runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jesper Langballe (DF), 2005-04-21:
Nu skulle min brug af ordet terrorister egentlig kun være en illustrering.
Jeg ville bare ved den parallel gøre fru Anne Baastrup opmærksom på, at ganske få mennesker kan være dødsensfarlige, og at Folketinget eller domstolene ikke skal se igennem fingre med ganske få menneskers alvorlige kriminalitet.
Så vil jeg lige stille et andet spørgsmål.
Jeg undrede mig over, at fru Anne Baastrup begyndte med at tale om opfordringerne til at tage ned og kæmpe i Irakkrigen.
Jamen de opfordringer blev da sandelig fulgt.
Fru Anne Baastrup siger, at vi skal gå på alle de ben, vi kan, i den her sag.
Jeg synes ikke, at det var det, jeg fik ud af ordførertalen, hvor fru Anne Baastrup sagde: Hvad nytter det, om Hizb-ut-Tahrir bliver opløst, for de forsvinder jo bare et andet sted hen?
Det er muligt, men det vil jo så kunne bruges som begrundelse for at opretholde enhver kriminel organisation, fordi man så ved, hvor man har de kriminelle enkeltpersoner samlet.
Fru Anne Baastrup siger også, at de er så få, at det ikke er noget, der tæller i det store billede.
Jamen en terrororganisation med bare fem medlemmer kan faktisk udrette utrolig meget.
Er det, at de er så få, en god begrundelse for at se igennem fingre med Hizb-ut-Tahrir?
Jeg synes fuldstændig, at jeg manglede en sammenhæng.
Det drejer sig også om, at Folketinget, selv om de forsvinder et andet sted hen, sender et signal om, at det her vil vi ikke finde os i.
Morten Bødskov (S), 2005-04-21:
Jeg vasker ikke hænder, det tror jeg heller ikke der er nogen der gør.
Tværtimod tager man den her sag yderst alvorligt og har, som jeg sagde i min ordførertale, selvfølgelig fra Socialdemokratiets side en opfattelse af og en forventning om, at anklagemyndigheden og politiet har den her organisation under konstant overvågning.
En ting, der i hvert fald kan sikre det, er jo Folketingets debatter om organisationen.
Men på bundlinjen står sådan set bare stadig væk, at hvis Dansk Folkeparti mener at have beviser, som landets højeste anklagemyndighed ikke har, så må man jo komme frem med dem, således at de kan blive brugt.
Hvis man har det bevis, så er konklusionen fra Socialdemokratiets side fuldstændig entydig.
Hvis der kan bevises en sammenhæng mellem organisationen og dens virke og det, at den opfordrer eller anstifter til vold, så er vi selvfølgelig også klar til at lægge stemmer til et spørgsmål om at opløse organisationens tilstedeværelse i Danmark.
Kim Christiansen (DF), 2005-04-21:
Til hr. Morten Bødskovs orientering: Hr. Morten Bødskov kunne få den opfattelse, at det drejede sig om jagt på muslimer.
Men nu er det jo således, at Hizb-ut-Tahrir altså overvejende har muslimske medlemmer, så derfor er det ikke unaturligt, at de bliver bragt ind i den her debat.
Jeg er stadig væk af den opfattelse, at der er masser af beviser, det handler måske om viljen til at håndfæste de beviser.
Der er masser af trusler på livet og trusler i forbindelse med forkert adfærd osv., og hvis ikke det er beviser, så ved jeg ikke, hvad det er, hr. Morten Bødskov vil have på bordet.
Det er måske en bombe på Rådhuspladsen eller en eller anden form for terroraktion, før det danske Folketing begynder at tage det her bare en lille smule seriøst i stedet for at stå og vaske hænder.
Peter Skaarup (DF), 2005-04-21:
Vi har tidligere i Folketinget flere gange debatteret foreningen Hizb-ut-Tahrir, og det er med god grund, mener vi i Dansk Folkeparti.
Hizb-ut-Tahrir blev oprettet i Palæstina i 1953.
Formålet er at oprette en fundamentalistisk panislamisk stat, en kalifstat, der skal frigøres fra vestlig indflydelse.
Staten skal styres med den såkaldte sharialov, som indebærer stening ved utroskab og piskeslag ved indtagelse af alkohol.
Foreningen gjorde sig første gang gældende i Danmark i foråret 2002, hvor Hizb-ut-Tahrir udsendte løbesedler med teksten: Og dræb dem, hvor end I finder dem, og fordriv dem, hvorfra de fordrev jer.
Jøderne er et bagvaskende folk, og de er et folk, der forråder og bryder aftaler og pagter, og de opdigter løgne.
Sådan blev løbesedlerne formuleret, altså klare opfordringer til drab på et andet folkeslag, nemlig jøderne.
Det vakte selvfølgelig i Danmark meget debat og med god grund, og i slutningen af 2002 bad justitsminister Lene Espersen Rigsadvokaten undersøge, om Hizb-ut-Tahrir kunne forbydes.
Svaret var, at det kunne Hizb-ut-Tahrir ikke.
Man mente ikke præcis at kunne se de opfordringer til vold, som fremgik af de her løbesedler, og på den baggrund og på grund af en række andre ting mente Rigsadvokaten, at det ikke kunne lade sig gøre.
Men her sluttede sagen ikke, for gentagne gange efter det kom der meget oprørende udtalelser fra Hizb-ut-Tahrir.
Der blev udsendt løbesedler, som vi på mange måder må tage afstand fra i Folketinget.
Der skete den udvikling, at i januar 2003 blev Hizb-ut-Tahrir forbudt i Tyskland.
Og i mange andre lande, vi normalt sammenligner os med, er Hizb-ut-Tahrir en forening, der enten er forbudt eller betragtes som en terrororganisation
I maj 2004 kom det frem, at Hizb-ut-Tahrir på deres hjemmeside meddelte, at frafaldne muslimer skulle dræbes.
I november 2004 kom det frem, at man opfordrede til hellig krig i Irak, og i december 2004 blev opfordringen til drab på jøder gentaget.
Så der er bestemt grund til at lytte med spænding til, hvad justitsministeren kan sige om de bestræbelser, som der må være i et demokratisk samfund, på at beskytte sig imod de tendenser, vi ser her.
Besvarelse
Jens Rohde (V), 2005-04-21:
Portostøtten er bare en helt anden diskussion, og det handler om lige behandling; de krav, vi er underlagt for lige behandling af forskellige publikationer.
Men der er jo ingenlunde tale om, at det, vi står og diskuterer her i dag, har noget som helst med nedskæringer at gøre, eller har noget som helst med en indskrænkning af mangfoldigheden at gøre, tværtimod.
Det virker, som om oppositionen er lidt ærgerlig over, at vi står med et forslag, som den vel hundrede procent bakker op om – nu må vi høre, hvad talerne siger – og så vil man finde et eller andet andet, som ikke har nogen parallelitet med det forslag at gøre, som vi diskuterer her.
Det er sådan, at det her vil fremme mangfoldigheden og alsidigheden, fordi der i realiteten tilføres flere midler, og vi får en langt bedre forvaltningspraksis.
Det har jo været et problem for f.eks. folk, der gerne ville etablere nye publikationer, nye dagblade, at de har skullet aflevere deres forretningsplaner til konkurrenter, som dermed har kunnet tage bestik af det i konkurrenceøjemed.
Det har lovforslag er et fantastisk godt lovforslag, og det retter sig i øvrigt også efter den betænkning, som stort set hele dagspressen har været enig om.
Så lovforslaget her er et lovforslag, der vil fremme alsidigheden og mangfoldigheden i den danske dagbladspublikation.
Johannes Poulsen (RV), 2005-04-21:
Ja, nu gik det lige så godt med afstemningerne, men jeg skal på vegne af Det Radikale Venstre, fordi der tilsyneladende undervejs i behandlingen af sagen er opstået misforståelser om vores holdning til det og for at undgå nogen form for misforståelse, meddele, at Det Radikale Venstre stemmer for loven, fordi tilskuddet til de særlig vanskeligt stillede kommuner og tilskuddet til de tre økommuner bliver forhøjet.
Det synes vi naturligvis er rigtigt.
Men det, der er væsentligt for os at få sagt, er, at det ikke betyder, at vi er tilhængere af de 500 mio. kr.s ekstra bureaukratisering, der er sket i forhold til kommunerne på ældreområdet.
Vi er fortsat tilhængere af, at kommunerne frit kan vælge, om de vil udbyde dele af ældreplejen.
Men vi er bestemt ikke tilhængere af, at kommunerne er blevet tvunget til at udbyde dele af ældreplejen og dermed i virkeligheden er blevet tvunget ud i at opbygge et gigantisk bureaukrati i den forbindelse.
Vi har heller ikke lod og del i den finansieringsaftale, der danner grundlaget for en forhøjelse af det tilskud, kommunerne har fået og får, men vi har altså ladet det første hensyn være det afgørende i vores stillingtagen til det her forslag.
Hermed sluttede forhandlingen.
Afstemning
Morten Bødskov (S), 2005-04-21:
Jeg hørte før debatten mellem fru Birthe Rønn Hornbech og hr. Peter Skaarup, og der understregede hr. Peter Skaarup meget nøje, at det ikke handlede om en jagt på muslimer.
Det var jeg meget tilfreds med, men jeg kan måske få en anderledes opfattelse, når jeg hører hr. Kim Christiansen tale.
Hvor mange beviser vil vi have?
Og derfor er hovedproblemet jo for Dansk Folkeparti, at det bevis ikke er fremført.
Derfor er svaret ganske enkelt: Et bevis er nok, og hvis det kommer, så mener vi selvfølgelig, at Rigsadvokaten skal undersøge det, og så er vi klar til at se på det.
Hvis det som sagt viser sig, at der er grundlag på baggrund af det ene bevis for at indlede en sag om opløsning af organisationen, jamen så tager vi den med, helt sikkert.
Kim Christiansen (DF), 2005-04-21:
Nu taler hr. Morten Bødskov om retorik og polemik.
Det synes jeg så i givet fald ikke vi er helt alene om, for det her har jo nærmest udviklet sig for de forskellige ordførere til et eller andet forsvar for muslimer.
Det er så heller ikke decideret muslimer, vi angriber, som vi ellers har fået skudt i skoene.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge: Hvor mange beviser ønsker man i bund og grund?
Man har i Glostrup Politikreds haft trusler på livet af muslimer, som Hizb-ut-Tahrir åbenbart mente ikke opførte sig retmæssigt ifølge deres verdensbillede.
Og det her er jo kun et spørgsmål om vilje fra det danske folkestyre, om vi ønsker, at det er islamisk lovgivning, der skal have lov at florere i Danmark, eller vi skal gå ind og styre i vores eget land.
Morten Bødskov (S), 2005-04-21:
Vi har taget stilling til det spørgsmål, og det er derfor, ordførertalen fra Socialdemokratiets side er udformet, som den er.
Det, jeg synes står tilbage, når vi nu for anden gang har den her diskussion med Dansk Folkeparti,
er, som jeg har sagt tidligere, at det kunne være behageligt fyldestgørende for debatten, hvis Dansk Folkeparti kunne komme med beviset, som giver os mulighed for, at vi kan indlede en sag om forbud mod organisationen.
Det er jo det, der er pointen
Derfor er det selvfølgelig meget fint, at man kan stå og komme med al mulig retorik og polemik, men på bundlinjen står bare, at både hr. Peter Skaarup og hr. Jesper Langballe mangler det afgørende argument, og det er det, som Rigsadvokaten har bekræftet i sine nu efterhånden flere undersøgelser af det her spørgsmål.
Derfor er det vel ikke for meget sagt, at man, når det pågældende parti, der har fremsat forespørgslen, har haft svært ved at komme med et bevis, og når landets højeste advokat, Rigsadvokaten, ikke kan komme med et bevis, så lige prøver at overveje en sådan handling endnu en gang.
Jesper Langballe (DF), 2005-04-21:
Jeg mener bestemt, man skal lytte til sagkundskaben og til embedsmændene, i det her tilfælde til Rigsadvokaten, men man skal så træffe sine politiske beslutninger selv.
Jeg synes, det er sådan lidt usselt af hr. Morten Bødskov, at han, uden overhovedet at argumentere ud fra grundlovsparagraffen, simpelt hen blot siger: Rigsadvokaten har sagt sådan.
Og det er så argument nok, hvorefter hr. Morten Bødskov fuldstændig suspenderer sin egen argumentation.
Det, der er det afgørende, er, om grundlovens ord om anstiftelse af vold – anstiftelse af vold – og lignende strafbare påvirkninger af anderledes tænkende, om direkte opfordringer til drab af bestemte befolkningsgrupper – man behøver ikke at mobilisere en endda særlig god vilje – ikke må kategoriseres som anstiftelse af vold.
Morten Bødskov (S), 2005-04-21:
Nu er der den meget enkle forudsætning, for at man kan opløse en forening ved dom i Danmark, at en sådan sag skal føres ved domstolene.
Derfor er det nok meget klogt, at man lytter til folk, der har forstand på, om beviserne har en tyngde, og om de er holdbare ved domstolene.
Jeg er ikke helt sikker på, at det ville holde, hvis hr. Jesper Langballe lagde sin egen bedømmelse af organisationen Hizb-ut-Tahrir til grund for, at en sag kunne køres med henblik på at opløse organisationen ved domstolene.
Jeg ved godt, at man kan sige, at det måske er at overlade det til en embedsmand, men det er jo ikke en hvilken som helst embedsmand, man her taler om.
Det er meget vigtigt, at man får en grundig vurdering af det her, for det er meget principielle spørgsmål, grundlovens § 78 rører ved, når det handler om foreningsfriheden.
Og derfor skal vi jo selvfølgelig være sikre på, at den så holder, hvis vi indleder en sag mod en organisation, nemlig Hizb-ut-Tahrir, med henblik på at den kan forbydes.
Det kunne måske være relevant at spørge hr. Jesper Langballe, selv om det ikke er tilladt, men så kan hr. Jesper Langballe jo gøre sig lidt tanker om det, hvordan det ville se ud, hvis det nu endte med en frifindelse af den pågældende organisation, underforstået at sagen ikke holdt.
Derfor er det meget vigtigt, at vi selvfølgelig har for øje, at de beviser, som Dansk Folkeparti ikke har fremført, men som jeg går ud fra at Rigsadvokaten har undersøgt i alle ender og kanter, selvfølgelig er holdbare, inden vi indleder en sag med henblik på at opløse den her organisation.
Jesper Langballe (DF), 2005-04-21:
Det er jo interessant at få uddybet, hvad hr. Morten Bødskov har fået mandat til af sin folketingsgruppe.
Jeg synes, det er utroligt, at hr. Morten Bødskov tolker det som nervøsitet fra hr. Peter Skaarup og hr. Hans Kristian Skibby for den nye socialdemokratiske formand.
Forholdet er jo det stik modsatte, at de pågældende folketingsmedlemmer med begejstring og tilslutning citerede fru Helle Thorning-Schmidts ord om, at et forbud er den eneste udvej.
Vi må jo forstå det sådan, at det budskab ikke er sevet ned til de enkelte ordførere, eller også er det blevet afvist af dem.
Det minder sådan lidt om De Radikale, der gik til valg uden at have en udlændingepolitik, de ville bare have en uvildig kommission til at finde ud af, hvilken udlændingepolitik Danmark skulle føre.
Er det embedsmænd, der skal lægge den politiske linje, eller er det hr. Morten Bødskov selv som folkevalgt?
Morten Bødskov (S), 2005-04-21:
Der er ikke så meget at svare på de tre spørgsmål, der nu er stillet om den her udtalelse.
Jeg har ikke selv set den, men jeg kan forholde mig til, hvad jeg har fået mandat til af den socialdemokratiske folketingsgruppe i dag.
Og det er det, der er sagt her, og som er sagt gentagne gange, når Dansk Folkeparti har fremført det her synspunkt, at hvis beviset findes, så er Socialdemokratiet selvfølgelig klar til at acceptere, at der indledes en sag med henblik på at forbyde organisationens tilstedeværelse i Danmark.
Hans Kristian Skibby (DF), 2005-04-21:
Jeg stillede et spørgsmål, og jeg synes ikke, der blev svaret anderledes, end der gjorde til det spørgsmål, som i første omgang blev stillet af hr. Peter Skaarup.
Kan ordføreren ikke bekræfte, at Socialdemokratiets nye formand til Kristeligt Dagblad har sagt, at forbud er eneste udvej i den nuværende situation – det blev udtalt i forbindelse med det netop overståede folketingsvalg?
Hvis ikke det står til troende, og det er det, som jeg ligesom kan tolke på ordførerens ord at man ikke længere mener i Socialdemokratiet og det nye formandskab, så må vi da konstatere, at det, den nye formand er gået til valg på som folketingsmedlem og nuværende formand, ikke er det, man agter at agere efter herinde i Folketinget.
Morten Bødskov (S), 2005-04-21:
Tværtimod, vi har fået en formand, som for første gang i Socialdemokratiets historie er valgt af et flertal af medlemmerne.
Og jeg forstår meget godt, at Dansk Folkeparti oprigtig talt er meget nervøs over den nye formand, der er valgt for Socialdemokratiet.
Det kan man af gode grunde være.
Jeg har ikke andet at tilføje til det, jeg allerede har sagt til hr. Peter Skaarup, nemlig at hvis beviserne findes, så er vi klar til at acceptere, at der selvfølgelig bliver indledt en sag om opløsning af Hizb-ut-Tahrir.
Nu har vi som sagt været igennem den her forespørgsel to gange.
Det, der står tilbage, er jo, at Dansk Folkeparti ikke har kunnet fremføre et bevis.
Som også fru Birthe Rønn Hornbech sagde tidligere, er det klart, at folk, der kommer med den her type af ytringer, selvfølgelig skal straffes, hvis det er strafbare ytringer, de kommer med.
Det giver sig selv, og det giver straffeloven allerede muligheder for i dag.
Men beviset for, at organisationen – det var derfor, jeg understregede det i min tale – virker ved vold, synes jeg stadig væk mangler.
Peter Skaarup (DF), 2005-04-21:
Da der ikke kommer noget svar fra justitsministeren på det spørgsmål, jeg stillede, om, hvad vi har i vente, og hvornår der kommer en afklaring af de her ting, så vil jeg nu fra Dansk Folkepartis side fremsætte følgende: Forslag til vedtagelse
»Folketinget udtrykker dyb undren over, at Hizb-ut-Tahrir som forening nu på 3. år kan opfordre til drab på jøder, uden at foreningen forbydes, som grundlovens § 78 foreskriver i tilfælde af opfordring til vold.
Folketinget finder, at de opfordringer og handlinger, som kommer fra Hizb-ut-Tahrir, er udtryk for had over for demokratiet, og opfordrer justitsministeren derfor til at rejse opløsningssag over for foreningen.«
Hans Kristian Skibby (DF), 2005-04-21:
Det er jo ganske interessant at høre udmeldingerne fra den socialdemokratiske ordfører.
Jeg har især lyttet med stor interesse til svaret på spørgsmålene omkring de udtalelser, som den nye formand er kommet med i forbindelse med den netop overståede valgkamp.
Der kunne jeg da godt tænke mig at spørge hr. Morten Bødskov, om ikke fru Helle Thorning-Schmidt i det her tilfælde så er i mindretal i den socialdemokratiske folketingsgruppe, i og med hun jo har udtalt, at forbuddet er den sidste udvej, og at man har måttet konstatere, at Hizb-ut-Tahrir hader demokrati og ikke er modtagelig for dialog.
Mit spørgsmål er: Er den nye formand i mindretal i sit eget parti?
Peter Skaarup (DF), 2005-04-21:
Jeg synes godt nok, det er utroligt, at hr. Morten Bødskov kan være i tvivl om, at der er beviser i forbindelse med opfordring til vold med hensyn til Hizb-ut-Tahrir.
Det er der bestemt beviser for.
Hr. Morten Bødskov kender selv udtalelserne og opfordringerne til drab på jøder.
Hr. Morten Bødskov kender vel også udtalelserne om, at man skal udslette de regenter, der står i vejen, som de siger i deres løbeseddel i forbindelse med hellig krig i Irak.
Hr. Morten Bødskov kender vel også opfordringerne til, at man skal gøre kål på frafaldne muslimer, altså frafaldne medlemmer af Hizb-ut-Tahrir, hvor man truer frafaldne medlemmer af Hizb-ut-Tahrir.
Det er dog utroligt, at man fra Folketingets talerstol kan være i tvivl om, at der er beviser i den her sag.
Det er også derfor, jeg havde håbet på, at Socialdemokraterne, når de havde fået ny formand, ville følge formandens ord om, at man skulle indføre et forbud, ikke mod enkeltpersoner, men mod foreningen Hizb-ut-Tahrir.
Det er jo det afgørende.
Der synes jeg så, at hr. Morten Bødskov argumenterer lidt anderledes end justitsministeren og lidt mere fornuftigt for, at hvis der er beviser mod foreningen, så skal foreningen forbydes.
Det vil jeg godt fastholde ordføreren på.
Er det sådan, at hr. Morten Bødskov virkelig vil indføre et forbud, eller vil man ikke indføre et forbud?
Morten Bødskov (S), 2005-04-21:
Jeg forstår godt, at Dansk Folkeparti er nervøse for, at Socialdemokratiet har fået en ny dygtig formand.
Det kan man rolig være nu og i fremtiden.
Jeg vil godt sige, at de synspunkter, som der her er givet udtryk for fra talerstolen, er dem, der er dækning for i den socialdemokratiske folketingsgruppe.
De er ganske enkelt, at hvis der er et bevis for, at organisationen her virker ved vold, så anbefaler vi selvfølgelig, som jeg har sagt i min ordførertale i dag og sidst, da Dansk Folkeparti fremsatte en fuldstændig enslydende forespørgsel, at der indledes en sag med henblik på opløsning af organisationen.
Det interessante her er jo, at når man også hører hr. Peter Skaarups spørgsmål til fru Birthe Rønn Hornbech og delvis også til justitsministeren sidste gang, så er det måske ikke så meget Hizb-ut-Tahrir, det handler om.
Det er måske mere at sætte de der kiler ind, så man kan profilere sig selv på de her synspunkter.
Det, der står tilbage, er måske mest af alt en mangel på beviser fra Dansk Folkepartis side.
Hvad er det for beviser, man fra Dansk Folkepartis side mener at have, som Rigsadvokaten ikke har kunnet finde?
Det synes jeg kunne være interessant at få Dansk Folkepartis ordfører til at kundgøre heroppefra, når han senere kommer på talerstolen.
For de må jo ligge der, hvis man igen og igen bliver ved med at fremføre kravet om et forbud, og at det skulle kunne ske inden for de hjemlede rammer i grundloven.
Peter Skaarup (DF), 2005-04-21:
Socialdemokraterne har fået ny formand, og når der kommer en ny formand, venter man jo altid i spænding på, hvad det så er for nogle friske, nye, gode signaler, som kommer ind på den politiske scene, i stedet for de gamle, lidt støvede signaler.
Socialdemokraterne har hidtil afvist et forbud mod Hizb-ut-Tahrir, men fru Helle ThorningSchmidt sagde under valgkampen følgende, og det var om Hizb-ut-Tahrirs truende adfærd bl.a. over for hr. Naser Khader: Jeg har tidligere været bekymret over at forbyde Hizb-ut-Tahrir, men efter at have oplevet, hvor meget de hader demokratiet, og hvor lidt de ønsker en dialog, tror jeg, at forbud er den eneste løsning.
Det sagde fru Helle Thorning-Schmidt under valgkampen.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge hr. Morten Bødskov: Er det stadig væk Socialdemokraternes holdning?
Det må man regne med det er, nu hvor fru Helle Thorning-Schmidt er blevet formand for Socialdemokraterne.
Morten Bødskov (S), 2005-04-21:
Der er ingen tvivl om, at Hizb-ut-Tahrir er en afskyelig organisation.
Deres trusler mod jøder og muslimer skal, hver eneste gang de fremføres, efterforskes som det, de er, nemlig trusler på liv og helbred, og selvfølgelig også straffes herefter.
Derfor har Socialdemokratiet også et simpelt råd til de primært unge med anden etnisk baggrund end dansk, som overvejer at tilslutte sig Hizb-ut-Tahrir: Lad være med det, hold jer fra dem.
De værdier, som Hizb-ut–Tahrir prædiker, strider mod alt, hvad der karakteriserer et moderne dansk velfærdssamfund.
Vores kamp mod fundamentalismen og Hizb-ut-Tahrir ser vi selvfølgelig i det perspektiv.
Undertrykkelsen af kvinder, modstanden mod deres seksuelle frigørelse og deltagelse i samfundet i øvrigt, sammenblandingen af religion og politik, patriarkalske familiestrukturer, autoritær og hårdtslående børneopdragelse, unge, som presses ind i arrangerede ægteskaber, alt det skal bekæmpes med ord, flere muligheder og bedre integration i det danske samfund.
Kun derved kan vi stoppe rodløsheden blandt de unge med anden etnisk baggrund end dansk og derved for alvor også stoppe Hizb-ut-Tahrirs fremmarch.
Dermed har jeg også sagt, at vi i Socialdemokratiet deler justitsministerens vurdering af mulighederne for et forbud mod Hizb-ut-Tahrir.
Hvis et sådant forbud skal iværksættes, skal der være bevis for, at organisationen efter grundloven er ulovlig, eksempelvis at organisationen virker ved vold.
Som det fremgår af Rigsadvokatens undersøgelse af Hizb-ut-Tahrir, er et sådant bevis endnu ikke fundet.
Hvis der er mistanke om strafbare forhold i forbindelse med de aktiviteter, som Hizb-utTahrir laver, må det straks undersøges af politiet, og alt afhængigt af resultatet heraf finder Socialdemokratiet selvfølgelig også, at det er naturligt, at Rigsadvokaten på ny undersøger mulighederne for at opløse Hizb-ut-Tahrir.
Der er ingen tvivl om, hvilket vi også havde til debat, sidst vi havde en fuldstændig enslydende forespørgsel, også fra Dansk Folkeparti, at Hizb-ut-Tahrir og lignende organisationer – vi har også haft diskussioner om Hells Angels og Bandidos – udfordrer vores grundlovssikrede foreningsfrihed.
Derfor forventer Socialdemokratiet selvfølgelig også, at organisationer som Hizb-ut-Tahrir og deres udtalelser og aktiviteter er genstand for anklagemyndighedens løbende undersøgelser.
Det er en afskyelig organisation, vi her har med at gøre, og alt, hvad vi kan gøre, skal gøres for at sikre, at der ikke skabes yderligere grobund for deres had, intolerance og forkvaklede syn på alle andre end dem selv.