Lene Espersen (KF), 2004-01-30:
Efter beslutningsforslaget pålægges regeringen at indføre uddannelseskrav for alle offentligt ansatte, som udøver vagtvirksomhed, svarende til de uddannelseskrav, som gælder for vagtpersonale i private vagtvirksomheder.
Reglerne om uddannelse af vagtpersonale findes i lov om vagtvirksomhed.
Efter loven og en bekendtgørelse om vagtvirksomhed er det et krav, at ansatte i private vagtvirksomheder, der udøver erhvervsmæssig vagtvirksomhed, skal have gennemført en grundlæggende uddannelse.
Ved ændring af bekendtgørelsen om vagtvirksomhed blev der med virkning fra den 1. oktober 2000 indført krav om, at også ansatte i statslige og kommunale myndigheder, der udøver erhvervsmæssig vagtvirksomhed, skal opfylde de samme uddannelseskrav, som gælder for ansatte i privat vagtvirksomhed.
Ansatte i kommunale og statslige myndigheder, der udøver erhvervsmæssig vagtvirksomhed, er således efter de gældende regler ligestillet med ansatte i den private vagt- og sikkerhedssektor med hensyn til krav om uddannelse.
I den betænkning, der ligger til grund for vagtvirksomhedsloven, er anført visse retningslinjer for den nærmere afgrænsning mellem erhvervsmæssig og ikkeerhvervsmæssig vagtvirksomhed.
Det fremgår bl.a. af betænkningen, at den erhvervsmæssige vagtvirksomhed er kendetegnet ved, at den udøves mod vederlag, og at der er tale om regelmæssig vagtvirksomhed af et vist omfang.
Den ikkeerhvervsmæssige vagtvirksomhed er kendetegnet ved, at tilsynet ydes uden eller kun mod et beskedent vederlag, ligesom også vagtvirksomhed udført af virksomhedens egne ansatte, f.eks. en butik, der har ansat sine egne butiksdetektiver, må anses som ikkeerhvervsmæssig
vagtvirksomhed.
Baggrunden for, at det alene er den erhvervsmæssige vagtvirksomhed, der er reguleret, er, at der ikke fandtes behov for generelt at behandle alle former for vagtvirksomhed på samme måde.
Den ikkeerhvervsmæssige vagtvirksomhed vil typisk være af meget forskellig karakter, og fælles regler vil derfor kunne medføre betydelige administrative problemer.
Hertil kommer, at formålet med det gældende regelsæt er at sikre, at de virksomheder, der kommercielt udbyder vagtydelser, udøver virksomheden på en forsvarlig og betryggende måde for virksomhedens kunder.
Den erhvervsmæssige vagtvirksomhed er jo netop kendetegnet ved, at der ofte opnås adgang til private områder på en måde, der indebærer en risiko for tyveri, industrispionage m.v. Med andre ord kan man sige, at loven er til for at holde styr på en branche, der sælger sikkerhed.
I beslutningsforslaget anføres det, at alle offentligt ansatte, der udøver vagtvirksomhed, skal opfylde kravene om uddannelse i vagtvirksomhedsloven
Forslagsstillerne begrunder forslaget med, at der af hensyn til borgernes retssikkerhed bør stilles samme krav til uddannelse af vagtpersonale i kommunale og statslige myndigheder, som der stilles til vagtpersonale i private virksomheder.
Lad mig i den forbindelse påpege, at en ikkeerhvervsmæssig vagtvirksomhed, som udøves af ansatte i kommunale og statslige myndigheder, ofte består i en tilsynsfunktion inden for myndighedens eget område.
Efter min opfattelse vil det derfor i mange tilfælde forekomme ude af proportion, hvis der fra lovgivers side stilles krav om, at sådanne offentligt ansatte skal have en særlig vagtuddannelse.
Man bør i den forbindelse også holde sig for øje, at formålet med de gældende regler er at regulere en branche, hvor professionelle sælger sikkerhed.
Formålet er derimod ikke at regulere virksomheders og myndigheders varetagelse af opgaver i eget regi.
Dette udelukker naturligvis ikke, at arbejdsgivere, selv i relevante tilfælde, vælger at kræve eller at tilbyde, at medarbejderen gennemgår det grundkursus for vagtfunktionærer, som der kræves efter reglerne om erhvervsmæssig vagtvirksomhed.
I beslutningsforslaget anføres det også, at det er betænkeligt, at der ikke stilles krav om uddannelse af ansatte i kommunale og statslige myndigheder, der udøver vagtvirksomhed, når det kræves af privatansatte, der udøver vagtvirksomhed.
Som jeg nævnte indledningsvis stilles der de samme krav til uddannelse af vagtpersonale i offentligt regi og i private virksomheder.
Hvis der er tale om ikkeerhvervsmæssig vagtvirksomhed, stilles der ikke krav om uddannelse, hverken til ansatte i kommunale og statslige myndigheder eller til ansatte i private virksomheder.
Er der derimod tale om erhvervsmæssig vagtvirksomhed, stilles der krav om uddannelse af de ansatte, uanset om vagtvirksomheden udøves af en privat virksomhed eller af en offentlig myndighed.
Derimod kan jeg ikke se det hensigtsmæssige i at indføre forskelsbehandling, således at ansatte i offentlige virksomheder altid skal have gennemgået en vagtuddannelse, uanset om vagtfunktionen er af erhvervsmæssig karakter eller ej. Regeringen finder derfor ikke grundlag for at indføre uddannelseskrav for ansatte, der udøver ikkeerhvervsmæssig vagtvirksomhed, hverken for offentligt ansatte eller for privatansatte.
Der vil efter regeringens opfattelse forekomme en lang række tilfælde, hvor det vil være urimeligt og unødvendigt at stille krav om særligt uddannede sikkerhedsvagter i forbindelse med tilsyn med en virksomhed eller institution, og regeringen kan derfor ikke støtte forslaget.
Jeg synes da, det er et fuldstændig logisk svar, som bliver afgivet.
Hvis en person har en lang række forskellige funktioner - det vil de her personer, vi typisk taler om, jo have, hvad enten det er en rådhusbetjent eller en pedel - og det ikke er erhvervsmæssig virksomhed, vil det da virke besynderligt, at man på et område, nemlig vagtområdet, vil gå ind og stille krav om noget efteruddannelse.
Der kunne være en lang række andre funktioner, hvor vi så måtte sige, at der må man også på kursus i fødevaresikkerhed, og der kunne være alle mulige andre forskellige områder, som man måtte beskæftige sig med på den ene eller den anden måde.
Så jeg kan slet ikke se, at det, at man benytter et vikarbureau, skal danne grundlag for, at vi nu stiller krav til alle offentligt ansatte, som udøver vagtvirksomhed, uanset hvor lille en opgave det måtte være, i deres daglige virke, om, at alle skal igennem et uddannelseskrav.