Kristian Thulesen Dahl (DF), 2001-03-13:
Forslaget her giver jo først og fremmest anledning til at tage en principiel stillingtagen til det helt afgørende spørgsmål: Ønsker vi i Folketinget at have regler, der gælder for os selv, der er så tæt som overhovedet muligt på de regler, vi beder befolkningen i øvrigt om at arbejde efter? Ja eller nej?
Svaret fra Dansk Folkeparti er meget enkelt, at selvfølgelig ønsker vi vilkår, der er så tæt op ad de vilkår, vi kræver af befolkningen i øvrigt. Så svaret dér er et klart ja.
Det betyder også, at skattefrie omkostningstillæg er forkerte at have for folketingsmedlemmer.
De bør fjernes og erstattes af regler om dækning efter bilag.
Ønsker man som parti at gå ud over det og give refusion for andre ting, står det jo partiet frit for, ligesom det står en erhvervsvirksomhed i Danmark frit for at give omkostningsdækning af bestemte ydelser til en borger.
Men det er som udgangspunkt klart, at det er efter regning og intet andet.
Er det ikke efter regning, så er udgangspunktet, at beløbet bliver beskattet, og det er de regler, som også bør gælde for folketingsmedlemmer.
Så simpelt er det egentlig.
Når vi heroppe fra talerstolen har hørt flere ordførere komme med alenlange forklaringer på, hvor håbløst lige præcis det her beslutningsforslag er, fordi det ikke lige er formuleret på en bestemt måde, så er det altså at høre en masse, masse undskyldninger for at undgå at diskutere det, der er det egentlige, og som er det vigtige at tage stilling til, nemlig den principielle stillingtagen til: Ønsker vi regler, der er som dem, der gælder for befolkningen i øvrigt?
Så har der været en diskussion om, hvorvidt afskaffelsen af nogle særregler for folketingsmedlemmer automatisk bør medføre en forhøjelse af vederlaget.
Det har nogle ordførere haft som synspunkt.
Det er ikke Dansk Folkepartis holdning.
Vi mener faktisk, at en halv million kroner, skattepligtige kroner, det er en meget, meget god løn.
Derfor er der ingen grund til at sige, at man afskaffer nogle urimeligheder ved, at en i forvejen god løn skal hæves.
Derfor er vores holdning, at vi skal diskutere afskaffelsen af de her særmuligheder for folketingsmedlemmer, uden at det medfører en højere løn.
Derfor har vi heller ikke noget problem med at diskutere det særskilt friholdt fra den øvrige diskussion.
Jeg vil også sige - det har jeg også sagt tidligere under debatten - at det skorter jo altså ikke på ideer fra dette Folketings flertals side om, at man regulerer enkeltforhold for skatteborgerne, uden at man nødvendigvis ser på skatteborgerens samlede indtægt og ser på, om den så er rimelig efter den her ændring eller ej.
Derfor bør vi selvfølgelig også som Folketing være voksne nok til at kunne diskutere delelementer i vores vilkår i stedet for alene måske at ville henvise dem til et eller andet lukket rum, hvor man så diskuterer det samlede hele. Med hensyn til den anden del af forslaget, eftervederlaget, har vi selvfølgelig også diskuteret det i folketingsgruppen, og vi synes, at det er rigtigt, som forslagsstillerne er inde på det, nemlig at sige, at har man lønindkomst, jamen så går man ind og ser, hvad niveauet er for et folketingsmedlem, hvor meget man får i lønindkomst, og så modregner man den del.
Det vil jo sige, at man er jo stadig væk på det niveau, man har været som folketingsmedlem i perioden, man får et eftervederlag for.
Men det er fuldstændig rigtigt, som det er påpeget, at der er nogle, der har mulighed for at gå ud til et job, der har orlov fra deres stilling i årevis, og som kan gå ud til et forholdsvis fornuftigt lønnet arbejde, mens andre ikke har samme mulighed.
Og hvorfor skal der være forskel på de personer?
Derfor er vi også indstillet på at støtte punkt 2 i forslaget, og det betyder så i al sin enkelthed naturligvis, at vi giver forslaget vores fulde opbakning og også vil stemme for det, når det kommer til en sidste behandling og afstemning her i salen.