Morten Messerschmidt (DF), 2005-06-02:
Nu har jeg kun været medlem af Folketinget en ganske kort periode
, og derfor er det sådan lidt svært at finde ud af, om jeg nu skal være glad, eller om jeg skal være ked af det, eller om jeg bare skal være forvirret ligesom fru Lone Dybkjær.
For vi har jo bl.a. fået en meget klar tilkendegivelse fra Folketingets partier om, at man ikke ønsker et oprindelseslandsprincip, og det er jo sådan set som udgangspunkt positivt, men det er nogle mærkelige forklaringer, vi har modtaget.
Jeg kan forstå, at regeringen er sådan lidt usikker på, hvad oprindelseslandsprincippet egentlig er for noget, så derfor vil man ikke mene noget konkret om det.
Og for SF's vedkommende vil man heller ikke give et mandat til værtslandsprincippet, og det kan jeg sådan set også godt have forståelse for, det er jo det modsatte af det, som Dansk Folkepartis forslag lægger op til.
Men hvordan kan man det?
Hvis man ikke er sikker på, at regeringen ved, hvad det ene betyder, hvordan kan vi så være sikre på, at regeringen ved, hvad det andet betyder?
Det er da forvirrende.
Generelt synes jeg, det er lidt nedslående, at man på den ene side kan konstatere, at alle i hvert fald i ord, måske ikke så meget i gerning, ønsker at beskytte de danske vilkår og de danske arbejdstagere, men altså ikke ønsker at støtte et beslutningsforslag, som faktisk er meget klart, og i stedet for finder på en masse søforklaringer om, at Dansk Folkeparti polemiserer, og at vi forvirrer, og at vi drager en debat om forfatningen ind i det.
Så vidt jeg husker, er forfatningen slet ikke nævnt i beslutningsforslaget.
Jeg har svært ved at se, hvordan det kan være et argument.
Sagen er jo den, at vi altså allerede i dag har nogle enorme problemer med illegal arbejdskraft fra Østeuropa, og der er kun grund til at frygte, at det bliver værre med et servicedirektiv indeholdende oprindelseslandsprincippet samtidig med, at vi ikke en gang kan få at vide fra de ordførere, der går meget stærkt ind for EU, hvad det egentlig er for nogle principper, det her direktiv skal indeholde, som ikke allerede i dag er indeholdt i Nicetraktatens artikel 49-55.
Det virker meget diffust, hvorfor man overhovedet skal satse så meget, hvorfor man ikke bare så i det mindste skal sørge for, at vi i hvert fald beholder de sikkerhedsregler, vi har i dag.
Det har jeg meget svært ved at forstå.
Og når man tænker på, hvordan den noget liberale, tør man nok sige, kommissionsformand Barroso har ytret sig i forbindelse med servicedirektivet, så mener jeg, det giver en meget, meget vag tryghed bare at henvise til, at nu er direktivet lagt i skuffen i en periode.
For det kan godt være, at direktivet er lagt i skuffen, men er holdningen også lagt i skuffen?
Er Barrosos tanker om, at det her ikke handler om at sikre nogle lande, men handler om at sikre en samlet økonomisk vækst, hvor det så er ligegyldigt, om der sker en negativ vækst i andre lande, et tab af arbejdspladser i Vesteuropa, også lagt i skuffen?
Eller ligger de i virkeligheden ikke bare og venter, til forfatningsafstemningerne rundtomkring i Europa er overstået?
Det er jo i virkeligheden en sammenblanding af de her ting fra EU's side, som man må sige er tankevækkende.
Så grundlæggende ved jeg ikke rigtig, hvordan jeg skal have det.
Det kan selvfølgelig også være noget med det fremskredne tidspunkt.
Men jeg glæder mig til, at der skal stemmes om det her.
Det ser jeg meget frem til, for jeg er meget forundret over, at man på den ene side kan sige, at man gerne vil beskytte danske arbejdstagere, men på den anden side så klart kan afvise et forslag, der indeholder den betydning.