Ole M. Nielsen (KRF), 1998-10-22:
Der er altid arbejde nok til dem, der vil arbejde, som Niels Hausgaard sagde for mange år siden.
På dansk betyder det, at der altid er arbejde nok, og jeg forstod ham som værende meget sarkastisk, da han sagde det.
Nu siger arbejdsministeren og statsministeren sådan cirka det samme: At der er brug for alle.
Jeg tror slet ikke, det er sarkastisk ment, men jeg synes, det er forargeligt, og jeg synes, det er urimeligt over for dem, der reelt gerne vil have et job.
Man siger til dem, der ikke kan få et job, og til deres omgangskreds, at der er noget i vejen med dem, eller at de er nassere.
Der må sådan set kun være de to muligheder, for jeg kan ikke komme i tanker om så skrækkelig mange andre, når man siger det på denne firkantede måde, og det var sådan set den første anledning til, at jeg var meget skeptisk, da jeg så resultatet af trepartsforhandlingerne.
Jeg har været i kontakt med flere grupper af ledige, jeg har besøgt nogle forskellige grupper i den såkaldt mødefri periode.
Jeg var bl.a. sammen med en gruppe ledige ledere
mellem 45 og 55 år, som var igennem et 8 ugers kursusforløb, hvori der indgik, at de kunne tilbyde sig som gratis praktikanter til virksomheder i 12 uger.
Disse 27-30 mennesker henvendte sig til 400 virksomheder fra koncernstørrelse og nedefter, og kun fem eller seks af dem havde opnået at få en praktikplads.
Det betyder, at det ikke er så nemt, og det betyder også, at arbejdsgiverne ikke påtager sig deres ansvar og heller ikke ser deres langsigtede interesse i at løfte ansvaret.
Det er så en helt anden sag, som selvfølgelig også hører med.
Jeg har også fået beretninger fra andre voksne ledige,
bl.a. nogle af de tidligere ledere.
En af dem fortalte, at han på et møde med arbejdsformidlingen var blevet betjent af en 25-30-årig medarbejder, som åbenbart havde lært, at man skal sige vedkommendes fornavn - i dette tilfælde Jens - sådan cirka for hvert tiende ord, og det kan nok virke som befamling for voksne, forholdsvis selvstændige personer.
Og når så samtalen munder ud i, at sagsbehandleren ikke havde plads i kalenderen til en samtale før om 3 måneder, er det ikke særlig sjovt at få at vide, at der er brug for alle.
Det forarger mig virkelig.
Når det så er sagt, vil jeg sige, at vi er for en hel masse eller stort set alle disse tiltag.
Der kan være nogle divergenser, men stort set alle tiltag bortset fra afkortning af dagpengeperioden og opstramningen for de 50-54-årige.
Vi synes, det er fint, at aktivperioden forkortes til 12 måneder - vel at mærke hvis at arbejdsformidlingen kan gøre noget ved det.
Vi synes, det er fint at fremrykke den for unge ledige, fordi vi mener, at indsatsen i dagpengeperioden er ganske væsentlig.
Der står også noget om et sted, at kontakten til de ledige i dagpengeperioden skal være stærkere.
Vi synes, det er fint med indsatsen for svagere ledige, og det er også rigtigt, at uddannelsesindsatsen for ledige skal målrettes mod de områder, hvor der er job, selv om der selvfølgelig også skal tages hensyn til individuelle ønsker.
Man skal ikke kunne vælge at gå på dagpenge.
Dagpenge er det offentliges sikkerhedssystem, men hvis man kan arbejde, skal man selvfølgelig tage imod de tilbud, man får.
Der er også kommet en særlig bevilling til arbejdsmarkedsrådene til iværksættelse af nyskabelse af offensive initiativer.
Men som sagt: Opstramning af dagpengeperioden og ophævelse af den forlængede dagpengeret for de 50-54-årige er vi imod.
Vi synes bestemt, at de 50-54-årige skal aktiveres, men det skal de 55-58-årige i hvert fald også.
Jeg vil nok medgive, at der kan være tale om megen meningsløs aktivering for folk i de sidste par år, før de i virkeligheden ønsker at gå på efterløn.
Det kan godt være spild af ressourcer og virke fuldstændig frustrerende og meningsløst på de stakkelse mennesker, det går ud over, og som godt kan se, at det ikke fører til noget som helst.
Men vi skal ikke fratage de mennesker og heller ikke de 50-54-årige deres rettigeheder og den sikkerhed, de har.
Det er alt for barsk.
Hele problemet er, at systemet - specielt arbejdsformidlingen - ikke magter at løfte alle de gode planer, alle de gode tiltag.
I LO's nyhedsbrev fra forleden bekymrer LO sig om, hvorvidt der er tilstrækkelige midler i arbejdsformidlingen til at løfte opgaverne.
Vi har alle sammen fået brev fra LO-afdelinger ude
omkring i landet, og de synes ikke, det er en god idé.
Vi synes også, der er alt for mange meningsløse aktiveringer, kurser og uddannelsesforløb, som ikke fører til noget som helst, fordi man ikke formår at lave noget, der er meningsfyldt.
Hvordan det skal blive bedre, har vi ikke fået meget oplysning om, synes jeg.
Der er jo ikke meget skæg ved at være ledig HK'er i Storstrøms Amt og så få at vide, at der mangler svejsere i Vestjylland eller Nordjylland.
Det giver ikke mange job.
Så skal vi måske til at tvangsforflytte folk, og det er da også muligt, at vi skal kræve større geografisk mobilitet; men det er faktisk slet ikke omtalt.
Vi har været inde på det før, og vi ved godt, at det ikke er det mest behagelige.
Vi har også fået kritik for at mene, det kunne være en udvej, for det er selvfølgelig ikke rart for familierne.
Men der er jo trods alt mange mennesker, der allerede lever på de vilkår, og der er jo allerede masser af mennesker fra Nordjylland, som arbejder i Norge. Hele området, hele lovkomplekset, hele arbejdet er alt for præget af vane- og systemtænkning, og vi burde måske bekymre os om grundlovens bestemmelser om, at borgerne har ret til arbejde.
Da man skrev den paragraf, tænkte man nok kun på ét job pr. familie, men senere er vi jo blevet lidt mere fordringsfulde.
Men der mangler meget i, at vi lever op
til denne grundlovsbestemmelse, og det er for så vidt urimeligt, for der er jo ikke mangel på opgaver, som skal løses i dette land.
Der er nok, vi skal have gjort.
Der er kun tale om strukturelle problemer.
Som en indskudt bemærkning vil jeg sige, at man argumenterer jo også for de tiltag her med, at det er, fordi der er virksomheder, der mangler arbejdskraft.
Jeg siger somme tider, at jeg håber da, de får flaskehalsproblemer i visse dele af landet, ellers får vi aldrig nogen arbejdspladser flyttet ud til de dele af landet, hvor der er tynd beskæftigelse, så det her modvirker for så vidt, kan man sige, at få beskæftigelsen eller ledigheden jævnet ud over hele landet.
Men det er for så vidt også o.k. Alligevel synes jeg, at man bliver nødt til at tænke sig mere om med hensyn til beskæftigelsen i svagere områder af landet.
Jeg har f.eks. en situationsanalyse fra Ravnsborg Kommune liggende - jeg tror faktisk, at borgmesteren i Ravnsborg Kommune er socialdemokrat, der findes jo også fornuftige af den slags - som man burde overveje, i det hele taget mere utraditionel tænkning.
Til slut, vi er positive over for mange tiltag i det her lovkompleks, men vi skal have større sikkerhed for, at de reelt truede ikke blive udstødt, for at vi kan stemme for forslagene.