Line Barfod (EL), 2005-05-11:
I Enhedslisten er vi også fuldstændig enige i, at vi skal gøre, hvad vi kan for at bekæmpe hensynsløs kørsel, men som det tidligere er kommet frem under debatten og fremgår af høringssvaret fra Rådet for Større Færdselssikkerhed, vil det, at man giver nogle højere straffe, ikke forebygge den hensynsløse kørsel.
Det er nogle helt andre mekanismer, vi skal bruge, og derfor ville det være rart, hvis vi kunne få en tilkendegivelse af, hvad regeringen vil gøre, for at vi kan få et meget mere massivt forebyggende arbejde, end det er nu, også set i lyset af den kommunalreform, som regeringen og Dansk Folkeparti er ved at gennemføre, og hvor hele ansvaret for det her flyttes fra amterne og ud til kommunerne, og hvor mange – bl.a. Rådet for Større Færdselssikkerhed – er meget nervøse for, at kommunerne ikke vil kunne løfte den opgave og ikke, selv om en række kommuner bliver større, vil have de ressourcer, der skal til for at lave kampagner, som nogle amter trods alt gør i dag.
Derfor håber jeg, vi kan få svar fra ministeren på, hvad det er for en indsats, man har tænkt sig at gøre med det forebyggende arbejde for på den måde at kunne forebygge noget af den hensynsløse kørsel.
Så er jeg meget enig i det, som de to foregående ordførere fra De Radikale og SF har sagt om problemet med den her lovgivningsteknik.
Det er altså besynderligt, når et flertal i Folketinget for ikke særlig lang tid siden har hævet strafferammen fra 4 til 8 år for uagtsomt manddrab, at man så nu vil indsætte meget detaljeret, hvad der skal til, for at noget er særligt skærpende omstændigheder.
Jeg kan huske, at dengang jeg selv læste jura, havde vi nogle voldsbestemmelser, hvor det var en særligt skærpende omstændighed, hvis man slog på en gravid, særligt skærpende omstændighed, hvis man slog på en sagesløs osv.
Det lavede man om og sagde, at vi bare skulle have en voldsbestemmelse, og så er det domstolene, der vurderer, hvornår noget er særligt skærpende, eller hvornår noget er formildende.
Jeg synes, vi burde holde os til den lovgivningsteknik, og så må vi se, om anklagemyndigheden rejser krav om, at der skal være højere straffe på nogle bestemte områder og prøver at køre det igennem retssystemet.
Hvis det så ikke lykkes ad den vej at få højere straffe i de konkrete sager, så kan man gå ind og se på, hvad der er mulighed for at gøre.
Men det er jo ikke det, der er tilfældet her, og derfor synes jeg, det er dybt problematisk, at man vil lovgive så detaljeret om, lige præcis hvad der skal være skærpende omstændigheder, for så får vi lige præcis det problem, hr. Karsten Nonbo peger på: Når der står spirituskørsel, men ikke står kørsel i stofpåvirket tilstand, betyder det så, at det ikke er lige så slemt at køre i stofpåvirket tilstand?
Det ville vi jo undgå, hvis bestemmelsen i straffeloven kun handlede om uagtsomt manddrab, og vi så stolede på, at anklagemyndighed og dommere godt kunne finde ud af, at det var en særligt skærpende omstændighed at køre i beruset tilstand, hvad enten det var på grund af spiritus eller på grund af andre stoffer.
Men problemet opstår, når man begynder at gøre det så detaljeret, og derfor synes jeg, at man burde lade være med at lave denne her type lovgivningsteknik og i hvert fald prøve at udtømme andre muligheder, før man kaster sig ud i den slags.
Så vi er også meget betænkelige ved at støtte det her forslag.
Nu håber jeg, jeg har misforstået ministeren, for jeg er godt klar over, at et væsentligt formål med kommunalreformen er, at vi skal have langt mere privatisering på en række områder, men at det også skulle betyde, at færdselssikkerheden fremover og forebyggelse af færdselsulykker skulle privatiseres, havde jeg dog ikke forstået.
Så jeg håber, jeg har misforstået det ministeren siger om, at det fremover skal være op til forsikringsselskaberne at sikre, at der bliver gennemført forebyggende initiativer på færdselsområdet.
Med hensyn til kommunerne forstår jeg heller ikke, hvordan ministeren forestiller sig, at den enkelte kommune skal kunne tage initiativer.
Selv om kommunerne bliver større, er de trods alt stadig begrænsede i forhold til den udstrækning, som amterne havde, og der er jo forskel på, om det er i 14 amter, der skal tages initiativer, eller om det er i 99 kommuner.
Derfor vil jeg gerne igen høre, om ministeren vil tage noget initiativ for at sikre, at nogen fremover har ansvaret for det forebyggende arbejde.