runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pia Christmas-Møller (KF), 2001-04-19:
Det kan være, at jeg udtrykker mig meget uklart, men jeg vil gerne slå fast endnu en gang, at Det Konservative Folkeparti støtter, at der bliver mere åbenhed omkring lønforhold.
Vi støtter, at det skal være muligt for den enkelte lønmodtager i et ansættelsesforhold at videregive oplysninger om lønforhold til faglige repræsentanter på virksomheden, til Ligestillingsnævnet, til de forskellige relevante instanser, der måtte være involveret i en ligelønsdiskussion, i en ligelønssag.
Det støtter vi varmt.
Det har jeg sagt, jeg ved ikke hvor mange gange i dagens debat og ved tidligere lejligheder.
Fru Anne-Marie Meldgaard har jo sikkert forberedt sig godt til debatten her, så hun ved jo også, at Det Konservative Folkeparti sammen med Venstre fremsatte et forslag til vedtagelse under den forespørgselsdebat, der var for et par måneder siden om samme sag.
Så vi går ind for åbenhed.
Vi vil beskytte den enkelte lønmodtager, sikre den enkelte lønmodtager retten, men samtidig også sikre vedkommendes krav på anonymitet, og vi vil sikre, at dette ikke bliver misbrugt til at skade virksomhederne, for det er
ingen jo interesseret i, heller ikke de personer, der er ansat på virksomheden.
Anne-Marie Meldgaard (S), 2001-04-19:
I det her svar har jeg svært ved at finde ud af, hvordan man både kan være åben i en virksomhed og samtidig lukket.
Så jeg kunne godt tænke mig at høre, hvordan Det Konservative Folkeparti kan forestille sig, at den åbenhed, der skal til, for at man kan få belyst, om der er tale om reel ligeløn mellem mænd og kvinder, mellem ansatte i en virksomhed, skal tilvejebringes, når der skal være den lukkethed, som Det Konservative Folkeparti ønsker.
Pia Christmas-Møller (KF), 2001-04-19:
Jeg ved ikke rigtig, hvad jeg skal stille op med fru Anne-Marie Meldgaard i denne her debat.
Den intention deler vi, men vi vil altså ikke bruge ligeløn som skalkeskjul for at belaste virksomhederne yderligere.
Vi vil ikke bruge ligelønshensynet som skalkeskjul for at smide misundelsesgiften ind på virksomhederne, så medarbejderne dér får det dårligt over at være mere eller mindre tvunget til at oplyse forhold, som de faktisk ikke har lyst til at oplyse, og som de oplever som dybt private.
I Danmark føler de fleste mennesker, at løn og lønforhold faktisk er et privat anliggende.
Det vil vi gerne fortsat sikre lønmodtagerne ret til.
Og det er baggrunden for vores problematisering af lovforslagets begrænsninger.
Vi er bange for, at de begrænsninger ikke er tilstrækkelige til at sikre anonymiteten og dermed sikre, at det er den enkelte lønmodtager, der selv styrer, hvorhen de meget stærkt private og personlige oplysninger, som lønforhold jo er, går.
Anne-Marie Meldgaard (S), 2001-04-19:
Når jeg nu har lyttet til fru Pia Christmas-Møllers ordførertale her, var det ord, der gik igen flest gange, virksomhederne, virksomhederne og virksomhederne.
Den dér sang om, at det her drejer sig om ligeløn, og at man så gerne vil være med på den vogn, kunne jeg ikke rigtig få øje på.
Jeg synes, det var bureaukratiet, det var virksomhedernes tarv, det var statistiker, og det var maskiner, der kørte.
Hvor var mennesket henne?
Anders Samuelsen (RV), 2001-04-19:
Vi er i Det Radikale Venstre positivt indstillet over for det her forslag, også over for at gå efter netop de 8 timer, som er blevet et centralt omdrejningspunkt i dagens debat.
Vi finder, at der er mange gode argumenter for at gå netop efter de 8 timer, primært argumenter om at forsøge at undgå forskelsbehandling, men også hensynet til generelt at sikre nogle ordentlige forhold omkring deltidsjob.
Der er undervejs i debatten blevet rejst en række spørgsmål vedrørende bl.a. LO's og DA's rolle i forhold til lovforslaget, men der er også blevet peget på andre forhold, som vi naturligvis med spænding vil følge belysningen af undervejs i udvalgsbehandlingen.
Med det som udgangspunkt er vi i Det Radikale Venstre altså positivt indstillet over for forslaget.
Susanne Clemensen (CD), 2001-04-19:
Jeg vil starte med at konstatere, at vi i CD som udgangspunkt er positive over for det her lovforslag, der gennemfører EU's deltidsdirektiv.
Vi kan se, at netop arbejdsmarkedets parter har haft en meget positiv indflydelse her og faktisk har formået at føre direktivet ud i livet via den aftale, der er indgået.
Tilbage står så selvfølgelig den gruppe lønmodtagere, der ikke er omfattet af de kollektive overenskomster, og her siger man så, at den aftale, der allerede er indgået mellem DA og LO, også skal kunne gælde den gruppe.
Det synes vi faktisk er rigtig godt, for vi sætter meget stor pris på, at vi kommer i gang med at praktisere en større fleksibilitet, når det gælder arbejdstiden.
Det skal ikke være sådan, som det hidtil har været herhjemme efter vores opfattelse, at enten arbejder man på fuld tid, eller også er man ligesom nærmest ude af arbejdsmarkedet.
Det er ikke rimeligt.
Derfor håber vi, at det her deltidsdirektiv og gennemførelsen via kollektive overenskomster kan være med til at sende et signal om, at vi faktisk ønsker flere deltidsstillinger.
Så er der spørgsmålet om timegrænsen, om den skal sættes ned i forhold til den nuværende timegrænse.
Jeg vil gerne sige, at her har vi også nogle betænkeligheder i CD, og det er så nogle ting, som vi vil dyrke under udvalgsarbejdet, før vi giver vores endelige tilslutning til lovforslaget i dets helhed.
Ole Sohn (SF), 2001-04-19:
Da jeg læste lovforslaget her igennem første gang, sad jeg sådan tilbage med et indtryk af, at regeringen har en viden, som vi andre ikke helt er blevet til del endnu, gående på, at EU er på vej til at underkende Danmark i forhold til implementering af arbejdstidsdirektivet.
Jeg synes, det er interessant at få belyst, om det er noget, der er undervejs, om der kommer en underkendelse eller en åbningsskrivelse, eller hvad det nu hedder i den forbindelse, og at det er derfor, at man siger, at man ikke kan klare to sager og derfor laver en lovimplementering af deltidsdirektivet.
Det synes jeg er interessant lige at få afdækket, for umiddelbart har vi den opfattelse, at den aftale, som en række partier indgik i 1993, om, at man bygger implementering via de kollektive overenskomster, må være udgangspunktet.
Men det er klart, at hvis det viser sig, at EU har eller er på vej til at underkende Danmark, så må vi tage bestik af den nye situation, og det er vi også indstillet på fra SF's side. Der er et andet element i forslaget, hvor vi heller ikke er helt afklaret, eller som vi i hvert fald ser noget kritisk på.
Det er den monopolstilling, som LO og Dansk Arbejdsgiverforening har omkring implementeringen.
Vi mener faktisk, at det er en meget berettiget kritik, der er kommet fra FTF, AC og SALA.
Vi vil meget gerne i forbindelse med udvalgsarbejdet have kigget på, hvordan vi kan få løst det problem, som har ligget latent i forhold til implementeringsarbejdet igennem de seneste år.
Det sidste, jeg ville sige, er om spørgsmålet om nedsættelsen af de 15 timer.
Det har jeg meget sympati for at man gør.
Men når man læser lovforslaget igennem, så mangler jeg nogle andre argumenter, nogle bedre argumenter for, at det lige skal være 8 timer, end det, at man henviser til en arbejdstidnedsættelse, for med min lommeregner er det et sted i nærheden af 12½ time, det skulle sættes ned til.
Jeg vil gerne gå længere ned, det er ikke det, men jeg vil helst gøre det på et sagligt funderet grundlag.
Der må være en lidt nærmere begrundelse for, hvorfor man er endt på det tal.
Med de her kritiske bemærkninger vil jeg gerne fortsætte den gode ånd og tone, som har været gældende igennem hele dagens debat.
Det vil sige, at selv om vi er meget kritiske, er vi indstillet på at gå konstruktivt ind i udvalgsarbejdet, og derfor har vi ikke taget endelig stilling til forslaget, men er lydhøre over for gode argumenter og vil også gerne påvirke lovforslaget med nogle af de holdninger, jeg har givet udtryk for her, så vi kan ende med at stemme for det.
Carsten Hansen (S), 2001-04-19:
Vi fik jo fra De Konservatives ordfører, hr. Knud Erik
Kirkegaard,
en længere analyse som indledning til hans ordførertale
Og det var da noget af en melding, han kom med, men det forpligter vel også.
Det forpligter til at fortælle, hvad det så er man vil.
Man kan vel ikke rende rundt i et helt år endnu, hvis man kan holde dampen oppe vel at mærke, og fortælle, at det er noget skidt, det hele, og at det er i orden, der er 65.000 arbejdsulykker, 50.000 arbejdsbetingede lidelser og 15.000 ulykker hvert år.
Hvad er det, man vil fra Det Konservative Folkeparti?
Og så lagde jeg mærke til, at hr. Knud Erik Kirkegaard dog vil respektere vælgernes dom.
Så vil jeg også gerne prøve at spørge hr. Knud Erik Kirkegaard: For den yderste højrefløj, Venstre og De Konservative osv., er det jo sådan, at notificeringen i EU åbenbart er et stort spørgsmål, det, at EU ikke har godkendt det.
Var der noget usædvanligt i hr. Knud Erik Kirkegaards ministertid i, at et lovforslag efterfølgende blev notificeret i EU?
Var det en usædvanlig procedure under den borgerlige regering, vi havde tidligere, mens hr. Knud Erik Kirkegaard var arbejdsminister?
Jette Gottlieb (EL), 2001-04-19:
Jeg lagde mærke til, at det blev gjort vældig odiøst, at det her forslag var blevet til i samarbejde med den yderste venstrefløj.
Nu ved jeg ikke, hvorfor den er særlig yderst, men det er rigtigt, at det er blevet til i samarbejde med venstrefløjen.
Det ligger der forskning, der påviser.
Vi kan jo se, at antallet af arbejdsulykker vokser.
Vi kan jo se, at udstødningen vokser.
Vi er i en situation, hvor det haster, hvis ikke vi skal se flere og flere komme til skade ved at gå på arbejde.
I den situation vælger vi altså en incitamentsmodel, som vi går ind i et samarbejde med regeringen om for at få en debat.
Fra De Konservatives side har man jo bare lænet sig tilbage og sagt: Det må vi lade parterne ordne.
Og når det konstateres, at parterne ikke kan ordne det, så har man ikke andre forslag til, hvad man så skal gøre, og det er dem, vi prøver at efterlyse nu.
Ole Sohn (SF), 2001-04-19:
Nu registrerede jeg under forespørgselsdebatten, at Det Konservative Folkeparti interessede sig uhyre meget for arbejdsmiljøet, og jeg registrerede også, at Det Konservative Folkeparti gav tilsagn om at støtte millionbevillinger til arbejdsmiljløforskningen.
Men vi skal jo også handle inden næste finanslov.
Vi ved, at der er et ufattelig stort behov for at få styrket og forbedret arbejdsmiljøet.
Nu ligger der et konkret forslag.
Jeg har forstået, at Det Konservative Folkeparti synes, at den her model er forkert.
Hvad vil Det Konservative Folkeparti konkret gøre?
Når man holder en ordførertale, er det da meget rimeligt, at man siger: Det kan vi ikke lide, vi vil i stedet gøre sådan og sådan, det er vores konkrete forslag.
Så har partierne mulighed for at forholde sig til det.
Det er det, der er ideen.
Knud Erik Kirkegaard (KF), 2001-04-19:
Med dette forslag ønsker regeringen en sidste og tredje del
af sin såkaldte incitamentspakke på arbejdsmiljøområdet gennemført.
De to første dele var den generelle arbejdsmiljøafgift og det gebyrbelagte tilsyn, og nu kommer så det sidste led, nemlig selve certificeringsordningen.
Inden jeg kommenterer selve lovforslaget, vil jeg godt tillade mig at komme med en generel politisk kommentar til dette ulyksalige projekt.
senest i marts måned næste år
Valgets resultat, og det håber jeg vi er enige om, afgøres af vælgerne.
Men meget tyder på, at det flertal, som gennemfører dette projekt, ikke vil have flertal efter valget, og et regeringsskifte er en realistisk mulighed.
På den baggrund vil jeg godt tilkendegive her, at vi i Det Konservative Folkeparti efter valget vil gøre, hvad vi kan, for at regeringens og venstrefløjens tredelte arbejdsmiljøprojekt hurtigst muligt bliver fjernet igen, og højst sandsynligt før lovforslag nr. L 213 overhovedet vil træde i kraft.
L 213 skal nemlig notificeres i EU i henhold til reglerne om statsstøtte, sådan som det fremgik af debatten for et øjeblik siden.
Det vil tage tid, hvis EU da overhovedet vil acceptere den tilskudsordning, som der er tale om.
Herefter nogle få kommentarer til forslagets indhold.
Allerede ved behandlingen før jul af loven om den generelle arbejdsmiljøafgift gjorde jeg opmærksom på, at virksomhedernes direkte og indirekte omkostninger ved at opnå certificering formentlig for de fleste virksomheder ville overstige det beløb, som virksomheden kunne opnå i tilskud.
Det gælder ubestrideligt virksomheder, som ønsker at få certifikatet på grundlag af akkrediteret certificering, men formentlig også for virksomheder, som søger certifikat på grundlag af akkrediteret inspektion.
Ellers skal ministeren gennem den efterfølgende regeldannelse overraske positivt, og en sådan mulighed forekommer helt usandsynlig.
Vi finder det endvidere dybt betænkeligt at inddrage problemstillinger omkring det rummelige arbejdsmarked og sundhedsfremme i virksomhederne i denne certificeringsordning.
Hermed risikerer man jo at lægge gift ud ikke blot for arbejdsmiljøindsatsen, men også for de to andre meget vigtige problemkomplekser.
Som næsten alle høringsberettigede gør opmærksom på, vil forslaget medføre et voldsomt bureaukrati ikke blot for virksomhederne, men også for Arbejdstilsynet, så efter konservativ opfattelse står forslaget til dumpekarakter, og vi kan ikke støtte det.
Eva Kjer Hansen (V), 2001-04-19:
Jeg stiller mig meget tvivlende over for, om det her lovforslag kan reddes ved ændringsforslag, men hvis der under debatten kommer nogle positive meldinger fra regeringspartierne og forligspartierne i det hele taget gående ud på, at man er indstillet på at forhandle med Venstre om forbedringer af lovforslaget, imødekommelse af de synspunkter, som jeg har givet udtryk for, så vil vi naturligvis gå positivt ind i det.
Jette Gottlieb (EL), 2001-04-19:
Det synes jeg i og for sig er forståeligt nok, men var det så ikke en god idé at komme med de ændringsforslag til det her lovforslag, som ville gøre det til et brugbart forslag?
Eva Kjer Hansen (V), 2001-04-19:
Jeg skal sige til hr. Ole Sohn, at vi meget gerne vil komme med konkrete forslag til, hvad vi synes, der skal ske på området.
Men under denne debat forholder jeg mig til det lovforslag, der er til behandling.
Ole Sohn (SF), 2001-04-19:
Nu er det jo sådan, at når et lovforslag vedtages og det så skal følges op af bekendtgørelser, så er bekendtgørelserne noget, som kommer til høring.
Det gør de vel også ved det her lovforslag, sådan at arbejdsmarkedets parter via Arbejdsmiljørådet bliver hørt.
Så jeg er nu meget tryg ved, at det nok skal gå.
Nu er det tredje gang, jeg er oppe, og dermed sidste, og derfor vil jeg stille et spørgsmål for tredje gang, men jeg forventer ikke at få et svar.
Det er jo gået op for mig, jeg tror, det er gået op for hele salen, at Venstre ikke støtter det her forslag.
Men det er ikke fair nok, at man samtidig vil gå rundt på vælgermøder og i pressen og sige: Vi vil gøre noget for arbejdsmiljøet, når man ikke vil komme med et eneste konkret forslag til, hvad man vil gøre.
Det går da op for vælgerne på et tidspunkt, at det er varm luft.
Også af hensyn til den konstruktive debat partierne imellem, vil vi da gerne forholde os til nogle af Venstres konkrete forbedringer på arbejdsmiljøområdet, men Venstre skal komme med nogle forslag. Dem efterlyser vi.
Eva Kjer Hansen (V), 2001-04-19:
Til hr. Carsten Hansen skal jeg sige, at med hensyn til det her lovforslag synes jeg, at der absolut er tvivl om, hvorvidt det er i overensstemmelse med EU's regler.
Jeg synes, der er en begrundet tvivl.
Det kan så være, at hr. Carsten Hansen overhovedet ikke er i tvivl og mener, at der slet ikke kan sættes nogen spørgsmålstegn ved, hvorvidt det er i overensstemmelse med statsstøttereglerne. Men det mener jeg det er.
Og i den situation synes jeg, at man skulle have undersøgt det nøje og givet det en ordentlig vurdering af, hvorvidt det så vil kunne gå eller ej, og derfor beklager jeg, at det ikke allerede er sket på forhånd, at man har fået afdækket den side af problemet først.
Til hr. Ole M. Nielsen skal jeg sige, at det, der er, synes jeg, særdeles problematisk i det her forslag, ud over at jeg synes, at det er ekstremt bureaukratisk og administrativt besværligt, er, at reglerne er så upræcist formuleret.
Jeg er meget bekymret for retssikkerhedsaspektet
i forhold til denne lovgivning, for hvem er det nu, der får lov til at definere, hvad det reelt er for nogle krav, der skal opfyldes rundtomkring?
Der skal laves en bekendtgørelse, og så bliver det overladt til Arbejdstilsynet at finde ud af og nærmere at specificere, hvad kravene skal være, og det bliver Arbejdstilsynet, der får lov til at vurdere, hvorvidt virksomhederne så lever op til kravene eller ej.
Jeg synes, at når vi laver lovgivning på sådan et område, så skal vi være meget mere præcise, meget mere klare i formuleringerne af, hvilke krav der skal stilles, for at man opfylder reglerne, for at kunne få certifikatet og dermed få nogle af pengene retur.
Og jeg synes, at alle de aspekter, der bliver inddraget også med det rummelige arbejdsmarked og med sundhedsfremme osv., er meget subjektive ting, som gør det yderst vanskeligt at vurdere, om den enkelte virksomhed så også reelt har levet op til bestemmelserne på det område.
Jeg synes simpelt hen, det er forkert, at vi giver Arbejdstilsynet så store redskaber i hånden i forhold til at vurdere, hvad man kan, og hvad man skal rundtomkring.
Knud Erik Kirkegaard (KF), 2001-04-19:
Det er i og for sig et svar til alle tre spørgere, som jo alle er optaget af, hvad De Konservative vil gøre for arbejdsmiljøet.
Det forstår jeg naturligvis også godt, specielt fordi vi står i en situation, hvor der kan forventes et folketingsvalg inden for den nærmeste fremtid.
Men jeg vil da godt her, ligesom jeg gjorde under førstebehandlingen af forslaget om den generelle arbejdsmiljøafgift, give udtryk
for, at en certificeringsordning kan være en ganske fremragende idé, men at koble den sammen med den generelle arbejdsmiljøafgift er simpelt hen at lægge gift for hele indsatsen.
Dette trefløjede projekt vil samlet set efter vores overbevisning skade arbejdsmiljøindsatsen, og det giver os bestemt grund til at stemme imod hele den trefløjede indsats.
Og så synes jeg ikke, hr. Carsten Hansen skal gå rundt og sige, at vi synes, det er i orden med 65.000 arbejdsulykker.
Der var en radikal minister, der kom galt af sted ved at påstå, at vi gerne så, at der var nogle flygtninge, der druknede i Middelhavet.
Den slags argumenter synes jeg man skulle holde sig for god til.
Om notificeringen: Det er selvfølgelig sædvanlig procedure, at man vedtager et lovforslag, som så skal notificeres.
Men se, her er det jo sådan, at man gennemfører et forslag om opkrævning af 420 mio. kr., som virksomhederne allerede nu er ved at tage højde for og indregne i deres priser.
Og så ved man altså endnu ikke, om grundlaget er EU-medholdeligt.
Det er da for ringe.
Carsten Hansen (S), 2001-04-19:
Det er jo lidt skægt, at under fru Eva Kjer Hansens svarrunde på hendes ordførertale stiller fru Eva Kjer Hansen spørgsmål til os andre og undlader at svare på sine egne spørgsmål.
Det synes jeg da er meget skægt.
Men lad mig bare spørge en gang til og se, om jeg kan få formuleret mig pædagogisk.
Vi havde jo også en pædagogisk vinkel på det før.
Er der noget usædvanligt i, at en regering fremsætter et lovforslag, som efterfølgende skal notificeres i EU?
Og er det ikke korrekt, at den borgerlige regering har gjort det i gentagne og i mange tilfælde?
Det vil jeg så gerne have et svar på, hvis fru Eva Kjer Hansen ikke kan sige, hvor mange det er.
Og så må jeg sige, det er underligt, at man ikke vil være med til, at de virksomheder, som har et ordentligt arbejdsmiljø, kan få deres afgift tilbage, og at de oven i købet kan indføre en arbejdsmiljømærkeordning, som de kan få noget benefit af.
Det er underligt.
Og så mangler vi fuldstændig et klart svar fra Venstre: Hvad er det, man vil?
Ja, man har fremlagt nogle forringelser, det ved jeg godt, men hvad vil man i forhold til at forbedre arbejdsmiljøet?
Er det andet end store ord og fedt flæsk?
Ole M. Nielsen (KRF), 2001-04-19:
Jeg har stor forståelse for, at Venstre ikke kan lide det her lovforslag, fordi det hænger sammen med arbejdsmiljøafgiften, for den er jeg også inderligt imod.
Men sådan fuldstændig uden at være polemisk, men for at få det opklaret, for at jeg selv kan finde ud af, hvad det her er for noget, vil jeg gerne spørge: Hvis det var et selvstændigt forslag, som ikke har noget med finanslovforlig, arbejdsmiljøafgift og sådan noget skidt at gøre, er det så egentlig ikke et godt forslag?
Såden en mulighed for frivilligt at hverve et certifikat på, at man vil gøre noget ved de ting, er det faktisk ikke en rigtig god idé, og hvorfor har vi egentlig ikke lavet det før?
Det undrer jeg mig egentlig over.
Eva Kjer Hansen (V), 2001-04-19:
Hr. Bjarne Laustsen efterlyser et enkelt eksempel: Ja, medarbejdende ægtefæller, der har haft garantibevis, men som ikke kunne få efterløn.
Det var bare ét konkret eksempel, der har været til debat.
Vi har et lovforslag til første behandling.
Jeg har kommenteret elementerne i dette lovforslag, og jeg mener, at det er det, der er opgaven, nemlig at forholde sig til det foreliggende forslag.
Og efter Venstres opfattelse er det tvivlsomt, om det bidrager til at skabe bedre arbejdsmiljø rundtomkring, skabe bedre forhold, og jeg savner et svar fra Socialdemokratiet på: Hvad er det egentlig for virksomheder, det her vil være interessant for?
Hvem er det, der vil klare det administrative, der skal til for overhovedet at få certifikatet?
Er det de virksomheder, der har de allerstørste problemer?
Er det dér, hvor det virkelig ville rykke noget i forhold til arbejdsmiljøet?
Er der lavet en analyse af, hvem man mener, man når ud til med det her forslag, når man tager i betragtning, at det er så forholdsvis få virksomheder, man overhovedet regner med der vil søge om det her certifikat? Jeg stiller mig meget tvivlende over for, hvilken effekt det måtte få.
I forhold til EU-retten i det her: Jamen jeg glæder mig over, at EU altid går ind og kontrollerer en urimelig konkurrenceforvridende foranstaltning, og jeg sætter store spørgsmålstegn ved, om det her overhovedet kan blive notificeret i EU, og derfor synes jeg, man på forhånd skulle have indhentet en vurdering for at tage stilling til, om det her egentlig er foreneligt med EU-reglerne.
Bjarne Laustsen (S), 2001-04-19:
Fru Eva Kjer Hansen vil gerne have en anden tone fra regeringen, men fra Venstre er der slet ingen tone, der er der total tavshed, og når man spørger om nogle ting, så får man ikke engang et svar.
Jeg skal lade være med at spørge til fru Eva Kjer
Hansens viden om arbejdsmiljø
, men jeg vil gerne spørge, når man brugte det eksempel med, at efterlønsbeviset ingenting var værd, kunne man så ikke bare finde et eneste eksempel på nogen, der har klaget over det efterlønsbevis, altså givet udtryk for, at det ikke var i orden, at det ikke var godt?
Bare ét?
Carsten Hansen (S), 2001-04-19:
Men når man spørger Venstres ordfører på arbejdsmiljøområdet, så får man ikke noget svar.
Det er da beskæmmende. Jeg spurgte om, hvor mange forslag den tidligere regering havde fremsat, der efterfølgende skulle notificeres i EU.
Det burde fru Eva Kjer Hansen, der tidligere har været europaparlamentariker,
jo vide.
Er der noget usædvanligt i det?
Det næste er, at jeg ikke ved, om fru Eva Kjer Hansen er særlig godt orienteret på arbejdsmiljøområdet, men vi har jo altså, og det er sådan bare til almindelig oplysning, et forlig på området.
Det vedstår vi, og det vil vi da gerne forhandle, og vi har også sagt, at vi er åbne over for at se på forbedringer af lovforslaget, men det er jo ikke just forbedringer, vi har set fra Venstre.
Der er kun forringelser i de beslutningsforslag, Venstre har fremsat i salen.
Der har ikke været en eneste ting, der har været med til at forbedre det for lønmodtagerne.
Og så er det underligt, at man er modstander af at give de virksomheder, der har et godt arbejdsmiljø, penge tilbage.
Det forstår jeg ikke, det kan jeg simpelt hen ikke forstå, men det kan være, jeg kan få en bedre forklaring end den, jeg fik før.