Tom Behnke (FP), 1998-06-12:
Nu skal man jo passe på, at man ikke baserer hele sin viden på, hvad der står i aviserne.
Det er selvfølgelig væsentligt, at medierne rejser de her spørgsmål og tager en diskussion af tingene, men hvis man kun forholder sig til, hvad der står i aviserne, så tror jeg, at man kommer rigtig galt af sted.
Jeg vil indledningsvis uddele meget store roser til de reddere, vi har her i Danmark.
Jeg synes, at i alle tilfælde, hvor der kommer en ambulance frem til et skadested, så bliver der ydet en meget, meget dygtig og meget, meget kompetent behandling allerede på stedet.
Der er flere, der har efterlyst, at ambulanceredderne skulle have en bedre uddannelse.
Ja, det kan altid blive bedre, men vi skal huske på, at redderne allerede i dag gennemgår en ganske, ganske god uddannelse.
Og når man kommer rundt på skadesteder og ser den indsats, der bliver ydet fra reddernes side, er der ingen tvivl om, at det er en meget, meget professionel og kompetent behandling, som i den grad fortjener at få ros. Det andet initiativ, man har taget her på det seneste, er så at få indført lægeambulancer i nogle af landets største byer.
Og der er ingen tvivl om, at det i en række tilfælde er hensigtsmæssigt, at der kommer en læge på stedet, som også kan være med til at lave en del af den præhospitale behandling, således at vi er sikre på, at skaden i hvert fald ikke udvikler sig, og således at vi er sikre på, at vi så vidt muligt kan nå at redde menneskeliv.
Når man så kigger på de to forslag, der er fremsat, kan man sige, at de jo formentlig er stillet som konsekvens af den debat, der er blusset op, men formentlig også ud fra at partierne i forvejen havde et ønske om at få ændret på strukturen. Når vi ser på det ene forslag, som er fremsat af Enhedslisten, må jeg sige, at en afprivatisering af ambulancetjenesten kan vi under ingen omstændigheder anbefale.
Det er sundt, og det er godt, at der i den her struktur er to parter, der forhandler om, hvordan tingene skal være, nemlig på den ene side det private ambulanceselskab og på den anden side amterne.
Det, der jo gør sig gældende, er, at hvis man i amterne ikke er tilfredse med den ydelse, man får leveret, så kan man opsige overenskomsten og meddele, at man ikke ønsker at benytte det pågældende selskab længere.
I det øjeblik, hvor ambulancetjenesten ligger i det offentlige regi, kan man ikke opsige en overenskomst, for så er det jo en del af én selv.
Så alene derfor, men også ud fra at vi jo ved, at ganske mange private og mange private foreninger allerede i dag jo har sponsoreret bl.a. forskellige ambulancer, forskelligt udstyr i ambulancerne, og det skylder vi dem også tak for.
Så der er ikke nogen grund til en afprivatisering.
Vi mener tværtimod, at vi skal fastholde og bevare, at de private er med som en vigtig faktor i det her. I forhold til at lave en ambulancelov er vi i Fremskridtspartiet ganske enige.
Vi synes, at det ville være rimeligt, at der på linje med, at vi har bestemmelse om, hvilke udrykningstider der skal være for brandbiler, også er bestemte kriterier for udrykningstider for ambulancerne.
I spørgsmålet om centralisering af alarmcentralerne må jeg nok sige, at det kan vi i Fremskridtspartiet under ingen omstændigheder være med til. Vi synes, det er helt forkert.
Og det er jo et forslag, som går igen både i Enhedslistens forslag og i CD's forslag, at man ønsker at centralisere alarmcentralerne.
Det vil nok være det dummeste, man kan gøre, for det, der er det utrolig vigtige, når man sidder på en alarmcentral, hvilket jeg nu har haft mulighed for at prøve igennem fem måneder, det er, at mange ringer og siger: Vi står derude i det dér vejsving lige efter, hvor der ligger en rød bondegård.
De ved Wi øvrigt ikke, hvor de står henne; de kan så nogenlunde præcisere det.
Men i og med, at der sidder kompetente politifolk, som har mindst 10 års erfaring, på alarmcentralerne, så kender de deres område, de kender deres distrikter, og de ved, hvor det er, folk står henne, hvis de bare kan sige noget om, hvordan omgivelserne ser ud.
Så har der været meget diskussion om, hvorvidt man skulle fjerne alarmcentralerne fra politiet og lade det være sundhedsfagligt personale, der sidder og tager sig af det.
Lad mig komme med et eksempel: En spritbilist kører på motorvejen, laver et færdselsuheld, der er måske en, der er fastklemt, der går måske ild i et af køretøjerne, der er i øvrigt trafikkaos på stedet, for når der sker færdselsuheld på en motorvej, så går alting i stå, og det er ganske risikobetonet og meget, meget farligt.
I sådanne situationer er det utrolig vigtigt, at den myndighed, som jo har den overordnede, koordinerende funktion, er den, der først modtager opkaldet og dermed kan sætte det ind, som skal sættes ind, og sørge for, at det nødvendige materiel kommer frem.
Så det vil være dårligt, hvis man overlader den funktion til sundhedsfagligt personale alene.
Men se, det, man kunne gøre, var jo, at man kunne lave en kombination og sige: Hvorfor skal det være et enten-eller, hvorfor ikke lave en kombination ved at sige, at det politipersonale, der sidder på alarmcentralerne, får en efteruddannelse, og måske endda koble noget sundhedsfagligt personale på alarmcentralerne, således at det er begge, der sidder ved telefonen.
Hvis vi samtidig gør det, at alarmcentralerne er online edb-mæssigt med f.eks. ambulancetjenesten, med brandvæsenet, således at de på deres alarmcentraler kan sidde og følge med, efterhånden som man skriver informationerne ind - det kender vi jo fra andre lande - slipper man for den forsinkelse, der nogle gange kan være på 20-30 sekunder, når man lige skal ringe videre med en besked. Dér kan vi spare et par minutter.
Se, det er noget, der vil være effektivt, og det er noget, man kan gøre med det samme, allerede i dag, uden at vi behøver at lave om på hele strukturen; det ville være gavnligt, og det så vi gerne at man gjorde.
Så har der været hele diskussionen om, at i og med, at det er politiet, der sidder på alarmcentralerne, så bliver der sendt alt for mange unødvendige ambulancer ud til noget, hvor man slet ikke behøvede at sende en ambulance.
Ja, ja - men vi har nu engang det princip i Fremskridtspartiet, at hellere ti ambulancer for meget end én for lidt.
Men samtidig skal man også lige huske på alle de skandalehistorier, der har været gennem tiderne, hvor borgerne ringer ind til lægevagten og beder om at få en læge ud, fordi man fejler det ene eller det andet, og hvor lægerne så sidder og vurderer, at det sikkert bare er noget pjat, og at det sikkert bare er en ganske almindelig forkølelse, og efterfølgende så dør patienten af lungebetændelse.
De eksempler har vi jo også, så alene det, at man sætter en læge til at sidde og vejlede folk, er altså ikke ensbetydende med, at det hele fungerer optimalt.
Så var det bedre, at man kørte ud og tilså patienten i stedet for at sidde og vejlede på telefonen.
Så alt i alt er vores holdning, at Enhedslistens forslag ligger der noget godt i.
Men vi er imod centralisering af alarmcentralerne, og vi er imod afprivatisering af ambulancetjenesten, og vi kan derfor ikke støtte Enhedslistens forslag, for det er de bærende elementer i Enhedslistens forslag.
Derimod når vi kigger på CD's forslag, er vi langt mere positive over for det. Vi synes, det er et fornuftigt og et godt forslag, og det vil være et forslag, som vi med succes kan arbejde ud fra.
Som sagt er det eneste, jeg har af indvendinger imod det, at man ønsker at centralisere alarmcentralerne, og at man ønsker, at det ikke skal være politiet, men derimod sundhedsfagligt personale, der skal sidde der.
Og så en appel til sundhedsministeren om sammen med sine ministerkolleger på de andre områder - for dette er jo ikke kun sundhedsministerens område, det er både justitsministerens, indenrigsministerens og formentlig også andres - at koordinere og sørge for, at den teknologi, som man har til rådighed i dag, dog tages i anvendelse.
Det kan man gøre fra time til time; det er kun et spørgsmål om at komme i gang.