Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2003-05-06:
Det Radikale Venstre ønsker med dette beslutningsforslag at lægge grundlaget for en mere enkel udlændingelovgivning på familiesammenføringsområdet.
Samtidig ønsker vi at gøre op med de ubehagelige stramninger, der har ført til, at det i dag er blevet så at sige umuligt at leve i Danmark sammen med sin udenlandske ægtefælle.
Dansk-udenlandske ægteskaber er en styrke og ikke en byrde set med radikale øjne.
Dansk-udenlandske ægteskaber er med til at åbne vores øjne for den mangfoldighed, verden består af, er med til at øge muligheden for at klare os som land, som folk og som økonomi i en stadig mere globaliseret verden. Derfor er det en katastrofal kurs, Danmark er inde på nu.
Vi er på vej til at udvikle et Danmark, der vender ryggen til verden, blive et land, hvor vi putter os bag særregler og forbehold alene med det formål at holde flest mulige fra vores port. Den udvikling er vi inderligt imod, og derfor foreslår vi alderskravet for familiesammenføring nedsat til de 21 år, som vi som sagt regner med at de øvrige EU-lande vil lægge sig fast på, og så skal tilknytningskravet fjernes.
Vi foreslår samtidig en række ændringer, som kan bidrage til at løse nogle af de reelle problemer, vi har:
Men også for Det Radikale Venstre er ét tvangsægteskab selvfølgelig ét tvangsægteskab for meget.
Derfor er der behov
for en særlig indsats baseret på klare krav og bedre lovgivning. Vi har i dag fremlagt en 15-punkts-plan mod tvangsægteskaber.
Med den ønsker vi at skyde med skarpt mod de afgrænsede problemer, vi har, i stedet for som regeringen og dens støttepartier at skyde med spredhagl - undskyld billedsproget, som i øvrigt ikke er særlig radikalt.
I forhold til de arrangerede ægteskaber, typisk gennem ægteskabsbureauer, vil kravet om, at man skal kunne tale sammen, kravet om, at der er forsørgerpligt efter en eventuel skilsmisse, og flere af de øvrige forslag med garanti virke dæmpende på danske mænds lyst til at importere udenlandske kvinder.
Den manglende integration af familiesammenførte til danske statsborgere bør løses ved, at vi - og jeg har lyst til at sige selvfølgelig - stiller krav til de familiesammenførte.
Derfor forslaget om, at man som familiesammenført skal forpligtes til at gå til dansk.
På den baggrund vil jeg sige tak for den generelt positive modtagelse af nogle forskellige elementer i forslaget.
Jeg fornemmer således, at der er bred tilslutning
til at se på muligheden for at få familiesammenføring
, hvis man tidligere er blevet dømt for vold.
Jeg fornemmer også, at der er enighed om, at vi stiller sprogkrav.
Jeg fornemmer også en åbenhed over for at kriminalisere tvangsægteskaber ved at forsøge at lave en paragraf i straffelovgivningen.
Der er en række spørgsmål, som vi ikke har haft lejlighed til at diskutere her, bl.a. kravet om, at en herboende skal forpligtes til at forsørge den familiesammenførte også efter en skilsmisse.
Det er der ikke nogen der har kommenteret, og det håber jeg at vi får lejlighed til at diskutere under udvalgsarbejdet.
Baggrunden for, at også Det Radikale Venstre i sin tid var med til at indføre et boligkrav, var jo, at vi ville imødegå ghettodannelse.
Vi gik ikke med, fordi vi mente, at det var bedre for familierne, at generationerne levede adskilt og de unge havde godt af at komme hjemmefra.
Vi gik med, fordi der var et reelt problem - og det siger jeg til fru Birthe Rønn Hornbech, som kommenterede det
her - med ghettodannelse, ikke fordi der var et problem i, at familier levede sammen på en bestemt måde.
I tidligere tider har det også været almindeligt, at solide danske familier levede flere generationer under samme tag.
Det synes jeg sådan set ikke er noget staten skal blande sig i.
Men vi er nødt til at blande os i ghettodannelsen
, fordi det er en forhindring for integration. Derfor mener vi, at vi skal nøjes med at stille boligkravet i de kommuner, der reelt har et problem, og så i øvrigt lade det være op til kommunerne selv at bestemme, om de vil stille et boligkrav.
Vi vil så at sige have, at der skal være frit valg for kommunerne.
Noget, der også undrer mig, er, at man ikke kan være med til at stille krav til de familiesammenførte.
Når jeg kigger tilbage på den udvikling, der har været siden 1983, og de problemer, der er opstået som følge af lovgivningen i 1983, skyldes mange af dem altså først og fremmest mangel på krav, at vi simpelt hen ikke har været konsekvente nok og ikke har stillet krav til de familiesammenførte.
Heller ikke Det Radikale Venstre er interesseret i at gå
ind og blande sig i familielivet; men når det nu drejer sig om mulighederne for, at børn kan vokse op på fornuftig vis og komme til at indgå i det danske samfund på en ordentlig måde, så mener vi altså, at det havde været klogt, hvis vi alle sammen for nogle år siden havde tænkt på den her måde og sagt: Vi er nødt til at gå ind og stille krav til de familiesammenførte, også selv om de ikke får offentlige ydelser.
Jeg har snakket med Kommunernes Landsforening om det her.
De siger jo, at der er det problem, at kommunerne giver tilbuddet til de familiesammenførte, men at de familiesammenførte ikke har en forpligtelse til at tage imod tilbuddet.
Og grunden til det er, at de netop ikke får en offentlig ydelse.
Der har vi den midlertidige opholdstilladelse, og vi har også muligheden for at sige, at der skal deponeres 10.000 kr.
Jeg tror desværre, at der er mange kvinder, der er kommet i den situation, at det er manden, der har åbnet brevet fra kommunen om tilbuddet om danskundervisning.
Og han har ikke haft den store interesse i, at kvinden er kommet ud, at hun har fået kendskab til sine rettigheder, at hun altså har fået en adgang til det danske samfund og fået et socialt netværk.
Det kan være bekvemt for visse mænd at have kvinderne gående derhjemme.
Det er baggrunden for, at Det Radikale Venstre altså er kommet dertil, hvor vi mener, at det er nødvendigt at sige, at det skal være tvungen integration, også selv om man ikke får offentlige ydelser.
Og jeg er meget forundret over, at regeringen ikke kan være med til det.
De eneste, der får familiesammenføring nu, er flygtninge, fordi flygtninge har et retskrav på familiesammenføring, og der har vi ikke et problem, fordi den familiesammenførte får en social ydelse. Med de ord vil jeg sige tak for de bemærkninger, der er faldet.
Jeg er selvfølgelig ked af, at hverken regeringen eller Socialdemokratiet kan være med til at ændre på det fatale alderskrav.
Jeg er glad for, at Socialdemokratiet vil være med til at ændre tilknytningskravet, og at også de øvrige partier til venstre for Socialdemokratiet vil være med til det.
Men jeg er skuffet over, at man ikke kan være med på at ændre 24-års-reglen, ikke mindst skuffet over Socialdemokratiet.
Selvfølgelig er det også utrolig besynderligt, at en liberal regering, som gik til valg under sloganet »Frit valg«, kan leve med, at det er blevet umuligt for herboende og for danske statsborgere at bo sammen med en udenlandsk ægtefælle her i landet.
Det eneste sted, der åbenbart ikke skal være frit valg, er, når det gælder, hvordan man vil organisere sig som familie.
Det er besynderligt.