Lars Løkke Rasmussen (V), 2002-11-27:
Spørgsmålet lyder, om jeg anser mig selv for inhabil, og det præcise svar er nej.
Hvis vi skal snakke mere generelt om inhabilitetsreglerne, er det sådan, at man ifølge forvaltningsloven er inhabil, hvis der foreligger omstændigheder, som er egnede til at vække tvivl om ens upartiskhed, fordi man eksempelvis har en personlig eller økonomisk interesse i sagens udfald.
Disse inhabilitetsregler gælder ikke kun for personer, men også for myndigheder, som derfor også kan rammes af inhabilitet, selv om forvaltningsloven som sådan ikke indeholder regler herom.
Myndigheden kan selv være part i sagen eller på anden måde have en særlig interesse i sagens udfald, og i visse tilfælde vil myndighedsinhabilitet kunne opstå som følge af personlig inhabilitet hos myndighedens leder.
Derfor har ministeriet faktisk også i flere omgange ved kongelig resolution overført sager til behandling i andre ministerier, bl.a. Justitsministeriet og Finansministeriet, fordi jeg i en række sager har været inhabil grundet mit tidligere hverv som amtsborgmester i Frederiksborg Amtskommune og i den forbindelse har deltaget i sagernes behandling i amtsligt regi.
Jeg siger det sådan set bare for at understrege, at vi er meget opmærksomme på regelsættet.
Hvis man mener, at ministeriet skulle være inhabilt, fordi ministeriet har meddelt Vestsjællands Amt dispensation fra tidsfristen for vedtagelse af budgettet og forud for meddelelsen af dispensation har afholdt et møde med amtskommunen, kan jeg oplyse, at det ikke gør ministeriet inhabilt at behandle en tilsynssag om lovligheden af Vestsjællands Amtskommunes dispositioner. Såfremt man sigter til, at jeg personlig skulle være inhabil ved behandling af en tilsynssag, bl.a. fordi jeg har besvaret en række spørgsmål stillet af spørgeren og hr. Ole Stavad om, hvorvidt amtsrådspolitikere kan ifalde erstatningsansvar for at have truffet beslutning om at lade amtsskatten stige, kan jeg oplyse, at ministeriet som tilsynsmyndighed allerede på det tidspunkt, hvor jeg afgav svarene, af egen drift havde vurderet sagen og konkluderet, at der ikke var erstatningsansvar for de amtsrådsmedlemmer i Vestsjællands Amtskommune, der havde besluttet at lade skatten stige.
Jeg er således ikke blevet inhabil, fordi jeg har oplyst folketingsmedlemmer om denne retlige vurdering.
Nu lyser min røde lampe, men kan det tillades, at jeg gør bare en enkelt tilføjelse til det, der så konkret antydes om min medvirken?
Spørgeren skaber nogle myter, for der er jo to faser i denne sag.
Der er en fase ét, der handler om, hvorvidt ministeriet er indstillet på at give dispensation, og på hvilket grundlag vi vil åbne mulighed for det, og så er der en fase to, der handler om den juridiske rækkevidde af den dispensation, der bliver givet.
Det er sådan set to forskellige ting.
Det at give en kommune adgang til at genåbne budgettet er noget helt ekstraordinært.
Det er derfor, det blev tydeliggjort i optakten til, at dispensationen blev givet, at hvis der skulle være basis for at tage dette ekstraordinære skridt, skulle det være for at opnå det, der sådan set også var baggrunden for amtskommunens henvendelse, nemlig at man ville bringe sig i en situation, hvor forudsætningerne for, at regeringen ville sætte en sanktionsmekanisme i kraft, ikke var til stede.
Det er rimelig entydigt, hvad det er for en situation, og det kan man læse i den finanslovaftale, der er indgået mellem regeringen og Dansk Folkeparti.
Der er ikke noget som helst unaturligt i den, og det har været markeret meget præcist, hvad hensigten skulle være, for at en dispensation kunne komme på tale.
Noget andet er så, at når dispensationen er givet, er det jo en dispensation til at genåbne budgettet, og så kan man sådan set sætte skatten op og ned, som man har lyst til.