Sophie Hæstorp Andersen (S), 2003-05-06:
Socialdemokraterne hilser de tre lovforslag, der er til behandling her i dag velkommen.
Øget sikkerhed for patienterne, når de behandles overalt i vores sundhedsvæsen og sikkerhed for erstatning, når det en sjælden gang går galt, har længe stået øverst på Socialdemokraternes ønskeliste.
Det skete bl.a. sidste år med fremsættelsen af beslutningsforslag nr. B 102, der imidlertid ikke nåede til afstemning, da indenrigs- og sundhedsministeren lovede at indkalde partierne i Folketinget til forhandlinger hen over sommeren 2002.
Nu nåede det jo som sagt at blive december, inden partierne rent faktisk blev indkaldt, men resultatet ligger her nu i form af tre nye lovforslag på området, og Socialdemokratiet kan bakke op om disse i dag. Det har længe været et klart ønske fra Socialdemokraternes side at styrke patienternes rettigheder i form af en enstrenget indgang til klage- og erstatningssystemet på sundhedsvæsenets område og at skabe den samme retsstilling for alle patienter i form af adgang til patientforsikringens udvidede dækningsansvar, uanset hvor de bliver behandlet.
Selv om vi i dag har et klagesystem, som i stor udstrækning fungerer godt, er der jo heller ingen tvivl om, at borgere, der har følt sig forkert behandlet i det danske sundhedsvæsen, i al almindelighed mange gange har følt sig utrolig lost.
Hvor skal de klage?
Hvem skal de klage over?
Hvilke skader kan man få erstatning for via Patientforsikringen, og hvilke læger er man henvist til at føre sag imod ved domstolene for at få ret til erstatning?
Med andre ord: Hvordan er hele det her system skruet sammen?
Med lovforslag nr. L 223 sikres en enstrenget indgang til klage- og erstatningssystemet, der vil gøre det her system overskueligt for borgerne.
Gennem oprettelse af uafhængige patientkontorer i alle amter sikres det, at patienter kan få råd, vejledning og hjælp med at målrette klagen eller erstatningskravet til den rette myndighed i forbindelse med alle klage- og erstatningssager.
Det er således Socialdemokraternes håb, at ingen patienter fremover skal være i tvivl om, hvor de skal henvende sig, hvis de føler sig uretmæssigt behandlet. Med hensyn til hvad man så kan klage over i f.eks. Patienklagenævnet, havde Socialdemokraterne gerne set, at der i fremtiden også bliver mulighed for at få anerkendt systemfejl, hvor patienter kan få ret i, at der er sket en fejl, selv om man ikke kan pege på, at en enkelt læge eller anden sundhedsperson har overtrådt reglerne for sin autorisation.
Det bliver muligvis ikke denne gang, men Socialdemokraterne vil gerne forpligte sig til at se nærmere på muligheden herfor under udvalgsarbejdet eller ved en senere lejlighed.
Patientsikkerheden har ligeledes fået en fremtrædende placering inden for de senere år.
Kulturen for, hvordan man finder og retter op på fejl, der udføres af sundhedspersonale på de danske sygehuse eller andre steder i sundhedsvæsenet, kan og skal forbedres.
Undersøgelser har vist, at der forekommer
mange og alvorlige fejl i de vestlige landes sundhedsvæsener.
I de allerværste tilfælde medfører fejlen døden.
Blandt de mest udbredte fejl er forveksling af medicin.
Panodil bliver fejlagtigt skrevet i journalen som Plendil med det resultat, at patienten får blodtrykssænkende medicin i stedet for smertestillende.
Lovforslag nr. L 224 skal være med til at sikre, at personale, afdelinger og sygehuse lærer af de fejl, der bliver begået, således at fremtidige fejl bliver forebygget effektivt.
En række pilotprojekter i bl.a. Hovedstadens Sygehusfællesskab, der blev igangsat allerede under den tidligere regering, har således anvist, hvordan det danske sundhedsvæsen kan blive langt bedre til at indberette utilsigtede hændelser og fejl og samtidig lære af disse hændelser, så de forhindres i fremtiden. Nu skal der handles.
Fremover skal fejl således indrapporteres i en base på de enkelte sygehuse.
Indberetningen skal foretages af de sundhedspersoner, som har behandlet patienten.
Vurderes fejlen til ikke at være enestående og dermed at kunne gentage sig, skal databasen komme med en række anbefalinger til, hvordan den undgås, og der kan f.eks. blive tale om at lægge arbejdsgangen om på afdelingen.
Særlige fejl eller generelle hændelser skal indberettes til Sundhedsstyrelsen, som skal videreformidle de typer af fejl, der kan have interesse for alle sygehuse.
Det nye system lægger op til, at sundhedspersonalet skal lære af de fejl, der begås, i stedet for at pege fingre ad dem, der uheldigvis er indblandet i en fejlepisode.
Loven om patientsikkerhed skal i første omgang gælde sygehuspersonalet, men Socialdemokraterne ser gerne, at alle grupper i sundhedsvæsenet kommer med, så indsatsen mod fejl og utilsigtede hændelser også udbredes til at gælde f.eks. de praktiserende læger.
Hvis det alligevel går galt og man bliver fejlbehandlet i det offentlige sundhedsvæsen,
er man som skadelidt patient omfattet af lov om patientforsikring.
Lovens formål er som bekendt at forbedre patienters mulighed for at opnå erstatning for fysiske skader, der påføres i forbindelse med en undersøgelse eller en behandling på et dansk sygehus. Med lovforslag nr. L 225 foreslås det, at uanset hvor en patient fejlbehandles i det danske sundhedsvæsen, skal det være muligt igennem en let og ensartet klageadgang at søge om erstatning.
Det skal med andre ord være slut med sager, hvor patienter kan ærgre sig over, at de valgte vagtlægen i stedet for skadestuen, fordi vagtlægen ikke hører under patientforsikringen.
Det er Socialdemokraternes holdning, at man, hvis man bliver fejlbehandlet, skal kunne søge erstatning uden at skulle over en dyr og tidkrævende domstol.
Derfor har der i ganske mange år været arbejdet for at gøre det hele meget enklere for den enkelte patient og borger, og allerede i februar 1998 afgav Sundhedsministeriet således en betænkning, som bl.a. også anbefalede, at dækningsområdet skulle udvides til at omfatte behandlingsskader i praksissektoren, psykiske skader og vaccinationsskader.
Det sker nu med det lovforslag, vi har her i dag,
så det er en klar sejr for patienterne.
Socialdemokraterne er dog temmelig skeptiske over for finansieringen af udvidelsen af patientforsikringen.
Det undrer os, at det er det offentlige, der med dette forslag kommer til at løfte forsikringsforpligtelsen for private sundhedsudbydere.
Det forekommer simpelt hen ikke rimeligt
eller optimalt, at private sundhedsudbydere ikke selv skal bidrage til en forsikringsordning, da det er en del af prisen for behandling i dag. Socialdemokraterne havde foretrukket en form, hvor man f.eks. oprettede en fælles erstatningsfond som den, vi kender fra arbejdsmarkedsområdet.
På den måde ville alle parter komme til at yde deres bidrag til meromkostningerne ved dette forslag.
Det kunne der desværre ikke opnås enighed om under forhandlingerne, og på den baggrund har vi socialdemokrater valgt at lade hensynet til patienterne komme i første række.
Vi vil ikke tage patienterne som gidsler i en ideologisk krig.
Det vigtigste for os er, at alle patienter, der er blevet fejlbehandlet i det danske sundhedsvæsen, kan få erstatning, uanset om behandlingen er foregået på privatklinik, hos en speciallæge eller hos éns egen praktiserende læge.
Vi har tidligere krævet, at alle patienter skulle omfattes af patientforsikringen, for vi kan ikke leve med de sørgelige sager, hvor patienter ud over de gener, de er blevet påført ved en fejlbehandling, også skal kæmpe sig igennem det retslige system for at få erstatning.
Ingen borger skal fremover lægge sag an for at få erstatning i det danske sundhedsvæsen.
Det er patienternes ve og vel, der bør være i centrum, når vi lovgiver om sundhedsvæsenet.
Det er patienterne, der har brug for et bedre forsikringssystem. De her lovforslag er en klar forbedring for patienterne på trods af denne lille finansieringsmæssige fodfejl, og Socialdemokraterne kan på denne her baggrund støtte alle tre forslag i dag.