Søren Søndergaard (EL), 1999-05-20:
Jeg ved ikke helt, hvad jeg skal sige.
Jeg er jo ikke forvænt med den slags modtagelser.
Om man kunne overføre noget af det til vores PET-forslag eller nedlæggelse af militæret eller sådan noget, ved jeg ikke.
Nå, men jeg takker selvfølgelig for de forskellige meldinger, der har været, som jeg synes har været ovenud positive.
Det er jo også et alvorligt emne, og det er vigtigt, at vi får gjort noget ved det, dels fordi, som det er blevet nævnt, vi har de dér undersøgelser, der mere end antyder, at hospitalsafrusning er bedre end fængselsafrusning, dels fordi vi jo også har dødsfald - med jævne mellemrum desværre - i detentioner, som selvfølgelig går ud over den, der dør, pårørende til den, der dør, men jo også går ud over de betjente, som ikke er uddannet til og ikke har midlerne til at vurdere, om situationen med en beruset person hurtigt kan udvikle sig i en retning, hvor det får fatale konsekvenser.
Og det er jo et tungt ansvar at stå med som en måske forholdsvis ung betjent, at man har oplevet, at der er en person, der er død, mens man har haft ansvaret for vedkommende.
Så der er mange grunde til at gøre noget ved det her.
Det er klart, at hvis man pålægger en opgave, må der også følge nogle penge med.
Fru Birthe Skaarup og også hr. Tom Behnke snakker om problemet med voldelige berusere.
Og det problem er der, og det er også derfor, vi i vores forslag skriver »i videst muligt omfang«.
Vi er klar over, at man ikke kan lave en fuldstændig fast regel, og at der må være nogle situationer, hvor man må afvige fra det bare at lægge folk ind på hospitalerne. Om det så er lægen, der skal komme til politistationen, eller det er politiet, der skal komme til hospitalerne, er jo sådan nogle praktiske ting, man må diskutere.
De afhænger jo selvfølgelig også af, om det er en stor by eller en lille by, om der er mange, eller der er få, og hvor hospitalet ligger i forhold til politistationen.
Det er selvfølgelig noget, man må gå ind og kigge på.
Så er jeg meget enig med fru Tove Videbæk i, at det her jo netop ikke først og fremmest handler om beruserne.
Det gør det også, men vi ved jo godt, at hvis det kun var dem, det handlede om, så var der måske nogen, der kunne fristes til at sige: Det har de sgu selv været ude om.
Men det handler jo netop også om deres familier og deres omgangskreds, deres børn; derfor er det så vigtigt at gøre noget for at hjælpe de her mennesker.
Så alt i alt synes jeg, at de bemærkninger er noget, som falder inden for rammerne - i hvert fald intentionen i dem - af det her forslag, og noget, som burde kunne indarbejdes.
Det samme kan jeg jo sige til ministeren.
Jeg vil dog sige, at jeg ikke ved, om man kan lægge for meget i, at antallet af detentionsanbragte er faldet så relativt kraftigt, som det er sket fra 1993 til 1998.
Det kan godt være, der er nogle undersøgelser af det.
Jeg kender dem i så fald ikke og ved heller ikke, hvad der er den nøjere baggrund, men jeg tror, at en af de ting, som den i hvert fald generelt kan konstatere, jo er, at der er sket en ændring af alkoholvanerne, og den ændring er jo meget udbredt i forhold til, hvordan man f.eks. betragter alkohol på arbejdspladser.
Nu vil jeg ikke nævne Folketinget som eksempel, men jeg kan da huske, at da jeg i midten af 70'erne startede på B & W Skibsværft, var det da ikke få folk, der sejlede hjem om aftenen, og som fortsatte med at drikke hele natten, og en del af dem kunne da også berette, at de endte i detentionerne, og den type af adfærd på arbejdspladserne har ændret sig. Jeg tror, at den generelle ændring også er medvirkende til, at der er færre, der ender i detentionerne; altså det dér, hvad skal vi sige, langstrakte druk, der starter om morgenen og så fortsætter til godt ud på aftenen eller måske næste morgen med.
Og det er selvfølgelig positivt, men deraf kan man jo så ikke slutte, at det er, fordi man gør noget mere aktivt eller har gjort noget mere aktivt i forhold til dem, som så ender i detentionerne.
Men det er selvfølgelig noget, man kan kigge på.
Under alle omstændigheder synes jeg, at der jo ikke er grund til at kræve det her til hastebetænkningsafgivelse i Sundhedsudvalget og Sundhedsudvalget indkaldt i pinsen med henblik på vedtagelse før sommerferien.
Vi kan afvente den rapport, der kommer fra den arbejdsgruppe, og så kan vi tage en ny diskussion på basis af den rapport, og det ser vi fra Enhedslisten frem til.