runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Birthe Skaarup (DF), 2000-05-12:
I april sidste år fik vi på foranledning af Dansk Folkeparti
et forslag om en udvidet patientforsikring indføjet i lov om ændring af lov om sygehusvæsen.
I det forslag blev patienter, som af det offentlige blev henvist til behandling på privathospitaler, klinikker eller lignende, dækket af en lov
om patientforsikring eller dækket af en forsikring, der mindst svarer til omfanget af lov om patientforsikring.
Nu kommer Enhedslisten så med et forslag, og det er jo en yderligere udvidelse på flere områder.
Jeg vil gerne sige, at vi fra Dansk Folkeparti godt vil sende et signal om, at der er nogle gode elementer i det her forslag.
Der er et par af punkterne, der, som Enhedslisten selv skriver i bemærkningerne, måske ikke er dokumenterede godt nok, og det må vi så give Enhedslisten ret i.
Men jeg vil så godt sige, at problemet er, at nogle patienter selvfølgelig gør vrøvl over, at de ikke får nok erstatning.
Når der foreligger en ansvarspådragende forsømmelse eller handling, mener vi i Dansk Folkeparti selvfølgelig, at såfremt praktiserende læger eller speciallæger ikke har sådanne forsikringer, så må der kigges på det.
Det skal være sådan, at patienten, når det drejer sig om fejl pådraget i sundhedssystemet, også i det her tilfælde er i centrum
Som sagt er der flere gode intentioner i det her forslag, også at alle patientforsikringsafgørelser skal kunne påklages over for Patientskadeankenævnet efter samme regler som Patientforsikringens afgørelse vedrørende skader, som er pådraget i det offentlige sygehusvæsen.
De fleste privathospitaler har jo allerede nu den slags forsikringer, og det er her, jeg også vil spørge: Har man dokumentation fra Enhedslistens side for, at privathospitalerne her i Danmark ikke har disse forsikringer?
Det skal også lige påpeges, at med hensyn til selvrisikoen mener vi også, at man som mindstemål skal have den nedsat, for der er altså stadig væk folk i det her land, der har små midler, og som har behov for erstatning.
Vi synes som sagt, at der med det her forslag sendes nogle gode signaler, men vi kan også godt se, at der er flere elementer, der har behov for noget videre opklaring.
Det er også sådan, at man p.t. er begyndt at tale lidt om, hvorvidt hele ankesystemet skal laves om, og der har været nogle forslag oppe om, hvorvidt vi skal have en ombudsmand for patienter.
Det synes vi i Dansk Folkeparti er en udmærket idé.
Vi vil godt sige, at vi er positive over for flere af elementerne i det her forslag, men vi synes også, at der skal arbejdes lidt videre med det for at få det udformet rigtigt.
Anni Svanholt (SF), 2000-05-12:
Tak for initiativet.
SF mener også, at der er brug for en forbedring af patientforsikringssystemet.
SF er også enig i, at privatpraktiserende læger og speciallæger og privathospitaler osv. skal have et erstatningsansvar helt på samme niveau som det offentlige, sådan at man kan sige, at den, der bliver behandlet, altså skal have mulighed for i tilfælde af fejlbehandling at få en erstatning. Men vi er i tvivl om, hvorvidt det er private forsikringer, der er brug for som foreslået her.
Der er behov for at få vurderet nærmere, f.eks. sammen med Sygesikringens forhandlingsudvalg, hvilke løsninger der kunne være tale om.
Men jeg går også ud fra, at Enhedslisten er åben over for en drøftelse af de elementer, der i øvrigt er i forslaget her.
Vi mener også, at patienterne skal have en ordentlig vejledning.
Det er svært at finde ud af som klager, hvor man skal klage og på hvilken måde, og alle har ikke mulighederne for eller forudsætningerne for at udforme klager.
Der er brug for i hvert fald - selv om der er en patientvejleder på sygehusene - at det gøres bedre, end det er tilfældet i dag.
Det skal være nemmere at klage.
Så bliver spørgsmålet om uafhængigheden i patientforsikringssystemet også berørt her.
Vi vil også meget gerne være med til at se på, hvordan man kan gøre det bedre, sådan at det også fra klagerens side opleves sådan, at man får en ordentlig behandling, og at man føler, at retssikkerheden er sat i højsædet.
Vi støtter fuldt ud det forslag om, at selvrisikoen helt skal afskaffes.
Det kan ikke være rigtigt, at der skal være sådan en selvrisiko, når man må have en forventning om, at
man også kan få en ordentlig behandling i systemet
Det er jo ikke den skadelidte, der selv skal betale i den sammenhæng. Vi vil meget gerne have et langt bedre patientklagesystem og også et bedre patientforsikringssystem, og vi medvirker meget gerne til sundhedsministerens overvejelser i den forbindelse.
Jeg synes, det er positivt, at vi kan få den drøftelse, og jeg håber også, at det forslag her og de tanker, man har gjort sig fra Enhedslistens side, kan indgå i det.
SF's foreløbige udmelding er, at vi gerne vil have et enkelt og overskueligt system.
Der skal være en opdeling af klagerne, sådan at man får sorteret dem og sådan, at rette vedkommende får klagerne hurtigt.
Handler det om dårlig service på sygehusene, så er det selvfølgelig sygehusejerne, som skal have den besked.
Er der tale om fejlbehandling, så skal det gå videre.
Så vi drøfter gerne forslaget, også i sammenhæng med, hvad der kommer af initiativ fra sundhedsminsisterens side, og vi tager også selv initiativ på området.
Henriette Kjær (KF), 2000-05-12:
Enhedslisten kommer med en række forslag til forbedring af Patientforsikringen.
I Det Konservative Folkeparti har vi meget sympati for forslaget, for netop Patientforsikringen skal være brugervenlig, så ingen føler sig klemt.
I dag kan det være svært at forstå, at forsikringen ikke dækker helt, som man havde forventet, hvis man er blevet fejlbehandlet hos den praktiserende læge eller speciallæge eller for den sags skyld på et privathospital.
Vi vil derfor gerne diskutere Enhedslistens forslag konstruktivt i udvalget, men jeg må dog sige, at jeg faktisk synes, at privathospitalerne har lavet nogle meget gode ordninger for deres patienter.
Men hvis vi kan stramme op på informationen om forsikringerne, er jeg parat til at medvirke til det, således at patienterne bliver orienteret om, hvilke muligheder de har ved eventuel fejlbehandling.
Med hensyn til praktiserende læger og speciallæger vil jeg gerne se på de nuværende forhold og se, om vi kan gøre det bedre i forhold til patienterne.
Også her synes jeg nu, at systemet virker tilstrækkeligt, men kan vi lave et mere ensrettet forsikringssystem, så var det måske hensigtsmæssigt.
Vi var jo selv medforslagsstillere til det beslutningsforslag, CD havde været foregangsmænd for, om den præhospitale indsats, hvor vi også krævede en udvidelse af de nuværende regler på klageområdet, og det her ligger lidt i tråd med det tidligere forslag.
Det kan altså være svært. Her vil jeg også gerne være med til at se på muligheden for, at patienterne måske kan afgive deres klage mundtligt, mens en referent skriver ned, eller hvad man kunne finde ud af.
Vi vil i hvert fald gerne se på det.
Det kan så også være et spørgsmål om at indføre en bedre information, så man får at vide, hvor der er mulighed for at få vejledning.
Jeg kan ikke umiddelbart gennemskue omfanget
af punkt 4, men jeg lyttede til, hvad sundhedsministeren sagde og synes, at det lød meget fornuftigt.
Så er der punkt 5 og 6.
Det nærmer sig for mig at se amerikanske tilstande, men om Enhedslisten har brugt det amerikanske system som model for sit beslutningsforslag er jo svært at sige.
Gyda Kongsted (V), 2000-05-12:
Hr. Frank Aaen siger, at det er vanskeligere på den private klinik.
Men fordi det er vanskeligere, er det jo ikke ensbetydende med, at man så ikke får erstatningen.
Frank Aaen (EL), 2000-05-12:
Jo, den privatpraktiserende speciallæge har en forsikring.
Men det er en anden forsikring.
Det er en ansvarsforsikring.
Det, der er det gode ved patientforsikring, er, at man kan få erstatning, hvis man bliver udsat for en behandling, der simpelt hen er for dårlig, og at det er nemmere at løfte bevis for, at man skal have erstatning, hvorimod hvis man kommer over i en ansvarsforsikring, så skal man kunne bevise, at den pågældende læge har gjort noget ansvarspådragende.
Det vil sige, at det er meget vanskeligere at vinde en erstatningssag, når man er ovre i ansvarsforsikringer.
Og det er jo derfor, at det er en god ting, vi har Patientforsikringen, for det er nemmere dér at yde mennesker retfærdighed, end det er i det traditionelle system, hvor der skal være mulighed for at dokumentere noget ansvarspådragende.
Gyda Kongsted (V), 2000-05-12:
Og så kommer vi så til postulaterne om Venstre.
Det har ikke noget at gøre med det frie valg.
Når man vælger et privat sygehus eller en privat læge, eller hvad man nu gør, så er man ikke akut syg, så har man tid til at spørge, hvis det er det, der er problemet, om der er en forsikring, så man er dækket ind.
Der er altså forskel på at blive indlagt akut på et hospital og ikke være ved bevidsthed og kunne spørge og så egentlig at planlægge ud fra, at hvis ikke jeg gør sådan og sådan, så sker sådan og sådan, så jeg tager det private hospital i stedet for.
Frank Aaen (EL), 2000-05-12:
Jamen er man på et offentligt hospital, så er man omfattet af Patientforsikringen.
Vælger man, som Venstre gerne vil have, man skal kunne, en privat klinik, så ved man ikke, hvad for en forsikring man er omfattet af.
Nu kan jeg høre ministeren sige, at det kan man spørge om.
Ja, det synes jeg er fint.
Når man er syg, mon så det første, man spørger efter, er: Har du en ordentlig forsikring?
På samme måde er man omfattet af Patientforsikringen, hvis speciallægen er på hospitalet.
Er den samme speciallæge i sin egen praksis, så er man ikke omfattet af Patientforsikringen.
Det er altså alle de problemstillinger, jeg sådan set mener, at Venstre med den ideologi, Venstre i øvrigt står for - som jeg jo ikke deler, det er velkendt, jeg er imod privatisering af vores sundhedssektor - burde være meget mere optaget af, nemlig at man har den samme forsikringsmæssige dækning, uanset om man er i privat regi, eller man er i offentligt regi.
Gyda Kongsted (V), 2000-05-12:
Hr. Frank Aaen har ganske ret i, at vi går ind for frit valg, og jeg kan ikke se, at det her lovforslag hindrer det frie valg.
Man har stadig væk det frie valg, og jeg nævnte jo også alle de forsikringsordninger, der er gældende.
Jeg mangler dokumentation for, at det er gået galt nogle steder, hvor det frie valg er, og hvor patienterne så ikke har fået dækning, for de har jo personlige ansvarsforsikringer.
Det var de privatpraktiserende læger, jeg var inde på.
Frank Aaen (EL), 2000-05-12:
Jeg kan godt forstå, at ministeren kan være lidt betænkelig, for det her forslag koster penge, det skal jeg vende tilbage til, men jeg forstår ikke, at et parti som Venstre, som ved enhver anledning siger, at der skal være frit valg inden for sundhedssektoren - man skal kunne gå til de private, man skal kunne gå til det offentlige, og der skal i det hele taget være frit valg - ikke kan forstå, at vi så også er nødt til at have nogenlunde ens regler, uanset om det gælder det offentlige eller det private. Og det er jo det, der er problemet i dag, at det er der ikke.
Der gælder én type forsikringer det ene sted, og en anden type forsikring det andet sted.
Når man er et parti, der synes, at folk skal kunne vælge frit, så er det da ikke rimeligt at synes, at de så ikke samtidig skal have nogenlunde den samme sikkerhed, uanset hvad de vælger.
Gyda Kongsted (V), 2000-05-12:
Jeg skal med det samme melde ud, at Venstre ikke kan støtte Enhedslistens forslag.
Efter at have læst beslutningsforslaget grundigt synes vi, at Enhedslisten mere vil problematisere ikkeeksisterende forhold inden for sundhedssektoren end løse egentlige problemer. For det første skal det slås fast, at offentlige sygehuse er omfattet og underlagt lov om patientforsikring,
lige så vel som private sygehuse er omfattet og underlagt lov om patientforsikring, når der i sidstnævnte tilfælde er tale om henvisning fra det offentlige system.
For det andet skal det slås fast, at alle sygehuse har en patientforsikring, alle privatpraktiserende læger har en personlig ansvarsforsikring, og alle privatpraktiserende speciallæger har en personlig ansvarsforsikring.
Patientskadeankenævnets virksomhed vil Enhedslisten også problematisere, men under punkt 4 erkender Enhedslisten samtidig, at man ikke har dokumentation herfor.
Enhedslisten foreslår endvidere, at der etableres en uafhængig instans, som kan bistå og vejlede klagere med skriftlige sagsfremstillinger til Patientskadeankenævnet, men vi har jo i dag forskellige velfungerende patientforeninger, der endog er meget villige til at hjælpe patienterne.
Der er ikke nogen form for dokumentation for de rejste problemer, andet end at de forekommer åbenlyst urimelige, og det mener Venstre ikke i sig selv kan begrunde en lovændring.
Jeg tror derfor mere på, at nogle holdningsændringer hos befolkningen, som Enhedslisten selv kommer ind på under punkt 5, hvor de nævner befolkningens autoritetstro som en barriere, vil kunne imødekomme en del af de rejste problemer, og det kan man ikke lovgive sig ud af.
Så vil jeg ud over det her lige nævne, at der er én god ting, Enhedslisten kommer ind på, og det er second opinion.
, at patienten generelt og ikke kun i forhold til en forsikring får lov til at få en second opinion; det er en god ting.
Hanne Andersen (S), 2000-05-12:
Da mit partis ordfører, fru Karen J. Klint, ikke kan være til stede, skal jeg på hendes vegne sige: Jeg vil allerede indledningsvis sige, at Socialdemokraterne ikke kan støtte beslutningsforslaget, da vi slet ikke finder, at der er ført dokumentation for, at tilstanden er så dårlig som beskrevet, for kender vi mange skadede patienter, der ikke har fået deres sag behandlet. Jeg kan godt selv mindes et par kritiske sager fra pressen om dårlig behandling på f.eks. private klinikker, hvor en borger har fået en kosmetisk operation, der faktisk er endt med vansiring og ikke forskønnelse.
Sådanne sager gør indtryk, for personerne har betalt mange penge for en ringere livskvalitet, og ofte må det offentlige træde til og forsøge at mindske skaderne.
Men jeg finder, at vi måske overreagerer, hvis vi lægger hele den offentlige forsikringsordning om, fordi enkelte private klinikker laver noget fusk.
Den eksisterende ordning dækker jo alle de sundhedsydelser, der foregår i det offentlige, samt de ydelser, som det offentlige selv køber på private hospitaler, og ministeren har også klargjort, at de privatpraktiserende læger jo kan benytte den samme forsikringsmetode, som tandlæger og kiropraktorer har gjort brug af.
Jeg formoder, at det er omtalen af en amerikansk undersøgelse om skader på patienter på deres sygehuse, som nogle har omsat til danske forhold, der måske har inspireret Enhedslisten til, at lægerne aktivt skal indberette skader.
Jeg synes, at vi skal passe på med sådanne undersøgelser.
Det kan let være at sammenligne æbler med pærer.
Jeg siger ikke, at der ikke forekommer skader i det danske sundhedsvæsen.
Så kan man også træffe nogle foranstaltninger, så man kan forebygge gentagelser.
Der er heller ingen grund til ikke at være åben, for andre har glæde af ens erfaringer og af det, man har opdaget var årsagen til fejlen.
Den kan nemlig være med til at sikre åbenhed nok til at synliggøre skaderne.
Jeg er enig med Enhedslisten i, at patienter kan føle vejen besværlig i en klage- og erstatningssag.
Derfor er vi også glade for, at vi fik patientvejlederordningen.
Den skal bl.a. medvirke til at hjælpe med at formulere en klage, men samtidig vil jeg også gerne sige, at vi er glade for, at ministeren sommeren over vil se på det samlede patientklagesystem, og se, om det lever op til vores forventninger og vores krav, om det er nemt nok og godt nok for patienterne.
Vi ser frem til, at ministeren, når vi kommer tilbage efter sommerferien, har været igennem hele systemet og måske har løsninger på at gøre det nemmere.
Jørgen Winther (V), 2000-05-12:
I den første del var det sådan, at ministeren overvejende var modstander af forslaget, og så i en pragtfuld sidste del giver ministeren nu tilsagn om at se på bekendtgørelsen og eventuelt ændre den.
Derfor vil jeg gerne sige til sundhedsministeren: En stor tak.
Jeg er både overrasket og meget tilfreds på en gang.
Jeg er tilfreds med, at Socialdemokratiet nu er ved at indtage en mere positiv holdning over for, at man kan få både forskningsmæssig og også eksperimentel behandling i udlandet.
Jeg føler, at det nu bliver en god debat, hvor vi ikke skal stå og skændes.
Nu bliver det sådan, at vi i fordragelighed og enighed kan finde ud af, hvordan vi kommer videre i denne sag.
Jeg vil sige, at det bliver en god dag for danske
kræftpatienter og også for danske kræftlæger
nu bliver det sådan, at langt flere kræftpatienter får et større livshåb, end de har haft tidligere.
Sagen er jo, at vi i Danmark til mange kræftpatienter har sagt: Vi kan ikke gøre mere.
De får også at vide direkte, at de er døende.
Derefter tager de så til Sverige, Tyskland, England osv. og får en form for behandling, og hvad der er meget vigtigt: de bevarer en form for livshåb.
Jeg tror, det her forslag er medvirkende til, at vi får en helt ny og mere aktiv måde at behandle kræftpatienter på i Danmark og så også danske kræftpatienter i udlandet.
Så en stor, stor tak til ministeren.
Hanne Andersen (S), 2000-05-12:
Jeg mener, at jeg har givet helt klart udtryk for, hvad vores holdning er til reklamer på danske public service-stationer, når det gælder medicin og alkohol, som ikke er til debat i dag, men det gælder begge områder.
Så vil jeg gerne sige, at folkesundhedsprogrammet er jo godt nok, men det havde altså ikke noget initiativforslag om at bruge mere medicin.
Det havde nogle ideer om at bruge mindre alkohol og røg, fedt og sofa.
Jens Rohde (V), 2000-05-12:
Jeg fik ikke helt svar på spørgsmålet om, hvorvidt man i regeringen opfatter, at ytringsfriheden både gælder for fysiske og juridiske personer, således at det, der er tilladt at producere - som man f.eks. ikke skal have recept for at få - også bør være tilladt at reklamere for og dermed sikre ytringsfriheden for den juridiske person også.
Birthe Skaarup (DF), 2000-05-12:
Men det var dejligt - vil jeg sige til fru Hanne Andersen - at få indrømmelsen her fra talerstolen.
Det, vi gør med det her forslag, er, at vi faktisk efter vores bedste opfattelse understøtter regeringens folkesundhedsprogram, for det er jo et folkesundhedsprogram omkring bl.a. rygning, som man gerne ser minimeret i befolkningen.
Det er et folkesundhedsprogram, som den tidligere sundhedsminister lagde meget, meget stor vægt på, det er et sundhedsprogram, der skulle indføres over 10 år, og jeg mener, at netop det her forslag er et vældig godt indslag, der kunne højne folkesundheden her i Danmark, f.eks. for de mennesker, der ryger.
Der er ingen, der er i tvivl om, hvad rygningen har af konsekvenser, og forslaget kan fremme samfundsøkonomien, og det kan fremme livskvaliteten hos mange mennesker.
Hanne Andersen (S), 2000-05-12:
Jeg vil gerne sige til fru Birthe Skaarup, at det er helt rigtigt, at vi ikke kan lide forslaget, så der er ingen grund til at diskutere detaljerne i det.
Så vil jeg gerne sige til hr. Jens Rohde, at det har aldrig været en socialdemokratisk mærkesag, at der skulle reklameres for håndkøbsmedicin i TV 2.
Jens Rohde (V), 2000-05-12:
Det kan godt være, at det skyldes, at jeg er lidt erhvervsskadet af en fortid i reklamebranchen, at jeg siger sådan, men det er faktisk en kendt tese inden for den verden.
I forhold til ytringsfriheden vil jeg godt spørge fru Hanne Andersen, om ytringsfriheden i Socialdemokratiets og regeringens øjne kun gælder fysiske personer, eller om den også gælder juridiske personer.
Det, jeg hører fru Hanne Andersen sige her, er faktisk, at hun og hendes eget parti og regeringen tager afstand fra det medieoplæg, som Socialdemokratiet selv fremlagde i efteråret sidste år, hvor man netop ønskede at åbne for muligheder for at reklamere for håndkøbsmedicin på TV 2.
Det er udelukket i Danmarks Radio, for de er jo ikke reklamefinansieret.
Jeg har lovet sundhedsministeren, at jeg ikke vil starte en mediedebat her, men jeg vil godt lige høre, om regeringen dermed undsiger hr. Søren Hansen og det oplæg, der er kommet fra regeringen tidligere.
Birthe Skaarup (DF), 2000-05-12:
Med hensyn til Lægemiddelstyrelsens mulighed for at godkende medicin til salg i håndkøb på apoteker, hvis et middel har dokumenteret effekt, så var det noget af det, jeg var oppe at fortælle fru Hanne Andersen før.
Det er Lægemiddelstyrelsen, der skal give tilladelse til det her.
Så får jeg at vide, at det jo ikke er det, der står i forslaget, men det er det, der står i bemærkningerne, og det er en teknisk ændring.
Hvis man ellers kunne lide forslaget, så var det jo sikkert ikke så voldsomt lige at gå ind og læse de her bemærkninger, men jeg er da helt klar over, at fra Socialdemokratiets side kan man ikke lide det her forslag, og så går man bare ind og fortæller, at bemærkningerne ikke passer med forslaget.
Hanne Andersen (S), 2000-05-12:
Nu siger fru Birthe Skaarup, at jeg har misforstået det, for det, man foreslår, der skal reklameres for, er det, der er godkendt af Lægemiddelstyrelsen, men det er ikke det, der står i forslaget.
Det beklager jeg meget, men det er faktisk ikke det, vi skal tage stilling til, for det er ikke det, der står i forslaget.
Så er jeg fortsat af den opfattelse, at reklamer jo ikke behøver at være vejledende og oplysende.
Lægemidler er en alvorlig sag.
Det er ikke bolcher.
Jeg ved, jeg er uhjælpelig i mindretal, også i mit eget parti, men jeg så da gerne, at nogle af de håndkøbspræparater, der for år siden kom ud i håndkøb, fordi en borgerlig regering ville spare, igen blev receptpligtige, fordi de er farlige.
Men jeg er uhjælpelig alene om at mene det.
Så vil jeg gerne sige til det om ytringsfrihed og lige konkurrence, at vi skal ikke have reklamer for de her ting på danske public service-stationer.
De her firmaer kan jo benytte den samme reklamevej, selv om jeg ikke synes, det er en god vej at reklamere for medicin.
Hr. Jens Rohdes påstand om, at de, der ikke er kommunikeret, de, der ikke er reklameret for, ikke eksisterer, er jo lidt af en påstand, for hvis man søger hjælp og vejledning i det danske sundhedsvæsen hos sin praktiserende læge, så er der en masse eksisterende præparater og også dem, der ikke bliver reklameret for.
Jens Rohde (V), 2000-05-12:
Jeg synes egentlig, det var en udmærket tale, fru Hanne Andersen holdt, sådan set i forhold til folkesundheden, men der er jo andre aspekter i det med at reklamere for håndkøbsmedicin, nemlig både ytringsfrihed og sikring af lige konkurrence.
Det er jo et faktum, at man på adskillige andre udenlandske tv-kanaler i dag kan reklamere for håndkøbsmedicin, der er godkendt, og som har en dokumenteret effekt, og dermed sætter man den danske medicinalindustri over for en ulige konkurrence over for udlandet.
Derfor vil jeg godt høre fru Hanne Andersen, om det ikke er korrekt, at det, der ikke er kommunikeret, det eksisterer ikke, og det er et ganske alvorligt problem set i forhold til at kunne producere og udvikle nye og gode lægemidler. I Venstre - og det tror jeg hr. Rudiengaard vil komme ind på lidt senere i sin ordførertale - er vi jo ikke tilhængere af, at man bare skal reklamere, og nu nævnte fru Hanne Andersen Letigen, men Letigen er jo receptpligtig medicin, så det er ikke den slags medicin, som vi vil agitere for, man skal kunne markedsføre.
Nu kan jeg se, min taletid er udløbet, så jeg vender måske tilbage.
Birthe Skaarup (DF), 2000-05-12:
Fru Hanne Andersen siger, at information og vejledning er vejen frem.
Det er jo netop det, vi lægger op til med det her forslag.
Vi ved godt, hvor meget folk tager ved lære af reklamer, og det her handler altså kun om håndkøbsmedicin.
Fru Hanne Andersen siger også, at flere og flere ændrer vaner, og at oplysning virker.
Det er jo netop det, vi vil med det her forslag; det er også oplysning.
Det, vi har gjort med hensyn til bemærkningerne her, er at nævne nogle eksempler på de mest kendte på markedet.
Så vil jeg også godt sige, at vores tanke med det her lovforslag er, at Lægemiddelstyrelsen fremover giver tilladelse til, at der kan reklameres for et lægemiddel i fjernsynet, såfremt lægemidlet er godkendt af Lægemiddelstyrelsen og er til salg i håndkøb.