runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Flemming Oppfeldt (V), 2003-04-11:
Den konservative ordfører har evig ret: Der gælder jo helt bestemte regelsæt for kommunerne for, hvad kommunerne skal gøre for deres institutioner, for arbejdsmiljøet osv.
Det er jo det regelsæt, som bl.a. Arbejdstilsynet er en del af.
De regelsæt skal vel efterleves?
Det er vel ikke sådan, at når de ikke bliver efterlevet, så kommer vi fra Folketingets side
med nogle nye og lidt blødere regelsæt?
Men Socialdemokratiet er kommet med nogle nye og blødere regelsæt oven i de regelsæt, som nogle institutioner ikke efterlever.
Og der siger vi så bare: Er det ikke vigtigt nu, at disse institutioner efterlever de regelsæt, der er lavet, frem for at vi går over til at diskutere blødere regelsæt?
For bløde regelsæt, som Socialdemokratiet er kommet med her - sådan opfatter vi dem i Venstre - er jo et frontalangreb på forældrebestyrelsernes kompetence.
Det er nemlig regelsæt om rummet som den tredje pædagog - nu citerer jeg fra beslutningsforslaget - og om mobning og skældud.
Det er ikke bare noget, de skal tages med på råd om, men det er deres hovedvirke.
Hvis vi fastsætter, hvordan det skal køre på deres område, så griber vi ind i forældrebestyrelserne.
Pia Kristensen (DF), 2003-04-11:
Jeg må sige, at jeg har været lidt bekymret, da jeg fik det her beslutningsforslag og læste det igennem, for jeg synes, det skinner lidt igennem, at man har en mistro og en skepsis over for kommunerne, over for forældrebestyrelserne, over for personalet i institutionerne; de kan ikke varetage børnenes interesser.
Men gudskelov fik jeg bekræftet før, at fru Jette Bergenholz Bautrup gav udtryk for, at de var meget dygtige til det derude.
Så mit korte spørgsmål er: Hvis institutionerne, personalet og forældrebestyrelserne er så dygtige, som fru Jette Bergenholz Bautrup lige har stået og sagt, hvad skal vi så med det her beslutningsforslag?
Jette Bergenholz Bautrup (S), 2003-04-11:
Jeg vil starte med fru Pia Kristensen: Det er da rigtigt nok, at jeg har sagt, at der er institutioner, der kører godt.
Det er da fuldstændig rigtigt.
Der er institutioner, der er nedslidte.
Fru Pia Kristensen vil have det til at lyde, som om Socialdemokraterne er meget mistroiske.
Nej, det er vi ikke over for institutionerne, det er vi ikke over for forældrebestyrelserne, det er vi ikke over for forældrene.
Hr. Flemming Oppfeldt, fru Charlotte Dyremose og også fru Pia Kristensen siger, at der er et dårligt fysisk og psykisk miljø i nogle daginstitutioner, og det skal vi gøre noget ved.
Det er jo lige præcis det, det her forslag går ud på.
Så jeg kan ikke se, hvad det er, man ikke kan stemme for i Dansk Folkeparti.
Hvad er det, man har i klemme?
Hvordan kan man, når man er ude til valg, stå og sige, at man vil altså børnene det godt?
Vi har et forslag, der er så godt.
Vi tager dem med.
Vi tager ikke det kommunale selvstyre ud, vi tager ikke bestyrelsen ud, vi tager ikke pædagogerne og fejer dem til side.
Vi siger tværtimod: Vi pålægger kommunerne at samarbejde med dem, så vi får alle institutioner til at være på børnenes præmisser, så børnene får et godt dagmiljø.
De får både fysisk og psykisk en god daginstitution.
Så tager man hele tiden udgangspunkt i arbejdstilsynsrapporter, men de er jo for de voksne, de er jo for pædagogerne.
Tænker man ikke fra de tre borgerlige partier på børnenes velfærd, tænker man ikke på børnenes dagligdag?
Tænker man ikke på, at børnene altså også skal have en dagligdag, hvor der ikke er så meget støj, hvor de også kan tænke, hvor de også kan bruge deres sanser, hvor de også kan have en rolig, dejlig dagligdag, hvor de kan lytte, og hvor de kan læse?
Det er det, det her forslag går ud på.
Hvad er det, der er så farligt i det her forslag?
Jeg kan se, at man er fuldstændig oppe at køre fra de borgerliges side.
Pia Kristensen (DF), 2003-04-11:
Lad mig sige til fru Jette Bergenholz Bautrup: Alle partier er enige i, at børn i børneinstitutioner skal have et godt miljø både fysisk og psykisk.
Det er jo ikke det, det handler om.
Der, hvor vores modstand er, er, at der skal laves en politik på området, en statslig styring.
Det er det, vi går imod.
Så vil jeg spørge: Hvordan vil fru Jette Bergenholz Bautrup egentlig lovgive om adfærd og holdninger, for det har jo noget med psykisk arbejdsmiljø at gøre?
Man kan ikke lovgive om adfærd og holdninger.
Det har noget at gøre med den pædagogik, der føres på den enkelte institution.
Så vil jeg lige kommentere det, for jeg synes, at forslaget er et paradeforslag.
Så har jeg sagt det.
Jeg kan nævne et eksempel.
Jeg læser op direkte fra en linje, der er sat ind: Et praktisk eksempel herpå er ved indkøb - altså hvis man skal undgå støj fra legetøjet - for så kan man købe kurve af naturflet frem for plastikkasser.
Jamen I guder, man må jo tage sig til hovedet.
Anser man forældre og pædagoger for at være imbecile?
Mon dog ikke de kunne finde ud af sådan noget selv?
Charlotte Dyremose (KF), 2003-04-11:
Det er meget i forlængelse af fru Pia Kristensens indlæg.
Først må jeg dog sige, at jeg er lidt ked af, at fru Jette Bergenholz Bautrup dog synker til det niveau, der nu synkes til.
At stå her og sige, at der er nogle i Folketinget, der ikke ønsker, at børn skal have det godt i daginstitutioner, det synes jeg simpelt hen ikke er et niveau, der er Folketinget værdigt. Men derfor vil jeg godt spørge fru Jette Bergenholz Bautrup: Er det ikke sådan, at kommunerne allerede i dag fastsætter de overordnede mål for dagtilbuddene, at forældrebestyrelserne fastsætter principperne for de pædagogiske aktiviteter og de pædagogiske metoder, og at der skal følges op på det i institutionens virksomhedsplaner og i den praktiske hverdag? Det er jo lige præcis det, vi mener det er så vigtigt at bevare, så man i den enkelte forældrebestyrelse, i den enkelte institution og i den enkelte kommune har mulighed for at lave de pædagogiske metoder og de aktiviteter og de virkemidler, man mener er mest hensigtsmæssige for de enkelte børn.
Det er netop ud af hensynet til børnene, vil jeg sige til fru Jette Bergenholz Bautrup.
Jette Bergenholz Bautrup (S), 2003-04-11:
Jeg vil sige til fru Charlotte Dyremose: Det var da vel nok en vred tone, at De konservative ikke mener, at de vil gøre noget for børnene.
Jo, det vil de nok, men de vil nok ikke gøre det optimale, når de nu ikke kan stemme for det her beslutningsforslag.
Det er en håndsrækning, hvor vi siger, at vi pålægger kommunerne at bede institutionerne om at give en redegørelse, en strategi for, hvordan institutionerne kan være bedre.
Der ligger ikke mere i det.
Det er, for at børnene kan få et godt fysisk og psykisk miljø i dagligdagen.
Andet ligger der ikke i det.
Så spørger fru Charlotte Dyremose, om ikke det er forældrebestyrelser, institutioner og kommuner, der har den overordnede beslutning i det her - jeg ved ikke, om fru Charlotte Dyremose vil høre efter?
Jo, det er det da, men vi kan da godt fra Folketingets side sige: Vi pålægger regeringen at få kommunerne til at lave sådan en redegørelsesstrategi, netop fordi vi ikke synes, at det er optimalt ude i kommunerne.
Det kan vi da godt gøre.
Dermed siger vi da ikke, at alle institutioner ikke fungerer, absolut ikke.
Lad os få det ind: Der er forskel på det og så det arbejde, Arbejdstilsynet laver for de voksne, for pædagogerne.
Så vil jeg godt sige til fru Pia Kristensen, når hun taler om adfærd og holdninger, at vi faktisk har nogle holdninger i Socialdemokratiet.
Vi har også en holdning til, at man godt kan lovgive inden for værdierne, det gør man bl.a. i skoleregi omkring mobning og andet.
Der ved jeg da også, at Dansk Folkeparti er nogle af dem, som er oppe på mærkerne på de områder.
Så hvad er det, man lige præcis i den her sag ikke kan godkende?
Jeg kunne forstå, hvis det var noget med, at det kostede
en masse kroner.
Men det her er en redegørelse, det er en strategi, vi beder om.
Intet andet.
Line Barfod (EL), 2003-04-11:
Fru Pia Kristensen siger, at kommunerne jo bare kan lade være med at skære ned på børneområdet.
Men problemet er jo, at kommunerne bliver så hårdt presset af de alt for stramme økonomiske rammer, som regeringen og Dansk Folkeparti sætter for dem, så hvis de skal overholde dem, bliver de nødt til at skære ned nogle steder. Vi synes, de skulle lade være at skære ned og lade være med at overholde de stramme økonomiske rammer. Men vi har set, at Dansk Folkeparti rundtomkring i kommunerne selv på ældreområdet, der jo ellers er Dansk Folkepartis højprofileringsområde, i næsten halvdelen af alle de kommuner, hvor Dansk Folkeparti sidder i kommunalbestyrelsen, har skåret ned på de ældre, på trods af at det er imod Dansk Folkepartis egen politik.
Man har i allerhøjeste grad også været med til at skære på børnene rundtomkring.
Selv i den kommune, hvor fru Pia Kristensen sidder i kommunalbestyrelsen, har man skåret på de ældre, fordi man mente, at det var nødvendigt at skære ned i kommunen.
Så jeg forstår ikke, hvordan fru Pia Kristensen mener, at der skulle være penge ude i kommunerne til at få ordentlige forhold i daginstitutionerne, hvis ikke man fra Dansk Folkepartis og regeringens side sikrer, at der bliver bedre økonomiske rammer for kommunerne.
Pia Kristensen (DF), 2003-04-11:
Jeg vil svare både hr. Villy Søvndal og fru Line Barfod
vedrørende nedskæringer: Det er jo kommunale prioriteringer, hvad man gør derude.
Vi går da ud fra, at kommunerne er deres ansvar bevidst, og at de ikke skærer ned, så det kommer til at gå ud over børnepasningsområdet.
Men som sagt er der da gode kommuner, og der er de kommuner, der gør det knap så godt, men det handler om kommunale prioriteringer.
Så til fru Karen Klint: Ja, mit navn står på.
En smiley kan vi altså slet ikke se har noget med en detalje at gøre.
Det er jo kvalitetsstandarder.
Det har faktisk noget med hygiejne på vores hospitaler at gøre, og det er ret vigtigt, at vi har hygiejneforholdene i orden de steder.
Karen J. Klint (S), 2003-04-11:
Det er også lidt en holden fast i, at Dansk Folkeparti virkelig har skiftet i hvert fald politisk arbejdsmetode.
Nu er man regeringens støtteparti, og det giver så en anden rolle.
Men jeg går lige tilbage til det, som jeg spurgte om for lidt siden: Har Dansk Folkeparti lyst til at holde op med at detailbestemme eller selv komme med forslag om det?
Ikke desto mindre står der altså otte navne på det her beslutningsforslag, og navn nummer seks er fru Pia Kristensen.
Villy Søvndal (SF), 2003-04-11:
Man må jo sige, at Dansk Folkeparti er et forunderligt parti
på den måde, at det har taget så kort tid helt at miste fornemmelsen for, hvad der sker ude i virkeligheden.
Det synes jeg er svært at forstå, også fordi Dansk Folkepartis folketingsmedlemmer jo ofte samtidig sidder i byråd rundtomkring.
Nu ved jeg ikke, om fru Pia Kristensen har tid til lige at høre, men vi har i en række kommuner i det sidste efterår haft de største demonstrationer, jeg kan huske på daginstitutionsområdet.
Hvorfor det?
Fordi der er blevet skåret ned på åbningstider, på normering, og forældrene skulle betale mere. Daginstitutionsområdet mistede en halv milliard kroner.
Den halve milliard kroner var ikke begrundet i faldende børnetal, for så havde man jo ikke været nødt til at skære ned på normering og åbningstider og sådan noget.
Derfor synes jeg egentlig, det er lidt dumt af Dansk Folkeparti at benægte virkeligheden, nemlig at der er skåret ned.
Der er skåret ned på daginstitutionerne, og det er derfor, der var så vrede forældre og så vrede pædagoger sidste efterår.
Så vil fru Pia Kristensen ikke godt medgive, at hun kom til at fortale sig?
Der er sket dramatiske, voldsomme nedskæringer.
Tove Videbæk (KRF), 2003-04-11:
Fru Pia Kristensen nævnte her i sit forrige indlæg, at forældrebestyrelser osv. jo bare kan beslutte at indrette institutionerne, som de vil, og flytte rum osv.
Men er fru Kristensen ikke vidende om, at der faktisk findes børneinstitutioner, som er indrettet i treværelseslejligheder på 2. eller 3. sal i byen, hvor børnene ikke har mulighed for at komme ud?
Der kan de altså ikke begynde at flytte rum osv. osv. For det andet
er der daginstitutioner, som ikke har brandalarmer osv. osv.
Det vil sige, at hvis børnene ligger og sover og der opstår brand, så er man uopmærksom på det.
Pædagogerne, som arbejder sammen med børnene til daglig, ønsker faktisk, at der kommer nogle minimumsgrænser; at der kommer nogle rammer for, hvad man kan byde børn.
Mener fru Pia Kristensen ikke, at der burde være en nedre grænse for, hvad vi kan byde vores børn; nogle kvalitetsstandarder, som fru Pia Kristensen selv talte om; en nedre grænse, som man helt præcist ikke må komme ned under?
Pia Kristensen (DF), 2003-04-11:
Jeg vil starte med fru Line Barfod, og det er jo den sædvanlige smøre: nedskæringer og nedskæringer og nedskæringer.
Alt handler ikke kun om penge, for der er faktisk talrige eksempler på børneinstitutioner, som for meget få midler har indrettet institutionerne ved rumopdeling: med larmerum, med stillerum osv.
Det har de gjort for meget få midler, vil jeg sige til fru Line Barfod.
Så det handler ikke kun om økonomi.
Det kan da godt være, at der er sat færre penge af til området ude i kommunerne, men det har en naturlig forklaring, og det er, at der bliver færre børn i børneinstitutionerne.
Pengene skal selvfølgelig flyttes til skoleområdet, hvor de nu skal hen.
Så vil jeg sige til fru Karen Klint
: Smiley-ordningen kommer overhovedet ikke Socialudvalget ved, det er Sundhedsudvalget.
Så jeg synes, fru Karen Klint skal tage den debat op med vores ordfører på området, fru Birthe Skaarup.
Karen J. Klint (S), 2003-04-11:
Jeg har et ret kort spørgsmål til fru Pia Kristensen, for jeg sidder lige og kigger i nogle af de forslag, der er fremsat inden for de seneste par dage.
Vi har lige hørt fru Pia Kristensen sige, at Dansk Folkeparti er holdt op med at komme med forslag om detailstyring.
Nu er jeg i oprydningen nået ned til beslutningsforslag nr. B 142, som er et forslag til folketingsbeslutning om indførelse af smiley-ordninger på danske sygehuse.
Hvis det ikke er et detailforslag, hvad er det så?
Line Barfod (EL), 2003-04-11:
Det er jo rart at høre, at Dansk Folkeparti gerne vil børnene det bedste, men jeg mangler ligesom at se, hvor det udmønter sig rent konkret, for det, man gør, er det stik modsatte.
Man skærer jo ned i forhold til kommunerne, og også ude i kommunerne er Dansk Folkeparti med til at skære ned på børnene.
Så hvor er det helt konkret, Dansk Folkeparti vil gøre noget, så børnene får det bedre?
Hvad er det helt konkret, Dansk Folkeparti vil gøre for at sikre, at børnene får ordentlige forhold i daginstitutionerne og ikke bliver plaget af støj og af at være for mange børn på et lille sted?
Hvad er det helt præcist, Dansk Folkeparti vil gøre for at sikre børnene bedst muligt?
Pia Kristensen (DF), 2003-04-11:
De fleste børn tilbringer daglig mange timer i daginstitutioner, og Dansk Folkeparti er selvfølgelig ligesom alle andre interesseret i, at de har de bedste vilkår.
De fysiske rammer og det psykiske miljø skal selvfølgelig være i orden.
I de senere år har der været meget fokus på området, og det synes vi er positivt, og det skal der fortsat være, for vi må ikke hvile på laurbærrene.
Dansk Folkeparti er f.eks. meget positiv over for KID-projektet, som er et samarbejde mellem Socialministeriet, Kommunernes Landsforening og BUPL.
Det er kvalitetsudviklende arbejde, og vi mener, at det er via dette samarbejde, målene skal nås, og ikke gennem en statslig styring.
Vi er ikke tilhængere af, at staten skal blande sig i det lokale demokrati.
Kommunerne skal selvfølgelig overholde den lovgivning, de regler og de retningslinjer, der er udstukket.
Af retssikkerhedsloven fremgår det, at kommunerne skal føre tilsyn med dagtilbuddene og sikre et ordentligt miljø.
I bygningsreglementet er kravene til de fysiske rammer for dagtilbud formuleret.
Når vi taler om det psykiske miljø, så er det kommunen, der fastsætter de overordnede mål for dagtilbud, og det er forældrebestyrelserne, der fastsatter principperne for de pædagogiske metoder.
Sådan mener Dansk Folkeparti fortsat det skal være, for det er de bedst til, de lokale derude.
Forældrebestyrelserne er demokratisk valgte organer, som er deres ansvar meget bevidst, og sammen med pædagogerne på den enkelte institution skal de tage stilling til eventuelle forbedringer og ændringer.
Det er nærdemokrati, når det er bedst, og det ønsker vi ikke at stække via statslig styring.
Sidste år behandlede vi et lignende forslag, selv om det var mere omfattende. Dansk Folkeparti afviste det forslag, så på den baggrund må vi også afvise det forslag, vi behandler i dag.
Vi mener ikke, at det er hensigtsmæssigt at presse flere politikker ned over kommunerne fra centralt hold.
Det skal være de kommunale myndigheder, der i samspil med forældre, bestyrelser og personale i daginstitutionerne finder de løsninger, der er bedst for den enkelte institution.
Så vil jeg gerne sige til Socialdemokraterne: Vi er ikke uenige i, at der skal være kvalitet i dagpasningstilbuddene.
Vi vil børnene det bedste, men vi er blot uenige i metoderne.
Line Barfod (EL), 2003-04-11:
Det er jo beklageligt, at fru Pia Kristensen ikke kan lide at høre om nedskæringer, men der er en nem måde at undgå det på, og det er ved at lade være med at skære ned.
For det er jo det, Dansk Folkeparti gør både i Folketinget og ude i kommunerne.
Man bliver ved med at skære ned også på børnene, og der er blevet skåret langt mere på børneområdet end det, der følger af det faldende børnetal.
Dertil kommer, at man i de mange år, hvor børnetallet steg og man skulle have flere daginstitutionspladser, proppede flere børn ind i daginstitutionerne, end der var plads til, og så sagde man: Når børnetallet falder, så vil vi kunne få ordentlige vilkår.
Så nytter det jo ikke noget, at man ikke nu, når børnetallet falder, bruger muligheden for at få ordentlige vilkår.
Så jeg vil gerne igen høre: Hvad er det, Dansk Folkeparti vil gøre? Den med detailstyringen køber jeg altså heller ikke, for når vi ser på ældreområdet, så har man jo pålagt kommunerne et kæmpe bureaukrati i forhold til at skulle opgøre minut for minut, hvad der skal laves af hjemmehjælpsydelser.
Det er overhovedet ikke det, der bliver foreslået på børneområdet, for der forlanger vi bare nogle minimumsrettigheder for børnene i forhold til, hvad de skal have af plads.
Jens Kirk (V), 2003-04-22:
Kan fru Ritt Bjerregaard bare nævne et eneste beslutningsforslag, der er kommet fra Danmark, som har været med til at revolutionere en eller anden, kan vi sige, meget dyr ordning i EU?
Jeg tror det ikke.
Jeg tror heller ikke, at det vækker meget stor sympati blandt vores progressive venner på det område her, der gerne vil være med til noget, at vi lige pludselig kommer og fremsætter vores eget forslag.
Det håber jeg at fru Ritt Bjerregaard er enig i og ikke tror, at det er et lille beslutningsforslag fra Danmark, der revolutionerer denne ordning her.
Ritt Bjerregaard (S), 2003-04-22:
Man kan jo glæde sig over, at statsministeren ikke er til stede i salen i dag, når man hører den meget passive linje, som Venstre lægger for dagen, efter at vi nu har hørt statsministeren udtrykke ønsket om en aktivistisk politik på det udenrigspolitiske område.
Det er da klart, at vi er med i EU, det er da klart, at vi skal have indflydelse i EU.
Man får også indflydelse ved at komme med udspil.
Der er intet som helst til hinder for, at et lille land kan komme med et udspil på et så vigtigt område som det her.
Det sætter ikke Danmark på nogen form for sidelinje.
Tværtimod ville det gøre, at Danmark ville komme i front på et område, som jo i hvert tilfælde de fleste retorisk siger de mener at der skal ske ændringer på, men som det ikke tyder meget på der er den store vilje til, når det kommer til stykket.
Jens Kirk (V), 2003-04-22:
Ville den rigtige vej i det fællesskab, vi er med i, i den fælles landbrugspolitik, vi er med i, ikke være, at det er dér, vi skal komme med vores ideer og planer og ligesom skubbe i den rigtige retning, i stedet for at sige, at vi stiller os på sidelinjen her, og jeg havde nær sagt, råber op ligesom SF, men ikke får del i de konklusioner, der skulle være i fremtiden?
Vi er altså ikke med i de konklusioner, der skal drages på området, vi står bare og råber og skriger.
Er det ikke uheldigt?
Skal vi derimod ikke være med til at mase på inden for EU og sige: Hvis der er noget uheldigt i det forslag, der kommer, så er det det, vi skal sørge for at få rettet, i stedet for at tro, at vi alene og som en meget lille producent kan magte at få det ændret.
Ritt Bjerregaard (S), 2003-04-22:
I Socialdemokratiet vil vi godt takke SF for dette meget grundige og gennemarbejdede forslag.
Vi ser det også som et led i den løbende diskussion via WTO, som hr. Jørn Jespersen også har sat sig i spidsen for.
Vi finder, at der her ligger
et interessant forsøg på at konkretisere et af de områder, som vitterlig er hårdt subsidieret til stor ugunst for ulandene, og derfor synes vi også, at det er et rigtigt skridt at foreslå, at Danmark skulle se at få en større indflydelse på den udvikling, der er på det her område. Når vi er af den opfattelse, er det jo, fordi det er umiddelbart klart, at EU's sukkerordninger både skævvrider verdensmarkedet, og at de også er alt for dyre. Når vi ser på skævvridningen, så er det jo tydeligt, at EU nærmest ikke tillader import af sukker fra ulandene, og derfor vil det være muligt, sådan som det allerede er blevet understreget i debatten, at hjælpe svage økonomier i gang.
Den er også for dyr, fordi det er en beskyttet industri, vi har at gøre med, og hvis vi ser lidt på nogle af de oplysninger, man kan hente fra OECD eller fra Statens Jordbrugs- og Fiskeriøkonomisk Institut og Landbrugsraadet, ja, så viser det jo, at langt det meste importerede sukker belægges med en told, der svarer til 75 pct. af priserne på verdensmarkedet, at EU's garanterede mindstepris er på ca. 4,7 kr. pr. kg, og det er ca. det dobbelte af verdensmarkedsprisen, og undersøgelsen fra 2001 viser, at hver gang en sukkerfabrik i den vestlige verden sælger sukker for 100 kr., ja, så er 60 af de 100 kr. forskellige former for støtte.
Jeg synes ikke, at vi i EU kan være en sådan politik bekendt, og derfor hilser vi forslaget, sådan som det foreligger her fra SF, velkommen.
Thor Gunnar Kofoed (V), 2003-04-22:
Først til hr. Keld Albrechtsen: Vi vil da gå ind i det her udvalgsarbejde og se på, hvilke muligheder der er.
Men jeg vil sige, at der er et arbejde på EU-plan, som vi absolut vil se efter, for vi kan gøre nok så meget i Danmark, som ikke har nogen effekt over for dem, som det skal hjælpe.
Derfor vil vi se meget på det arbejde.
Så er det meget sjovt med hensyn til den diskussion om socialisme kontra liberalisme.
Men vi er liberalister på den måde, at vi gerne vil arbejde hen mod en liberaliseret verden, men vi har en vis form for ansvarlighed over for den planøkonomiske tankegang, der har kørt i mange år.
Man kan ikke bare knipse med fingrene og så springe fra støtteordningerne.
For der er mange, der er bundet op på og hænger på, at man har disse støtteordninger og blokeringer for, at man ikke kan komme ind på markederne.
Hvis det var så enkelt, som SF nu lægger op til, er det jo mærkeligt, at det skal tage så lang tid at nå en aftale på WTO-plan.
Og det er jo på WTO-plan, man skal have det her til at hænge sammen.
Det er ikke kun et spørgsmål om, hvad vi gør internt i Europa.
Det er i hele verden, for den største del
af sukkerproduktionen foregår altså lidt uden for Europa.
Christian H. Hansen (DF), 2003-04-22:
Det er til Venstres ordfører, hr. Thor Gunnar Kofoed.
Egentlig var jeg lidt positiv glad, måske ikke med hensyn til forståelsen af, hvad Venstre synes om selve forslaget, men for den melding om, at man vil afvente midtvejsevalueringen.
Det kommer jeg senere ind på; det kan jeg også se noget fornuftigt i.
Men så hører jeg samtidig, at man efterfølgende går op
og siger, at man godt vil være med til at kigge på nogle ting under udvalgsbehandlingen af dette forslag
Må jeg lige få slået fast, hvad det er Venstre vil: Vil de vente på, at den her midtvejsevaluering kommer, eller vil man kigge på forslaget under udvalgsbehandlingen?