runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kamal Qureshi (SF), 2002-03-21:
Jeg skal lade ministeren svare for sig selv, tror jeg.
Det tror jeg ministeren er fuldt kapabel til.
Jeg ved godt, at hr. Søren Krarup mener, at alting er eksistentielt, og at lovgivning er ligegyldig, men det synes jeg nu ikke.
Jeg vil så gerne støtte det her lovforslag.
Jeg vil så gerne være med til at lave det her, for det med en forpligtende samarbejdsaftale er noget, der tiltaler mig enormt meget, men kunne ministeren ikke give mig nogle bud på, at der kunne laves noget, sådan at man også forpligtede modparten, at det ikke kun er flygtningene eller de familiesammenførte indvandrere, som man forpligter og kan sanktionere over for, hvis ikke de overholder deres del af aftalen, at man også fik en mulighed for at sanktionere over for kommuner og andre, som havde part i kontrakten.
Det er vel meget almindeligt, når man indgår kontrakter, at der er sanktionsmuligheder over for begge parter, som bryder kontrakten. Så hvis ministeren på et eller andet plan kunne sikre mig, at det kunne lade sig gøre, ville jeg så inderlig gerne støtte det her forslag.
Søren Søndergaard (EL), 2002-03-21:
I dag står vi med en række konkrete erfaringer gjort ude i kommunerne igennem de første år med integrationsloven.
Disse handlingsplaner skal lægges senest en måned efter, at kommunerne har overtaget integrationsopgaven, og det har helt klart givet vanskeligheder med at nå at gøre det
ordentligt og grundigt, og det burde efter Enhedslistens opfattelse være det, vi brugte tiden på.
I stedet mener vi, at det her forslag alt for meget fungerer som sådan et instrument, man kan slå nye danskere oven i hovedet med.
Regeringen bruger meget tid på at understrege nødvendigheden af, at indvandrere og flygtninge kommer ud på arbejdsmarkedet, og at det er vejen til en bedre integration.
Det er vi fuldstændig enige i i Enhedslisten.
Men den måde, regeringen gør det på med det her lovforslag mener vi ikke har det resultat at gøde jorden og bane vejen for en bedre integration.
Det er i sin udformning en straffeekspedition, som på forhånd har dømt nye danskere som skyldige i ikke at ville lade sig integrere. Med hensyn til høringssvarene er der fra flere sider gjort opmærksom på konkrete problemer.
Hvis regeringen oprigtigt ville gøre noget for integrationen, trak den forslaget tilbage og gik i gang med at overveje, hvordan de fornuftige overvejelser og påpegninger kan danne grundlag for et nyt og brugbart forslag.
Når jeg siger, at forslaget ligner en straffeekspedition, bygger jeg det ikke bare på grundtonen i forslaget - krav og sanktioner - men også på, at forslaget ensidigt bygger på, at det er den nye dansker, der skal stille sig til rådighed for systemet.
Ansvaret fra kommunens side til at sikre en fornuftig integration er overhovedet ikke til stede i forslaget.
Kommunen kan sanktionere en udlænding, men kan en udlænding sanktionere en kommune, hvis denne ikke opfylder sin forpligtelse?
Ikke som forslaget ligger.
Det er en helt grundlæggende kritik,
som ikke bare berører det her område, men som berører en lang række områder, når vi snakker om regeringens måde at ville lave integration på.
Der er for meget diktér og følg-metode, og det bliver aldrig en god integration, hvis ikke den bygger på en ligeværdighed, sådan som det bl.a. også påpeges i høringssvaret fra FTF. På den baggrund kan Enhedslisten ikke støtte forslaget i dets nuværende udformning.
Søren Krarup (DF), 2002-03-21:
Det er hr. Kamal Qureshis spørgsmål til integrationsministeren og integrationsministerens svar, der kalder mig herop for at forlænge en allerede meget lang debat.
Jeg vil sige, at når der spørges, om det at kunne se forskel er en ulovlighed, vil jeg gøre opmærksom på, at at diskriminere både sprogligt og sagligt betyder at gøre forskel, at se forskel, og det er naturligvis noget, den enkelte har ret til.
Det er klart, at der kan være forbud imod det i loven; det er der i alle totalitære samfund, det var der i Sovjetunionen, det er der i alle totalitære samfund.
I en retsstat derimod er man lige for loven, på samme måde som man i et kristent land er lige for Vorherre, men ellers er lighed netop ikke noget, der i den forstand skal gennemtvinges af en lov. Derfor skuffer det mig, at integrationsministeren svarer ja til hr. Kamal Qureshis spørgsmål.
Svaret er naturligvis: Det at se og gøre forskel ud fra en ganske fri afgørelse, som ikke har noget med lovgivningen at gøre, er aldeles ikke ulovligt, forbudt.
Det er et spørgsmål, som ikke skal falde ind under loven, men som integrationsministeren så udmærket sagde, er det et moralsk spørgsmål.
Christian Brix Møller (RV), 2002-03-21:
Som udgangspunkt er vi i Det Radikale Venstre åbne over for dette lovforslag om individuelle kontrakter.
Det helt centrale er, at integrationen af nytilkomne udlændinge er rettet mod arbejdsmarkedet og inddrager de kvalifikationer, den enkelte måtte have med sig, og det fremsatte lovforslag kan være medvirkende til, at integrationsprogrammet i højere grad bliver rettet mod beskæftigelse.
Ordet kontrakt sender også et godt signal om forpligtelse til hurtig handling med henblik på erhvervsrettet integration, både for kommunen og den pågældende udlænding.
Men vi stiller også spørgsmål: for det første om ikke ordet kontrakt er ret så misvisende, og for det andet hvorfor regeringen dog er så slap og svag, når det drejer sig om krav og sanktionsmuligheder over for snart sagt alle i samfundet lige på nær udlændinge.
Normalt forstås en kontrakt som en aftale, der indgås af parter, som ligeværdigt forpligter sig over for hinanden, og i lovforslagets bemærkninger beskrives denne forpligtelse også fint som ret og pligt.
Men i selve lovteksten er den ligeværdighed mellem parterne, som en normal kontraktindgåelse kræver, imidlertid helt og aldeles fraværende.
Bliver de ikke det, kan det jo helt uforskyldt gå ud over den enkeltes muligheder for at opnå permanent ophold senere hen, og jeg må altså sige, at der er en vis symbolpolitik i denne anvendelse af ordet kontrakt.
Dernæst om regeringens slaphed: Vi må erklære os skuffede over, som jeg allerede har nævnt det, at det ikke klargøres, hvilke konsekvenser det har, hvis kommunen ikke overholder sin del af kontrakten og integrationsloven i det hele taget
Det Radikale Venstre finder det helt afgørende, at kommunerne lever op til integrationsloven, og vi tør også tage konsekvensen af det.
Men kommunen, som har fået frataget integrationsopgaven, slipper hverken for at modtage nye flygtninge eller for at betale de nye aktører, som så træder i stedet. Samlet set er vi altså åbne over for lovforslaget, men stiller os afventende, fordi der er for meget symbolpolitik, og det slet ikke er vidtgående nok, ja, der skal slet ikke ske noget nyt i forhold til den ene af de to kontraktparter, nemlig kommunen.
Else Theill Sørensen (KF), 2002-03-21:
Hvis dette forslag nu havde været det eneste lovforslag, vi havde til behandling i denne emnekreds, kunne det være nærliggende at begynde at tage hele udlændingedebatten om indfødsret og alt det op.
Men det vil jeg lade være med, og så vil jeg forholde mig til forslagets ganske korte og kontante indhold.
En kontrakt er noget, der indgås mellem to parter, og den er forpligtende for begge sider, hvorimod en handlingsplan meget let bliver til eller faktisk er blevet en behandlingsplan.
Der er behov for, at man laver sådanne planer.
Det har man også gjort før, men det er vigtigt, at det er individuelle planer.
I går blev jeg gjort opmærksom på en undersøgelse, man har lavet i Ringkjøbing Amt, og som viste, at blandt de flygtninge i amtet, der har fået asyl - og det er jo ikke her, der er flest flygtninge - var der 74 højtuddannede mennesker, men kun 4 af dem var i arbejde.
Jeg håber, vi alle sammen her i Folketinget kan blive enige om, at det er rigtig dårligt.
Mange af dem var hurtigt kommet i gang med at tale det danske sprog, men der gik en ingeniør som pedel på en skole, og der var andre tilsvarende eksempler.
Det er den slags, som jeg håber på en ny integrationspolitik og nye individuelle kontrakter kan være med til at afhjælpe.
Jeg var meget glad for at høre den socialdemokratiske ordfører nævne, at integrationsforløbet, som indtil nu har været 3-årigt, måske skulle gøres mere smidigt. Jeg tror nemlig, det er en meget væsentlig ting ved integrationsprogrammerne, at de skal være mere smidige og mere tilrettede den enkelte.
Kamal Qureshi (SF), 2002-03-21:
Jeg vil gerne anerkende udsagnet, og jeg vil sige, at vi fra SF's side er meget indstillet på at støtte det forslag, når
det kommer til behandling, fordi vi også helt klart betragter det som et stort problem, at man netop ikke har mulighed for at matche uddannelserne i forhold til behovet.
Else Theill Sørensen (KF), 2002-03-21:
Jeg vil godt svare på det sidste: Ja, det ville da nok være en god idé at sørge for, at folk også blev kanaliseret efter deres kvalifikationer.
Men så vil jeg sige, at med hensyn til de 74 mennesker, hvoraf kun 4 har job, er det ikke sådan, at kommunen ikke kan tilbyde dem job.
Der er nok af private virksomheder, som efterspørger folk med de uddannelser, men problemet er, at de ikke har kunnet få godkendt deres uddannelser.
Jeg håber, at det lovforslag, undervisningsministeren fremsatte i går om godkendelse af uddannelser i Danmark, lægger op til en større åbenhed over for, at det så at sige er de faktiske kvalifikationer, der er afgørende, og ikke nødvendigvis om uddannelsen er helt mage til den tilsvarende danske uddannelse.
Jeg kan ikke sige, om de kan komme i arbejde alle sammen, men det er det andet, jeg nævnte, der er problemet.
Kamal Qureshi (SF), 2002-03-21:
Jeg har et meget kort, principielt spørgsmål til fru Else Theill Sørensen.
Problemet med, at der er veluddannede flygtninge, som er bosat i en kommune, hvor der rent faktisk ikke eksisterer den type arbejde, de er uddannet til, er efter min bedste overbevisning foranlediget af den eksisterende boligfordelingskvote, hvor man på en meget systematisk og systemtænkende måde trækker et nummer, når man ankommer til den danske grænse, og derefter bliver placeret i en kommune, hvor der ikke tages hensyn til den pågældendes uddannelsesmæssige baggrund, og det ikke overvejes, om kommunen er i stand til at tilbyde et arbejde, der kan matche
den pågældendes evner
Søren Krarup (DF), 2002-03-21:
Jeg vil sige med hensyn til integration, at det er som sagt et slagord, der efterhånden misbruges på det groveste.
Det, sagen drejer sig om, er jo, at i en folkevandringstid skal der naturligvis standses for den ukontrollerede indstrømning, der har fundet sted.
Det er i hvert fald mit mål, og jeg tror også, det er Dansk Folkepartis.
Det er klart, at de, der er kommet hertil og har fået statsborgerskab og skal blive i Danmark, skal integreres, men samtidig skal man gøre sig klart, at det er ikke kun et spørgsmål om at komme ud på arbejdsmarkedet.
Det betyder faktisk, at de skal indgå i det danske folks helhed, og det er ikke et arbejdsmarkedsmæssigt spørgsmål.
Det er et folkeligt, et kulturelt, et åndeligt spørgsmål. Opgaven er langt, langt dybere, end man i den politiske jargon overhovedet forestiller sig.
Så spørger fru Birthe Rønn Hornbech: Hvad gør vi med de flygtninge, der er kommet hertil?
Spørgsmålet er altså, om der skal komme så mange flygtninge.
Det er de facto-begrebet, der kommer ind i billedet igen, og det er jo blevet misbrugt på det groveste.
Fru Birthe Rønn Hornbech ved jo, at i 1945-1949 havde vi ca. 250.000 tyske flygtninge.
De var ganske vist anbragt i lejre, men på en eller anden måde må det gøres klart, at flygtninge kun er her i en overgangsfase, indtil de kan komme hjem.
De skal ikke integreres, for så bliver de indvandrere og ikke flygtninge.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2002-03-21:
Vi ser jo her grundforskellen mellem Dansk Folkeparti og Venstre, hvilket dog ikke betyder, at vi ikke kan snakke sammen, for vi er enige om mange ting.
Hr. Søren Krarup er imod integration, og jeg forstår godt tankegangen, men egentlig synes jeg godt, jeg vil høre lidt om, hvad der så skal ske med de mennesker. Hr. Søren Krarup må jo medgive, at vi ønsker ikke nogen folkevandring.
Vi kommer med det allerstrammeste forslag i danmarkshistorien, netop fordi vi ikke vil have en folkevandring.
Men der er altså nogle, vi vil give opholdstilladelse, og så mener vi, de skal integreres.
Hvad er det helt præcist, hr. Søren Krarup vil sætte i stedet for?
Skal de sidde i asylcentrene i 7 år, og så skal vi se, om de kan vende tilbage?
For at komme videre i diskussionen vil jeg godt vide, hvad alternativet i praksis skal være for dem, der har fået opholdstilladelse i Danmark.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2002-03-21:
Lovforslaget drejer sig om, at kommunalbestyrelsen i forbindelse med integration af udlændinge skal udarbejde en individuel kontrakt med hver enkelt udlænding.
Det fremgår af selve lovteksten, at det, der skal lægges vægt på, er den enkelte udlændings individuelle færdigheder og forudsætninger, og man skal beskrive den pågældendes beskæftigelses- eller uddannelsesmål.
Også her må jeg sige, at det naturligvis er et forslag, som Venstre varmt kan støtte.
Det, som jeg lige har læst op fra lovteksten, gør helt klart, hvad grundholdningerne i Venstres politik er.
Det er også det, der er nævnt i det kasseeftersyn, som vi sammen med De Konservative har fremsat forslag om nogle gange tidligere.
Det er helt afgørende, at den enkelte udlænding selv føler ansvaret for sin egen integration, og at man ved at indgå en egentlig kontrakt myndiggør den enkelte udlænding. Jeg vil godt nævne to høringssvar, som jeg egentlig synes er nogle af yderpunkterne i synspunkterne.
Det ene stammer fra Dansk Socialrådgiverforening, som synes, forslaget er uhensigtsmæssigt, fordi kontrakter skal forhandles og indgås mellem ligeværdige parter.
Det mener man ikke er tilfældet her, når kommunalbestyrelsen som skitseret
i forslaget egenhændigt kan fastsætte indholdet, hvis der ikke er enighed.
Ja, undskyld, jeg siger det, men det er jo et typisk socialdemokratisk socialrådgiversynspunkt at fokusere på, at der ikke er ligeværdighed.
Det er jo rigtigt, at i masser af livets forhold synes
vi i Venstre, at borgernes retsstilling set ud fra et retligt synspunkt er alt for svag over for de offentlige myndigheder
Men det, man ønsker med dette forslag, er jo netop ikke at skabe retlig ligestilling, men skabe værdighed og myndiggørelse af det enkelte menneske, der tager ansvaret for sin egen integration, og det kan Socialrådgiverforeningen naturligvis ikke fordrage, for den skal jo ikke have noget med det her at gøre.
Hvis det stod til os, skulle udlændingene overhovedet ikke på noget socialkontor i kommunen.
De skal på en eller anden form for beskæftigelseskontor, eller hvad man vil kalde det.
De skal overhovedet ikke i nærheden af de socialrådgivere, der anser alle udlændinge for ofre og anser det at være udlænding som det samme som et socialt tilfælde.
Nu skal man udnytte ressourcerne hos den enkelte udlænding, det er dét, der er meningen, og derfor er jeg utrolig glad for en passus fra Flygtningehjælpens svar, som jeg vil læse op som afslutning: »Aktivering bør efter vores opfattelse tilrettelægges i tæt samarbejde med erhvervslivet og det lokale arbejdsmarked og samtidig tage udgangspunkt i den enkeltes ressourcer og ønsker.
Både samfundsøkonomien og menneskelige hensyn taler for at udnytte medbragt uddannelse og tidligere erhvervserfaring og kvalifikationer.«
Det kunne jeg ikke have sagt bedre selv.
Søren Søndergaard (EL), 2002-03-21:
Ja, men det er klart, at når man begynder at diskutere aldersdiskrimination under dette punkt, må jeg bare opfordre forskellige ordførere og for den sags skyld også ministeren til at slå op i referatet af finanslovdebatten.
Her var der en lang diskussion om aldersdiskrimination, der tog udgangspunkt i, at i den kommende periode fyrer den nuværende regering en langt større del af de ældre i den offentlige sektor, end de forholdsmæssigt udgør af det samlede antal, så her var der en konkret mulighed for at gå imod aldersdiskrimination i stedet for at stå her bagefter og snakke om det.
Før snakkede jeg om serbiske desertører og militærnægtere, mens ministeren snakker om bosniere, der har brugt militære forhold som begrundelse, men lad det nu ligge.
Det er rigtigt, at der var 13.000, som fik opholdstilladelse på grund af militære forhold, og jeg vil godt oplyse fru Pia Kjærsgaard om, hvad der står bagefter.
Der står, at de 13.000 ikke kunne få det, hvis den nye lov var gældende.
Men så står der også: Det er dog samtidig Udlændingestyrelsens vurdering, at mange af disse personer også kunne have fået opholdstilladelse som flygtning på et andet grundlag.
Jeg går ud fra, at det er det spørgsmål, som skal afklares i den diskussion, vi står over for.
Karen J. Klint (S), 2002-03-21:
Jeg vil gerne spørge Venstres ordfører, om Venstres ordfører kan bekræfte, at denne her lovgivning ikke kun handler om nedsatte ydelser, men også om et meget tydeligt skred i den måde, vi ellers plejer at give ydelser på.
Bare som et eksempel: Nu får vi et sæt mennesker, som kan få revalideringsydelse, når de skal revalideres, og et andet sæt mennesker, som skal have starthjælp, når de skal revalideres.
Det blev nævnt, at starthjælpen er på niveau med forsørgelse i mange andre lande, men man kan jo ikke kun sammenligne kronebeløbene.
Jeg vil spørge: Er det ikke korrekt, at når man sammenligner, som Venstres ordfører gjorde, så er det at sammenligne æbler og pærer?
Det sidste spørgsmål skal være: Kan Venstres ordfører bekræfte, at Kommunernes Landsforening vender tommelfingeren meget kraftig nedad til det her lovforslag, som de frygter giver dem meget store merudgifter?
Morten Bødskov (S), 2002-03-21:
Først til SF's ordfører: Jeg deler ikke opfattelsen af, at de sidste mange års fald i ledigheden ikke kan siges at have
nogen sammenhæng med en indsats for integrationen.
Altså sandheden er jo, at hvis man f.eks. måler arbejdsløsheden i SiD's a-kasse, så er arbejdsløsheden for folk i SiD's a-kasse med anden etnisk baggrund mere end halveret i de sidste 8 år.
Man kan da ikke lave den kobling, at en sund økonomisk politik, aktiv indsats for at få flere i arbejde, ikke har noget som helst med integration at gøre, for selvfølgelig har den det.
Målet er fuldstændig det samme, og det har været at sikre folk at få et arbejde.
Vi synes selv i al beskedenhed, at det er et meget visionært oplæg, som vi i Socialdemokratiet har præsteret.
Vores mål er entydigt, at folk skal i arbejde, og vi står ved, at vi også opretter det her organ, som hr. Kamal Qureshi omtaler som et organ, der skal tage sig af klagesager.
Det gør vi bl.a. af hensyn til, at det nu er et pålæg fra EU.
Vi ser positivt på det.
Til hr. Flemming Oppfeldt: Pligterne er meget klare.
Vi forventer, som jeg også sagde i min ordførertale, at folk gør en aktiv indsats for at få et arbejde, at folk gør en aktiv indsats for at tage en uddannelse, at folk gør en aktiv indsats for at lære det danske sprog, og hvis de ikke gør det, så har vi jo indrettet sociallovgivningen således i dag, at der faktisk allerede er sanktioner, hvilket der også er kommuner, som har praktiseret.
Vi er enige i, at virksomhederne skal kompenseres, hvis de tager flygtninge og indvandrere ind.
Vi tror ikke på lønreduktion og løntrykkeri som en mulighed.
Det er et angreb på mindstelønnen og vil blive modtaget med massiv modstand rundtomkring på arbejdspladserne.
Det tror vi ikke på, men vi er klar til at se på løntilskudsmodeller, og jeg synes, det er positivt, hvis Venstre nu også er klar til at se på løntilskudsmodeller.
De har været indført tidligere, men vi er klar til at se på dem igen.
Flemming Oppfeldt (V), 2002-03-21:
Til fru Karen Klint må jeg oplyse, at når jeg sammenligner de sociale ydelser i Danmark og i det øvrige Europa, hvor jeg siger, at kontanthjælpen i Danmark er absolut i top, og at selv når man skærer en tredjedel af den, vil vi ligge på et europæisk snit, så har jeg taget højde for forskelle i levefod, og jeg har taget højde for, at nogle lande har bruttoficeret deres kontanthjælp og andre har ikke
, og jeg har taget højde for boligudgifter osv.
Så jeg fastholder mine ord om, at vi selv med starthjælpen og introduktionsydelsen stadig væk vil have et meget flot niveau.
Dette er et svar dels til SF's ordfører, dels til hr. Brix Møller: Sigtet med det her er jo først og fremmest at få indvandrerne i beskæftigelse og få indvandrerkvinderne i beskæftigelse.
Det er dér, den store gruppe ligger.
Det vil sige, at motivet her er at øge motivationen til at gå i arbejde, for at man kan komme i ordinært arbejde og få den der jobfastholdelse, som vi synes er umådelig vigtig.
Så kan der godt være nogle, der er draget udenlands, som skal tage højde for, når de gør det, at de derude også skal spare op og forberede sig på, at når de efter en længere årrække kommer tilbage til Danmark, henvender de sig ikke som det allerførste på bistandskontoret.
Kamal Qureshi (SF), 2002-03-21:
Jeg vil gerne spørge Venstres ordfører, om Venstre kunne bekræfte over for mig, at det her forslag med optjeningsprincippet i særlig høj grad vil ramme kvinder; om man kan se kønsperspektivet i det her forslag, nemlig at det for de par, der bliver sendt ud f.eks. gennem Udenrigsministeriet i forbindelse med noget erhvervsarbejde eller på anden måde, oftest er sådan, at det er kvinden, der ikke har et lønarbejde i den periode, hun er i udlandet.
Når vedkommende vender tilbage, vil der være en periode, hvor det vil være kvinden, der skal ud på arbejdsmarkedet igen.
Og kan Venstres ordfører bekræfte, at i den periode vil hun være afhængig af mandens indtægt, og derved får vi et tilbageslag for kønsligestillingen i det danske samfund med det her forslag?
Christian Brix Møller (RV), 2002-03-21:
Det var både opløftende og meget forstemmende at høre Venstres ordførers tale.
Jeg er fuldstændig enig i, at der er enorme samspilsproblemer for danske kontanthjælpsmodtagere, såvel nytilkomne som gamle danskere.
Jeg vil gerne spørge Venstres ordfører: Er det her vidundermiddel til at få folk i arbejde også noget, der skal udstrækkes til kontanthjælpsmodtagere, som har været i Danmark i mere end 7 år, hvis det skulle vise sig at være en succes?
Eller er det noget, der overhovedet skulle være overvejelser om hos Venstre?
Kamal Qureshi (SF), 2002-03-21:
Jamen det er da rigtigt, og jeg tager det da til efterretning.
Jeg har det måske lidt som i »Det forsømte forår«: Jeg ærgrer mig over det, og jeg ærgrer mig over, at vi ikke brugte det til noget.
Men jeg anerkender da, at der bliver sagt, at man kan blive klogere, og at man kan ændre sin holdning, og det er jeg utrolig glad for.
Jeg håber så også, at vi skal tage nogle skridt videre med tiden, og jeg vil meget gerne deltage i den proces.
Det eneste, som er afgørende for mig at se, og det er også en af grundene til, at vores pjece ikke er blevet fremsat som et beslutningsforslag, er, at jeg synes - det er nok også indlysende - at kampen skal vindes uden for Christiansborg, i hvert fald indtil valgkampen starter.
Det er der, hvor vi ligesom på et eller andet plan skal blive meget bedre til at gå i en offensiv opposition.