runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Thor Pedersen (V), 2004-03-16:
Jamen det, vi direkte har ansvaret for, er det offentlige.
Der er altså ansat flere mennesker, 11.000 flere, og det vil sige, at det offentliges arbejdspladser altså ikke har bidraget til at øge ledigheden.
Det er konjunkturerne udefra, som man også kan læse i rapporter fra Arbejderbevægelsens Erhvervsråd om effekten af dollarfaldet, og hvad det betyder, at der er et stagnerende forløb i Tyskland.
Det er det, vi er oppe imod.
Der er vel ca. 33.000, der er blevet ledige, siden det
når vi korrigerer for dem, der i forvejen var ledige, men som var i aktivering.
Man kan sige, at hvis vi fjerner aktiveringssiden, så er det ca. 16.000 i arbejde af den stigning, der har været på godt 33.000.
Det vil sige, at vi alene over de offentlige finanser her tilstræber at fjerne halvdelen af den ledighed, der er steget siden det absolutte lavpunkt, nemlig 141.000 i andet kvartal 2002.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Svend Erik Hovmand (V), 2004-03-16:
For det første er det jo sådan, at alle, der har betalt et SP-bidrag, nu får glæde af, at de kan bruge deres egne penge, som de selv har lyst til, i de næste 2 år.
For det andet vil jeg sige, at selve skattereformens sammenskruning er nøjagtig den samme som den, vi så, da den blev præsenteret for 1 år siden.
Vi tager hensyn til melllemgruppen på nøjagtig samme måde, som vi gjorde tidligere.
Derfor må man sige om dem, der har glæde af det her, at det jo i høj grad er alle, der har et job.
Alle, der har et job,
Line Barfod (EL), 2004-03-16:
Jeg skal da gerne over for fru Gudrun Laub gentage, som Enhedslisten ofte siger, og som de to andre partier, der er forslagsstillere her, også ofte siger: Vi mener, at dansk politi generelt består af utrolig dygtige politifolk.
De gør et godt stykke arbejde og efterforsker kompetent. Vi kunne godt tænke os nogle forbedringer på en række punkter.
Vi kunne godt tænke os, at man nogle gange lavede
nogle andre prioriteringer, men det er i høj grad et politisk spørgsmål og en debat, vi har herinde i Folketinget.
Det har sådan set ikke så meget med den enkelte politimand at gøre.
Det, som vi går ind og diskuterer i forhold til bistandsadvokater, er et spørgsmål om, hvornår de kommer ind, og om vi har økonomi nok til, at de kan følge hele retssagen i stedet for kun at få lov til at være under lige præcis det tidspunkt af retsmødet, hvor offeret bliver afhørt.
Og der mener vi, at der er brug for forbedringer.
Så der ligger ikke nogen kritik af politiet i det her forslag.
Gudrun Laub (V), 2004-03-16:
Den første del af svaret gik på, at der ikke er kritik af politiet.
Så vil jeg da gerne spørge fru Line Barfod, om det også er udtryk for tillid til politiet, altså at man dér arbejder seriøst og kompetent med sagerne, så forbrydelser bliver efterforsket og søgt opklaret og strafforfulgt, lige meget om der er en bistandsadvokat eller ej.
Line Barfod (EL), 2004-03-16:
Jeg mener ikke, at der i forslaget overhovedet ligger nogen som helst kritik af politiet.
Det mener jeg også jeg sagde i en af mine bemærkninger.
Det, vi har været inde og se på med det her forslag, er i forhold til anklagemyndigheden og i forhold til domstolene og den måde, det foregår på dér, hvor vi mener, at det bør fungere bedre.
I forhold til spørgsmålet om konfliktråd og amatørpsykologi tror jeg, det vil være godt, at vi får uddybet nærmere under udvalgsarbejdet, hvad konfliktråd går ud på, og hvordan de foregår.
For det er absolut ikke amatører.
Det er ikke noget med, at så sætter vi os ned derhjemme og sådan.
Konfliktråd er en velgennemarbejdet model, og man taler grundigt med både offer og gerningsmand, inden man gennemfører konfliktrådet.
Der er professionelle til stede osv.
Der er absolut ikke noget amatørpsykolog over det.
Det foregår vældig professionelt, og man styrer selvfølgelig, hvad der foregår, så det foregår på en ordentlig måde.
Man kan selvfølgelig godt sige, at det er en tillægsstraf at skulle konfronteres med sit offer.
Men jeg mener faktisk, at det kan være en utrolig vigtig straf også for gerningsmanden at blive konfronteret med, hvad det egentlig er, han har gjort, og hvad det har betydet for det offer, som måske er blevet utrolig ødelagt af at have været ude for den her voldtægt.
Gudrun Laub (V), 2004-03-16:
Jeg vil da gerne lige høre, om man virkelig mener, at den form for tillægsstraf skal med ind i det, for det er jo sådan lidt amatørpsykologagtigt, at man der får afløb for sine følelser og lader det ramme en, som egentlig ikke kan stille noget op i den situation.
Jeg vil også gerne spørge fru Line Barfod, om der heller ikke fra Enhedslistens side i forslaget her ligger nogen kritik af politiet.
Det sagde såvel fru Elisabeth Arnold som fru Anne Baastrup, og jeg vil da gerne have fru Line Barfod til at bekræfte, at hun ser på samme måde på det.
Line Barfod (EL), 2004-03-16:
Jeg hørte godt, at fru Irene Simonsen indledte med at rose os for, at vi tog debatten, men det var mig ikke muligt at finde et eneste konkret forslag til, hvad man kunne gøre, og fru Irene Simonsen var, som jeg hørte ordførerindlægget, imod de forslag, der var her.
Jeg hørte godt, at fru Irene Simonsen så senere kom med den bemærkning om, at man skulle have en mulighed for, at gerningsmanden kunne føres ud.
Den mulighed findes allerede i dag.
Det er det, forslaget går ud på, og som jeg da håber at Venstre også støtter.
Irene Simonsen (V), 2004-03-16:
Jeg vil da gerne lige pointere noget over for fru Line Barfod - jeg ved ikke, hvad der er galt med mit stemmeleje, for det kan åbenbart ikke trænge helt igennem til fru Line Barfod i dag, men nu prøver jeg at tale ret tydeligt: Venstre var positiv og roste forslagsstilleren for at rette opmærksomhed mod det her område, og jeg syntes, det var vigtigt, at vi hele tiden tog det op, debatterede det og spurgte: Hvordan kan vi gøre det bedre?
I øvrigt vil jeg gerne sige til fru Line Barfod, at jeg sagde, at jeg var spændt og opmærksom på, hvad udvalgsarbejdet ville munde ud i, og jeg gav faktisk et ret konkret eksempel på, hvad man kunne tænke sig, der kunne være bedre i forhold til at beskytte offeret, nemlig at gerningsmanden i afhøringssager kunne føres ud af salen, når man afhører offeret.
Så der var altså konkrete forslag.
Så jeg håber, at mit stemmeleje nu er tydeligt nok til, at fru Line Barfod kan være mere positiv over for, at Venstre altså har sagt noget imødekommende i dag.
Elisabeth Arnold (RV), 2004-03-16:
Jeg vil da godt som den første ordfører efter den konservative ordfører sige, at jeg som forslagsstiller var meget glad for den positive tale, hr. Helge Adam Møller holdt, og jeg ved godt, hvad det vil sige at sidde som ordfører i et regeringsparti og selvfølgelig være i en eller anden form for forpligtelse til at følge den linje, som regeringen har lagt.
Men i samme åndedrag vil jeg så også gerne takke justitsministeren for den svartale, hun kom med til beslutningsforslaget, for jeg synes, det var et overvejende meget positivt svar.
Selv om man kan ærgre sig over, at vi skal vente på, at der kommer et udvalgsarbejde, så er det dog trods alt meget positivt, at udvalgsarbejdet overhovedet bliver sat i gang, og at formålet med det er det samme som det, der gennemsyrer beslutningsforslaget, nemlig at ofrenes stilling skal styrkes.
Det synes jeg i hvert fald at justitsministeren skal have tak for, og jeg kan ikke forestille mig, at der ikke skulle komme noget positivt ud af det her i sidste ende.
Det er muligt, at vi ikke får alle forslagene gennemført, men vi er da også glade, hvis nogle af tingene kan blive til dansk lovgivning, og at voldtægtsofrenes stilling dermed kan blive styrket.
Udgangspunktet er som sagt en høring, der blev holdt i efteråret i Retsudvalgets regi, hvor det viste sig, at mange af de erfaringer, der var draget fra både advokatside og fra offerside, viste, at der var ting i det nuværende system, der kunne fungere bedre.
Der er ikke noget som helst mærkeligt i, at vi nævner sådan noget som konfliktråd.
Men der var faktisk et eksempel på den pågældende høring, hvor et offer fortalte om sit møde med gerningsmanden, og hvad det gav af selvtillid og luft og lettelse at kunne skælde ham ud og sige til ham, at det var noget svineri.
Det var nemlig en, som vedkommende kendte, og derfor var det en helt konkret sag, der sagde: Det kan godt lade sig gøre, det kan godt give nogle gode effekter, at man har et konfliktråd, fordi både offer og gerningsmand i virkeligheden fik glæde af mødet derefter.
Derfor ønsker vi specielt, at det skal nævnes også som en mulighed for voldtægtssager. Det, man kunne håbe på, hvis man fik gennemført dette, var, at anmeldelserne kunne komme frem, når det var nødvendigt, og at offeret ikke skulle overveje meget, meget grundigt, om det nu var værd at anmelde denne forbrydelse, fordi ydmygelsen i retssalen og igennem hele retssagen kan være voldsom, og man kan blive udskreget i pressen som en, der selv fuldstændig har været ude om det, og man kan blive nævnt ved sprogets værste gloser.
Et af vores mål her må være, at ofre ikke tier med deres anmeldelser, og at gerningsmænd bliver straffet, og at sagen kommer for en dag.
Med den beskrivelse vil jeg håbe, at vi får et positivt udvalgsarbejde om det her forslag.
Per Dalgaard (DF), 2004-03-16:
Fru Baastrup mente »forpligtet til ikke at støtte«.
Det kan jeg ikke se at vi er forpligtet til ikke at gøre.
Det skal selvfølgelig ligge inden for de rammer, der er afsat.
Vi kan ikke påtage os nye kæmpeudgifter, som vil sprænge de pågældende rammer, men jeg er helt sikker på, at hvis der kommer elementer frem som f.eks. inden for voldtægtsofferets stilling i en retssag, vil det kunne gennemføres uden problemer.
Anne Baastrup (SF), 2004-03-16:
Det her forslag koncentrerer sig om det, der sker, efter at politiet har afhørt voldtægtsofferet, efter at politiet har fundet en, der er blevet sigtet.
Det vil sige, at det drejer sig om forhold i retssagen, under retssagen som det primære.
Derfor vil jeg godt spørge en gang til: Er hr. Per Dalgaard bundet til at støtte forbedringer for voldtægtsofre under en retssag, fordi hr. Per Dalgaard har stemt ja til politiforliget?
Per Dalgaard (DF), 2004-03-16:
Det er det bestemt ikke.
I forbindelse med udmøntningen af f.eks. politiforliget og forliget inden for kriminalforsorgen vil der jo klart kunne være nogle elementer, som kan være med til at forbedre offerets vilkår.
Det har vi selvfølgelig mulighed for at fremføre, og det vil vi da gerne fremføre.
Anne Baastrup (SF), 2004-03-16:
Den ordveksling, der var mellem fru Line Barfod og hr. Per Dalgaard, vil jeg godt have uddybet lidt.
Skal det forstås sådan, at i og med at Dansk Folkeparti har indgået et politiforlig og et kriminalforsorgsforlig, har man også bundet sig til ikke at kunne lave noget som helst, der kan forbedre forholdene for voldtægtsofrene?
Er det sådan, det forlig skal forstås?
Per Dalgaard (DF), 2004-03-16:
Der er da ingen tvivl om, at offerets stilling i forbindelse med afhøring hos politiet skal være den bedst mulige.
Og kan der gøres nogle ting som f.eks. at ændre i nogle af de rutiner, der findes i dag, måske afhøre vedkommende et andet sted eller et eller andet andet, ville det da være en fin ting at få gennemført, ingen tvivl om det.
Det er i hvert fald noget, som vi ikke har nogen problemer med kan gennemføres.
Jann Sjursen (KD), 2004-03-16:
Jeg bør måske indledningsvis sige, at det er med rimelig fast stemmeføring, at jeg kan tilsige Kristendemokraternes støtte til det beslutningsforslag, som SF og Enhedslisten her har fremsat.
Jeg bør måske også sige, at efter vores bedste opfattelse kan man overhovedet ikke læse en kritik af politiet ind i det fremsatte forslag. Derimod kan man læse det som et forsøg på at give voldtægtsofre bedre støtte i forbindelse med en retssag, både før, under og efter, og det synes vi alt andet lige at vi skylder dem, der er blevet ofre for en voldtægt.
Derfor synes vi, at det er et godt forslag, som SF og Enhedslisten lægger op til, nemlig at bistandsadvokaterne kommer mere ind i billedet, end de er i dag.
Det tror vi alt andet lige vil være til gavn også for retssagen i sig selv, men selvfølgelig ikke mindst for voldtægtsofferet.
Jeg synes også, at de mere administrative ændringer, som forslagsstillerne lægger op til, er ganske udmærkede, og det gælder selvfølgelig ikke mindst spørgsmålet om at få etableret konfliktråd.
Det siger jeg også, fordi vi jo selv som parti er medforslagsstiller på det næste forslag om konfliktråd, vi skal behandle på dagsordenen i dag.
Men jeg vil også godt nævne her, at det også for Kristendemokraterne er et vigtigt indsatsområde, også når det gælder spørgsmålet
om, hvordan vi sikrer voldtægtsofre bedre; hvordan vi sikrer, at de, men for så vidt også en gerningsmand, kommer videre i livet.
Det er netop noget af det, man kan bruge konfliktråd til med stor fordel.
I forslagets bemærkninger står der skrevet, og det vil jeg godt erklære mig enig i, at man forsøger at gøre op med det, man kalder myten om, at den ærbare kvinde ikke kan voldtages.
Det synes jeg er rigtigt, og jeg synes også, at det er udmærket, at man i beslutningsforslagets bemærkninger bruger tid på at gøre opmærksom lige præcis på den problemstilling og på, hvordan det kan være som voldtægtsoffer i forbindelse med en retssag at skulle opleve den udpensling, det kan være af ens seksualliv, hvilket der også blev redegjort for i bemærkningerne.
Når jeg fremhæver det her, er det, fordi det efter vores opfattelse i den offentlige debat ofte bliver sådan, som netop forslagsstillerne skriver, at det kan være alt andet end lige præcis det, at kvinden - som det jo typisk er - sagde nej, der bliver afgørende, og det er ikke rimeligt.
Så vi er selvfølgelig positive over for forslaget med de bemærkninger, jeg her har givet, og vi er selvfølgelig også i den forbindelse positive over for, at regeringen ved justitsministeren her har tilkendegivet, at man vil sætte Strafferetsplejerådet i gang med et udvalgsarbejde for at se på nogle af de samme ting. Man kan jo ikke beklage det, når det er måden at få en fremdrift i sagen på, og det tager vi selvfølgelig så med.
Det kan da også være udmærket, at nogle af tingene, der bliver nævnt i beslutningsforslaget, bliver overvejet en ekstra gang, inden vi skrider til endelig handling.
Men jeg vil godt understrege og dermed også opsummere Kristendemokraternes holdning, at vi altså er parat til at tage de skridt, som også Enhedslisten og SF lægger op til med deres beslutningsforslag, B 82.
Elisabeth Arnold (RV), 2004-03-16:
Jeg vil bare minde hr. Jann Sjursen om, at Det Radikale Venstre er medforslagsstiller til forslaget.
Jann Sjursen (KD), 2004-03-16:
Ja, det kan jeg da også se, når jeg nu lige får set nærmere på det.
Jeg beklager meget, at det er gået min næse forbi, men tillykke så også til Det Radikale Venstre.
Gudrun Laub (V), 2004-03-16:
Jeg vil gerne spørge hr. Jann Sjursen, om Kristendemokraterne også opfatter det som noget af det absolut positive i forslaget om konfliktråd, at offeret får mulighed for at skælde ud på forbryderen.
Jacob Buksti (S), 2004-03-16:
Det forstår jeg sådan set godt, men der er altså flere, der ikke betaler mellemskat.
Hr. Jens Peter Vernersen nævnte 2 millioner mennesker, som kun betaler bundskat.
Det vil også være sådan, går jeg ud fra, at skatteministeren vil bekræfte, at ingen pensionister, ingen uddannelsessøgende, ingen arbejdsløse får andel i skattelettelsen.
Det går jeg ud fra at skatteministeren vil bekræfte.
Så vil jeg også gerne bede skatteministeren bekræfte, at når man suspenderer SP-bidraget i 2 år, så betyder det, at skattegrundlaget stiger, og at skatteindtægterne til staten dermed øges.
Morten Bødskov (S), 2004-03-16:
Jeg er lidt ked af, at det hele bliver gjort til en debat om, om man er for eller imod politiets it-bevillinger, eller om man mener, at der skulle være flere eller færre betjente.
Formålet med det her beslutningsforslag er også at få regeringens holdning til det mere principielle, der ligger bag konfliktrådsordningen, altså meldingens betydning for strafferetsplejen.
Det er selvfølgelig al ære værd, at justitsministeren nu har besluttet sig for, at forsøgsordningen skal fortsætte, men kunne vi få en kommentar fra justitsministeren til, hvad holdningen er til de anbefalinger, der er kommet fra styregruppen bag konfliktrådene, som mener, at man skal fortsætte, plus det faktum, at både når det handler om EU, og når det handler om Europarådet, er der jo ret kraftige anbefalinger af udvidet mægling som et supplement.
Andre lande har valgt det som en erstatning for den traditionelle strafferetspleje.
Hvad er regeringens holdning til spørgsmålet om mægling i strafferetsplejen?
Lene Espersen (KF), 2004-03-16:
Jo, men en ting er at diskutere talstørrelser, som fru Elisabeth Arnold udmærket godt ved, og det oplevede fru Elisabeth Arnold jo også selv under politiforhandlingerne.
De forskellige ønsker, vi havde, og de beløb, som var sat på dem,
var for langt størstedelens vedkommende faktisk ikke særlig store beløb.
Når man først har betalt det, det koster at holde politiet og bilerne og alt det i drift, så bliver det tit relativt set små beløb, hvor man må vælge mellem flere forskellige gode initiativer.
Det er selvfølgelig klart, at hvis det var sådan, at fru Elisabeth Arnold og de andre partier, der valgte at stå udenfor, havde sagt: Jamen det her er et greb i lommen, vi betaler det hele, også de 10 mio. kr. oveni, så tror jeg også, der havde været en konfliktrådsordning i dag, men det var der altså ikke mulighed for.
Elisabeth Arnold (RV), 2004-03-16:
Det viser sig altså at være et beløb, der er af størrelsesordenen 10 mio. kr., og så vidt jeg husker, er politiets samlede driftsbevillinger 1,8 mia. kr., er det ikke deromkring?
Lene Espersen (KF), 2004-03-16:
Det er klart, at den udgift, som ville være forbundet med en udvidelse af konfliktrådsordningen, ikke ville beløbe sig til et meget stort millionbeløb.
Men ikke desto mindre ved vi jo, at det er, når man sidder og tæller de sidste knaster, at man skal sidde og vælge imellem mange gode forskellige initiativer, og så synes jeg sådan set ikke, det er relevant at tale om politiets samlede budget.
Vi ved, at langt størstedelen af politiets samlede midler går til opretholdelse af politistyrken.
Så skal der være penge til it, og det var et af de steder, hvor jeg må erkende at vi for det, som konfliktsrådsordningen ville koste, ca. 10 mio. kr., valgte at sige, at for det beløb kunne vi få et markant løft af politiets it, noget, som politiet har været meget opmærksomme på.
Derfor valgte vi altså at sige, at det var der, den endte.
Men jeg må da sige til fru Elisabeth Arnold, at jeg har været meget positiv over for denne tankegang, men der var altså ikke penge til det hele, da regnskabet til sidst skulle gøres op.
Elisabeth Arnold (RV), 2004-03-16:
Jeg synes nu lige, at justitsministeren skylder offentligheden at fortælle, hvad prisen ville være for at udvide konfliktrådsordningen til at være landsdækkende, og i sammenhæng hermed også fortælle, hvad det samlede budget er for politiets virksomhed.
Elisabeth Arnold (RV), 2004-03-16:
Det var nu ikke lige den 24-timers-regel, jeg tænkte på.
Men den kan jo også bidrage til det samlede billede.
Jeg tænkte blot på det faktum, som mange voldtægtsofre beretter om, nemlig at de selv føler sig som skyldige; at det er dem, der er på anklagebænken, og at de i virkeligheden, når det kommer til slutningen af sagen, bittert fortryder, at de udsatte sig for de ydmygelser, de bliver udsat for under sådan en retssag, både ved tiltalelser, ukvemsord imod dem og ved pressens dækning af sagen. Så kunne hr. Per Dalgaard ikke forestille sig, at det, at man gjorde offerets stilling tryggere og mere beskyttet, betød, at man faktisk kom til bunds i nogle sager, som hidtil var uopklarede eller uanmeldte?
Anne Baastrup (SF), 2004-03-16:
Vi har en høj grad af tillid til, at anklagemyndigheden kan fastholde objektiviteten.
Vi vil blot have, at bistandsadvokaten skal have en mulighed for at give et billede af offeret, således at anklagemyndigheden kan koncentrere sig om at være hundrede procent objektiv.
Det er meget vigtigt for os, og det er også derfor, vi har fastholdt den oprindelige tradition i dansk ret, at der skal være objektivitet omkring det her.
Det er det offentlige, der ejer sagen, vi vil bare sikre, at offeret har nogle bedre rettigheder.
Vores beslutningsforslag er, som jeg jo har sagt tidligere, lavet på baggrund af en høring om voldtægtsofres situation.
Der fik vi gang på gang at vide, at det er meget vanskeligt
at være et offer, der udsættes for forsvarerens beskrivelse af hele ens seksualitet og person osv.
Det burde fru Gudrun Laub da vide med sin fortid i retssystemet.
Det, vi lægger op til her, er, at der skal være en mulighed for, at bistandsadvokaten - ligesom forsvareren - kan give en beskrivelse via en afhøring i retssalen på en sådan måde, at det bliver lidt mere afbalanceret.
Vi har historier om nogle af de retssager, der har været undervejs, hvor tiltalte fremtræder, som om han simpelt hen bare er det mest venlige og tilbageholdende menneske, man overhovedet kan forestille sig, og hvor offeret er det, man kunne kalde en hore.
Jann Sjursen (KD), 2004-03-16:
Jeg takker også.
Jeg må konstatere, at jeg åbenbart i dag har et problem i forhold til Det Radikale Venstre.
Jeg er jo fuldstændig enig i det, fru Elisabeth Arnold siger.
Det, som jeg sagde, da jeg talte om, at man pandede hinanden ned, var for så vidt det motiv, som jeg mener fru Gudrun Laub lægger i et konfliktråd, og som jo slet ikke svarer til det, som bl.a. fru Elisabeth Arnold nu, men også tidligere i debatten har redegjort for.
Som jeg ser et konfliktråd, foregår det jo netop på den præmis, at man kan sige til hinanden, hvordan man tænker og føler om en given gerning.
Det er jo hele ideen bag konfliktråd og også i øvrigt det at søge en heling, vil jeg godt kalde det, for så vidt angår gerningsmandens situation, men altså også den situation, som ikke mindst offeret har været i.
Det er en mulighed for begge parter at komme videre på, og det er det, som er det absolut gode ved en konfliktrådsordning.
Elisabeth Arnold (RV), 2004-03-16:
Jeg blev citeret, så det næsten blev antydet, at Det Radikale Venstre foreslog, at man pandede hinanden ned i et konfliktråd.
Det var hverken det ordvalg, jeg brugte, eller det, jeg mente.
Men det, der er helt oplagt fra nogle af de ofres side, som har været igennem konfliktråd, er, at de føler, at de har fået lov at sige til gerningsmanden, hvor ondt det her gjorde, hvor slemt det var at blive udsat for det, han havde gjort mod en.
Alene det at kunne få lov til at sige det var nok til, at man følte sig lettet, kunne rette ryggen, og føle, at man ikke i den grad var på anklagebænken, hvilket måske havde været situationen igennem retssagen.
Jann Sjursen (KD), 2004-03-16:
Jeg vil ikke sige, at det, som bl.a. fru Elisabeth Arnold tidligere i debatten har sagt, er et spørgsmål om, at man bare lader offeret skælde ud, underforstået at det bliver den tillægsstraf, som fru Gudrun Laub talte om før.
Det ligger helt uden for rammerne af den måde, som vi opfatter et konfliktråd på, at det bare er et spørgsmål om, at den ene får lov til at pande den anden en, og så er vi lige vidt.
Det vidner måske, synes jeg, dybest set om, at man ikke helt går ind på præmisserne for det, der er konfliktrådets præmisser, nemlig at man forud for, at der etableres et egentligt konfliktråd, har haft dybtgående samtaler med såvel offer som gerningsmand for at forstå, om det overhovedet er brugbart i situationen.
Gudrun Laub (V), 2004-03-16:
Fru Anne Baastrup har helt ret i, at jeg har medvirket i hundredvis af voldtægtssager og derfor er meget bekendt med nuancerne i denne sags problematik.
Nu er der så her fokuseret helt på offeret, og så vil jeg lige spørge fru Anne Baastrup, om hun er helt opmærksom på, at man jo her risikerer at gå på kompromis med gerningsmandens retssikkerhed, for jo mere aktiv en rolle man giver bistandsadvokaten, jo mere risikerer man, at gerningsmanden kommer til at stå med to anklagere.
Per Dalgaard (DF), 2004-03-16:
Om at forbedre forholdene for ofrene: Man kan altid lave ting bedre, det er der ingen tvivl om, og jeg har f.eks. også sagt i min ordførertale, at vi finder reglen om 24 timer noget snæver.
Nu fik vi så at vide, at der åbenbart kan fraviges fra den 24-timers-regel, og det er selvfølgelig udmærket, hvis det er tilfældet.