runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pernille Falcon (EL), 2003-05-06:
Altså Enhedslisten synes, at forslaget rummer nogle positive elementer, men kan ikke støtte det, fordi det er en principiel accept af, at man fra statens side skal blande sig i, hvem folk gifter sig med, når de er over 18 år, og det synes vi ikke er acceptabelt. Vi synes, det er en god idé, at der bliver lavet et egentligt udredningsarbejde omkring omfanget af tvangsægteskaber, og det burde jo egentlig have været undersøgt, inden man lavede den allerførste lovgivning.
Også en udredning på EU-niveau, på internationalt niveau, kunne være relevant i den sammenhæng. Jeg synes, det er vigtigt at holde fast i, at der med den nuværende lovgivning allerede, sådan som den er, ikke er grundlag for at tvinge nogen til at indgå et ægteskab, de ikke ønsker, og det er kommunernes ansvar at sikre, at loven håndhæves.
Det, der er behov for, er, at der bliver skabt et ordentligt grundlag for dialog med familierne, sådan som der også bliver lagt op til med de rådgivningsmuligheder, de rådgivningstilbud, som Det Radikale Venstre påpeger, for det er der nemlig gode erfaringer med de steder, hvor det har været etableret.
De unge, der følelsesmæssigt er i klemme mellem familiens ønsker og deres egne ønsker, ja, der er løsningen nemlig ikke, at forældrene straffes, det løser ikke de dilemmaer, de unge står i.
Jeg synes, at man skal overveje, om sådan nogle egentlige rådgivningstilbud, som bliver nævnt i forslaget, skal ligge i kommunalt regi, eller om de ikke snarere skulle ligge i amterne eller i statsamterne.
Det synes jeg er noget af det, der kunne drøftes undervejs.
Forslaget rummer også nogle andre principielle problemer, sådan som vi ser det.
Det fremgår også, at man ikke må gifte sig, hvis man har haft en voldsdom 10 år forinden.
Det kan godt være, at vi ikke arbejder med syndsforladelse i Danmark, men det er spørgsmålet, hvor lang tid man skal hænge på sine forkerte handlinger.
En sidste bemærkning er i forhold til boligkravet: Med den boligsituation, der er i hvert fald i Storkøbenhavn, vil det komme til at betyde, at hvis det boligkrav fastholdes, vil der være rigtig mange unge mennesker, der ikke kan få lov til at blive gift, fordi de er nødt til at bo hjemme alene på grund af boligmangelen.
Det, der er behov for i forhold til hele boligsituationen, er, at man fra kommunernes side har en langt mere åben kommunal anvisning, så der er en gennemskuelighed i de kriterier, man arbejder efter, og så selvfølgelig flere boliger.
Vi kan som sagt ikke støtte forslaget, fordi det principielt godkender, at staten helt op til 21-års-alderen blander sig i, hvem man må gifte sig med.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2003-05-06:
Meget kort: Jeg er meget overrasket over regeringens holdning til det her, ikke mindst efter at hr. Troels Lund Poulsen og hr. Eyvind Vesselbo har været ude og sige præcis det modsatte af det, integrationsministeren siger nu, nemlig at selvfølgelig må regeringen tage sig af det her spørgsmål, og at vi står med et alvorligt problem, som et dansk samfund ikke kan være bekendt.
Så kommer ministeren og undsiger de to.
Eller også kører regeringen en strategi, der hedder, at den ene dag siger man ét, og den næste dag siger man noget andet, og ingen lægger mærke til det.
Tak for de venlige bemærkninger.
Jeg forstår godt den indvending, SF har mod, at det er 21 år i stedet for 18 år, men grunden til, at vi har lagt os fast på de 21 år, er, at vi tror faktisk, at der bliver fælles regler i EU, og det tror jeg SF's ordfører udmærket ved.
Hvis så vi nu sagde, at vi gerne ville have en 18-års-regel i Danmark, ville vi så ikke få det problem, som
Altså er det her netop ikke et område, hvor vi er nødt til at have fællesregler.
Og det spørger jeg et sådan lidt EU-skeptisk parti om.
Kamal Qureshi (SF), 2003-05-06:
Der skal ikke herske nogen tvivl om, at fra SF's side er det entydigt, utvetydigt, at det må være de unge selv, der suverænt skal afgøre, hvem deres partner skal være.
Der må ikke herske nogen tvivl om, at vi ikke vil acceptere, at staten eller nogen andre i omgivelserne bestemmer, hvem de unge skal giftes med.
Det er de selvsamme mekanismer, som vi i SF slås imod.
Det er nogle af de patriarkalske landsbymiljøer, hvor man kan tillade sig at sige til de unge: Du skal gifte med nogen inden for din egen landsby.
Eller tillade sig at sige til de unge: Vi mener ikke, du er i stand til at finde din egen partner, inden du er 21-24 år.
Det er vi imod, og det er lidt den samme logik, den danske regerings udlændingelovgivning er bygget op efter.
Det er igen den dér landsbytankegang, hvor man siger til de unge: Du må gerne gifte dig, men det skal være inden for din egen landsby, inden for Danmarks grænser.
Og indtil du er 24 år, er du altså ikke i stand til at træffe dine egne valg.
Vi mener, at når man er myndig, så er man myndig, og når man er myndig, så skal man have ressourcer, hjælp til at kunne stå fast ved sine valg.
Men når man har truffet de valg, må samfundet eller forældrene ikke gå ind og sige: Det vil vi ikke acceptere.
Der skal det være de unges suveræne
afgørelse.
Derfor synes vi, det er et godt forslag fra De Radikale.
Det har en række bestemmelser, som vi er glade for, og som ligger fuldt i forlængelse af SF's øvrige politik på området.
Nogle af de efterfølgende forslag er også fremsat sammen med SF, så på den måde er det jo i naturlig forlængelse af, hvad vi i øvrigt selv mener.
Det er klart, at vi har en enkelt indvending, nemlig at
vi ikke mener, at der, når man er myndig, så skal lægges nogle yderligere år til, før man kan få lov til at vælge sin partner eller få lov til at slå sig ned i Danmark med sin partner; det skal være 18 år og ikke 21 år.
Men ud over det synes vi, at det falder sammen med SF's øvrige menneskeopfattelse og SF's logik om, hvordan nogle af de krav kunne skrues sammen, og hvilke rettigheder de unge skal have.
Vi ønsker ikke et patriarkalsk landsbysamfund, hverken i Danmark eller andre steder i verden.
Else Theill Sørensen (KF), 2003-05-06:
Lad mig starte med det sidste.
Jo, det er en del af vores tilknytningskriterier, hvis man har lært dansk i udlandet.
Jeg vil ikke bortforklare, at den dansk-thailandske familie har et forfærdeligt problem.
Det kan ikke nytte noget.
Jeg vil ikke tvinge mig selv til at stå og forsvare, at det er lutter idyl, og sådan skal det bare være.
Men den thailandske kvinde har rent faktisk også opholdt sig i Danmark i nogen tid på turistvisum.
Der har man også mulighed for at få tilknytning.
Men lad os lade være med at gå voldsomt meget ind den sag.
Jeg vil gerne understrege over for fru Elsebeth Gerner Nielsen, at der stilles krav om at kunne dansk, hvis man skal have permanent opholdstilladelse.
Det må få nogle flere familiesammenførte til at deltage i danskundervisningen.
Pernille Falcon (EL), 2003-05-06:
Er det ikke sådan, at den thailandske kvinde i virkeligheden ville få en bedre tilknytning til Danmark, hvis hun fik lov at bo der sammen med sin mand og sit barn i stedet for som nu at være udvist sammen med sit barn, og hvor manden så må opholde sig i Danmark, men bare ikke sammen med dem?
For det er jo ikke sådan, at det bliver vurderet, at man har en bedre tilknytning til Danmark, fordi man lærer dansk i udlandet.
Det er jo ikke en del af tilknytningskriterierne.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2003-05-06:
Jeg har ikke tænkt mig at såre fru Else Theill Sørensen, men det, fru Else Theill Sørensen rent faktisk sagde, var, at det var noget mærkelig noget, hvis disse kvinder skulle have lov til at blive i Danmark, fordi de havde fået tæv.
Det var noget mærkelig noget, at det i sig selv skulle være en begrundelse
, hvis deres tilknytning til Danmark i øvrigt ikke var ret stor.
Jeg er glad for, hvis det er rigtig, at fru Else Theill Sørensen ikke mener det, for så er der jo håb for kvinderne og håb om, at vi på et tidspunkt kan mødes om en lempelse af udlændingeloven på det her område.
Jo, det er det faktisk.
Det kan det i al fald være.
Hvis manden nu har været i Thailand i rigtig mange år, er det meget, meget svært at arbejde sig frem til, at den samlede tilknytning til Danmark bliver tilstrækkelig stor.
Men jeg forstår jo, at Det Konservative Folkeparti som det humanistiske parti, det er, også har svært ved de her familiesammenføringsregler. Derfor kan jeg simpelt hen ikke forstå, hvorfor Det Konservative Folkeparti ikke kan være med til at løse de problemer, der reelt er, og som Det Radikale Venstre erkender der er, nemlig den manglende integration af de familiesammenførte.
Jeg mener, vi har et kæmpeproblem i, at vi i mange år faktisk ikke har stillet krav til de familiesammenførte, der var selvforsørgende.
Hvorfor vil Det Konservative Folkeparti ikke være med til at sige: Jamen forudsætningen for at få midlertidig opholdstilladelse, få den forlænget, er, at man har udvist vilje til at gå til dansk?
Det ville forhindre, at ikke mindst kvinder bare blev tvunget til at gå derhjemme og aldrig nogen sinde fik en tilknytning til det danske samfund.
Kamal Qureshi (SF), 2003-05-06:
Ja, det kunne da være interessant at se Danmark som det land, som folk flygtede til på grund af de åbne, liberale regler på flygtninge- og familiesammenføringsområdet.
Det er jo sådan noget, hvor man, hvad skal jeg sige, kan vågne op om morgenen med et smil, efter at man har haft nogle behagelige drømme.
Det er ikke ligefrem det, der ligger rundt om hjørnet, hverken i den nuværende regering eller for den sags skyld i den regering, De Radikale selv var medlem af.
Jeg kan ikke se, at den regering, De Radikale var medlem af for ikke så længe siden, var med til overhovedet at åbne reglerne, sådan at de nærmede sig de liberale regler, som eksisterer i andre europæiske lande.
Så lige nu kan jeg se, at strømningen går den anden vej
og ikke ligefrem ind mod Danmark
, så jeg tror ikke ligefrem, jeg skal være den, fru Elsebeth Gerner Nielsen skal fremhæve, som skulle have frygten for, at der kommer væltende horder ind i Danmark på grund af vores liberale udlændingepolitik.
Det er ikke en vision, som jeg tror bliver imødekommet lige med det samme.
Bertel Haarder (V), 2003-05-06:
Det kan jo være, at de to ikke var helt klar over alt det, som jeg her har remset op, og det kan jo også være, at de hverken har talt på regeringens eller Venstres vegne.
Mogens Nørgård Pedersen (KRF), 2003-05-06:
Da Kristeligt Folkepartis ordfører, fru Bodil Kornbek, ikke kan være til stede, har jeg lovet at fremsige følgende: Kristeligt Folkeparti stemte imod regeringens stramninger af udlændingeloven.
Vi finder, at det er vigtigt med en evaluering, så de uheldige konsekvenser, lovgivningen har, kan ændres, og vi hilser det derfor velkomment, at Folketinget nu får lejlighed til at diskutere området igen.
Forslaget rummer mange positive tiltag.
Med hensyn til tvangsægteskaber er en yderligere stramning en mulighed ved, som det er foreslået, en paragraf i straffeloven.
Det kan f.eks. ske ved, at man via interviews afprøver frivilligheden ved indgåelse af ægteskab.
Det kan ske ved bedre information og mere dialog med de unge og deres familier.
Der bør være tilbud om familiemægling i disse sager.
Der mangler støtte i form af netværk for personer, der er udsat for tvang, eller som vil bryde ud af et tvangsægteskab.
Der mangler mulighed for ny bopæl, rådgivning osv.
Mulighederne er mange, men det, der er vigtigt, er, at kommunerne skal have en handlingsplan, så der kan gribes ind i tide med socialt beredskab, som etableres på tværs af kommunegrænserne. Hvor mange taler vi i øvrigt om?
Et udredningsarbejde som foreslået er vigtigt, da der er stor usikkerhed om omfanget og udbredelsen af tvangsægteskaber. Forslagsstillerne ønsker også en international indsats for at kriminalisere tvangsægteskaber, hvilket vi kan tilslutte os.
Vi er enige i, at flygtninge skal have retskrav på at blive genforenet med ægtefælle eller faste samlever.
At familiesammenførte skal deltage i danskundervisning er et krav, som vil være med til at sikre en bedre integration, men økonomisk er vi meget betænkelige ved, at der skal indbetales et depositum på 10.000 kr. i forbindelse med deltagelse i danskundervisning.
Det er med til at forøge den økonomiske belastning for den herboende person for at få familiesammenføring.
I forvejen skal vedkommende kunne stille en bankgaranti på 50.000 kr. Beløbet på 10.000 kr. skal så betales tilbage, når undervisningen er »vel gennemført«, som der står i bemærkningerne. Hvad ligger der i begrebet »vel gennemført«?
Betyder det, at man skal have bestået, eller at man skal have særlig høje karakterer?
Hvis forslaget kan skæres til, så den samlede økonomiske belastning ved at få familiesammenføring med en ægtefælle på ingen måde øges, kan vi være positive over for den del af forslaget.
Vi er enige i betragtningerne om tilknytningskravet.
Kravet har også ramt mange pæredanske borgere, som nu ikke må bo i Danmark, men skal familiesammenføres til det land, ægtefællen kommer fra.
Det kan ikke være rimeligt, at danske statsborgere på den måde tvinges til at flytte til udlandet
, fordi deres samlede tilknytning til et land uden for Danmark vurderes at være større. Samlet set er vi positive over for en del af forslagene, men bl.a. på grund af kravet om, at begge ægtefæller skal være 21 år for at få familiesammenføring, kan vi ikke stemme for forslaget.
Også den økonomiske belastning af personer, der ønsker familiesammenføring med en ægtefælle, fører til, at vi ikke kan stemme for forslaget, som det ligger her.
Mogens Nørgård Pedersen (KRF), 2003-05-06:
Da Kristeligt Folkepartis ordfører på området, fru Bodil Kornbek, ikke kan være tilstede, skal jeg fremsige følgende: Vold mod kvinder er den mest udbredte forbrydelse i verden og betragtes i dag internationalt som en krænkelse af menneskerettighederne.
Vold mod kvinder er et samfundsproblem og ikke et socialt problem, der hører den hjemlige sfære til.
Regeringen har fokus på bekæmpelse af vold mod kvinder.
Der er sat midler af til forbedringer på krisecentre, til psykologhjælp, til børn i voldsramte familie.
Der igangsættes oplysningskampagner osv.
De første vigtige tiltag er iværksat.
Men forslaget fra Det Radikale Venstre er meget konkret, da det tager fat på problemstillingen, som er velkendt, men som endnu ikke er løst. Udenlandske kvindelige statsborgere, som ikke har varig opholdstilladelse, fastholdes i dag i voldelige forhold, fordi valgmuligheden enten er at blive eller at forlade Danmark til fordel for en uvis skæbne.
Det er uacceptabelt.
Med dette forslag vil det være muligt for de voldsramte kvinder at bryde ud af forholdet uden at skulle forholde sig til den uoverskuelige situation, det er at skulle forlade både Danmark samt eventuelle børn
Det skal i fremtiden være muligt at bevare deres midlertidige opholdstilladelse. Forslagets øvrige elementer indebærer en forbedret oplysningsindsats over for udenlandske kvinder vedrørende deres rettigheder og muligheder, hvis de er udsat for vold i hjemmet, mulighed for tolk og uvildig bisidder ved henvendelse til de offentlige myndigheder samt en oplysningsindsats over for politiet og relevant personale i sundhedsvæsenet med henblik på at indskærpe deres forpligtelser til at dokumentere kvindens fysiske og psykiske tilstand ved henvendelse som følge af vold.
Kristeligt Folkeparti kan derfor støtte forslaget.
Pernille Falcon (EL), 2003-05-06:
Det er et forslag, der efter Enhedslistens opfattelse er rigtig godt, og som vi gerne støtter.
Der har længe været behov for en indsats, der kan sikre udenlandske kvinder mod misbrug af vold.
Det kan i forvejen være meget svært at bryde ud af et voldeligt forhold, det er erfaringen fra kvindekrisecentrene igennem flere årtier, og mange kvinder mister selvtilliden og troen på, at de kan selv, i takt med at de nedbrydes af volden.
Her er det det sociale netværk på arbejdspladsen og i venskabskredsen, der hyppigt er afgørende for, om det lykkes, sammen med den støtte, som krisecentrene kan udgøre.
De udenlandske kvinder står i den sammenhæng dobbelt så dårligt som de danske.
Kvinderne har ofte et meget begrænset netværk, og en skilsmisse er ensbetydende med, at opholdstilladelsen ophæves, hvis det sker inden for de første år.
Selv skilsmisser på grund af meget grov vold resulterer i en udvisning; så kvinderne straffes dobbelt.
Og så kommer Danmark og straffer oveni: Ud, hjem med dig.
For det er jo netop de kvinder, der ikke har noget at vende hjem til, som bliver i de voldelige ægteskaber, sådan som det er nu.
Og når to ud af tre kvinder, der forlader deres mænd på grund af vold inden for de første 2 år, ender med at blive udvist, er der noget galt, der skal rettes op på, og det er jo så beklageligt, at regeringen ikke vil være med til det. At bevise volden kræver, som det fremgår, en særlig indsats og bevågenhed fra både politi, skadestue, egen læge og sundhedsplejerske, men vel egentlig også fra sprogcentrene, hvor nogle af kvinderne går.
Og selv om sundhedspersonalet, som integrationsministeren var inde på, har journaliseringspligt, er det jo sådan, at en del af volden finder sted på et tidspunkt, inden kvinderne har smidt håndklædet i ringen og egentlig selv præsenteret det, de er udsat for, som vold, så beviserne kan senere hen være vanskelige at hente frem. Det fremgår af forslaget, at der ved anmeldelsen af vold i hjemmet skal være en bisidder og tolk, der ikke er familiemedlem, og det er typisk nødvendigt i sammenhænge, hvor familien er på mandens side, men det kan også opfattes som for intimt, hvis man er afhængig af et familiemedlem, der tolker, og dermed får alle detaljer.
Men i virkelighedens verden vil kvinderne typisk have været på skadestuen en del gange, før de anmelder det som vold, og før myndigheder fanger, at det er det, der er tale om, og handler ud fra det.
Men jeg vil da foreslå, at man under udvalgsarbejdet mere direkte inddrager krisecentrenes erfaringer og vurderinger af, hvordan en opprioritering af indsatsen yderligere kan ske.
Kamal Qureshi (SF), 2003-05-06:
SF mener, det er helt centralt at sikre kvinders retsstilling, at sikre kvinders ligestilling, og i vores opfattelse af menneskerettigheder og kvinders rettigheder skelner vi ikke imellem, hvorvidt man er dansk statsborger, eller man ikke er dansk statsborger.
Det er fuldstændig urimeligt, at kvinder på den måde bliver gjort retsløse og alle deres rettigheder bliver overladt til mandens forgodtbefindende.
Som den radikale ordfører også anførte, er det noget, som også Venstres egne partimedlemmer, Venstres egne folketingsmedlemmer i folketingsgruppen i det nuværende Folketing, er bekymrede for.
De er også bekymrede for de kvinder, der bliver sendt ud af Danmark.
Hr. Troels Lund Poulsen, som er Venstres ligestillingsordfører, og hr. Eyvind Vesselbo, som er Venstres ordfører for indfødsretssager, har begge været ude at kritisere den måde, håndteringen af voldsramte udenlandske kvinder bliver tacklet på af regeringen.
De mener, at det er bekymrende, at så mange af dem bliver sendt ud, når de er voldsramte.
Så det er ikke en bekymring, som er grebet ud af den blå luft, eller en bekymring, som kun er rejst af oppositionen; Venstres egne folketingsmedlemmer kritiserer regeringens håndtering af problemet.
Så på den måde er det i hvert fald en måske lidt for skarp afvisning fra ministerens side, når hans egne partimedlemmer mener, at det er et problem, som regeringen ikke klarer godt nok.
Det er simpelt hen et problem, regeringen ikke løser på en tilfredsstillende måde, og der er alt for mange kvinder, der i dag stadig væk er prisgivet og er underlagt deres mænds forgodtbefindende.
Så vi mener, det er et godt forslag, og vi er egentlig lidt overraskede over afvisningen fra regeringen, på trods af at regeringens egne folketingsmedlemmer deler bekymringen med SF og De Radikale.
Nu tror jeg ikke, det kræver den store indsigt i den menneskelige psykologi at vide, at mange af de kvinder, der bliver udsat for vold - der er nogle, der beregner det til omkring 40.000 kvinder herhjemme, der er udsat for vold fra deres ægtemænd - typisk er kvinder, som jo ikke er gået ind i et forhold, fordi de har vidst, at de ville møde en mand, der var voldelig.
Så det, at kvinderne ligesom selv skulle vide, hvad de går ind til, kan jeg ikke forstå at man bruger som et argument for at afvise forslaget.
Else Theill Sørensen (KF), 2003-05-06:
Nej, det sidste kan jeg klart afvise.
Det er ikke tanken, at læger, skadestuer osv. skal have den mistanke, men den kvinde, der står over for at flytte til Danmark som familiesammenført med en dansk mand, har måske allerede før ægteskabets indgåelse en stærk mistanke om, at den mand måske ikke er helt så fredsommelig, som hun gerne ville have han var.
Det kunne jo være, at hun allerede på det tidspunkt burde sige: Det må jeg hellere afholde mig fra.
Men hvis det giver en billet til at få permanent opholdstilladelse i Danmark, er tærsklen måske lidt anderledes. Det var det, jeg mente med det.
Kamal Qureshi (SF), 2003-05-06:
Fru Else Theill Sørensen nævnte, at man jo kunne misbruge de her regler, og hvis man var voldsramt, fik man opholdstilladelsen.
Er det en eller anden idé om, at kvinderne slår sig selv eller kaster sig ned ad trapperne, og så, når de dukker op på skadestuen og er alvorligt forslåede, fortæller, at de er blevet slået af deres mænd? Er det sådan, at vi skal signalere til skadestuelæger eller andre, der modtager de her kvinder, krisecentrene, at de skal have en mistanke om, at kvinderne selv har påført sig de skader for at få opholdstilladelse?
Hvad er det, fru Else Theill Sørensen refererer til?
Else Theill Sørensen (KF), 2003-05-06:
Heller ikke dette beslutningsforslag fra Det Radikale Venstre og SF kan Det Konservative Folkeparti støtte.
Det første hedder, at udenlandske kvindelige statsborgere, som ikke har varig opholdstilladelse, altid skal bevare deres midlertidige opholdsgrundlag, hvis de må bryde ud af eller smides ud af et voldeligt ægteskab.
Som udgangspunkt vil jeg sige, at hvis jeg nu var rejst til Rusland, Ungarn eller Sverige og havde giftet med en derboende statsborger, og han så bankede mig, ville der ikke være noget, der var mig mere nærliggende end hurtigst muligt at rejse hjem.
Så det er da noget underligt noget, at det skulle være en særlig grund til, at man fik bevaret sit midlertidige opholdsgrundlag.
Opholdsgrundlaget for de kvinder, der her er tale om, er, at de er gift med en herboende mand, og hvis de ikke mere er gift med den mand, fordi de af helt forklarlige årsager ikke bryder sig om at være gift med ham mere, så er der ikke noget opholdsgrundlag mere.
At der så i ganske særlige tilfælde er den situation, at kvinderne meget vanskeligt kan vende tilbage til deres hjemland, fordi det måske dér er skamfuldt at have været gift, og hvad ved jeg.
Det kan være, at de har giftet sig med en, som familien havde noget imod at de giftede sig med, og der kan være så meget andet.
Men hvis der af den grund er hindringer for, at kvinden kan vende hjem, er det noget andet, men der bliver altså faktisk også taget særlige hensyn.
Jeg synes, det er helt overdrevet at bruge det som eneste grund til altid at bevare den midlertidige opholdstilladelse; så kan jeg hurtigt finde en måde at omgå familiesammenføringsreglerne på.
Punkt 2: De udenlandske kvindelige statsborgere skal sikres en uvildig bisidder og tolk, som ikke må være et familiemedlem, hvis de henvender sig til politiet, på skadestuer osv. Der mener jeg faktisk allerede myndighederne er forpligtede til at skaffe tolk, og jeg mener også, at alle voldsramte har mulighed for at få beskikket en bistandsadvokat, sådan at punktet i virkeligheden allerede er opfyldt.
Men med disse korte bemærkninger skal jeg sige, at Det Konservative Folkeparti ikke kan støtte beslutningsforslaget.