runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Søren Søndergaard (EL), 2003-12-16:
Hvis man vil udgive et foreningsblad, skal man betale selv, siger ministeren.
Det er helt i orden.
Hvis en politisk forening vil udgive et foreningsblad, skal den betale selv.
Det er helt i orden.
Så siger vi, at politiske foreninger kan få vanskeligt ved at have råd til det, men ministeren siger, at det er ikke noget problem, fordi de politiske foreninger får massevis af statsstøtte, og så kan de bare tage pengene derfra.
Men så er det, vi spørger: Hvad med de politiske foreninger, der ikke får statsstøtte?
Her er vi jo ved hele kernen i sagen.
Det er åbenlyst smagsdommeri, vi har en smagsdommerregering, der helt klart laver smagsdommervirksomhed, og derudover har den selv fingrene nede i klejnekassen.
Det Konservative Folkeparti vil få partitilskud fra staten, som kan finansiere portoen for dets blade, efter at portostøtten forsvinder.
Det kan Det Konservative Folkeparti gøre, det kan Enhedslisten gøre, men det kan Retsforbundet ikke gøre, og det kan nye partier ikke gøre.
Derfor handler det om, at regeringen er med til at skabe et monopol for, hvilke politiske retninger der får støtte.
Man rager selv penge ned i lommen, og det synes jeg er grundlæggende ubehageligt.
Hvis det endda var sådan, at Det Konservative Folkeparti og andre partier gik foran, var det o.k., men når man gavner sig selv og lader andre betale, synes jeg, det er ulækkert.
Jann Sjursen (KD), 2003-12-16:
Jeg vil godt følge op på ministerens svar angående de religiøse blade, for jeg synes, ministerens svar desværre med al ønskelig tydelighed viser, hvor tilfældigt det hele i virkeligheden er, i hvor høj grad der er tale om smagsdommeri.
For de religiøse blade kommer her i opløbet frem mod lovens vedtagelse lige pludselig med på positivlisten.
Det er klart, at jeg ikke ønsker de religiøse blade noget ondt i den her sammenhæng, men jeg vil alligevel sige, at det dog er et udtryk for en endnu højere grad af smagsdommeri end det, vi tidligere har set med lovforslaget, at så tilfældigt foregår det i virkeligheden.
Det gør man, og det er det, som også gør, at Kristendemokraterne i forhold til det ændringsforslag, der er stillet i dag, faktisk ikke kan stemme for det, uanset at vi selvfølgelig gerne vil de religiøse blade det godt, men vi må undlade at stemme for det.
Vi vil ikke medvirke til den form for smagsdommeri under nogen omstændigheder.
Mette Frederiksen (S), 2003-12-16:
Når vi føler os foranlediget til at inddrage de meget store forventede portoforhøjelser, der er annonceret af Post Danmark, hænger det selvfølgelig sammen med, at den enkelte organisation, det være sig en idrætsorganisation eller en børne- og ungdomsorganisation, der i dag kan få udgivet et medlemsblad, som er af vital betydning for hele foreningens arbejde, da er fuldstændig og aldeles flintrende ligeglad med, hvor pengene kommer fra.
Foreningerne er da ligeglade med, om det er en portoforhøjelse i Post Danmark eller en besparelse fra regeringen, der gør, at de ikke kan fortsætte deres medlemsaktiviteter.
For dem er det væsentligt, at de kan kommunikere, at de kan bidrage til den offentlige debat, og at de kan være med til at sikre en alsidighed og en mangfoldighed.
Derfor er portoforhøjelserne selvfølgelig relevante i diskussionen, og det er jo det, der er forskellen på regeringen og oppositionen i denne sag, nemlig at mange af os kommer fra det frivillige Danmark
Vi ved godt, hvor vigtigt det er, at man, når man er en lokal idrætsorganisation, kan kommunikere direkte med sine medlemmer.
Må jeg ikke bare til sidst sige, at når kulturministeren
i dag kalder distributionspulje for en demokratipulje, så er den åbenbart ikke mere demokratisk, end at Dansk Journalistforbund har takket nej til at deltage i en statsautoriseret censurkomité.
Søren Søndergaard (EL), 2003-12-16:
Jamen det er vidunderligt.
Altså et nationalt kompromis, der handler om, at adopterede børn, der kommer til Danmark, skal diskrimineres i forhold til folk, der har boet her altid!
Man kunne måske kalde det et nationalistisk kompromis.
Bortset fra det må jeg indrømme, at jeg simpelt hen ikke forstod integrationsministerens besvarelse.
O.k. muligvis, men hvorfor gør det en forskel, om de er 3 år eller 5 år?
Man kan da præcis lige så godt adoptere børn, der er 3 år, med det formål, som man kan adoptere børn, der er 5 år.
Det gør da overhovedet ikke nogen forskel.
Hvis ministeren endelig har behov for et argument for, at det at være adopteret er en særstilling, er det jo, fordi de faktisk er tvangsindført i landet.
De er fuldstændig uden nogen muligheder for at værge for sig.
De har ikke nogen ret til at sige, at de ikke vil til Danmark.
Deres situation er fuldstændig retsløs i forhold til en familie. Her har familien i det mindste taget ansvaret for, at de kommer til Danmark.
Anne Baastrup (SF), 2003-12-16:
Nu er justitsministeren her desværre ikke i dag, og det må vi jo tage til efterretning, men hvis det er sådan, at integrationsministeren har undersøgt sagen hos justitsministeren, vil jeg godt høre, hvad det konkret er for nogle problemer, som Justitsministeriet har meddelt integrationsministeren, det giver, for så vidt angår ligestilling mellem adopterede og danskfødte børn
, hvis man ikke laver en aldersgrænse.
I SF er vi meget enige med ministeren i, at tvangsægteskaber simpelt hen er helt forfærdeligt, og at vi skal gøre alt, hvad vi kan for at undgå det.
Men ministeren ser helt bort fra de bemærkninger, som ministeren selv har skrevet til sit lovforslag, nemlig at forslaget baserer sig på ønsket om at begrænse indvandringen.
Jeg synes, at ministerens meget pæne ord om at forsøge at undgå tvangsægteskaber falder fuldstændig til jorden, når vi jo ved, at formålet med hele det her lovforslag simpelt hen er at begrænse indvandring.
Herved lægger man så op til nye problemer, for så vidt angår forskelsbehandling mellem folk, der oprindeligt er født i Danmark, og adopterede, folk fra Sydslesvig og folk, der i øvrigt har boet her i Danmark hele deres liv, men som ikke er danske statsborgere.
Søren Søndergaard (EL), 2003-12-16:
Ministeren forklarede, at i forhold til diskriminationen af adopterede havde man fundet en løsning for 90 pct. vedkommende.
Nu er det kun 10 pct. af de adopterede, som bliver diskriminerede.
Og ministeren sagde, at det er man nødt til at fastholde, for ellers kunne det misbruges.
Bertel Haarder (V), 2003-12-16:
Lad mig afslutningsvis stilfærdigt gøre opmærksom på, at det, vi drøfter, er en lempelse af udlændingeloven.
Vi drøfter nemlig et forslag, som fjerner det meget omtalte tilknytningskrav for personer, som har haft indfødsret i 28 år, eller som fra barnsben har været her i 28 år.
Her har vi fundet en løsning, og regeringen har aftalt med Socialdemokratiet og Dansk Folkeparti, at vi stiller dette ændringsforslag, som ligestiller adopterede med statsborgere,
hvis de er blevet adopteret inden det fyldte fjerde år.
Når vi ikke kan stemme for det andet ændringsforslag, der er stillet, er det, fordi det vil rejse meget store urimeligheder over for andre grupper.
Et eller andet sted skal grænsen gå.
Med hensyn til det danske mindretal i Sydslesvig kan jeg oplyse, at medlemmer af det danske mindretal, dansksindede i Sydslesvig, som har opholdt sig i Sydslesvig, vil blive behandlet fuldstændig, som om de havde opholdt sig i Danmark. Hvis der har været sagt og skrevet noget andet, er det det, jeg nu siger, der gælder, og det er det samme, som jeg sagde til fru Elsebeth Gerner Nielsen i spørgetiden i sidste uge.
Det er jo ikke noget, som fører til et forbud, til et nej.
Som der står i lovforslaget, er det noget, som kan tale for, altså være et moment, når det skal vurderes, om ægteskabet indgås af fri vilje.
Jeg vil gøre opmærksom på, at det vigtigste formål med disse tilføjelser til lovgivningen - dels at der som udgangspunkt gives nej til fætter-kusine-ægteskaber, dels at tidligere familiesammenføringer taler for, at der kan være tale om et arrangeret ægteskab under pres - er at hjælpe den unge og den unges familie imod presset fra hjemlandet.
Der er mange, der vil blive glade for afslaget, og det vil lette familiens arbejde med at overbevise dem derhjemme om, at de må opgive at realisere den aftale, som de unge ikke selv har fundet på.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2003-12-16:
Jeg hæftede mig også ved, at ministeren sagde, at man kunne misbruge adoptionsloven.
I så fald forstår jeg ikke, hvorfor man ikke ændrer adoptionsloven, hvis den kan misbruges.
Med andre ord vil jeg gerne have en forklaring på, hvordan i alverden man er kommet frem til en 4-års-grænse.
Jeg vil også gerne vide, hvordan ministeren kan komme frem til, at der er tale om lempelse, når samtlige adoptionsforeninger på området dybt beklager, at man indfører en 4-års-grænse og siger, at det her er ødelæggende for afgiverlandene og for forholdet til afgiverlandene.
Endelig vil jeg også gerne vide, om tilknytningskravet gælder for EU-borgere.
Skal børn, der adopteres fra et andet EU-land, opfylde tilknytningskravet, hvis de er fyldt 4 år, når de kommer til Danmark?
Til allersidst: Er det sådan, at alle børn, der allerede er i Danmark, og som er adopterede, skal opfylde tilknytningskravet, eller er det kun børn, der kommer hertil fra nu af?
Hvis det er sådan, at det er alle børn, mener jeg selvfølgelig, der er et problem, fordi de forældre, der har adopteret de ældre børn, lige pludselig kommer til at stå med et problem, som de ikke anede eksisterede.
Jann Sjursen (KD), 2003-12-16:
I denne her sag vil Kristendemokraterne gerne være Det Radikale Venstres venner, kan jeg så indlede min ordførertale med at sige.
Jeg skal også sige, at jeg i denne forbindelse taler på Kristendemokraterne ordfører, fru Bodil Kornbeks, vegne.
Vi er helt enige i, at det er helt galt, når man i et retssamfund ikke kan være sikker på, at en persons retsstilling er den samme, uanset hvem man gifter sig med.
Lad mig her ved andenbehandlingen opholde mig mere præcist ved de ændringsforslag, der er stillet, hvor jeg må meddele, at vi kan støtte det ændringsforslag, som er stillet af Det Radikale Venstre og Socialistisk Folkeparti.
Når man ser bort fra alt, som det her lovforslag i øvrigt handler om, og alene skal tage stilling til spørgsmålet om adopterede børn og deres familiers situation, er det mindste, man kan sikre, at de adopterede børn bliver ligestillede med de biologiske.
Det er, hvad Det Radikale Venstres og Socialistisk Folkepartis ændringsforslag går ud på, og derfor kan vi støtte det. Vi kan støtte det i modsætning til det ændringsforslag, som ministeren på regeringens vegne har stillet, som jo altså fører til en katastrofal forskelsbehandling mellem adopterede børn og biologiske børn.
Jeg vil gå så vidt som til at sige, at det efter Kristendemokraternes opfattelse er et helt skammeligt ændringsforslag, ikke alene i forhold til de familier, der har børn, som er adopteret, men sådan set også i forhold til de lande, børnene er adopteret fra, og som har gjort det i en forventning om, at disse børn måtte blive behandlet på samme måde som biologiske børn af danske familier.
Skammeligt er det sandelig også, at Socialdemokraterne er med på denne galej.
Socialdemokraterne har mange gange i debatten om udlændingelovgivningen yndet at sige, at der var et menneskesyn til forskel på den nuværende regering og Socialdemokraternes udlændingepolitik.
Jeg mener, at vi med dette ultimative punkt, som vi nu er nået til med hensyn til den diskrimination, der finder sted på udlændingeområdet, må konstatere, at det vist kun er Socialdemokraterne, der kan se, at der er et menneskesyn til forskel på regeringens og deres egen udlændingepolitik.
Bjarne Laustsen (S), 2003-12-17:
Hvis nu Dansk Folkeparti havde indtaget den samme holdning, som bl.a. Socialdemokratiet gjorde, og havde sagt, at det har vi et forlig om, så der er intet at diskutere, så skal jeg bare lige spørge hr. Bent Bøgsted, om Dansk Folkeparti så ikke kunne have været med til at sørge for, at statsministeren ikke fik så mange skrammer og skulle trække noget tilbage, fordi han havde lovet vælgerne ikke at ændre det.
Hvis man bare simpelt hen havde sagt, at det behøver vi ikke at forhandle om, der er ikke noget at forhandle om, vi har en aftale, der hedder »Flere i arbejde«.
Er det ikke korrekt?
Knud Erik Kirkegaard (KF), 2003-12-17:
Da den konservative ordfører, hr. Lars Barfoed, er blevet forhindret i at være til stede, er det faldet i min lod at fremføre nogle synspunkter på Det Konservative Folkepartis vegne, til trods for at jeg egentlig havde lovet mig selv, at jeg havde deltaget i den sidste arbejdsmarkedspolitiske debat her i Folketinget.
Men jeg kan se, at pressen er gået hjem, og tilhørerne er gået hjem, så der er da grænse for, hvor mange ulykker man kan bevæge sig ud i, for jeg har ikke den helt intense viden om forskellige begivenhedsforløb, som jeg har haft tidligere.
Men mit udgangspunkt, Det Konservative Folkepartis udgangspunkt er, at det danske dagpengesystem, når vi sammenligner med, hvad man har i udlandet, grundlæggende er et godt system.
Det er medvirkende til, at vi har en meget høj grad af fleksibilitet på det danske arbejdsmarked.
Der er andre lande, der misunder os vores system.
Nu er der jo ufattelig mange konservative mennesker i det danske samfund.
Der er endda nogle, der er så konservative, at de afviser forandringer til det bedre.
Det gør vi ikke i den konservative folketingsgruppe.
Så hvis vi tror på i en større sammenhæng, at vi kan få et bedre dagpengesystem i Danmark, så vil vi naturligvis ikke på sigt afvise at gå ind i sådanne overvejelser.
Derfor er det glimrende, at regeringen har nedsat Velfærdskommissionen, for Velfærdskommissionen kan ikke undgå at komme til at beskæftige sig med den måde, som danskerne kan forsikre sig på for at undgå den situation, at de står uden indkomst, hvis de bliver ufrivilligt arbejdsløse.
Jeg er overbevist om, at selv om vi grundlæggende har et godt system, så kan vi gøre det endnu bedre.
Vi skal sikre, at vi stadig væk har et fleksibelt arbejdsmarked.
Vi skal sikre, at også lønmodtagerne tør løbe en risiko i sikker forvisning om, at skulle der gå et eller andet galt i det job, de måske kaster sig ud i, eller den selvstændige erhvervsvirksomhed, som de starter, så er der et forsørgelsessystem, der tager hånd om dem.
Men jeg er overbevist om, at Velfærdskommissionen vil præsentere en stribe overvejelser, og dem vil vi være med til at overveje positivt, når den tid er inde.
Jeg skal ikke her nævne andet end blot et eksempel, som ikke engang er vores, fordi vi har sådan set hugget ideen fra den tidligere regering.
Det er jo en kendt sag, at den tidligere statsminister, Poul Nyrup Rasmussen, bebudede et forslag om en årsindkomstmodel.
Det blev ikke rigtig til noget.
Jeg ved, at der er lavet noget udvalgsarbejde omkring det.
Det må vel stadig væk ligge på hylderne ovre i Beskæftigelsesministeriet.
Det ville skabe en kolossal forenkling omkring vores dagpengesystem, hvis man gennemfører den årsindkomstmodel.
Og det er blot en af de ideer, som jeg tror man kommer til at forholde sig til, når Velfærdskommissionen kommer med sine synspunkter på det tidspunkt, hvor den er færdig med sit arbejde, måske allerede inden.
Sådanne overvejelser er vi naturligvis parate til at gå ind i, og vi vil deltage i debatten med lyst og energi, som vi plejer, men grundlæggende har vi et godt dagpengesystem.
Ole Sohn (SF), 2003-12-17:
Jeg ved, der er en parlamentarisk skik, der siger, at man ikke stiller inkvisitoriske spørgsmål til en kollega, som på vegne af en anden fremsiger en ordførertale, men nu er det jo Det Konservative Folkepartis gruppeformand, som har en stor erfaring fra arbejdsmarkedsområdet, og jeg kunne også fornemme på energien og entusiasmen og øjnene, der strålede, at han var glad for at komme tilbage i kredsen af arbejdsmarkedsordførere. Derfor kan jeg alligevel ikke undlade at stille et enkelt spørgsmål, nej, måske lige komme med en kommentar.
Jeg sad lige og læste Berlingske Tidende og Nina Smith, som nærmest siger: Årh, nu igen!
Jeg kan alligevel ikke undlade at spørge
Det Konservative Folkeparti: Hvordan har Det Konservative Folkeparti det med alle de gode ideer, man har om efterløn og dagpengenedskæringer og årsindkomst
Ved alle de der sprudlende ideer, De Konservative kommer med, har man måttet tvinge sig til at sige, at det tager Velfærdskommissionen sig af, når regeringen nu har sagt, at man ikke må diskutere det.
Er det ikke lidt sørgeligt for et selvstændigt parti, at man skal lægge så meget bånd på sig selv?
Knud Erik Kirkegaard (KF), 2003-12-17:
Hr. Ole Sohn spørger: Er vi ikke sådan inderst inde en lille smule kede af det der med Velfærdskommissionen, fordi det så skulle forhindre os i at deltage i debatten om fremtidig velfærd i Danmark?
Dertil kan jeg sige, at vi har til hensigt at deltage i debatten.
Når der kommer delrapporter fra Velfærdskommissionen, deltager vi i debatten med liv og lyst og energi.
Jeg vil sige, at det med at nedsætte en kommission kan der jo siges meget om.
Da vi i sin tid nedsatte Strukturkommissionen på det kommunale område, blev der også sagt meget om syltekrukker, og jeg ved ikke hvad.
Men jeg kan konstatere, at nedsættelsen af Strukturkommissionen på det kommunale område har givet en levende debat, der har flyttet hegnspæle i den danske samfundsdebat. Og jeg er fuldstændig overbevist om, at det samme vil ske, når Velfærdskommissionen tager fat på sit arbejde.
Der vil blive debat, der vil blive flyttet holdninger, og så vil vi som beslutningstagere være meget bedre rustede til at træffe de beslutninger, der så skal træffes.
Til hr. Ole Vagn Christensen omkring de konkrete forslag, som har været fremme i finanslovsammenhæng,
Der findes adskillige udgaver af årsindkomstmodellen.
Det fremgår også af det udvalgsarbejde, der har været udført
omkring dette, og det er klart, at det forudsætter en indgående drøftelse Folketingets partier imellem, før man kaster sig ud i det projekt.
Men husk lige, hvilken forenkling der ligger i det.
Det er enormt fristende, for vi har jo nogle meget, meget dyre regler, og vi har nogle meget, meget dyre administrationsomkostninger omkring det her, som vi kunne spare betydeligt på, hvis vi fik en årsindkomstmodel.
Ole Sohn (SF), 2003-12-17:
Jeg har også forstået det sådan, at Det Konservative Folkeparti er et sprudlende parti, som elsker debat og ikke vil holde sig tilbage, men gå ind i enhver debat.
Så er det bare, jeg spørger, om det ikke er lidt trist, at man skal have så mange rap over fingrene, så man skal vænne sig til at sige, at man lader Velfærdskommissionen diskutere det fremfor selv at lægge sine ideer frem.
Man har jo mange ideer, ved jeg.
Brænder man ikke efter at få lov at lancere dem?
Bent Bøgsted (DF), 2003-12-17:
Til hr. Ole Vagn Christensen vil jeg sige det på den måde, at min holdning til dagpengene er, som jeg nævnte i ordførertalen, at skal vi se på dagpengesystemet, så skal vi se på dagpengesystemet, uden der er andre ting, der er blandet ind i det. Vi skal kigge på dagpengesystemet og se, om der er nogen uhensigtsmæssigheder, om vi skal have fjernet noget, eller der skal tilføjes noget.
Det passer mig fint, at det blev trukket ud af finanslovforslaget.
Så til det næste.
Hr. Bjarne Laustsen kører meget på forliget »Flere i arbejde«, men problemet for hr. Bjarne Laustsen er jo, at der ikke står noget i »Flere i arbejde« om dagpengene.
Det, som hr. Bjarne Laustsen nævner, står jo ingen steder.
Om hr. Bjarne Laustsen har et papir, hvor det direkte står, at ministeren ikke vil røre ved dagpengesystemet, det skal jeg lade være usagt.
Det må så være et papir, som hr. Bjarne Laustsen har, men der står jo ingenting i »Flere i arbejde«.
Så skulle hr. Bjarne Laustsen have fået tilføjet i »Flere i arbejde«, at der ikke skulle røres ved det.
Ole Vagn Christensen (S), 2003-12-17:
Jeg har stor forståelse for, at den konservative gruppeformand, på grund af at han ikke ligesom er gået ind i dybden af det omkring indtægtsgrænser og supplerende dagpenge, ikke ønsker at diskutere værdien eller det modsatte af dette.
Men jeg er meget glad for den bemærkning, der kom omkring årsindkomstmodellen om, at der findes mange modeller.
Det var bare et lille eksempel, bare en lille flig.
Nu ved jeg jo, at den konservative gruppeformand udmærket kender vores system.
Men derfor: Der er ikke noget, der hverken er sort eller hvidt i den her diskussion.
Det, det drejer sig om for os, er, at vi ikke rammer de svageste, at de ikke får forringede forhold, fordi vi går ind og laver en årsindskomstmodel.
Knud Erik Kirkegaard (KF), 2003-12-17:
Nu er hr. Ole Sohn jo en erfaren politiker inden for flere politiske partier.
Han har i en længere periode siddet her som medlem af Folketinget for SF.
Men der er noget, hr. Ole Sohn ikke har så meget erfaring i, og det er at være medlem af et regeringsparti.
Når man er medlem af et regeringsparti, fremsætter man naturligvis ikke selvstændige forslag, og på den baggrund kan jeg slet ikke forstå, at hr. Ole Sohn fremfører sit spørgsmål.
Naturligvis vil hverken Venstre isoleret fremsætte forslag her i Folketinget, når vi er i regering sammen, og det vil ej heller De Konservative.
Naturligvis ikke, det er jo fuldstændig i overensstemmelse med parlamentarisk skik.
Så til hr. Ole Vagn Christensen, som jeg synes var meget forsonlig.
Det er jeg glad for at konstatere.
Vi har jo også deltaget i mange forhandlinger i nattens mulm og mørke i årenes løb.
Men jeg kan forstå på hr. Ole Vagn Christensen, at han, ligesom jeg, er meget fascineret af årsindkomstmodellen. Det synes jeg da åbner nogle perspektiver.
Jens Rohde (V), 2003-12-17:
Jeg vil lige sige til hr. Anders Samuelsen, at jeg har sådan set ikke sagt noget om, at vi ikke vil diskutere konkrete emner, for det vil vi altid gøre, og vi vil sådan set også gøre det med et åbent sind.
Jeg har bare fastslået, at den politik, Venstre har og har haft indtil nu, ikke er ændret.
I Venstres folketingsgruppe går vi ikke ind for tvungent medlemskab af a-kasser, men jeg har aldrig nogen sinde sagt, at man ikke kunne diskutere det; jeg sagde tværtimod, at det var fair nok.
Jeg synes, det er tankevækkende, at Det Radikale Venstre egentlig kommer med mange interessante udspil og mange forskellige ideer.
Men når man nu er så forhippet på at få den debat om tingene, hvorfor i alverden fremlægger man så ikke sine forslag?
Det står jo ethvert oppositionsparti frit for at fremsætte lovforslag og beslutningsforslag osv.
, men er det, fordi man godt ved, at man ikke kan få dem, man har giftet sig med, nemlig Socialdemokratiet, til at levere varen? Er det derfor, hr. Anders Samuelsen ikke vil udsætte sig selv for et ydmygende nederlag eller vise befolkningen, at uenigheden mellem Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre om mange forskellige ting er markant større end enigheden?
Jens Vibjerg (V), 2003-12-17:
Vi har forstået, at SF går ind for tvungent medlemskab af en a-kasse, vi har hørt hr. Ole Vagn Christensen sige, at det er noget, man arbejder på i S, og vi har endda fået det derhen, at det egentlig er en pind i det velfærdsoplæg, som vi ikke må se.
Nu har også De Radikale meldt rimelig klart ud, at der skal være tvungent medlemskab af en a-kasse, og så vil jeg godt spørge: Kan man så slet ikke falde ud af a-kasse-systemet?
Hvad betyder det, at man er tvunget til at være medlem?
Betyder det, at man simpelt hen ikke kan falde ud af a-kasse-systemet?
Med det billede, der tegner sig, synes jeg, vi er nødt til at komme lidt mere ind til benet.
Hvad mener man rent faktisk med det
forslag