Helle Sjelle (KF), 2004-10-22:
Mange er af den overbevisning, at vi i dag har opnået næsten fuld ligestilling mellem mænd og kvinder i Danmark, og det er da sandt, at vi er nået langt på området.
Sammenlignet med andre lande har danske kvinder formelt set samme muligheder for at realisere deres drømme, hvad angår uddannelse, karriere og interesser.
Men hvis målet er frihed til at vælge det liv, man ønsker, og mulighed for at forfølge de personlige drømme og mål, så er der lang vej endnu.
Som det er i dag, mødes både mænd og kvinder af en række krav på baggrund af deres køn, som i nogle tilfælde kan virke hindrende for den personlige frihed.
Ministeren taler om et indirekte pres i samfundet, og det er også for mig at se den største hindring for ligestillingen mellem kønnene i Danmark.
Når man ikke kan tale om fuld ligestilling mellem mænd og kvinder i Danmark, handler det i høj grad om samfundets opfattelse af kvinder, hvad kvinder kan bidrage med, hvordan kvinder bør behandles og ikke mindst kvindernes opfattelse af deres eget køn.
Således er en række forhold omkring kvinder medvirkende til at definere kvindelighed og hermed åbne eller lukke visse døre.
Jeg tænker her på de forskellige punkter, ministeren fremhæver i sin handlingsplan, f.eks. at unge mennesker mødes med stereotype kønsroller, at vi stadig i stort omfang oplever vold mod kvinder, og at kvinder på trods af en høj erhvervsfrekvens stadig mødes med forskellige former for diskrimination på arbejdsmarkedet.
Det er forhold som disse, som er med til at skabe og fastholde vores opfattelse af kvinder, og det er derfor vigtigt at sætte disse forhold til debat og aktivt gøre en indsats for at forbedre forholdene.
Det er vigtigt at diskutere ligestilling og få sat ord på de forhold, der gør sig gældende for mænd og kvinder.
Vi i Det Konservative Folkeparti er derfor glade for den interesse, regeringen viser for problemet, og den indsats, der bliver gjort for at forbedre ligestillingen, og vi ser positivt på de punkter, der er nævnt i handlingsplanen.
Vi er glade for den indsats, der f.eks. vil blive gjort for at forbedre kvindernes muligheder på arbejdsmarkedet og inden for erhvervslivet og forskningen og i de forskellige bestyrelser.
Jeg kan kun give ministeren ret i, at 4 pct. er alt for lidt, når det gælder kvindernes repræsentation i den øverste ledelse i dansk erhvervsliv.
Det betyder ikke kun, at virksomhederne går glip af mange kvalificerede kræfter, det betyder samtidig, at vores samfund i den grad lider af mangel på gode kvindelige forbilleder.
Det er ikke nok, at der findes få kvinder, der når til tops, det bør naturligvis være reglen frem for undtagelsen, at kvinder i lige så høj udstrækning som mænd er repræsenteret på ledelsesgangene; kun sådan kan vi ændre på den opfattelse, der er af kvinder i dag, inklusive den opfattelse, kvinderne selv har.
På den måde vil der skabes incitament til mange andre unge kvinder til at gøre en indsats og tro på deres evner frem for en opfattelse af, at toppen af dansk erhvervsliv er forbeholdt mændene.
For mig at se er det den vej, vi må gå, hvis vi på længere sigt vil sikre ligestillingen mellem mænd og kvinder.
Jeg er enig i, at de første skridt på vejen er at få virksomhederne til at erkende det potentiale, der ligger hos en lang række veluddannede og yderst kompetente kvinder; virksomhederne må indse den styrkelse, en øget andel af kvinder i bestyrelsen vil medføre, og det gøres uden indførelse af diverse kvoter.
Det er vigtigt, at virksomhederne af sig selv anerkender kvindernes potentiale, da kvoter dels vil sætte spørgsmålstegn ved kvindernes kompetencer, dels i værste fald kan medvirke til at skabe og fastholde en negativ selvidentitet hos kvinder.
For mig at se skal der satses bredt, hvis vi vil fremme ligestillingen i Danmark, og jeg er enig med ministeren i, at der kan være flere måske forstærkende barrierer, hvad angår kvinders muligheder for at gøre sig gældende inden for eksempelvis forskningsområdet, og jeg hilser derfor initiativet til en tænketank velkommen.
Samtidig mener jeg, at et tiltag som barselfonden er et yderst velegnet redskab til at gøre det attraktivt for virksomhederne at ansætte kvalificerede kvinder; det tiltag vurderer jeg som et af de allerbedste på ligestillingsområdet inden for de seneste år.
Det vil forhåbentlig medvirke til, at kvinder i højere grad vil have mulighed for en karriere på lige vilkår med mænd, og det vil forhåbentlig være med til at skabe en samfundsmæssig opfattelse af kvinder, som fuldt ud er ligestillet med mænd.
Samlet set er ligestilling noget, der skal arbejdes for på mange forskellige niveauer.
Det drejer sig som sagt både om det direkte og indirekte pres, mænd og kvinder kan opleve på baggrund af deres køn.
Med ministerens handlingsplan mener jeg, at der er taget en lang række gode initiativer til at forbedre ligestillingen på lang sigt.
Forhåbentlig vil de tiltag ikke kun have en direkte effekt, men samtidig også være med til at lægge en grund for en anden opfattelse af kvinder og mænd i et større perspektiv.