runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Annie Lunde Hansen (CD), 2000-01-27:
Kan ministeren her i dag bekræfte, at hvis en butik bliver lukket på grund af, at Told og Skat har undersøgt fordærvede varer eller fundet andre ting som f.eks. ikke rengjorte lokaler, der kan være farlige for sundheden, og forretningen bliver lukket, sætter man skiltet »Lukket af levnedsmiddelkontrollen« på døren?
Så er forbrugerne vel ikke dummere, end at de kan indse, at når butikken er lukket af levnedsmiddelkontrollen, er det enten på grund af skidt og møg eller noget andet farligt.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-01-27:
Det er jo rigtigt, at forbrugerne spiller den afgørende rolle, fordi man som forbruger kan lade være med at købe ind i en butik, som er for dårlig; det er klart.
Men man skal jo også vide det, og for det første har vi altså det problem, at reglerne om offentliggørelse af måleresultater ikke er gode nok, og så kan vi som forbrugere faktisk ikke rigtig vide, om f.eks. hygiejnen er i orden, og for det andet kan vi naturligvis heller ikke vide, om det f.eks. er ulovligt importerede varer, for det oplyser butikken naturligvis ikke.
Der er altså grænser for, hvad vi som forbrugere kan vide, og derfor står vi altså i det problem, at vi som forbrugere også er nødsaget til at have tillid til, at hygiejnen i f.eks. en bagerbutik er i orden.
Desværre viste en undersøgelse fra København, at det er hygiejnen ikke altid, men det kan man ikke se, når man kommer ind i butikken
som kunde.
Men man kan se det, når man laver en stikprøveundersøgelse, og vi er altså nødt til at have et regelsæt, der sikrer det.
Vi kan som forbrugere ikke altid se, hvad der foregår inde bagved.
Annie Lunde Hansen (CD), 2000-01-27:
Jeg vil gerne sige til hr. Keld Albrechtsen, at jeg tror, der ligesom er noget, hr. Keld Albrechtsen har glemt: Når en forretning er blevet lukket på grund af svineri, dårlige eller fordærvede førevarer, eller hvad der nu kan være grund til lukningen, skal man tænke på, at der altså også er noget, der hedder forbrugere.
Og vi forbrugere er altså ikke så dumme, at vi lige mosler ind og køber varer derinde, hvis det er den samme indehaver, der åbner igen 14 dage efter eller sådan noget.
Jeg tror, noget af det hårdeste, man kan gøre mod ejeren, er at lukke butikken, og forbrugernes evne til at indse det skal nok hjælpe.
Så vil jeg godt sige, at vi har jo haft en stor diskussion om offentliggørelse.
Offentliggørelse skal ske med det samme og ikke 3-4 måneder efter, at folk har rettet deres fejl.
Det er umenneskeligt at gøre det på den måde, og derfor skal opdateringen af de forhold, der bliver rettet,
hurtigt ind i offentliggørelsesfasen
Det diskuterede vi meget under udvalgsarbejdet med fødevareloven, og jeg håber, det kommer til at virke.
Thorkild B. Fransgaard (FRI), 2000-01-27:
For ikke så mange år tilbage var det sådan, at ville man sælge fødevarer eller drive virksomhed her i samfundet, fik
man et næringsbrev, og så kunne man køre sin forretning, som man ville.
Især inden for handelen med fødevarer er der sket meget de seneste år, især med hensyn til import af forskellige eksotiske fødevarer.
Det og det forhold, at vi i det danske samfund har de høje krav, som tilfældet er, har noget af skylden for, at der opstår nogle problemer.
Vi har i Danmark de bedste, man kan også bruge udtrykket skrappeste, godkendelsesordninger, og vi har verdens bedste fødevarekontrol.
Vi har i det hele taget verdens bedste ordninger, lige fra fødevarerne bliver frembragt ude hos landmændene, til de kommer frem til forbrugerne.
Men hvorfor sker det så indimellem, at der kommer nogle fødevarer ud, der ikke er, som de skal være?
Ja, man kan have forskellige gisninger om det, men jeg er overbevist om, at når vi taler om salg fra butikker, skyldes det mange gange, at de mennesker, der driver butikken, måske ikke har sat sig ordentligt ind i de krav, som samfundet stiller til butiksindehavere.
Det var måske en idé, at man på en eller anden måde kunne stille det krav til dem, der sælger fødevarer, at de kan godtgøre over for levnedsmiddelkontrollen, at de har sat sig ind i, hvilke krav der stilles til dem.
Det skulle i særdeleshed gælde, hvis der er begået fejl gentagne gange, og for at få lov til at åbne butikken igen skulle man kunne godtgøre, at man har sat sig ind i tingene.
Det lyder måske ikke helt rigtigt i alles ører, men jeg tror, at det i mange tilfælde er det, der er problemet.
Men ligesom andre, der allerede har nævnt det,
er jeg af den opfattelse, at det, der står i beslutningsforslaget, har levnedsmiddelkontrollen allerede hjemmel til med den nye fødevarelov: Man kan give påbud, og man kan lukke en butik, hvis det er sådan, at forholdet gentager sig og det, der sker, er for groft.
Derfor ser vi også frem til, at den nye fødevarelov kan rette op på tingene her.
Men i Frihed 2000 vil vi støtte dette beslutningsforslag, for hvis det kan være med til at tydeliggøre, hvilke beføjelser levnedsmiddelkontrollen har, er det kun godt, så derfor vil vi slutte op om beslutningsforslaget.
Ole M. Nielsen (KRF), 2000-01-27:
Intentionerne i Enhedslistens beslutningsforslag kan Kristeligt Folkeparti stort set tilslutte sig.
Der er ikke tvivl om, at der har været tale om alt for mange tilfælde af groft svineri simpelt hen, og derfor er de første fem linjer i bemærkningerne fra Enhedslisten også fuldstændig korrekte.
Men så tænker man: Nå, Enhedslisten har ikke fundet ud af, at vi har vedtaget en ny levnedsmiddellov.
Men det har de så alligevel, for når man kommer ned til slutningen af første spalte, henvises der jo til en paragraf i den nye fødevarelov, så det har de altså.
Men de tror åbenbart ikke på, at virkemidlerne i den nye fødevarelov er tilstrækkelige.
Det tror vi til gengæld de er.
Vi har tillid til, at vi med den nye fødevarelov har fået et instrument, som vil fremme tingene.
Og man kan sige, at med den, så vidt jeg har hørt, entydige tilslutning fra partierne til intentionerne i forslaget - altså at der skal gøres noget ved det, og at der skal følges op på det -
har fødevareministeren i hvert fald fået et ganske alvorligt hib og en opbakning til virkelig at bruge den nye fødevarelov og levnedsmiddelkontrol i praksis og føre de ting ud i livet, som den giver mulighed for.
Det mener jeg vi kan nøjes med, og derfor kan vi altså ikke tilslutte os beslutningsforslaget.
Frank Jensen (S), 2000-01-27:
Det er fremstået, som om der ikke er nogen, der støtter det lovforslag, som er fremsat fra regeringens side.
Det er imidlertid en meget stor manipulation, hvis det var det, som var hovedindholdet i hr. Nonbos tale.
Både det forslag, som er fremsat her, og det forslag, der vedrører, at også grise mellem 20 og 30 kg skal have mulighed for at få reguleret deres temperatur gennem overbrusning, er jo et forslag, som er stillet af landbruget selv, idet Landbrugsraadet har været med i den arbejdsgruppe, som stiller det forslag her.
Og det gør det sammen med den faglige og saglige ekspertise på området, bl.a. Danmarks Jordbrugforskning, repræsenteret gennem Foulum, det store forsknings- og forsøgscenter vi har i Jylland, det gør Dyrenes Beskyttelse, det gør fødevareministeren, og det gør justitsministeren; og det gør vi på baggrund af, at vi er blevet rådgivet af den øverste faglige ekspertise. Jeg sagde ved førstebehandlingen - og det vil jeg gerne gentage her - at der selvfølgelig, når vi taler om grise mellem 20 og 30 kg, er nogle, der ikke har behov for overbrusning.
Der er også somre, hvor overbrusning er unødvendig.
Men når man skal prioritere dyrevelfærd, og det er det, det her drejer sig om, ja, så er det rigtigst at vælge løsningen med, at der også i de stalde, hvor der går grise mellem 20-30 kg, er overbrusningsanlæg.
Og hvis hr. Nonbo nu beder om ordet og går op og siger, at Landbrugsraadet og dansk landbrug har fået vredet armen om i den her arbejdsgruppe, så synes jeg, at det er en underkendelse af Landbrugsraadets i øvrigt dygtige folk, der har siddet i arbejdsgruppen.
Jeg tror ikke, de sådan lader sig koste rundt af forskere og af embedsmænd fra ministerierne.
Jeg tror, dansk landbrug er i stand til selv at varetage sine interesser.
til vedtagelse, og derfor kan jeg meddele, at regeringen ikke kan støtte det af Venstre fremsatte ændringsforslag.
Karsten Nonbo (V), 2000-01-27:
Jamen jeg har da også mærket mig den arbejdsgruppe bestående af embedsmænd fra Justitsministeriet og fra Fødevareministeriet, og det er da klart, at hvis man kommer med i en gruppe, hvor man er i mindretal og kan få lov at vælge mellem pisk, stok, morgenstjerne eller en flad, så vælger man da at få en flad.
Man kan oven i købet blive glad for at få en flad.
Så det kan jeg godt forstå at man vælger.
Og det passer jo, når der i indstillingen fra Landbrugsraadet i det sidste svar står, at det skal anføres, at en vægtgrænse på 30 kg vil være det mest hensigtsmæssige.
Så er det jo klart, at det er det, man mener.
Frank Jensen (S), 2000-01-27:
Når jeg nu kigger ned på Venstres medlemmer af Folketinget, så tror jeg, der sidder indtil flere, der har forhandlet med Landbrugsraadet, og de kender godt Landbrugsraadets dygtige forhandlere.
Jeg tror også, der er flere, der kender den repræsentant for Landbrugsraadet, der hedder Orla Grøn, som repræsenterer Landbrugsraadet i arbejdsgruppen.
Det er altså ikke nogle, der sådan lader sig koste rundt med af embedsmænd, er jeg nødt til at sige til hr. Nonbo.
Det kan godt ske, hr. Nonbo ikke selv har prøvet at forhandle med Landbrugsraadets folk, men det er altså folk, der godt kan varetage deres egne interesser, når der skal laves en indstilling til regeringen og Folketinget.
Og det har de gjort, og det har de selvfølgelig gjort i en balance mellem på den ene side de investeringer, der er forbundet med det her lovforslag, og på den anden side de dyrevelfærdsmæssige gevinster, vi henter.
Det balancepunkt er også det, jeg har respekteret, og jeg havde håbet, at partiet Venstre også havde respekteret det balancepunkt, som resultatet af arbejdsgruppens indstilling er et udtryk for.
For det er et balancepunkt mellem på den ene side de dyreværnsmæssige resultater og på den anden side de investeringer, landbruget skal foretage.
med hensyn til at få de her investeringer på plads, men så synes vi til gengæld også, at vi er nødt til at få de dyreværnsmæssige resultater hjem, som arbejdsgruppen indstiller. Hvis Venstre piller noget ud af den balance, jamen så berører det også Dyrenes Beskyttelse og forskerne, som har været repræsenteret i arbejdsgruppen, for hr. Nonbo omgik jo også den kendsgerning, at arbejdsgruppen altså ikke bare bestod af embedsmænd fra Justitsministeriet og Fødevareministeriet, men også bestod af præsidenten for Dyrenes Beskyttelse, H.B Simonsen, af forskere fra Foulum, Danmarks Jordbrugsforskning, og af formanden for det Dyreetiske Råd, og den arbejdsgruppe indstiller det her.
Jeg synes, at Venstre skulle have accepteret balancen.
Det har vi gjort, og når vi endda kan opnå støtte fra Landbrugsraadet, tror jeg altså også, at Venstre skal passe på, at man ikke placerer sig så langt ude på højrefløjen, at man ikke er i stand til at varetage dyreværnsmæssige interesser også her i Folketinget, men det vender vi jo tilbage til ved tredjebehandlingen.
Jeg håber, besindige folk i Venstre vil tænke sig om, for Venstre var jo i valgkampen sidste gang fremme med, at selv Venstre mente, at der skulle være dyreværn og dyrevelfærd i danske stalde.
Det er vi mange der kan huske, og hvis man nu stemmer imod det her, har vi altså for mange gode argumenter imod Venstre i den kommende tid for, at det bare var bragesnak, og at det ikke er noget, der vil omsættes i handling.
Så tænk jer nu godt om!
I skal ikke give os alt for gode kort på hånden.
Vi skal nok vide at bruge dem.
Jens Kirk (V), 2000-01-27:
Tak til den radikale ordfører.
Det vil altså sige mindre frivilligt arbejde i fremtiden på grund af det her.
Jørn Jespersen (SF), 2000-01-27:
tager jo udgangspunkt i de samme problemstillinger, som Enhedslistens forslag, vi behandlede lidt tidligere, gjorde, nemlig problemer med manglende overholdelse af hygiejneregler, dårlig mærkning af fødevarer, ulovlig import, mangelfuld tilberedning, osv. Det er jo ingen hemmelighed, at vi i SF også har gjort os overvejelser om, hvilke nye og yderligere virkemidler man kunne bringe i anvendelse for at få stoppet eller i hvert fald nedbragt en del af de problemer.
Jeg har tidligere nævnt spørgsmålet om offentliggørelse, som vi mener er et effektivt, ubureaukratisk virkemiddel, og jeg synes, den variant, der er blevet luftet i dag, med, at man laver en umiddelbar offentliggørelse i butikkerne - det kunne jo også være i restauranter osv. - af kontrolresultatet, bestemt er værd at overveje på linje med andre former for offentliggørelse.
Når vi ikke synes, at Dansk Folkepartis forslag i dag er velegnet til at løse problemerne, er det, fordi det er meget omfattende i forhold til problemets lokalisering og art.
Sådan som vi kan læse forslaget, er der tale om, at man fra Dansk Folkepartis side ønsker et kørekort, en ordning med kørekort til samtlige eksisterende og nye levnedsmiddelbutikker, at man ønsker det både dér, hvor der er konstateret problemer, og dér, hvor der ikke er problemer, og at man ønsker det i forhold til alle typer butikker, uanset hvordan risikoniveauet måtte være, hvor man altså går ind ikke alene i forhold til fødevarebutikker, hvor der foregår omfattende tilvirkning, forarbejdning af fødevarer, og kræver et kørekort, men man gør det også i forhold til fødevarevirksomheder, der i virkeligheden bare videresælger emballerede fødevarer, og hvor problemernes omfang derfor er mindre.
De overvejelser, vi gør os, hvis det viser sig, når vi får erfaringerne med den nye fødevarelov, at vi ikke i et tilstrækkeligt omfang har fået løst problemerne, rummer også overvejelser omkring en eller anden form for autorisationsordning, indførelse af næringsbrev, kørekort, kald det, hvad man vil, men hvor vi i stedet for det, der er skitseret i dag, gør os overvejelser om, hvorvidt man kunne gøre det i forhold til nye butikker og sige: Det er altså noget, der gælder fra nu, og eventuelt sige, at det gælder så også for butikker, hvor der har været konstateret store problemer i forbindelse med kontrolbesøg, sådan at man altså slipper uden om kravet i første omgang, men hvis det viser sig, at man burde gennemgå en slags uddannelse og aflægge en prøve, at så kan man stille krav om det i forbindelse med konstatering af åbenlyse problemer og mangler.
Det, at man går ind og spørger, hvilke butikker, hvilke forseelser, og gør det i forhold til nye butikker, er en overvejelse, vi vil fortsætte med at have i forbindelse med vurderingen af de her problemer og den nye fødevarelovs mulighed for at bekæmpe dem.
Så vi er altså ikke afvisende over for tankegangen om at lave en eller anden form for autorisationsordning.
Vi mener ikke, at det er den, der er skitseret i dag, og vi er godt klar over, at det ikke er lige nu, der er mulighed for det, men overvejelserne vil vi fortsat have med i vores vurderinger.
Hugo Sørensen (S), 2000-01-27:
Beslutningsforslaget, som er fremsat af Enhedslisten, efterlyser lovændringer og administrative forskrifter, som sikrer, at der kan skrides ind med drastiske foranstaltninger over for fødevarebutikker og andre, der forhandler eller bearbejder fødevarer, og som ikke overholder gældende lov.
Vi mener dog, at der er taget højde for disse lovovertrædelser i fødevareloven, der er trådt i kraft pr. 1. januar i år, ligesom vi mener, at samme lov imødekommer forslagsstillernes ønsker om at kunne idømme eventuelle lovovertrædere bøder.
Vi mener derfor, at vi bør give den netop ikraftrådte fødevarelov en chance for at bevise, at den lever op til disse forventninger, herunder at levnedsmiddelkontrollerne rent faktisk benytter sig af de givne sanktionsmidler.
Socialdemokratiet kan derfor ikke tilslutte sig det fremsatte beslutningsforslag.
Da den radikale ordfører ikke kan være til stede i salen, skal jeg hermed oplyse, at Det Radikale Venstre heller ikke kan tilslutte sig beslutningsforslaget.
Lene Espersen (KF), 2000-01-27:
Ganske som ordførerne før mig vil jeg på vegne af Det Konservative Folkeparti sige, at vi egentlig er rimelig enige med Enhedslisten om den opmærksomhed, der skal rettes mod kontrollen og selvfølgelig mod de butikker og de steder, som ikke overholder gældende lovgivning og gældende regler.
Vi er altså enige med Enhedslisten i problemstillingen, om man så må sige.
Men vi mener ligesom bl.a. Venstres ordfører, at den vedtagne fødevarelov allerede giver tilstrækkeligt med muligheder og nye instrumenter til, at man kan få tingene sat på plads.
Som det allerede er påpeget, er der nu faktisk mulighed for at udstede administrative bøder, og vi tror, det er noget af det, der virkelig hjælper: at man rammer folk på pengepungen, hvis de ikke overholder regelsættet.
Vi har jo også fået præciseret tidligere, når vi har diskuteret de problemstillinger, at der allerede i dag også er mulighed for, at godkendelsen til at fremstille fødevarer kan inddrages, hvis det viser sig, at tingene ikke er i orden, og at detailhandelens registrering til at sælge varer kan sættes ud af kraft, hvis man ikke overholder reglerne. Vi mener altså sådan set, at der allerede er tilstrækkeligt med instrumenter til rådighed, og det, at den nye fødevarelov nu er trådt i kraft, giver ekstra styrkede muligheder for, at man kan være efter de syndere, der måtte være. Jeg vil dog godt benytte muligheden for her at slå et slag for, at man også fremover kan lukke en butik eller en restaurant, der gentagne gange overtræder reglerne.
Vi tror nemlig, at folks tilbøjelighed til at følge reglerne bliver større i takt med, at man rammer dem på pengepungen.
Det er efter vores mening en rimelig effektiv sanktionsmekanisme, som fødevarekontrollen godt kunne benytte sig af noget oftere, hvis man har at gøre med meget uhygiejniske forhold. Vi er ikke enige i Enhedslistens virkemidler, men vi er altså fuldstændig enige med Enhedslisten i, at vi har en forpligtelse over for forbrugerne og ikke mindst alle de lovlydige erhvervsdrivende, der overholder reglerne i det daglige.
Vi kan altså ikke støtte beslutningsforslaget.
Jørn Jespersen (SF), 2000-01-27:
Der er ingen tvivl om, at det er reelle og relevante problemer, Enhedslisten peger på med dette beslutningsforslag.
Det drejer sig om ulovlig import af fødevarer, det drejer sig om manglende mærkning, det drejer sig om ulovlige tilsætningsstoffer i varer, som sælges på det danske marked, det drejer sig om forkert opbevaring af varer, og det drejer sig om lagre med manglende dokumentation.
Så problemet er sådan set reelt nok, og jeg synes, det er meget relevant, at Enhedslisten tager det op. Men vi er faktisk ikke særlig overbeviste om, at det er de rigtige virkemidler, Enhedslisten peger på i sit forslag.
For det første er der spørgsmålet om muligheden for at udstede administrative bøder, og som det jo allerede er nævnt adskillige gange, foreligger den mulighed i den nye fødevarelov.
Der må indhøstes nogle erfaringer, så man kan se, om det er et virkemiddel, der reelt får nogen konsekvenser, og vi er mindre overbeviste om, at det virkemiddel har nogen reel effekt, end andre ordførere er, men det må jo efterprøves i den kommende tid.
Muligheden for at lukke butikkerne ved grove overtrædelser af gældende regler har været og er til stede; men de kan kun være lukket, indtil problemerne er løst, hvorefter de åbner med det samme igen.
Det har været et virkemiddel, som har vist sig ganske svært at anvende fra myndighedernes side, og som ikke har haft den helt store præventive effekt, og derfor er vi også noget skeptiske over for, om det med den nye fødevarelov - der jo i virkeligheden ikke er anderledes på det punkt - og med de nye regioner skulle få nogen større betydning, end det har haft hidtil. Derfor er vi i virkeligheden mere indstillede på at overveje, om det ikke var nogle helt nye virkemidler i forhold til dem, der har været nævnt her, og som nu er trådt i kraft, der skulle bruges.
I tidligere diskussioner har vi været inde på spørgsmålet om offentliggørelse af kontrolresultater, og vi mener stadig, at det er et virkemiddel, som er meget effektivt, meget ubureaukratisk og meget enkelt, og som i virkeligheden har en ganske stor effekt.
Det kan være, vi kan vende tilbage til den diskussion ved en senere lejlighed, bl.a. i forbindelse med en diskussion om erfaringerne med den nye fødevarelov, når vi begynder at få dem.
Det sidste punkt, som Enhedslisten foreslår, er bedre information til nye butiksindehavere og en, kan man vel sige, lidt tættere kontrol i form af både rådgivning og konsulentbistand i starten og dermed også mulighed for en mere effektiv kontrol, hvis det viser sig, at der er behov for det.
Her synes jeg, der er nogle gode tanker i forslaget, og jeg glæder mig til at se en konkretisering og en udførelse i praksis af nogle af de ideer, som ministeren også lagde op til.
Samlet set
: Der er reelle problemer.
Vi vil følge den nye fødevarelov meget tæt, og hvis det viser sig, at virkemidlerne i den ikke er tilstrækkelige til at nedbringe mængden af sager og antallet af problemer, må vi jo diskutere yderligere virkemidler ved en senere lejlighed.
Christian H. Hansen (DF), 2000-01-27:
Jeg vil sige om Enhedslistens forslag, at vi fra Dansk Folkepartis side kan støtte det.
Vi synes, der ligger nogle rigtig gode intentioner i det.
Jeg vil ikke bruge så mange ord her, for jeg vil tillade mig at sige, at det forslag, vi har til behandling lige efter dette, minder meget om det, og her vil jeg komme ind på nogle af de ting, som også gør, at vi kan støtte Enhedslistens forslag.
Annie Lunde Hansen (CD), 2000-01-27:
Enhedslisten begrunder dette beslutningsforslag med den negative udvikling i hyppigheden og grovheden af sager i forbindelse med salg af fødevarer, som vi desværre alt for mange gange har været vidne til i de seneste år.
Det har CD også været utrolig ked af, så set ud fra den vinkel kan vi godt synes, at det er et meget positivt forslag, Enhedslisten her kommer med.
Forslaget har tre elementer, som dels skal sikre hurtigere sanktioner ved overtrædelser, dels skal sikre et bedre samspil mellem told- og skattemyndighederne og levnedsmiddelkontrollen og endelig skal sikre en bedre information af nye butiksejere.
I CD er vi helt enige i, at der er behov for effektiv retshåndshævelse over for de butiksejere, som ikke lever op til lovgivningens krav, men vi mener også, at den nye fødevarelov rent faktisk giver gode muligheder for at skride håndfast ind.
der er jo i loven, som forslagsstillerne også selv gør opmærksom på, hjemmel til administrative afgørelser, og der er endvidere i lighed med, hvad der gjaldt i den tidligere lovgivning, mulighed for at give påbud og forbud.
Det er muligt, at der er behov for yderligere tiltag, men bør vi nu ikke lige se, hvad denne fødevarelov rent faktisk duer til?
Derfor mener vi ikke i CD, at der lige nu er behov for ændring af lovgivningen eller fastsættelse af administrative forskrifter.
Men loven er som sagt ny, og her og nu kan vi ikke se i CD, at den skal ændres.
Men lad os prøve at se, når der er gået et års tid, hvordan den har virket, og hvad evalueringen eventuelt viser til den tid.