runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Gitte Lillelund Bech (V), 2002-03-22:
Det af regeringen fremsatte lovforslag er en del af regeringens integrationspakke og går i al sin enkelhed ud på at nedsætte alderen for sprogstimulering for tosprogede børn i førskolealderen fra 4 år til 3 år og derudover at give kommunerne frihed til i højere grad selv at tilrettelægge integrationsprocessen ved at ophæve kommunernes pligt til at tilbyde modersmålsundervisning.
Ønsket er samlet set øget fokus på sikring af tosprogede børns danskkundskaber, inden de begynder i skolen.
Erfaringer fra mange kommuner som eksempelvis Høje-Taastrup og Ishøj viser, at tidlig sprogstimulering af tosprogede børn fremmer børnenes muligheder for at starte i børnehaveklasse uden at skulle i modtageklasse først.
Samtidig giver det mulighed for at have en tæt forældrekontakt med de tosprogede forældre, hvilket er positivt bidragende til integrationsprocessen.
Den anden del af lovforslaget omhandler en ophævelse af kommunernes pligt til at tilbyde modersmålsundervisning til andre børn end børn af vandrende arbejdstagere.
Det må være på tide, at kommunerne får valgfrihed, så kommunerne selv kan vælge, hvorvidt de vil tilbyde modersmålsundervisning, eller om kommunens ressourcer kan bruges bedre på en anden måde for at sikre integration. Det bliver således muligt for den enkelte kommune lokalt at målrette integrationsindsatsen i overensstemmelse med, hvad kommunen mener er bedst.
Nogle kommuner vil sandsynligvis ønske at opretholde modersmålsundervisningen, mens andre vil vælge andre integrationstiltag.
I Venstre har vi fuld forståelse for, at der vil være kommuner, der fravælger modersmålsundervisningen, idet de ikke ønsker at tilbyde undervisning til anden-, tredje- eller fjerdegenerationsindvandrere, mens der vil være andre kommuner, der vil fastholde modersmålsundervisningen som et godt tilbud til deres borgere.
Det er kommunens frie valg, hvorledes den anvender skatteborgernes penge.
Fra Venstres side ønsker vi dog at bemærke, at troen på, at modersmålsundervisning er det bedste instrument til integration, hviler på en ønsketænkning.
De forskningsresultater, der foreligger på området, udført af Jørgen Christian Nielsen fra DPU for Undervisningsministeriet for få år siden, viser med al tydelighed, at det ikke kan dokumenteres, at bedre resultater i skolen i dansk afhænger af bedre resultater på modersmålet.
Det kan således ikke generelt påvises, at deltagelse i modersmålsundervisning medfører, at de tosprogede elever får bedre danskkundskaber.
I stedet er det varigheden af elevernes ophold i Danmark og elevernes arbejdsindsats, der har direkte og påviselig betydning for elevernes danskkundskaber.
Sluttelig vil jeg blot konstatere, at lovforslagets indhold jo i mange år har været kendt og accepteret stof.
Venstre og Det Konservative Folkeparti har utallige gange i Folketingssalen fremsat forslag, der efterfølgende har været debatteret og været til afstemning, og da forslaget samtidig har været præsenteret i både regeringsgrundlaget og regeringens 100-dages-program, kan det ikke komme som en overraskelse for oppositionen, at vi har fremsat forslaget og står ved det.
Derfor kan vi jo selvfølgelig støtte forslaget.
Morten Homann (SF), 2002-03-22:
Men netop derfor er det også nødvendigt at rette op på lovforslaget, så det er kommunerne, som får anvisningsretten til de boliger, så jeg vil bare lige have hr. Freddie H. Madsen til at bekræfte, at vi skal have rettet lovforslaget lidt til, så det er kommunerne, som står med den mulighed, hr. Freddie H. Madsen efterlyste.
Marianne Jelved (RV), 2002-03-22:
Det er udmærket at give kommunerne og borgerne valgmuligheder, frihed, det store løsen, men det er jo ikke uden mening, at vi har et Folketing, der vedtager love, og som sender politiske budskaber ud i verden om, hvilke målsætninger vi gerne vil have der arbejdes efter.
Det er vel det, Folketinget skal gøre.
Derfor tror jeg, jeg vil prøve en anden vej for at få lidt klarhed over, hvad Venstre vil.
I det materiale, vi fik på høringen, var der lavet tre skematiske modeller om målsætningen.
Jeg er sikker på, at det ikke er Venstres mål at udarbejde en skoletabermodel med ingen sproglig støtte i skolen.
Så den dropper jeg.
Men så er der to andre målsætninger.
Den ene hedder sproglig
Altså man skal have ét sprog, når man går ud af folkeskolen.
Den anden model er sproglig integrationsmodel, hvor målsætningen er tosprogethed.
Hvilken af de to målsætninger støtter Venstre?
Carina Christensen (KF), 2002-03-22:
Da den konservative ordfører, fru Helle Sjelle, ikke kan være til stede, har hun bedt mig læse følgende op
: L 142, som ligger her, er en videreførelse af de tanker og meninger, som længe har været konservativ politik på området.
Det Konservative Folkeparti har længe ønsket at afskaffe kommunernes pligt til at tilbyde modersmålsundervisning, og derfor er det helt i tråd med vores tanker, at man nu gør det frivilligt for kommunalbestyrelsen, om den ønsker at tilbyde modersmålsundervisning.
Med andre ord: Vi støtter forslaget fuldt ud.
Forslaget har for os to helt klare mål, som skal ses i sammenhæng med de øvrige tiltag for at styrke tilegnelsen af dansk: for det første at synliggøre over for indvandrerne og deres børn, at gode danskkundskaber er af absolut vital betydning for at begå sig i det danske samfund.
Derfor er det en nødvendighed at forstærke danskkundskaberne tidligt
, så børn af indvandrere ikke føler sig klemt, allerede når de starter i grundskolen, og det kan man nemt gøre, når man skal starte i en klasse med andre børn, der har 5-6 års erfaring med det danske sprog.
Det kan vi vist alle være enige om er en skidt start på skolelivet.
Vi skal sætte ind tidligt, for jeg tror, indvandrerbørn har godt af at stifte bekendtskab med det danske sprog så tidligt som muligt.
De skal simpelt hen i vuggestue og børnehave sammen med naboens børn, hvis de skal undgå at få problemer med det danske sprog senere hen.
I børnehaven kan de jo lege sig til det danske sprog, også selv om de måske kun taler deres eget sprog i hjemmet, og derfor er det absolut glædeligt, at L 142 foreslår, at tidspunktet for, hvornår sprogstimuleringen af tosprogede børn i førskolealderen skal starte, nedsættes fra 4 til 3 år.
Det bringer mig over til det andet punkt, som vi mener er fremragende ved dette forslag: der bliver en mere lige fordeling, når der er tale om mellemlange og lange kompetencegivende uddannelser.
Nøglen til at løse problemet er dansk og atter dansk, for det er forudsætningen for at tilegne sig alle de færdigheder i grundskolen, som skal forberede vores børn til at klare sig senere i livet.
Som indvandrer i Danmark er det nødvendigt at kunne begå sig på dansk i skolen, på jobbet og i fritiden.
Sit eget modersmål, kultur og traditioner må man naturligvis gerne beholde ved siden af, men vi er nødt til at stille krav, hvis vi skal gøre os forhåbninger om den vellykkede integration, vi alle sammen ønsker.
Louise Frevert (DF), 2002-03-22:
I Dansk Folkeparti har vi længe haft et ønske om at afskaffe forpligtelsen til modersmålsundervisning i folkeskolen - ikke fordi vi ikke bryder os om modersmålsundervisning som sådan, men fordi vi afgjort ikke mener, det er en statslig forpligtelse at finansiere modersmålsundervisning.
Vi mener, det er en rigtig god idé, at man lægger op til, at kommunerne selv skal afgøre, om de vil undervise i modersmål eller ej.
På den måde bliver det en kommunalpolitisk afgørelse og op til den enkelte kommune at vurdere, hvordan integrationsindsatsen og dermed behovet er for den pågældende kommune, og det må jo være kommunen selv, der er bedst til at vurdere behov og efterspørgsel i en integrationsproces.
Dansk Folkeparti mener, det er en god idé at tilbyde sprogstimulering allerede fra 3-års-alderen.
På den måde får vi sat ordentlig gang i integrationsindsatsen og lærer børnene at tale dansk i en tidlig alder, og det må være den altafgørende forudsætning for at kunne klare sig i det danske samfund.
Ved at undervise børn i sprogstimulering giver man dem også en begrebsverden, der er relateret til den danske, og på den måde vil det være lettere for dem at forstå den danske begrebsverden, når de senere skal til at lære at læse og skrive.
Når børn lærer dansk på et så tidligt tidspunkt i livet som overhovedet muligt, vil de også få meget bedre udbytte af undervisningen, når de starter i skolen.
Desuden vil man få en nær kontakt med forældrene og på denne måde lære indvandrerforældre vigtigheden af at have et tæt forældre/skolesamarbejde og dermed lære de danske normer og traditioner i folkeskolen at kende.
Desuden giver folkeskolelovens § 3, stk. 3, kommunalbestyrelsen mulighed
for at beslutte at lade andre elevgrupper være omfattet af tilbuddet, og det kan f.eks. være elever fra private skoler. Det skal ikke være nogen hemmelighed, at Dansk Folkeparti i årevis har kæmpet for at få fjernet modersmålsundervisningen, og desuden har der jo været beslutningsforslag fra både Venstre og De Konservative om ophævelse af kommunens pligt til at tilbyde modersmålsundervisning.
Flere kommuner i landet har optimeret danskundervisningen, og det har vist sig, at her er integrationen af tosprogede børn lykkedes på en helt anden måde end i de kommuner, der har få dansktimer.
skal være med til at holde hjulene i gang i det danske samfund.
Det gøres ved en ordentlig arbejdsindsats, og for at klare sig på arbejdsmarkedet er det vigtigt at lære at tale dansk.
Dansk Folkeparti hilser lovforslaget velkommen og kan naturligvis støtte det fuldt ud.
Lene Jensen (S), 2002-03-22:
Må jeg sige til fru Tina Nedergaard, at sådan som jeg har forstået EU-direktivet, skal der stilles undervisning til rådighed, og så kan vi jo diskutere, hvad det rent faktisk betyder.
Jeg synes også godt, man kan diskutere, om det er formelt eller reelt, og jeg vil have lov at citere mig selv: Ingen arme, ingen småkager.
Det, man gør ved at fjerne pengene, er jo, at man i et eller andet omfang også fjerner kommunernes reelle muligheder.
Jeg har talt med repræsentanter for små kommuner, som er utrolig bekymrede for, at hvis de store kommuner vil opretholde undervisningen og selv betaler for den, vil de trække folk, som ellers har bosat sig i mindre kommuner, tilbage til storbyerne, fordi man kan få modersmålsundervisning dér.
Fru Anne Baastrup peger på vinklen med folkeskolen som meget vigtigt integrationspolitisk forum, og det er jo rigtigt.
Folkeskolen er det sted, hvor børnene er, hvor vi kan diskutere, hvad der foregår ude i det danske samfund, og jeg deler opfattelsen af, at hvis man fjerner modersmålsundervisningen totalt, kan vi risikere, at det vil føre til, at flere vælger de muslimske friskoler.
Men så er vi ovre i en helt anden diskussion, som jeg også ser frem til at tage.
Anne Baastrup (SF), 2002-03-22:
Jeg vil godt spørge, om fru Lene Jensen er enig i, at et af de bedste integrationssteder er folkeskolen, og at adskillige mennesker med anden etnisk baggrund har udtalt frygt for, at mange børn vil vælge de private skoler i stedet for folkeskolen, hvis kommunerne ikke tilbyder en kvalificeret modersmålsundervisning.
Tina Nedergaard (V), 2002-03-22:
Jeg vil spørge, om fru Lene Jensen kan bekræfte, at EU-direktivet ikke stiller krav om national finansiering af det at stille modersmålsundervisning til rådighed, men blot kræver, at der er mulighed for at modtage modersmålsundervisning.
Lene Jensen (S), 2002-03-22:
Man kan vel i hvert fald sige, at det viser med al ønskelig tydelighed, at et element, der mangler i denne debat, er den ressource, som rent faktisk kan ligge i, at så mange som overhovedet muligt af Danmarks borgere kan mere end ét sprog.
Men det, at vi på denne måde skelner mellem EU-borgere, EØS-borgere og andre borgere, viser i hvert fald, at den dimension mangler i debatten.
Marianne Jelved (RV), 2002-03-22:
Jeg har lyst til at spørge fru Lene Jensen om Socialdemokratiets vurdering af EU-direktivet.
Det er jo bemærkelsesværdigt, at allerede i 1977 blev Danmark og de andre EU-lande og alle tilkommende medlemslande forpligtet til at tilbyde vandrende arbejstageres børn modersmålsundervisning.
Hvordan vurderer fru Lene Jensen, det hænger sammen med VK-regeringens ønske om, at tosprogede eller fremmedsprogede børn helst skal hjem til deres eget land igen?
Kunne vi få en kommentar til det?
Lene Jensen (S), 2002-03-22:
Fru Gitte Lillelund Bech spørger: Hvis nu modersmålsundervisning er så fremragende, hvorfor så ikke gøre den obligatorisk?
Nej, det skal den ikke være, for de mennesker er i en forskellig situation, når de kommer her til landet.
De har forskellige behov, og derfor synes jeg, det er godt, at det er en rettighed og et tilbud, men jeg ville aldrig drømme om, at den skulle gøres obligatorisk.
Når vi snakker om, hvorfor der er så forholdsvis få, der gør brug af den, hænger det jo klart sammen med, at f.eks. i de store byer er der forholdsvis langt flere, der bruger den, end i de små byer og de små kommuner.
Jeg kunne godt have en mistanke om, at det netop hænger sammen med, at man i de store kommuner er i stand til at lave nogle tilbud, som er meget lettere at komme i nærheden af og har en højere kvalitet, og derfor synes jeg, det er så rasende interessant med kvaliteten.
Fru Tina Nedergaard spørger, om det ikke er kommunerne, der er bedst til at varetage, hvad der skal foregå i folkeskolen, og dertil er svaret: Jamen hvorfor så tage pengene fra dem?
Hvorfor flytte nogle penge, som rent faktisk går til noget i folkeskolen, hvis man synes, at de er bedst til det?
Vi er lidt tilbage i den tidligere debat, hvor der blev spurgt: Jamen hvorfor ikke bare fjerne alle pengene og overlade det til kommunerne selv at opkræve noget skat, og så finder de ud af det til sidst, for det må være tilladt at lave nogle politiske prioriteringer?
Det bringer mig til hr. Eyvind Vesselbo med hensyn til, om det ikke er bedre at lave noget danskundervisning og noget sprogstimulering: Jamen hr. Eyvind Vesselbo og vi vil jo det samme.
Der er jo ikke nogen af os, der er onde mennesker, som synes, at det allerbedste er, at eleverne enten kun taler deres eget modersmål eller kun taler dansk.
Det, det handler om, er at finde de kombinationer, der gør, at børnene får de bedste muligheder.
Det, vi så skal diskutere, er: Hvor meget skal være tidlig sprogstimulering, som jeg synes er fremragende, hvor meget skal være dansk som andet sprog, som vi overhovedet ikke har diskuteret, og hvor meget skal være modersmålsundervisning eller noget, der ligner?
Det er det, der skal debatteres, og det er den diskussion, jeg ser frem til at tage på en ordentlig måde.
Eyvind Vesselbo (V), 2002-03-22:
Problemet for de tosprogede elever er, at selv om man kalder dem tosprogede, er de jo ikke altid tosprogede, og problemet for de tosprogede, som man nu kalder dem, er ikke, at de ikke kan deres modersmål, men det er netop, at de ikke kan dansk.
Men så er det, jeg ikke helt kan forstå, at man skal bruge så mange ressourcer og så megen tid på at lære dem deres eget modersmål, som de jo kan i forvejen, og som de taler derhjemme.
Definitionen på en tosproget elev er jo netop, at det er en elev, der kommer fra et hjem, hvor man taler et andet sprog end dansk, og hvorfor så ikke lægge indsatsen dér, hvor det er vigtigt, nemlig i danskundervisningen?
Det er jo netop det, der ligger i forslaget; det er at stimulere danskundervisningen i stedet for at gå den modsatte vej og stimulere modersmålet, som de kan i forvejen, så jeg vil gerne spørge fru Lene Jensen:
Synes fru Lene Jensen ikke, det er en god idé at stimulere danskundervisningen i stedet for modersmålsundervisningen?
Tina Nedergaard (V), 2002-03-22:
Jeg vil bare spørge fru Lene Jensen, om det ikke også er Socialdemokratiets opfattelse, at opgaven omkring folkeskolen bedst varetages i kommunerne, og at vi derfor også i Folketinget har accepteret, at det er kommunerne, der laver prioriteringerne med hensyn til, hvordan vi bedst underviser vores børn her i landet, og om fru Lene Jensen så ikke også har tillid til, at kommunerne bruger de værktøjer, som de finder bedst, til at lære udenlandske børn dansk.
Gitte Lillelund Bech (V), 2002-03-22:
Nu forstår jeg på fru Lene Jensen, at hun synes, at de forsøg, som den tidligere regering satte i gang, dokumenterede, at det her var godt.
Hvis modersmålsundervisning er så godt, som jeg forstår, at fru Lene Jensen mener, hvordan kan det så være, at den tidligere socialdemokratiske-radikale regering ikke tog initiativ til at gøre det obligatorisk for børnene?
Og hvordan kan det så være - og det vil jeg gerne have fru Lene Jensens bud på - at to tredjedele af de tosprogede børn fravælger tilbuddet om modersmålsundervisning?
Er det korrekt forstået?
Lene Jensen (S), 2002-03-22:
Til hr. Eyvind Vesselbo: Det er rigtigt, at jeg ikke fik svaret på det med regeringen.
Jeg kunne simpelt hen ikke læse det, jeg havde skrevet.
Det må hr. Eyvind Vesselbo undskylde.
Jeg vil bare sige, at det, man jo rent faktisk gjorde i den regerings tid, som hr. Eyvind Vesselbo refererer til, var, at man igangsatte en masse forsøg, som også er ved at blive evalueret.
Nogle af dem er blevet evalueret, og nogle af dem har vi endda talt ganske meget om.
Derudover havde man, som jeg sagde i min ordførertale,
netop en læreruddannelse på tegnebrættet ud fra en erkendelse af, at det ikke er godt nok, når kun 15 pct. af de modersmålslærere, der fungerer, har en dansk læreruddannelse bag sig.
Så vil jeg sige i forhold til, hvordan det kan være, at der er en faldende andel, der deltager i undervisningen, at det her jo ikke er en obligatorisk undervisning, men en frivillig undervisning.
Noget af det, som jeg meget savner i denne her debat, er, at vi tager med, at de mennesker og deres børn, som vi taler om, er vidt forskellige og befinder sig i vidt forskellige livssituationer.
Det, det handler om for os, er sådan set at sikre, at der er en eller anden form for rettighed, der gør, at vi er sikre på, at de her børn kommer godt i vej i forhold til integration og i forhold til sprogtilegnelse.
Om det så er modersmålsundervisning, som vi kender den, eller det er modersmålsundervisning med modifikationer, er sådan set noget af det, vi gerne vil diskutere, og som vi havde forventet at komme til at diskutere, fordi vi er en del af forligsgrundlaget.
Må jeg så sige i forhold til, hvad Socialdemokratiet egentlig mener om det her, at vi har diskuteret det utrolig meget, og der er forskellige holdninger til det afhængig af, hvor man ser verden fra, præcis som der er i partiet Venstre og også i alle mulige andre partier, tror jeg. Det, jeg bare ønsker mig, er, at vi herinde i Folketinget kan diskutere, hvad det skal blive til.
Det er da rart, at forslagene bliver lagt frem i salen, og at der også er folk fra regeringspartierne, der kommenterer dem. Det var ikke helt tilfældet, da vi havde tredjebehandlingen af lovforslag nr. L 78 og L 79 f.eks.
Det er da rart, at vi kan diskutere det nu.
Den røde lampe lyser nu, så jeg vender tilbage til det med rapporterne.
Tina Nedergaard (V), 2002-03-22:
Jeg vil blot spørge, om fru Lene Jensen kan bekræfte, at den store amerikanske undersøgelse, som hr. Carsten Hansen refererede til, ikke tager højde for sociale faktorer.
Man ved derfor ikke, om de gode resultater af modersmålsundervisning m.v., som undersøgelsen viste, reelt skyldes generel høj økonomi og gode muligheder i det pågældende lokalområde, hvorfor undersøgelsen rent faktisk ikke beviser noget om modersmålsundervisning
isoleret set.
Gitte Lillelund Bech (V), 2002-03-22:
Nu spurgte jeg ikke til, hvad fru Lene Jensen sådan set formodede eller regnede med i forhold til forskningsresultaterne.
Jeg spurgte helt konkret til den forskningsrapport, der har ISBN 87-74163-41-8 og hedder »Tosprogede elevers danskkundskaber på folkeskolens ældste klassetrin«, den er fra 1997.
Deri står, at der ikke generelt kan påvises en signifikant sammenhæng mellem deltagelse i modersmålsundervisning og bedre danskkundskaber.
Jeg vil bare gerne have fru Lene Jensen til at bekræfte, at det er det, den rapport siger.
Derudover vil jeg spørge, om man er fuldstændig enig i Socialdemokratiet om det her med modersmålsundervisning, for jeg har jo også noteret mig, at der er socialdemokratiske
borgmestre, specielt på Københavns vestegn, som bl.a. mener, at man må melde klart ud og ændre reglerne, så det automatiske tilbud om modersmålsundervisning bortfalder for børn af forældre, hvor den ene er opvokset her i landet
Jeg vil gerne have fru Lene Jensens stillingtagen til det.
Eyvind Vesselbo (V), 2002-03-22:
Fru Lene Jensen svarede mig ikke på, hvorfor så stor en andel
af tosprogede elever ikke deltog i modersmålsundervisning.
Der må jo være nogle forskningsresultater fra alle disse mange forskere, som i så mange år har været enige om, at det er en god idé.
Fru Lene Jensen svarede mig heller ikke på, hvorfor den tidligere regering, som jo sad i næsten 10 år, ikke gjorde noget ved det.
Når man nu mener, at det faktisk er en så betydningsfuld ting, hvorfor gjorde man så ikke noget for at forbedre kvaliteten?
Det ville jo have været en måde at påvise, at det havde betydning, hvis man også kunne påvise, at kvaliteten blev bedre.
Lene Jensen (S), 2002-03-22:
Hr. Eyvind Vesselbo refererede mig for at sige, at forskerne entydigt havde peget på manglende kvalitet som en mulig årsag til en faldende tilslutning til modersmålsundervisning.
Det, jeg sagde, var, at det blev anført som en mulig begrundelse; det kunne være, at det var, fordi det kneb med kvaliteten
rundtomkring
Fru Gitte Lillelund Bech spørger om, hvad ens modersmål er, når man er født og opvokset i Danmark.
Ja, altså engang for 2 år siden, før jeg havde sat mig rigtigt ind i det her, er jeg refereret i en avis for at sige, at jeg mente, at det var dansk.
Nu er jeg så ligesom fru Gitte Lillelund Bechs partifælle på f.eks. Frederiksberg, som vi allerede har talt om, blevet belastet af lidt mere faktuel viden, og nu ved jeg, at det er det sprog, der tales i hjemmet.
Det er vist sådan, det er rent teknisk, og jeg synes også rent praktisk, at det lyder som en ganske fornuftig definition. Så vil jeg sige i forhold til de der signifikante sammenhænge: Jeg synes jo egentlig, at vi har været inde over det der med forskerne, men det har vi åbenbart ikke i tilstrækkelig grad.
Jeg er nu stadig væk af den overbevisning, at når man kigger på forskernes resultater, er de ganske klare i forhold til, at det her ikke skader, og i mange tilfælde nytter det rent faktisk også.
Gitte Lillelund Bech (V), 2002-03-22:
Jeg vil da kvittere for fru Lene Jensens og Socialdemokratiets ønsker om netop at kunne indgå i en fortsat drøftelse om folkeskolen.
Jeg har to spørgsmål til fru Lene Jensen.
Det ene spørgsmål er: Hvis man er født og opvokset i Danmark, hvad er så ens modersmål?
Og det andet spørgsmål er, om fru Lene Jensen kan bekræfte, at der ikke generelt kan påvises en signifikant sammenhæng mellem deltagelse i modersmålsundervisning og bedre danskkundskaber.
Og jeg refererer til rapporten fra Danmarks Pædagogiske Institut, der hedder, »Tosprogede elevers danskkundskaber på folkeskolens ældste klassetrin«, som er fra 1997.
Eyvind Vesselbo (V), 2002-03-22:
Det forholder sig jo sådan, at antallet af tosprogede elever er steget med over 100 pct. i de sidste 10 år.
Fru Lene Jensen refererer disse forskere for at have givet en oplysning om, hvorfor der har været så drastisk et fald i andelen af tosprogede elever, som deltager i modersmålsundervisningen.
Der ville jo være en helt klar forklaring på nogle af de ting, fru Lene Jensen selv argumenterede for, nemlig at det måske var de forkerte målgrupper og måske den forkerte måde, man gjorde det på.
Fru Lene Jensen nævnte også kvaliteten.
Nu har fru Lene Jensens parti jo været repræsenteret i regeringen de sidste 10 år.
Hvorfor har regeringen ikke gjort noget ved det her i de sidste 10 år, når det gælder kvaliteten, lærerne osv.?
Det vil jeg gerne have et meget klart svar på.