runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Gudrun Laub (V), 2002-12-04:
Hr. Arne Toft vil måske gerne diskutere folketingsmedlem hr. Peter Brixtofte, som ikke er til stede?
Den pågældende er jo ikke borgmester.
De borgmestre, som er medlemmer af Venstre i dag,
er folketingsmedlemmerne hr. Preben Rudiengaard og hr. Jens Hald Madsen
Jeg mener, det er helt urimeligt at begynde at kritisere deres pasning af hverv, hvad enten det er det ene eller det andet sted.
Og når Socialdemokraterne taler om, at der er mange tomme stole herinde, og at vi kender noget til clearingsystemer, så er det jo ikke på grund af borgmesterjob alene.
Det er da muligt, at der somme tider er nogle få ledige pladser, fordi der er borgmestre, der er hjemme og passe borgmesterarbejde, men der er sandelig mange andre grunde til, at der somme tider er tomme stole herinde.
Arne Toft (S), 2002-12-04:
Jeg vil godt sige til fru Gudrun Laub: Ja, jeg mener personlig, at det er nødvendigt, hvis man er borgmester i en kommune, at man så er til at få fat i derhjemme.
Man er administrativ, og man er politisk leder. Jeg har selv siddet, som indenrigsministeren også siger, som borgmester i en lille kommune i 16 år.
Jeg kunne på ingen måder, hvis jeg skulle passe mit job derhjemme, bestride et job herinde.
Det kan godt være, man så kan sige, at det er, fordi jeg ikke var dygtig nok, og det er også rimeligt, men det er nu de betragtninger, jeg har.
Fru Gudrun Laub har været kollega med en borgmester ude fra Farum, der viste, at han kunne sidde herinde og passe sit job.
Med hensyn til hr. Uno Larsson
, om det er en ringeagtelse af de mennesker udeomkring: Det tror jeg da ikke.
Der er der da ikke noget med.
Man overvejer jo selv, hvor meget man skal lave herinde som folketingsmedlem.
Men hvis man sidder med vigtige poster, hvor der virkelig er
ting nedskrevet, man skal udføre som borgmester,
så bestemmer man det altså ikke selv.
Det er der lovgivning for.
Uno Larsson (DF), 2002-12-04:
Dansk Folkeparti mener faktisk, at vi slet ikke skal blande os i det her, for i sidste ende er det trods alt borgerne, der bestemmer ude i kommunerne.
Hvis f.eks. en borgmester stiller sig til rådighed for Folketinget, så er det op til borgerne, om de ønsker en borgmester i Tinget.
Rådmænd og borgmestre, rådmænd som sagt i Odense, Århus, Aalborg og borgmestre i København
er, som det er tilfældet med borgmestre i almindelighed, tillagt stærke kompetencer og beføjelser samt pligter.
Det skal der ikke være nogen tvivl om, absolut ikke, det skal der ikke.
Er det ikke rigtigt dernede?
Der skal der heller ikke være tvivl om, at de har store ansvar og forpligtelser, som man siger, og at de gør et godt stykke arbejde derude i erhvervslivet.
Så jeg er da heller ikke i tvivl om andet, end at man her i Folketinget har ansvar og forpligtelser og gør et godt stykke arbejde.
Vi har været lidt inde på det.
Formandsposter i de stående udvalg
har vi ikke sådan snakket ret meget om, men jeg synes da trods alt alligevel, at det ikke kan sidestilles med en fuldtidsstilling.
For en formandspost giver f.eks. typisk ca. 30 pct. af borgmesterlønnen, så det er noget helt andet. Jeg kalder det her for et misundelsesforslag og dermed færdig med det.
Klaus Hækkerup (S), 2002-12-04:
Al mulig respekt for Det Konservative Folkepartis skufferegel, som jeg da i øvrigt synes er en ganske fornuftig regel
Det er selvfølgelig også derfor, vi har fremsat lovforslag om at gøre den generelt gældende.
Der er mig bekendt også i Det Konservative Folkeparti en skufferegel om, at man ikke er borgmester og medlem af Folketinget samtidig.
Jeg er i hvert fald bekendt med en borgmester, der, da han blev valgt til borgmester, udtrådte som folketingsmedlem, en repræsentant for Det Konservative Folkeparti.
Men det er jo ikke svar på mit spørgsmål, når hr. Knud Erik Kirkegaard siger, at Det Konservative Folkeparti er tilhænger af skufferegler, men ikke af formelle regler.
Hvorfor var Det Konservative Folkeparti så med til at give mandat i Europaudvalget til at indføre forbud mod samtidig at være folketingsmedlem og medlem af Europa-Parlamentet?
Uno Larsson (DF), 2002-12-04:
Nu har jeg været erhvervsdrivende, jeg ved ikke i hvor mange år.
Er det kommunerne, eller er det herinde, vi skal betale, hvis de lønninger skal sættes sammen?
Ole Stavad (S), 2002-12-04:
Ja, jeg bad egentlig om en kort bemærkning for at rette en misforståelse i hr. Uno Larssons tale, nu får jeg så lejlighed til at rette én mere.
Hr. Klaus Hækkerup har ikke foreslået nogen lønninger sat op.
Hr. Klaus Hækkerup har alene på Socialdemokratiets vegne foreslået, at man ikke skal kunne besidde to fuldtidsjob som henholdsvis borgmester og folketingsmedlem og hæve to fuldtidslønninger.
Der er ikke nogen forslag om, at hverken det ene eller andet vederlag skal sættes op.
Men når jeg bad om en kort bemærkning, så var det, fordi jeg lyttede mig til, at hr. Uno Larsson måske har misforstået elementer i lovforslaget.
Hr. Uno Larsson sagde, at han ikke kunne forstå, hvorfor man ikke kunne sidde som udvalgsformand, samtidig med at man også kunne være her. Der tror jeg, at der ligger en misforståelse, for
når vi taler om udvalgsformænd i kommuner i almindelighed, så svarer de til det, vi i daglig tale kalder for borgmestre i de store magistratskommuner, så er det altså også fulde job med fuldt vederlag og med et administrativt ansvar.
Så hvis den misforståelse har været årsag til, at Dansk Folkeparti er faldet forkert ud i denne her debat, så synes jeg, at hr. Uno Larsson skal have mulighed for at rette det.
Klaus Hækkerup (S), 2002-12-04:
Jeg forstår altså, at det er transporttiden, der er afgørende for, om Det Konservative Folkeparti er tilhænger af lovgivning om dobbeltmandater eller ej.
Det vil altså sige, at borgmestre, der bor i kommuner, som ligger så langt væk fra en lufthavn eller så langt væk fra en station, at de har en transporttid herind til København, der er længere, end det tager at flyve fra København til Bruxelles og nå ind til Europa-Parlamentet, i princippet sådan set burde være omfattet af den samme regel og dermed af forbud mod dobbeltmandater, mens borgmestre, der bor så tæt på, at de kunne klare det under den rejsetid, der er til Bruxelles, ikke burde være omfattet af det.
Er det sådan, Det Konservative Folkepartis grundholdning
til det her spørgsmål skal forstås?
Knud Erik Kirkegaard (KF), 2002-12-04:
Jeg er godt klar over, at man i Socialdemokratiet elsker regler, finurlige regler, stramme regler, rimelige regler, urimelige regler, bare det er regler, så er det godt.
Vi er altså kommet frem til den konklusion, at det er sund fornuft at have et forbud mod dobbeltmandater i forhold til Europa-Parlamentet.
Vi kan konstatere, at der i hvert fald vil være nogle borgmestre, der har en ganske kort transport til Folketinget her, og som er i stand til at kunne klare opgaven.
Så kan man selvfølgelig spørge: Jamen burde vi så ikke have et forbud mod borgmestre, hvis de har en lidt længere transporttid?
Ja, det er det, som jeg forstår, at hr. Klaus Hækkerup mener.
Og her er det, jeg igen siger: Dette regeltyranni, regler for reglens skyld, er vi altså ikke tilhængere af i
Det Konservative Folkeparti.
Det overlader vi trygt til Socialdemokratiet, specielt så længe de sidder på oppositionsbænkene.
Ole Stavad (S), 2002-12-04:
Må jeg gå ind her, for hr. Klaus Hækkerup har jo ikke mulighed for at replicere på det, hr. Knud Erik Kirkegaard siger.
Jeg synes, hr. Knud Erik Kirkegaard tillægger hr. Klaus Hækkerup det, han selv sagde.
Socialdemokratiet har kun foreslået én eneste meget, meget enkel regel, nemlig at man ikke kan besidde både et folketingsmandat og samtidig være borgmester; to fuldtidsjob, der fuldtidsvederlægges, som der altså betales fuldtidsløn for og endda på et niveau, som de fleste ville være glade for at få deres byttet om med.
Jeg synes så i øvrigt, at hr. Knud Erik Kirkegaard i sin ordførertale holdt en rimelig klog balance og gav en beskrivelse af, hvad der var muligt, som faktisk også svarer ret godt til min egen personlige opfattelse.
Derfor må jeg bare sige til hr. Knud Erik Kirkegaard: Mener Det Konservative Folkeparti, at demokratiet under nogen form ville lide skade ved, at vi fik en sådan enkel og klar regel, så vi sikrer, at også det, vi to er enige om, nemlig at det er stort set umuligt at bestride begge job, bliver vælgerne beskyttet imod?
De ved jo ofte ikke, når de stemmer, om det kommer til at ske.
Knud Erik Kirkegaard (KF), 2002-12-04:
Ja, så var det jo en specialist i indførelse af regler, der fik ordet.
Hr. Ole Stavad elsker jo regler.
Det gjorde han i hvert fald den gang, han var skatteminister, mange regler, så mange regler som overhovedet muligt.
Man kan ikke komme uden om, at det forslag, som Socialdemokratiet stiller her, er et langt mere vidtgående regelsæt end den meget enkle regel, der hedder, at man ikke kan være medlem af Europa-Parlamentet og Folketinget
samtidig
Og i øvrigt mig bekendt: Den sidste, der opnåede valg til begge poster, trak sig fra sit medlemskab af Folketinget.
Ole Stavad (S), 2002-12-04:
Hr. Knud Erik Kirkegaard har ret i, at vi tror, der er nogle steder, hvor det er klogt, at der er færdselsregler.
Ellers tror vi, at der eksempelvis vil ske vældig mange uheld.
Denne regel er jo ikke en regel - og det er en meget, meget enkel regel, sagt til hr. Knud Erik Kirkegaard - der vil genere en eneste dansk borger, som skal hen at stemme.
Knud Erik Kirkegaard (KF), 2002-12-04:
Hvis man i Socialdemokratiet mener, det er bedst, at man ikke har mulighed for dobbeltmandater, er man jo i Socialdemokratiet velkommen til at indføre en regel internt.
Det har jeg i øvrigt forstået, at man også har gjort.
Men jeg vil fastholde, at det ikke bør være en generel regel.
Det vil være sådan, at man naturligvis som vælger er klar over, hvem der opstiller til flere forskellige poster.
Og vil man være fuldstændig sikker på, at problemet med dobbeltmandat ikke kommer til at opstå, kunne man jo spørge vedkommende, før man stemte på vedkommende.
Klaus Hækkerup (S), 2002-12-04:
Jeg vil godt bede hr. Uno Larsson svare mig på følgende: Man har et fuldtidsjob som folketingsmedlem, det får man en løn for, der er for høj efter Dansk Folkepartis mening, man har et job som borgmester, det får man en løn for, som er for høj efter Dansk Folkepartis mening.
Så sidder man i en situation, hvor man kan passe begge jobbene halvt, og så får man fuld løn.
Er det så ikke alt for meget?
Gudrun Laub (V), 2002-12-04:
Som før sagt er det jo meget forskelligt, hvem der kan klare hvor meget.
Til spørgsmålet om, hvad man kan forlange af folketingsmedlemmer og om placering andre steder, synes jeg, hr. Arne Toft glemmer, at det er muligt at passe arbejdet udmærket.
Det er fuldstændig meningsløst at tro, at man ikke skulle kunne passe to job på den måde her.
Hr. Arne Toft forlanger, at man hele tiden, fuldtids, skal være flere steder.
Det er dog ikke sådan, at en borgmester altid skal være hjemme i sin kommune.
Der er da mulighed for, at man kan lave forskellige ting, og det er også nødvendigt at gøre.
Hr. Arne Toft kalder hvervet som folketingsmedlem for en fuldtidsstilling med fuld løn.
Jamen er det ikke en fuldstændig misforståelse, hr. Arne Toft er ude i her, for det er jo et hverv, man bliver valgt til, og ingen kan afsætte én.
Man sidder der og har pladsen, og det har man sådan set, ligegyldig hvordan man ter sig, hvis vælgerne har sat én ind.
Det er klart, at man jo ikke kan forvente noget genvalg, hvis man svigter vælgernes tillid, og det er, hvad enten man skifter parti eller bliver partiløs, eller man ikke laver noget som helst, eller man siger noget andet end det, man har lovet at ville arbejde for.
Men det er jo netop det helt specielle ved hvervet som folketingsmedlem, at man er valgt for sin overbevisning, og at det er efter grundloven, man har pladsen her, og det er reguleret på en måde, som ikke har noget med almindelige ansættelsesforhold at gøre.
Marianne Jelved (RV), 2002-12-04:
Det ved jeg ikke.
Nu synes jeg, at Dansk Folkeparti får et problem, for den nuværende regering følger jo fuldstændig det, den tidligere regering har gjort på integrationsområdet.
Hvad er der kommet af nyt, bortset fra at der er kommet en startydelse, som vi i øvrigt er dybt imod?
Men hvori består det nye konstruktive, når vi taler om integration?
Jeg taler ikke om stramning på udlændingeområdet, jeg taler om integration.
Der venter vi jo spændt på, hvad regeringen kommer med.
Den tidligere regering sagde om sin lovgivning med integrationsloven, at der skulle laves en handlingsplan.
Den nye regering kalder det en kontrakt.
Vi synes, det er fint med en kontrakt, men vi synes også, det var fint med en handlingsplan.
Det er et spørgsmål om at få kommunerne til at gøre det.
Så jeg synes ikke, der er så stor forskel endnu.
Per Dalgaard (DF), 2002-12-04:
Nu fremgår det ikke helt tydeligt af lovforslaget, men jeg vil spørge specifikt, om det, som fru Anne Baastrup og SF egentlig går ind for, er positiv særbehandling af etniske minoriteter.
Om det er sådan, at fru Anne Baastrup ønsker, at der burde stå en procentsats i det pågældende forslag, således at ansættelse af etniske minoriteter svarer nogenlunde til den befolkning, der er i den pågældende kommune.
Er det egentlig det, der ligger i det?
Gudrun Laub (V), 2002-12-04:
Til fru Anne Baastrup vil jeg så lige sige, at hvis fru Anne Baastrup gik glip af, hvad Venstres politik er på området, så mener jeg, at jeg sagde ganske klart, at Venstre går ind for, at man skal ansætte de bedst kvalificerede folk i de stillinger, der er opslået, at man dér selvfølgelig ikke må have fordomme, og at tosprogethed er en pluskvalifikation eller kan være det.
Den sidste del af fru Anne Baastrups indlæg synes jeg egentlig var noget overraskende, for fru Anne Baastrup siger jo sådan set, at man ikke aner, hvem man skal registrere og tegne op og måle, hvis man vil lave den her redegørelse, og at folk selv må bestemme, om de vil skrives op som etnisk minoritet eller ej, altså et rent tagselvbord.
Vil det sige, at det faktisk er en lov, som ville være umulig at administrere i praksis, eller hvad er det, fru Anne Baastrup har tænkt sig?
Anne Baastrup (SF), 2002-12-04:
Først til fru Gudrun Laub.
Nu ved jeg ikke, om fru Gudrun Laub er klar over, at vi altså har integrationsråd, og at integrationsråd vælges af de mennesker, der mener, at de tilhører et etnisk mindretal, således at de er berettiget til at stille op til det etniske integrationsråd plus at stemme.
Det samme kan lade sig gøre her.
Politiet har diskuteret det i flere år, det er på plads.
Det samme kan også gøres her.
Så til hr. Per Dalgaard: Jeg forstår simpelt hen ikke, at hr. Per Dalgaard har eksisteret i al den tid, hvor vi har diskuteret ligestilling.
Hvad angår ligestilling mellem kvinder og mænd, har man altid haft diskussionen omkring positiv særbehandling, og det har været afvist, at der skulle være positiv særbehandling.
Der står ikke noget som helst i det her lovforslag om, at det skal handle om positiv særbehandling.
Man skal behandles lige, det skal blot være sådan, at man rent faktisk sikres, at man har fundamentet til at søge stillingerne.
Der findes folk med lyst hår, der ikke kan forestille sig, at folk med mørkt hår kan fungere i stillingen, fordi der er en lang række forskellige barrierer i den forbindelse.
Det er jo nemt at se den konflikt for sig.
Hr. Per Dalgaard ryster på hovedet, men det kan være, fordi hr. Per Dalgaard har været fuldstændig udenforstående i hele den debat, vi har haft omkring ligestilling mellem kønnene.
Det, at mænd ansætter mænd, kaldes Rip, Rap og Rup-effekten, og det er garanteret den samme effekt, der spiller ind på dette område.
Vi har adskillige eksempler på, at folk med meget, meget gode karakterer og med meget flotte arbejdsmarkedserfaringer alligevel bliver frasorteret
, fordi de har en anden etnisk baggrund.
Det synes jeg hr. Per Dalgaard skulle tænke lidt over.
Jeg vil meget gerne sende nogle rapporter, hvis det er sådan, at hr. Per Dalgaard ikke selv har læst dem før.
Gudrun Laub (V), 2002-12-04:
Det er lidt for billigt, når fru Anne Baastrup siger, at vi andre ikke har fulgt med i debatten eller i livet igennem for mit vedkommende i hvert fald en hel del år med hensyn til ligestilling og også integration.
Hvad angår integrationsråd, er det jo netop det, at der vælger folk selv, om de vil stille op, og det kan man jo også gøre inden for politik, stille op som etnisk minoritet og endda bruge det som en del af ens image, PR-udbytte osv.
Men der er også nogle af dem, der vælger at blive integreret på den måde - det gælder også Kylle, Pylle og Rylle - at de ikke vil vælges på grund af deres etniske baggrund eller anden særbehandling, de ønsker egentlig ligestilling.
Det er i hvert fald det, vi tilstræber inden for Venstre, og ikke denne her pakken-ind.
Når fru Anne Baastrup roser sig af at have fremmet det inden for politiet, så tror jeg nok, at det vist er lidt andre og større kræfter, der er i gang dér.
Og problemet er jo, at der simpelt hen ikke er ansøgere.
Per Dalgaard (DF), 2002-12-04:
Med hensyn til at følge med og, jeg havde nær sagt, forholde mig til den virkelige verden, så er vi nogle stykker, der har haft vore mange år ude i det private erhvervsliv, og jeg kender ingen virksomhed overhovedet, som ikke vil ansætte en velkvalificeret ansøger med anden etnisk baggrund.
Så det er rent sludder, det, fru Anne Baastrup siger.
Så kunne jeg egentlig godt tænke mig lige at prøve at forholde mig lidt til begrebet etnisk ligestilling i forbindelse med kommunale ansættelser.
Etniske minoriteter er jo mange ting.
Hvordan skal kommunerne egentlig kunne effektuere en retfærdig etnisk ligestilling, hvis der er 6, 7, 8 forskellige grupperinger i en given kommune?
Jeg er da overbevist om, at der er nogle af dem, der ikke bliver ansat, som vil føle, at det her var overhovedet ikke ligestilling på nogen måde. Kan man ikke se problemet?
Anne Baastrup (SF), 2002-12-04:
Til fru Gudrun Laub: Vi har netop ikke skrevet noget om registrering, bl.a. på baggrund af den diskussion, der var tidligere.
Hvis man som medarbejder gerne vil med ind i den redegørelse, som personalechefen skal udforme til kommunaldirektøren, kan man melde sig, og så kan personalechefen selv komme og spørge; større er det pågældende område jo ikke.
Så jeg forstår slet ikke, hvorfor fru Gudrun Laub i den grad synes, at det er helt tåbeligt, det, jeg siger.
Så vil jeg godt rette en åbenbar misforståelse.
Jeg har ikke rost mig selv af at have skabt en proces i politiet.
Jeg kommer med et konkret eksempel fra 1994, og fru Gudrun Laub kan ikke finde en eneste politibetjent i dag, som ikke synes, det er en god idé, at der kommer en bredere mangfoldighed blandt politiet.
De skriver i hvert fald ikke i Dansk Politiforbunds blad i givet fald.
: Hr. Per Dalgaard kender ikke nogen, der diskriminerer.
Godt, det er jeg meget, meget, meget glad for at høre, og det er jeg meget tilfreds med at høre.
Det kan jeg jo ikke gøre noget ved.
Så kommer hr. Per Dalgaard med en fuldstændig forskruet problemstilling om, at der er nogle grupper, der opfatter sig som udenforstående i forhold til en eller anden form for etnisk ligestilling.
Det, vi ønsker med det her lovforslag, er, at kommunalbestyrelsen tager spørgsmålet om etnisk mindretalsindføring på de offentlige arbejdspladser på forskellige niveauer alvorligt. Jeg ved godt, at hr. Per Dalgaard ikke mener, der sker nogen som helst form for diskrimination, men det må stå for Dansk Folkepartis egen regning.
Gudrun Laub (V), 2002-12-04:
Sidste udredning af registreringen, og hvordan en sådan registrering skulle foregå, synes jeg gør det hele fuldstændig tåget.
Hvordan skulle det være muligt?
Vil fru Anne Baastrup have, at man skal skrive i ansøgninger og sætte kryds ved, om man tilhører en etnisk minoritet eller ej, og i så fald hvilken? Det her forslag er jo udelukkende et debatoplæg og ikke noget som helst andet, og det er også derfor, at det ikke er værd at støtte, og det er ikke værd at stemme for, for det har ikke nogen brugbar værdi.
Det er et oplæg til debat, og som jeg indledte med, skal SF ikke have utak for at holde den debat kørende
og heller ikke for at holde den kørende her.
Men forslaget som sådant er ubrugeligt.
Per Dalgaard (DF), 2002-12-04:
Jeg sagde ikke, at der overhovedet ikke er nogen, der diskriminerer, det var slet ikke det, jeg sagde.
Jeg sagde, at jeg kender ingen virksomheder, som ikke vil ansætte en velkvalificeret etnisk ikkedansker i et eller andet job netop for at udnytte de ressourcer og de muligheder en sådan har.
Det var det, jeg sagde.
Så går vi over til politiet.
Nu kan jeg ikke huske tallene helt præcist, men så vidt jeg husker, er det en måneds tid siden, jeg læste i en eller anden københavnsk avis, at Københavns Politi i forbindelse med optagelse af bl.a. etniske ikkedanskere havde 10-12 stykker.
Af dem var der desværre ikke ret mange, som fuldførte det pågældende.
Det kan man jo beklage, men det er virkeligheden, vil jeg sige til fru Anne Baastrup.
Anne Baastrup (SF), 2002-12-04:
Fru Gudrun Laub siger, at det her er et oplæg til debat.
Jeg vil så godt lige fortælle, hvad det er, jeg rent faktisk ønsker, at kommunalbestyrelsens redegørelse skal indeholde.
Den skal som sagt komme hvert andet år, og så skal man redegøre for situationen med hensyn til ligestilling af de etniske mindretal blandt de kommunalt ansatte.
Redegørelsen skal indeholde oplysninger om, hvorvidt kommunen har formuleret en politik for ligestilling af etniske mindretal, og hvad det nærmere indhold af denne er, samt andre forhold, der skønnes at have betydning for vurderingen af kommunens indsats på området for ligestilling af etniske mindretal.
For mig at se er det ganske, ganske klart, og det er ikke et oplæg til debat, men simpelt hen bare et oplæg til en ændring af den kommunale styrelseslovgivning.
Fru Gudrun Laub har vist viklet sig ind i noget, hun ikke rigtig kan vikle sig ud af igen.
Så til hr. Per Dalgaard: Antallet af arbejdsløse ingeniører består stort set kun af folk fra etniske mindretal eller folk, der har passeret 55 år.
Hvis det er ikkediskrimination, så kender jeg ikke begrebet diskrimination.
Jeg forstår simpelt hen ikke, at hr. Per Dalgaard kan fastholde den der fuldstændig frit i luften svævende opfattelse af, at mennesker af anden etnisk baggrund er totalt ligestillet, når de søger stillinger.
Men selvfølgelig, ellers kan Dansk Folkeparti jo heller ikke have den politik, de generelt har over for etniske mindretal, så på den måde hænger det jo sammen.
Klaus Hækkerup (S), 2002-12-04:
Det var jo ikke nogen særlig venlig modtagelse fra regeringens side.
Jeg vil endda sige, at det var en stærkt polemisk modtagelse, som indenrigs- og sundhedsministeren vovede sig ud i. Han brugte en stor del af sin argumentation til at sige, at så skal der i stedet indføres et generelt forbud mod ekstraindtægter for folketingsmedlemmer og borgmestre, og så brugte han lang tid til at polemisere mod det.
Det er slet ikke det, der står i lovforslaget.
Det er en udmærket taktik, at man skyder det, man ikke kan lide, noget andet i skoene, og så angriber man det for det, man har skudt det i skoene.
Det er bare ikke det, vi og Folketinget skal tage stilling til i dag.
Det samme gælder selvfølgelig også, når ministeren citerer fra min pressemeddelse og så lige giver den en lille drejning, og så kan man igen polemisere. Men det, der undrer mig mest, er, at ministeren slutter af med at sige: Det her skal vi trygt overlade til vælgerne.
Må jeg så spørge: Hvorfor har Venstre og De Konservative så i Folketingets Europaudvalg tilsluttet sig, at der skal indføres et forbud mod, at man kan sidde i Folketinget og samtidig sidde i Europa-Parlamentet?
Hvorfor kunne det ikke også være overladt til vælgernes afgørelse?
Hvorfor er der lige noget på dét område, hvor Venstre synes, at her skal vælgerne ikke have lov at bestemme, her skal vi regulere?