Irene Simonsen (V), 2003-10-22:
Det her lovforslag er jo udarbejdet med baggrund i, at vi skal tilgodese nogle borgere, der er kommet i klemme, og det tager først og fremmest udgangspunkt i de få, der er kommet i klemme og ikke kan få en ægtefælle med til Danmark efter nogle års udstationering i et andet land.
De få sager, der har været,
har fyldt meget, og de har bestemt også påvirket Venstre, og vi er tilfredse med at kunne rette op på tingene, så det nu er muligt for danskere, der er udstationerede og forelsker sig over landegrænser, at bosætte sig i Danmark og leve deres familieliv her.
Der har været brug for at justere disse regler for visse udlandsdanskere, som i kraft af en stærk og varig tilknytning til Danmark nu får mulighed for at vende tilbage til Danmark med en udenlandsk ægtefælle.
Tilknytningskravet bliver nu lempet til fordel for en regel om, at personer, der har haft dansk statsborgerskab i 28 år, hvad enten det er erhvervet ved fødslen eller senere, og personer, som ikke har haft dansk indfødsret i 28 år, men som er født og opvokset her i landet, ikke længere skal opfylde krav om tilknytning.
Når jeg gang på gang støder på dybt ulykkelige unge mennesker med en anden etnisk baggrund end dansk, som enten er flygtet fra deres familier eller er blevet tvunget til at leve i forening med en ganske fremmed, fordi de af den samme familie netop er blevet presset og tvunget til at indgå ægteskab med et familiemedlem i hjemlandet, så undrer jeg mig.
Jeg undrer mig over, at det har kunnet foregå i så lang tid med den enorme krænkelse, som det er af de unge menneskers menneskerettigheder.
Herudover skal den samlede tilknytning til Danmark være større end den samlede tilknytning til et andet land. Lovforslaget indebærer desuden, at nærtbeslægtede ikke længere skal have adgang til familiesammenføring, da det er regeringens erfaring, at de ægteskaber ofte er indgået under tvang.
Over en tredjedel af de afslag på ansøgninger om familiesammenføring, der blev givet af Udlændingestyrelsen i perioden fra 1. januar 2001 til 1. juli 2003, var med henvisning til, at ægteskabet var indgået i forbindelse med tvang, var mellem nært beslægtede og de fleste heraf mellem fætre og kusiner.
Det her forslag vil indføre en formodningsregel om, at der er tale om tvang ved indgåelse af ægteskab mellem nært beslægtede, og det vil dermed hjælpe de unge, der frygter for familiens hævn, ved at vende bevisbyrden om.
Det er altså ikke et selvstændigt element, der kan betyde en afvisning af familiesammenføring, men det kan give myndighederne en vis oplysning om familiemønstrene i den pågældende familie og dermed, om den unge som led i dette mønster bliver udsat for tvang.
Jeg har også noteret mig, at høringssvarene til lovforslaget har været meget kritiske og negative, men jeg undrer mig igen meget over, hvor de interesseorganisationer, lige fra Dansk Røde Kors til Institut for Menneskerettigheder, som i dag kritiserer regeringens ændringer af udlændingeloven, har været henne i al den tid, hvor familiesammenføringerne har fundet sted, og hvor krænkelserne har fundet sted.
For hvem er det lige, der har brug for beskyttelse i den her situation?
Er det den unge pige, der bliver tvunget til at tage afsked med sin nærmeste familie og omgangskreds og leve på et krisecenter, fordi hun har bragt skam over familien,
eller skal vi tage hensyn til den herboende familie, som ikke kan acceptere pigens eget frie valg?
Ja, svaret er selvfølgelig givet, for det kan virkelig ikke passe, at vi tager mere hensyn til en families æresbegreb frem for et ungt menneskes ret til selv at vælge, hvem vedkommende vil tilbringe sit liv og fremtid med, og som vil leve fri for frygt og overgreb.
Forslaget bliver også kritiseret for at stride mod den europæiske menneskerettighedskonventions art. 8, som sikrer enhver retten til respekt for privat- og familieliv.
Retten til familiesammenføring er også internationalt anerkendt i en lang række konventioner, men samtidig er det så også internationalt anerkendt, at ægteskaber kun skal indgås med ægtefællernes frie og uforbeholdne samtykke, som det jo bl.a. kommer til udtryk i verdenserklæringen om menneskerettigheder, art. 16, stk. 2., FN-konventionen om borgerlige og politiske rettigheder, art. 23, stk. 3, og FN-konventionen om økonomiske, sociale og kulturelle rettigheder, art. 10, stk. 1. Der er altså ikke den mindste smule diskrimination i det her lovforslag, og danskere med minoritetsbaggrund bliver ikke behandlet anderledes end andre danske statsborgere.
Venstre ser med glæde frem til at kunne hjælpe flere med det her lovforslag.