runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bjarne Laustsen (S), 2005-05-25:
Fødevareministeren tillader sig her i fuld offentlighed i Folketinget over for det danske folk at sige, at man er blevet rost for det program, der er lagt frem.
Det er godt nok ikke det, jeg har hørt.
Det, jeg har hørt, er, at det er godt, at ministeren er kommet ud og har lyttet, at han har set på, hvordan fiskerierhvervet i Danmark er i krise, men det, der mangler, er at gøre noget ved det, og det står der noget om, at ministeren gerne vil gøre, men vi har jo ikke set noget endnu.
Fiskerne er besindige folk, og de roser jo ikke for noget, der ikke er sket endnu, de har bare rost for, at ministeren har været ude i nogle havne, og også, at fiskerikommissæren har været på besøg, og så må vi se, hvad der kommer ud af det.
Og også på spørgsmålet om, om pengene, hvis der skal flere penge ind, kun skal gå til ophugning, om ikke det er et spørgsmål om at bruge det program, der hedder FIUF, til at få flere friske fisk, bedre arbejdsmiljø, bedre vilkår og havnefaciliteter i dansk fiskeri.
Frank Aaen (EL), 2005-05-25:
Regeringens udenrigsminister fik i april måned bragt en kronik i Berlingske Tidende, hvor udenrigsministeren citerer FN’s generalsekretær Kofi Annan for at sige, at terrorisme er en trussel mod alt det, som FN står for, respekt for menneskerettigheder, retsstatsprincippet, beskyttelse af civile, tolerance mellem folk og nationer og den fredelige løsning af konflikter.
Mener statsministeren virkelig, at en hævdelse af retten til at kunne gå i krig på trods af FN er respekt for FN?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-05-25:
Jeg taler ikke for, at man skal kunne iværksætte krig på trods af FN.
Jeg har tværtimod i dag talt for, at enhver militær operation må have sit udspring i international lov og ret.
Og her er Kosovo et godt eksempel.
Nu forsøger hr. Frank Aaen ligesom hr. Villy Søvndal at smyge sig uden om en stillingtagen til den konkrete sag, fordi det for begge de to spørgere må være meget, meget ubehageligt at skulle tage stilling her og sige: Vi skulle ikke have grebet ind i Kosovo, vi skulle have ladet folkemordet fortsætte, vi skulle have ladet forfølgelsen og undertrykkelsen fortsætte.
Er det virkelig det, hr. Frank Aaen mener?
Er det det, hr. Villy Søvndal mener?
Det mangler vi svar på, men vi kan se, at der altså er eksempler, hvor det internationale samfund er nødt til at handle, selv om FN’s Sikkerhedsråd er blokeret af et enkelt land måske, som nedlægger veto.
Der er det, at jeg har forstået hr. Troels Lund Poulsen sådan, at han siger: Der kan være nogle særlige situationer, hvor man kan være nødt til det, men det skal selvfølgelig have sit udspring i det, FN-grundlaget hviler på.
Og deri er jeg fuldstændig enig.
Frank Aaen (EL), 2005-05-25:
Nu er det, at man én gang har overtrådt nogle regler, jo ikke et godt argument for at gøre det igen, og det er slet ikke noget godt argument for at gøre det til en regel, at man kan gøre det.
Jeg synes, at når nu statsministeren er i gang med historien, var det meget nemmere at referere til det, vi var i gang med, nemlig krigen i Irak, som også var på trods af FN.
Jeg vil bare spørge igen: Hvis man siger, at tingene skal funderes på international lov og ret, og at de skal funderes på FN, hvordan harmonerer det så med, at man samtidig forfægter en ret til at kunne gå i krig på trods af FN, uden FNgodkendelse?
Hvem er det, der bestemmer, om noget er i overensstemmelse med FN, hvis ikke det er FN?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-05-25:
Det er jo faktisk netop også noget, FN selv er begyndt at beskæftige sig med.
FN’s generalsekretær har været i gang med at få defineret et eller andet regelsæt, altså få moderniseret, om man så må sige, international lov og ret til den situation, vi står i i vore dage, som er væsentligt anderledes, end dengang FN i sin tid blev oprettet. Men nu efterlyser jeg igen et klart svar.
Jeg ved godt, at det er mig, der skal stilles spørgsmål til, men jeg kan næsten bedst svare ved at kaste spørgsmålet tilbage, for mener hr. Frank Aaen virkelig, nej, det kan ikke være hr. Frank Aaens opfattelse, at det internationale samfund skulle have ladet fem og syv være lige og lade myrderierne i Kosovo fortsætte?
Det kan da ikke være hr. Frank Aaens alvorlige mening.
Det ville da have været en krænkelse af alt det, FN står for, hvis myrderierne i Kosovo bare skulle have lov at fortsætte.
Der følte det internationale samfund altså, at der var tungtvejende grunde til at iværksætte en militær aktion, selv om der ikke lå en ny resolution fra FN’s Sikkerhedsråd.
Det tror jeg der en gang imellem skal være plads til i alleryderste nødstilfælde.
Morten Messerschmidt (DF), 2005-05-25:
Nu nævnte hr. Frank Aaen specifikt Irakkrigen, og der kunne jeg godt tænke mig at høre, om ikke statsministeren kan bekræfte, at international ret i meget høj grad ofte er et spørgsmål om politik, mere end det er et spørgsmål om jura, og at der rent faktisk i forhold til resolution 1441 har været en løbende akademisk debat om, hvorvidt denne resolution indeholdt eller ikke indeholdt hjemmel til at gennemføre en sådan angrebskrig, samt at der faktisk er flere ledende danske professorer i international ret, der har fremført det synspunkt, at der var hjemmel i 1441.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-05-25:
Jo, jeg kan bekræfte, at det jo er et emne, der i høj grad bliver diskuteret mellem eksperter inden for international ret.
Og jeg kan bare her kort fastslå, at vores opfattelse var og er, at den militære indgriben i Irak var baseret på to tidligere vedtagne FN-resolutioner, nemlig 678 og 687, og var en konsekvens af Iraks manglende samarbejde med FN.
De to resolutioner opstillede jo nemlig betingelserne for våbenhvilen efter Kuwaitkrigen, herunder at Irak betingelsesløst skulle samarbejde med FN.
Det gjorde Irak ikke, og derfor fandt vi og andre med os, at der så var et gammelt FN-grundlag til at iværksætte denne militære aktion, ligesom den daværende regering i øvrigt mente, der var i 1998.
Så det kan man diskutere op og ned ad stolper og vægge, men det, der er pointen i det her, er, at der altså kan være situationer, hvor man godt kan finde et FN-grundlag, uden at der nødvendigvis er vedtaget en ny resolution i FN’s Sikkerhedsråd.
Villy Søvndal (SF), 2005-05-25:
Tak for statsministerens, synes jeg, meget klare svar til mig om, at der ikke gælder særregler for USA.
Det viser netop faren ved den vej, som hr. Troels Lund Poulsen er på vej ud ad.
Hvis vi ophæver den internationale ret, der er skrevet i blod efter anden verdenskrig, så betyder det, at enhver selv fortolker, ligesom statsministeren gør i sit svar til hr. Messerschmidt, hvornår man må gå i krig, fortolker det uden om FN.
Selv om FN’s generaldirektør siger til BBC, at det var en ulovlig krig, så har vi ikke nogen regler, så er vi med den tidligere amerikanske præsident Carters ord, da han modtog Nobelprisen, på vej ud i en international situation af konstante krige og konstante konflikter.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-05-25:
Nej, men læg mærke til, hvad jeg hele tiden har understreget, nemlig at i enhver situation, også i en situation, hvor man ikke baserer sig på en ny vedtaget resolution i FN’s Sikkerhedsråd, skal en militær aktion selvfølgelig have et klart grundlag i det, FN-pagten i øvrigt hviler på.
Man kan ikke bare selv tage sig til rette.
Jeg tror, hr. Villy Søvndal måske skulle studere hr. Troels Lund Poulsens oplæg, for i det oplæg er der faktisk indeholdt en række skrappe kriterier, der skal være opfyldt, før at man kan iværksætte en aktion, uden at der er vedtaget en ny resolution i FN’s Sikkerhedsråd.
Hvad enten hr. Villy Søvndal kan lide det eller ej, så bliver han altså nødt til at forholde sig til det virkelige liv.
Og hr. Villy Søvndal har indtil nu ikke svaret på, om det i Kosovosagen i 1999 var berettiget, at det internationale samfund gik ind, uden at der lå en ny vedtaget FNresolution.
Hr. Villy Søvndal mener formodentlig ligesom jeg, at det var godt, og det var nødvendigt, at det internationale samfund stoppede myrderierne i Kosovo.
Men givet at hr. Villy Søvndal er enig med mig i det, så har hr. Villy Søvndal også anerkendt, at der kan være yderligere situationer, hvor det kan være berettiget at iværksætte en aktion, uden at der er en ny vedtaget resolution i FN’s Sikkerhedsråd.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Morten Messerschmidt (DF), 2005-05-25:
»Finder statsministeren anledning til at støtte Dansk Folkepartis forslag om en husstandsomdeling af EU-forfatningen inden afstemningen den 27. september 2005, når der nu er fremkommet tilbud om at kunne foretage en sådan husstandsomdeling via de danske ugeaviser for under 16 mio. kr. – henset til, at statsministerens oprindelige skøn for dette var 150 mio. kr.?«
Det her spørgsmål er jo efterhånden ved at udvikle sig til lidt af en føljeton, for som bekendt har Dansk Folkeparti fremsat beslutningsforslag her i Folketinget om, at vi skal have en husstandsomdeling af den forfatning, som statsministeren bl.a. har anmodet danskerne om at tage stilling til den 27. september.
Vi synes sådan set, at det er helt i tråd med dansk folkeoplysningsånd, at man sender det her ret vidtgående dokument ud til alle folk.
Det har statsministeren tidligere afvist med den begrundelse, at det ville være meget omkostningsfyldt, nemlig koste 150 mio. kr.
Og det har vi i Dansk Folkeparti naturligvis taget til os og set på, hvordan man kan få strikket nogle bedre tilbud sammen.
Det er sådan, at vi nu er nede på en pris, der er lidt over en tiendedel af det, som statsministeren oprindelig antog som grundlag for at afvise Dansk Folkepartis forslag, nemlig 15,7 mio. kr. eksklusive moms.
På den baggrund vil jeg høre, om ikke statsministeren finder anledning til nu at støtte Dansk Folkepartis forslag om en husstandsomdeling af EU-forfatningen.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-05-25:
Vi har været inde på det her mange gange før, og jeg gentager gerne, hvad jeg også tidligere har svaret, nemlig: Vi ønsker ikke at tvinge traktaten ind i huset hos folk, der ikke ønsker at få den.
Det, vi ønsker, er, at alle, der vil, fuldstændig gratis kan få traktaten, og sådan er det også blevet tilrettelagt, således at enhver, der vil, kan få den.
Det er den måde, vi synes det skal være på, i stedet for at tvinge den ind i huset hos folk, der ikke ønsker at få den.
Morten Messerschmidt (DF), 2005-05-25:
Jeg må indrømme, at jeg er sådan lidt målløs, for jeg husker onsdag efter onsdag, hvor statsministeren har beskyldt mig for at være argumentresistent, og så synes jeg, at det er besynderligt at høre den her form for argumentation.
Først får vi at vide, at grunden til, at man ikke vil lave en husstandsomdeling, er, at det er alt for dyrt.
Nuvel.
Nu koster det så 16 mio. kr.
Altså, der er dog et vist spring imellem de her to tal.
Jeg kunne så spørge: Hvis nu vi får det yderligere ned – der er jo lang tid til den 27. september, og jeg vil gøre en indsats for at få statsministeren til at se det fornuftige i det her forslag –
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-05-25:
Som jeg har sagt lige fra begyndelsen, handler det ikke om prisen.
Under alle omstændigheder synes jeg, at det er forkert, at man prøver at tvinge en bog ind i huset hos folk, der ikke ønsker det, hvorimod der selvfølgelig skal være fuldstændig fri adgang til, at alle, der ønsker den, kan få den gratis.
Og sådan er det også tilrettelagt.
Den ligger på landets posthuse og biblioteker, og hr. Morten Messerschmidt kan selv gå ned på det nærmeste posthus, jeg tror, det er Købmagergades Posthus, og se: Der ligger den, der kan hr. Morten Messerschmidt få den gratis, og det kan alle andre også.
På de allermindste postkontorer er der faktisk slet ikke plads til, at den kan ligge, men så er der lavet bestillingssedler, som man fuldstændig portofrit, altså gratis, kan sende ind, og så kan man få den sendt, så kommer den øjeblikkelig helt gratis uden omkostninger for nogen.
Så er det i øvrigt sådan, at 80 pct. af befolkningen vel har adgang til internettet, og for dem, der foretrækker den elektroniske form, kan man så også få den den vej, helt uden papir.
Det synes vi er den rigtige måde at gøre det på.
Morten Messerschmidt (DF), 2005-05-25:
Jeg synes altså ikke, at der er den helt store konsistens i det, som statsministeren siger, for det her med, at man vil tvinge den ind ad folks brevsprækker og sådan nogle ting, har statsministerens forgængere jo gjort.
F.eks. da man stemte om revisionen af grundloven 1953.
Da tvang man den med djævlens vold og magt ind ad folks brevsprækker, fordi man altså på det tidspunkt syntes, det var helt centralt, at folk vidste, hvad det var, de stemte om, at det altså var en ændring af den danske grundlov, af den danske samfundsmodel.
Og det er jo præcis det, vi står over for her også.
Det, forfatningen handler om, er, om Danmark skal reguleres fra Folketinget, fra denne her sal, eller om det skal reguleres fra Bruxelles.
Det er altså et ganske stort magtskifte, vi står over for.
Og det er vel fuldstændig på højde med 1953, om man laver en grundlovsændring, eller om man indfører en forfatning for Europa.
De to ting må vel være lige.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-05-25:
Her blev det jo så tydeliggjort, at det, hr. Morten Messerschmidt er ude efter, slet ikke er debatten om at sende traktaten ud til alle, men på en eller anden måde at få luft til sin påstand om, at den nye EU-traktat i virkeligheden ophæver den danske grundlov.
Og det er jo mildest talt, må vi sige, skræmmekampagne fra nejsiden, at den nye traktat skulle ophæve grundloven.
Jeg har sagt det flere gange før, og jeg gentager det gerne.
Det står oven i købet i den nye traktat, at EU selvfølgelig – det er en selvfølge, men det er da godt, det nu står der – skal respektere de enkelte landes forfatninger, dvs. også den danske grundlov.
Så den påstand, som hr. Morten Messerschmidt her kommer med, savner fuldstændig bund i virkeligheden.
Skulle vi nu ikke holde os til, hvad der rent faktisk står i traktaten, nemlig at disse grundlæggende rettigheder, der nu er nedskrevet i traktaten, ikke udvider anvendelsesområdet for EUret ud over EU’s kompetencer, og de er fastlagt andetsteds.
Bestemmelserne skaber heller ikke nye kompetencer eller nye opgaver for EU, og de ændrer heller ikke de kompetencer og opgaver, der er fastlagt i andre dele af forfatningstraktaten.
I det hele taget ændrer det altså ikke noget.
Det fastslår nogle rettigheder, som borgerne har i forhold til EU’s institutioner, og det synes jeg da er meget fornuftigt.
Så nævner hr. Morten Messerschmidt EFDomstolen, og der er det altså også sådan – og det er vel det, hr. Morten Messerschmidt kan læse ud af artikel 111 – at forfatningstraktaten heller ikke giver EF-Domstolen nye eller udvidede kompetencer.
Så det er en fuldstændig ubegrundet frygt, hr. Morten Messerschmidt prøver at sprede.
Morten Messerschmidt (DF), 2005-05-25:
Statsministeren har selvfølgelig ret i, at man har lavet sådan et flot kompetencekatalog i forfatningen.
Problemet er bare, at det jo altså ikke er en særlig fornuftig katalogisering, det er jo ikke det, vi i Danmark normalt forbinder med katalogisering, for som statsministeren ved, har EFDomstolen i sin eksistenstid været den mest ekspansivt fortolkende domstol, vi nogen sinde har set i Europa.
Gang på gang har man tiltaget sig nye kompetenceområder og fortolket ind i det indre marked eller ind i en lang række andre bestemmelser.
Det seneste eksempel er, at man nu vil sætte grænser for den danske arbejdsmarkedsmodel, aftalefriheden på arbejdsmarkedet, hvor jeg også ved, at statsministerens eget parti i EuropaParlamentet har sagt: Nok er nok, det her vil vi ikke være med til.
Men det er det, som EU fortolker ind i det indre marked, og derfor er det altså at stikke blår i øjnene på folk at sige, at det nu ligger helt klart, at der slet ikke er nogen diskussion om, hvad vi skal lave i Folketinget, og hvad EU skal lave.
Det passer jo ikke, må jeg sige til statsministeren.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-05-25:
For mig lød det, som om hr. Morten Messerschmidt selv var i stand til at høre, at han nu er ude på meget, meget tynd is.
Jeg vil gerne slå to ting fast: For det første: Den nye traktat betyder tværtimod, at der nu bliver meget mere klarhed over, hvad EU skal tage sig af, og hvad medlemslandene skal tage sig af. Der er jo faktisk indeholdt en bedre beskrivelse af kompetencefordelingen i den nye traktat, end der er i den gamle.
For det andet: Jeg vil gerne slå fast, at charteret, altså disse bestemmelser om forskellige frihedsrettigheder, ikke udvider EU’s kompetencer og ikke EU’s opgaver.
Derfor savner det, hr. Morten Messerschmidt påstår, fuldstændig hold i virkeligheden.
Morten Messerschmidt (DF), 2005-05-25:
Et af problemerne med den her forfatning er jo, at det bliver ret svært at gennemskue, hvad der bliver national ret, og hvad der bliver EU-ret, for EU-retten er en dynamisk sag, som æder sig mere og mere ind på landene.
Statsministeren kender jo selv alle de artikler, som overfører nye kompetenceområder til EU.
Det er måske en lidt negativ måde at udtrykke det på, men i hvert fald opsætter vi nogle kriterier for, hvad man skal opfylde for at modtage nogle ydelser eller andre rettigheder.
F.eks. er der nogle ansættelser i den offentlige sektor, der er knyttet nogle sprogkvalifikationer til, og der står her, at man ikke må diskriminere på baggrund af sprog.
Det er da et problem.
Jamen det er jo netop Unionens kompetencer, som ikke er defineret klart.
Det er jo netop dem, som EF-Domstolen fremover skal lægge grænserne for, og hvor vi i Danmark overhovedet ikke får nogen indflydelse.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-05-25:
Nej, for hr. Morten Messerschmidt misforstår bevidst fuldstændig, hvad der ligger i den her bestemmelse.
Det, vi taler om, er artikel 81, og det, den siger, er, at man ikke må diskriminere, og så er der nævnt en række områder, hvor man ikke må diskriminere.
Hvem er det, den bestemmelse vedrører?
Ja, den vedrører EU-institutioner og EU-organer.
De må ikke diskriminere.
Jeg går ud fra, at hr. Morten Messerschmidt er enig med mig i, at det da er en fornuftig bestemmelse at have, at EUinstitutioner ikke må diskriminere.
Den bestemmelse her i artikel 81 gælder kun medlemslandene, når de gennemfører EU-ret, ikke når de gennemfører national lovgivning.
Vi skal da være glade for at have en bestemmelse, der sikrer, at man ikke må diskriminere.
Jeg håber altså, at hr. Morten Messerschmidt synes, det er fornuftigt, at man ikke må diskriminere.
Morten Messerschmidt (DF), 2005-05-25:
Nu går jeg ud fra, at jeg får en glad statsminister, for nu skal vi nemlig til at snakke politik, og det er jo det, som statsministeren har efterlyst.
Jeg vil nu sige, at jeg synes, det er lidt spøjst at høre, at alt det, som henholdsvis Enhedslisten og Dansk Folkeparti har fremført som kritikpunkter af forfatningen, er gået fuldstændig hen over hovedet på statsministeren, alt imens i hvert fald statsministerens folketingsgruppe – og i øvrigt også ministeren – har haft meget travlt med at forsøge at dementere det hele.
Det, det her spørgsmål går på, er artikel 81 i det her meget flot omtalte charter i forfatningen, der går på ikkeforskelsbehandling, hvor man vil gøre det ulovligt for landene at lave forskelsbehandling i love gående på alder og sprog og en lang række andre forhold.
Altså, folkepension kan man kun få, hvis man har opnået en vis alder, SU kan man kun få, hvis man opfylder nogle bestemte andre kriterier osv. osv.
Jeg vil høre, om det ikke er et problem, nu hvor statsministeren selv fremhævede, at det her vil få forrang frem for dansk ret.
Er det så ikke et problem, at man indskriver sådan en artikel i en EU-forfatning, der kommer til at stå foran dansk ret?
»Føler statsministeren sig tryg ved, at det fremover, såfremt EU-forfatningen vedtages, bliver et gældende retsprincip, at man, jf. artikel 81, ikke må forskelsbehandle på grund af bl.a. religion, fødsel, handicap, alder eller »ethvert andet forhold«, idet dette må anses som værende i konflikt med en del danske love, der for eksempel tilgodeser religiøse mindretal, børn, ældre og handicappede med ydelser og regler, som andre befolkningsgrupper ikke kan benytte sig af?«
Jeg må indrømme, at den her debat har været noget af det mest desillusionerende, jeg overhovedet har oplevet som medlem af Folketinget.
Når statsministeren står og påstår noget, der er decideret usandt, krakelerer det billede af en saglig og dybt kompetent statsminister, som jeg hidtil har haft, fuldstændig.
At påstå, at vi i Dansk Folkeparti er gået med til, at det skulle være mindre og mindre, der skal sendes ud, er decideret usandt, må jeg sige til statsministeren. Vi har hele tiden sagt, at det, der skulle sendes ud, er det forfatningsudkast, som vi også her i Folketinget har behandlet, nemlig L 137.
Som medlem af Folketinget går jeg ud fra, at statsministeren selv har fået det tilsendt, og så må statsministeren vel også vide, hvor meget det fylder.
Statsministeren påstår først, at det her vil koste 150 mio. kr. Dernæst oversender statsministeren via Finansudvalget et tilbud, der siger, at det vil koste 31 mio. kr.
Nu har Dansk Folkeparti så fået et tilbud, der kun vil koste 16 mio. kr. Er det ikke rigtigt, at det så var forrykt i sig selv, da statsministeren sagde, at tilbud på 20 mio. kr. ville være forrykt?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-05-25:
Nej, det kan jeg aldeles ikke bekræfte.
De tal, jeg har lagt på bordet, har hele tiden været meget åbne.
Det har været åbent beskrevet, hvad det var for forudsætninger, nemlig hvis man skulle sende det hele ud med protokol og erklæring osv., en stor stak.
Men nu har jeg så forstået, at nejsiden pludselig vil sende mindre og mindre ud i stedet for at sende det hele ud.
Og hvilken mening har det hele så, hvis man ikke vil sende det hele ud?
Når man kan komme frem til de små tal, som nejsiden nu kommer frem til, så er det kun, fordi det er så ganske lidt, man vil sende ud i stedet for det hele.
Det savner jo fuldstændig mening.
Jeg vil bare fastslå, at den måde, vi tilrettelægger det på, betyder, at alle i Danmark, der ønsker at læse den nye traktat gratis, kan gøre det.
Det er da et godt tilbud i stedet for at tvinge den ind i huset hos folk, der ikke vil have den.
Så er jeg i øvrigt glad for, at hr. Rune Lund nu for første gang erkendte, at der overhovedet intet nyt er i det med EU-rettens forrang.
Det var da lidt af en erkendelse.
Rune Lund (EL), 2005-05-25:
Ja, det er nemlig rigtigt, hvad statsministeren siger, at det nye lige præcis er, at det kommer til at stå i EU-forfatningen, at EU-retten får forrang.
Det fik vi så hermed bekræftet, det var da altid noget.
Det er jo ikke, fordi vi vil tvinge den her EUforfatning ind i hjemmene hos folk, og det er ikke, fordi vi vil diskutere alt andet end indholdet.
Det er jo netop, fordi vi vil diskutere indholdet i EU-forfatningen, at vi synes, at det ville være yderst rimeligt at sende den ud til alle husstande, sådan at folk har mulighed for at sætte sig ind i den uden nødvendigvis lige at skulle gå ned på biblioteket eller posthuset, oven i købet når det koster så lidt, når det koster så få penge at sende den ud til alle husstande i Danmark.
Kan statsministeren ikke i det mindste indrømme, når statsministeren den 30. marts sagde, at det var et forrykt tal, jeg kom med, på 20 mio. kr., at de 20 mio. kr. var tættere på de 16 mio. kr., som det nu viser sig, at EU-forfatningen koster at sende ud, end de 150 mio. kr., som statsministeren mente, det ville koste at sende den ud, og som dengang var et meget vigtigt argument for statsministeren for ikke at sende EU-forfatningen ud?
Kan statsministeren ikke bekræfte, at mit tal var mindre forrykt end statsministerens tal?