Mogens Lykketoft (S), 1999-01-21:
Da der undervejs i debatten var nogle spørgsmål til mig, vil jeg godt lige gøre nogle enkelte tillægsbemærkninger og kommentarer til den debat, vi har haft.
Det har ligesom været et hovedpunkt i Enhedslistens argumentation, at i kraft af satsreguleringspuljen får overførselsmodtagerne mindre.
Dér vil jeg nu meget gerne erklære mig enig i den argumentation, hr. Jes Lunde fremførte, og sætte en streg under, at dette argument er historieløst og uden sammenhæng med, hvordan fortiden har været, hvilke stridigheder vi har været igennem, og hvilke ordninger vi har haft forud for denne.
Der var jo ikke nogen regulering i forhold til lønudviklingen, heller ikke før 1982.
Der var en pristalsregulering af de fleste overførsler, som bortset fra folkepensionen blev suspenderet af den borgerlige regering i 1982.
Nu har vi noget, der i de fleste tilfælde vil være mere end en dyrtidsregulering, og som knytter reguleringen an til, at der også bliver en automatisk realindkomstudvikling for overførselsmodtagerne.
Så i den forstand er det system, vi har nu, principielt bedre end noget, vi nogen sinde har haft, i form af automatik for overførselsmodtagerne. Det synes jeg er vigtigt, at hr. Frank Aaen gør sig klart, og derfor kan man ikke lave de dér regnestykker om, at der bliver taget noget fra nogen.
Men der er jo ikke nogen, der forhindrer noget parti eller noget flertal i Folketinget i konkret i forhold til en gruppe af overførselsmodtagere at træffe en anden beslutning om, hvor niveauet skal ligge, hvis det er det, man ønsker.
Det sagde hr. Jes Lunde også med lidt andre ord, og det synes jeg er værd at understrege.
Det forhindrer det forlig, der eksisterer om satsreguleringspuljen og satsreguleringen, ikke.
Det kan man fremsætte forslag om, og det kan man gennemføre.
Forliget forhindrer ikke, at et eller flere af de partier, der er med i det, kan tage del i sådan en beslutning.
Så er der også blevet spurgt, hvor længe sådan et forlig varer, men det ved hr. Frank Aaen jo sådan set godt, at der ikke er nogen nedskrevne regler om, og hr. Christian Mejdahl undlod derfor også at tage stilling til det, da han blev spurgt om det.
Jeg vil sige - men det har ikke noget at gøre med regler, der er nedskrevet, eller aftaler, der er indgået - jeg vil sige, at den sædvane, som ikke mindst den forhenværende statsminister, Poul Schlüter, var med til at knæsætte i sin tid med hensyn til forligs levedygtighed, måske ikke er så tosset endda, nemlig at hvis de partier, der er med i sådan et forlig, opsiger det forud for et folketingsvalg, kan man ikke efter folketingsvalget med rette kritisere dem for, at de ikke længere føler sig bundet af det.
Det synes jeg er en rimelig god adfærdskodeks vedrørende forlig, som ikke har nogen bestemt udløbsdato, og dem har vi jo en del af.
Det er nu min personlige mening om det, og jeg ville i hvert fald indstille over for det parti, jeg tilhører, at agere sådan i forhold til et forlig.
Men vi har altså ikke nogen planer om at opsige satsreguleringsforliget, som det også er fremgået af den socialdemokratiske ordførers indlæg og jo i øvrigt af begge regeringspartiernes og også alle forligspartiernes ordføreres indlæg.