Knud Erik Hansen (SF), 1999-12-10:
Dette handler om fire forslag, og jeg vil udelukkende kommentere lovforslag nr. L 151, men samtidig også sige, at vi ikke kan støtte nogen af de andre.
Men kommentarerne til lovforslag nr. L 151 skulle også dække de øvrige forslag.
Det, vi snakker om her, er en gammel ret, som faktisk går 100 år tilbage, hvor man har ret til at blive dansk statsborger ved erklæring.
SF synes, det er en flot skik, at man anerkender, at børn og unge, der haft en væsentlig del af deres opvækst i Danmark, reelt er blevet danske medborgere, og at de år, hvor man er barn og ung, er meget vigtige år i et menneskes liv, hvor man i høj grad formes af de omgivelser, man går i.
De unge, vi her snakker om, er vokset op i Danmark, og de er generelt mere danskere, end de er tyrkere og pakistanere, eller hvilken nationalitet deres forældre nu har.
Deres forældres sprog er ofte et andet sprog, som de i mange tilfælde ikke engang behersker fuldt ud.
Så den gruppe, vi snakker om, er reelt medborgere, der er danskere, uanset de ikke er det formelt.
Derfor har der været god fornuft i den gamle lovtradition, som var ubetinget.
Det var oven i købet sådan tidligere, at man ikke engang skulle erklære det.
Det var noget, man fik ganske automatisk.
Det var et godt udtryk for, at vi også i Danmark sagde, at vi havde et ansvar for børn og unge, der er vokset op i Danmark.
Men sådan skal det åbenbart ikke være mere.
Nogle få måneders oprørthed over nogle få udlændinge, der har begået kriminalitet, også alvorlig kriminalitet, som selvfølgelig skal straffes, skal åbenbart ødelægge den regel. Information beskrev for et par dage siden en sag med en tysk statsborger, der levede i Sønderjylland.
Han fik en flerårig dom for at sælge amfetamin, og efter de normale regler skulle han have været udvist af landet.
Det blev han faktisk ikke.
Domsmandsretten vurderede, at han ikke kunne udvises, for han var en del af det tyske mindretal - og så er man jo dansker.
Men sådan vurderer vi åbenbart ikke, hvis forældrene kommer fra Palæstina, Tyrkiet eller Irak, og dermed er diskriminationen i dette lovforslag måske ganske tydelig.
Nu har vi brugt ordet stuerent i mange sammenhænge, men det her har lidt samme karakter.
Efter SF's mening er det her forslag ikke stuerent. Det kunne have været lidt formildende ved forslaget, hvis man for alvor havde taget fat på alvorlig kriminalitet.
Det har man jo ikke.
Det eneste kriterium er, at man er blevet optaget i Det Centrale Kriminalregister.
Det betyder bødestraf under 1.000 kr., advarsler, domfældelse uden straf, overtrædelse af færdselslovens regler for vigepligt og hastighedsbestemmelser; de ting medfører, at man registreres, og meget af det har intet med tung kriminalitet at gøre.
Det er for os at se diskrimination af de unge medborgere, der tilfældigvis ikke er danske statsborgere, men som er en del af det danske samfund og opfatter en del af det danske samfund som deres sted at være
Små fejl kan betyde ekstra konsekvenser og betyde, at de kommer til at udskyde retten til reelt, også formelt, at blive danske statsborgere, retten til at stemme og i værste tilfælde måske i sidste ende ganske store vanskeligheder med at blive danske statsborgere.
Nu er retten til erklæring ganske speciel i henhold til
grundloven.
Den siger nemlig, at ingen udlændinge kan få indfødsret uden ved lov, medmindre der ved lov er fastsat nogle ganske bestemte, faste betingelser for adgang til statsborgerskab.
Jeg har svært ved at se, at et kriminalregister er udtryk for bestemte, faste betingelser, som er fastlagt ved lov.
Det er jo domstolenes bestemmelser.
Så jeg synes, der er god grund til, at vi prøver at kigge lidt nærmere på, om det faktisk er i overensstemmelse
med loven, det, vi laver nu.
Forudsætningen for, at vi kan fravige grundlovens bestemmelse, er netop, at der er en fast lov, som faktisk ikke kan tolkes, hvor der ikke er noget skøn, og domstolenes kendelse må for os at se i sidste ende være udtryk for skøn.
Til sidst vil jeg sige lidt om kontorcirkulæret og overholdelse af et forlig.
I SF indgik vi den 23. april efter lange drøftelser et forlig med Socialdemokratiet, Venstre, Det Radikale Venstre, Centrum-Demokraterne og Kristeligt Folkeparti om retningslinjer for, hvornår udlændinge kan få dansk indfødsret ved lov.
Formålet med denne aftale var at skabe ro om indfødsretsloven, så der ikke hver gang skulle være stor uenighed om, hvem der skulle have dansk statsborgerskab.
Vi har svært ved at se, at dette forslag ikke er et brud på det forlig.
Jeg har hørt, at man mener, at det er noget andet end kontorcirkulæret, men for os at se er det en meget skematisk argumentation, som virker som en dårlig undskyldning.
og for at få ro om indfødsretsloven.
Det, man nu gør, er, at man tager en ekstra gruppe borgere ind under kontorcirkulæret med nogle kriterier, som vi har svært ved at acceptere skal gælde for denne ekstra gruppe borgere.
Så selv om jeg er ny herinde, må jeg sige, at jeg er skuffet.
Jeg havde egentlig forestillet mig og havde hørt, at man faktisk var meget påpasselig med at overholde aftaler
, men for mig at se er det en meget løsagtig omgang med en aftale, som er indgået efter megen diskussion.