Flemming Oppfeldt (V), 2004-01-29:
Det Radikale Venstre, Enhedslisten og SF fremsætter i dag et forslag om oprettelse af et statsligt gældsrådgivningskontor, hvor private borgere kan få konkrete råd om deres privatøkonomiske forhold, få opstillet en plan
for afvikling af deres gæld, samt få hjælp til oprettelse af et budget og få hjælp til at indgå aftaler med deres kreditorer. Forslaget er ganske vist totalt ufinansieret.
Det hedder, at pengene skal afsættes på finansloven.
Det vil sige, at enten skal vi sætte skatterne op, eller også skal vi spare på nogle andre områder for at finansiere disse nye kontorer.
Efter Venstres opfattelse er dette ikke en offentlig opgave.
Det er en rent privat opgave, hvordan man vil opstille sit eget budget.
Og det skal staten ikke blandes ind i.
Forslaget udspringer af en farlig forestilling om staten som vores gode storebror, en forestilling om, at alle problemer kan løses, blot man lægger sin skæbne i statens hænder.
Jeg kan godt forstå, at forslaget kan komme fra partier, der sætter staten over individet, men jeg fatter ganske enkelt ikke, at Det Radikale Venstre har indskibet sig i dette beslutningsforslag.
Forslaget undervurderer fuldstændig, at det er borgernes fulde ansvar at tage hånd om deres egne beslutninger.
Forslaget undervurderer borgernes egne muligheder for at styre og at være kritiske.
F.eks. hedder det i beslutningsforslaget, at borgerne ikke kan finde ud af det med renter og renters rente, og at der skal iværksættes en bred informationskampagne om risikoen ved gældsætning.
Jeg tror, at forslagsstillerne befinder sig i et rum, hvor man opfatter almindelige mennesker som mulige omvandrende katastrofer, som den gode stat må hjælpe og retlede.
Venstre har et helt andet syn på det spørgsmål.
Vi mener, at gældsrådgivning er alt for vigtigt et spørgsmål til blot at overlade til staten.
Budgetlægning og styring af økonomi og kreditter er et spørgsmål, som den enkelte skal tage stilling til, når den enkelte stifter gæld eller indgår forpligtelser.
Der er for så vidt ikke noget galt i at have gæld.
Det kan være meget nyttigt at låne penge til hus eller en bil og afdrage dette over en periode.
Det afhænger først og fremmest af, om vi kan tjene penge til renter og afdrag, og dette forhold er så kompliceret, at den rådgivning og den dialog må den enkelte tage med sin kreditgiver, f.eks. typisk et pengeinstitut.
Så i stedet for et nyt statsligt kontor ønsker Venstre, at rådgivning foregår ved kilden.
Pengeinstitutter og kreditgivere skal give objektive og sandfærdige oplysninger
om pengeforhold over for borgerne, herunder selvfølgelig oplysninger om rente og renters rente.
Når Venstre ikke kan støtte dette forslag, er det dels ud fra et princip om at fastholde borgerne som ansvarlige for deres eget liv, dels ud fra en praktisk opfattelse af, at vi faktisk har en masse rådgivning stillet til rådighed.
Som nævnt er hovedrådgiveren i privat regi bl.a. pengeinstitutter.
Men hertil kommer den rådgivning, som advokater og revisorer kan stille til rådighed mod betaling samt den gratis offentlige retshjælp.
Hvis man er havnet i den helt ulykkelige situation, at man mister sit forsørgelsesgrundlag, f.eks. fordi man er blevet ledig eller er syg, så findes der jo rådgivning i en a-kasse eller hos kommunen, hvor veluddannede socialrådgivere foretager et samlet overblik over økonomien.
Venstre er af den opfattelse, at der er masser af rådgivningskanaler i dag.
Venstre er af den opfattelse, at
opbygning af et net af statslige kontorer efter svensk mønster vil være en overadministration, som hverken er ønskelig, eller som vi har råd til.
Ud fra det svenske eksempel skal vi nok afsætte omkring 175 mennesker i sådanne kontorer i Danmark.
Så vi afviser dette her forslag, fordi vi ønsker at tilgodese service til mennesker frem for at bygge mere bureaukrati op.