runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Martin Lidegaard (RV), 2003-12-19:
Jeg skal bare glæde mig over, at hr. Svend Auken i hvert fald ikke har gentaget sin garanti om aldrig nogen sinde at ville benytte sig af nogen muligheder for at gribe ind og bruge håndtagene, hvis forudsætningerne skulle briste.
Jeg har to andre spørgsmål, som jeg ikke nåede i første omgang, som har en lidt anden karakter.
De partier, der står bag denne her aftale, har jo været enige om, at det ekstra provenu, der kommer ind, skal gå til nedbringelse af gæld, fordi vi ved, at det er en stakket frist, før olieproduktionen topper og begynder at falde igen.
Derfor vil det jo være farligt at begynde at bruge pengene til velfærdsydelser osv.
Jeg vil bare lige sikre mig, når nu Socialdemokratiet stemmer for skattedelen her, at de er enige i den betragtning, at ekstraprovenuet selvfølgelig går til nedbringelse af gæld.
Lidt i forlængelse af det er mit andet spørgsmål, om Socialdemokratiet er positivt indstillet på at drøfte at nedsætte en kommission, der skal kigge på, hvad vi gør både økonomisk og energipolitisk, når olieproduktionen topper ude i Nordsøen, sådan at vi er forberedt i god tid både til at sikre dansk økonomi og sikre den danske forsyningssikkerhed.
Peter Christensen (V), 2003-12-19:
Så det vil jeg lade være med.
Til gengæld vil jeg dykke lidt ned i den her kompensationsaftale, for
det, der står klart, er, at hvor de stramninger, der kommer til at foregå på skatteområdet, er en ulempe for A.P. Møller - Mærsk, så er kompensationsdelen en fordel, og det, der kendetegner en aftale, er jo, at der er ulemper og fordele for alle. Når Socialdemokratiet taler imod alle de dele, der er til fordel for A.P. Møller - Mærsk, så står det billede jo tydeligt tilbage, at det, Socialdemokratiet ønsker, er et ensidigt indgreb i de eksisterende aftaler.
Det vil vi ikke være med til fra Venstres side, og derfor er vi også glade for den aftale, der nu er blevet indgået.
Er hr. Svend Auken ikke enig i, at det at gøre kompensationsdelen til noget, som man kun har brugt i lande, som vi normalt aldrig sammenligner os med, er at komme lidt nemt om ved det instrument, der hedder en kompensationsdel i aftalen, når det Kulbrinteudvalg, som regeringen nedsatte, selv foreslår, at det kan være et instrument, man vil bruge, hvis man vil opnå et højere provenu i en aftale?
Det er netop det, regeringen har lyttet til og har sikret ikke bare et flot provenu, men et rigtig godt ekstra provenu ved aftalen.
Svend Auken (S), 2003-12-19:
Når der er en aftale, så er det, fordi der var et flertal bestående af S, SF og Enhedslisten sammen med Dansk Folkeparti, der sagde, at hvis ikke der bliver en aftale om noget andet, så laver vi en stramning af kulbrinteskatten.
Det flertal var der ikke under den tidligere regering.
Da var Dansk Folkeparti ligesom Venstre og De Konservative imod, og Det Radikale Venstre var imod, fordi Det Radikale Venstre havde den opfattelse, og det var jeg ikke enig i, at det at ændre beskatningen i aftalen kunne man ikke gøre. Derfor var der hverken enighed i regeringen eller et flertal, og det, der så var det gode efterfølgende, var selvsagt, at nu var der et flertal for at beskatte, og det gav økonomi- og erhvervsministeren mulighed for at forhandle med en stærk hånd, og han forhandlede.
Resultatet er blandet, men det ville vi sige ja til, hvis ikke han var indgået på en ydmygende kompensationsbestemmelse, der binder Folketinget til 2042, dvs. i 38 år.
Det er jo der, det hele ligger begravet.
Det er nogle meget konstruerede regneeksempler, der skal til, for at vise, at det overhovedet kan lade sig gøre at omgå denne her kompensationsaftale.
Tag ikke fejl, de mennesker, der har skrevet denne kompensationsaftale, og den er jo ikke skrevet i det her hus, ved, hvad de har med at gøre.
De er jo topprofessionelle folk, de har selvfølgelig sikret sig, at hr. Martin Lidegaard og andre hverken kan kravle over eller kravle under.
Sådan er den jo lavet.
Så vil jeg endelig sige, at hvis det er sådan, at alle unge mennesker er sikret en praktikplads, efter at man vedtager det her i dag, og at alle kan gennemføre deres erhvervsuddannelse, som vi, Poul Schlüter og jeg, i sin tid aftalte, så vil jeg være den første til at gratulere.
Men jeg opfatter det sådan, at i dag indfører vi en garanti, der rækker frem til 2042 for A.P. Møller, og fjerner den for alle de unge under erhvervsuddannelse, der som følge af, at erhvervslivet ikke vil oprette det fornødne antal praktikpladser, ikke nu, hvor garantien bliver ophævet, kan gennemføre deres uddannelser.
Martin Lidegaard (RV), 2003-12-19:
Det Radikale Venstre står et hundrede procent inde for den aftale, der er indgået, og vi stemmer ja til den med stor glæde.
Grunden til, at vi overhovedet har fundet det nødvendigt offentligt at præcisere, at der er nogle håndtag, er, at der har været partier, der har ønsket at give indtryk af, at det var der overhovedet ikke, at vi ligesom havde opgivet alt initiativ og havde bundet staten på hænder og fødder i 40 år.
Det fremgår jo helt klokkeklart af det sidste notat, vi har fået om kompensationsaftalen, at det gør vi ikke.
Vi agter ikke at gå forrest med at få flyttet noget som
helst, så længe forudsætningerne ikke ændrer sig, men det er klart, at vi alle sammen ved, at mange af de forudsætninger er svære at overskue 30 år frem, og derfor er det jo rart at vide, at der er de håndtag.
Det er jo ikke rigtigt, når hr. Svend Auken siger, at man skal op i astronomiske procenttal.
Hvis man så trækker kompensationen fra, så er vi nede på 83 pct.
Det er da ikke astronomisk, hvis det er det, man vil.
Så jeg forstår simpelt hen ikke, man vil afskrive sig den mulighed på forhånd.
Helle Sjelle (KF), 2003-12-19:
Jeg bliver nødt til at påpege over for hr. Svend Auken, at i modsætning til hr. Svend Auken og Socialdemokratiet synes vi faktisk, at det er en ganske fornuftig aftale, der her ligger på bordet.
Det er en aftale, der betyder investeringer og arbejdspladser og milliarder til statskassen, og det synes vi ikke at vi kan sige nej til.
Jeg har stadig væk svært ved at finde ud af, hvad det egentlig er, der gør, at hr. Svend Auken kan sige nej til den endelige, samlede aftale af hensyn til de her ting.
Så synes jeg ærlig talt også, at det er lidt hult at stå heroppe og tale om, at vi senere i dag afskaffer garantien for praktikpladser.
Det er jo noget vås.
Til gengæld har vi ikke set Socialdemokratiet på banen i hele den debat om, hvad det egentlig er, man gerne vil i den forbindelse, hvad man hellere ville have, hvad alternativet er til den løsning, der er indgået en aftale om på nuværende tidspunkt.
Den debat kan det være, vi skal gemme til senere, men vi mangler stadig væk et svar fra Socialdemokratiet på, hvordan man vil skaffe flere praktikpladser her i landet.
Ole Stavad (S), 2003-12-19:
Nu er det jo en total umulighed inden for rammerne af en kort bemærkning at gendrive alt det, hr. Kim Andersen sagde, som var misvisende eller direkte forkert, men jeg vil godt spørge hr. Kim Andersen om det med at tage et langtrækkende ansvar, som hr. Kim Andersen kritiserede Socialdemokratiet for ikke at være parat til.
Er det at tage et langtrækkende ansvar, at man imod alle eksperters råd binder det danske samfund til ikke at kunne foretage de ændringer, der skal foretages for at varetage samfundets interesser, uanset hvordan Folketinget bliver sammensat indtil 2042? Uanset hvordan vælgerne stemmer, uanset hvordan de sammensætter Folketinget, er hr. Kim Andersen sammen med et flertal her i Folketinget i dag parat til at sætte demokratiet totalt ud af kraft, så det er en umulighed at sikre samfundets interesser og sikre, at samfundet får sin rimelige andel af sin egen ejendom.
Er det ansvarligt, hr. Kim Andersen?
Keld Albrechtsen (EL), 2003-12-19:
Jeg vil sige, at jeg havde egentlig forventet, at ministeren ville have lyttet bare en lille smule til den kritik, som er kommet fra oppositionen i forbindelse med dette lovforslag.
KL. 9.25 Vi har lige for et øjeblik siden haft en drøftelse om forligsbrud, i denne sag kommer der endnu et forligsbrud.
Ministeren forgriber sig endnu en gang på lejernes penge, og ministeren er åbenbart af den opfattelse, at han bare kan fortsætte med at bryde aftaler med Socialdemokratiet, og at Socialdemokratiet vil blive ved med at acceptere det.
Men det vil jeg nu ikke tro at Socialdemokratiet gør i længden.
Det er fantastisk, at ministeren overhovedet ikke har reageret på det ønske, der også fra vores side har været om at få en bred aftale om forslaget, og derfor vil jeg godt spørge: Hvorfor har ministeren ikke lyttet til de ønsker, der var om at få en drøftelse af rammebeløbet med både oppositionspartierne og Boligselskabernes Landsforening, så vi kunne få en en gennemgribende beregning af forslaget til maksimumgrænse og se, om det rent faktisk var det rigtige maksimumbeløb, eller om det kunne volde vanskeligheder, og om der, som fru Lissa Mathiasen var inde på, skulle være en dispensationsmulighed, hvis noget viste sig at være uhensigtsmæssigt?
Så kunne der i det mindste rettes op på det i de konkrete tilfælde.
Jeg vil bare spørge ministeren, hvorfor han overhovedet ikke har villet forhandle med os.
Så kunne han sikkert have opnået fuldstændig enighed i Folketinget om forslaget, men det er, som om han simpelt hen ikke ønsker det.
Lissa Mathiasen (S), 2003-12-19:
Som vi allerede gav udtryk for under førstebehandlingen, er vi faktisk meget betænkelige i Socialdemokratiet ved, at man med dette forslag indfører bindende maksimumbeløb, når der er tale om at bygge alment byggeri.
Vi synes egentlig, det er udtryk for en forældet reguleringstankegang, som er ude af trit med det, der egentlig burde ske.
Forslaget kommer til at betyde, at tidligere tiders rammebeløb, som det bindende maksimumbeløb i virkeligheden er udtryk for, bliver genindført.
Dermed nedprioriteres netop tænkningen i totaløkonomi, og rent samfundsøkonomisk vil noget af det, man kunne forestille sig bliver gjort, måske endda være uhensigtsmæssigt.
Et andet bekymrende element er, at der ikke er lagt op til en mulighed for dispensation, hvis det måtte vise sig, at der i særlig grad skal tages handicaphensyn, f.eks. ved opførelse af ældreboliger.
Vi tror, det kan være med til at gøre en forskel.
Jeg vil også godt understrege, at vi fortsat er af den opfattelse, at udmøntningen af den statslige besparelse i forbindelse med indførelsen af disse rammebeløb er et brud på den aftale, der blev indgået om flere og bedre boliger i oktober 2002.
Det fremgår klart og tydeligt i forbindelse med L 53 om aktivering af Landsbyggefondens midler, som blev fremsat i november sidste år, at grundlaget for beregning af refusionen fra Landsbyggefonden var en anskaffelsessum på 5.408 mio. kr. i 2004.
Det kunne kun tolkes som et fast, endeligt beløb, hvilket også fremgår af bekendtgørelsen om Landsbyggefondens refusion af statens udgifter til ydelsesstøtte frem til 2003.
Vi skal beklage, at det ikke er muligt at lave aftaler med regeringen, som man også fra regeringens side er parat til at overholde efterfølgende.
Så vil jeg godt sige, at til gengæld finder vi det positivt, at der nu er kommet en forlængelse af aftalen om den kommunale grundkapital, så der også i 2005 sker en halvering af grundkapitalen.
Det betyder simpelt hen, at det bliver billigere for kommunerne at bygge alment byggeri.
Men jeg vil godt meget klart advare ministeren og regeringen imod at tro, at når der skal findes dækning for de omkostninger, der vil være i 2005, kan man blot gå i Landsbyggefonden en gang til for at finde penge til området.
Tingene må ind i en bredere sammenhæng og skal ses i et helt andet perspektiv, og vi forventer selvfølgelig, at vi som et af partierne bag boligaftalen også bliver indkaldt til en forhandling om spørgsmålet.
Vi kan støtte lovforslaget, men det er med dybe betænkeligheder, og vi synes faktisk, det er et tilbageskridt, man tager med forslaget.
Bjarne Laustsen (S), 2003-12-19:
Jeg ville egentlig bare gerne et stille et spørgsmål til undervisningsministeren.
Det, der er i den sag her, er, at når man aflyser skolepraktikken, er der nogle grupper, der bliver ramt, nogle mere end andre.
Derfor vil jeg gerne have undervisningsministeren til at bekræfte, at en stor del af dem, der er i skolepraktik, er voksne mennesker, som bliver sat voldsomt meget ned i ydelsen.
Det ville være interessant, hvis undervisningsministeren ville bekræfte her fra talerstolen, hvor mange voksne det drejer sig om, som er i skolepraktik, og hvor meget de bliver sat ned, således at de får et helt år til at indregne i deres budget, hvem det er, der ikke skal have julegaver næste år og i årene fremover.
Det, der er interessant her, er, at det er helt målrettet, at man går ind og forringer uddannelsen og grundlaget for uddannelsen set i forhold til det udkomme, uddannelsen giver.
Jeg håber inderligt, at undervisningsministeren vil gå op og svare, for det er et af de svar, som vi endnu ikke har fået i denne her sag.
Tove Videbæk (KD), 2003-12-19:
Vi har dog fortsat nogle bekymringer over eventuelle konsekvenser af bestemte dele af lovforslaget.
Der er talt en del om uddannelsesgarantien, og hvad den egentlig er for en størrelse, og jeg er godt klar over, at uddannelsesgaranti ikke er det samme som garanti for at kunne gennemføre en hvilken som helst uddannelse.
Ifølge regeringen er det en garanti for at kunne gennemføre en erhvervsrettet uddannelse med erhvervskompetence og med rimelige beskæftigelsesudsigter, og man mener så, at EUD+ tilfører uddannelsesgarantien et nyt element.
Så er det, at jeg undrer mig, for jeg har ikke hørt erhvervslivet efterspørge arbejdskraft med delkompetencer og halvfærdige uddannelser.
Vi kan se på de elever, der er blevet færdige med de mange korte videregående uddannelser,
at de heller ikke har vist sig at åbne dørene til erhvervslivet inden for den branche, den pågældende elev nu havde målrettet sin uddannelse mod.
Jeg mener, at uddannelsesgarantien udhules, når erhvervsuddannelsernes struktur og det endelige resultat af en påbegyndt erhvervsuddannelse fremstår så vanskeligt at overskue, som det fremsatte lovforslag viser.
Kristendemokraterne mener ikke, at det nuværende system på nogen måde er fyldestgørende eller optimalt, men selv om skolepraktikken er en nødløsning, så kan regeringen og forligspartierne ikke benægte, at den giver nogle bestemte unge en mulighed for at få en uddannelse der.
Hvis den ikke giver beskæftigelse, giver den i det mindste disse unge et fundament i deres uddannelses- og karriereforløb, og det kan jeg umiddelbart godt se det værdifulde i.
Jeg har især haft fokus på tosprogede unges situation i forhold til erhvervsuddannelserne, for jeg mener, at der er en gruppe unge her, der for alvor kommer i klemme.
Begrænsninger i skolepraktikken vil ramme i forvejen udsatte grupper i erhvervsuddannelsessystemet, fordi der ikke eksisterer nogen gulerod for virksomhederne til at tage de svage elevgrupper ind i praktik og uddannelsesforløb.
Det kan godt være, at der allerede i den nuværende ordning er uddannelser uden skolepraktik, men hvordan kan det i sig selv legitimere, at man reducerer yderligere i antallet
af uddannelser med skolepraktik, samtidig med at der ikke foreligger dokumentation af eller reelle bud på, hvordan antallet af reelle praktikpladser for fremtiden kan leve op til det forsvundne antal skolepraktikpladser.
Forslaget lægger meget op til erhvervsskolernes og elevernes eget opsøgende arbejde og ansvar for deres uddannelsesforløb.
Jeg savner det gensidige ansvar mellem skolerne, eleverne og erhvervslivet over for uddannelsen af den kommende arbejdsstyrke i Danmark.
Virksomhederne har et ansvar.
Jeg mener kun, det fremgår implicit af lovforslaget og uden opfølgning af, hvad der følger med det ansvar.
Vi er ikke under udvalgsarbejdet efter førstebehandlingen blevet overbevist om, at vores bekymringer ikke holder stik i virkeligheden, og derfor kan Kristendemokraterne ikke stemme for lovforslaget.
Ole Stavad (S), 2003-12-19:
Man kan ikke beskylde hr. Kim Andersen for at rutte med sandheden.
Hr. Kim Andersen siger, at beskatningsretten er uantastet, og at man godt kan ændre beskatningen; det er jeg enig med hr. Kim Andersen i.
Men hr. Kim Andersen glemte at tilføje, at hver eneste krone op til 40 mia. kr., man får ind, skal afleveres til parterne i DUC, og ikke engang nok med det: Hver gang man får 1 kr. ind, skal man aflevere 1,43 kr., fordi man skal sikre, at staten også betaler den skat, parterne bliver pålagt, så der er 1 kr. tilbage efter skat.
Kan hr. Kim Andersen ikke bekræfte, at hver gang, staten får 1 kr. ind i skat, skal der afleveres 1,43 kr. for hver af de første 40 mia. kr.?
Det vil sige, at vi kommer tættere på 60 mia. kr., så synes hr. Kim Andersen selv, at han gav et retvisende billede, når han sagde, at vi godt kan beskatte, men glemte at fortælle, at vi skal aflevere pengene igen til dem, vi tager dem fra?
Marianne Jelved (RV), 2003-12-19:
Jeg betvivler ikke, at der kan være 7.200 unge mennesker, som på en gang er i skolepraktik.
Det, jeg er interesseret i, er at sige, at det antal, der starter på skolepraktik i et hovedforløb, er i størrelsesordenen 5.000 i disse år, og af dem er der godt 4.000, der når at få en restpraktikaftale, inden deres uddannelse er færdig.
Deraf mine tal.
Så vil jeg sige, at der er jo skabt en masse nye muligheder, og dem har jeg noteret mig at Enhedslistens ordfører ikke interesserer sig så meget for.
Der gives faktisk nogle bedre muligheder nu, og jeg går ud fra, at hvis det her projekt lykkes, sådan som det er intentionerne, så vil fru Pernille Rosenkrantz-Theil klappe mig på skulderen bagefter og sige, at det var ganske godt, for heller ikke for Enhedslisten kan det trods alt være et mål i sig selv, at der er en bestemt mængde skolepraktikpladser.
Med hensyn til at ændre på aftalen så foregår det jo i forligskredsen, og der gøres jo, som jeg har sagt, status med et halvt års mellemrum, hvor vi følger det meget nøje for at se, om det virker, og hvis ikke det virker, så er det jo meningen, at forligspartierne skal gå ind og ændre på det, så det kommer til at virke.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2003-12-19:
Det er rigtigt, at det er der ikke noget nyt i.
Det, der er det nye, er, at man afskaffer en meget stor del af skolepraktikken.
I forhold til det her med tallene er der jo altså 7.200, der p.t. har en skolepraktikplads.
Så det er altså ret langt fra de 3.800.
Der er ret mange mennesker, som man vurderer ikke vil få en praktikplads på baggrund af denne her aftale, og deri ligger mit problem. Jeg synes i virkeligheden, at de svar, fru Marianne Jelved giver, bekræfter, at det er fugle på taget, og så mener jeg, at man med den her aftale spiller hasard med elevernes fremtid.
Det synes jeg er et stort problem.
Jeg håber, at fru Marianne Jelved som afslutning her vil bekræfte, at man vil følge det meget tæt, og jeg vil gerne spørge fru Marianne Jelved, om man vil være villig til at gå ind og ændre på aftalen, eventuelt skrue antallet af skolepraktikpladser op, såfremt det viser sig, at de ikke får praktikpladser.
Morten Homann (SF), 2003-12-19:
Nu har vi haft denne diskussion et par gange, men jeg synes ikke, at hr. Ulrik Kragh er kommet nærmere på et svar.
Bare for at skære det ud i pap: Kan vi ikke være enige om, at vi i dag har en regulering af huslejerne i byfornyede ejendomme - det vil jeg godt have hr. Ulrik Kragh til at bekræfte, så kan vi ligesom starte derfra - og at den regulering forringes med det foreliggende lovforslag, fordi den fremover skal ske efter lejelovens bestemmelser?
Det var det ene. Kl. 9.40 Det andet er, at jeg synes godt, man kunne høre af hr. Ulrik Kraghs indlæg, at vi nærmer os juletiden.
Det var fuldt af fromme ønsker om, at der ville ske den samme byfornyelse, selv efter vedtagelsen af lovforslaget, men det vil jeg godt have lov til at stille mig lidt tvivlende over for, al den stund at man skærer drastisk ned på de midler, der er til rådighed for byfornyelse, og fjerner kommunernes mulighed for at bruge »råde over-bestemmelsen« og på den måde kræve, at ejendommen bliver byfornyet.
Når de private ejendomsejere skal betale mere for at få byfornyet, og når kommunerne ikke længere kan kræve det, hvad i alverden er det så, der giver hr. Ulrik Kragh grund til at tro eller ønske, at der bliver gennemført den samme byfornyelse?
Lissa Mathiasen (S), 2003-12-19:
Ministeren skriver selv i forslaget, at man ikke kan udelukke, at der vil ske et fald i byfornyelsen, og kan hr. Ulrik Kragh ikke være enig med os i, at et fald i byfornyelsen vil betyde mindre beskæftigelse? Lad os så prøve at kigge lidt på, hvad det er, der sker, når der begynder at komme mindre byfornyelse.
Hvad er det, der sker, når man beskærer beløbene til byfornyelse?
Når vi tager forslaget her og ser på, hvad der er sket fra 2001 til nu, har denne regering formået at komme ned på, at der kun er
ca. en fjerdedel af det beløb, der tidligere har været til rådighed til byfornyelse, tilbage.
Men alle, der beskæftiger sig med området, ved også, at der går ca. 2 år, før man for alvor ser beskæftigelseseffekten slå igennem, og derfor vil vi se et væsentligt fald i beskæftigelsen.
Men det er sådan set lige meget, hvor mange der er i beskæftigelse nu.
Det, vi kan konstatere, er nemlig, at under denne regering er der kommet 40.000 flere arbejdsløse, og at den med forslaget her siger én gang til: Det gør ikke noget, lad os bare skabe endnu mere arbejdsløshed.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-12-19:
Hr. Ulrik Kragh hævder nu, at konsekvensen bliver, at kommunerne gør det såmænd nok alligevel, og de skal nok sørge for det, også efter at man har taget pengene.
Men selv hvis kommunerne kunne finde de penge i en økonomi, som regeringen i forvejen har skåret ned, fratager man kommunerne deres handlemuligheder, og alligevel siger hr. Ulrik Kragh: Vi har såmænd fuld tiltro til, at kommunerne nok skal gøre det alligevel.
Det er jo en fuldstændig fantastisk argumentation.
Med hensyn til løftebruddet synes jeg, man skal stå ved, hvad man gør.
Man gav lejerne det klare løfte, at der ikke ville ske en ændring af huslejereguleringen til ugunst for lejerne, men nu ændrer man huslejereguleringen, så lejerne får massive huslejestigninger.
Det er kun hr. Ulrik Kragh, der kan forstå, hvordan det skal kunne lade sig gøre uden at være et løftebrud, og jeg vil altså godt bede hr. Ulrik Kragh forklare det lidt nærmere.
Jeg tror ikke, der er nogen uden
for dette hus, der kan forstå det, og jeg synes, hr. Ulrik Kragh skylder lejerne en forklaring.
Ulrik Kragh (V), 2003-12-19:
Nu er det således, at jeg faktisk sidder i bestyrelsen og i forretningsudvalget for Horsens Handelsskole, så det går da nok med at få et kursus, hvis det var sådan, at det var nødvendigt.
Men når vi giver en mindre offentlig støtte til byfornyelse, end vi har gjort tidligere, og vi forudsætter, at kronebeløbet er det samme, får vi så mere byfornyelse for pengene, eller får vi mindre byfornyelse for pengene, såfremt hele rammen bliver udnyttet?
Jeg bliver nødt til at svare for hr. Morten Homann, for han har svaret udenom to gange: Vi får mere byfornyelse for pengene.
Så er situationen den, at vi har reduceret mængden af penge, der er til byfornyelse.
Det erkender vi gerne, men det her er jo i en klar prioritering af, at vi hellere vil have nybyggeri.
Men det går ikke at sige, at det er løftebrud.
Når det er sådan, at jeg i mange svar i mine bemærkninger har oplyst, hvad forudsætningerne var, så nytter det ikke noget bare at gentage det.
Det holder ikke.