Hans Christian Schmidt (V), 2003-05-12:
Det er kun ca. 2 år siden, det var nemlig den 21. februar 2001, at min forgænger her i salen afviste et beslutningsforslag om et midlertidigt stop for udvidelse og nyetablering af svinefarme.
B 62 blev afvist af den daværende regering, Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre, og så må jeg sige, at i mine øjne gjorde den daværende regering det rigtige.
Man afviste beslutningsforslaget og henviste til, at der foregik en seriøs indsats for at holde miljøbelastningen fra husdyrproduktionen og herunder naturligvis også svineproduktionen under kontrol.
Alligevel er det et af de tidligere regeringspartier, nemlig Det Radikale Venstre, der er dagens forslagsstiller, og det har man selvfølgelig ret til.
Men på daværende tidspunkt var ammoniakhandlingsplanen under udarbejdelse, og Vandmiljøplan II var i færd med at blive evalueret, og det mente den daværende regering var tilstrækkeligt.
Jeg var dengang helt enig med den forrige regering, for vi skylder både landmænd, naboer og andre miljøinteresserede, at diskussionen foregår på et oplyst grundlag.
Iltsvind og trusler mod sårbar natur og biodiversitet er mere end et nationalt anliggende. Næringsstoffer fra nær og fjern bidrager til påvirkningen af miljø og natur i Danmark.
EU-standarderne i nitrat-, habitat- og vandrammedirektiverne er derfor mit udgangspunkt, når jeg vurderer, om den danske husdyrproduktion har en størrelse og foregår på en måde, der er forenelig med behovet for at passe på miljø og natur.
Vi skal leve op til EU-kravene.
Det er godt for miljø og natur, og det fremmer en fair konkurrence på tværs af de europæiske landegrænser.
Men det er også afgørende, at Europa-Kommissionen sikrer et fælles og ensartet implementeringsniveau både i tid og ambitionsniveau.
Ifølge habitatdirektivet skal medlemslandene træffe foranstaltninger for at undgå forringelse af naturtyperne og levestederne for arterne i de særlige beskyttelsesområder samt undgå forstyrrelser med væsentlige konsekvenser for de arter, områderne er udpeget for.
Om en etablering eller udvidelse af en svineproduktion er mulig og forenelig med Danmarks internationale forpligtelser efter habitatdirektivet, afhænger af en konkret vurdering af aktivitetens betydning for de arter og naturtyper, som et givent område er udpeget for at beskytte.
Direktivet rummer ikke i sig selv forbudsbestemmelser, der f.eks. udelukker etableringen af nye større svineproduktioner i eller i nærheden af internationale naturbeskyttelsesområder.
Men det kræver, at der gennemføres
de nødvendige konsekvensvurderinger som fastsat i habitatdirektivet.
Med Vandmiljøplan II fik et bredt flertal i Folketinget tilvejebragt den vandmiljøbeskyttelse, der skulle til for at implementere nitratdirektivet fuldt ud.
Danmark er fortsat det eneste land med en betydelig husdyrproduktion, der har opnået Kommissionens godkendelse.
Vi er fortsat et skridt foran sammenlignet med de andre medlemslande.
Ved midtvejsevalueringen af Vandmiljøplan II oplyste forskningsinstitutionerne, at deres vurdering af effekten af forskellige virkemidler kun var gyldig, så længe svineproduktionen holdt sig under 23,6 millioner stk. årlig.
Dette tal er overskredet i 2002, hvor produktionen nåede op på 24,2 millioner.
Og foreløbige beregninger fra Skov- og Naturstyrelsen tyder på, at antallet af dyreenheder som følge heraf er konstant.
Forslagsstillerne er bekymrede over udbredelsen af iltsvind og over, at sårbar natur trues af udslettelse.
Og det er vigtige og aktuelle miljø- og naturproblemer.
Senest har aviserne skrevet om nye oplysninger fra Fyns Amt og
Viborg Amt om nedgang i antallet af danske plantearter.
Men det er min klare opfattelse, at den videre politiske indsats for beskyttelse skal være funderet på et solidt, fagligt grundlag.
Tillige skal indsatsen i højere grad end tidligere være en integreret tilgang til gavn for både vandmiljø og natur på en og samme tid.
Den integrerede tilgang skal både indgå i den handlingsplan for biodiversitet, som det er min hensigt at præsentere til efteråret, og i oplægget til Vandmiljøplan III, som vi jo går i gang med i december. Som et yderligere element i forberedelsen af en tredje vandmiljøplan vil jeg bede om at få vurderet, hvordan en stigende husdyrproduktion påvirker miljø og natur.
Hvorfor?
Jo, fordi mere effektiv fodring og ny teknologi vil medvirke til, at påvirkningen af natur og miljø ikke stiger proportionalt med en stigning i produktionen.
Vi kan altså reducere påvirkningen af natur og miljø ved at reducere antallet af husdyr.
Jeg er ikke overbevist om, at loft for husdyr eller svineproduktion er den bedste løsning for miljø og natur.
Hele forberedelsen af Vandmiljøplan III går ud på at tilvejebringe et dækkende beslutningsgrundlag.
Det er regeringens holdning, at vi vil kunne vælge de løsninger, som giver mest miljø for de erhvervs- og samfundsmæssige investeringer.
Så kan vi sammenligne de erhvervs- og samfundsmæssige omkostninger ved at indføre et loft over husdyrproduktionens størrelse med andre veje til at nå en given reduktion af belastningen af miljø og natur.
Til brug for den regionale naturplanlægning har Amtsrådsforeningen i samarbejde med Fødevareministeriet og Miljøministeriet netop udgivet et idékatalog om naturplanlægning med forslag til, hvorledes amterne på et ensartet grundlag kan arbejde videre med vurdering af naturens tilstand, opstilling af naturmål og prioritering af indsatsen.
Idékataloget dækker ikke kun de internationale naturbeskyttelsesområder, men naturområderne generelt.
Det er øget viden om målretning af indsatsen, som er fundamentet for en seriøs naturbeskyttelse.
Vi har brug for at få beskrevet virkemidler til en regionalt og lokalt tilpasset beskyttelse både af hensyn til gennemførelse af EU's vandrammedirektiv i de enkelte vandløbsoplande og EU's habitatdirektiv.
Arbejdet med Vandmiljøplan III skal hjælpe os til at udvikle de virkemidler, vi får brug for.
Det står centralt for mig, at målene i både en Vandmiljøplan III og en handlingsplan for biodiversitet skal søges opnået gennem en ændring af landbrugspraksis, der tilgodeser både miljø og natur.
Jeg vil have helhedstankegangen ind i miljø- og naturpolitikken.
Regeringen vil arbejde for, at vi kommer videre ad den vej.
Fokuseringen på nitratreduktionen, som vi kender fra Vandmiljøplan I og II, skal udbygges, således at reguleringen også sigter mod at bidrage til fosforreduktion, beskyttelse af natur og reduktion af udledningen af drivhusgasser. Med henvisning til, at antallet af dyreenheder ligger nogenlunde konstant, og med henvisning til, at der er stor aktivitet med at skaffe et godt fagligt beslutningsgrundlag vedrørende både vandmiljø og naturbeskyttelse forud for forhandlingerne om Vandmiljøplan III, kan regeringen ikke støtte forslaget om et midlertidigt stop for udvidelse af svinebedrifter.