Hans Christian Schmidt (V), 2003-05-12:
Lad mig indledningsvis slå fast, at de to naturbeskyttelsesdirektiver, habitatdirektivet og fuglebeskyttelsesdirektivet, ikke i sig selv rummer forbudsbestemmelser - det sagde jeg også i min tale - der udelukker etablering af nye eller større svineproduktioner i eller i nærheden af udpegede internationale naturbeskyttelsesområder.
Habitatdirektivet rummer derimod som noget meget væsentligt et krav om en konsekvensvurdering af, om en given plan eller et givet projekt som eksempelvis etablering af et nyt eller større svinebrug vil skade et udpeget område eller forstyrre de arter, området er udpeget til at beskytte.
Viser en konsekvensvurdering, at en plan eller et projekt kan skade et internationalt naturbeskyttelsesområdes integritet, vil indebære forringelser af områdets naturtyper eller levestederne for arterne eller kan medføre forstyrrelse, der har betydelige konsekvenser for de arter, området er udpeget til at beskytte, kan planen eller projektet ikke vedtages, og der kan derfor heller ikke gives dispensationer eller tilladelse til igangsætning heraf.
Beskyttelsesbestemmelserne er indarbejdet i bekendtgørelsen om afgrænsning og administration af internationale naturbeskyttelsesområder, hvis regler ligger tæt op ad habitatdirektivets bestemmelser.
Reglerne tager netop højde for, at der kan være forskellige hensyn, der skal tages afhængigt af, hvad der konkret skal beskyttes i de udpegede områder.
Miljøministeriet har desuden igangsat en række initiativer med det formål at forbedre den danske gennemførelse af habitatdirektivet, bl.a. med en opfordring til amterne om at gennemføre en naturplanlægning med opstilling af kvalitetsmål og prioritering af indsatsen for bl.a. de internationale naturbeskyttelsesområder.
netop er ved at være færdig med et sæt faglige kriterier for gunstig bevaringsstatus, der kan danne grundlag for amternes arbejde med opstilling af disse målsætninger.
De kommer her til sommer.
Og som bebudet med regeringens naturredegørelse fra sidste efterår kommer der nu en forestående revision af henholdsvis skovloven og naturbeskyttelsesloven, der bl.a. skal rette op på den danske gennemførelse af naturdirektiverne.
Jeg vil gerne starte med at sige tak for de indlæg, der har været i debatten.
Det har et par gange været foreslået af nogle af ordførerne, at miljøministeren skulle tage ordet.
Det gør jeg gerne, men jeg har bare ingen grund til at gøre det, når man får svar på de spørgsmål, man stiller.
Om man så til gengæld ikke har lyst til at høre efter de svar, man får, må man jo selv afgøre, men så længe, der bliver svaret så godt, som jeg kan høre at ordførerne fra forligspartierne har gjort, ville det da være helt urimeligt, hvis miljøministeren skulle begynde at tage ordet.
Det er jo ret enkelt.
Jeg synes, jeg vil starte med at sige lidt om den generelle debat i dag, for det, der bekymrer mig lidt, er: Er det virkelig sådan, at Socialdemokratiet, SF, De Radikale og Enhedslisten har meldt sig ud af miljødiskussionen?
De giver op, de synes ikke, der er mere at komme efter, de sidder med en længsel efter dengang, de endnu regerede Danmark og kunne gøre, hvad de ville uden i øvrigt at blande ret mange andre ind i det.
Men tanken om, at sådan var det engang, lammer dem fuldstændig, så vi ikke har kunnet komme til at diskutere i dag.
Jeg synes, det er lidt trist, fordi sådan synes jeg ikke altid det har været.
Debatten har hele tiden kørt på historie, historie, historie, ingen fremtid.
Vi skal høre noget om: I den gamle regering gjorde vi det og det, der var så godt, men hvad har I gjort?
Hvad er der afsat af penge, og hvad er der ikke?
Og så bruger man en masse tid på talmagi osv. Jeg vil sige, at det er jo et valg, man træffer, når man vil debattere her.
Men det indtryk, jeg får, når jeg igen og igen rejser rundtomkring i landet og diskuterer miljøpolitik - og det gør jeg med stor fornøjelse - er, at befolkningen er interesseret i miljø, befolkningen er interesseret i natur, befolkningen er interesseret i skov, og befolkningen er interesseret i, at vi gør nogle af de ting, vi har diskuteret her i dag.
Men befolkningen er ikke interesseret i, at vi diskuterer tal, og hvem gjorde hvad og hvorfor, og hvornår kom det andet forslag, og vi var først, og I har kopieret vores forslag, osv. Derfor synes jeg, det havde været mere spændende, hvis debatten var kommet til at gå mere på det fremadrettede.
Ja, men så må man jo prøve at få det bedste ud af det, sådan som tingene nu ligger, eller også må man sige: Vi er slet ikke med.
Det Radikale Venstre foreslår, at vi skal sælge - jeg tror, det er det rigtige tal, ellers må jeg blive rettet - 36.000 ha nåleskov.
Jamen fru Elsebeth Gerner Nielsen må altså have forståelse for, at det kan være svært at tage imod budskabet, når jeg tænker på, at for 1 år siden fik jeg simpelt hen den ene sætning efter den anden fra fru Elsebeth Gerner Nielsen om noget med udstykning af skove og salg af skove.
Jeg synes, det er fint, at fru Elsebeth Gerner Nielsen kommer med nogle ændringer, men nu går man bare helt over i den anden grøft.
Jeg er slet ikke klar til at begynde at sælge 30.000-40.000 ha skov, for sagen er jo den, at i Danmark har vi slet ingen erfaring med det, og så skal vi pludselig kaste os ud i at sælge skov på den måde.
Jeg er nødt til at sige, at for mig lyder det meget, meget besværligt. Det er jo også derfor, spørgsmålet om adgang må undersøges.
Vi mener klart, at adgangsforholdene skal være, som de er i dag, men først er vi da nødt til at bede Skov- og Naturstyrelsen om at prøve at finde de skove, vi kan sælge, og prøve at undersøge: Hvor stort et publikum er der?
Hvor mange steder er der f.eks. økobaser, hvor børn overnatter, hvor har de shelters, osv.?
Vi har overtaget en politik, der lå fuldstændig tom, hvad det angår.
Ingenting er sat i gang, ingenting er undersøgt, ingenting er foreslået.
Nu skal vi så prøve at sælge skov, og så kritiserer man os for, at vi kun tager 1.500 ha.
Jeg er da godt klar over, at nogle mener, det er alt for lidt, men kunne vi ikke prøve at starte med små skridt og lige se: Hvordan udvikler det sig?
Kan vi styre det?
Synes både vi og befolkningen, det er en god idé?
Kan vi på samme måde som i dag sikre den samme adgang som til de offentlige skove?
Hvad med pesticider?
Svaret er, at i de skove, vi sælger, skal man følge nøjagtig de samme spilleregler som i al anden statsskov, men vi skal da først have undersøgt, hvordan og hvorledes det kommer til at virke.
Så bliver vi klandret for, at vi allerede er gået i gang nu og ikke afventer finansloven.
Jamen der står jo udtrykkeligt, at beløbet aftales i forbindelse med finansloven, men man er da også nødt til at forstå, at de, der har indgået et naturforlig for 2003, er nødt til at tale sammen om: Er det nu den rigtige vej at gå, at vi prøver at undersøge, om vi måske kan sælge skov, og om vi kan bruge nogle af de penge, vi får for den skov til at gøre noget for naturen?
Man spørger os: Hvad vil I bruge pengene til?
Jamen det står jo i aftalen, som ligger ude på Miljøministeriets internetside, og pressen har skrevet om den.
Det er jo ikke fortroligt, det er åbent for enhver, og der står tre punkter. Det første er en særlig indsats for habitatområder og ådale.
Hvorfor er vi nødt til det?
Simpelt hen fordi vi overtog en politik fra den tidligere regering, hvor ikke engang habitatområderne og fuglebeskyttelsesområderne var udpeget endnu, og der ikke var én eneste beregning over, hvad det ville komme til at koste.
Det er først noget, der er kommet efterfølgende.
Det må da være en dejlig fornemmelse at kunne sige: SF var støtteparti for regeringen af Socialdemokratiet og De Radikale.
I 9 år sad vi der, vi har sådan set aldrig undersøgt, hvad det ville koste, men nu, hvor vi ikke er i regering mere, er vi dybt forargede over, at det ikke ligger her endnu, selv om man har haft 1½ år.
Jeg siger bare: Man har jo lov til at have den holdning.
men tænker man ikke somme tider på, at der jo også er andre, der hører det? Mon det er helt forståeligt for andre, at når man har haft 9 år til at gøre det og ikke har kunnet finde ud af det, kritiserer man straks nogle, der har haft 1½ år?
Jeg kan ikke forstå det.
Men vi er altså i gang med det, og vi er nødt til at bruge den tid, der skal til, for det er altså et stort oprydningsarbejde, vi er i gang med. Midlerne vil som sagt gå til højmoser, overdrev, strandenge og ådale som led i arbejdet med at genoprette og sikre gunstig bevaringsstatus for naturtyper og arter i habitat- og fuglebeskyttelsesområder.
Det andet er, at de skal gå til etablering af flere og bedre natur- og friluftstilbud for befolkningen i hovedstadsområdet: nye skov- og naturområder, nye natur- og friluftstilbud og faciliteter i samarbejde med kommuner og lokalsamfund.
Og endelig fortsætter vi med at forstærke bynær skovrejsning uden for hovedstadsområdet de steder, hvor der er lokal opbakning og villighed til medfinansiering.
Det ligger altså i systemet for selve aftalen, at der bliver samme adgangsforhold som i dag, og at reglerne for pesticidanvendelse følger reglerne for den øvrige statsskov. Men det er jo bare sådan, at der kommer en pesticidhandlingsplan op til sommeren, og det er dog en sjælden spørgeteknik at spørge, om vi ikke kan sige, hvordan det her skal ende, lige før hele pesticidhandlingsplanen kommer op til sommerferien.
Man er altså nødt til at vente på, at tingene kommer til at følges ad, og det interessante er jo, at når det er overstået, vil man også synes: Jamen det er jo fint, nu passer tingene sammen igen.
Man er bare nødt til at erkende, at vi altså skal have den tid, der skal til.
Så hørte jeg noget om opdeling i A- og B-natur; jeg tror, det var fru Elsebeth Gerner Nielsen, der sagde det.
Jamen det bliver jo ikke tilfældet.
Forholdet er, at der skal prioriteres på naturområdet såvel som på alle andre samfundsområder, og det er der jo ikke noget nyt i.
Men jeg må bare minde om, at det jo ikke betyder, at naturen uden for nationalparkerne skal være uden beskyttelse.
Naturbeskyttelsesloven gælder stadig, og det gør jagtloven, vildtforvaltningsloven, skovloven, vandløbsloven, miljøbeskyttelsesloven og planloven også.
Hvorfor prøver man at sælge det her fra talerstolen i Folketinget, som om der overhovedet ingen regler er for resten, men kun lige for nationalparkerne?
Alle de andre spilleregler er der da stadig.
Vi kommer med en ny naturbeskyttelseslov til efteråret, vi kommer med en ny skovlov til efteråret, og vi kommer med et nyt sæt spilleregler for habitatområderne, og jeg kan kun opfordre til, at man giver til kende, hvad man synes om tingene.
Jeg vil bare sige til hr. Jørn Jespersen, at det ville jeg sådan set også gerne vide.
Lige nu ved jeg bare, at et firma, der er blevet sat til at udregne det, har sagt, at man regner med, det kommer til at koste mellem 170 mio. kr. og 260 mio. kr. om året, altså nøjagtig det, jeg også oplyste i samrådet.
Vi bruger 150 mio. kr. om året, så det bliver nok mellem 20 mio. kr. og 110 mio. kr., det kommer til at koste; det får vi at se.
Men vi er først nødt til at have alle habitatområderne og alle fuglebeskyttelsesområderne udpeget.
Det har vi nu, og nu går vi i gang med at sikre, hvordan vi kan bevare de områder og gøre mere for dem.
DMU kommer snart med de spilleregler, der skal bruges, vi kommer med en ny naturbeskyttelseslov og en ny skovlov til efteråret, og derefter kan man se, hvordan man kan lave forvaltningsplaner for habitatområderne.
Jeg ved, hr. Jørn Jespersen er meget optaget af det, og det vil jeg kvittere for, for jeg synes også, det er interessant.
Det er jo også et spørgsmål, hr. Jørn Jespersen har rejst flere gange.
Men jeg er bare nødt til at sige, at uanset om hr. Jørn Jespersen spørger mange gange i dag, er det ikke ministerens uvilje, som gør, at der ikke bliver givet svar.
Det er simpelt hen bare, fordi det nødvendige materiale ikke findes, men vi er ved at udarbejde det, og jeg er nødt til at sige til hr. Jørn Jespersen, at det altså må tage den tid, det skal, indtil vi har det.
Jeg håber, det bliver sådan, at vi alle sammen kan blive enige om at lave en ny naturbeskyttelseslov og en ny skovlov.
Men det kræver i hvert fald, at man tilkendegiver, at man vil prøve at se fremad og vil prøve at diskutere naturpolitikken.
Jeg ved godt, at vi kan have diskussioner om økonomi og talmagi, og hvem gjorde hvad, osv., men jeg tror ærlig talt, det er historie.
Lad os se fremad i stedet for.
Det vil jeg gerne invitere til.