runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Else Marie Mortensen (S), 1999-11-11:
Det her lovforslag er endnu et godt skridt i den rigtige retning i de bestræbelser, der hele tiden finder sted for at forbedre den del af vores dyrevelfærd, der vedrører dyrehold.
Jeg tænker på dyrehold i form af produktion af kød.
Forslaget er udarbejdet på grundlag af en rapport, som arbejdsgruppen om hold af svin, som blev nedsat af justitsministeren og fødevareministeren, er kommet med.
Forslaget har været sendt til høring hos en bred kreds af interessenter, og det er blevet overvejende positivt modtaget.
De enkelte elementer i forslaget er mere vidtgående end de internationale forpligtelser tilsiger, og der er derfor tale om forslag til en selvstændig lov.
Det er hensynet til dyrenes adfærd og naturlige behov, der har bestemt indholdet i de tre elementer, forslaget indeholder, nemlig at det fremover skal være sådan, at en tredjedel af stiarealet for smågrise, avls- og slagtesvin skal være fast eller drænet gulv, så de kan ligge ned uden at ligge på tremmerne, og hvis stien kun rummer smågrise, så skal det minimum være halvdelen af arealet, der skal være fast eller drænet gulv.
Der skal som det andet element være overbrusningsanlæg, hvis smågrisene er større end 20 kg, eller hvis der er tale om avls- eller slagtesvin.
Det er hensynet til dyrenes mulighed for at regulere deres kropstemperatur ved indendørshold, der har medført den bestemmelse.
Det betragtes som afgørende for en del af dyrenes natur, at de har adgang til at beskæftige sig.
I et lovforslag, der indeholder så omfattende
ændrede krav til bygningsindretning, som tilfældet er, er det naturligt, at der er overgangsbestemmelser, der fremmer og tilskynder til processen.
Loven træder i kraft den 1. juli
§ 5, der omhandler beskæftigelses- og rodemateriale, får virkning fra den 1.7. 2005, og for svinehold, hvor bygningerne er taget i brug før ikrafttrædelsen til næste år, skal indretningen af stier svare til lovens krav senest om 15 år.
I Socialdemokratiet anbefaler vi forslaget.
Kristen Touborg (SF), 1999-11-11:
Det er et spørgsmål til Socialdemokratiets ordfører vedrørende overgangsperioden.
Jeg vil godt spørge, om Socialdemokraterne virkelig finder, at det er nødvendigt med så lang en overgangsperiode, som der er lagt op til her.
Jeg tænker specielt på, at fuldspaltede stalde, der er bygget f.eks. i 1990, så altså får mulighed for at være etableret i 25 år, inden man behøver at overgå.
Jeg er helt med på, at bygninger, der er opført i år eller nu her lige forud for lovens ikrafttræden, har behov for en periode til at blive afskrevet i.
Men spørgsmålet er altså: Mener man virkelig, det er nødvendigt, at bygninger, der i dag er 10 år gamle, stadig væk skal have 15 år til afskrivning?
Else Marie Mortensen (S), 1999-11-11:
Når man er landet på 15 år, så er det klart, at der er tale om en afvejning af interesser.
Jeg sagde også, at forslaget var blevet overvejende positivt modtaget hos høringsparterne.
Det er klart, at der er nogle, der har ønsket mere vidtgående bestemmelser end det, der er kommet til udtryk i ordene i lovens tekst, og jeg er så i øvrigt også sikker på, at det, der lægges op til, vil medføre en proces, hvor lovens minimumskrav vil blive opfyldt længe før.
Men nu er det i hvert fald sådan, at alle kan være med.
Karsten Nonbo (V), 1999-11-11:
Det lovforslag, vi behandler nu, er en opfølgning på lov om indendørs hold af drægtige søer og gylte, som vi behandlede i sidste samling.
Der er godt nok ikke de samme tekniske krav til størrelse af stiarealer, men loven indeholder tilsvarende krav om fast gulv, overbrusningsanlæg og rodemateriale, krav, som landbruget også dengang var villige til at efterleve,
indtjeningen på svinehold de sidste år er forringet i ganske væsentlig grad.
Det kunne være ønskeligt, hvis også forbrugerne ville have samme offervilje, som landmændene har i den sag, og altså ville bakke op om den lov, dvs. købe danske produkter og i det hele taget være villige til at betale for dyrevelfærd i samme grad, som landbruget tvinges til at betale for dyrevelfærd af lovgivere.
En enkelt indsigelse har vi dog i Venstre.
Den er enkel, men den er meget afgørende for Venstres stillingtagen til lovforslaget, nemlig: Der står i § 4 om overbrusningsanlæg, at disse ønskes indført fra 20 kg-størrelsen på grisen.
Det kunne være, vi her lige skulle opresummere definitionerne på en gris' livsstadium.
En gris vejer typisk 20 kg, når den er 8 uger, og 30 kg når den er 10 uger.
Man opnår altså ved at sætte kravet ved 20 kg for overbrusningsanlæg i stedet for 30 kg kun, at grisen kan komme i bad 14 dage før.
Til gengæld betyder det for landmanden, at der skal installeres overbrusningsanlæg i fravænningsstierne, skønt de kun kan bruges i 14 dage, altså en tredjedel af den tid, som man har dem der.
Min første tanke var, at her måtte der være tale om en trykfejl.
Jeg søgte herefter i lovens bemærkninger for at få en forklaring på denne ulogiske skillelinje ved 20 kg.
Jeg fandt ikke nogen.
Altså må det være en trykfejl.
I kommentaren til § 4 står der kun, at smågrise over 20 kg og avls- og slagtesvin skal have mulighed for at regulere deres kropstemperatur, men der står også, at smågrise under 20 kg ved typisk staldtemperatur ikke har samme behov for at blive afkølet som de større grise, mens de i langt højere grad har behov for at få lidt mere varme end de større grise.
Grise under 20 kg er derfor ikke omfattet af det foreslåede krav om overbrusningsanlæg. Som vi kan høre, kære medordførere, så bevæger vi os i logikkens verden.
Og det fortsætter: »Til gengæld er det vigtigt, at svineproducenterne indretter deres smågrisestalde sådan, at der er mulighed for at overdække en del af stien, hvor temperaturen kan blive højere...«.
Altså en gris under 8 uger fryser, og en gris over 8 uger sveder.
Så jeg mener, at der er en overgang der, hvor grisen har det meget godt, også uden overbrusningsanlægget, nemlig når den er fra 8-10 uger.
Jeg kunne godt tænke mig at høre andre medordføreres forslag, men det her punkt er jo noget, vi skal dyrke i udvalget, for det er altså meget afgørende for Venstres stillingtagen til lovforslaget.
Gitte Seeberg (KF), 1999-11-11:
Justitsministerens forslag tager hul på en forbedring af forholdene for grise.
Det er et initiativ, som vi i Det Konservative Folkeparti hilser velkommen, om end der må siges at være nogle tekniske problemer, sådan som Venstres ordfører
også var inde på
Men det må vi se på under udvalgsbehandlingen.
Men vi mener, at der i vores velfærdssamfund også skal være plads til at behandle dyrene ordentligt, og forslaget her, om det så er i denne her udgave eller i en anden udgave, må siges trods alt at hjælpe på forholdene.
Vi er samtidig opmærksomme på den meget hårde konkurrence, dansk svineproduktion er udsat for.
Forslaget vil, alt andet lige, pålægge erhvervslivet nye omkostninger, også selv om der er tale om lange overgangsordninger.
Med de øgede krav, der stilles til landmændene, både med hensyn til miljø og dyrevelfærd, finder vi, at regeringen må opgive den skærpede beskatning, som den har lagt op til i sit finanslovforslag.
Vi vil gerne have mere dyrevelfærd, men man er altså også nødt til at se på landmændenes situation.
Alene i regeringens finanslovforslag for i år er der lagt op til næsten 800 mio. kr. i ekstra omkostninger for dansk landbrug.
Landbruget skal gives mulighed for at investere i det, som vi fra Folketingets side har forlangt på den ene og den anden måde.
Vi risikerer nemlig, at mange landmænd må bukke under, hvis vi både holder fast i øgede velfærds- og miljøkrav, samtidig med at beskatningen generelt skærpes på erhvervet.
Vi finder også, at det er vigtigt, at regeringen på EU-plan arbejder videre for bedre dyrevelfærd.
Med dette forslag går Danmark igen forrest.
Derfor også min appel om det andet, nemlig om en lempelse på skatte- og afgiftsområdet.
Så meget mere påhviler der regeringen et ansvar for, at også andre lande forbedrer forholdene for dyrene, både af hensyn selvfølgelig til dansk konkurrenceevne og også af hensyn til dyrene.
Jeg vil bede justitsministeren nærmere redegøre for,
Men alt i alt: Vi ser frem til, at forholdene på sigt forbedres.
Ole Donner (DF), 1999-11-11:
Da Dansk Folkepartis ordfører på området, hr. Peter Skaarup, ikke kan være til stede, skal jeg på partiets vegne fremkomme med synspunkter vedrørende det her lovforslag.
Jeg vil starte med at sige, at Dansk Folkeparti kan støtte lovforslaget.
Lovforslaget er jo udarbejdet på baggrund af den rapport, der er udgivet, og vi synes, som det også fremgår af bemærkningerne, at det er et godt formål, der er indført i lovforslaget.
Vi mener, at de hovedspørgsmål, der tages stilling til med stiareal, overbrusning og rodemateriale, alle tre er ting, som forbedrer forholdene for dyrevelfærd her i landet.
Det er jo sådan, at Danmark på det her område er langt fremme.
Med hensyn til transport af disse grise skulle man måske også forsøge at give dem en større bevægelsesfrihed under transporten, men alt i alt synes vi, det er et positivt lovforslag.
Med hensyn til ikrafttrædelsestidspunkterne er vi helt enige med justitsministeren i det, der er foreslået i lovforslaget, og uanset om SiD eller andre siger, at det burde være 15 år fra nu af, så tror jeg nok, at det er rigtigt, det ministeren har set.
Det kan jo ikke være rigtigt, hvis man har bygget en ny stald og regnet med, at den kan tjene sig selv ind over 20 eller 25 år, at der så pludselig kommer nogen og siger: Jamen det kan I søreme ikke få lov til, for nu skal den bygges om inden for et kortere åremål, end det som de selv har fastsat.
Vi ser selvfølgelig gerne, at man hurtigst muligt kommer i gang med de her ting, men man må altså også give landmændene og producenterne mulighed for at overleve og give dem den afskrivningsmulighed, der skal til.
Der er kommet nogle indvendinger fra andre ordførere, og det er klart, at der under udvalgsarbejdet vil kunne ske nogle småjusteringer, men ellers må vi sige, at vi støtter ministerens forslag ét hundrede procent, og vi vil gå positivt til udvalgsarbejdet.
Sonja Albrink (CD), 1999-11-11:
Dette forslag om at forbedre dyrevelfærd er jo en opfølgning af vedtagelsen af lov om indendørs hold af drægtige søer og gylte fra sidste år.
I CD synes vi, det er vigtigt, at der tages de nødvendige hensyn til dyrevelfærden i Danmark, og derfor mener vi også generelt, at der er tale om et godt lovforslag, som ministeren lægger frem.
Man kan naturligvis altid diskutere, hvorvidt overgangsordningen skal være 5, 10 eller de foreslåede 15 år.
Vigtigst er det dog, at der tages hensyn både til dyrenes og erhvervets trivsel, og derfor er de foreslåede 15 år jo sikkert nok også i den rigtige retning.
CD er, som de tidligere ordførere har fremført, også interesseret i de problemer, og jeg skal så derfor ikke komme nærmere ind på dem, men sige, at vi går også positivt ind i udvalgsbehandlingen.
Vi er som sagt interesserede i, at når vi stemmer ved tredjebehandlingen for det her lovforslag, så har vi så god en dyretrivsels- og -velfærdslov som overhovedet muligt.
Så alt i alt er vi positive i forbindelse med udvalgsbehandlingen.
Elisabeth Arnold (RV), 1999-11-11:
Dyrevelfærd er noget, der optager offentligheden meget.
Det optager også forbrugerne, og de lægger ofte dyrevelfærdsmæssige betragtninger med ind i deres vurderinger af, hvilke varer de skal købe.
Derfor er det rigtigt, at vi går i gang med nogle reguleringer, som sikrer, at danske varer altid har en vis dyreetisk standard, så forbrugerne kan være sikre på, at de, når de køber dansk, er sikre på, at der er produceret på en måde, der tager hensyn til dyrenes velfærd i maksimal grad.
Dette forslag er andet led i en pakke vedrørende svineproduktion, og vi hilser det velkomment fra radikal side.
Vi er tilfredse med, at der bliver taget et lovinitiativ nu, sådan at det fremover er sådan, at nye stalde skal bygges med en vis procentdel fast eller drænet gulv, at der bliver mulighed for temperaturregulering for grisene, og at der er rodemuligheder i stalden. Det er klart, at dette her koster noget, og prisen for dette lovforslags gennemførelse skal selvfølgelig bæres af landbrugets konkurrenceevne.
Det skal også bæres af forbrugerne.
Jeg er personlig ikke i tvivl om, at forbrugerne gerne vil være med til at betale for dette.
Det Radikale Venstre støtter lovforslaget og vil sikre det en hurtig gang gennem udvalget.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-11-11:
Efter Enhedslistens opfattelse må to betingelser være opfyldt med hensyn til et lovforslag om dyrevelfærd for smågrise.
Det ene er, at det selvfølgelig skal være en klar forbedring
for grisene.
Men det andet er, at loven også skal være fremtidssikret.
Den skal også sikre, at dansk svineeksport til England kan fortsætte, f.eks. også om 5 eller 10 år.
Og selv om der altså er en forbedring i dette her forslag, så må jeg nok sige, at den anden betingelse, at det skal være fremtidssikret, ikke er opfyldt.
Det her vil ikke sikre, at vi også om 5 år kan sælge svin på det engelske marked.
Det er et meget stort problem, hvis man nu investerer milliarder og milliarder i bygninger, som ikke er fremtidssikrede.
Det er jo sådan, at i 1996 byggede man for 2 1/2 mia. kr. svinestalde.
Jeg ved ikke, hvad beløbet bliver i år, men det er altså meget store beløb.
Over en 10-årig periode er det noget, der minder om en ny Storebæltsbro i investering. Og det kan altså ikke hjælpe, at man planlægger så stor en investering uden at tænke på fremtiden.
Der tænker jeg selvfølgelig først og fremmest på, at man altså stadig væk har 50 pct. spaltegulv i staldene uden at sikre adgang til udendørs arealer, altså uden at sikre mulighed for, at grisene kan gå ud.
Det bliver jo f.eks. i England og formentlig også i Tyskland et uomgængeligt krav, at grisene
skal have udendørs arealer, og det krav er ikke med.
Halm er også en uomgængelig nødvendighed, og det er ikke sikret i det her lovforslag, at grisene får halm nok og variation nok også til at beskæftige sig med nogle ting, altså f.eks. at kunne rode i halmen og på den måde kunne have et godt liv.
Der er brug for udearealer med f.eks. mudderbade og lignende, som er den eneste måde, hvor svinene på en god måde kan blive afkølet.
Derfor må man jo så konstatere, at dette her forslag er ikke fremtidssikret.
Det vil binde investeringer svarende til en storebæltsbro, som ikke vil leve op til tidens krav om 5
eller 10 år
Desværre må jeg altså sige til ministeren, at hvis Enhedslisten skal medvirke til det her, så skal vi altså have noget bedre med hensyn til udenomsarealer.
Der skal være obligatorisk sikring af adgang til udenomsarealer, og der skal være noget halm og andre grove elementer, som svinene kan trives med.
Ellers vil det her være et meget dårligt tilbud til dansk landbrug.
Det kan godt være, landbruget selv synes, at det er frygtelig stramt, det her, og at det koster mange penge at leve op til, men der er jo ingen mening i at bruge ekstra penge, hvis man alligevel ikke lever op til de krav, som fremtiden stiller.
Så er det faktisk penge ud ad vinduet.
Så jeg tror egentlig også, at landbruget, når man får tænkt det godt igennem, vil have en interesse i, at vi sætter os ned og strammer det her ganske gevaldigt op.
Jann Sjursen (KRF), 1999-11-11:
Jeg skal så her i forbindelse med førstebehandlingen blot koncentrere mig om et enkelt punkt, som også hr. Karsten Nonbo fra Venstre tidligere var inde på i sit ordførerindlæg, hvor han efterlyste meldinger fra partiernes side.
Jeg skal gerne give den melding fra Kristeligt Folkepartis side, at vi er enige i, at det må betragtes som nærmest en lapsus, at man i § 4 i lovforslaget opererer med en vægtgrænse på 20 kg for smågrisene i forhold til spørgsmålet om overbrusningsanlæg.
Da jeg jo ikke er ekspert udi smågrise - det skal jeg medgive med det samme - så vil jeg i den sammenhæng nøjes med at henvise til oversigten over høringssvarene og specielt det høringssvar, som Det Veterinære Sundhedsråd har givet, hvori de foreslår, at vægtgrænsen for krav til overbrusningsanlæg sættes op til 30 kg, fordi de fleste staldsystemer er indrettet således, at grisene flyttes til slagtesvinestaldene ved 20-30 kilos vægt, ofte i forbindelse med salg. Sundhedsrådet finder det derfor uhensigtsmæssigt at fastsætte vægtgrænsen til 20 kg og derved pålægge svineproducenter at installere et overbrusningsanlæg, hvor der ikke eller kun i ringe omfang er behov herfor.
Mere præcist kunne jeg ikke selv have sagt det.
Jeg synes også, det er et spørgsmål, som vi må se på i forbindelse med udvalgsbehandlingen og også stille ændringsforslag om ved andenbehandlingen, sådan at vi kan få ændret på det spørgsmål her.
Det, som fremgår af regeringens lovforslag, virker lidt uigennemtænkt.
Men ellers er vi bestemt positive over for forslaget, som det foreligger her i dag.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-11-11:
Men lidt senere i ministerens indlæg fik vi så at vide, at vi kunne altså ikke gå længere end EU's regler bl.a. på arealområdet, og det betyder jo, at så skal vi altså alligevel ikke være foregangsland.
Det blev jeg noget skuffet over.
jo, at der ikke indbygges obligatorisk adgang til udearealer. Og nu regner man så med i Landsudvalget for Svin, at mængden af svin produceret i Danmark vil stige fra ca. 23 mio. til ca. 30 mio. i løbet af den næste 10-års-periode.
Men det kan jo kun ske, hvis vi også kan sælge disse svin på f.eks. det engelske marked.
Og der vil vi gerne have undersøgt, hvad udviklingen er dér i forbrugerkrav for eksempel fra de store butikskæders side.
Hvis der kommer krav fra de store butikskæder om, at udearealer altså er en obligatorisk betingelse for, at man vil sælge kødet, jamen så kan det jo ikke nytte noget, at vi har planlagt et kæmpebyggeri her i Danmark, som ikke har adgang til udearealer.
Og jeg synes, at med det oplæg, der ligger, med disse åbenlyse mangler bør ministeren i hvert fald være meget forsigtig med at rejse rundt nogen som helst steder og sige, at vi skulle være et foregangsland.
Karsten Nonbo (V), 1999-11-11:
Nu kan man jo ikke se i forhandlingsprotokollen, at justitsministeren havde et smil på læben, da han nævnte det med bolden og Venstre, og jeg vil da medgive ham, at jeg ser nøjagtig det samme problem dér, som jeg også ser, når man spiller fodbold inde i arresthusene.
Vi har et problem, når bolden ryger ud over sidelinjen.
Hvem skal hente den?
Så det er ikke noget, der står officielt i vores partiprogram.
Det, der får mig på talerstolen, er, om man, når man så seriøst har overvejet, om det er 20 eller 30 kg, der skal skille, så også har taget den halvdel med i overvejelsen, der gør, at når man siger 20 kg, så skal der overbrusningsanlæg ind i fravænningsstierne, hvor der i forvejen mange gange er varme i gulvet.
Og det vil sige, at man varmer en gris op fra gulvet, mens man forsøger at køle den ned fra oven.
For mig lyder det fuldkommen grotesk, medmindre man stillede krav om, at det overbrusningsanlæg skulle indeholde varmt vand.
Så jeg vil godt høre, om man har haft det med i sine seriøse overvejelser?
Kristen Touborg (SF), 1999-11-11:
Det er et spørgsmål til ministeren vedrørende fravænningsalderen.
Jeg forstår ministeren således, at ministeren mener, der er mange stalde, der er indrettet på en sådan måde, at det er nødvendigt at have en tidlig fravænning, altså nede på ca. 3 uger.
Kan man så modsvarende forstå af det, at ministeren er enig i, at oplysningen i arbejdsgruppens rapport om, at den gennemsnitlige fravænningsalder er 29 dage, næppe holder i virkeligheden?
Ellers er problemet jo ikke særlig stort.
Karen Jespersen (V), 1999-11-11:
Det er faktisk fjerde gang, vi behandler forslaget her, så jeg skal prøve at gøre det kort.
Det drejer sig om, at hvis der stadig væk er kommuner, hvor man ikke kan få passet sit barn, hvor der ikke er pasningsgaranti, så foreslår Enhedslisten, at man skal have højeste dagpengesats, altså fuld dagpengedækning.
Det kan regeringen ikke støtte.
Det er en dårlig sammenblanding af spørgsmålet om at kunne få passet sit barn og så bruge orlovsordningerne på en måde, som det ikke var tiltænkt.
Regeringen vil hellere gøre det, at vi sætter fuld kraft på at sikre pasningsgarantien, og det lovforslag, vi tidligere behandlede her i salen, har jo netop det formål.
Gyda Kongsted (V), 1999-11-11:
Da Venstres ordfører, fru Eva Kjer Hansen, ikke kan være til stede, skal jeg oplæse hendes tale:
I Venstre er vi meget interesserede i, hvordan vi kan forbedre sikkerheden og sundheden for børn i daginstitutioner m.v. Men vi er ikke enige med Enhedslisten i, hvilke initiativer der skal tages i brug for at fremme en positiv udvikling omkring sikkerhed og sundhed.
Det bedste initiativ ville være at skabe valgfrihed og fleksibilitet i børnepasningen.
Hvis forældrene får et reelt valg ikke bare mellem offentlige og private pasningsordninger, men også mellem de forskellige kommunale tilbud og på tværs af kommunegrænser, vil det indebære, at forældrene bedre selv kan prioritere kvaliteten af pasningsordningen.
Når der er mulighed for at vælge, har forældrene bedre mulighed for at stille krav om indhold og kvalitet.
Derfor er det afgørende for os, at vi får indført en frit valg-model og ligestiller familierne, uanset hvilken pasningsform de vælger.
Og en frit valg-ordning vil også give pædagogerne optimal mulighed for at skrue pasningstilbudet sammen ud fra netop deres viden og erfaring, aktivitet og pædagogik og f.eks. miljø i bred forstand.
Venstre kan altså ikke støtte det foreliggende forslag.
Det er alt for vidtgående, og det tager ikke hensyn til de tanker, som jeg netop har skitseret.
Men vi vil bestemt ikke afvise ud fra et seriøst grundlag at drøfte, hvordan sikkerheden og sundheden i det hele taget kan fremmes. Da De Konservative ikke kan være til stede, skal jeg meddele, at De Konservative heller ikke kan støtte det foreliggende forslag ud fra de samme ønsker og betænkeligheder.
Villy Søvndal (SF), 1999-11-11:
Det er jo en genfremsættelse, og derfor har vi i SF også forholdt os til det tidligere.
Vi synes, det er en god idé at samle reglerne om sikkerhed i ét regelsæt, der tager et børnepolitisk udgangspunkt f.eks. om plads osv.
Vi synes, det er en god idé
at lave regler om fysisk plads, om frirum, om miljø, om materialer.
Vi synes, det er en god idé at sikre et uvildigt tilsyn, der holder øje med, om rammerne også er rimelige.
Vi synes, det er en god idé at gå ind og forbedre det fysiske miljø, og vi synes, det er en god idé at styrke forældreindflydelsen.
Vi kan derfor ligesom de forrige gange støtte det her forslag.
Vi skal ikke bebrejde, at man forsøger at få det, man kan, men jeg tror, det er vigtigt at gennemtænke både skoleområdet og daginstitutionsområdet med hensyn til miljøregler.
Så vi støtter Enhedslistens forslag.
Frank Jensen (S), 1999-11-11:
Jeg er glad for, at det ikke var et kardinalpunkt for Venstre, det med boldene.
Det lover godt for lovens videre behandling.
Jeg vil så også sige om det med overbrusningsanlæg, om grænsen skal ligge på de 20 eller 30 kilo, at jeg tror, det er vigtigt, at vi her gør det til et fagligt spørgsmål og lytter til ekspertisen, og det har vi gjort ved at lytte til og drøfte det med den forskningsfaglige ekspertise på landbrugets forskningsinstitution i Foulum.
Det er ikke ensbetydende med, at der ikke kan være andre resultater, der kan tale for, at man skulle sætte grænsen på de 30 kg i forhold til det, som hr. Nonbo var inde på, nemlig det behov, nogle grise på mellem 20 og 30 kg har for opvarmning.
Så lad os se på det og drøfte det.
, blot vi har et snit, der varetager dyrevelfærdsmæssige hensyn, og det er det argument, som vi har lagt ind for de 20 kilo.
Men lad os se på det. Til hr. Touborg om spørgsmålet om den gennemsnitlige fravænningsperiode.
Grunden til, at jeg svarede, som jeg gjorde før, er, at i forbindelse med indretning af de farestalde, vi har i dag, har man jo netop taget hensyn til, at søerne ikke skal ligge for mange smågrise ihjel.
Det er jo et problem også dyrevelfærdsmæssigt, hvis der er alt for mange smågrise, der bliver ligget ihjel af soen.
Derfor er de staldsystemer gode til at varetage det hensyn. Men jeg er enig med hr. Touborg i, at disse staldsystemer fremmer en meget hurtig fravænningsperiode af smågrisene fra soen, og der kan også være et dyrevelfærdsmæssigt problem forbundet med en tidlig fravænning.
Og det er jeg enig i; det skal fremmes.