runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Morten Østergaard (RV), 2006-06-01:
Ja, det er jo lige netop det.
Man har nu en Velfærdskommission, som meget klart har sagt, at skattestop bliver velfærdsstop, og man har Det Økonomiske Råd, som også har sagt, at skattestop faktisk bliver til et velfærdsstop.
Samtidig kan man stadig væk se, hvis man læser den radikale historie og også hr. Villy Søvndals seneste udtalelser, at Det Radikale Venstre tit er blevet beskyldt for at være håndsæbe og være på en slingrekurs og det ene og det andet.
Men jeg synes jo i virkeligheden, at det, som hr. Villy Søvndal bør kunne give sine vælgere et klart svar på, er, om SF vil lægge stemmer til et skattestop.
Der fik vi en lang forklaring om den parlamentariske situation og tællen til 90 og det ene og det andet, men i første omgang må man jo gøre sin stilling op: Lægger SF stemmer til et skattestop?
Det er vel egentlig et rimeligt svar at give de vælgere, for hvem skattestoppet er vigtigt, og som måtte overveje, hvem de så skal stemme på.
Lægger SF stemmer til et skattestop?
Jeg synes ikke, svaret var helt klart.
Villy Søvndal (SF), 2006-06-01:
Et nyt større SF, som der i øvrigt er al mulig udsigt til, bliver brugt til på alle de punkter, hvor vi har en politik, at sikre så meget af vores politiks gennemførelse som overhovedet muligt.
Det er en kendt sag, at vi vil flytte beskatningen væk fra arbejde og over til bolig, og der er vi glade for, at De Radikale også er kommet hjem.
Det er jo rart, vi kan påvirke hinanden, så det nu også er radikal politik.
Det er klart, at vi mener, skattestoppet udgør en begrænsning ikke alene med hensyn til at flytte skat, men da også med hensyn til langsigtet at få finansieret den velfærdsmodel, som er et af de danske helt afgørende kendetegn.
Så svaret er nej, vi er ikke tilhængere af skattestoppet.
Vi vil gøre, hvad vi kan for at få det fjernet.
Men lang tids erfaring i parlamentet siger, at for at få ændringer, skal man være mindst 90, og derfor kan man starte med udelukkelsesmetoden: Kan det her gøres sammen med statsministeren?
Nej, vel.
Kan det gøres sammen med De Konservative?
Nej, vel.
Nej, vel.
Og så kan hr. Morten Østergaard selv overveje, hvem vi så er tilbage.
Morten Østergaard (RV), 2006-06-01:
Nu har hr. Villy Søvndal markant mere erfaring i Folketinget, end jeg har, men der er jo nogle gange, hvor erfaringer også sådan lidt bliver en byrde, hvor vi kan sige, at så opfatter man tingene lidt stereotypt og har sådan nogle gængse opfattelser af tingene, der passer i forskellige kasser.
Hr. Villy Søvndal var i et tidligere svar inde på, at SF var mest enige med De Radikale om værdipolitikken og mere enige med Socialdemokratiet om fordelingspolitikken.
Når man så har den ambition, som jeg deler fuldstændig på mit eget partis vegne, at det, det gælder om, er at blive større, så man får mere indflydelse, så er det jo rart at have et klart svar til vælgerne.
Villy Søvndal (SF), 2006-06-01:
Jeg tror, fru Pia Kjærsgaard gør sig skyldig i en enkelt misforståelse, som vi måske lige skulle starte med at få rettet, nemlig at vi ikke er optaget af dansk erhvervsliv.
Det var dog en underlig forestilling.
Jeg har lige brugt tiden i et svar til De Konservative til at kritisere både den nuværende regering og Dansk Folkeparti for, at man kapper alt det af, der er rettet mod fremtiden i dansk erhvervsliv.
Hvad angår alt det, der drejer sig om de virkelig store problemer, vi står over for, miljø, energi og sådan noget, har SF været de fremmeste.
Hr. Niels Due Jensen, formanden for Grundfos, sagde, at hvis det var med baggrund i miljøet, ville han stemme SF.
Det siger han jo ikke, fordi han i øvrigt er enig med SF, det ved vi da godt.
Det siger han, fordi han kan se, hvor fremtidens bud på en sammenkobling mellem miljø og energi og vækst ligger.
Så bliver jeg spurgt, om jeg fortryder min optræden.
Nej, ikke et sekund.
Jeg anså det for vores alles pligt i de der dage at gå ud og bidrage til at være med til at dæmpe spændingerne.
Pia Kjærsgaard (DF), 2006-06-01:
Hr. Villy Søvndal undlader at svare, og jeg synes egentlig, den begejstring, som Socialistisk Folkeparti nu og også under Muhammedkrisen viste for dansk erhvervsliv nærmest er patetisk.
Jeg synes bare, det er på et forkert grundlag.
Men jeg spurgte hr. Villy Søvndal om noget, og jeg må forvente, at der kommer et svar.
Jeg har jo desværre kun to bemærkninger, og der mener jeg også, at man er forpligtet til at svare klart, når man står på talerstolen over for spørgeren.
Mener hr. Villy Søvndal, at den optræden, som blev udvist af hr. Villy Søvndal på en arabisk tv-kanal, Al- Jazeera, hvor han nedgjorde den danske regering under Muhammedkrisen, var gavnlig for Danmark eller skadelig for Danmark?
Villy Søvndal (SF), 2006-06-01:
Jeg tror i virkeligheden altid, det er klogt at se virkeligheden lige i øjnene, også når den er ubehagelig.
Jeg tror, at Dansk Folkeparti lever i en fuldstændig drømmeverden, hvis de tror, at det ry, der er dårligt, alene er begrænset til de arabiske lande, desværre.
Det er langt, langt bredere.
Den undersøgelse, jeg har refereret til, er en verdensomspændende undersøgelse.
Danmarks ry rutscher ned, og jeg mener oven i købet, at Dansk Folkeparti har et helt selvstændigt bidrag til det.
Vi har måske forestillet os i mange år, at man kunne føre en nok så uhørt diskussion herhjemme, uden at det fik nogen konsekvenser.
Det kan man ikke.
Jeg er dansk, jeg er født i Danmark, jeg er opvokset i Danmark, jeg er stolt af det her land, bl.a. fordi det var et land, der havde højt til loftet og ikke var et intolerant, snæversynet land.
Derfor gør det da også ondt på nogle af os hjemmefødninger, når vi bliver puttet ind i en ramme, der er så snæver, at Udenrigsministeriets anbefalinger er, at hvis man rejser i en række lande, skal man lade være med at bære synlige danske tegn.
Det er Dansk Folkepartis store ansvar for Danmarks omdømme.
Pia Kjærsgaard (DF), 2006-06-01:
Jeg hørte, at hr. Villy Søvndal omtalte det påståede dårlige ry, Danmark skulle have i udlandet.
Nu er jeg fuldstændig uenig med hr. Villy Søvndal, men sådan som jeg har hørt det fra Socialistisk Folkeparti og andre partier, forsøger man faktisk at blæse det op.
Jeg må sige, at det har forarget mig meget, at politikere nærmest kan blæse det op, at Danmark skulle have et dårligt ry i udlandet.
Det synes jeg er meget, meget beklageligt; det er, som om man går og fryder sig, og det fatter jeg simpelt hen ikke.
Jeg vil godt spørge hr. Villy Søvndal: Når hr. Villy Søvndal fra Socialistisk Folkeparti optræder på Al-Jazeera under Muhammedkrisen og i den grad nedgør den danske regering – hvis nu det skulle være så dårligt, det mener de muligvis nok i de arabiske lande, det synes jeg egentlig godt vi kan leve med – tror hr. Villy Søvndal så, at det er noget, der gavner Danmark, eller er det noget, der skader Danmark?
Villy Søvndal (SF), 2006-06-01:
Det har fru Margrethe Vestager selvfølgelig fuldstændig ret i.
Jeg tror altså, det alene skyldes min meget blide måde at udtrykke mig på, for selvfølgelig vil vi fra SF gå ind og kæmpe med al vores kraft på de punkter, der er vores.
Og det er jo oplagt, at netop de punkter, fru Margrethe Vestager trækker frem, er punkter, hvor vi er lodret uenige med Socialdemokratiet.
Man kan også finde punkter, hvor vi er lodret uenige med De Radikale.
Men jeg har været allermest optaget af, at i forhold til den nuværende regering og Dansk Folkeparti er det jo en fantastisk stor mængde fælles punkter, vi er enige om.
Og derfor var vi meget glade for fru Margrethe Vestagers brev i Information, mens SF holdt landsmøde, der netop påviser den lange række temaer, hvor vi er enige.
Sådan har jeg og SF det slet ikke.
Og jeg tror meget hurtigt – men det kan statsministeren jo svare på senere – at vi kan ende i en situation, hvor statsministeren skal til at lave noget andet.
Margrethe Vestager (RV), 2006-06-01:
Ikke overraskende er jeg ikke helt enig med hr. Villy Søvndal, og jeg vil nok også skærpe tonen lidt over for den måde, hr. Villy Søvndal vælger at betegne dele af den socialdemokratiske politik på, altså som lidt underlige positioner.
Det synes jeg er en meget venskabelig måde at beskrive skillelinjen mellem de her meget værditunge områder på, hvor Socialdemokratiet har skilt sig ud fra både SF og Det Radikale Venstre.
Derfor taler vi jo om nogle styrkepositioner, hvor der skal betydeligt mere til end blot et styrket SF og et styrket Det Radikale Venstre.
Der skal andre personer til, der skal andre strategier til, for vi ved jo – det har vi jo hørt fra Folketingets talerstol i dag – at ifølge den socialdemokratiske formand skal alt blive ved med at være, som det er: skattestop, skolepolitik, udlændingepolitik, hvad vi har.
Skal der ikke lidt mere til, netop at man også over for Socialdemokratiet siger, at vi vil sørge for, at der er en opposition til regeringens politik?
For vi vil hverken støtte regeringens politik, når regeringen selv fører den, eller hvis vi ser den i en brugt version hos Socialdemokraterne.
Villy Søvndal (SF), 2006-06-01:
Jeg tror i virkeligheden kun, der er én virkelig snedig strategi, og jeg vil godt offentliggøre den allerede nu, så det ikke er en hemmelig strategi.
I politik siger al min erfaring mig, at indflydelse hænger sammen med styrke, og derfor vil SF gå efter maksimal styrke.
Det vil sige, at hvis fru Margrethe Vestager ville styrke SF’s indflydelse, skulle hun i virkeligheden stemme SF – men det er jeg ikke sikker på lykkes at få hende overbevist om i dag – sørge for at få så stærkt et SF som overhovedet muligt, for det betyder, at vi kan holde styr på Socialdemokraternes, synes jeg også, lidt underlige position til udlændingediskussion, til skattestop, til folkeskoleforlig.
Og så kan vi også få styr på de steder, hvor De Radikale er galt afmarcheret.
Så et stærkt SF er i virkeligheden den allerbedste garanti i den nuværende situation.
Margrethe Vestager (RV), 2006-06-01:
Nu har vi jo lige hørt den konservative ordfører redegøre for de meget snedige strategier, man i Det Konservative Folkeparti har for at få indflydelse, f.eks. afviser man at bruge det flertal, der er for den konservative politik for asylbørn; man vil hellere forhandle med regeringen, så der kun bliver en ganske lillebitte knast af den konservative politik tilbage.
Det er jo en snedig strategi for at få indflydelse.
Hvis man ser på nogle af de punkter, hvor SF og Socialdemokratiet er meget uenige – og jeg tror, vi vil få det fuldt udspillet i morgen, hvor vi skal tredjebehandle regeringens seneste folkeskoleforslag – hvad er så den rigtig snedige strategi for at få indflydelse på skolepolitikken, så vi igen kan få en skolepolitik, der er baseret på tillid, ansvar og gensidig respekt i stedet for regeringens centralistiske og kontrollerende tilgang?
Villy Søvndal (SF), 2006-06-01:
Jeg tror bestemt, man skal diskutere ledelse, jeg tror bestemt, man skal diskutere kultur, jeg tror bestemt, man skal diskutere alle de der ting, og det tror jeg i øvrigt også man gør.
Men man kommer vel ikke uden om også at interessere sig for, at det der plejehjem på Østerbro, der har udløst hele diskussionen, er blevet nednormeret med 37 personer; 37 færre til at holde i hånd, til at trøste, når der er brug for det, til at lægge i seng og alle de ting, der nu skal laves på et plejehjem.
Vi har set de udsendelser om, hvor hurtigt hjemmehjælperne løber, at deres afmålte tid er, at de har 13 minutter det her sted, og de skal videre, og der er der 35 minutter, og hvis der så er sket et eller andet, må man tage tiden fra det næste sted.
Så jeg vil bare spørge – når man erindrer statsministerens ord i 2001 om, hvad han ikke syntes var en rimelig standard på ældreområdet – om Venstre virkelig synes, det er i orden.
Har Venstre virkelig ikke større ambitioner på de ældres vegne i et samfund, der er så rigt som vores?
Det undrer mig.
Erling Bonnesen (V), 2006-06-01:
Jeg er tilfreds med i hvert fald om ikke andet så indirekte at få konstateret, at budgetterne ikke er blevet mindre, men større.
Og så handler det jo rent faktisk om, hvordan man bruger budgetterne.
Når vi så kæder det sammen med den seneste uges diskussion om gode plejehjem og dårlige plejehjem – faktisk baseret på, kan vi sige, præcis det samme budget i forhold til det antal, man nu har boende på plejehjemmet – så vil jeg gerne spørge hr. Villy Søvndal, om vi så ikke snarere skal ind at kigge på ledelse.
Hvis man nu har et godt plejehjem, altså en god kvalitet, handler det fra først til sidst om ledelse, om, at man kan få skabt engagementet og intuitionen, således at man får fremmet incitamentet til at gøre det godt, når man nu i hvert fald kan konstatere, at budgetterne ikke er blevet mindre.
Villy Søvndal (SF), 2006-06-01:
Ja, det vil jeg gerne, for det er jo indlysende.
Jeg har jo altså ikke nogen interesse i at skabe et billede, der ikke er reelt.
Nu ved jeg, hr. Erling Bonnesen i hvert fald har en fortid, jeg tror egentlig også en nutid, som borgmester, og derfor har han jo den fordel i forhold til andre, man måtte diskutere med, at han ved noget om det her område.
Nu kan jeg desværre ikke stille spørgsmål, men jeg kan bare få hr. Erling Bonnesen til at nikke til følgende: Når man har en vækstramme som den, der ligger nu, på 0,5 pct., når man så har en løntilpasningsklausul på det offentlige område, hvor man følger med lønnen på det private område, og man ved, at det område i hvert fald hvert år mindst andrager 0,7 pct. – og det er jo, fordi folk skal have flere penge i løn, og det er jo fair nok, men det bliver der jo ikke flere penge af – så starter man udgangsregnestykket med et minus på 0,2 pct.
Oven i det kommer så det, der bliver tilført af forskydninger i demografien, af flere gamle, flere skolebørn osv., og det er vel grunden til, at hr. Erling Bonnesen også på Fyn kan se, ligesom vi kan i Jylland, ligesom vi kan på Sjælland, at det, der er store møder om i øjeblikket, er at skære på folkeskoler, på daginstitutioner og på ældreområdet.
Er det ikke rigtigt?
Erling Bonnesen (V), 2006-06-01:
Jeg vil godt lige have indført de kommunale budgetter, for jeg lyttede til, at hr. Villy Søvndal i sin ordførertale helt konkret nævnte, at de kommunale budgetudlån blev skåret og dermed skulle være blevet mindre.
Der vil jeg gerne henvise til og minde om, at i de seneste forhandlinger mellem kommunerne på den ene side og sta
ten på den anden var det faktisk det modsatte, der var tilfældet, for der blev tilført penge, så budgetterne blev større, faktisk adskillige milliarder større, således at hvis vi i dag lægger det hele sammen, kan vi jo konstatere, at vi faktisk sætter danmarksrekord i nye kommunale budgetter.
Villy Søvndal (SF), 2006-06-01:
Jo, det må man sige.
Så blev man vel opmærksom på, at det ikke gik, for modstanden imod det er så stor, og chancerne, der lå, hvis man i stedet for brugte miljøpolitikken, var så store.
Men er det først at grave et kæmpe krater og så fylde en lille smule af det op
virkelig den her regerings miljøambition?
Jeg forstår det altså ikke, for jeg kan jo uden at være miljøekspert se, at de ting verden fremover skal leve af, er de snilde teknologier til energiløsninger, til miljøløsninger, og jeg synes simpelt hen, det er fantastisk uambitiøst at lade sig presse til at gøre noget, der er knap så slemt som udgangspunktet, i stedet for at satse stort.
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2006-06-01:
Regeringen har i dag lagt en miljøteknologisk handlingsplan med 255 mio. kr. på bordet, der skal fremme forskning og udvikling på miljøområdet.
Der bliver udviklet vedvarende energi for 350 mio. kr., forleden dag kom vi med en plan om bioætanol inklusive forskning med 200 mio. kr., og i forbindelse med valget i 2005 blev der lagt 1 mia. kr. på bordet – det vi kalder miljømilliarden.
Det er alt sammen fremskridt på miljøområdet, som skal få det til at gro bedre og skal bringe Danmark i en førerposition.
Villy Søvndal (SF), 2006-06-01:
Jeg er glad for spørgsmålet, for jeg synes jo, Danmark er et dejligt land at leve i.
Det skal der ikke være nogen tvivl om.
Og jeg er stolt af, at store dele af det, der er i Danmark af velfærd og miljø og sådan noget, står så stærkt, at ikke engang 5 år med den nuværende regering har været i stand til at ødelægge det.
Det synes jeg er stærkt.
Også nogle af gevinsterne ved en tidlig fremsynet energipolitik viser deres spor.
Jeg kan jo mest huske vindmølleområdet.
Dengang vi startede den debat, blev man beskyldt for at være barfodsindianer og sådan noget af hr. Christian Wedell-Neergaards forgængere.
Det var jo godt, der var nogle, der virkelig stod fast, ikke?
Det var godt, der var nogle, der stod fast på nogle meget høje miljøstandarder, selv når Venstre, De Konservative og Dansk Folkeparti ikke var med.
Det er vel grunden til, at man kan se masser af fremskridt.
Men det, der er problemet, er alt det, Danmark skal leve af fremover, som hr. Mads Clausen fra Danfoss er inde på.
Og det er jo ikke folk, der har en naturlig tilknytning til SF, det er folk, der er bekymrede over, at vi i øjeblikket spilder chancer på miljøområdet.
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2006-06-01:
Når man hører hr. Villy Søvndals indlæg, kunne man næsten tro, at vi nærmede os en miljøkatastrofe.
Er der overhovedet ikke noget, hr. Villy Søvndal synes går bare nogenlunde, som vi kunne tage med?
F.eks. er Danmark jo med i Kyotoaftalen, og der gælder jo begrænsning af CO2-udslip med 21 pct., vi er tæt på at nå målet; der skal laves en kvoteallokeringsplan her en af dagene, og den vil vise, at hvis vi holder på med de mål, vi har, når vi 21-pct.s-begrænsning og dermed Danmarks bidrag til at nedsætte klimaændringerne.
Er der overhovedet ikke noget, der går godt i Danmark?
Villy Søvndal (SF), 2006-06-01:
Jeg er lidt ked af den opdeling i store og små spørgsmål, for det er en vanskelig afvejning.
Der er en historie om et ægtepar, der fejrer sølvbryllup, og så spørger naboen, hvordan det er gået med at blive enige i de der mange år, og så svarer konen: Jo, det er egentlig gået meget let, for vi har fra starten aftalt, at jeg tog mig af de små spørgsmål, og manden tog sig af de store, og indtil nu har der kun været små spørgsmål.
Det synes jeg sådan betegner risikoen ved en opdeling i små og store; jeg synes, det afgørende er graden af det kontroversielle i de spørgsmål, der er til debat, og så synes jeg, det er omfanget af institutionelle ændringer, f.eks. flytninger.
Men det er jo en samlet vurdering, der til sin tid afgør, om man vil gå ind for en folkeafstemning eller ej.
Rune Lund (EL), 2006-06-01:
Jeg forstår hr. Villy Søvndals svar på den måde, at hvis der kommer en ny traktat, hvor man går fra enstemmighed til flertalsafgørelser og altså indfører flertalsafgørelser som et princip i EUforfatningen, vil SF forlange en folkeafstemning.
I så fald vil det være et meget glædeligt svar fra hr. Villy Søvndal, for det var et lidt mere tåget svar, jeg fik af SF’s ordfører, fru Anne Grete Holmsgaard, i går, da vi havde den store og afsluttende EUdebat her i Folketinget i forbindelse med tænkepausens afslutning.
Villy Søvndal (SF), 2006-06-01:
Jeg synes, at i det her tilfælde er det ikke nødvendigvis størrelsen af en ny traktat, det kommer an på.
Der kan også være andre forhold, der er afgørende.
Jeg synes selv, der er to forhold, der ville være afgørende.
Det første afgørende er, hvis der lægges op til ganske store institutionelle ordninger, hvor man flytter forhold, der i dag er omfattet af veto, til flertalsafgørelser, f.eks. med den passerelle, der var en del af forfatningstraktaten; så synes jeg, det er afgørende flytninger, uanset om det ikke er omfattet af grundlovens § 20 i forhold til folkeafstemninger.
Det andet, der er afgørende, er graden af, hvor kontroversiel den er.
Jeg vil godt give udtryk for det principielle synspunkt, at jeg tror, at når vi i Danmark har haft en bedre europadebat end i mange andre lande, er det, fordi vi har haft de mange folkeafstemninger.
Det har nemlig tvunget politikerne til at beskæftige sig med det bredt, men det har også tvunget en debat igennem mellem befolkningen og politikere, som jeg tror har været en utrolig god proces.
Jeg synes bestemt, man skal gå langt i demokratiet.
Man bekæmper jo ikke det demokratiske underskud ved at gå baglæns i demokratiet.
Først vil jeg lige sige noget til det der om Enhedslistens stemmer, som jeg også omtalte i mit oplæg.
Det er jeg helt overbevist om.
Det lå også i hr. Per Clausens ord, at Enhedslisten selvfølgelig vil bruge sine stemmer til, at vi kommer af med den nuværende regering og dens støtteparti.
Dernæst er jeg meget ked af, at hr. Per Clausen spørger, med al respekt for det, om noget meget detaljeret, som jeg ikke er i stand til at svare på.
Men jeg vil godt sige helt overordnet, at det selvfølgelig er SF’s politik at sikre så gode miljøforhold som muligt.
Det kan ingen, der har fulgt SF’s gøren og laden, vist være i tvivl om, men hvad det betyder for en eller anden konkret stemmeafgivning i Europa-Parlamentet, har jeg ikke overblikket over, og det skal jeg ikke vove mig ud i gætteri om.
Jens Rohde (V), 2006-06-01:
Fru Margrethe Vestager har da i dag eksplicit og meget ordret sagt, at der er ingen, der truer de danske frihedsrettigheder, at der er ingen, der er uenige i de danske frihedsrettigheder.
Det er da ikke så lang tid siden, at fru Marianne Jelved og jeg var i en tv-udsendelse sammen, hvor jeg godt nok sad i Viborg og fru Marianne Jelved sad inde i samtaleværelset.
Der hørte jeg det samme: Der er ikke nogen, der truer de danske frihedsrettigheder.
Så det er noget, som vi gang på gang hører fra Det Radikale Venstre.
Det er mig en gåde, at man kan se sådan på tilværelsen, når det er sådan, at det er åbenlyst, at der er så mange ting, som kunstnere, som redaktører, som tegnere, som almindelige danskere ikke siger eller gør, ikke af respekt, men af frygt.
Jeg forstår ikke, hvordan Det Radikale Venstre kan indtage de synspunkter, og hvordan det kan være, at vi konsekvent skal høre ordførere for Det Radikale Venstre sige, at friheden ikke er truet.
Elisabeth Geday (RV), 2006-06-01:
De Konservative synes jo åbenbart selv, at de har haft stor indflydelse, mens de har været i regering, men det tror jeg ikke er en opfattelse, som flertallet af danskere deler, heller ikke jeg.
I grunden ærgrer det mig, for det jo er ganske ofte, at vi i Det Radikale Venstre deler holdninger med De Konservative.
Jeg sidder her med et citat fra den 10. december fra De Konservatives socialordfører, hr. Tom Behnke.
Han siger, at det ikke er rimeligt, at sindslidende unge under 25 år bliver ramt af kontanthjælpsloftet, hvilket i nogle tilfælde betyder, at de bliver dårligere.
Det kan vi simpelt hen ikke være bekendt, loftet er ikke møntet på denne gruppe.
Og gruppeformand, hr. Helge Adam Møller, siger den 13. december i Børsen: Det er en gruppe, som har en sygdom, så de ikke har mulighed for at komme i arbejde i øjeblikket, og den konservative holdning er, at vi ikke straffer syge mennesker, uanset om man er murerarbejdsmand og har brækket et ben, eller om man er psykisk syg.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge fru Pia Christmas-Møller: Hvordan går det med den konservative indflydelse, når det gælder om at få lempet kontanthjælpsloftet?
Jens Rohde (V), 2006-06-01:
Jeg synes egentlig, at det er et paradoks, at fru Marianne Jelved tager fortrydeligt op, at statsministeren forsvarer sin politik og i øvrigt mener, at han har ret i den politik, som han fører, når man tænker på, at den tone, fru Marianne Jelved ikke bare i dag, men altid lægger for dagen, er sådan meget stålsat med hensyn til, at fru Marianne Jelved har ret.
Jeg synes også, det er et paradoks, at fru Marianne Jelved vil sætte ældreplejen fri, folkeskolen fri, børneinstitutionerne fri, og at vi, hver eneste gang der opstår et problem og vi bliver bekendt med et problem på en institution ude i kommunerne, skal stå herinde og diskutere dette problem, og hvordan vi løser det.
Jeg har endda skullet svare på i dag, hvorfor vi ikke har ansat nogle flere mennesker på Fælledgården i København, vel vidende at det kan vi ikke.
Det synes jeg er et paradoks.
Jeg synes også, det er et paradoks, at partilederen for Det Radikale Venstre siger, at friheden ikke er truet, når det er sådan, at vi stort set hver dag i avisen kan læse om fru Marianne Jelveds partifælle hr. Naser Khader, der bliver truet, fordi han kæmper for frihed.
Kan fru Marianne Jelved selv se paradokserne?