runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Morten Østergaard (RV), 2006-10-27:
I forbindelse med bekendtgørelsen om tilknytningskravet, hvor der lægges op til, at ministeren bemyndiges, vil jeg gerne spørge hr. Jesper Langballe, om det, han forventer der skal ske i den kommende tid, er det, som vi andre var vidne til i forbindelse med udsendelsen »Den forbudte kærlighed«, hvor man altså ser hr. Jesper Langballe – nærmest med soveposen under armen, som vi forstod det – hr. Søren Krarup og hr. Peter Skaarup marchere ind i ministerens mødelokale for at blive enige om, hvordan lovens ord og bogstav skulle udfoldes.
Er det det, som hr. Jesper Langballe forstår der nu lægges op til med den bemyndigelse, altså at definitionen af tilknytningskravet flyttes fra Folketingssalen til ministerens mødelokale, hvor de, der bliver inviteret, så, uanset om de har sovepose med eller ej, kan udlægge teksten.
Altså, det er jo korrekt, at man bruger bekendtgørelser, det er helt normalt.
Men så vidt jeg ved, er det ikke normalt, at man er nødt til at bede Folketinget om bemyndigelse til at lave en bekendtgørelse.
Det er noget, man laver, når man har fået vedtaget en lov, så udmønter man den i en bekendtgørelse.
Jeg tror da, vi ville få travlt, hvis vi hver gang, der sendes en bekendtgørelse ud, skulle have en minister ind i Folketingssalen og vedtage et nyt stykke til en lov.
Det er jo en ærlig sag, og det synes vi er rigtigt, men det kommer da lidt an på, hvad det er for nogle regler, man lægger.
Og det er jo derfor, jeg spørger her: Hvordan skal den bekendtgørelse se ud?
Hvilken praksis vil der blive?
Jeg må sige, at det da et eller andet sted er en tilståelsessag, efter at vi nu i jeg ved ikke hvor lang tid, stort set siden det blev indført, har råbt op om, at der var problemer med gennemsigtigheden, fordi man ikke ville lægge praksisnotater frem, fordi man ikke ville lægge sager frem, som var med til at fortolke de her ting i praksis.
Og det er jo derfor, at jeg siger, at hvis man har fundet ud af, at der er for vidt et skøn på det her område, var det måske klogere at lægge nogle regler frem i Folketinget, så vi kunne diskutere, hvordan de her ting skal forstås.
Henriette Kjær (KF), 2006-10-27:
Så bliver jeg nødt til at spørge hr. Morten Østergaard, om han virkelig ønsker, at det her skal reguleres ved paragraffer, om tilknytningskravet skal skrives ned i en lov med meget firkantede paragraffer uden mulighed for skøn?
Det synes jeg så er et problem.
Det er jo netop derfor, at regeringen ønsker en bekendtgørelse, der også kan ændres på baggrund af praksisændringer eller andre ting, sådan at vi ikke herinde skal have det op og skal ændre loven hver gang.
Det kunne jo ske tit, men vil forhåbentlig ikke gøre det.
Altså, jeg bliver nødt til at spørge, om man virkelig mener, at de her regler skal nedfældes i en lov.
Thomas Adelskov (S), 2006-10-27:
Altså, nu fristes man jo næsten til at gentage hele sit indlæg.
Det er ikke noget valg at få kontanthjælp, det er ikke noget, man kan gå over på; det er noget, man kan få, hvis man ikke kan komme i beskæftigelse.
Hvis man ikke kan få et arbejde, hvis det er sådan, at man er ledig eller man er syg, så kan man få kontanthjælp, men det afgør kommunen, og de afgør også forudsætningerne.
Jeg vil egentlig gerne spørge den konservative ordfører på en helt anden måde: Hvis den hemmelige rapport, der kommer på mandag, nu viser, at kontanthjælpsloftet ikke har bragt flere i arbejde, vil De Konservative så være med til at afskaffe kontanthjælpsloftet?
Rikke Hvilshøj (V), 2006-10-27:
Altså, det kan jeg ikke rigtig stå og svare på her.
Jeg kan sige her fra Folketingets talerstol, at der i det her intet ligger om at ændre på noget i tilknytningskravet eller måden, det bliver administreret på i dag.
Vi vil blot putte det ind i rammen af en bekendtgørelse, og for at kunne gøre det kræver det en hjemmel i lovgivningen, og det er det, jeg beder om.
I dag bygger det alene på praksisnotater, som man laver i Udlændingeservice, og som selvfølgelig er oppe at vende på ministerens kontor.
Nu putter vi det ind i rammen af en bekendtgørelse.
Lad mig for øvrigt sige, at en bekendtgørelse jo ikke er hemmelig.
Afstemning
Steen Gade (SF), 2006-10-27:
Det er i forlængelse af det her.
Det var godt at få at vide, at ministeren faktisk har ansvar for praksisnotaterne, eller hvad der faktisk sker.
Nu ligger det så klart, at det ikke er rigtigt, at ansvaret, kan man sige, flyttes; ansvaret ligger fortsat hos ministeren.
Men det kan da ikke være rigtigt, at det simpelt hen bare er præcis det samme.
Jeg ved, at de der praksisnotater er lidt store og måske indimellem sådan lidt uregerlige at have med at gøre.
Det vil vel sige, at der sker et eller andet på ministerens bord i den proces.
Eller er det helt forkert?
Bliver det ordret det samme, som der står i praksisnotaterne?
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-10-27:
Det er jeg faktisk glad for at få at vide, for hvis det virkelig er rigtigt, så ville det i bagklogskabens lys have været meget, meget klogt af ministeren at præcisere i bemærkningerne til lovforslaget, hvad en sådan bekendtgørelse skulle indeholde.
Det ville have været klogt.
Men det er jo for sent nu.
Til gengæld vil jeg så spørge ministeren, om hun er indstillet på i betænkningen over det her lovforslag at få skrevet så præcise retningslinjer som muligt for, hvad det er, der kommer til at stå i en bekendtgørelse om tilknytningskravet i forbindelse med den bemyndigelse, som ministeren vil få, når lovforslaget blive vedtaget.
Rikke Hvilshøj (V), 2006-10-27:
For ja, det har hele tiden været mit ansvar, og jeg har hele tiden stået til ansvar for det.
Jeg har ikke haft problemer med at stå ved det ansvar.
Vi har også haft samråd, hvor vi har drøftet de her ting.
Så det var sådan set blot til illustration af, hvad det er for en bevægelse, der sker mere tydeligt end i dag i forhold til hr. Morten Østergaards billede af, at nu blev der flyttet noget ud af Folketinget.
Det gør der ikke.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-10-27:
Det undrer mig meget.
Jeg kan ikke forstå det.
Jeg vil bare have ministeren til at bekræfte, at det i alle tilfælde, uanset hvordan det bliver udformet i praksis, er ministerens ansvar – bekendtgørelse eller ej.
Rikke Hvilshøj (V), 2006-10-27:
Helt formelt ja, er det det, som der gives mulighed for med lovforslaget, men tingene hænger altså sammen, og muligheden for, at vi kan sikre og garantere en sagsbehandlingstid for de sager, der er oplyst, er betinget af, at vi også kan få lov til at sige, at sender man en mangelfuld ansøgning ind, bruger vi i stedet kræfterne på ved afslaget at lave en klar vejledning om, at der stadig væk mangler de og de oplysninger.
Så har ansøgeren mulighed for at sige: O.k., dem finder jeg så lige, og så sender jeg ansøgningen ind en gang til.
Morten Østergaard (RV), 2006-10-27:
Men jeg er under alle omstændigheder glad for, at ministeren endelig er kommet til den erkendelse, at der har manglet gennemsigtighed på området.
Så vil jeg spørge vedrørende den såkaldte selvbetjeningsmodel: Er det korrekt forstået, at alle de ting, der handler om at lave en hurtigere betjening af fuldt oplyste sager, kan man allerede i dag, og at det eneste, der søges hjemmel til, er afvisning på grund af formelle fejl?
For der er det jo, at man i høringssvaret fra retssikkerhedsfonden siger, at det altså er en meget anderledes forståelse af vejledningspligten og den måde, den normalt praktiseres på i den danske offentlige forvaltning.
Det er derfor, vi synes, at alt det, der her taler for ansøgeren, kan man gøre i forvejen.
Det eneste, man forsøger her, er at slippe af med nogle sager, som man så ikke skal behandle, og tørre ansvaret af på ansøgeren, så vidt jeg kan se.
Men det kan være, jeg kan blive klogere.
Rikke Hvilshøj (V), 2006-10-27:
Hr. Morten Østergaard kan være helt rolig, for det her er ikke en udstedelse af en blankocheck.
Bekendtgørelsen om tilknytningskravet vil rammes ind af eksisterende lovgivning og det, der i dag står om tilknytningskravet i de praksisnotater, der løbende er blevet lavet, som ligger på nettet, og som bliver oversendt til udvalget.
Det er det, der er udgangspunktet.
Der lægges ikke op til en ændring af tilknytningskravet.
Der lægges op til, at vi, sådan som tilknytningskravet administreres i dag ud fra de praksisnotater, der ligger i dag, og den lovgivning, der ligger i dag, får beskrevet det i en bekendtgørelse og dermed får sikret en bedre gennemsigtighed og en bedre retssikkerhed for den enkelte.
Så der er ikke lagt op til nogen som helst ændringer i tilknytningskravet, som hr. Morten Østergaard kender det i dag.
Morten Østergaard (RV), 2006-10-27:
Med hensyn til det med tilknytningskravet vil jeg spørge ministeren, om ikke det var rimeligt at give os et indblik i, hvad det er, ministeren har tænkt sig at skrive i bekendtgørelsen.
Så det skal være mit første spørgsmål.
Lotte Thiim Bertelsen (SF), 2006-10-27:
Fru Irene Simonsen indledte med at sige, at lovforslaget var sund fornuft hele vejen igennem.
Så langt kan vi være helt enige med Venstre.
Dog er vi alligevel betænkelige eller måske skal vi sige med De Radikales ord bekymrede.
Det drejer sig om flere ting.
Først er der selvbetjeningsmodellen.
Der er jo flere høringssvar, der har påpeget, at der er fare for retstab ved, at ansvaret for, at sagen er fuldt oplyst, lige pludselig kommer til at ligge på ansøgeren.
Det synes vi er bekymrende, og vi synes også, at der er en tendens til, at den her selvbetjeningsmodel mere peger i retning af, at man gerne vil kunne afgøre de nemme sager hurtigt, og de andre vil man så afvise.
På den måde kan man måske komme hurtigere igennem sagerne, men jeg forstår i virkeligheden egentlig ikke helt tanken bag.
Man angiver her, at man vil udarbejde nye vejledninger og skemaer, som er mere entydige og letforståelige.
Det synes vi er meget positivt, og det synes vi man skulle fremhæve i langt højere grad end at sigte på at afvise nogle, for at de så kan søge igen.
Derfor synes vi, at vi under udvalgsarbejdet bliver nødt til at snakke lidt om, hvorvidt det reelt er en selvbetjeningsmodel, eller om det er en ny praksis for, hvordan man afgør sager, eller hvad der lige ligger i det.
Vi vil helst ikke have, at vi kommer ud i, at de ansøgere, som måske har svært ved at udfylde skemaer eller lignende, kommer i klemme her.
Så er der det om forsørgelseskravet ved familiesammenføring.
Vi synes også, det er positivt, at det ikke længere er afgørende, præcis hvor meget man tjener, og at der sker en afbureaukratisering, sådan at man blot skal kunne sige, at man er selvforsørgende, og at man ikke skal dokumentere og se på lønsedler og alt muligt.
Vi synes også, det er positivt med hensyn til forlængelse af opholdstilladelserne, at der også her sker en afbureaukratisering, og at man indfører de her tro og love-erklæringer.
Så kommer vi til tilknytningskravet, og det er jo der, vi i SF nok bliver nødt til at stå af på det her lovforslag.
Vi synes, det er meget bekymrende, at man indfører en bemyndigelse til fortolkning af det her lovkrav.
Vi synes, det er et meget vigtigt og politisk følsomt område.
Især over for de mennesker, det berører, er det et meget følsomt område, og derfor vil vi ikke bare være med til at udstede en blankocheck til, hvordan det her kan fortolkes.
Det vil vi gerne arbejde meget med i udvalgsarbejdet.
I det hele taget er vi jo ikke særlig glade for tilknytningskravet, så det kan godt være, at det i sig selv gør, at SF vil stemme imod forslaget, når vi når dertil.
Jeg vil slutte af med det positive, og det er, at der jo foreslås nogle ændringer på studieområdet, som vi synes er meget fornuftige og positive, og dem kan vi sådan set godt tilslutte os.
Morten Østergaard (RV), 2006-10-27:
Der skal altså ikke herske nogen tvivl om – det glemte jeg også at sige før – at i Det Radikale Venstre synes vi, at man skulle fjerne tilknytningskravet for danske statsborgere.
Det er jo sådan set en meget klar melding fra vores side; det er vores politik og har været det længe.
Og gjorde man det, havde man ikke brug for nogen regler af nogen slags, kan man sige.
Det, der er problemet her, er, at ministeren beder om en blankocheck til at lave en bekendtgørelse.
Vi er enige i, at der mangler gennemsigtighed, og at der mangler overblik over området, og vi har den påstand, at det har været en meget hård kamp at komme dertil, men vi synes, det ville være rimeligt, at vi i løbet af lovbehandlingen får klarhed over, hvad der kommer til at stå i den bekendtgørelse, altså hvordan teksten udlægges, for det har virkelig været et kæmpeproblem, og alle, der har arbejdet på området, har sagt: Kan vi ikke godt få indseende med, hvordan praksis er på det her område?
Da vi spurgte til det første gang, fik vi svaret, at man ikke lige havde en samlet oversigt over praksisnotaterne, og derfor kunne man ikke vide, hvordan praksis var, og sende det over til Folketinget.
Det er derfor, vi siger: Inden vi lægger os fast på, om vi vil støtte det eller ej, er vi da nødt til at vide, hvordan reglerne fortolkes.
Eva Kjer Hansen (V), 2006-10-27:
Jeg vil gerne takke ordførerne for de mange positive tilkendegivelser om lovforslaget.
Som flere jo har været inde på, er der alene tale om tekniske ændringer og præciseringer, som omfatter love på det sociale område og på boligområdet, og det er ting, som simpelt hen er nødvendige at få indarbejdet, inden kommunalreformen træder i kraft.
Jeg vil dog sige til fru Lotte Thiim Bertelsen, at jeg tror, der vil ske det, at SF bliver begejstret for kommunalreformen, når først det går op for SF, hvor mange positive ændringer den egentlig medfører.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling.
Afstemning
Lotte Thiim Bertelsen (SF), 2006-10-27:
Som flere af de foregående talere allerede har bemærket, er det et teknisk lovforslag.
Det er lavet som følge af kommunalreformen, som vi jo i SF ikke var de store tilhængere af, og det bliver vi nok heller ikke.
Men samtidig er vi indstillet på, at der skal være orden i lovgivningen, når den nu engang er vedtaget, så derfor vil vi heller ikke stille os på bagbenene.
Morten Østergaard (RV), 2006-10-27:
Jeg skal på vegne af den radikale ordfører, hr. Martin Lidegaard, meddele, at da vi jo ikke er en del af kommunalreformen på det her område, men på den anden side ikke vil lægge voldsomme hindringer i vejen for, at der bliver lavet ændringer af teknisk karakter for at udmønte kommunalreformen, så vil vi undlade at stemme for lovforslaget.
Tom Behnke (KF), 2006-10-27:
Det Konservative Folkeparti kan støtte lovforslaget.
Pia Kristensen (DF), 2006-10-27:
Formålet med forslaget er at sætte de lovændringer, der er vedtaget som ændringer til den nuværende servicelov, ind i den nye servicelov, der træder i kraft den 1. januar 2007.
Samtidig foretages der nogle konsekvensændringer som følge af kommunalreformen i en række øvrige love på det sociale område og på boligområdet.
Der er altså tale om et rent teknisk lovforslag som følge af kommunalreformen, og det kan Dansk Folkeparti selvfølgelig støtte.
Mette Gjerskov (S), 2006-10-27:
Socialdemokraternes ordfører, hr. René Skau Björnsson, havde desværre ikke mulighed for at være til stede i dag, så derfor skal jeg på hans vegne sige, at vi fra Socialdemokratiets side umiddelbart ikke kan se nogen problemer i lovforslaget.
Det er jo et lovforslag, der er af rent teknisk karakter, så derfor støtter vi det.
Vi forbeholder os naturligvis som altid retten til at ændre holdning, hvis der skulle dukke noget op under udvalgsarbejdet, men ved gennemlæsningen af lovforslaget har vi ikke umiddelbart kunnet se, at der skulle være nogen problemer.
Så vores udgangspunkt er, at vi går positivt ind i udvalgsarbejdet, og vi støtter forslaget.
Irene Simonsen (V), 2006-10-27:
Jeg skal på vegne af vores ordfører på området, hr. Hans Andersen, som ikke kunne være til stede, læse hans tale op: Lovforslaget er et rent teknisk lovforslag som følge af kommunalreformen.
Lovforslaget er forhandlet med de kommunale parter, og ingen af de 33 høringssvar har bemærkninger til forslaget.
Venstre har heller ikke noget at tilføje, og på den baggrund kan Venstre tilslutte sig forslaget.
Hans Christian Schmidt (V), 2006-10-27:
Først vil jeg gerne sige tak til ordførerne fra partierne for de synspunkter, der er kommet frem her.
Det er jo sådan, at der med vedtagelsen af lov nr. 536 af 24. juni 2005 var enighed om at muliggøre en videreførelse i kommunalt regi af de hidtidige amtslige jordkøbsnævn efter den 1. januar 2007.
Vi havde hele den politiske debat, og så kom det på plads.
Nu er det så ren teknik, der skal ordnes efterfølgende.
Ved den nævnte lovændring var det forudsat, at jordkøbsnævn skulle organiseres som kommunale fællesskaber i henhold til § 60 i lov om kommunernes styrelser.
Denne konstruktion har imidlertid vist sig at ville give nogle problemer, idet jordkøbsnævnenes sammensætning forudsætter deltagelse af personer, der ikke repræsenterer kommunen, og det er dette tekniske problem, vi skal løse.
Lovforslaget sikrer, at jordkøbsnævn kan oprettes som selvstændige forvaltningsmyndigheder med kompetence til at købe og sælge jord i overensstemmelse med jordfordelingslovens formål efter kommunalreformens ikrafttræden.
Der er altså i det væsentligste tale om en justering af de regler, der fra den 1. januar 2007 skal gælde for organisering af jordkøbsnævn.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling.
Afstemning
Irene Simonsen (V), 2006-10-27:
Det her lovforslag er en del af forliget »En ny chance til alle«, som jo blev indgået i juni 2005 mellem regeringen, Dansk Folkeparti og Socialdemokratiet
, hvorimod aftalen, nu hvor den skal udmøntes, støttes af regeringen og Dansk Folkeparti, fordi Socialdemokraterne forsvandt fra de aftaler, de havde indgået.
En del af aftalen gik ud på at skabe bedre incitamenter for kommunerne til at opnå en aktiv integrationsindsats og samtidig også få belønnet kommunernes indsats, når de gør det godt.
Der blev nedsat en arbejdsgruppe, der fik til opgave at komme med forslag til en samlet reform af det nuværende finansieringssystem for introduktionsprogrammet og danskuddannelsen.
Arbejdsgruppen skulle komme med nogle forslag til forenklinger af finansieringssystemet og samtidig øge kommunernes incitamenter.
Begge dele synes vi selvfølgelig i Venstre er meget godt.
Forenklinger er altid godt, og hvis vi kan afskaffe administrativt bøvl, så kan vi kun gå ind for det.
Samtidig er vi også meget positive over for, at der er nogle økonomiske incitamenter, der kommer kommunerne til gavn, men ikke mindst også de udlændinge, der kommer til landet og skal integrere sig, så de hurtigere bliver en del af vores fællesskab.
Det er stort set en afskrift af, hvad arbejdsgruppen er kommet med af forslag, og derfor forudser jeg heller ikke de store problemer i det her, da Kommunernes Landsforening har været en aktiv part i arbejdsgruppen og selv har været med til at skabe de forslag, der ligger heri.
Det er meget vigtigt med det her forslag, at vi nu sikrer, at integrationsindsatsen bliver startet fra dag et, man lander i Danmark.
Når man kommer ud i kommunerne og skal i gang med at være en del af fællesskabet, er det utrolig vigtigt, at man ikke sidder i et vakuum for lang tid, men at man føler, at nu har jeg min opholdstilladelse, det er nu, jeg skal i gang, det er nu, integrationen skal styrkes, det er nu, jeg skal lære, hvordan jeg bliver en del af fællesskabet.
Det er der nogle økonomiske incitamenter i det system, vi lovgiver om her, som klart lægger op til.
Indsatsen retter sig mod sprog, uddannelse og arbejde.
Nu er det selvfølgelig ikke sådan, at sprog, uddannelse og arbejde er det eneste, der er indeholdt i integration.
Men vi ved, det er nogle af de meget vigtige elementer, for at man også kan blive integreret og blive en del af det danske fællesskab.
Det er godt, at kommunerne får nogle bedre økonomiske gevinster, når resultaterne på sprog og uddannelse og arbejde opnås.
Vi har jo desværre i nogle år lidt en smule af, at det økonomisk set har været ret ligegyldigt for kommunerne, hvordan man lavede indsatsen i forhold til integration.
Der er nogle kommuner, der har klaret integrationsindsatsen fantastisk godt, og der er nogle kommuner, for hvem vi godt kunne ønske, at det kunne have gået bedre.
Og de, hvor det godt kunne gå bedre, får i hvert fald nu et helt klart incitament til at gøre det rigtige; lære af de kommuner, der har gjort det godt, hvilket til sidst bliver til gavn for de udlændinge, der skal være en del af vores dagligdag og fællesskab i Danmark.
Så Venstre ser positivt på det her forslag.
Lotte Bundsgaard (S), 2006-10-27:
Det lovforslag, vi nu behandler, har til formål at fremme kommunernes incitament, altså deres motivation til at gøre en aktiv indsats for at integrere flygtninge i vores samfund.
Socialdemokraterne kan på det varmeste anbefale, at de kommuner, der gør en særlig indsats for, at flygtninge lærer dansk og kommer i arbejde, også belønnes for det.
Det er afgørende, at flygtninge, når de kommer til vores land, for at de kan blive en del af vores fællesskab, lærer dansk og kommer i arbejde.
Men undersøgelse på undersøgelse har jo også vist, at der er alt for stor forskel på, hvilken indsats de forskellige kommuner gør for integrationen.
Der er kommuner, der kan gøre det langt bedre, end de gør i dag.
Vi tror på, at det her lovforslag vil gøre sit til, at kommunerne vil have endnu en grund til at gøre en bedre integrationsindsats.
Derfor støtter Socialdemokraterne store dele af forslaget til en ny incitamentsstruktur.
Der er dog et område, hvor vi mener der er et problem med den ændrede refusionsprocent.
Det er kommunernes tildeling af særlige ydelser.
Kommunerne får med det her lovforslag en lavere refusion på den hjælp, de giver økonomisk trængte mennesker i særlige tilfælde.
Det ser vi som et problem.
Vi frygter, at den del af forslaget vil føre til mere fattigdom frem for bedre integration.
Vi ved nemlig, at alt for mange flygtninge har svært ved at få pengene til at slå til på grund af den lave ydelse, de får.
Vi ved også, at kommunerne er hårdt pressede økonomisk på grund af regeringens økonomiske politik.
Vi Socialdemokrater ønsker ikke, at kommunerne skal have flere økonomiske grunde til ikke at hjælpe flygtninge, der er i en svær økonomisk situation.
Derfor vil vi i udvalgsarbejdet gerne have afklaret, hvordan vi via ændringsforslag eller på andre måder kan fritage hjælp i særlige tilfælde for den lave refusionstakst.
Vores endelige stillingtagen til dette lovforslag vil derfor afhænge af, om vi får sikkerhed for, at vi med det her forslag får en bedre integration i Danmark, uden at vi skaber mere fattigdom.
Men alt i alt går Socialdemokraterne med positivt sind ind i udvalgsarbejdet.
Irene Simonsen (V), 2006-10-27:
Det fremgår jo tydeligt af lovforslaget, at det skal tages op, i det øjeblik der er en forandring i det land, man er flygtet fra, det vil sige, at man har en mulighed for at vende tilbage.
Så skal alle sagerne undersøges, og det bliver de også fremover.
Men det er klart, at man også kan gruppere dem og effektivisere det her, sådan at man kan gå ind og sige: Her er der en gruppe, hvis sager ligner hinanden, så lad os prøve overordnet lige at kigge på det her.
Det ville være en klar effektivisering, der kan være til fordel for flygtningene, fordi de netop får nedbragt sagsbehandlingstiderne og afgørelserne i den sammenhæng.
Det værste er jo, at man skal gå og vente på en afgørelse.
Morten Østergaard (RV), 2006-10-27:
Det er så de praksisnotater, som næsten er sagnomspundne, idet det jo altså har taget år og dag først at finde dem frem og siden at få dem offentliggjort, og så er der det, som vi også tidligere har diskuteret, vedrørende skelsættende afgørelser, som heller ikke er kommet frem.
Men jeg vil også lige spørge til en anden del af lovforslaget.
Der tales i forbindelse med asylsager om det, synes man, meget fornuftige, at man lader dem løbe, indtil forholdene har ændret sig.
Hvis man f.eks. kigger på romaerne og på anbefalingerne fra FN, kan man jo se, at det er sådan, at selv om situationen i dag er en anden, end dengang folk flygtede, er den vidt forskellig afhængigt af, hvem det drejer sig om.
Derfor vil der fortsat være behov for, at man laver en individuel vurdering sag for sag og ikke sådan en nation for nation-sagsbehandling på det.