runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anne Baastrup (SF), 2003-04-24:
Der er én ting, som der ikke er nogen af ordførerne, der har været opmærksom på.
Det er, at dette beslutningsforslag er karakteristisk ved, at det lægger op til en gradvis gennemførelse af sit indhold, og det vil sige, at en afvisning af den ene grund, at man ikke kan få finansloven for 2004 til at hænge sammen, er en afvisning bare for en sikkerheds skyld.
Der er ikke nogen bestemmelse om, hvornår hele beslutningsforslaget skal gennemføres, så jeg vil opfordre ordførerne fra regeringspartierne og Socialdemokratiet til at huske meget på alle de meget pæne ord, der er kommet, for så kan vi fastholde, at dette forslag om at styrke borgernes retssikkerhed skal gennemføres gradvis.
Nogle af punkterne er identiske med indholdet af det beslutningsforslag, som SF havde til første behandling for en måneds tid eller to siden, og også dengang var der en efter omstændighederne relativt velvillig opfattelse af det.
Det er SF's opfattelse, at det er en god vej at gå gradvis at forbedre borgernes retsstilling, således at man har råd til at få behandlet sin sag ved domstolene og også får bedre adgang til retshjælpsinstitutionerne.
Der oplever jeg, at den beskrivelse af det oprindelige grundlag for, hvordan man fandt penge til retshjælpsinstitutionerne, er ganske interessant: Man brugte i 1978 25 mio. kr. til retshjælpsinstitutionerne, og i 2001 brugte man 26,4 mio. kr. - samme slags kroner vel at mærke - uden at man på nogen måde har forsøgt at holde fast i det tilsagn, man fik i slutningen af 1970'erne om, at de penge, der kom ind ved momsbelægning af advokaternes salær, naturligt skulle bruges til retshjælp.
Det synes jeg er en meget flot pointe, som forslagsstillerne her er kommet frem til.
Der er én ting, hvor jeg synes, vi i højere grad skal prøve at dyrke sagen lidt mere, og det drejer sig om den omvendte bevisbyrde.
Jeg er fuldstændig opmærksom på, at forslagsstillerne jo her peger på den situation, hvor man som social klient udsættes for nogle fuldstændig vanvittige beslutninger fra forvaltningens side, og hvor man selv skal løfte bevisbyrden.
I forvejen har man et problem med overhovedet at få de ydelser, man er berettiget til.
Laver myndigheden så i den forbindelse en fejl, må man meget ofte som borger affinde sig med det, fordi muligheden for at bevise, at myndigheden har begået en fejl, er ekstremt lille.
Det, der selvfølgelig er problemet med den formulering, som forslagsstillerne bruger i det her punkt, er, at det er totalt generelt.
Den indskrænkning, der ligger i bemærkningerne, er jo præcis ikke omfattet af selve forslaget, som i givet fald vil komme til vedtagelse.
Så der skal vi nok have dyrket lidt, hvad det er for en tekst, der
så skal stå, i det omfang forslagsstilleren ønsker at beslutningsforslaget skal gå til vedtagelse.
Men generelt en accept og støtte fra SF's side.
Helge Adam Møller (KF), 2003-04-24:
Det er forholdsvis begrænset, hvad kan jeg føje af nyt til debatten, så lad mig gøre det rimelig kort.
Formålet med beslutningsforslaget, nemlig at styrke borgernes retsstilling og forbedre borgernes adgang til at benytte domstolene, er jeg og Det Konservative Folkeparti selvfølgelig, som jeg kan fornemme at alle andre også er, enige i er et godt og et rigtigt formål.
Men ud over det gode formål har forslaget jo også en negativ eller ubehagelig konsekvens.
Det betyder et kraftigt forøget skattetryk, hvis man ikke kan skaffe pengene på en anden måde, og det koster altså noget.
Det koster mange hundrede millioner kroner, og det er der ikke noget galt i.
Sådan er det jo for os politikere: vi skal prioritere indimellem.
Vi vil godt være med til at lave en prioritering, hvor vi på den ene side ikke ønsker at øge skatterne, tværtimod - i hvert fald vil vi Konservative det ikke.
Jeg er ikke sikker på, at jeg taler på hele regeringens vegne, men jeg gør det på De Konservatives.
Vi vil også godt være med til at forbedre borgernes retsstilling, og prioriteringen er vi villige til at foretage til efteråret eller vinteren, når Retsplejerådets betænkning kommer.
Per Dalgaard (DF), 2003-04-24:
Enhedslistens beslutningsforslag om at styrke borgernes retsstilling indeholder mange gode elementer.
Det er ikke ukendt, at borgernes sager mod det offentlige ofte er Davids kamp mod Goliat, hvor borgerne i mange tilfælde ikke har mange chancer, hvorimod det offentlige har uanede ressourcer til sin rådighed. Af det 7-punkts-program, som Enhedslisten har fremstillet, vil jeg nævne nogle forhold, som Dansk Folkeparti finder ganske sympatiske, f.eks. retsafgiften.
Den model, der findes her i landet for retsafgiften, er selvfølgelig totalt uhensigtsmæssig, og vi vil gerne være med til at se på, om den kan laves om.
Det eksempel, der er nævnt i beslutningsforslaget, siger jo lidt om, hvor grotesk det egentlig kan blive.
I andre sammenhænge har vi også set, at forslagsstillere henviser til Sverige, og hvad de gør i Sverige.
Jeg vil nu nok sige, at det er ikke i alle tilfælde, man kan hente gode ideer i Sverige, men her er et af dem.
I punkt 2 skriver Enhedslisten noget om at ophæve indkomstgrænserne og ægtefælleafhængigheden, og det finder vi også er en ganske fornuftig ting.
Punkt 6 er også yderst sympatisk.
Det siges her, at det er det offentlige, der skal bevise sin ret, og ikke borgeren, der skal bevise, at myndighederne har uret.
Det er igen Davids kamp mod Goliath, det er næsten kropumuligt for en almindelig civil person at føre en retssag mod det offentlige.
I punkt 7 er der et interessant aspekt i forbindelse med offentliggørelse af en domsdatabase.
Det har længe generet mig voldsomt, at man som medlem af Retsudvalget ikke engang kan få aktindsigt i en afsagt dom, men får afslag af en dommer, der mener, at han kan afkræve undertegnede et svar på, hvad jeg vil bruge aktindsigten til, f.eks. i forbindelse med en voldssag.
Når jeg svarer, at det selvfølgelig er et led i mit politiske arbejde, finder den pågældende dommer, at det ikke er nok, så jeg kan ikke få aktindsigt.
Men det kan en journalist åbenbart, og jeg finder det groft krænkende, at et medlem af Retsudvalget ikke kan få aktindsigt i domme, som er afsagt her i landet.
Der er jo en del punkter, som er ret omkostningskrævende; det kan Enhedslisten sikkert også bekræfte.
At udvide adgangen til offentlig retshjælp og fri proces, at udvide adgangen til gratis og anonym rådgivning osv. koster penge, og det gør afskaffelse af retsafgiften i den model, den har i dag, ligeledes.
Opsummerende kan vi sige, at vi er inde på noget finanslovstof, og det gør
, at selv om Enhedslistens forslag indeholder utrolig mange gode elementer, kan vi i øjeblikket ikke støtte forslaget, også fordi vi venter på Retsplejerådets endelige rapport.
Men vi vil i hvert fald se meget positivt på det og i udvalgsarbejdet spørge justitsministeren om yderligere et par forhold, bl.a. i forbindelse med det, der står om, at momsen på advokatsalærer skal gå til den offentlige retshjælp.
Jeg kunne egentlig godt tænke mig at vide, om det reelt har fundet sted, eller om momsen på advokatsalærer blot er endt i statens store kasse.
Morten Bødskov (S), 2003-04-24:
Som sagt er Socialdemokratiets holdning, at Enhedslisten er på rette spor, og når det gælder offentlighed på området, tror jeg også, vi sagtens kan finde ud af at øge den.
Men med hensyn til om det lige nøjagtig skal have den konkrete udformning, som Enhedslisten foreslår, var pointen i min ordførertale, som jeg også har sagt efterfølgende, at vi mener rent faktisk, det er rigtigst at vente, til vi har den samlede beretning fra Retsplejerådet.
Line Barfod (EL), 2003-04-24:
Det er jeg glad for, og så vil jeg lige spørge hr. Morten Bødskov om et andet element, som hr. Morten Bødskov ikke nåede at komme ind på i sit indlæg.
Jeg er med på, der er mange elementer i forslaget, men vi foreslår bl.a. etablering af en offentlig domsdatabase, så alle borgere får mulighed for at se, hvad domstolene har besluttet, og hvad der er gældende ret, på samme måde som alle har mulighed for at gå ind i Retsinformation.
I dag er det et privat firma, der sidder på retten til at bestemme, hvad der bliver offentliggjort af domme, og hvad der ikke bliver offentliggjort.
Morten Bødskov (S), 2003-04-24:
Jeg skal gøre det meget kort, for det kan vi selvfølgelig godt.
Som jeg sagde i mit ordførerindlæg, er vi klar til at se på reglerne for retsafgifter og også på kriterierne for at få tilkendt fri proces, og det er vi selvfølgelig klar til at diskutere uafhængigt af det andet. Om vi fortryder, at vi hævede retsafgiften?
Men det rykker ikke ved, at vi fra Socialdemokratiets side mener, at det er for tidligt, forslaget kommer, og at vi er nødt til at vurdere det hele i en sammenhæng.
Det vil være klogest.
Line Barfod (EL), 2003-04-24:
Det glæder mig, at Socialdemokratiet støtter, at man skal have en reel adgang til domstolene, og jeg kan forstå, at Socialdemokratiet dermed også fortryder, at man fordoblede retsafgiften.
Jeg håber, det var det, der lå i ordførerens bemærkning: at man vil være med til at sikre, at det igen kan blive muligt.
Jeg forstår simpelt hen ikke, hvad en småsagsproces har med sagen at gøre, men det kan hr. Morten Bødskov måske oplyse.
Når vi f.eks. taler om den mand, der fik fjernet det meste af sin hjemmehjælp, på trods af han ikke er i stand til at klare sig selv, blev der fastsat en retsafgift på over 100.000 kr., fordi retten regnede ud, at der var omkring 1 mio. kr.s prisforskel på hjemmehjælpen, så det hjælper ikke noget med en småsagsproces.
I det hele taget er det sådan, at når vi taler om sager mod offentlige myndigheder, vil mange af dem have en så stor sagsgenstand, at vi er ude over småsagsprocesproblemet, fordi retten regner ud, hvor meget de
egentlig kunne få de næste mange, mange år, hvis de f.eks. får tilkendt førtidspension eller arbejdsskadeerstatning, eller hvad det nu handler om.
Jeg håber, vi kan skille de to ting ad.
Inge-Lene Ebdrup (V), 2003-04-24:
Da Venstres ordfører, hr. Freddy Dam, ikke kan være til stede, vil jeg læse følgende på hans vegne: Enhedslistens beslutningsforslag er en buket af forslag, der hver for sig kan se meget tiltalende ud.
Forslagene falder alle sammen inden for retshjælps- og retssikkerhedsområdet og relaterer sig i nogen grad til hinanden, og derfor er det allerede af den grund uhensigtsmæssigt at træffe beslutning om de enkelte forslag, ikke mindst når Retsplejerådet i øjeblikket arbejder på en samlet gennemgang af de økonomiske ordninger, der har betydning for borgernes adgang til domstolene, herunder
de gældende ordninger for offentlig og privat retshjælp, fri proces, sagsomkostninger, retsafgifter og retshjælpsforsikring
Betænkningen forventes at foreligge ved årsskiftet 2003/2004.
Det er naturligvis et problem, hvis retsafgiften i sig selv bevirker, at borgerne afholder sig fra at søge deres ret ved domstolene.
Det er også et problem, hvis grænserne for retshjælp og fri proces har været fastlåst så længe, at selv de, vi opfatter som ubemidlede, nu overskrider grænserne for at få hjælp, og selvfølgelig skal hjælpen til dem, der kan opnå den, være af en sådan størrelsesorden, at den kan dække advokaternes regning for et nødvendigt, forsvarligt og tilstrækkeligt arbejde.
I Venstre vender vi os imod omvendt bevisbyrde over for offentlige myndigheder, som det er foreslået af Enhedslisten.
Hvis borgeren mener, at en myndighed har begået fejl, skal det altså påhvile borgeren at skaffe bevis for den fejlagtige disposition, og hertil skal borgeren naturligvis have mulighed for at antage den nødvendige advokatbistand. Vi har forstået, at regeringen i næste samling vil fremsætte forslag om offentlighed i civile sager og straffesager på baggrund af betænkning 1427 af 2003, og at dette vil indebære en klart forøget offentlighed med hensyn til domstolenes afgørelser.
Det er Venstre naturligvis tilfreds med.
Ud fra en samlet betragtning finder vi det mest hensigtsmæssigt at afvente afslutningen af Retsplejerådets arbejde, så problemerne kan løses i sammenhæng, og Venstre kan derfor ikke støtte beslutningsforslaget.
Lene Espersen (KF), 2003-04-24:
Tidsplanen er den, som jeg har allerede har tilkendegivet.
Jeg kan jo ikke foregribe, hvad der sker under finanslovforhandlingerne, men teoretisk ville der ikke være noget til hinder for, at der blev afsat et beløb under forhandlingerne, og at det først blev udmøntet, når Retsplejerådets betænkning forelå.
Såfremt man ønsker, at det er et område, der skal prioriteres, er det her, man må sætte kræfterne ind.
Når det gælder den tekniske løsning og en vurdering af, hvad man skal gøre, mener regeringen som sagt, at det klogeste er at vente på det sagligt bedst tænkelige grundlag, før man giver sig i kast med en reform af dette område.
Men vi erkender, at det er et område, der har behov for øget fokusering i årene, der kommer.
Line Barfod (EL), 2003-04-24:
Jeg vil godt høre, hvad regeringens/ministerens tidsplan er, for hvis man afventer en betænkning, som først kommer i slutningen af året, og derefter skal til at se på, hvad man vil gøre ved det som et samlet hele, er det jo noget, der godt kan tage et par år, og så kommer det i hvert fald ikke med i finansloven for 2004. Lige præcis problemet med de høje retsafgifter er et helt konkret problem her og nu for de mennesker, der kommer i klemme i systemet og ikke har mulighed for at få prøvet deres sag ved domstolene, fordi et flertal for nogle år siden hævede retsafgifterne til det dobbelte.
Dengang var de nuværende regeringspartier faktisk imod forslaget, og derfor undrer det mig, at man ikke vil være med til at gengive borgerne en reel mulighed for at få prøvet deres sag ved domstolene, nu hvor man har fået flertal og er i regering.
Men hvad er tidsplanen for regeringen for lige præcis det spørgsmål?
Lene Espersen (KF), 2003-04-24:
Som jeg tilkendegav, har regeringen valgt at se tingene som et samlet hele, og det betyder altså, at vi først vil kunne tage endelig stilling, når Retsplejerådets færdige betænkning foreligger ved årets udgang.
Vi har besluttet at træffe det valg, fordi vi synes, der er mange elementer, der alle sammen har betydning for borgerne, og som skal vejes op mod hinanden og selvfølgelig også vurderes i forhold til den økonomi, der ligger bag.
Men som jeg sagde i mit første indlæg, deler vi selvfølgelig den bekymring, som Enhedslisten giver udtryk for.
Det gav vi sådan set også udtryk for, da den tidligere regering i sin tid hævede afgifterne, men vi må erkende, at vi gerne vil se det hele i en større sammenhæng, og derfor vil regeringen altså ikke tage stilling til enkeltelementer på nuværende tidspunkt.
Line Barfod (EL), 2003-04-24:
ministeren
, men der var ikke så meget konkret.
For først at tage fat i retsafgifterne: Jeg er fuldstændig klar over, at Retsplejerådet sidder og arbejder med det; det har jeg jo også skrevet i bemærkningerne.
Men Retsplejerådet har selv fundet den nuværende situation så betænkelig, at det har set sig nødsaget til at fremkomme med en betænkning om lige præcis det spørgsmål så at sige i utide, fordi man mener, at retsafgifterne er blevet så høje, at der er tvivl om, hvorvidt de er i strid med menneskerettighedskonventionen, fordi de reelt afholder folk fra at få prøvet deres sag ved retten. Vi har bl.a. i Socialudvalget haft henvendelser fra borgere, der ikke har mulighed for at få prøvet deres sag,
fordi retsafgifterne er så høje, at de f.eks. ikke kan få domstolene til at se på, om det er rigtigt, når kommunen fratager dem deres hjemmehjælp, som er helt nødvendig.
Der er altså et problem, og jeg håber, ministeren vil tilkendegive, at man vil se på det noget hurtigere og ikke først, når den store betænkning kommer, men allerede her og nu og med den kommende finanslov vil gøre noget ved problemet.
Arne Toft (S), 2003-04-24:
Først til fru Aase D. Madsen, for jeg glemte noget sidste gang.
Det, der er vigtigt for Socialdemokratiet i denne sag, er, at vi overholder de løfter, vi har givet, og at vi sørger for, at de mennesker, der har penge til gode, selvfølgelig får de penge.
Det vigtigste for os er de borgere, der får varme fra barmarksværkerne.
Med hensyn til skyld: Hvis man ønsker at få fat i de rådgivende ingeniørfirmaer, havde det været meget billigere, hvis man havde taget nogle ganske få frem for at tage rigtig mange.
Vi kunne have pålagt dem at købe de samme gasmotorer, for det havde været meget billigere, hvis man havde taget store mængder hjem.
Der er mange ting.
Så kan man tage borgmesteren, og man kan tage hele byrådet.
Jamen er det dét, man vil?
Så kan man tage Folketinget, der har lovet, at prisen aldrig bliver højere.
Der er skyldige nok, der er ingen problemer, dem behøver vi ikke at lede efter, og så kan vi bagefter finde embedsmændene i ministerierne, men det tror jeg bare ikke vi kommer videre med.
Lad os nu få foretaget undersøgelsen, det er helt fint, lad os finde dem med det egentlige ansvar.
Vi er mange, der har et ansvar her.
Jann Sjursen (KRF), 2003-04-24:
Overordnet set har Kristeligt Folkeparti også stor sympati
for SF's forslag, som jo vil være med til at fremme borgernes ret over for systemet.
Og det er jo vanskeligt i udgangspunktet ikke at have sympati over for et sådant forslag.
Men i lighed med andre ordførere vil jeg sige, at vi ikke kan tage endelig stilling til det her forslag, før vi har fået resultatet af udvalgsarbejdet under Retsplejerådet. Vi synes, det ville være værdifuldt at få det med til også at få belyst nogle af de punkter, som indgår i Enhedslistens beslutningsforslag.
Men jeg vil godt sige, at vi synes, det er værd at drøfte alle de syv punkter, som Enhedslisten oplister i sit forslag.
Det er kun punkt 6 - også for Kristeligt Folkepartis vedkommende - som umiddelbart med den formulering, det har i selve forslaget, volder de store problemer.
Jeg skal ikke stå og gentage de gode intentioner, der ligger bag de øvrige punkter, men sige, at jeg synes, man ud over de retssikkerhedsmæssige diskussioner, som forslaget afstedkommer, selvfølgelig også må se på finansieringen, ikke alene for så vidt angår den del af finansieringen, som staten bør levere - også i forhold til det, som forslagsstillerne ønsker - men også i forhold til, hvor meget borgerne skal betale.
Jeg vil bare inddrage det element her til sidst, fordi det efter vores opfattelse er sådan, at borgerne også i vidt omfang må være med til gennem gebyrer osv. at betale for den retssikkerhed, som kan komme borgerne til del.
Og det mener jeg heller ikke står i modstrid til det, som forslagsstillerne selv skriver.
Det er et spørgsmål om at vælge det rigtige snit, om jeg så må sige.
Men det er noget af det, som vi i forbindelse med et eventuelt udvalgsarbejde og også på baggrund af Retsplejerådets betænkning må se nærmere på: Hvor lægger vi det rigtige snit? Vi er enige i, at noget af det, der skete i de tidligere finanslovsforhandlinger, er, at man er gået for vidt - og det har vi også været imod fra Kristeligt Folkepartis side - i forhold til nogle af retsafgifterne.
Så derfor er det, jeg siger her, ikke i modstrid med nogen af de intentioner, som
forslagsstillerne har.
Med disse ord vil jeg sige, at vi ser positivt på intentionerne bag Enhedslistens beslutningsforslag, men synes, at vi med fordel kan afvente Retsplejerådets betænkning og så måske bruge mellemtiden til at bede Justitsministeriet om at belyse nogle af de enkelte spørgsmål, som trænger sig allermest på i forhold til Enhedslistens beslutningsforslag.
Anders Samuelsen (RV), 2003-04-24:
Også fra Det Radikale Venstres side må vi sige, at vi synes, det er nogle rigtig gode forslag, som vi behandler her i dag.
Vi kan heller ikke være i tvivl om, efter at jeg har fået skrålæst høringssvarene, at det er et godt forslag.
Ikke mindst reaktionerne fra de arbejdsskadede selv understreger, at vi har lavet et godt stykke arbejde her.
Forslaget imødekommer meget langt hen ad vejen de ønsker
til en reform, som indgik i den daværende SR-regerings eget reformforslag, herunder at vi fik et helt nyt og tidssvarende arbejdsskadebegreb, at vi fik et endeligt opgør med det urimelige forventelighedsbegreb, og at vi fik en forenklet administration af arbejdsskadesager og kortere sagsbehandlingstid samt ikke mindst en lempelse af kravene til anerkendelse af erhvervssygdomme som følge af f.eks. nedslidning.
Det er sådan, at vi står over for her at lave et bredt forlig, og derfor er det lidt ærgerligt, at der kommer
sådan en halvskæv diskussion ind som følge af den konservative ordførers forsøg på at mistænkeliggøre andres motiver.
Det har været kendetegnende for den mistænkeliggørelse, at man ikke på noget som helst tidspunkt har fået konkretiseret fra De Konservatives ordfører, hvem det så er, som eventuelt havde nogle andre og knap så gode motiver.
Sandheden er jo den, at det længe så ud til, at regeringen ville trumfe en lappeløsning igennem.
Men regeringen og ikke mindst beskæftigelsesministeren skal have ros for at have været lydhør over for de partier, som kæmpede for en anden model og en model, som det heldigvis så er endt med at også fru Charlotte Dyremose kan bakke op om den. For sandheden er, at hvis det var blevet den første model, der var lagt op til, som var kommet på bordet, så var det færre personer, end vi nu vil se, der ville blive anerkendt i alt andet lige-situationen.
Så må man vel sige, at hvis fru Charlotte Dyremose på nuværende tidspunkt mener, at den her reform præcis rammer på den måde, at de, som har ret til en erstatning, også får en erstatning, så må det være sådan, at den alternative model, som lå på bordet fra regeringens side, ikke ville have ramt alle dem, som faktisk burde have en erstatning. Derfor er der altså andre, herunder så den konservative ordfører, som faktisk har haft et udgangspunkt, som ikke har heddet at finde den optimale løsning.
Den optimale løsning er vi jo enige om - sådan har jeg i hvert fald indtil nu forstået det på ordførerne - er den, vi har fundet, og som vi behandler i dag.
Så det er vi glade for.
På trods af de generelt meget positive - og jeg kan næsten sige forundringsvis positive - høringssvar har blandt andre LO og de arbejdsskadede også selv rejst en række detailspørgsmål og er fremkommet med nogle mindre ændringsforslag.
Her vil vi selvfølgelig fra Det Radikale Venstres side være åbne over for at gå ind og se på, hvilke mulige forbedringer der kan være, men selvfølgelig inden for de rammer, som vi nu har lavet et forlig inden for.
Men Det Radikale Venstre kan støtte begge forslag.
Charlotte Dyremose (KF), 2003-04-24:
Til fru Lene Jensen kan jeg kun sige, at jeg går da ud fra, at når vi opstiller nogle kriterier for, hvornår man får udbetalt sin ulykkesforsikring, så får man selvfølgelig udbetalt sin ulykkesforsikring, hvis man ellers har været ude for en ulykke, der opfylder de kriterier, og at vi ikke laver et eller andet stop, der siger: Desværre, du var nr. 3.002, der kom ud for en ulykke, og vi betaler altså kun til 3.000.
Aldrig i livet.
Selvfølgelig skal vi ikke gøre det på den måde.
Det er jo netop det dér med, at det ikke handler om at nå til et vist tal og så sige stop.
Det handler om, at de, der opfylder kriterierne, selvfølgelig også får den hjælp, de skal have.
Til hr. Anders Samuelsen kan jeg kun sige, at jeg er så glad for her at få bekræftet, at hr. Anders Samuelsen også er interesseret i at hjælpe det enkelte menneske og ikke bare kigge på statistikkerne.
Jeg forstår ikke den dér hårde retorik, og jeg håber ikke, det er, fordi hr. Anders Samuelsen har følt sig ramt.