværfaglige initiativer til for at løse fedmeproblemet.
Dette initiativ i beslutningsforslag nr. B 68 synes vi i Kristendemokraterne kan være et godt initiativ i denne række af gode initiativer, der skal tages.
Så vi støtter også denne gang forslaget.
Birgitte Møller (RV), 2005-01-13:
Det her forslag er en revideret version af et forslag, som tidligere har været fremsat, og som vi tidligere har været positive over for.
I det tidligere forslag var tilbud om diætistbehandling ikke afgrænset til kun at gælde børn og unge, og det kunne da være svært at overskue, hvor store udgifterne til forslaget ville være, eftersom der er mange overvægtige borgere i Danmark, og antallet er stigende.
Det Radikale Venstre er også positivt indstillet over for det her forslag.
Monday, February 14, 2005 12:41 PM folkning.
Det er problematisk både for den enkelte og for samfundet, og det kan i særdeleshed være vigtigt at tage fat på at afhjælpe problemet blandt børn og unge.
Så vi er positivt indstillet over for forslaget.
Knud Erik Kirkegaard (KF), 2005-01-13:
Den konservative ordfører, fru Else Theill Sørensen, kan desværre ikke være til stede, og jeg har lovet på hendes vegne at sige følgende: Ligesom beslutningsforslag nr. B 67, som vi lige har behandlet, er også dette forslag en genganger fra tidligere samlinger.
Det er dog ikke en helt uændret genfremsættelse, men næsten.
Mærkeligt nok er det årlige beløb, man forestiller sig at afsætte, nemlig 15 mio. kr., nøjagtig det samme, som det var, da der ikke var nogen aldersbegrænsning.
Jeg vil godt understrege, at vi i Det Konservative Folkeparti anser det stigende antal overvægtige og især det stigende antal overvægtige børn for at være et stort problem.
Det er et stort problem for den enkelte, for samfundet og for samfundsøkonomien.
Det er et sundhedsmæssigt problem, fordi fedme fører til en masse sygdomme eller giver øget risiko for en masse sygdomme som f.eks. diabetes II, hjerte-kar-sygdomme, slidgigt, kræft og flere andre.
Det er bestemt også et socialt problem.
Overvægtige børn bliver lettere udsat for mobning, overvægtige unge har svært ved at være med i de forskellige fællesskaber, som andre unge er med i, overvægtige voksne kan have sværere ved at få job eller fastholde et job og kan i det hele taget lettere blive udstødt af fællesskaber.
Derfor er det et vigtigt mål at få ændret danskernes livsstil, så udviklingen vendes.
Som sundhedsministeren nævnte i sin tale, er der i de senere år taget en række initiativer, og der er bl.a. via satspuljerne, men også på finansloven afsat midler til, at disse initiativer kan gennemføres.
Birthe Skaarup (DF), 2005-01-13:
Jeg er helt overbevist om, at netop i den gruppe, som fru Line Barfod nævner, de her svage på overførselsindkomster, er der sikkert også nogle, som har de problemer, der her er tale om.
Jeg ved ikke, om fru Line Barfod ikke har bemærket det, men vi har altså også taget penge andre steder fra til projekter.
Det er i hvert tilfælde blevet nævnt flere gange her i dag.
Line Barfod (EL), 2005-01-13:
Jeg kan godt forstå, at Dansk Folkeparti er træt af at høre nogle blive ved med at minde om, hvad det var, Dansk Folkeparti sagde inden valget, og gøre opmærksom på, hvad det nu er, man har gjort, efter at man er kommet til magten, nemlig det stik modsatte af, hvad man sagde inden valget.
Men det, jeg spurgte fru Birthe Skaarup om, var, om Dansk Folkeparti nu har flyttet sig så langt, at man siger, hvis ikke man får taget nok penge fra folkepensionister, førtidspensionister og andre til at bruge på fedme og andet, jamen så er det bare ærgerligt, at så kan man ikke løse de problemer.
Dansk Folkeparti vil ikke være med til at finde penge andre steder end fra folkepensionister og førtidspensionister til at løse problemer med f.eks. fedme.
Birthe Skaarup (DF), 2005-01-13:
Endnu en gang skal vi høre den der plade fra fru Line Barfod.
Vi har den indstilling i Dansk Folkeparti, at såfremt vi kan få indflydelse på nogle midler, der er sat af, i det her tilfælde satspuljemidler, vil vi naturligvis prøve på at få så meget indflydelse som overhovedet muligt, og det er faktisk det, vi har gjort.
M040S33983504KAJE.FM.FM Page 3500
Monday, February 14, 2005 12:41 PM Enhedslisten vil bare holde sig udenfor, og de vil med skinger stemme stå og råbe og skrige og spille den samme grammofonplade i denne her Folketingssal.
Mange af os er trætte af at høre på det.
Line Barfod (EL), 2005-01-13:
Nu skal jeg selvfølgelig passe på ikke at blive alt for forbavset over udviklingen i dansk politik, men inden valget havde Dansk Folkeparti den holdning, at man var imod satspuljen, fordi pengene bliver taget fra landets folkepensionister, førtidspensionister, kontanthjælpsmodtagere osv.
Efter valget gik man så alligevel med, da man kom til magten.
Så ville man også godt have lov til at være med til at sidde og uddele penge og bryste sig af dem, selv om de stadig bliver taget fra de allerfattigste i det her land.
Nu kan jeg forstå på det, fru Birthe Skaarup siger, at når man er imod det her forslag, er det, fordi man synes, at pengene skal tages fra satspuljen, og der var ikke lige flere penge, man kunne få taget fra folkepensionister og førtidspensionister i denne her omgang.
Mener fru Birthe Skaarup virkelig, at de initiativer, der skal tages på sundhedsområdet, bl.a. mod overvægt og fedme, skal tages fra satspuljen, og at det, hvis der ikke er flere penge tilbage dér, så bare er ærgerligt?
Birthe Skaarup (DF), 2005-01-13:
Det er da beklageligt, og heldigvis er det ganske få, der bliver indlagt på sygehuse.
Jeg har godt set forskellige rapporter fra eksempelvis nogle børnelæger, der siger, at de næsten er på vej til at fravriste og tvangsfjerne børnene fra forældrene på grund af åndedrætsbesvær.
Jeg synes, det er grotesk, og det er naturligvis her, at en børnelæge skal gå ind og prøve på at få det samarbejde med forældrene, der skal til.
Jeg nævnte før, at forældrene har et utrolig stort ansvar, og det mener jeg de har.
Det er altså dem, der sørger for ernæringen; det er dem, der skal sørge for, at deres børn kommer til motion; det er dem, der skal sørge for, at børnene ikke blot køres i skole osv. osv.
Tove Videbæk (KD), 2005-01-13:
Udgangspunktet for dette beslutningsforslag er jo den danske undersøgelse, der bl.a. viser, at 8 pct. af landets sygehuspatienter får en infektion oven i den lidelse, der oprindelig var årsagen til, at de blev indlagt.
På årsbasis svarer det nu til ca. 100.000 patienter, og det er et problem, der ikke bare er til gene for patienterne, men også er et samfundsøkonomisk uhensigtsmæssigt problem.
Sidste gang, vi behandlede forslaget, blev årligt 80.000 patienter syge af at ligge på sygehuset, så problemet vokser lige så stille.
I bemærkningerne til beslutningsforslaget nævnes det, at alene de direkte behandlingsomkostninger beløber sig til mellem 1 og 2 mia. kr. om året, og dertil skal lægges den enkelte patients udgifter til tabt arbejdsfortjeneste m.v. og naturligvis også tab af livskvalitet for den enkelte patient samt unødigt pres på ventelisterne.
Der er skrevet en del om emnet i medierne, og jeg kan bare nævne et eksempel, hvor en lille pige og en ældre kvinde blev smittet med hiv-virus under sygehusindlæggelse, tilsyneladende på grund af dårlig hygiejne fra personalets side.
M040S33983504KAJE.FM.FM Page 3490 Monday, February 14, 2005 12:41 PM
Der kan desværre nævnes mange andre eksempler, hvor navngivne personer er blevet syge.
Der er 100.000 at tage af hvert år, og det skyldes til dels, at personalet på sygehusene kun vasker hænder halvt så ofte, som de bør, siger professor i mikrobiologi Niels Høyby fra Rigshospitalet.
Standarderne, som skal bruges, ligger allerede klar til brug, så det er ikke noget, vi behøver at blande os i herindefra.
Det drejer sig om standarder, der skal få sygehusledelsen til at gennemgå hygiejnen, samt om standarder, der i detaljer stiller krav til den enkelte sygeplejerskes og læges arbejde.
Overlæge Ole Bent Jeppesen fra Statens Serum Institut siger, at sygehusledelsen skal have samme øje på hygiejnen, som en direktør har på møtrikker i sin virksomhed, og han siger, at de færreste sygehusledelser overhovedet ved, hvad der sker på hygiejneområdet.
Standarderne ville være et godt redskab til at nå målet om en reduktion af infektioner.
I starten ville det naturligvis medføre ekstra tid og omkostninger for personalet, men på længere sigt vil det ikke give mere administration.
Det vil derimod helt sikkert give besparelser, afkorte ventelister og mindske patienternes indlæggelsestid og gener og ikke mindst forbedre deres livskvalitet, også under indlæggelsen.
Kristendemokraterne ser også meget positivt på de projekter, som sundhedsministeren omtalte.
Det lyder helt afgjort spændende med den nye kvalitetsmodel.
Vi så også positivt på de projekter, som sundhedsministeren omtalte i oktober 2002, da det samme forslag blev behandlet, men desværre er problemet stadig ikke løst, så for at sikre patienterne på alle landets sygehuse bedst muligt og hurtigst muligt støtter Kristendemokraterne også gerne forslaget denne gang.