Majbrit Berlau (EL), 2006-01-13:
Det er altid positivt, når de gode intentioner er med, men desværre er det sådan, at intentionerne ikke skaber retssikkerhed for de mennesker, der bor på landbrugsejendommene, så vi er nødt til noget hardcorelovgivning på området, og det er den lovgivning, vi har tilbudt i vores forslag, og som Socialdemokraterne også har tilbudt i deres forslag.
Jeg synes, det er brandærgerligt, hvis det skal gå op i en debat om, hvem der kom først, eller om, at regeringen ikke vil stemme for et lovforslag af oppositionen, eller hvordan det nu hænger sammen.
Det bliver kaldt politisk drilleri, eller hvad det nu er for noget, og det synes jeg simpelt hen er beskæmmende, for problematikken er alvorlig, og det er dybt beklageligt, hvis det er sådan, at lovforslaget bliver fanget i en eller anden uheldig fælde mellem Socialdemokratiet og regeringen.
Vi behandler her et lovforslag, som er fremsat, fordi problemet er, at folk i deres hverdag udsættes for trusler om opsigelse, manglende vedligeholdelse af deres bolig og chikane.
Der er gennem de sidste mange år dukket en række historier op, som har vist, at landmænd og godsejere ikke har opført sig ordentligt over for deres lejere, og derfor har vi gang på gang fremsat dette forslag.
Der er ublu huslejeforhøjelser, og der er fortællinger om, hvordan der lukkes for vand og strøm, og det er den slags fortællinger, der har gjort, at vi har været vedholdende i kravet om, at lovforslaget skal gennemføres.
Det er helt uforståeligt, hvorfor lejelovens beskyttelse ikke gælder for lejere i landbrugsejernes såkaldte beboelsesbygninger.
Jeg forstår det ikke, og jeg synes, det er på tide, vi sikrer, at § 28, stk. 3, ophæves, og at de lejere, der bor på landbrugsejendommene, til gengæld bliver dækket af den almindelige lejelovgivning.
Jeg er sikker på, at der er en række godsejere, der behandler deres lejere helt fint, men der er jo altså en grund til, at Danmarks Radios Kontant var nødt til at tage problematikken op igen i september måned.
De hævder, at man skal have mulighed for at få tilbudt en bolig sammen med jobbet, og at i visse funktioner og lokalområder kan det være nødvendigt.
Men det er vanskeligt at forestille sig, at der på en landbrugsejendom anno 2006 ikke foretages en eller anden form for langtidsplanlægning, for vi snakker altså om rimelig effektiviserede erhverv.
Jeg ved, det er sådan, at hvis man f.eks. får en lettisk landbrugsmedhjælper herop og overholder reglerne for lovpligtig opholdstilladelse osv., er det altså ikke en proces, der kan gennemføres på under 6 måneder, og derfor er der intet, der taler for, at lovforslaget på nogen måde vil skabe problemer for landbrugsejendommene og for erhvervet generelt.
Jeg vil også sige, at jeg har fuld forståelse for dem, der er bekymrede for, om bopælspligten vil blive ophævet med forslaget, men til dem kan jeg sige, at det har vi ingen intentioner om.
Der står intet sted i lovforslagene, at bopælspligten på nogen måde vil blive rørt, tværtimod er Enhedslisten meget stærk tilhænger af, at der er en bopælspligt, så det sikres, at der fortsat bor folk rundtomkring i landet, og at der ikke foregår en affolkning.
Det hele er egentlig meget simpelt.
Forslaget handler sådan set entydigt om en retstilstand, så det er kun det, vi skal forholde os til i dag.
Det er ret simpelt: Skal det være sådan, at de, der bor i byerne, og de, der bor på landbrugsejendommene, bliver ligestillede?
Det er det, man kan stemme ja eller nej til.
Så vil jeg bare sige, at hvis den forhalelse, vi er udsat for i øjeblikket, på nogen måde er til skade for nogen af lejerne ude i landbrugsejendommene, opfordrer jeg dem kraftigt til at henvende sig til Enhedslisten eller Socialdemokraterne for at fortælle deres historie.
Jeg synes nemlig, det er væsentligt, at regeringen får påpeget, at en forhalelse af en lovgivning som denne i høj grad medfører, at mennesker kommer i klemme ude i det virkelige liv.
Det er derfor, vi fremsætter forslaget nu.
Det er derfor, vi vil have forslaget gennemført, så det træder i kraft den 1. februar, og jeg kan kun opfordre ministeren til, at han endnu en gang overvejer situationen og ender med at sige, at forslaget her godt kan behandles separat, og at de andre landbrugslovforslag, som han mener er væsentlige, kan vente til i løbet af foråret, når ministeren føler sig parat til at fremsætte dem.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslagene overgik derefter til anden behandling.
Afstemning