runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Birthe Rønn Hornbech (V), 2002-03-21:
Til hr. Morten Bødskov og hr. Søren Søndergaard: Jamen det er altså slet ikke de sager, jeg ser for mig, men i udvalget kan vi da få nogle af de ansøgningssager frem, der har været i årenes løb.
Jeg tror, at hr. Bødskov, og jeg kan høre, at hr. Søren Søndergaard gør sig skyldig i en misforståelse og dermed også markerer holdningsforskellen til Venstre, når de siger, at der kun er to muligheder: Enten kommer man og siger, at man er forfulgt, eller også må man tage menneskesmuglere i brug.
Det var sådan set det, hr. Søren Søndergaard var inde på.
Nej, der er jo netop den tredje mulighed, der fortsat er vores grundholdning: at man opholder sig som flygtning tættest muligt på det område, man er flygtet fra, men naturligvis i et sikkert område.
Men den udlændingelov, der er udformet af regeringen, tager jo udgangspunkt i, hvordan verden er i dag, og at vi ikke fra den ene dag til den anden kan blive enige om på internationalt plan, at man gennem FN visiterer alle asylsøgere.
Det kan vi ikke blive enige om, hverken i dag eller i morgen eller næste år.
Så må jeg sige, at jeg undrer mig meget over Socialdemokratiets fru Sophie Hæstorp Andersens spørgsmål om, hvorfor man skal integrere personer, hvis de når som helst gennem en 7-års-periode kan blive sendt hjem.
Hvorfor skal de så integreres?
Jamen er Socialdemokratiet i tvivl om det?
Det skal de, fordi de skal have det bedst muligt, og fordi vi skal have mest muligt ud af dem, mens de er her.
Tværtimod vil denne regering i langt højere grad, end det nogen sinde lykkedes for den socialdemokratiske regering, sætte gang i integrationen.
Morten Bødskov (S), 2002-03-21:
Fru Birthe Rønn Hornbech forklarede, hvorfor man nu vælger at afskaffe muligheden for at søge asyl på Danmarks ambassader rundtomkring i verden.
Jeg tror, vi alle sammen kan blive enige om, at der er ret stramme procedurer for netop asylansøgninger, hvad enten det sker her i landet eller uden for landets grænser, på vores ambassader.
Men jeg kommer mere i tvivl om begrundelsen for, hvorfor det er nødvendigt, når jeg hører fru Birthe Rønn Hornbech sige, at folk, der kommer kravlende ind på ambassadens grund og nærmest har et geværløb i nakken, selvfølgelig bør få asyl.
Hvad så med den person, som er flygtet fra landsbyen, som ligger uden for ambassadørens synsvidde 20 km væk, og hvor bødlen venter med geværet?
Det vil jeg gerne have et svar på.
Søren Søndergaard (EL), 2002-03-21:
Ifølge nøgletallene fra Udlændingestyrelsen var der sidste år, altså i 2001, 75 personer, som fik asyl via ansøgning til en ambassade, og det er vel at mærke 75 personer, som er politisk forfulgt i den »rigtige« forstand, som vi siger, de skal være for at få flygtningestatus i Danmark.
Det er folk, der risikerer forfølgelse, og det er også folk, der har en særlig tilknytning til Danmark og i hvert fald ikke har en tilknytning til et andet land, der er stærkere end den, de har til Danmark.
Når man lukker den mulighed, er der kun to muligheder tilbage, og det vil jeg sådan set gerne have fru Birthe Rønn Hornbech til at bekræfte.
Den ene mulighed er, at de går til nogle menneskesmuglere for at komme til Danmark, og den anden mulighed er, at de bliver forfulgt.
Det er de to muligheder, der er tilbage.
Er det så meget velovervejet, hvis man vil stå fast på, at som udgangspunkt vil man beskytte de rigtige flygtninge, som denne gruppe entydigt hører til?
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2002-03-21:
Fru Birthe Rønn Hornbech siger, at det bygger på erfaringerne, at flygtninge, der har fået opholdstilladelse i Danmark, ikke tager tilbage til deres hjemland, og det må jeg jo give fru Birthe Rønn Hornbech delvis ret i.
Men jeg vil også returnere spørgsmålet: Hvad er det for et land, hvor der for nylig er opnået fred, som hidtil har været flygtningeproducerende, men som man i stigende grad begynder at sende folk retur til?
Det i hvert fald ikke engang sket i Afghanistan endnu, kan vi konstatere.
På et tidspunkt var det sådan, at hvis folk havde rejst halvdelen af verden eller i hvert fald hele Europa igennem og søgte om beskyttelse i Danmark, gav vi dem ret til at blive her, fordi vi anerkende dem som flygtninge.
I 3 år gik de og ventede på, at der skulle blive ro i deres hjemland igen, så de kunne blive sendt hjem.
Men hvorfor skal man integrere sig, hvis man bliver sendt hjem igen inden for 7 år?
Det har jeg stadig ikke forstået.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2002-03-21:
Jeg synes, det er synd, hvis fru Elisabeth Arnold skulle bruge sin tredje og sidste korte bemærkning til at stille det samme spørgsmål, så nu vil jeg starte med at svare fru Elisabeth Arnold.
Fru Elisabeth Arnold tillod sig at antyde, at der var noget, der var undsluppet mit skarpe øje.
Nej, for jeg har jo selv skrevet i kasseeftersynet, at de mennesker, der har særlige kvalifikationer, som der er særlig brug for i Danmark, skal have lettere adgang til at få opholdstilladelse.
Så har fru Elisabeth Arnold fuldkommen ret
i, at man godt kan sige, at der er nogle flygtninge, der bliver indvandrere.
Ja, og hvad så?
Det var meget skarpt set af fru Elisabeth Arnold.
Jamen det er jo ikke så vigtigt, når det afskaffes - vel? Fru Anne Baastrup var inde på retssikkerheden med hensyn til at videregive oplysninger, og her har fru Anne Baastrup for så vidt en pointe, når man tænker på, hvordan vi side om side har kæmpet for at få gennemført en lov om personoplysninger med høj retssikkerhed.
Men hvad er det, der sker, hvis en dansker, der vil have nogle ydelser, nægter at give samtykke til at videregive oplysninger?
Så får den pågældende ikke ydelsen.
Hvis vi nu lavede den samme regel for udlændinge, nemlig at der skal gives samtykke angående oplysninger, vil jeg godt spørge fru Anne Baastrup: Vil fru Anne Baastrup så drage den konsekvens, at den pågældende kan udsendes?
Det offentlige har den sanktionsmulighed, og vil man ikke give samtykke, får man heller ikke nogen ydelse.
Men man kan jo ikke bare udsende en udlænding, vel?
Det er grunden til forskelsbehandlingen.
Anne Baastrup (SF), 2002-03-21:
Fru Pia Kjærsgaard har vist glemt en enkelt lovændring for et par år siden.
Der kom så en lang række udvisningssager, som afsluttedes med landsretsdomme.
Men Højesteret fik en enkelt sag, hvor den omgjorde det, og hvor vi måtte konstatere, at den fortolkning af menneskerettighedskonventionen, som vi havde lagt ind i den her udlændingelovgivning, rent faktisk var i strid med menneskerettighedskonventionen.
Så domstolene har været inde over, når et flertal i det danske Folketing handler i strid med menneskerettighedskonventionen.
Pia Kjærsgaard (DF), 2002-03-21:
Jeg må sige, at jeg bliver mere og mere usikker.
Jeg hørte fru Birthe Rønn Hornbech sige, at man nu stiller skrappe integrationskrav til flygtninge, men jeg forstår altså simpelt hen ikke, hvad det betyder, når fru Birthe Rønn Hornbech senere siger, at flygtninge er nogle, der skal vende tilbage til deres hjemland.
Jeg vil godt bede fru Birthe Rønn Hornbech fortælle mig, hvor i lovforslaget ordet repatriering bliver brugt.
Ikke ét eneste sted, ikke ét eneste sted!
Jeg vil gerne minde om folketingsvalgets klare signal
den 20. november 2001 fra flertallet af vælgerne, der sagde, at nu skal der strammes gevaldigt op.
Venstre sagde, at man ville afskaffe de facto-flygtningebegrebet, og at man ville fjerne retskravet på familiesammenføring - fint nok - og tre partier fik flertal til at gøre det. Men hvad er det så, vi hører nu?
Det er noget med, at nu skal der gå et ekstra antal år, inden folk kan få permanent opholdstilladelse, og noget om ambassadetilladelser, indsats mod tvangsægteskaber, forhøjelse af alderskrav, osv., osv., osv.
Men det er jo ikke det, man sagde i valgkampen, og jeg beder bare om, at man bruger det flertal, der findes.
Jesper Langballe (DF), 2002-03-21:
Så må fru Birthe Rønn Hornbech også være enig med mig i, at en udlændingelov som den fra 1983, der giver enhver borger i verden retskrav på at komme ind i Danmark og få en påstået flygtningesag behandlet, er fuldstændig meningsløs og en national katastrofe. Nu spørger jeg fru Birthe Rønn Hornbech for tredje gang: Hvorfor må de facto-begrebet ikke drøftes? Er det, man kalder afskaffelse af de facto-begrebet, et brud med dette princip?
Den mere praktiske ende af spørgsmålet er: Hvordan vil regeringen sikre, at det hele ikke bare fortsætter som hidtil, men at de samme, der kommer strømmende, blot hedder folk, der har beskyttelsesstatus, i stedet for de facto-flygtninge?
Pia Kjærsgaard (DF), 2002-03-21:
Altså for at tage det sidste først.
Uanset om det er Morten Kjærum, Keld Holm eller Advokatrådet: Så længe man bruger »på kant med konventionerne«, kan jeg ikke bruge det til noget som helst, og det er jo i og for sig paradoksalt, at vi ikke en eneste gang har fået afprøvet ved en domstol, om vi nu overtræder de her internationale konventioner.
Jeg ønsker ikke at høre den sætning længere, medmindre nogen går ud og siger, at det er en klar overtrædelse, står ved det og så lader det komme an på en prøve, om det i virkeligheden er det.
For at tage hr. Søren Søndergaard færdig vil jeg sige, at der går meget lang tid - det skal vi i hvert fald nok sørge for i Dansk Folkeparti - til tredje behandling af det her forslag.
Ingen skal forvente, at det er noget, der skal hastes eller sjuskes igennem.
Vi har fra start givet en generel, positiv støtte til det her.
Det gav jeg også udtryk for.
Men der er mange spørgsmål, der skal afklares, rigtig mange spørgsmål.
Så må jeg sige til fru Ritt Bjerregaard: Hvad er det for andre lande, der ikke længere vil acceptere, at vi sætter grænser?
Må jeg godt høre det?
Hvad mener fru Ritt Bjerregaard med det?
Hvad skal andre lande blande sig i det her for?
Det var dog grotesk, at den danske befolkning den 20. november har givet flertallet i det danske Folketing mandat til at stramme det her, og så begynder fru Ritt Bjerregaard med, at der er andre lande, der nu begynder at sætte grænser for, hvad de kan acceptere.
Jamen jeg da aldrig nogen sinde hørt noget lignende.
Må jeg så sige om forholdet til konventionerne: Ja, hvis man fra regeringens side i stedet for et forslag på 130 sider havde levet op til det, man lovede under valgkampen fra Venstres side - Venstre var meget fremme omkring udlændingepolitikken, det var bestemt godt, vi havde debatten, det var også det, den danske befolkning forventede - og var kommet med to punkter, nemlig vi afskaffer de facto-flygtningebegrebet, og at vi standser retten til familiesammenføring, så havde det været fint, og så havde vi udelukkende haft en eneste konvention at holde os til, og det er flygtningekonventionen.
Jeg skal komme tilbage til det.
Jeg tror, det bliver en hed debat, men lad os så bare få den debat om konventionerne.
Søren Søndergaard (EL), 2002-03-21:
To spørgsmål til fru Pia Kjærsgaard: Jeg lyttede opmærksomt, men jeg fik ikke helt fat i: Hvis vi nu forestiller os, at de her forslag kommer uændret til tredje behandling, hvordan vil Dansk Folkeparti så stemme, og det er sådan set, uanset om de kommer til afstemning som ét, eller de kommer til afstemning opdelt i forskellige bestanddele?
Det andet, og det er mest for at få det bekræftet
: Fru Pia Kjærsgaard talte om organisationer, som rutinemæssigt udtalte, at det her forslag var på kanten af menneskerettighederne. Den eneste, jeg umiddelbart kan huske, der har sagt det, er Advokatrådet.
Derfor så vil jeg godt høre, om fru Pia Kjærsgaard opfatter Advokatrådet som en af de her organisationer tilhørende flygtningelobbyen.
Elisabeth Arnold (RV), 2002-03-21:
Nu er der jo to andre pinde ved indledningen af lovgivningen.
Den første hedder: Danmarks internationale forpligtelser skal overholdes.
Den tredje hedder, at udlændinge, der kommer til Danmark, skal integreres.
Jeg vil gerne spørge, hvordan Dansk Folkeparti stiller sig til de to andre betingelser?
Ritt Bjerregaard (S), 2002-03-21:
Jeg skal selvsagt ikke blande mig i forholdet mellem Dansk Folkeparti og regeringen.
Jeg vil gerne spørge fru Pia Kjærsgaard, hvor meget Dansk Folkeparti regner med, at man kan begrænse tilgangen, hvad det er for nogle krav, fru Pia Kjærsgaard stiller, og hvor langt hun regner med, at man kan komme, når enhver regering selvfølgelig er nødt til at være opmærksom på, at Danmark ikke kan isolere sig, og at der er grænser for, hvor meget andre lande vil acceptere, vi overvælter på dem?
Anne Baastrup (SF), 2002-03-21:
Fru Sophie Hæstorp Andersen kan naturligvis ikke vide præcis, hvad det var, der skete, før hr. Thorkild Simonsen blev indenrigsminister, men bare sådan til historien: Fru Birte Weiss havde fået nedsat et udvalg, der skulle udarbejde en integrationspolitik. Hr. Thorkild Simonsen kom til, for nu skulle man have andre boller på suppen, når det drejede sig om flygtningepolitik.
De opfandt så en lov om integration.
Den lov blev vedtaget alene med
Socialdemokratiets og De Radikales stemmer.
SF og Enhedslisten stemte imod.
De borgerlige undlod.
Så SF står ikke bag den integrationspolitik.
Vi syntes, det var godt, at man tog initiativer, og at man kom med en lovgivning, men vi syntes ikke, lovgivningen var god nok.
Søren Søndergaard (EL), 2002-03-21:
For det første synes jeg, at det er ærgerligt, at det socialdemokratiske partis holdning til nogle af de her punkter er så uklar.
Altså den nedskæring, der ligger omkring Flygtningenævnet, er ikke særlig vanskelig at tage stilling til.
Det må være muligt at have en fuldstændig klar stilling til den og en række af de andre forslag, der ligger.
Jeg synes, at der er underligt, at det kræver så store overvejelser at give en klar melding på det.
Og så lige angående historien: I de 7 år, hvor der var en socialdemokratisk regering, var der ét forslag på flygtninge-/indvandrerområdet, som Enhedslisten stemte for, og det var en aftale, vi lavede omkring de jugoslaviske flygtninge.
Ellers stemte vi imod alle andre forslag.
Jeg vil gerne have, også fra den socialdemokratiske ordfører, at det bliver anerkendt, at det intet har at gøre med, om vi var parlamentarisk eller ikkeparlamentarisk grundlag for den socialdemokratiske regering, for ellers vil man bringe sig i den situation fra Socialdemokratiets side, at en bestemt indvandrer/flygtningepolitik vil være kravet til, at vi kan pege på en socialdemokratisk regering fremover.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2002-03-21:
Nu sad jeg ikke i Folketinget i 1983, men jeg var faktisk den, der tordnede mod 1983-loven, længe før hr. Søren Krarup, der nu sidder og ryster på hovedet.
Jo, længe før hr. Søren Krarup, det kan jeg dokumentere.
Også længe før hr. Jesper Langballe.
For hvad er det, vi siger nu?
Det har jo været sådan, at de såkaldte de facto-flygtninge har været i større antal end konventionsflygtninge, og nu siger man altså fra regeringens side, fra Venstres side: Nu skal det kun være dem, der er omfattet af en international konvention.
Dertil kommer, at der foretages en række processuelle opstramninger, som også kommer til at betyde en begrænsning.
Det skal jeg ikke gå ind i her, men det er f.eks. spørgsmålet om en subjektiv følelse
af at være forfulgt osv. Så det er et brud med 1983-loven, må jeg sige til hr. Jesper Langballe.
Kamal Qureshi (SF), 2002-03-21:
... Socialdemokratiet var ikke villig til at lave tiltag på tvangsægteskabsområdet for virkelig at komme problemet til livs.
Så jeg synes i hvert fald, at man skal have for øje, at det, man nu gør, er, at man er villig til at indskrænke nogle menneskers rettigheder.
Det er hovedparten af dem.
Det er da glædeligt, at fru Hæstorp Andersen anerkender, at I bærer ansvaret for den situation, integrationen er i i dag.
Man må jo også sige, at vælgerne klart og tydeligt har placeret ansvaret hos jer for integrationsindsatsen.
Det, som jeg synes er et afgørende problem også for Socialdemokratiet, når man snakker om tvangsægteskaber, er, at man efterlyser SF's forslag.
Det eneste parti i Folketinget, der sagde nej til det forslag, da det blev præsenteret i pressen, var Socialdemokratiet.
I var netop ikke villige til at lave de ...
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2002-03-21:
Allerførst tvangsægteskaber.
Det er altså en realitet, at 35 pct. af alle kvinder, der i dag henvender sig på et krisecenter, har et problem, der drejer sig om, at man enten er på vej ud af et tvangsægteskab eller føler sig tvunget af det.
Går man til INDsam, går man til Broen, så havde de i år 2000 omkring 250 henvendelser om sådanne sager, og vi ved fra forskellige medier og også fra samtaler med Broen, at det ikke er blevet mindre her på det sidste.
Der er altså mulighed for at gøre noget.
I mine øjne bør integrationsministeren lave mange flere tiltag omkring det her problem, bl.a. med at udbrede modellen med etniske konsulentteam, som man har det i Københavns Kommune, hvor man tager ud og mægler og sørger for, at der ikke bliver større konflikter i familierne, men at man løser problemerne, inden man kommer så langt som til, at kvinderne ender på krisecentre.
Men vi mener også efter samtaler med mange af de her parter, at det her kan være en anden indsats i hvert fald for nuværende, for vi mangler nogle flere forslag særligt fra De Radikale og fra SF om, hvordan vi så skal løse problematikken.
Derfor vil jeg sige omkring integrationsindsatsen både til De Konservative og også til hr. Kamal Qureshi: Socialdemokratiet var i regering, og vi tog initiativet til at lave en integrationslov, der blev vedtaget i 1998 sammen med De Radikale.
Den kom i gang i 1999 og har kørt nu i 3 år og skal evalueres.
Det initiativ blev taget under en socialdemokratisk regering.
Det blev ikke taget under en borgerlig regering i 1980'erne f.eks.
Så vi tager gerne ansvaret for, hvad der er sket siden dér.
I løbet af den tid er arbejdsløsheden for indvandrere fra tredjelande blevet nedbragt; den er blevet halveret på bare 5 år.
Så der er altså sket noget.
Til De Konservative vil jeg derfor også sige, at vi mangler en ny integrationsindsats.
Hvad vil den nye regering med integrationen?
Man er kommet med et forslag, men man siger, at det skal ikke behandles nu, fordi det er for meget.
Jamen hvorfor vente?
Skynd jer.
Jamen integrationsindsatsen under den socialdemokratisk ledede regering var jo også SF's ansvar som parlamentarisk støtteparti.
Så kom ikke her.
Jamen genfremsæt det, så kigger vi på det. Så vil jeg også sige, at vi har jo forbudt tvangsægteskaber i dag.
Det er sådan, at man i dag ifølge udlændingeloven kan gå ind og vurdere i forbindelse med tvangsægteskab.
Men loven har ikke fungeret, sådan som den ligger nu, og derfor går vi et skridt videre for indeværende i hvert fald.
Elisabeth Arnold (RV), 2002-03-21:
Jeg vil gerne takke for svaret fra fru Sophie Hæstorp
Andersen, som sagde, at det er retten til at vælge sin egen ægtefælle, som skal være i højsædet.
Ja, og så kunne man supplere det med at sige: bare det ikke er en udlænding, for det er dér, problemerne opstår.
Der er 4.000 danskere, der hvert år vælger at gifte sig med en udlænding,
og for dem er det et stort problem, at man nu forhøjer aldersgrænsen, fordi det rammer mange unge studerende, der tager til udlandet og finder en kæreste derude og kommer tilbage. Så retten til at vælge sin egen ægtefælle går altså på rent interne danske forhold og gælder ikke, hvis det er en udlænding, man har valgt, for så kommer problemerne.
Jeg vil bare gerne have, at Socialdemokratiet bekræfter, at det er problemet.
Else Theill Sørensen (KF), 2002-03-21:
Jeg vil godt bede fru Sophie Hæstorp Andersen om at bekræfte, at den integrationsindsats, der i øjeblikket gøres i det danske samfund, er ifølge den lovgivning, som den foregående regering har haft ansvaret for.
Det er ikke muligt at forlange, at man kan lave noget så gennemgribende som et helt nyt integrationsprogram, der allerede skulle være blevet gennemført, på den korte tid.
Men jeg tror, man ville synes, at det havde været for meget, hvis vi også skulle have haft det her med.
Der er i hvert fald nogle af dem, der har været impliceret i udarbejdelsen af lovforslagene, der synes, at det ville have været for meget.
Else Theill Sørensen (KF), 2002-03-21:
Jeg hørte fru Sophie Hæstorp Andersen sige, at forslagene til stramninger her er tegn på, at regeringen godt ved, at dens integrationsindsats ikke er god nok.
På nuværende tidspunkt kan jeg ikke lade være med at spørge fru Sophie Hæstorp Andersen: Hvilken regering?
Denne regerings integrationsindsats er ikke trådt i kraft endnu, den kommer, og den bliver god nok, den bliver i hvert fald bedre.
Så kan Socialdemokratiet ikke støtte, at regeringen vil udskyde integrationsindsatsen.
Hvor i dette lovforslag er der tegn på, at regeringen, den nuværende, vil udskyde integrationsindsatsen?
Kamal Qureshi (SF), 2002-03-21:
Jeg synes, der lyder nye toner fra Socialdemokratiet, men der er alligevel en hel del beton, der følger med.
Først vil jeg gerne høre: Er det her en ændring i forhold til den kontroltankegang, som var dominerende under den socialdemokratiske regering, hvor man rent faktisk havde mulighed for at lave en masse tiltag med et andet flertal end det, der eksisterer i dag?
Og hvordan kan det være, at man nu taler om ligeværd og fælles ansvar, når man gennemgående under sin egen regeringsperiode var med til at lave tiltag, som kun ramte de etniske minoriteter og ikke ramte resten af den danske befolkning?
Er der her tale om et skift, eller er der bare tale om nye toner?
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2002-03-21:
Allerførst vil jeg sige med hensyn til tvangsægteskaber: Socialdemokratiet er godt klar over, at hvis man sætter grænsen for, hvornår man kan få lov til at få familiesammenføring, op til 24 år, så rammer man over en bred kam danske statsborgere, der ønsker at få familiesammenført en ægtefælle, altså også unge folk, der rejser ud og møder en.
Det anerkender vi.
Vi vil godt følge det her område nøje.
Vi mener ikke, at dette her nødvendigvis er verdens bedste forslag, men vi vil godt følge det nøje, fordi vi mener, at der skal en bred indsats til, der skal mange forskellige elementer til for at imødegå tvangsægteskaber.
Derfor følger vi det nøje, og kommer der bedre ideer op, så er vi villige til at lytte og lave beslutningen om. Med hensyn til Flygtningenævnet er vi af den overbevisning, at hurtigere sagsbehandlingstider er langt det vigtigste, at man lynhurtigt eller i hvert fald hurtigere kan få afgjort sagerne.
Derfor vil vi gå konstruktivt ind i debatten om at lave Flygtningenævnet om, men vi har ikke taget en endelig beslutning endnu.
I første omgang vil vi gerne se på det, stille nogle yderligere spørgsmål.
Jeg må bede hr. Kamal Qureshi, som spurgte, om det her
er en ny politik med kontrol og tiltag, der ramte etniske minoriteter, om at være meget mere specifik, for jeg forstår simpelt hen ikke spørgsmålet.
Og til De Konservative, der spurgte, om integrationsindsatsen ikke er god nok.
Der er altså kun tale om én regering, hvor integrationsindsatsen ikke er god nok, og det er den nuværende regering.
Vi har endnu ikke set noget.
Det kan godt være, det kommer, men det ved vi ikke, for vi har endnu ikke set nogen tiltag eller handlinger fra den side ud over selvfølgelig det forslag, der ligger her i dag.
Kamal Qureshi (SF), 2002-03-21:
Ja, sådan kan det jo være svært at få øje på
, når man selv foranstalter en masse kontrolfunktioner, som rammer de etniske minoriteter.
Det er lidt det samme som, at man i Afrika har mange flere ord for farven grøn, end vi overhovedet kan se.
Men sådan må det jo være, når man skal repræsentere et tidligere regeringsparti.
Fru Hæstorp Andersen må jo vide, at det da er jer, der har haft regeringsmagten, det er da jer, der har ført en helt forfejlet integrationspolitik i de 9 år ...
... Undskyld.
Fru Hæstorp Andersens parti har haft en forfejlet integrationspolitik.
Så jeg vil da i det mindste bede om en anerkendelse af, at I har båret en stor del af ansvaret for en mislykket integrationsindsats i det danske samfund.