Pia Kjærsgaard (DF), 2005-06-15:
Der bliver jo gjort fantastisk meget fra det danske samfunds side for netop at integrere ikke mindst unge indvandrere.
Det er en kæmpeopgave, og der bliver brugt mange penge på det.
Det synes jeg også er godt, for jeg tror såmænd heller ikke, at tingene bare sådan fungerer på markedsøkonomiske vilkår, at det er den stærkes ret, og hvis man i øvrigt ikke er stærk nok, er det også bare lige meget.
Men jeg synes bare, at vi skal passe på, at vi ikke går over i den modsatte grøft og får alt for meget positiv særbehandling, for det tror jeg egentlig giver bagslag i forhold til det danske samfund.
Jeg synes egentlig, at det var meget ærgerligt at læse det, da der for kort tid siden kom en ritzaumeddelelse, som gik lidt dybere ned i, hvordan det er med unge nydanskere, som skal ud på arbejdsmarkedet.
Der er stadig væk alt for mange, der ikke rigtig vil det, som begynder på en arbejdsplads, men så opgiver på halvvejen, fordi de ikke rigtig kan vænne sig til at skulle være der til tiden om morgenen, de kan ikke rigtig vænne sig til tonen, de kan ikke rigtig vænne sig til forholdene.
De arbejdspladser, som har taget imod dem, er mange gange butikker, det er mange gange små håndværksmestre osv.
Godt begyndt burde jo være i hvert fald halvt fuldendt, men jeg tror desværre, at der for mange stadig væk mangler en motivation i forhold til, hvordan det danske samfund er indrettet, og hvad man gør i det danske samfund.
Jeg synes, det var fint, at hr. Hüseyin Arac tog afstand fra hele problematikken om blodpenge.
Jeg vil faktisk ikke rigtig kommentere det, der blev sagt om, at vi fryder os.
Jeg sagde faktisk i min ordførertale, at jeg indimellem føler mig afmægtig, og det er jo næsten det værste, der kan ske, altså det, at man synes, det bare er blevet for meget.
Mit hjerte krymper sig rent ud sagt hver evig eneste gang, jeg oplever de ting.
Jeg synes virkelig, det er en katastrofe.
Jeg synes, det er dybt sørgeligt.
Så er det sagt, og det er hundrede procent, hvad jeg føler herinde i min sjæl.
Jeg frygter for fremtiden for mine børnebørn.
Det er ikke det samfund, som jeg gerne ser at de skal vokse op i.
Når det er sagt, vil jeg så sige, at det jo ikke alene er en gal person – nu kan jeg ikke lige huske, hvad der blev sagt, men jeg tror, at hr. Hüseyin Arac sagde noget i retning af en gal person – det er faktisk professor i strafferet ved Københavns Universitet, Vagn Greve, det er Politikens chefredaktør, Tøger Seidenfaden, som egentlig synes, at det da er et spørgsmål, som det er værd at debattere.
Jeg har da også lagt mærke til, at der er nogle SF'ere, som synes, at det måske var en sag, der var værd at vende.
Det må aldrig nogen sinde M052S45904731KAJE.FM.FM Page 4663
Tuesday, November 8, 2005 4:29 PM brede sig i det danske samfund, for det er noget, som vi ikke vil have med at gøre.
På et punkt er jeg enig med fru Kjærsgaard, nemlig at danskerne ikke er de store racister og fascister, som nogle mener.
Når danskerne kender en, kommer også accepten og respekten.
Det, der skal til, er, at de mennesker, der har lært sproget, har en uddannelse, går i skole, skal have lidt mere samvær med hinanden.
Det er det, der mangler i vores integration.
Så vil jeg spørge, om fru Kjærsgaard og Dansk Folkeparti vil være med til at åbne arbejdspladserne, uddannelsespladserne, praktikpladserne for de mennesker, som gerne vil være en del af det danske samfund.
Størstedelen af de flygtninge/indvandrere, som jeg bl.a. repræsenterer, vil gerne integreres på en god og saglig måde, hvor man accepterer og respekterer hinanden, og de vil gerne være en del af det danske samfund, skulle jeg hilse og sige.
Jeg mener jo ikke, at det hver evig eneste gang, man taler om problemer i forhold til udlændinge og danskere – lad os sige folk med anden etnisk baggrund og danskere født her i landet med en dansk baggrund – er samfundet, der skal gøre noget, som jeg kan høre at hr. Troels Ravn lægger op til.
Jeg synes, at jeg hører nogle af de her sætninger, som jeg egentlig troede var uddøde, altså at man skal blive ven med en fremmed.
Der var også noget, der i gamle dage hed, at en fremmed er en ven, du ikke har mødt.
Det er for nemt at sige det på den måde, og jeg mener ubetinget, at samfundet så vidt muligt skal blande sig uden om.
Men i de tilfælde, hvor det kikser, skal samfundet naturligvis være parat til at prøve at hjælpe til, sådan som det danske samfund nu engang er indrettet.
Danskerne har ikke fordomme, danskerne er parate.
Jeg synes bare, at det, som hr. Troels Ravn lægger op til, er så forkert.
Jeg fatter ikke, at hr. Troels Ravn kan gribe fat i de gamle sætninger, som har vist sig i allerhøjeste grad at være ude af trit med den barske, barske virkelighed, som vi ser i dagens Danmark.
Det er, som om fru Kjærsgaard simpelt hen fryder sig, når en eller anden person med indvandrer- eller flygtningebaggrund fremkommer med en tåbelig udtalelse eller begår en tåbelig handling, ligesom den person, som har snakket om blodpenge.
Det har vi som parti, det har jeg som person og mange flygtninge/indvandrere taget afstand fra.
Bare så det er slået fast.
Jeg oplever, at fru Kjærsgaard og Dansk Folkeparti hver gang, der er den mindste mulighed for det, skynder sig at generalisere og beskylde alle med flygtninge/indvandrerbaggrund for at være meningsfæller med fundamentalister, med kvindehadere, kriminelle osv.
Sådan er min oplevelse af det heldigvis ikke, sådan er virkeligheden heldigvis ikke.
Jeg vil spørge fru Kjærsgaard: Tror fru Kjærsgaard ikke, at Dansk Folkepartis sådan kolde og til tider fordomsfulde holdninger er med til at skade og besværliggøre integrationen af vores nye medborgere i det danske samfund?