runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Keld Albrechtsen (EL), 2000-05-02:
Det er jo ikke Enhedslisten, der nu kommer og vil indføre en nulgrænseværdi.
Vi fremsætter bare lovforslag om, at man genindfører de regler, som administrativt er blevet ophævet, men som man ellers hele tiden har haft her i Danmark.
Så det er sådan set ikke Enhedslisten, der nu kommer og vil indføre noget.
Det er Enhedslisten, der blot vil bringe tingene tilbage på plads dér, hvor de stod.
Så det er blot sagt for, at debatten ikke kommer helt ud af proportioner.
Vi havde en god ordning, den blev undermineret af regeringen, og vores lovforslag går bare ud på at bringe den tilbage på sporet.
Så det er ikke sådan et helt nyt regelsæt, Enhedslisten kommer og foreslår.
Thorkild B. Fransgaard (FRI), 2000-05-02:
Frihed 2000 kan støtte forslaget.
Selv om der tilbageføres 40 mio. kr. til statskassen, ja, så vil banken opretholde en stor soliditetsgrad og vil kunne overholde sine forpligtelser, så vi ser ingen problemer i det her lovforslag.
Ole M. Nielsen (KRF), 2000-05-02:
Kristeligt Folkeparti kan ikke støtte lovforslaget.
Ritt Bjerregaard (S), 2000-05-02:
Jeg skal blot nøjes med at takke for de positive bemærkninger, der er faldet, og dermed håbe på, at vi kan få en hurtig udvalgsbehandling.
Kristen Touborg (SF), 2000-05-02:
SF kan støtte lovforslaget.
Lene Espersen (KF), 2000-05-02:
Der var ganske god fornuft i i sin tid at oprette grundfonden, og lige så megen fornuft er der i nu at tage pengene tilbage til statskassen.
Fiskeribanken er jo særdeles velfungerende, og da det ikke er meningen, at Fiskeribanken skal tjene penge, men skal kunne hvile i sig selv, ser vi ikke noget som helst problem i, at man tilbagefører de 40 mio. kr.
Jens Kirk (V), 2000-05-02:
Venstre kan tilslutte sig lovforslaget, hvilket også skal ses i lyset af, at banken herefter kan og er funderet til at fungere under almindelige bankvilkår.
Der står i bemærkningerne, at der ingen erhvervsøkonomiske konsekvenser forventes, men jeg må dog sige, at det er der, for hidtil har der været stempelfrihed og afgiftfrihed ved tinglysning samt registrering, men fremover skal der betales en afgift.
Ole Vagn Christensen (S), 2000-05-02:
Jeg mener, som jeg understregede i min tale, at der har været forskellige udviklinger omkring Fiskeribanken, som også har betydet, at man fra statskassen har set det som nødvendigt at overføre beløb til Fiskeribanken.
Nu mener vi imidlertid, at vi ved disse overførsler, som vi har overført til grundfonden, kan ændre disse forhold på en sådan måde, at det overhovedet ikke får nogen betydning for fiskeriet, og på den baggrund kan jeg ikke se, at der skulle være nogen grund til, at man ikke kan gøre det, man her har gjort.
Christian H. Hansen (DF), 2000-05-02:
Jeg kan da starte med at sige, at jeg nyder ikke stilheden i salen; men jeg er nødt til at spørge hr. Ole Vagn Christensen om en ting, og det er det høringssvar, der er kommet fra Danmarks Fiskeriforening.
Jeg går ud fra, at hr. Ole Vagn Christensen er bekendt med høringssvaret, men jeg vil gerne have hans kommentarer til det her.
Ole Vagn Christensen (S), 2000-05-02:
Det er jeg enig i.
Baggrunden for forslaget er, at Fiskeribankens egenkapital har været stigende i de senere år takket være stigende indtjening.
Derfor er det nu blevet muligt at foretage overførslen.
Der er ikke længere behov for en statsfinansieret grundfond, og overførslen kan foretages uden at bringe bankens driftsgrundlag i fare, og da statskassen gennem Fiskeribankens levetid flere gange har bidraget til at sikre bankens økonomiske grundlag, kan Socialdemokratiet til fulde se det rimelige i overførslen.
For det andet skal bemyndigelsen til låneoptagelser moderniseres, så bankens virksomhed ikke længere er bundet til bestemte tekniske specifikationer.
Endelig er der en konsekvensændring af fritagelsen for betaling af stempel og afgift af Fiskeribankens dokumenter, således at bankens dokumenter ikke længere kan udstedes ustemplet og heller ikke længere fritages for stempel- eller tinglysningsafgift.
Forslaget forventes ikke at have økonomiske konsekvenser for fiskeriet, og eneste økonomiske konsekvens for Fiskeribanken vil være, at den går glip af renteindtægterne fra det tilbageførte beløb.
Christian H. Hansen (DF), 2000-05-02:
Forslaget går ud på den her tilbageførsel af grundfonden på 40 mio. kr., og begrundelsen er jo så, at Fiskeribankens egenkapital har været stigende.
Vi mener ikke i Dansk Folkeparti, at det, at en egenkapital er stigende, heller ikke på det her område, i sig selv gør, at man bare kan tilbageføre.
Fiskerierhvervet er et erhverv, hvor tingene forandrer sig så hurtigt.
Det gælder kvoter osv.
Vi så bl.a. for nylig torskekvoten, hvordan den ændrede sig radikalt lige pludselig.
Det er ting, som gør, at fiskernes økonomi veksler meget, og derfor kan erhvervet komme ind i en nedadgående periode igen og har så mulighed for måske at skulle have tilført noget.
Vi ser ikke nogen grund til, at vi skal komme ud i det, så derfor kan vi ikke støtte lovforslaget.
Ole Vagn Christensen (S), 2000-05-02:
Danmarks Fiskeribank skal tilbageføre bankens grundfond på 40 mio. kr. til statskassen.
Dette er aftalt som en udmøntning
af finanslov for år 2000.
Søren Søndergaard (EL), 2000-05-03:
Nu føler jeg det jo næsten lidt skizofrent at diskutere med hr. Ole Sohn om formuleringen af et forslag til vedtagelse, hvor - hvis jeg ikke skal sige for meget - hr. Ole Sohn har været meget, meget tæt inde på det med at formulere.
Og dér mener jeg ikke det forslag til vedtagelse, hr. Ole Sohn har fremsat her i dag sammen med et flertal i Folketinget, dér mener jeg det, hr. Ole Sohn ikke har fremsat, men som jeg har fremsat.
Det er måske lidt vanskeligt at diskutere det spørgsmål
så at sige med sig selv, men jeg vil sige til hr. Ole Sohn: Det er jo fuldstændig klart, at det, vi skriver, er tydeligere.
Der er ikke nogen fortolkningsmuligheder i den politiske henstilling, der ligger i det forslag til vedtagelse, vi er kommet med.
Det er fuldstændig klart: Der skal gives adgang til arkiver, der er fra før 1950, med de begrænsninger, der så i øvrigt er skitseret i det forslag.
Det er ikke det, der ligger i forslaget fra et flertal.
Hvordan det så kommer til at virke, får vi se.
Og dér vil jeg da sige, at jo længere denne her debat varer, og jo mere diskussion der om det, jo mere tror jeg da egentlig at det forslag, der kommer fra bl.a. hr. Ole Sohn, kommer til at virke, men hvis vi havde taget fat i det forslag, der lå allerførst, og så i øvrigt havde ladet det komme igennem uden nogen debat, så havde det måske ikke haft den virkning.
Så det er jo bl.a. også for at klargøre det, at vi har debatten, men jeg vil fastholde, at der er den forskel mellem de to forslag, der ligger, at det ene er en politisk hensigtserklæring, der går hele vejen, og det andet er kun et begrænset udsnit.
Ole Sohn (SF), 2000-05-03:
Derfor er det godt, at vi under forhandlingerne om det forslag til vedtagelse, som et flertal af partierne står bag, fik ændret det fra en konstatering af, at man har en arkivlov, til at man får aktiv handling ind, sådan at regeringen ikke bare konstaterer, men opfordres til at sikre ikke bare en liberal lov, men også, at vi får en forklaring på, hvad liberal betyder, nemlig at det er vigtigt, at alle dokumenter, der har betydning for afdækning af holocaust og besættelsestiden, bliver tilgængelige for offentligheden.
Det betyder selvfølgelig, at en række af dem, der har søgt tidligere og fået afslag, har mulighed for at søge igen,
fordi der hermed er givet et nyt signal på nøjagtig samme måde, som hvis vi havde vedtaget det af Enhedslisten fremsatte forslag til vedtagelse, hvori der også bare ligger en signalværdi.
Søren Søndergaard (EL), 2000-05-03:
Nu skal jeg jo passe på, hvad jeg siger, havde jeg nær sagt, med hensyn til, at der ikke er sket ændringer, siden jeg fik oplysninger, men så vidt jeg er orienteret, er det sådan, at professor Bent Jensen har søgt oplysninger om, hvordan man behandlede russiske fanger efter krigen. Jeg ved ikke, om det fra danske myndigheders side indgår i den resolution eller det forslag til vedtagelse, der ligger fra bl.a. hr. Ole Sohn.
Jeg synes, det er fuldstændig åbenlyst, at der skal gives mulighed for at forske i et sådant emne.
Jeg synes, det er fuldstændig åbenlyst med de betingelser, der skal være om, at personlige oplysninger ikke skal offentliggøres - og sygdom, og hvad ved jeg.
De ting er helt afgørende at få frem, og det har ikke specielt noget at gøre med holocaust.
Derfor kan jeg stadig væk ikke se, at det vil forplumre det.
Om det bliver stemt ned, afhænger jo af den politiske debat og af en politisk stillingtagen.
Det kan da godt være, at der vil være partier herinde, der siger, at nogle bestemte arkiver har vi en særlig forkærlighed for bliver åbnet, men ikke de andre.
Vi synes, at når vi er kommet frem til, at der er gået 50 år, siden begivenhederne fandt sted, så må der være mulighed for at give adgang til, at der kan forskes i det mod behørigt hensyn over for ikke at offentliggøre personoplysninger og den type af ting.
Ole Sohn (SF), 2000-05-03:
Jeg vil gerne beklage, at jeg kom til at bruge ordet forplumre.
Jeg synes, det er meget fint, at man åbner arkiverne generelt, men jeg tænkte på, om hr. Søren Søndergaard og jeg måske ikke har en fælles opfattelse af, at vi ville komme i en situation, hvor en sådan vedtagelse blev stemt ned med bravur, fordi man bevæger sig ind på andre arkiver, som ikke vedrører denne her debat, og som en række partier bestemt ikke ønsker at åbne.
Jeg synes, at det er meget væsentligt, at vi får åbnet besættelsestidens arkiver, og at det er det, vi koncentrerer os om.
Jeg vil meget gerne, også når vi skal diskutere revision af arkivloven, have sænket tilgængelighedsfristerne
generelt.
Det vil være at foretrække i ethvert moderne samfund.
Men jeg synes, det er væsentligt, at vi får vedtaget noget, som er operativt og handlingsrettet frem for en markering.
Ole Sohn (SF), 2000-05-03:
Jeg skulle lige afvente, at formanden var færdig med at læse forslaget til vedtagelse op.
Jeg har meget sympati for det forslag, som hr. Søren Søndergaard har skitseret her, men har jeg ikke ret i, at hvis man vedtager forslaget, så ligger der deri en signalværdi og ikke en ændring af loven, på nøjagtig samme måde, som der ligger en signalværdi i det forslag til vedtagelse, som er fremsat af en række partier?
Peter Duetoft (CD), 2000-05-03:
Jeg vil med glæde i fællesskab med hr. Skaarup finde de citater, jeg snakker om, og har fru Pia Kjærsgaard ikke skrevet dem selv, så har hun vel fået en eller anden til det. Sådan er det jo også i det system.
Men lad os bare lede efter dem.
Det var heller ikke, hvad jeg sagde i den store avis, og det var ikke, hvad jeg sagde bagefter i radioen fra USA.
, og det var ikke, hvad jeg sagde i fjernsynet.
Jeg har hele tiden holdt fast i, at det, det drejer sig om, er, at det er nogle metoder.
Det er en metodediskussion.
Det er nogle metoder, der går ud på at tage en gruppe ud og gøre den til prygelknabe.
Det er det, jeg angriber.
Jeg kunne ikke drømme om at sige det andet.
Jeg er i øvrigt også blevet angrebet i ganske mange avisledere, fordi jeg ikke har sagt det andet.
Man syntes nemlig, det var inkonsekvent, at jeg ikke sagde det.
Men jeg angriber metoderne.
Jeg synes altså, hr. Skaarup skulle gå hjem og overveje lidt, om der ikke med hensyn til metodevalget er noget parallelitet mellem det, der skete i Tyskland i slutningen af 1920'erne og begyndelsen af 1930'erne , og så det, der sker i Danmark i dag.
Jeg siger ikke, at det er hr. Skaarup og fru Pia Kjærsgaard eller nogen, eller at Auschwitz kommer ved Ringkøbing eller noget som helst.
Det er ikke det, jeg siger.
Det er det, jeg advarer imod.
Henrik Svane (RV), 2000-05-03:
Jeg vil indledningsvis takke statsministeren for hans indledning til debatten i dag.
Den var betydningsfuld og vægtig, og jeg synes også, den var en statsmand værdig.
Hvad de tidligere ordførere har sagt om holocaust og den fantastiske nedsmeltning, der foregik i den forfærdelige periode i vores historie, vil jeg ikke gentage, men selvfølgelig mener vi i Det Radikale Venstre også, at det var et fantastisk dårligt kapitel i vores historie. Jeg synes ligeledes, at kulturministeren har givet en fyldestgørende og god redegørelse for reglerne om arkivalier og ikke mindst muligheden for at opnå adgang til arkivmateriale.
For Det Radikale Venstre er der et par punkter, der er særlig vigtige, og derfor vil jeg gerne gentage dem: Arkivalierne fra besættelsestiden er omfattet af de almindelige arkivlovsregler, og Det Radikale Venstre finder ingen grund til pludselig at skulle dispensere unødigt fra disse.
Der er gode grunde til at fastsætte grænser på henholdsvis 30 og 80 år for væsentlige dokumenter.
Det Radikale Venstre lægger især vægt på hensynet til beskyttelsen af borgernes privatliv.
Når der er tungtvejende grunde eller det anses for rimeligt at give adgang til arkiver inden den normale forældelsesfrist, kan der søges om dispensation for at få adgang til arkiverne før de angivne frister. Som kulturministeren redegjorde for, gives den dispensation i langt de fleste tilfælde.
Denne dispensationsregel er for Det Radikale Venstre tilfredsstillende som mulighed, for at offentligheden kan opnå indsigt i væsentlige forhold fra historien, i dette tilfælde specifikt besættelsestiden.
På baggrund af de punkter og de faktiske gode muligheder for at opnå adgang til arkiver inden forældelsesfristerne opfatter Det Radikale Venstre kravet om fuldstændig fri adgang til arkiverne som et både uforståeligt og uacceptabelt krav.
Omkostningerne for nogle mennesker kan blive langt større og alvorligere end den fornøjelse, en række fritidshistorikere opnår ved at få lov til at snage i andre menneskers fortid.
Det synes, som om der er en eufori omkring heksejagter og udstilling af nogle personers handlinger og holdninger efter åbningen af Stasiarkiverne i det tidligere Østtyskland.
Vi ved, hvor vanskeligt det er at nuancere sådanne historier, hvis de først ruller i pressen.
Risikoen for sådanne offentlige gabestokke mener Det Radikale Venstre ikke kan berettiges ud fra et generelt og temmelig luftigt ønske om fuldstændig offentlighed. Konkluderende må jeg derfor sige, at Det Radikale Venstre finder, at der i den eksisterende lovgivning er et rimeligt forhold mellem hensynet til offentlighedens interesse og beskyttelsen af privatlivets fred.
Det Radikale Venstre støtter imidlertid gerne forslaget
Søren Søndergaard (EL), 2000-05-03:
Jeg kan bl.a. se nogle store afgrænsningsproblemer i forhold til, hvad man kan sige har med holocaust at gøre, og hvad der ikke har med holocaust
at gøre.
Men jeg kan bekræfte over for hr. Ole Sohn, at det forslag til vedtagelse, vi fremsætter her, ikke betyder en ændring af loven.
Det er en præcisering, som regeringen har mulighed for at lave inden for lovens rammer, for loven lægger jo allerede i dag op til, at den skal fortolkes liberalt.
Det er selvfølgelig også derfor, vi har de problemer, som vi har med de fristforlængelser, vi ser i forskellige ministerier, for dér synes vi ikke
der foregår den nødvendige overvejelse om, hvad der er rimeligt at offentliggøre, og hvad der ikke er rimeligt at offentliggøre eller give adgang til.
Peter Skaarup (DF), 2000-05-03:
Jeg hørte ministeren i sit indlæg tale om, at det var klart, at under verserende retssager kunne man ikke udlevere arkivoplysninger, og dér vil jeg godt spørge ministeren: Er det sådan, at den verserende sag, som ministeren taler om her, eksempelvis kunne være den sag, som jeg nævnte under et af mine indlæg tidligere under debatten, nemlig den sag, der handler om Søren Kams eventuelle mord på redaktør Clemmensen, hvor redaktør Clemmensens efterladte gerne vil have indsigt i den obduktionsrapport, som ligger for redaktør Clemmensen.
Mente ministeren, at der her var tale om en verserende sag, og at det på den baggrund var i orden, at man gav afslag til familien?
Hvis ministeren mener det, vil jeg godt sige, at den sag har været verserende siden 1999, men den har ikke været verserende på det tidspunkt, afslaget blev givet. Her har vi endnu et af de problemer, der ligger i forhold til arkivlovgivningen, og der er det så, jeg spørger ministeren: Vil den nye administration, som jeg forstår
ministeren også mener der kommer ud af debatten i dag, medføre, at de efterladte i et sådant tilfælde får adgang til en obduktionsrapport?
Kim Behnke (FRI), 2000-05-03:
Statsministeren havde jo nogle korrekte betragtninger, specielt omkring historieskrivningen.
Og jeg deler Berlingske Tidendes bekymring, da man skulle anmelde en ny historiebog skrevet af Benito Scocozza, historikeren, som har skrevet en ny historiebog om det sidste århundrede og behændigt fuldstændig har glemt Pol Pots rædselsregime, behændigt fuldstændig har glemt Stalins rædselsregime.
Det er eksempler på, hvordan også historikere kan være med til at lave historieforfalskning.
Men når så statsministeren bruger formuleringen om, at vi ikke må sove - underforstået, at vi ikke må glemme at se de skrækkeligheder, der foregår rundtomkring, så er spørgsmålet jo: Hvornår vågner vi så med hensyn til Tibet?
Hvornår er det folkemord, hvad kineserne begår i Tibet?
Eller sagt på en anden måde: Hvor mange tibetanere skal dø, før det er et folkemord?
For det er jo svært en gang imellem at finde ud af, hvad den danske regerings holdning er.
Når det gælder om at sælge varer til kineserne, så er det måske ikke folkemord endnu, men hvornår er det så?
Peter Skaarup (DF), 2000-05-03:
For sådan som jeg hører hr. Peter Duetoft, så siger hr. Peter Duetoft faktisk, at det, som Jyllands-Posten skrev den 30. januar 2000, ikke er rigtigt.
Hvis det er korrekt, synes jeg da, at hr. Peter Duetoft skulle gentage sit dementi og sige: Det mener jeg ikke, det har jeg aldrig sagt.
For så er vi da nået lidt videre frem, end vi er indtil nu.
Peter Duetoft (CD), 2000-05-03:
Jeg vil godt sige til hr. Skaarup, at jeg synes, hr. Skaarup
hellere skulle tage citaterne i sin tid fra Radioavisen og TV-Avisen end et citat fra en avis, der rammer mig i USA, hvor jeg ikke har en chance for at se, hvad de bringer, og dermed dementere dagen efter, hvad der er sagt.
Dette er et meget nedskåret referat af, hvad jeg har sagt, hvilket kan bekræftes af de radio- og tv-udsendelser, der blev lavet lige efter, hvor jeg faktisk fik lov til at uddybe, hvad det var, jeg mente.
Og det, der også er sagt dér, er jo, at opdelingen i over- og undermenneske, den metode, er den samme.
Og jeg vil fastholde, at jeg ikke har sagt, at fru Pia Kjærsgaard og Hitler er ens eller har samme personlighed eller samme politiske mål, og jeg fastholder, at metoden at udvælge en prygelknabe og tage én gruppe ud i samfundet og gøre den til prygelknabe brugte Hitler i 1920'erne og 1930'erne, og den bruger man i Dansk Folkeparti i dag.
Så vil jeg godt til hr. Kim Behnke sige, at jeg er enig med ham, og at jeg ikke på nogen måder har ment, at det er værre at være under holocaust end det andet, det er lige slemt, og den, der står på den anden side af geværløbet eller udryddelsesmaskinen, har det lige slemt.
Men det, der måske gør holocaust mere nærværende i et vestligt demokrati, er dets opkomst i forhold til det andet.
Det gør ikke, at det ikke kan fordømmes, men opkomsten af det, nemlig det, at det kan opstå i et demokrati, gør det specielt relevant for os at passe på, at strømninger i dette samfund ikke drejer i den retning, hvor det, at man udpeger syndebukke, fører til intolerance og dermed til en umenneskeliggørelse af mennesker og dermed til chikane og antisemitisme, og hvad der ellers er.
Hvis man virkelig vidste, hvad der skete i det danske samfund i øjeblikket af den slags, ville man nok undre sig og ikke tro, det ville foregå i et fredeligt nordisk demokrati, hvor der er ganske mange mennesker, der er udsat for chikane, blot fordi de enten har en anden etnisk baggrund, eller - hvad der er lige så slemt - fordi nogen tror, de har det, og dermed skal de jagtes.
Og det synes jeg at hr. Kim Behnke selvfølgelig også skulle tage sig af, og det ved jeg også at han gør.
Men der er ikke noget med, at det er værre at blive myrdet under holocaust end under det andet, men det er en anden opkomstssituation, og det var det, der var interessant.
Kim Behnke (FRI), 2000-05-03:
Hr. Duetoft stillede et spørgsmål til mig tidligere, som jeg gerne vil svare på.
Vi har den opfattelse, at for de millioner individer, der er døde, er blevet maltrakteret, er blevet udsat for forskellige former for overgreb, er det sådan set ret ligegyldigt, hvilken demokratisk legitimitet, hvilken ideologi regimet hæfter sig ved.
Det er meget vigtigt at få det med, for det er lige så forfærdeligt, at Stalins regime nedslagtede 11 millioner mennesker, som det er, at Hitlers nationalsocialistiske regime nedslagtede 6-7 millioner mennesker.
Begge dele er forfærdeligt, begge dele er noget, som historiebøgerne aldrig må glemme.
Peter Skaarup (DF), 2000-05-03:
Det er jo spændende at se, hvordan det går med denne her nye administration, som kulturministeren lægger op til.
Jeg vil nok sige, at når man så spørger til de specifikke ting, så lader de svar, vi får, stadig væk meget tilbage at ønske, og de eksempler, der bliver nævnt her fra talerstolen, giver ikke et indtryk af, at der vil være en ny praksis, altså en lempelse.
Når vi taler om det spørgsmål, som jeg har rejst, bl.a. omkring Søren Kam-sagen, nævner ministeren så, at der nu er tale om en verserende sag, og derfor kan der ikke gives adgang til arkiverne.
Det, jeg nævnte, og det forhold, jeg nævnte i min ordførertale, var jo spørgsmålet omkring sagen før 1999, hvor den ikke var verserende.
I perioden frem var det sådan, at den sag ikke var verserende; der søgte familierne adgang til obduktionsrapporten og fik ikke lov til at få adgang. Sagen er så efterfølgende blevet verserende, fordi Folketinget har taget den op.
Hos Interpol er Søren Kam nu eftersøgt og sådan noget, og på den måde kan man godt sige, at sagen er verserende i dag, og dér kan ministeren så bruge det argument, men argumentet tæller ikke tilbage i tiden, hvor sagen ikke var verserende.
Derfor forstår jeg stadig ikke, hvorfor pågældende familie ikke kan få lov til at få aktindsigt, heller ikke efter de nye regler.
Hvis man spolede dem tilbage, burde det være sådan, at der burde være aktindsigt.
Så vil jeg også godt lige spørge kulturministeren her i anden runde, om den nye administration, altså lempelsen, som ser ud til at blive udfaldet af denne her debat - det kan vi håbe på - så også medfører, at myndighederne kommer til at overholde arkivloven, for myndighederne overtræder i dag arkivloven på en række punkter, bl.a. i forhold til fristen for, hvornår man skal give enten godkendelse eller afvisning af de ansøgninger, som fremkommer.
Jeg kan sige, at i 1999 var der i Justitsministeriet otte tilfælde, hvor man ikke overholdt fristerne, der var i rigspolitiet tre overskridelser, og Højesteret havde to overskridelser.
Alt i alt var der 20 overskridelser fra forskellige offentlige myndigheders side.
Det er bl.a.
professor Niels Thomsen, der siger, at det her er et levn fra fortiden, og at det bør ændres hurtigst muligt.
Derfor håber jeg selvfølgelig også, at den arkivlov vil blive ændret. Endelig skal jeg sige til den debat, vi havde tidligere her - det var i forbindelse med hr. Peter Duetofts sammenligninger mellem fru Pia Kjærsgaard og Hitler - at der har jeg lige fundet frem, bare for god ordens skyld, hvad det var, hr. Peter Duetoft sagde til Jyllands-Posten den 30. januar 2000.
Hr. Peter Duetoft sagde: »Hitler og fru Pia Kjærsgaard er to alen ud af ét stykke, jeg siger ikke, at hun er nazist, men hun har den samme holdning med at dele befolkningen op i over- og undermennesker, som Hitler havde.«