runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Brian Mikkelsen (KF), 2002-12-11:
Til fru Louise Frevert: Det er et vanskeligt område, men det er også derfor, vi har brugt så kolossalt meget tid på det område.
Jeg kan ikke erindre et område inden for kulturens arena, hvor der er brugt så mange kræfter på diskussioner frem og tilbage, hvor udvalget så ihærdigt, sobert og meget grundigt har taget del i diskussionerne.
Jeg er fuld af beundring, som jeg nævnte før, for flere af udvalgsmedlemmerne, som har ydet en fantastisk indsats i den her sag for oplysningens skyld og for klarhedens skyld.
Og al respekt for det.
Det har virkelig givet mig respekt for Folketingets arbejde.
Men efter den grundige behandling, efter de mange svar, efter høringen står én ting klart, og det er en forståelse af, at vi skal have implementeret det direktiv med de fordele, det også giver for Danmark, og med de fordele - og det er henvendt til hr. Ole Sohn - som det giver for rettighedshaverne.
Dette direktiv er jo en kolossal beskyttelse af rettighedshavernes interesser.
Dette forslag er en forbedring af rettighedshavernes interesser, og derfor har vi tænkt os at gennemføre det.
Det er ikke hastværk, må jeg sige til hr. Kristian
Thulesen Dahl
, det er blevet diskuteret spalte op og spalte ned.
Der kan være forskellige vurderinger af det, og jeg har stor respekt for hr. Kristian Thulesen Dahls EU-viden, men se, vi vurderer bare anderledes.
Sådan er det jo i politik; man kan være uenig på nogle punkter og enig på nogle andre punkter.
I denne sag har et flertal vurderet, at vi kører direktivet igennem, og at der ikke er nogen fortolkningsmuligheder af dette direktiv.
Sådan er dét, det er jo sådan set ret banalt, og så kan der være uenighed omkring det, og det har jeg også respekt for.
Der er mindre konkurrence på parallelimportsiden som følge af det her direktiv.
Det er vi enige om, og det er også derfor, jeg er imod det.
Det er rigtigt, og det er en af konsekvenserne af direktivforslaget, desværre.
Det er der så ikke noget at gøre ved.
Sådan har vi jo afstemningsregler i EU, som betyder, at på det her punkt kan vi ikke blokere, og vi har ikke vetoret, det har vi selv været med til at gennemføre.
Men vi har fra den danske regerings side påpeget, at vi er imod det.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2002-12-11:
Altså dér, hvor man kan sige, at der er nogle EU-positive eller EU-negative, eller hvad man skal kalde det, partier i det her, er selvfølgelig, at et af de bedste kort, EU-tilhængerne har haft, forsvinder med det her.
Noget af det, der lige præcis har været svært at argumentere imod, når EU-tilhængerne er kommet med det, har jo været, at en af de gode ting, EU faktisk skaffede os, var bedre konkurrence til gavn for forbrugerne.
Her går man med fuldstændig åben pande ind og vedtager med et stort flertal, ser det ud til, efter at man har vredet armen rundt på Socialdemokratiet, et forslag her, som begrænser konkurrencen til skade for forbrugerne.
Se, så er det, vi siger: Mon ikke EF-Domstolen kunne finde på at være enig i, at et af EU's formål ikke er at begrænse konkurrencen, men det modsatte?
Kunne det derfor ikke tænkes, at EF-Domstolen faktisk ikke er enig med flertallet i Ministerrådet, som har vedtaget det her direktiv?
Og så er det, vi spørger: Var det ikke værd at få det prøvet, inden man begrænser den konkurrence, som ministeren nu altså vil have, at et flertal i hast skal vedtage.
Og hvorfor overlade til nogle borgere ude i landet at sagsøge den danske stat for noget, som et flertal her i Folketinget i øvrigt er enig med sagsøgeren i at staten tager fejl i?
Altså det er jo det, der er fuldstændig håbløst, og det er det, ministeren ikke har forholdt sig til endnu.
Ole Sohn (SF), 2002-12-11:
Nu, da julen nærmer sig,
vil jeg da meget gerne bekræfte over for ministeren, at vores stillingtagen ikke bygger på en kritik, hverken af ministeriet eller af udvalgets arbejde, for det har ganske rigtigt været utrolig seriøst.
Der er ikke det spørgsmål, vi ikke har fået besvaret.
Når vi alligevel ender med at undlade at stemme, er det simpelt hen, fordi vi mener, at sagen er så kompleks, at vi ikke har fundet svarene på alle de udeståender, der er.
Det er jo nøjagtigt den samme situation, de øvrige EU-lande er i.
Så vores bevæggrunde for at undlade at stemme, både til ændringsforslagene og til hovedforslaget, er ganske enkelt, at vi ikke føler os klar til at stemme.
Det kan man så klandre os for, men det er faktisk det, der er tilfældet.
Vi mener, at det er bedre at tage den tid, der skal til, for der er ingen, der skal være i tvivl om, at vores interesse er at sikre ophavsretshaverne deres legitime rettigheder.
Men det skal være på en sådan måde, at man ikke skaber en kunstig konflikt mellem ophavsretshaver og forbruger.
Louise Frevert (DF), 2002-12-11:
Det er meget positivt, at ministeren varetager sit hverv med nidkærhed og påpasselighed og gerne vil opfylde sine forpligtelser på bedst mulig måde.
Men med hensyn til sværhedsgrad er det jo altså individuelt, hvordan man nu opfatter det.
Og med de mennesker og de personer, som jeg har stiftet bekendtskab med i det sidste halve år, er der ikke en, der ikke har medgivet mig, at dette område, hvor nogle sidder og beskæftiger sig med det i årevis, før de egentlig har forstået et suk af, hvad der foregår, er et af de vanskeligst tilgængelige områder overhovedet, og det er så omfattende.
Danmark kan godt fortsætte og køre på fuldt tryk, uden at det her direktiv vil blive vedtaget i dag.
Jeg synes, at man skulle læne sig op ad de forslag, der har været fremme om, at man bør udsætte dette, ikke på grund af en høring, men på grund af sværhedsgraden og tilgængeligheden.
Så vil jeg gerne helt konkret spørge ministeren, om ministeren venligst vil kommentere den artikel, som er i Berlingske Tidende i dag på erhvervssiderne, hvor der står: »Australsk dom ryster netaviser«, om dette skrækscenarie er noget, der vil kunne ramme Europa, kunne ramme Danmark.
Louise Frevert (DF), 2002-12-11:
Det er sådan nogle spredte bemærkninger, for jeg kan ikke forstå, at vi faktisk skal være de eneste, der skal være dydsmønstre her, for det er faktisk kun Grækenland, der allerede har implementeret det her.
Jeg har en liste med samtlige lande, og der er nogle af dem, der ikke engang har taget initiativ til det endnu.
De vil tværtimod ikke have noget med det at gøre.
Så vil jeg bare spørge ministeren i al stilfærdighed, om ministeren vil komme herop og bekræfte, at ministeren virkelig tror, at EU vil lave en traktatsretssag imod samtlige lande, der ikke har fået implementeret dette direktiv inden udgangen af deadline.
Altså jeg har meget svært ved at forestille mig, at der vil være ressourcer i EU til det, for så er det da et værre rædselsscenarie, end selv Dansk Folkeparti vil kunne forestille sig. Jeg tror simpelt hen ikke på, at det vil kunne foregå
inden for 3 år
Men som jeg tidligere har sagt i min ordførertale til ændringsforslagene, er det måske meningen, fordi udviklingen går så hurtigt.
Ole Sohn (SF), 2002-12-11:
Idet jeg kan konstatere, at der er et flertal i Folketinget, der under den standende debat har udtrykt ønske om at ændre feriepengereglerne til fordel for lønmodtagerne, skal jeg på SF's vegne invitere de af Folketingets partier, som har interesse i det, herunder også Dansk Folkeparti, Det Radikale Venstre, Socialdemokratiet og Enhedslisten, til drøftelser om, hvordan vi kan sikre, at vi får skabt nogle feriepengeregler, som vil være til større gunst for lønmodtagerne end de nuværende.
Dette blot for at sige, at vi intet har imod at sidde sammen med Dansk Folkeparti, og med de holdninger, Dansk Folkeparti har givet udtryk for her, med hensyn til hvad de vil, hvis der kan blive flertal for det, så vil vi gerne afprøve det.
Poul Nødgaard (DF), 2002-12-11:
Nu ligger det jo sådan, for at tage det sidste først med hensyn til at indkalde partier til forhandlinger, at de hidtil har sagt, at vi ikke var stuerene.
Det kan så måske tages som udtryk for, at vi nu er blevet stuerene, så det kvitterer jeg selvfølgelig for med stor tak, det var dog en utrolig flot udtalelse af hr. Anders Samuelsen. Hvis han så kunne få Socialdemokraterne til at sige det samme, er vi jo nået et langt skridt hen ad vejen.
Med hensyn til hr. Ole Vagn Christensen, som jeg vil beskæftige mig mest med, så ved hr. Ole Vagn Christensen, at der hvert år finder finanslovforhandlinger sted, og at det er under disse finanslovforhandlinger, man prøver at skrue en samlet finanslov sammen.
Der har vi selvfølgelig sagt, og nu gentager jeg, hvad jeg har sagt 2, 3, 4 gange tidligere i denne debat, at så længe der ikke er et flertal bag at ændre i det her feriepengesystem, således at lønmodtagerne ud over feriepengene også får renterne, så længe er vi naturligvis villige til under de årlige finanslovforhandlinger at kigge på de her ting.
Men der skal ikke herske tvivl om, så kan jeg ikke sige det tydeligere, at vi synes, at systemet i bund og grund er forkert.
Nu får man desværre ikke så høje renter længere, men det kunne dog være sådan, at der blev lagt et eller andet beløb oven i de feriepenge, der vandrer direkte ud til lønmodtagerne.
Så vil jeg lige sige til hr. Bjarne Laustsen, der nu går
utrolig højt op i beløbets størrelse
: Det er da fuldstændig ligegyldigt, om beløbet er 80 mio. kr. - jeg tror, det var 90 mio. kr. et af de år, Socialdemokratiet vedtog en finanslov - eller det er 40 mio. kr., eller det er 150 mio. kr. Det er da systemet, vi skal drøfte og ikke så meget beløbets størrelse.
Nu går man op i, at det er så forfærdeligt,
fordi den nuværende regering hjulpet af Dansk Folkeparti har sat sig for 150 mio. kr. i år.
Det kan være, at det måske kun er 100 mio. kr. næste år, jeg aner det ikke.
Man kan jo se af renteafkastet, hvor meget man med forsvarlighed kan tage.
Men alternativet til, at man ikke tager noget, vil jeg sige til hr. Ole Vagn Christensen og hr. Bjarne Laustsen, er jo, at de penge forbliver i et system, hvor de ikke bør være, og bruges til en lang række ting, som vi synes er urigtige. Så hellere få dem ind på finansloven, hvor det får den samlede finanslov til at hænge sammen og giver nogle sociale forbedringer af forskellig art og dermed kommer hele det danske folk til gode.
Det er dog bedre, end at de bliver stående det nuværende sted.
Anders Samuelsen (RV), 2002-12-11:
Så mit spørgsmål til hr. Poul Nødgaard er egentlig bare: Hvornår bliver vi kaldt til forhandlinger hos Dansk Folkeparti, hvor vi får fremlagt de 7, 8, 9, 10 forskellige modeller, som Dansk Folkeparti arbejder ud fra, med hensyn til hvordan vi kan komme ud af denne situation, så lønmodtagerne kan få deres penge?
Hvornår får vi den indkaldelse?
Jeg har nemlig ikke hørt om den endnu.
Det er vel ikke sådan, at Dansk Folkeparti overhovedet ikke har nogen modeller og bare har gået og kritiseret fuldstændig bevidstløst uden at have haft et alternativ i baghånden.
Jeg skal ikke gå ind i debatten om, hvem der bør tvangsindlægges eller ej til hvad og hvorfor, jeg vil blot tilkendegive, at Det Radikale Venstre hverken stemmer for eller imod regeringens ændringsforslag, som er konsekvensrettelser i forhold til L 89 - altså det problem, som regeringen selv har gerådet sig ud i - men at vi selvfølgelig stemmer for det samlede forslag.
Line Barfod (EL), 2002-12-11:
For Enhedslisten er de ændringsforslag, som ministeren her har stillet som konsekvens af vedtagelsen af L 89,
faktisk meget sigende. Vi har jo under hele behandlingen af arbejdsmarkedsforliget og ikke mindst af L 62 fremhævet det asociale sigte med de nedsatte kontanthjælpssatser, og vi har samtidig forsøgt at finde ud af, hvorfor en del af de partier, som tidligere på året var fly forbandet over de nedsatte kontanthjælpssatser, som blev kaldt starthjælp, nu er vendt på en tallerken og fremhæver nedsatte satser som en motivation for de ramte til at komme i arbejde.
Jeg synes, at ikke mindst ordførerne fra Socialdemokraterne og Det Radikale Venstre burde tvangsindlægges til at læse og forstå indholdet af de ordførertaler, som hhv. fru Karen Klint og hr. Christian Brix Møller kom med under førstebehandlingen af starthjælpsforslaget i marts måned.
Det var social, klar tale om konsekvenserne af nedsatte satser.
L 89 handlede som bekendt om en revision af loven om starthjælp, hvor det er lykkedes regeringen at få rettet op på forårets udskejelser i forhold til grundloven, men uden at rette op på de økonomiske forringelser for ægtepar eller samlevende, hvor den ene part er på starthjælp.
Jeg vil her til fremme af den politiske forståelse blandt flertalspartierne benytte lejligheden til at fremhæve sammenhængen mellem de nedsatte starthjælpssatser og de satsnedsættelser, der indgår i L 62.
Det er rigtigt, at beløbene ikke er ens, men retningen og konsekvenserne er de samme.
En stor gruppe af i forvejen økonomisk svagt stillede vil komme ned på et indkomstniveau, som ligger under, hvad der kan betegnes som et basisleveniveau.
Det forunderlige ved ministerens ændringsforslag er, at der trods alt er grænser for galskaben.
Jeg tænker her på ændringsforslagene 2, 3 og 5, som har et fælles indhold, nemlig at de mennesker, man i forvejen har trykket økonomisk ned i skidtet med de særlig lave starthjælpssatser, ikke skal have et yderligere tryk gennem de nedsatte satser i denne omgang. Man skal øjensynlig være glad for lidt i disse tider, især hvis man er på kontant- eller starthjælp.
Og på trods af vores generelle væmmelse i forhold til lovforslaget må vi selvfølgelig støtte, at de berørte mennesker ikke bliver afstraffet to gange.
Derfor vil vi stemme for de tre nævnte ændringsforslag, mens vi vil undlade at stemme til ændringsforslagene 1 og 4.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-12-11:
... og formanden også, kan jeg forstå.
Det er et meget særpræget svar, ministeren nu giver, fordi ministeren med det her lovforslag jo flytter en del af de almene boligopgaver ud på et almindeligt byggemarked.
Det er jo det, der sker med den her lov.
Man tager det ud af det særskilte område, som ministeren helt korrekt siger, at man kan have som national enelovgivning, og flytter det over i det almindelige marked.
Så gælder den mulighed for at undtage fra konkurrencereglerne altså ikke mere.
Men det må man jo så formode bliver afprøvet ved en retssag
ved EF-Domstolen.
Kl. 9.20 Jeg synes, det er et meget, meget letsindigt synspunkt, ministeren har.
Jeg tror ikke, han vil kunne overbevise nogen som helst om, at hvis man indfører markedsmæssig konkurrence på et marked, så er dette marked ikke omfattet af de almindelige regler for EU's indre marked.
Det tror jeg ikke, men jeg kan også se, at der er andre ministre, der får dybe panderynker ved det her, og det kan jeg godt forstå...
Lissa Mathiasen (S), 2002-12-11:
Der er stillet nogle spørgsmål til ministeren.
Der er stillet konkrete spørgsmål om, hvordan det ser ud i forhold til konkurrenceforvridning.
Men vi får det svar, at man ikke har undersøgt det i de andre lande, og at man ikke har fået svarene.
Det mindste, man må kunne forvente, hvis det bare skal være en rimelig og ordentlig form for lovgivning, der foretages herinde, er, at ministeren går på talerstolen og giver et svar til Folketinget.
Derfor spørger jeg: Kan ministeren give en garanti for, at det lovforslag, der nu er til tredje behandling, og som vi om et øjeblik skal stemme for, ikke vil være i strid med konkurrencereglerne og altså dermed ikke vil have EU-retlige aspekter i sig?
Den garanti synes jeg vi har brug for at få her, inden vi stemmer.
Morten Homann (SF), 2002-12-11:
Jeg er også et eller andet sted ked af at måtte sige, at da det ændringsforslag, SF havde stillet, ikke blev vedtaget, så kan SF ikke støtte det her forslag.
Det skyldes, at man i mine øjne blander to ting sammen, som man sådan set ikke havde behøvet at blande sammen.
På den ene side er det fornuftigt nok at lave konkurrence om bygherrerollen, hvis det kan være med til at få prisen på byggeriet ned, og så man kan få bygget flere boliger for de samme penge eller bygge billigere boliger.
Så kan det være fornuftigt nok. Men det blander man sammen med en anden rolle, som dybest set handler om demokrati, som handler om, hvem det er, der skal beslutte, hvad det er for byggeri, der er brug for, og om der er brug for et byggeri med mange grønne områder, om der er brug for et byggeri med specielle faciliteter for børn osv., osv. Byggeriets indretning, byggeriets kvalitet synes jeg skal være en demokratisk beslutning for de beboere, som det vedrører.
Når så man har taget den beslutning, er det fint nok at lave konkurrence og sørge for, at man så billigt som muligt kan få bygget de boliger, man har besluttet.
Men fordi man blander æbler og pærer sammen og siger, at den demokratiske beslutning skal rodes sammen med beslutningen om rent praktisk at lave byggeriet, må SF ende med at stemme imod det her forslag.
Kl. 9.10
Bendt Bendtsen (KF), 2002-12-11:
Jeg vil gerne sige, at det er af afgørende betydning, at parterne så tidligt som muligt indgår aftaler, som fastlægger de indbyrdes relationer mellem den valgte bygherre og den kommende driftsherre.
Både bygherren og den almene boligorganisation må stille krav til det samarbejde, der etableres.
Det er det, Socialdemokratiet også har sat spørgsmålstegn ved, men det skal etableres, således at de forskellige interesser tilgodeses.
Kommunen skal påse, at der er indgået en aftale mellem den, der skal være bygherre, og den kommende driftsherre og bygningsejer, forinden kommunen meddeler tilsagn. Jeg vil også gerne her fra talerstolen give til kende, at der blev udstedt en bekendtgørelse, som uddyber lovens bestemmelser og nærmere regulerer forholdet mellem de forskellige aktører i støttesagen.
Der vil også blive udarbejdet en vejledning om gennemførelsen af konkurrencen og tildelingen af bygherrerollen.
Den vejledning vil selvfølgelig blive udarbejdet i samarbejde med de relevante parter.
Jørn Pedersen (S), 2002-12-11:
Det fremgår af betænkningen, at Socialdemokratiet vil redegøre for sin stilling her ved tredjebehandlingen.
Vi var fra starten positivt indstillede over for ideen, over for forslaget. Jeg bekendtgjorde, at vi havde en del betænkeligheder, og at ville vi forsøge at få dem opklaret under udvalgsbehandlingen.
Jeg vil sige, at det ikke er lykkedes godt nok at få afklaret de ting.
Ministeren lovede faktisk under førstebehandlingen, at der ville komme en præcisering af reglerne for, hvordan aftalerne kunne indgås.
Der er godt nok kommet nogle svar, men jeg synes ikke, de har været præcise nok.
Ét spørgsmål er overhovedet ikke besvaret.
Det er selvfølgelig også et omfattende spørgsmål, men jeg synes altså, det er utilfredsstillende, at der er ting, der er uklare, når vi står her ved en tredjebehandling.
Derfor vil Socialdemokratiet ved tredjebehandlingen hverken stemme for eller imod.
Det er ud fra den betragtning, at der er mange gode intentioner, men vi synes ikke, at vi kan tage medansvaret for nogle regler, der ikke er så præcise, som vi kunne ønske os.
Elisabeth Arnold (RV), 2002-12-11:
Hr. Eyvind Vesselbo spurgte om begrebet værdighed i behandlingen af disse ansøgninger.
Der vil jeg blot sige, at jeg synes, det er værdigt, hvis man har nogle regler, som er klare, som er forståelige, og som ikke ændres ustandselig. Det, der er lagt op til her, er, at man har regler, som er klare, men som ikke understøttes af det flertal, som har besluttet sig for dem.
Deres fremtid er ganske uvis, og man kan være meget nervøs for, at der vil ske ændringer indtil flere gange om året til stor skade for kommende ansøgere.
Det synes vi er uværdigt.
Bendt Bendtsen (KF), 2002-12-11:
Jeg må jo sige, at når vi hører på hr. Keld Albrechtsen, så er det jo en svada uden lige om, at man underminerer det almene byggeri, at man tager fra de dårligst stillede til de rige, at det er en byggeskandale, at de private nu går ind i et marked, så vi får lidt mere konkurrence på bygherrerollen.
Man skal høre meget, før ørerne falder af.
Så får jeg et direkte spørgsmål omkring EU-retten, det kommer så også fra Socialdemokratiet.
Dertil vil jeg gerne svare: Nej, der er jo mulighed for gennem særlovgivningen at sætte rammerne for de almene boligorganisationers virke uden at krænke EU-regler om fri konkurrence.
Boligpolitikken er ikke omfattet af EU-Traktaten, og jeg vil gerne sige, at de almene boligorganisationer kun er i markedet i kraft af særlovgivningen, som ikke krænker EU's regler om fri konkurrence.
Der er derfor ikke tale om forskelsbehandling.
Louise Frevert (DF), 2002-12-11:
Mit såkaldt hypotetiske spørgsmål er ikke udtænkt i et studerekammer, men tværtimod affødt af hr. Poul Qvist Jørgensens indlæg.
Derfor synes jeg, det er underligt, at man ikke bare kan få et svar, få et ja eller et nej.
Jeg prøver én gang til: Det eneste, Dansk Folkeparti gerne vil vide, er, om Socialdemokraternes ordfører er sikker på, at dette lovforslag ikke får de negative konsekvenser, som Dansk Folkeparti har fremført nu her i den sidste time fra talerstolen.
Vi vil bare gerne være sikre.
Vi vil bare gerne være sikre på, at når man stemmer for et lovforslag, så er man fuldstændig skråsikker på, at det er det rigtige for borgerne.
Det mener vi.
Ole Vagn Christensen (S), 2002-12-11:
Det problem her har vi jo diskuteret rigtig meget, men jeg mangler et svar fra Dansk Folkeparti på, om ikke man godt her fra talerstolen vil erkende, at man på grund af det, man tidligere har sagt, at feriepengene er lønmodtagernes, og at renteafkastet også er lønmodtagernes, og når man nu trykker ja på de her knapper, så har konfiskeret lønmodtagernes retmæssige ejendom.
Jeg kunne godt tænke mig, at vi fik at vide, om ikke det hænger sådan sammen, at det er det, Dansk Folkeparti gør.
Så har vi ikke brug for alle de der forklaringer om, hvordan det har været, for det er ikke Socialdemokratiet eller andre, der har stået og lovet, at man havde en bestemt form, hvorunder man brugte disse penge til lønmodtagerne.
Men det er Dansk Folkeparti, der rundtomkring har sagt, at man ikke ville tage lønmodtagernes penge, fordi det var lønmodtagernes penge.
Derfor er jeg nødt til at spørge Dansk Folkeparti efter: Er det en holdning, man står ved ved at stemme ja her?
Så tror jeg, der er mange, der undrer sig rundtomkring.
Nu er det ikke Socialdemokratiet, det drejer sig om - jeg skal nok vende tilbage til det - men om Dansk Folkeparti, og hvad Dansk Folkeparti har stået og sagt omkring den her sag, nemlig at det er lønmodtagernes penge, og at renteafkastet også er lønmodtagernes.
Derfor er jeg nødt til at spørge hr. Poul Nødgaard
Det har altid været sådan, at når Socialdemokratiet er gået ind og ligesom har sagt, at det her renteafkast kan vi bruge på en anden måde, ja, så har det altid været i følge med forslaget.
Men det er er ikke det, det handler om.
For Socialdemokratiet har aldrig sagt det, som hr. Poul Nødgaard har sagt så stærkt, dengang hr. Nødgaard var i den situation, at han kunne tillade sig at sige hvad som helst ud ad vinduerne, uden at det forpligtede noget.
Det, der er sagen i det her, er, at det jo er nemt at stå og love en hel masse, som Dansk Folkeparti gør, både i tide og i utide -
hvornår det er i utide, må de selv finde ud af.
Men i hvert fald må vi konstatere, at Dansk Folkeparti ikke står ved det, de har sagt, hverken uden for dette hus eller i dette hus, når det drejer sig om lønmodtagernes penge.
Bjarne Laustsen (S), 2002-12-11:
Hr. Poul Nødgaard må være ramt af det, man kalder Alzheimer light, siden han ikke er i stand til at svare på et enkelt spørgsmål fra undertegnede om, hvad det er, der er sket.
Tidligere har Dansk Folkeparti været meget imod, at man tog lønmodtagernes feriepenge, selv om formålet var nok så ædelt.
Nu ser vi, at Dansk Folkeparti vil stemme for et forslag, der forhøjer det beløb, man tager af renteafkastet, betragteligt, uden at nævne hvad man har fået for det.
Hvad skal pengene i øvrigt gå til?
Når man er så indædt modstander af at tage renteafkastet af feriepengene, må man også kunne forklare, hvorfor man nu lige pludselig gerne vil gå ind og gøre det.
Det er da et meget simpelt spørgsmål til hr. Nødgaard.