Lars Løkke Rasmussen (V), 2003-02-28:
Hr. Kamal Qureshi siger, at det er forkert, at man i forbindelse med en lægelig stillingtagen til kunstig befrugtning skal forholde sig til partnerens situation.
Det er jeg ikke enig i.
Jeg synes sådan set godt, man kunne overveje, om man i et videre omfang skulle forholde sig til partnerens situation.
Derfor vil jeg også gerne her tilkendegive, at der er en række spørgsmål i lov om kunstig befrugtning, som det kunne være relevant at underkaste et nærmere eftersyn og en nærmere sammenhængende diskussion, bl.a. det spørgsmål, fru Sophie Hæstorp Andersen rejser.
Det handler jo dybest set om at hjælpe nogle mennesker til at få nogle børn, de ellers ikke ville få, uanset om det så sker i det lægefaglige system via lov om kunstig befrugtning, eller det sker via adoptionssystemet, og der har vi p.t. meget forskellige indfaldsvinkler.
Hvis man skal have det offentliges hjælp til at adoptere børn, som er født, og som måske lever under kummerlige vilkår, hvor selv nye, mindre kummerlige vilkår måske kunne være af det bedre - nu snakker jeg ikke om seksualitet og parforhold, nu snakker jeg om materiel standard m.v. - så går vi meget striks til værks for at vurdere folks forældreevne.
Det gør vi.
Når vi bevæger os over i dette system, hvor vi hjælper folk med at få børn, som ikke er født, så har vi intet forældreegnethedskriterium overhovedet.
Så bliver det de hvide kitlers verden, hvor det alene bliver et spørgsmål om fertilitet, ægløsning, og hvad ved jeg
, men hvor vi sådan set overhovedet ikke forholder os til, om det barn, vi nu bringer til verden, som ellers ikke ville komme til verden, bringes ind i en sammenhæng, hvor der er tale om forældreegnethed eller ej.
Det siger jeg ikke som et element i denne diskussion
snævert om det at leve i et heteroseksuelt eller et ikkeheteroseksuelt parforhold.
Jeg taler simpelt hen om det meget bredere med det udgangspunkt, at børn skal have en god opvækst.
Derfor synes jeg sådan set, det er forkert, som hr. Kamal Qureshi gør, fuldstændigt at afskrive fornuften i, at man også ser på partnerens situation, og jeg snakker altså ikke her om partnerens seksuelle situation snævert, jeg snakker meget bredere.
Derfor forekommer det mig fornuftigt, at Folketinget på et tidspunkt får en mulighed for at diskutere lov om kunstig befrugtning igennem sammenhængende med alle de aspekter, der kunne vejes ind.
Jeg vil gerne her tilkendegive, at det sådan set er min tanke at skabe en sådan lejlighed i næste folketingssamling, for hvis vi bare plukker enkeltvis i paragraf efter paragraf, så er det jo, vi kommer i den situation, som er situationen nu, nemlig at der ikke er konsistens i lovgivningen.
Fru Pernille Rosenkrantz-Theil har jo en pointe i, at man altså i nogle sammenhænge godt kan få hjælp til kunstig befrugtning helt uagtet, hvad det er for en familiemæssig situation, man lever i, af noget sundhedsfagligt personale, men ikke af en læge.
Jamen det er da ulogisk.
Men den ene ulogiske slutning behøver jo ikke nødvendigvis at føre til den næste. Regeringen har det udgangspunkt, jeg har tilkendegivet.
Jeg vil også gerne indrømme, at der er ulogiske elementer i loven, som den tager sig ud p.t.
Det skal vi ikke løse ved at gå videre ad den vej.
Det skal vi løse ved at skabe en mulighed for, at Folketinget samlet kan få diskuteret lov om kunstig befrugtning.