Kim Behnke (FRI), 2000-11-16:
Frihed 2000 er heller ikke med i regeringens aftale med marxisterne om næste års finanslov.
Vi ville have anbefalet regeringen, at disse provenuer sagtens kunne have været fundet på det næsten 500 mia. kr. store statsbudget.
Ingen problemer dér.
Jeg har brugt de sidste 13 år på at dokumentere alle de konti, hvor det kan lade sig gøre, så det skal vi ikke bruge tiden på i dag.
Kigger vi på de tre elementer, der så er i det konkrete forslag, er det jo helt tydeligt, at de mennesker, der sidder og finder på det her, har lige så lidt fornemmelse af, hvordan det foregår ude i virkeligheden, som dem, der i sin tid fandt på det dér med huller i isen.
Altså det er embedsmænd, som aldrig har været ude, hvor sådan noget foregår i virkeligheden.
Lad os tage affaldsafgiften.
Nu skal jeg fortælle, hvordan det foregår i Århus.
Århus Kommune har lavet en række
nærgenbrugsstationer, dér kan vi private aflevere vores affald, men erhvervsfolk kan ikke aflevere affald, de skal køre på forbrændingsanlægget i Lisbjerg; dér bliver det vejet, og dér skal de betale afgift.
Når nu den afgift bliver forhøjet, hvad sker der så?
Så omlader folk affaldet fra den bil, hvorpå der står Pedersen & Søn, til en privat bil og kører ud lørdag og søndag formiddag og afleverer det på den kommunale nærgenbrugsstation.
Hvad sker der da?
Ja, så bliver det brændt, og så bliver der lavet noget så godt og dejligt og samfundsnyttigt og miljøgavnligt som fjernvarme.
Jo mere affald, der bliver hældt i i Lisbjerg, jo mere fjernvarme får vi i Århus, frem for at vi skal lægge to nye rør, som vi er nødt til nu, til Studstrupværket, hvor de skal brænde noget mere kul af, før der er tilstrækkelig meget varme inde i Århus, fordi mængden af affald falder i de her år.
En anden bivirkning, som man har set tidligere, når der kom disse affaldsafgifter, er, at der sker det, man kalder sort deponering, nemlig at man kører ud på en markvej, så finder man en tilpas høj busk eller et træ, så vælter man det af, og så er det oven i købet landmanden, der får en bøde og pligt til at betale afgift, når han så skal køre det til forbrænding.
Det her skader mere, end det gavner.
Og i alle andre EU-lande betragter man naturligvis affaldsforbrænding, når man laver strøm eller varme samtidig, som genanvendelse, for det er det, det er.
Så vi kan naturligvis ikke støtte dette, bivirkningerne er for store, og erfaringer fra det praktiske liv viser, at det kommer ikke til at hænge sammen.
Det bliver kommuneskatterne, der kommer til at betale den her afgift, når folk fravælger at skulle køre ud og betale de ekstremt høje afgifter for at komme af med affaldet.
Så skriver man, at brugen af elpærer er energikrævende.
Ja, der kan man jo lægge skylden på Edison.
Så står der, at produktionen af energi er forbundet med udledning af miljøskadelige stoffer.
Det er så til gengæld forkert.
Jeg har et certifikat, det hænger endda oppe på mit kontor: Jeg køber udelukkende 100 pct. grøn energi.
Så der er ikke én eneste af de pærer, der er i min husstand, som resulterer i udledning af miljøskadelige stoffer, ikke én eneste.
Men jeg har da alligevel skiftet alle dem, jeg kan, ud med lavenergipærer.
Hvorfor det?
Fordi jeg ønsker at have så lav en elregning som overhovedet muligt.
Ikke fordi jeg bor et af de steder i landet, hvor elværkerne ligefrem har foræret folk lavenergipærer.
Det hænger ikke sammen.
Altså sidder skatteministeren og har med i sin aftenbøn, at folk ikke køber lavenergipærer, for hvis de gør det, så får skatteministeren jo ikke et provenu på 50 mio. kr.
Så man håber på, at folk alligevel køber disse almindelige elpærer og betaler en afgift til statskassen, for ellers mangler ministeren 50 mio. kr.
Det er usympatisk, det her, og det er i hvert fald forkert at gå op og sige, at det har noget som helst med miljø at gøre, for de to punkter her skader miljøet.
De pågældende mennesker har en økonomi, der jo ofte er blandt nogle af de ringeste i vores samfund.
Man siger, at det skal være de bredeste skuldre, der bærer de tungeste byrder.
Det er i hvert fald ikke de bredeste skuldre, der kommer til at bære den afgift.
Så de tre punkter kan vi ikke finde noget som helst sympatisk i.
Selv om vi står uden for den politiske aftale dér, ja, så kunne det jo godt være, vi havde støttet det, hvis det havde været sympatisk.