runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jette Gottlieb (EL), 2001-04-20:
Det er rigtigt, at der er en afgørende forskel mellem den lovgivende og den udøvende magt, men er det alligevel ikke sådan, at når man indgår forlig på arbejdsmarkedsområdet, så diskuterer man også, hvordan bekendtgørelserne ser ud? Når jeg spørger på den måde, er det jo, fordi jeg forestiller mig en del bekendtgørelser, der ville se anderledes ud, hvis forligene om, hvordan den konkrete udmøntning af de beslutninger, man tager, skulle finde sted, var indgået med andre partier.
Jeg tænker f.eks. på det bekendtgørelsesstof, der rummer hele rådighedsbegrebet.
Jeg tænker på det, der rummer hele sanktionsbestemmelsessystemet.
Selvfølgelig er De Konservative medansvarlige for det, men hvis vi så holder os strikt til lovgivningen: Jeg vil heller ikke snakke om alle de meningsløse aktiveringsforløb, som vi kender.
Jeg vil snakke om systemfejl, § 62 a, der fastsætter, at det er umuligt at indgå i uddannelse, mens man er arbejdsløs. Er det ikke en systemfejl, som vil reproducere de situationer med alle de forskellige sicilianske tilbud, som vi ser gang på gang, at man ikke har mulighed for at uddanne sig som arbejdsløs, få en øget kompetence, blive bedre til at komme ind på arbejdsmarkedet?
Frank Aaen (EL), 2001-04-20:
Det er i forlængelse af fru Jette Gottlieb.
Mine spørgsmål gik jo på, om man vil være med til at lave lovgivningen om dér, hvor den blokerer, både på uddannelsesområdet, som fru Jette Gottlieb lige sagde, og på et andet område.
Hvis en arbejdsløs nu har gjort alt det, systemet har sagt til vedkommende i hele arbejdsløshedsperioden, er blevet dårligt behandlet og derfor altså ikke er kommet i arbejde, ikke har fået tilbudt noget arbejde, vil De Konservative så være med til at sige, at den person ikke skal miste sin dagpengeret?
Når personen har gjort alt, hvad der bliver sagt til vedkommende, så må vi sige, at så kan vedkommende også beholde sin dagpengeret, også ud over de 4 år, som det er i dag.
Det er da et konkret spørgsmål, og det har noget med lovgivningen at gøre.
Det har ikke noget at gøre med administrationen.
Det står i grundloven, at alle må stemme for, og alle må i øvrigt også stemme imod, hvis de vil.
Det var ikke det, jeg spurgte om.
Jeg spurgte, om Det Konservative Folkeparti vil acceptere SF som ligeberettiget parti i den forligskreds, der er i dag på arbejdsmarkedsområdet.
Knud Erik Kirkegaard (KF), 2001-04-20:
Jeg må sige til hr. Ole Sohn, at jeg ikke er så skrap til det der i et køkken, så jeg forstår ikke rigtig, hvad det er, hr. Ole Sohn mener med det, men det var formentlig ikke noget positivt.
Men det må jeg så se at leve med.
Hr. Ole Sohn spurgte om ansvaret for et tilstrækkeligt antal jobtræningspladser.
Det er naturligvis primært de administrative myndigheder, der skal arbejde med opgaven, som skal løse det.
Men jeg vil så i øvrigt gerne henvise til det svar, som jeg gav til hr. Bjarne Laustsen for et øjeblik siden: Hvis jeg som person over for kredse i det danske samfund kan være med til at hjælpe til med løsningen af denne opgave, så gør jeg det gerne.
Men det er ikke som lovgiver, jeg gør det.
Det er mere, om jeg så må sige, som privat person.
Så spørger hr. Ole Sohn: Skal man have ret til at sige fra?
Se, kunsten er jo at have en dialog mellem arbejdsmarkedsmyndigheden og den ledige, hvor man både tager hensyn til den lediges interesser og tager hensyn til det behov, der er på arbejdsmarkedet.
Den dialog skulle gerne ende med et resultat, som begge er tilfredse med, men man kan ikke garantere for, at det altid vil være tilfældet.
Fru Jette Gottlieb siger, at vi snakker vel også bekendtgørelser, når vi laver forlig om arbejdsmarkedslovgivningen.
Jeg har den holdning, at når vi laver forlig, så skal folketingspolitikerne holde fingrene langt væk fra bekendtgørelsesstoffet.
Det er nemlig ikke Folketingets opgave.
Det er regeringens opgave at udføre det.
Man kan så, hvis man synes, der er noget i bekendtgørelsen, der falder uden for det, vi har aftalt eller har en forkert udformning, selvfølgelig tage enkelte elementer op i det.
Men generelt har jeg den holdning, at vi skal holde fingrene væk fra bekendtgørelsesstoffet.
Og så til hr. Frank Aaen
til sidst, og det er vist det sidste, jeg kan nå at sige: Vi er tilhængere af den faste ydelsesperiode på 4 år, og det betyder selvfølgelig også, at der ikke kan gives nogen garanti for, at der ikke er et antal, der falder ud af dagpengesystemet.
Jeg går nu ud fra, at når det er sagt af fru Jette Gottlieb, at det så i hvert fald er noget positivt.
Men det må jeg så leve i en vis usikkerhed om.
Så til SF: Jeg har givet udtryk for den regel, som vi selvfølgelig har i Folketinget om, at man kan stemme grønt til de forlig, der bliver indgået.
Hvis der i øvrigt skal gives rettigheder for at stemme grønt, så er det selvfølgelig noget, man aftaler i forligskredsen, hvordan det skal håndteres.
Vi har faktisk haft et eksempel på det.
Man kan så forestille sig, at bekendtgørelsen bliver lavet om, så det i praksis kommer til at fungere på en anden måde end den, vi i forligskredsen har aftalt omkring lovgivningen. Det er da klart, at vi så får, om jeg så må sige, en kammeratlig samtale i forligskredsen.
Men grundlæggende er jeg altså fortsat af den opfattelse, at det er lovteksten, vi skal beskæftige os med i Folketinget, og bekendtgørelsesstoffet er ministerens opgave at udføre, selvfølgelig under ansvar over for forligskredsen.
Jette Gottlieb (EL), 2001-04-20:
Hr. Knud Erik Kirkegaard behøver ikke være gåseavler.
Han skal bare forstå, hvordan det er at være gås, når der bliver smidt vand på en, og det tror jeg han har meget stor forståelse for.
Se, nu vil jeg så meget gerne spørge helt præcis til lovtekstparagraf 62 a.
Er hr. Knud Erik Kirkegaard villig til at ændre den?
Knud Erik Kirkegaard (KF), 2001-04-20:
Jeg vil ikke umiddelbart svare ja til at være villig til at se på § 62 a, som jo for øvrigt har været omdiskuteret i en række år.
Men jeg vil heller ikke give nogen garanti for, at vi ikke i forhandlinger vil komme til at kigge på § 62 a. Vi skal ikke give facit på vores drøftelser i dag, men jeg vil godt lade en mulighed stå åben for, at vi både kan stramme og løsne i forbindelse med § 62 a.
Ole Sohn (SF), 2001-04-20:
Af et forligsparti med regeringen at være tjener det CD's ordfører til ære, at hun som den første i debatten er kommet med et meget konstruktivt indlæg.
Så det vil jeg gerne kvittere for. Jeg er selvfølgelig også meget glad for, at der er direkte støtte til et forslag, SF har fremsat tidligere på dagen, som CD's ordfører nok ikke lige overhørte, men det handler netop om målrettet aktivering med et job, hvor man altså kombinerer den arbejdsløse og arbejdsgiveren, så de i fællesskab kan tilrettelægge et kursusforløb.
Jeg er også meget glad for bemærkningen om, at der skal være mere kvalitet i aktiveringen.
Det er der også andre ordførere der har været inde på tidligere.
Jeg har spurgt alle, og det vil jeg så også spørge CD om: Tror man ikke det kunne være en god idé, at man giver den arbejdsløse en ret - i dag er det jo et siciliansk tilbud, hvor man skal tage imod systemets forslag - til at sige fra, hvis det er noget meningsløst, og kræve en alternativ handlingsplan?
Hvis ikke man skaber ligeværdige forhold mellem systemet og den enkelte, så vil vi blive ved med at se på meget meningsløshed.
Susanne Clemensen (CD), 2001-04-20:
Jeg takker for de pæne ord fra hr. Ole Sohn.
Jeg opfatter netop debatten her i dag som en debat, hvor vi åbent fremlægger vores synspunkter på aktiveringspolitikken, kommer med vores forslag til, hvordan vi ser den fremtidige arbejdsmarkedspolitik indrettet, men at vi netop ikke på nuværende tidspunkt lægger os fast.
Det er også grunden til, at vi i CD ikke kan støtte SF's forslag til vedtagelse, ud over at der også er andre elementer i forslaget, som vi ikke er fuldstændig enige i.
Netop derfor kan vi støtte det forslag til vedtagelse, som kommer fra Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre.
Men det er klart, at vi så gerne, at den lediges retsstilling blev bedre, end den er i dag, og det var jo netop derfor, at jeg var inde på forslaget fra LO om, at den ledige skal have mere end ét tilbud at vælge imellem.
Jette Gottlieb (EL), 2001-04-20:
Jeg vil først til almindelig oplysning sige, at teflon har samme virkning, som gåsens overflade har, når man smider vand på den.
Og jeg så også det samme praktiseret her, for det lykkedes jo hr. Knud Erik Kirkegaard omhyggeligt at lade være med at svare på spørgsmålet om, hvorvidt SF kunne inddrages i forligskredsen på lige fod.
Det vil jeg så gerne have et svar
Det var den ene ting, jeg ville sige.
Den anden er til det, som jeg nu hører, og det vil jeg godt have uddybet: Er det De Konservatives opfattelse, at hvis regeringen ønsker at ændre på bekendtgørelserne på cirkulærerne i alt arbejdsmarkedsstoffet, så vil De Konservative ikke opfatte det som forligsbrud, hvis de bliver ændret?
Det vil jeg være meget interesseret i at høre om, for så ser jeg nogle muligheder for, at det udspil, som ministeren kom med i en kronik, rent faktisk kan gennemføres.
Så kan vi måske komme hen i nærheden af, at det er andet end bare tomme ord.
Pernille Blach Hansen (S), 2001-04-24:
Jeg kan ikke bekræfte hr. Keld Albrechtsens forlydende om, at danske myndigheder samarbejder med andre myndigheder om at knække krypteringskoder.
Men jeg vil da synes, at det i et bredere perspektiv er naturligt, at danske efterretningstjenester også diskuterer med andre efterretningstjenester, når det f.eks. drejer sig om at beskytte danske soldater, der er udsendt i international tjeneste, hvad enten det nu er på Balkan eller i Afrika.
Der kan man da få oplysninger frem, som er af vital betydning for de soldaters liv og sikkerhed, som vi rent faktisk sender ud.
Hele den her debat er jo lidt en pseudodebat, for i virkeligheden er hr. Keld Albrechtsen jo ikke specielt begejstret for efterretningstjenester overhovedet og vil helst have det hele frem og ligge åbent på bordet.
Og så er det eneste, der er helt sikkert, da i hvert fald, at den mulighed, vi i dag har for at beskytte vores udsendte soldater i andre lande, forsvinder, for
Det drejer sig om følsomme oplysninger, når man samarbejder med andre lande, og her mener jeg, at det under de omstændigheder, vi har, er nødvendigt at beskytte danske interesser, danske soldater og dansk sikkerhed.
Der kan vi så være uenige.
Hr. Knud Erik Hansen spørger, om vi lytter på civil kommunikation.
Jeg synes ellers, jeg var meget klar i mit tidligere svar.
Så lad mig gøre det endnu klarere: Forsvarets Efterretningstjeneste aflytter ikke danske statsborgere eller personer, der er bosat i Danmark.
Det fremgår helt klart.
Det gør Forsvarets Efterretningstjeneste ikke.
Man aflytter ikke civil kommunikation i Danmark.
Så der har jeg overhovedet ingen grund til at drage ministerens svar i tvivl.
Knud Erik Hansen (SF), 2001-04-24:
Jeg mener ikke, at det svar, fru Pernille Blach Hansen gav, er korrekt.
Jeg mener, at regeringen oven i købet har sagt, at vi lytter, men at vi ikke bruger al information.
Så det, borgerne er udsat for, er faktisk, at vi har et apparat, der lytter på civil kommunikation.
Hvis fru Pernille Blach Hansen vil afkræfte det, så vil jeg meget gerne høre det gentaget fra talerstolen.
Antennerne er jo rettet mod satellitter, hvorigennem der også foregår civil kommunikation, og hvor man så efterfølgende har brug for at sortere den civile kommunikation fra.
Og det har borgerne brug for at få oplyst.
Hvis man skal beskytte sig, så har man brug for at få oplyst, hvad det er for noget, der lyttes på, hvad det er, borgerne bliver aflyttet på.
Det kan godt være, det ikke bliver brugt.
Der kunne jeg godt ønske mig, at regeringen og Socialdemokratiet havde det samme mod, som man har haft i Holland, hvor man klart også begynder at redegøre for det potentiale, der ligger i aflytningen, så man også som borger ved, hvad det er, man skal beskytte sig imod.
Jeg vil godt spørge fru Pernille Blach Hansen: Vil Socialdemokratiet være med til at sørge for, at borgerne faktisk ved, hvad det er, de skal beskytte sig imod?
Keld Albrechtsen (EL), 2001-04-24:
Jamen er fru Pernille Blach Hansen klar over, at danske myndigheder i realiteten samarbejder med bl.a. USA og England om at gøre det muligt at knække krypteringskoder?
Det vil sige, at samtidig med at man ud ad vinduet hævder, man går ind for fri kryptering, fører man hemmelige drøftelser med fremmede magter om at gøre det umuligt at sikre det, man sender elektronisk.
Jeg har fået brev fra justitsministeren, hvori det eneste, han vil meddele, er, at disse drøftelser med andre lande - som Forskningsministeriet i øvrigt troede vi slet ikke havde, men det kom så frem, at vi alligevel havde dem - har fortrolig karakter.
Det er, hvad justitsministeren havde at meddele om disse drøftelser.
Det synes jeg ikke er betryggende.
Jeg synes heller ikke, det er betryggende, at der eksisterer samarbejdsaftaler med USA og England om udveksling af oplysninger.
Hvordan kan vi være sikre på, at de oplysninger om f.eks. aflytning af danske borgere og virksomheder, som på den måde udveksles med USA og England, ikke krænker dansk lovgivning og danske retsprincipper?
Hvilken garanti kan Socialdemokratiets ordfører give for dét?
Ja, nu mener Socialdemokratiets ordfører, at der er nogle avisskriverier.
Dermed hentyder hun formentlig bl.a. til den omfattende serie af artikler, der har været i Ekstra Bladet, som faktisk dokumenterer ret grundigt, at der er tale om et internationalt net af aftaler med hensyn til aflytning. Jeg synes, at det centrale spørgsmål da også for Socialdemokratiet - det vil jeg gerne spørge om - burde være, hvordan vi kan være sikre på, at der ikke foregår ulovlig aflytning, at der ikke foregår systematisk aflytning af borgerne. Jeg synes ikke, at den demokratiske kontrol på nogen måde er betryggende, og derfor vil jeg også godt spørge, om Socialdemokratiet ikke er indstillet på at bede regeringen om en redegørelse.
Så siger fru Pernille Blach Hansen, at regeringen går ind for stærk kryptering, men er man ikke opmærksom på i Socialdemokratiet, at Danmark faktisk deltager i forhandlinger, der går ud på at omgå krypteringskoder, bl.a. i ILET's regi, som det hedder, således at efterretningstjenesterne alligevel får mulighed for at afkode det, som vi tror vi kan sende til hinanden i sikkerhed, og bekymrer det ikke Socialdemokratiet?
Pernille Blach Hansen (S), 2001-04-24:
Hr. Keld Albrechtsen spørger, hvordan vi kan være sikre på, at der ikke sker ulovlig aflytning.
Der har jeg da bare det at sige, at Forsvarets Efterretningstjeneste og forsvarsministeren jo gentagne gange har oplyst, at man ikke aflytter civil kommunikation i Danmark.
Hvis Forsvarets Efterretningstjeneste rent faktisk gjorde det, ville ministeren ganske givet også komme ud i problemer.
Det er jo derfor, vi netop har et kontroludvalg, hvor der sidder folketingsmedlemmer for at overvåge, at det foregår efter reglerne, og jeg har faktisk fuld tillid, både hvad angår ministeren og Forsvarets Efterretningstjeneste, til, at det kan man sagtens håndtere.
Så spørger både hr. Keld Albrechtsen og hr. Knud Erik Hansen: Hvad så med borgerne?
Selvfølgelig drejer det her sig grundlæggende om at sikre, at folk har muligheder for at beskytte sig mod aflytning, men der er vel ingen politikere i Danmark, der nogen sinde kan garantere alle borgere i Danmark, at der ikke et eller andet sted i verden er en eller anden, som på et eller andet tidspunkt kunne finde på at aflytte dem.
Det er da meget sandsynligt, at der et eller andet sted i verden på et eller andet tidspunkt kunne være nogen, der både teknisk kunne aflytte og også ville gøre det, medmindre man giver folk nogle reelle redskaber. Det er jo også derfor, vi er optaget af kryptering, og der hæfter jeg mig bl.a. ved, at IT-sikkerhedsrådet jo har udtalt, at der på det danske marked allerede er adgang til en bred vifte af krypteringsprodukter, som forventes at opfylde ethvert tænkeligt behov for at anvende kryptering. Regeringen har jo samtidig oplyst, at den faktisk vil gå forrest i forhold til at efterspørge kryptering, og det mener jeg da er den vej, vi skal gå.
Vi kan aldrig garantere alle danske borgere, at de aldrig nogen sinde har risiko for at blive aflyttet.
Jeg personlig ville i hvert fald ikke gøre det.
Jeg ved ikke, om SF eller Enhedslisten ville gøre det, men jeg mener, at det, vi skal gøre, er at give folk nogle redskaber og snakke om kryptering, og det er vel dér, vi skal have den centrale debat.
Knud Erik Hansen (SF), 2001-04-24:
Men jeg mener også, at fru Pernille Blach Hansen mest interesserede sig for efterretningsvæsenet og dets opgave i den forbindelse.
Jeg synes egentlig, at man skulle bekymre sig på en lidt anden måde, for det, der rent faktisk sker med den her aflytning, er, at efterretningsvæsenet går ind og aflytter civil kommunikation.
Det gør jo, at vi som civilsamfund, som demokratisk samfund, også har et behov for at få oplyst, hvad det er for noget, man lytter på, hvad det er for noget, vi faktisk skal beskytte os imod, hvad det er for noget, Danmark er involveret i.
Dette er ikke kun en efterretningssag.
Det bliver også en sag for demokratiet, når efterretningsvæsenet går ind og lytter på civil kommunikation.
Så ved vi godt, og det er jo så det, vi får at vide, at man sorterer det fra, men jeg synes, vi har brug for som borgere også at få at vide, hvad det er for noget, man lytter på, og hvilket omfang det har.
Derfor vil jeg godt spørge Socialdemokratiet, om de vil være med til at sikre, at borgerne rent faktisk ved, hvad det er, der lyttes på, og ved, hvad det er, de så også skal beskytte sig imod, for den oplysning har vi faktisk kun fra forskellige kilder.
Regeringen har holdt den meget markant tilbage.
Jeg vil godt have en positiv bekræftelse: Er det rigtigt, at Danmark på ingen måde deltager i aflytning af internetforbindelser, af nogle telefonsamtaler, af civile kommunikationssatellitter
Det er klart, hvis denne her debat alene havde været en debat om, at efterretningsvæsenet kun aflyttede på militære kommunikationskanaler, havde det været en anden debat; men debatten her kommer jo frem, fordi der er antenner, der også er rettet mod civil kommunikation, også er rettet mod internetforbindelser og andre forbindelser, hvor vi som almindelige borgere kommunikerer.
Jeg vil godt spørge fru Pernille Blach Hansen: Vil fru Pernille Blach Hansen bekræfte, at man udelukkende lytter på kommunikationssignaler, som ikke har noget indhold af civil kommunikation?
Pernille Blach Hansen (S), 2001-04-24:
Til hr. Knud Erik Hansen: Det, jeg faktisk sagde, var, at Forsvarets Efterretningstjeneste ikke aflytter danske statsborgere eller personer bosat i Danmark.
Omvendt står det faktisk i loven om Forsvarets Efterretningstjeneste, at man skal indhente oplysninger - men
ikke på danske statsborgere eller personer bosat i Danmark.
Det er det, jeg siger.
SF og hr. Knud Erik Hansen er tilsyneladende optaget af at beskytte den civile kommunikation, når der er danske statsborgere involveret; og jeg kan sige, at der kan SF så være helt rolig, for det gør Forsvarets Efterretningstjeneste ikke.
Så bliver der spurgt til fra hr. Keld Albrechtsens side: Hvordan har man sikret sig, at der ikke fra Hjørring aflyttes
netop på danske statsborgere eller personer bosat i Danmark?
Og det er vel også her, man må tage hensyn til, at der altså er tale om følsomme oplysninger, hvad enten de er af teknisk karakter eller af reel karakter i forhold til, hvem man samarbejder med.
Skal efterretningstjenesterne have nogen mening
overhovedet, og det er de desværre nødt til at have i et demokratisk samfund, må man også respektere, at det altså ikke er det hele, der kan lægges åbent frem i Folketingssalen; så mister efterretningstjenesterne i hvert fald fuldstændig deres værdi.
Vi kan alle sammen begræde, at det er nødvendigt med efterretningstjenester, når vi har et demokratisk land; men det er det jo tilsyneladende, fordi der er folk, der ikke følger de demokratiske spilleregler, hvad enten de retter sig mod ting i Danmark eller uden for Danmark.
Derfor mener jeg i virkeligheden, at det, vi burde diskutere, var: Hvordan giver vi folk redskaber, hvordan giver vi civile danskere redskaber, sådan at de kan beskytte sig mod at blive aflyttet, bl.a. ved kryptering?
For om de aldrig nogen sinde bliver aflyttet af en eller anden tilfældig person et eller andet sted i udlandet, vil jeg i hvert fald ikke garantere, for de teknologiske muligheder er der jo på forskellige områder allerede i dag.
Så jeg synes i virkeligheden, at det, der ville være interessant at diskutere, ikke er, om man bliver overvåget på et eller andet tidspunkt, men derimod: Hvordan kan man bedst beskytte sig, hvis man har nogle oplysninger, man ikke ønsker andre skal få kendskab til?
Keld Albrechtsen (EL), 2001-04-24:
Jeg kan forstå, at hr. Jensby er ked af, at vi skal bruge tid på at diskutere det her, og så spørger han, hvorfor jeg bliver ved med at stille spørgsmål.
Jamen det gør jeg af den enkle grund, at jeg ikke får nogen svar på de ting, som lægges frem i gode, veldokumenterede artikler i pressen, f.eks. i Ekstra Bladet og i udlandet, i rapporter, og som tyder på, at der finder en omfattende ulovlig aflytning sted, samtidig med at vi ved, at vi har efterretningsaftaler her i Danmark og en meget stor lyttekapacitet på vores aflytningsstationer.
Så må hr. Jensby altså undskylde, så bliver vi ved med at stille spørgsmål, indtil vi får svar.
Det er nu engang vores arbejdsmetode.
Så mener hr. Jensby, at der er lovhjemmel.
Men kan hr. Jensby så forklare, hvordan bevillingen til lyttestationen ved Hjørring er fremkommet?
Vi har jo spurgt adskillige gange: Hvor er hjemmelen?
Det er jo dog således, at der skal være en bevilling i finansloven eller i Finansudvalget til at opføre ting, der koster mere end 10 mio. kr., og ministeren har erkendt, at det koster mere end 10 mio. kr.,
men ministeren har aldrig kunnet fremlægge nogen som helst bevilling vedtaget af Folketinget. Generer det ikke hr. Jensby, at ministeren bare tager af kassen uden at have lovhjemmel til det?
Det er da en fantastisk ordning direkte i strid med grundloven.
Jeg er godt klar over, at hr. Jensby ikke bryder sig om den her diskussion, men når det kommer til, at man direkte overtræder Folketingets bevillingsregler, må selv hr. Jensby da være enig i, at der er et problem.
Knud Erik Hansen (SF), 2001-04-24:
Nu kan det jo godt være, at vi ikke får et svar i den her demokratiske debat, vi har, men jeg synes faktisk, at det er en alvorlig sag.
For det her er i bund og grund en sag, der drejer sig om, om man skal beskytte efterretningsvæsenet, eller om man skal beskytte borgerne. Når det er sådan, at det teknisk er muligt at aflytte civil kommunikation, når det er sådan, at man har antenner, som er rettet mod civil kommunikation, så vil det være mærkeligt, hvis man ikke også lytter på civil kommunikation.
Så ved jeg godt, at hvis det skal fungere efter loven - og det er så måske også det, det gør, det ved vi jo ikke - så skal efterretningsvæsenet sortere alt, hvad de får af civil kommunikation fra, for det må de ikke bruge.
Men essensen er, at borgerne er udsat, i hvert fald potentielt udsat for at blive aflyttet med de antenner og det tekniske udstyr, vi har.
Vi synes i SF, at det ville være rimeligt, hvis vi skal følge demokratiske principper - og jeg synes egentlig også, at Venstre burde gøre det - at vi er med til at sikre, at borgerne så også ved, hvad det er for noget, de bliver udsat for, hvor det er man lytter, og hvor de kan risikere at man faktisk lytter på deres samtaler.
Det er jo ganske omfattende; det er telefonsamtaler, det er Internet, det er fax, og det er mange andre steder, hvor man teknisk kan lytte, og jeg synes, borgerne har ret til og bør have oplysninger om, hvor man potentielt kan blive aflyttet.