runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Karen J. Klint (S), 2003-03-26:
»Hvilke initiativer har ministeren iværksat til opfølgning på rapporten om tildeling af motorkøretøjer til handicappede?
Skriftlig begrundelse
I regeringens handleplan for handicapområdet her i handicapåret lægges der megen vægt på »tilgængelighed«, herunder også tilgængelighed til de fysiske omgivelser.
I disse initiativer står Socialministeriet ikke nævnt.
Men det nytter ikke meget med bedre indretninger i og af mange fysiske miljøer, hvis den handicappede ikke selv kan nå frem på grund af manglende egne transportmuligheder f.eks. i kraft af tildeling af et handicapegnet motorkøretøj.
Helge Sander (V), 2003-03-26:
Det sidste vil jeg meget gerne sætte en tyk streg under, nemlig det at gøre det attraktivt ikke bare at blive uddannet i Danmark, men også at forblive i Danmark og være med til at bidrage til videnssamfundet, som det kaldes med et lidt forslidt udtryk, altså at vi kan virkeliggøre det.
Så der gør vi os store bestræbelser, ikke alene i regeringen, men det er også mit indtryk, at vi er enige om det her i Folketinget.
Angående de perspektiver, som opridses i overvismandens betragtninger, der kom til udtryk i artiklen i Berlingske Tidende den 2. marts, vil jeg som sagt gerne gentage, at der altså er andre signaler, som kommer fra helt andre steder i Europa, som gør, at jeg synes, at vi som opfølgning på de to vismandsrapporter, der kommer om uddannelse og forskning, bør holde en konference.
Det er en sådan, jeg i øjeblikket er ved at forberede.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Jacob Buksti (S), 2003-03-26:
Jeg tillader mig at forstå ministerens svar således, at regeringen ikke har tanker om, at der skal indføres nogen form for egenbetaling ud over det, der i øvrigt måtte være på de højere uddannelser i Danmark.
Jeg forstår også ministerens svar sådan, at det alternativ, som jo i hvert fald indirekte ligger i overvismandens tanker, nemlig at man så modsat ville sænke skatten, så den kom til at ligne det, der var dér, hvor de rejser hen, heller ikke bliver tilfældet, men at det, som indgår i ministerens tanker, er, hvordan man i øvrigt gør det attraktivt at være på de højere uddannelser og være forsker i Danmark med alt, hvad det indebærer.
Det går jeg ud fra at ministeren kan bekræfte.
Helge Sander (V), 2003-03-26:
Nu vil det nok være lidt farligt at sige ja til det sidste på noget som helst tidspunkt.
Men jeg kan sige, som det også klart fremgik af mit svar, at regeringen afviser det, som tingene ligger i dag.
Men når jeg på et tidligt tidspunkt og bl.a. i en kommentar til artiklen i Berlingske Tidende har sagt, at jeg synes, vi skulle lave en konference eller et arrangement, hvor vi sætter fokus på det her spørgsmål, er det jo, fordi der er nogle internationale relationer, som er interessante ikke mindst i betragtning af, at vi har set, at der både i England og i Sverige er kommet regeringsudspil omkring de her spørgsmål.
Der er også enkelte i det danske uddannelsessystem, som har fokuseret på det, og sågar her i Folketingssalen har vi haft fokus på det i, ja, det var vist sidste folketingssamling, hvor vi diskuterede i forhold til vore nordiske nabolande.
Men samtidig med at det er klart, at der er stor forskel på, om man er i et skattefinansieret system, eller man er i et privat system, så ændrer det jo ikke ved, at det store problem, som jeg påpegede i mit første indlæg, er, at vi skulle jo nødig komme derhen, at vi forringer mobiliteten.
For det er nok noget af det, der er særdeles væsentligt, ikke mindst når man er i et lille land som Danmark.
Jacob Buksti (S), 2003-03-26:
Altså er det sådan, at man på den ene eller anden måde gennem en uddannelseskonto eller direkte betaling skal betale et eller andet øget gebyr for en højere uddannelse, eller kan ministeren klart afvise, at noget sådant på noget tidspunkt vil indgå i regeringens overvejelser?
Helge Sander (V), 2003-03-26:
Jeg vil gerne indledningsvis sige, at regeringen hilser debatten om hjerneflugt særdeles velkommen, derfor også tak
for muligheden for, at vi kan vende det i spørgetiden i dag
, for det er jo en del af den centrale debat, der handler om, hvordan Danmark får råd til fremtidens velfærd. Jeg vil også straks sige, at regeringen kan ikke tilslutte sig overvismand Torben M. Andersens forslag i den form, som det kommer til udtryk i Berlingske Tidende, og som spørgeren her redegjorde for.
Det skyldes først og fremmest, at forslaget er i modstrid med regeringens skattestop, og dernæst er det også således, at forslaget vil hæmme den internationale mobilitet, som jeg for øvrigt ved flere lejligheder har tilkendegivet er særdeles vigtig.
Endelig for det tredje
Men problemet hjerneflugt skal heller ikke overvurderes.
De nyeste tal viser, at Danmark kun afgiver ca. 100 højtuddannede mere om året, end vi modtager udefra.
Som jeg gav udtryk for i Berlingske Tidende den 2. marts, synes jeg, det ville være en god ide at få en debat om afkastet af uddannelse og forskning.
Det Økonomiske Råd har jo i år valgt at sætte fokus på emnet.
Rådet vil udarbejde to rapporter, så vidt jeg har forstået det, en om forskning og en om uddannelse, og de kommer begge to i løbet af indeværende år.
Regeringen vil med afsæt i bl.a. Det Økonomiske Råds rapporter holde en konference til efteråret om værdien af samfundets investeringer i både forskning og uddannelse.
Konferencen skal bl.a. sætte fokus på, hvordan vi skaber så gode og attraktive rammer, at vi i fremtiden formår at tiltrække de dygtigste videnarbejdere, forskere og studerende verden over.
Carsten Hansen (S), 2003-03-26:
Jeg glæder mig til at høre det sidste.
Den lange forklaring har jeg fået, og sidste gang blev ministeren også stoppet, fordi den var for lang.
Den kunne ministeren have sparet sig.
Det er klart, der skal jo være et alibi for det.
Det er, fordi man skal skaffe penge til skattestoppet.
Man har sparet over - det bekræftede ministeren også i et åbent samråd
forleden dag - 400 mio. kr. på hele området. Så indfører man brugerbetaling, rammer, kvoter og lofter for at styre det.
På it-området og »AMU-almen« er de særlig hårdt ramt, og jeg spørger mig selv: Hvorfor skal man bruge fortidens instrumenter, altså kvartaler i 2001 og 2002, til at melde rammer ud og beskære yderligere? Jeg har hverken fået bekræftet eller afkræftet, at skolen er ramt med henholdsvis 56 pct. og 66 pct. på de to områder.
Den er voldsomt hårdt ramt og kan jo ikke servicere erhvervslivet eller de mennesker, der har brug for det, såsom ledige og andre på det område.
Er det dog ikke lidt af et problem?
Giver det dog ikke anledning til overvejelse?
Vi medvirker gerne, hvis ministeren vil åbne en lille smule op frem for bare at forsvare sin benhårde økonomistyring.
Lad os da tage fat på at løse problemerne ude, hvor menneskene er, frem for bare at køre benhård økonomistyring.
Jacob Buksti (S), 2003-03-26:
Det var sådan, at søndag den 2. marts lykkedes det for overvismanden, professor Torben M. Andersen, at ramme forsiden af Berlingske Tidende med et synspunkt og en idé om, at de højtuddannede selv skal betale for deres studier ud fra den rimelige økonomiske betragtning, at hvis det er sådan, at man har fået sin uddannelse i et skattefinansieret system, kan det jo privat være økonomisk rentabelt at flytte til udlandet med en lavere skat.
Derfor har overvismanden også senere udpenslet det i retning af, at der bør indføres et øget privat finansieringselement især hos de højere uddannelser.
Til det siger videnskabsministeren, at det synes han er et problem, man bliver nødt til at forholde sig til, og derfor vil han arrangere en større konference om emnet.
Derfor vil jeg da gerne høre, hvad ministerens tanker i den forbindelse nærmere går ud på.
Sandy Brinck (S), 2003-03-26:
Jeg kan til oplysning sige, at de seks døgnpladser, som er nedlagt i Århus Amt, er lavet om til ambulant behandling.
Det tror jeg sådan set har én eneste årsag, nemlig at en ambulant behandling er billigere end en døgnbehandling, og når man skal spare, skal man jo spare, og så må man finde pengene.
De reduktioner, jeg nævnte på børneområdet, er ikke, at man har lukket, men at man har skåret ned på timerne. Man har sagt, at børn på specialskolerne ikke skal have 26 timer, nej, nu skal de have 20 timer.
Det tror jeg heller ikke er noget man gør, fordi man synes, at det er en flot og god prioritering.
Nej, det er simpelt hen, fordi man er nødt til det, fordi krisen kradser.
Men jeg er glad for, at ministeren er nået til den erkendelse, at vi altså ikke kan vide, om behovet måske er større end den vækst, som regeringen giver kommunerne mulighed for.
Så skal ministeren bare også nå til den erkendelse, at det så vil medføre et lavere serviceniveau over for borgeren.
Karen J. Klint (S), 2003-03-26:
Når jeg lytter til ministeren, burde jeg egentlig være meget beroliget, for selv om vi her, når vi har onsdagsspørgsmål, kan se det hierarki, der er blandt ministrene, hvem der får spørgsmål først, og hvem der kommer senere nede i spørgerækken, så lyder det næsten, som om Finansministeriet er holdt op med at have nogle besparelsesforventninger til de andre ministerier, herunder Socialministeriet, når man melder skattelettelser ud, og det lyder jo meget betryggende, hvis Socialministeriet er blevet mere suverænt end det, jeg oplevede, da jeg var tættere på partifæller, som var i regering.
Jeg vil egentlig gerne have ministeren til at bekræfte, om man har fået en større suverænitet med hensyn til at melde nogle behov ind og så kan være sikker på, at pengene kommer, eller om man stadig væk har den plads, som man - havde jeg nær sagt - plejer at have i hierarkiet?
Henriette Kjær (KF), 2003-03-26:
Først til fru Karen Klint om de unge, der måske ikke skal ud at køre i biler, men ud i nogle andre køretøjer
: Det er der ikke aktuelle planer om at følge op på, men mulighederne er der selvfølgelig i dag ude i amterne.
Men det er ikke med i pakken, for jeg opfatter det sådan, også når man taler med DSI, at deres ønske først og fremmest er at få løst de problemer, der er med hensyn til tildeling af biler, for man opfatter reglerne som uigennemsigtige.
Og som sagt er der også nogle problemer i forhold til lånerammen og andre ting.
Jeg er fuldstændig enig i, at det også handler om tilgængelighed, men når det ikke er med i handicapplanen, er det jo for ikke at stikke nogen blår i øjnene, altså at man foreslår noget, der koster mange penge, og som der skal skabes finansiering til, og det kræver altså en enighed.
Som sagt er mit udspil, at det bliver finansieret over satspuljen, og så kan man mene, at det vil se pænt ud og alt muligt andet, hvis man kom med penge ud over det, der er i satspuljen.
Det kan jeg ikke på nuværende tidspunkt love at jeg vil kunne skaffe, og derfor lover jeg så heller ikke andet, end at jeg har det med som udspil i satspuljen, og derved bliver det i dag.
Jeg må jo gå ud fra, at man i amterne og også i kommunerne har læst »En holdbar fremtid - Danmark 2010«, som var den plan, man fulgte under den tidligere regering.
Vi følger den også i denne her regering.
Det er selvfølgelig nogle snævre rammer, sådan er det, men det er sådan set samme økonomiske plan, denne regering følger, for at vi fortsat skal have en god og stabil økonomi i Danmark, som den tidligere regering fulgte.
Man kan så sige, at nu bliver der måske strammet op til næste år, i år 2004.
Forhandlingerne er ikke begyndt, de er heller ikke afsluttet endnu, men det er fuldstændig rigtigt, at der var lagt op til, at i år 2004 skulle der være en vækstramme på 1 pct.
Vi lægger nu op til, at den skal være 0,7 pct., men ellers følger vi det spor, den socialdemokratisk ledede regering også fulgte. Derfor forstår jeg altså ikke helt kritikken.
Vi har overtaget en publikation, der blev lavet under den foregående regering.
Så jeg kan kun sige igen, at de problemer, som man her lister op - man kan altid finde eksempler på, hvor der er blevet sparet - tror jeg man ville finde under alle omstændigheder.
Så spørger fru Karen Klint, om man har fået en større suverænitet i regeringen.
Dertil kan jeg kun sige, at det er jo et højt prioriteret område i regeringen.
Man kan jo også se ud fra de finanslove, der har været indtil nu, at der ikke er blevet sparet på Socialministeriets budgetter. Det er jo altså tegn på, at det er et område, man tager alvorligt, og derfor tager jeg også den kritik, der er af skattelettelserne og deres indvirkning på det sociale område, mindre alvorligt, end spørgerne gør.
Ulla Tørnæs (V), 2003-03-26:
Det betyder imidlertid ikke, at der ikke kan ændres på sammensætningen af udbuddet inden for den samlede AUF-ramme.
Således forventes stigende aktivitet på en række fagområder, eksempelvis på nogle af de teknisk-faglige og merkantile fag, hvor der ikke er indført tilskudslofter, samt på de bløde fag.
Omvendt vil der også være fag, bl.a. AMU-it,
hvor der forventes faldende aktivitet.
I forbindelse med besvarelsen af det meget konkrete spørgsmål om tilskudslofternes betydning for aktiviteten på AMU-it og »AMU-almen« på TietgenSkolen i Odense skal jeg indlede med en forklaring på, hvorfor det ikke er så ligetil at omregne tilskudslofter til aktivitet, og hvorfor omregningen skal fortolkes med forsigtighed.
Spørgeren har godt nok for et par uger siden fået forklaringen, men jeg gentager den gerne.
Tilskudslofter på AMU-it og »AMU-almen«, bløde fag og sprogfag, dækker over forskellige typer af uddannelser med forskellige takster.
Det betyder selvfølgelig, at det ikke umiddelbart er muligt at omregne et samlet tilskudsloft til aktivitet opgjort på elevuger eller årselever, bl.a. fordi udgangspunktet i uddannelsessammensætning kan være forskelligt fra skole til skole.
Undervises der i uddannelser med høje takster, kan det resultere i relativt få elevuger, mens det modsatte gør sig gældende, hvis der fortrinsvis afvikles aktivitet på uddannelser med lave takster.
Derfor kan man ikke omregne tilskudslofter til elevuger nøjagtigt.
Jeg skal dog erindre om, at der refereres til foreløbigt udmeldte tilskudslofter.
Undervisningsministeriet har modtaget mange henvendelser
fra skolerne, også fra TietgenSkolen, om grundlaget for de foreløbige loftsudmeldinger.
Beregningerne er bl.a. blevet gennemgået på baggrund af disse henvendelser med henblik på udmelding af de endelige lofter snarest.
Gennemgangen ...
Nicolai Wammen (S), 2003-03-26:
Når man hører ministeren, så er det, som om der er en virkelighed herinde på Christiansborg, og så er der en virkelighed ude i amterne.
Nu er Århus Amt blevet nævnt, og det er også et amt, som ministeren kender godt som valgt derfra.
Der bliver sagt, at der er sket nogle prioriteringer.
Ja, det er der.
Der er sket nogle store besparelser, for allerede med de nuværende vækstmuligheder i amtets økonomi har man været nødt til at lave store besparelser.
På fysisk og psykisk handicappede børn og unge har man måtte spare 10,3 mio. kr.
Det er virkeligheden, og fru Sandy Brinck har beskrevet nogle af de andre steder, der er blevet sparet.
Tager vi psykiatrien, har man måttet spare 18,7 mio. kr.
alene i Århus Amt.
Problemet er - og det må ministeren jo også forholde sig til - at det, der nu bliver lagt op til fra finansministerens side, er en endnu trangere spændetrøje på amterne og kommunerne, hvilket vil betyde, at man skal ud i nye sparerunder, hvilket allerede er meldt ud i kommuner og amter.
Derfor må jeg også sige, at det er en interessant oplysning, når ministeren i dag siger, at hun ikke kan garantere, at 0,5 pct.s vækst er nok til at dække de behov, der er.
Allerede nu sker der massive besparelser
rundtomkring.
Carsten Hansen (S), 2003-03-26:
Det er lidt en fortsættelse af det, vi har været i gang med her.
Det med at søge et andet sted hen, hvis det er it, man efterspørger, forudsætter jo, at der er en ledig kvote eller ramme andre steder.
Jeg står her med et eksempel fra TietgenSkolen i Odense, som har fået beskåret aktiviteten på det, der hedder AMU-it og »AMU-almen« med henholdsvis 56 pct. og 66 pct.
Når jeg rejser spørgsmålet, er det, fordi de på TietgenSkolen i Odense, som er en af de helt store handelsskoler på Fyn, siger, at det betyder, at man ved udgangen af marts måned ikke kan lave it for ledige og beskæftigede mere overhovedet.
Når vi fra et tidligere spørgsmål ved, at AMU-it på Vestfyns Handelsskole er skåret med over 50 pct., er det, jeg spørger ministeren: Hvor skal de her mennesker tage hen?
Skal vi ligge og busse dem rundt i resten af landet, eller hvor skal vi busse dem hen?
Er det ikke et problem?
Og ser ministeren det ikke som et problem, at hvis der opstår et behov for at få opkvalificeret nogle mennesker på en mindre virksomhed, der ikke har nået at få del i rammen og kvoten, eller hvis arbejdsmarkedet har nogle behov, kan de i Odense og stort set hele Vestfyn, altså to tredjedele af Fyn, ikke få AMU-it
Ser ministeren det ikke som et stort problem, at de ikke kan få det?
Jeg spørger, om ministeren kan bekræfte det her spørgsmål, og om ministeren ikke ser det som et problem.
Skriftlig begrundelse
Det er blevet oplyst spørgeren, at rammerne for de pågældende AMU-kurser på den pågældende skole vil være opbrugt ved udgangen af marts måned.
På den baggrund frygtes det, at såvel beskæftigede, som ledige og GVU-kursister vil blive afvist i hele resten af 2003, når de søger de pågældende kurser på TietgenSkolen.
Det forekommer spørgeren politisk ansvarsløst, at man i en periode med stigende ledighed vælger at begrænse AMU-uddannelsesaktiviteten, i et sådant omfang som oplysningerne fra TietgenSkolen kun er ét af mange eksempler på.
Spørgeren håber derfor, at ministeren kan afkræfte spørgsmålet.
Ulla Tørnæs (V), 2003-03-26:
Det er ikke rigtigt, når hr. Jens Peter Vernersen siger, at de regionale arbejdsmarkedsråd ikke har mulighed for at benytte de kurser, fordi skolerne har nået loftet.
Pointen er jo lige præcis, som jeg har sagt flere gange også under tidligere besvarelser, at AF og kommunerne til enhver tid har mulighed for at gå uden om lofterne og netop sende de ledige på kurser uden om lofterne, såfremt de ser det som et arbejdsmarkedspolitisk instrument, dvs. såfremt der er lavet en handlingsplan.
Så skal jeg forsøge endnu en gang at skitsere, hvilke muligheder man altså har som ledig, såfremt et uddannelsessted har ramt et loft inden for det pågældende område.
Punkt 2: Man kan søge et andet kursus, hvor der ikke er loft.
Punkt 3: Man kan som sagt gå via arbejdsformidlingen eller kommunen og dermed få det som en del af en handlingsplan, og så er man som sagt uden om lofterne.
Det er de muligheder, man har som ledig.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Jens Peter Vernersen (S), 2003-03-26:
Hvis ellers ministeren ser det fra den side af, må det da være noget af et problem, at vi får adskillige indmeldinger fra regionale medlemmer af arbejdsmarkedsrådene, hvor man siger til os, at disse 6 ugers kursus kan de ikke mere tilbyde de ledige.
De er ikke til rådighed.
Det må da være et problem for ministeren, hvis man tager udgangspunkt i, hvad den ledige har behov for.
Hvis man derimod tager udgangspunkt i, hvad finansministeren har behov for i sin finanslov,
kan det måske godt være, at det, ministeren er gået med til, er meget fornuftigt.
Men hvis man skal tage udgangspunkt i arbejdsmarkedet, herunder stigende arbejdsløshed og faldende beskæftigelse, og dets behov, er det da helt afgjort, at man ikke skal møde bureaukratiske forhindringer for at få det svejsekursus, der kan skaffe én i arbejde.
Carsten Hansen (S), 2003-03-26:
Jeg synes ikke rigtig, at jeg får noget svar på, om der ikke er en begrænsning af de lediges muligheder her.
Jeg har fået konstateret, at de indgår på lige fod med alle andre, så må ministeren da også konstatere, at det er en begrænsning.
Problemet er jo så i virkeligheden, at ministeren har skåret så voldsomt på de ca. 30 pct., som er indeholdt i rammer og lofter og kvoter, og det betyder, at når skolerne banker hovedet mod loftet, gør de ledige det også.
I virkeligheden, vil jeg godt sige til ministeren, føler vi os i Socialdemokratiet faktisk lidt snydt i forhold til den aftale.
Først får vi en aftale om, at de ledige har ret til 6 ugers frit valg i det første år, mod at vi afskaffer dagpengeperiodens tidlige indsats osv. og 6 uger ekstra.
Så kommer ministeren med sin meget hårde beskæring på it-kurser og en række andre »bløde« kurser.
Det er lige på grænsen af forligsbrud, vil jeg godt sige til ministeren.
Gør det ikke ministeren lidt betænkelig, at vi har så svære overvejelser i Socialdemokratiet, om regeringen lever op til den aftale, vi har lavet sammen?
Ulla Tørnæs (V), 2003-03-26:
Jeg vil gerne sige til det sidste, at der jo ikke er tale om at forhindre ledige i at få et arbejde.
Jeg vil gerne sige til hr. Jens Peter Vernersen, at det aldrig nogen sinde har været sådan, at der har været et fuldstændig frit valg på alle hylder.
Jeg tror, jeg var inde på det før i besvarelsen til hr. Carsten Hansen.
Sådan har det aldrig været, og sådan er det heller ikke med den nye aftale »Flere i arbejde«.
Det vil jeg gerne holde fast i.
Det er nu ikke tilfældet.
Det er sådan, at man har mulighed for at vælge et uddannelsestilbud, såfremt det bliver udbudt.
Det er ikke sådan, og det har aldrig været sådan, at der har været en forpligtelse til at oprette et tilbud, fordi en ledig efterspurgte det.
Sådan er det heller ikke i den nye aftale.
Carsten Hansen (S), 2003-03-26:
Nu er ministeren inde på noget meget centralt.
Det er jo rigtigt, at vi har en aftale med regeringen om »Flere i arbejde«, hvor alle ledige det første år - og det var helt centralt, da man ændrede på dagpengeperioden - har 6 ugers selvvalgt ret til uddannelse.
Mener ministeren ikke og kan ministeren ikke bekræfte, at her får den ledige begrænset sine muligheder inden for de 6 ugers ret til selvvalgt uddannelse?
Det er jo ikke 6 ugers selvvalgt uddannelse
, hvis det er sådan, at arbejdsformidlingen skal beslutte, om det er noget, der er arbejdsmarkedsorienteret, og om det er noget, man vil give penge til og i øvrigt kan oprette et helt hold til.
Det må da være sådan, at regeringen faktisk er ved at løbe fra den aftale, vi har lavet om »Flere i arbejde«.
Ulla Tørnæs (V), 2003-03-26:
Jeg vil gerne understrege, at man har to muligheder.
Men det indebærer naturligvis, at det skal være et arbejdsmarkedspolitisk instrument, altså at det er med henblik på at komme tilbage i beskæftigelse, da det er det, der er hele baggrunden for aftalen om »Flere i arbejde«.
Carsten Hansen (S), 2003-03-26:
Vi får nu endnu en gang bekræftet, at ministeren går ind for sin egen russiske centralstyring af hele efter- og videreuddannelsesområdet.
Eksemplerne er der jo, og jeg har også givet dem her i salen.
Der er f.eks. den, som mangler ganske lidt i at få sit svejsecertifikat, der jo følger den, der arbejder på arbejdspladsen, og ikke virksomheden.
Han mangler 3 dage i at få det.
Da kvoten i Odense er opbrugt, må vedkommende tage til Nakskov.
Finder ministeren ikke, at det er uhensigtsmæssigt, uanset om det er ledige eller beskæftigede, at de skal jagte alle skolerne i Danmark for at få det kursus, de mangler for at kunne bestride en eller anden type job?
Var det dog ikke nemmere, at man sikrede, at der var et reelt kursusudbud til stede dér, hvor de, der mangler kvalifikationer, og de, der har behov for kurser, er, i stedet for at have det her system? Giver det ikke anledning til, at ministeren overvejer at ændre på den her meget centralistiske og russiske styring, som ministeren har indført?
Jens Peter Vernersen (S), 2003-03-26:
Det har jo altid været udgangspunktet for disse 6 ugers kursus, og det er det også efter den nye aftale, at det er noget, man skal kunne gøre brug af uproblematisk og ubureaukratisk, og de skal være til rådighed, så når f.eks. en metalarbejder mister sit arbejde og mangler et bestemt kursus, skal det kursus være udbudt, og så skal det være til rådighed uden disse bureaukratiske forhindringer, som jo helt tydeligt fremgår af ministerens svar er til stede.
Kan det virkelig være rimeligt, at ministeren står bag et sådan bureaukrati, der forhindrer folk i at få et arbejde, fordi de mangler 6 ugers kursus?
Det er jo det, der er betydningen af det, der bliver sagt her.