runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Søren Espersen (DF), 2006-01-27:
Det er rigtigt, at Netanyahu var en af dem, som nævnte det, men det gjorde Hamas’ leder altså også, ham, der hedder Mahmoud Zahir, på samme måde, og det er jo egentlig pudsigt, at de to, som egentlig repræsenterer, hvad skal vi sige, højrefløjen begge steder, i hvert fald kan blive enige om, hvad tilbagetrækningen fra Gaza medfører.
Det synes jeg egentlig er lidt foruroligende.
Der bliver sagt fra hr. Niels Helveg Petersens side, at man skal afvente.
Det er også det, der ligger i det fra regeringens side.
Men jeg vil så spørge: Hvor længe skal man afvente, og hvad er det, der efter hr. Niels Helveg Petersens opfattelse så skal ske?
Hvad er det, den nye regering skal sige, og hvor hurtigt skal det ske?
Niels Helveg Petersen (RV), 2006-01-27:
Foreløbig er det klart, at der ikke bliver nogen forhandlinger mellem israelerne og en Hamasbaseret regering på palæstinensisk område.
Så i den forstand er processen skudt baglæns.
Disse bevægelser, både PLO i og for sig og Sinn Fein, endte med at være kræfter, der virker for moderation og ikke for øget ophidselse.
Endelig kan jeg slet ikke se noget mærkeligt i, at de yderliggående kræfter inden for Hamas og israelsk politik er enige.
De yderliggående kræfter suger altid næring af den andens eksistens.
Morten Messerschmidt (DF), 2006-01-27:
Jeg noterede, at hr. Helveg Petersen talte om støtten fra EU og den nødvendighed, det er at bevare stabiliteten.
Jeg kan godt, om end jeg måske ikke er enig, forstå ræsonnementet.
Niels Helveg Petersen (RV), 2006-01-27:
Den er helt klart blevet mindre.
Jeg tror, der vil være større opmærksomhed i hele den europæiske offentlighed og blandt EU-regeringerne på, hvad pengene bliver brugt til.
Det er helt naturligt.
Pia Christmas-Møller (KF), 2006-01-27:
Det Konservative Folkeparti vil og regeringen vil på en enhver måde bidrage til fred og sikkerhed i Mellemøsten.
Det indebærer efter vores opfattelse en tostatsløsning.
Det skal der ikke herske nogen som helst tvivl om, men det betyder ikke, at Det Konservative Folkeparti eller regeringen pludselig via skatteyderpenge vil støtte terrororganisationer.
Det har ikke været vores politik, og det bliver heller ikke vores politik.
Vi aner ikke, om den nye regering i Palæstina bliver at sammenligne med, bliver identisk med en terrororganisation.
Det ved vi ikke i dette øjeblik.
Noget kunne desværre pege i den retning.
For os er det afgørende, at den hjælp, som danske skatteydere skal knokle for at vi kan levere, bliver brugt til konkrete mennesker, til humane projekter, til udvikling, til fred og sikkerhed og ikke til terror.
Det er klingende klart, det har det været før, det er det i dag, og det vil det også være i morgen, så længe Det Konservative Folkeparti har noget at skulle have sagt i den danske regering.
Det vil vi ikke på nogen måde skabe tryghed omkring, og det er sådan set bare det, vi giver udtryk for i dag.
Morten Messerschmidt (DF), 2006-01-27:
Det virker da på mig besynderligt, at man i en situation, som den var før valget, kunne risikere at have og bevisligt havde penge fra EU’s systemer, der gik til terror via Hamas, og at risikoen for, at der kommer flere jødiske ofre som en konsekvens af terrorismen fra Hamas, nu hvor Hamas’ styrke er blevet langt større, hvor en langt større del af palæstinenserne bakker op om organisationen, og hvor deres netværk klart må være langt større, skulle være blevet mindre.
Det ræsonnement har jeg meget svært ved at forstå.
Hamas er jo netop blevet styrket, Hamas har jo netop fået et kæmpe skulderklap fra den palæstinensiske befolkning.
Kan hr. Helveg Petersen ikke elaborere lidt videre på det?
Jesper Kiel (EL), 2006-01-27:
Jeg vil gerne høre, om hr. Niels Helveg Petersen vil være med til at rette et par misforståelser, jeg synes der har været i debatten her.
Jeg synes, Dansk Folkeparti dygtigt fremfører nogle af dem.
En ting drejer sig om tilbagetrækningen fra Gaza.
Om den blev der sagt, at den selvfølgelig var ensidig.
Er det ikke også rigtigt, at både Sharon og hans efterfølger, Ehud Olmert, netop lagde til grund for tilbagetrækningen fra Gaza, at den fandt sted for netop at kunne bruges til at bibeholde nogle af de bosættelser, man har på Vestbredden, så det derfor ikke har virket som sådan en særlig stor præmie for palæstinenserne, men som en hån imod dem, at det faktisk kun var en ren taktisk tilbagetrækning for at kunne bibeholde de rigtig store bosættelser, som er på Vestbredden?
Niels Helveg Petersen (RV), 2006-01-27:
Sådan er det udlagt af nogle, både i Israel og andre steder.
Den store gættekonkurrence i israelsk politik var imidlertid, hvad Sharons egentlige mål var, og det tror jeg desværre aldrig vi rigtig kan få opklaret.
Det lader sig jo desværre ikke opklare, hvad hans inderste motiv er, og selv kan vi ikke spørge ham.
Desværre må jeg nok skuffe spørgeren.
Den palæstinensiske præsident har jo klart udtalt sig imod alle former for angreb fra Gaza og mod Israel, der har ikke været tvivl om hans standpunkt.
Men der er tvivl om Hamas’ standpunkt til væbnede aktioner mod Israel, og det, der nu påhviler Hamas, er bevisbyrden for, at sådan forholder det sig ikke, at de efter nu at have fået et politisk ansvar så også vil leve op til ansvaret og ikke gennemføre eller støtte militæraktioner.
Morten Messerschmidt (DF), 2006-01-27:
Jeg skal bare i al stilfærdighed spørge, om udenrigsministeren, når nu han taler om et eventuelt samarbejde med Hamas, vil kræve, at Hamas klart og entydigt siger, at den erklæring, som danner grundlag for styret, man kan sige det principprogram, som de bygger på, der bl.a. taler om Koranen, sharia, jihab til kvinder, jihad mod jøderne, vil de afsværge.
Per Stig Møller (KF), 2006-01-27:
Nu vil jeg godt understrege, at vi ikke agter at støtte Hamas med midler, og at vi heller ikke agter at have direkte kontakter til Hamas.
Noget andet er, at det, hvis der sidder en regeringsleder, som altså også er medlem af Hamas, så må komme an på – vi kan jo ikke afbryde forbindelsen med det palæstinensiske folk – hvordan denne regeringsleder og den regering under præsidentens øverste ledelse optræder.
Optræder den på den måde, at den siger, at Israel skal i havet, så har man jo, som jeg også sagde i min tale, udelukket sig fra internationale forhandlinger og samarbejde.
Morten Messerschmidt (DF), 2006-01-27:
Jeg tror, at det var hr. Niels Helveg Petersen, der sagde, at det er vigtigt at dømme på handlinger frem for på det, som man siger.
Vil man kræve en klar og utvetydig afstandtagen fra det program?
Per Stig Møller (KF), 2006-01-27:
Det kan man rent faktisk ikke, for det ville jo også betyde, at hvis nogen forlangte, at Dansk Folkeparti skulle afsværge sit program, for at Danmark gik i samarbejde med det land der, ville vi beskytte Dansk Folkeparti og sige, at Dansk Folkeparti har lov til at have sit program.
Det er at gå alt for vidt, for vi kan ikke blande os i, hvilke programmer de har.
Så skal jeg i øvrigt minde om, at Change and Reform, Forandring og reform, den valgliste, der var opstillet her – det var ikke Hamas, der var opstillet – ikke har Israels udslettelse på valgprogrammet.
Så jeg vil sige, at det vil jeg faktisk ikke tage stilling til.
Men det går alt for vidt, hvis vi skal begynde at fortælle partier rundtomkring i verden, hvad de må have i deres programmer.
Niels Helveg Petersen (RV), 2006-01-27:
Første spørgsmål gik på, om jeg var opmærksom på – sådan forstod jeg det i hvert fald – at penge i EU var blevet kanaliseret til organisationer, som man egentlig ikke ville støtte.
Det er selvfølgelig noget, der skal standses.
Her til sidst bliver spørgsmålet, om jeg tror, at EU-støtten og den danske støtte til selvstyret vil føre til en forøgelse af antallet af israelske ofre.
Det tror jeg ikke, jeg har svært ved at se den logik.
Majbrit Berlau (EL), 2006-01-27:
Jeg er selvfølgelig glad for, at vi står i en situation, hvor den danske regering ikke bare siger »sit«, når Dansk Folkeparti siger det, men grunden til, at jeg problematiserer denne lidt usikre holdning til det, er, at man skaber utryghed fra den danske regerings side, når man siger: Vi er nødt til at afvente og se, det er ikke sikkert, vi kan acceptere det valg, der er foregået i Palæstina.
Mit simple spørgsmål var også: Vil man have den samme afventende og utryghedsskabende holdning ved et israelsk valg, såfremt man er utilfreds med, hvordan israelerne har stemt?
Grunden til, at jeg spørger, er jo, at jeg mener, at den utryghed, man skaber, når man ikke hundrede procent bakker op om de retfærdige krav, palæstinenserne har om en 1967-grænse, om ikke at blive fængslet fra dag til dag, om, at bosættelserne skal fjernes, og om, at de kan agere som selvstændig, suveræn, økonomisk og social stat, lige præcis er en utryghed, der er med til at skabe en radikalisering i Palæstina i øjeblikket.
Jeg mener, at hvis regeringen ikke nu slår meget klart fast, at sådan en utryghed vil man ikke være med til at skabe, så forværrer man altså situationen frem for at forbedre den.
Jesper Kiel (EL), 2006-01-27:
Så er der et par andre ting, der har svirret i luften, jeg godt kunne tænke mig om hr. Niels Helveg Petersen eventuelt kunne være med til at få afklaret.
Kan vi blive enige om, at Hamas faktisk har overholdt den våbenhvile, der har været igennem det sidste års tid, så man kan sige, at det faktisk ikke er tilfældet inden for det sidste år, som det bliver fremført her, at det er dem, der har ført væbnede aktioner?
Det er ikke os alle, der ligesom hr. Morten Messerschmidt har tid til at høre fredagsbønnen fra selvstyreområderne, men hvis vi læser aviserne, så lægger Hamas jo faktisk op til, at de betragter PLO som repræsentanten for alle palæstinenserne.
Der er altså også 5 millioner, der befinder sig i landflygtighed, så det er et selvstyreområde for nogle af palæstinenserne, nemlig dem, der har fået lov til at blive boende i Gaza og på Vestbredden.
Der er faktisk nogle muligheder for at forhandle med PLO og den palæstinensiske præsident, fordi de faktisk har lagt op til, at det er den model, der er, og at man ikke behøver at lægge til grund, hvad Hamas måtte mene om det ene og det andet for at have en fredsproces i det hele taget.
Majbrit Berlau (EL), 2006-01-27:
Jeg er utrolig glad for, at Det Konservative Folkeparti vil arbejde for en tostatsløsning og også anerkender den 1967-grænse, der er blevet vedtaget i FN.
Jeg tror også, det palæstinensiske folk vil være glade for at få den opbakning til det krav.
Men det, jeg godt kunne tænke mig at spørge om, er: Der er hele den her debat om, hvorvidt man efter det palæstinensiske valg tillade sig at stoppe forbindelsen, men kan man det, såfremt man ikke mener, at den nye regering lever op til de krav, som man har stillet?
Det er lidt udefinerbart, hvad det er for nogle krav, der er stillet.
Det er endnu ikke helt fremgået af debatten, men det er noget med, at man skal respektere køreplanen for fred.
Så vil mit andet spørgsmål være: Såfremt der kommer en ny israelsk politisk situation efter det israelske valg, vil det så være sådan, at den danske regering vil tage sin stilling op på ny og sige: Hvis det israelske politiske flertal nu ikke lever op til køreplanen for fred – for det gør de jo ikke i øjeblikket ved fortsat udvikling af bosættelser, fortsat byggeri af muren, fortsat overgreb på palæstinensiske civile – vil det være sådan, at den danske regering vil genoverveje sin stilling og vores diplomatiske relationer til Israel?
Jesper Kiel (EL), 2006-01-27:
Jeg vil gerne spørge hr. Søren Espersen angående det forslag til vedtagelse, som Dansk Folkeparti er med til at fremsætte.
Der henvises til, at en fredsløsning skal bygge på FN’s resolutioner, og det vil jo sige, at Israel skal trække sig ud af de besatte områder – ikke kun Gaza, hvor man har gjort det, men også Vestbredden, hvor der befinder sig næsten en halv million bosættere.
Her har man omringet stort set hele Østjerusalem, man tvinger palæstinenserne ud af deres egen by og river deres huse i Østjerusalem ned.
Jeg vil gerne spørge: Er det ikke rigtigt, at det faktisk er den største forhindring for freden?
Ehud Olmert, som nu er premierminister i Israel, lægger jo op til, at Israel skal annektere bosættelsesområderne, sådan som muren netop lægger op til, og er det ikke hovedproblemet i konflikten?
Søren Espersen (DF), 2006-01-27:
Sådan starter enhver fredsforhandling.
Efter min opfattelse er de eneste fastlåste og sikre grænser, der findes i Mellemøsten, grænserne mellem Egypten og Israel, som blev til efter en fredsslutning, og sådan skal der også startes her.
Der er jo ikke en levende mors sjæl, der ved, om grænserne fra før 1967 er de eneste rigtige.
Der har været masser af grænser i Mellemøsten, de blev ændret i 1947, 1948, 1967 og 1978.
Pia Christmas-Møller (KF), 2006-01-27:
For det første vil jeg anbefale fru Berlau og alle andre her i Folketinget at have en lidt rolig tilgang til, hvad der skal ske.
Vi har endnu ikke oplevet, hvilken regeringsdannelse valgresultatet ender med i Palæstina.
Lad os se, hvad det bliver for en regering, hvad det er for et program, man finder frem til.
Det er jo sådan, at ansvaret ofte ændrer folk i en ansvarlig retning, i hvert fald kan det moderere dem ganske betydeligt, og man har da i alt fald lov at håbe, at det også er tilfældet i denne situation.
Altså, amerikanerne er afventende, israelerne er afventende.
Lad mig minde om, at Peres faktisk netop om Hamas har sagt, at en tiger, der bliver en kat, er en kat og ikke en tiger.
Igen her ligger jo gemt et håb, og hvis ikke vi i denne situation giver håbet en chance, har vi i alt fald afskåret os fra freden som mulighed.
Derfor vil jeg anbefale fru Berlau og andre: Lad os nu lige se, hvad der sker i Palæstina, hvad det er for et program, der kommer.
Er det et program, der peger frem mod fred, skal vi fortsat støtte på den måde, vi har gjort, og så vil vi også gerne styrke støtten via vores internationale samarbejdspartnere, EU m.v.
Jesper Kiel (EL), 2006-01-27:
Hr. Søren Espersen er jo meget imod, at der skal forhandles med nogle, han betegner som terrorister.
Men ifølge nogle tal, som Folkekirkens Nødhjælp har oplyst, har den israelske hær i 2005 dræbt 197 palæstinensere, heriblandt 118, der ikke havde deltaget i kamphandlinger inklusive 54 børn.
Det skete for at opretholde besættelsen af områderne og i forbindelse med bygningen af muren og nedrivningen af husene og mange andre ting, og er det ikke terrorisme – eller hvad?
Og vil man acceptere at forhandle med dem, der står bag?
Søren Espersen (DF), 2006-01-27:
Enhedslisten har altså mig bekendt også kaldt det terrorisme, at vi har befriet Irak.
Vi har hørt om Bushs terrorisme i Irak osv., men al militær indsats, som Enhedslisten er modstander af, benævner man jo terrorisme fuldstændig i flæng, så det gør intet indtryk på mig.
De israelske tropper er mig bekendt meget disciplinerede og gør alt, hvad de kan, for at overholde internationale regler og aftaler, og jeg betragter ikke Israel som et land, der udøver statsterror.
Majbrit Berlau (EL), 2006-01-27:
Selv om hr. Søren Espersen svarer, at det israelske militær er disciplineret, er det altså et faktum, at 54 af de 197 palæstinensere, der mistede livet i 2005, var børn, og at 118 af de 197 ikke deltog i kamphandlinger.
Det opfatter jeg faktisk som en meget udisciplineret indsats af det israelske militær.
Søren Espersen (DF), 2006-01-27:
Nu skal det altså ikke blive en konkurrence om, hvem der har slået flest børn ihjel, for det synes jeg er en latterlig tilgang til debatten.
Der kunne sikkert også nævnes mange eksempler på, at israelske børn har lidt under, at to folkeslag gør krav på stort set det samme territorium.
Vi vil ikke have, de stiller op til et valg, og palæstinenserne skulle have gjort, som tuneserne og algierne meget fornuftigt har gjort.
Hamas skulle aldrig have haft tilladelse til at stille op til valget.
Det er, som om fru Berlau ikke forstår, at mit svar er, at holdninger er, hvad man går ind for.
Jeg er ligeglad med, om Hamas går ind for Israels ødelæggelse, det er deres eget problem, men det afgørende er, hvordan de vil gøre det.
Man kan have alle mulige holdninger, men hvis man bruger vold i sin kamp og opfordrer til vold og terror, har vi – det var det, jeg forsøgte at forklare – selv her i vores fredelige del af verden nogle begrænsninger.
Vi vil ikke acceptere den slags partier, og de får ikke lov til at stille op til danske folketingsvalg.
Fornuftigvis gjorde Algeriet det samme for et par snese år siden, for her ville man ikke have, at islamistiske terrororganisationer stillede op til demokratiske valg.
Det er den vej, man er nødt til at gå.
Man har forstået det i mange arabiske lande, men man har desværre ikke forstået det i Palæstina, og jeg gentager: Det parti skulle aldrig nogen sinde have haft lov til at stille op til et demokratisk valg.
Villy Søvndal (SF), 2006-01-27:
Hr. Søren Espersen kom på et tidspunkt med følgende betragtning i sin ordførertale: Ingen kan støtte en sådan ildelugtende organisation.
Nu har jeg ikke været så tæt på, at jeg har kunnet snuse til dem alle sammen, men jeg forstår, at hr. Søren Espersen har gjort sit arbejde i felten, om man så må sige.
Jeg forstod på udenrigsministerens indledning, at de næste års finanslove indeholder et tilskud til de palæstinensiske områder på 500 mio. kr.
Det vil sige, at hr. Søren Espersen, som jo sammen med andre er en af hovedarkitekterne bag finansloven, giver støtte til en sådan ildelugtende organisation, der oven i købet er på EU’s terrorliste, og jeg spørger: Er hr. Søren Espersen ikke på vej ud i noget snavs?
Søren Espersen (DF), 2006-01-27:
Jeg ved ikke af, at vi har givet tilskud til Hamas på finansloven, og det er efter min mening noget vås at sige det.
Vi har en finanslov for 2006, der skal forhandles om de kommende finanslove, og vi har hørt fra ministeren og fra regeringspartierne, at der skal ses på, hvordan det går, og hvilke udspil der kommer.
Det er åbenbart det, som er afgørende for, om regeringen kan støtte dem, og det ser jeg også frem til.
Det afgørende er, om det ender med, at de ikke vil forbedre sig, at de ikke er til at snakke med, at de ikke vil anerkende Israel, og at de ikke vil afstå fra vold og afvæbne sig selv.
Det er også det, man forlanger.
Man skal afvæbne militserne, siger ministeren.
Det vil sige, at de skal afvæbne sig selv.
Det bliver en interessant øvelse, som jeg tror de skal holde tungen lige i munden for at kunne finde ud af.
Villy Søvndal (SF), 2006-01-27:
Det vil så sige, at hvis det, som er sandsynligt, sker, at Hamas kommer til at danne regering, det, som hr. Søren Espersen i sin store tale kaldte »denne ildelugtende organisation«, og hvis de så i øvrigt afstår fra terror, så vil hr. Søren Espersen være med til at sikre, at de fortsat finansieres via den danske finanslov, hvor støtten jo gives til palæstinenserne til de projekter, der nu gives støtte til.
Jeg skal bare være sikker på, at det er helt rigtigt forstået, at hr. Søren Espersen vil være med til at støtte Hamas i den situation.
Søren Espersen (DF), 2006-01-27:
Vi er ude i nogle lange og meget besværlige hypoteser.
Jeg vil sige, at hvis det umulige skulle ske, at de her mennesker, der nu kommer i regering, afvæbner sig selv, afstår fra at kræve Israel smadret, afstår fra at bruge vold, så har vi det, der hedder en ny situation.
Jeg synes, det er en hypotese.
Jeg tror, det er en umulighed, for man skal i den grad træde tilbage fra noget af det, man har sagt hidtil.
Alene det, som vi talte om før med at afvæbne sig selv: Hvorfor skulle en leder dog afvæbne sin egen milits, som efter hans mening har været med til at skaffe ham magten?
Det er en hypotese, og selvfølgelig, hvis den fortabte søn vender hjem, så slagter vi da fedekalven.
Det bliver en stor fest.
Jeppe Kofod (S), 2006-01-27:
Man kunne næsten på Dansk Folkepartis indlæg hidtil i debatten forstå det sådan, at den eksisterende støtte til det palæstinensiske folk også er et problem for Dansk Folkeparti, og i så fald ændrer situationen sig jo åbenbart ikke, hvis man fortsætter med at støtte det palæstinensiske folk.
Det, jeg gerne vil spørge hr. Søren Espersen om, er, at hvis man forestiller sig – og det er der mange, der gør – at den her nye regering består af Hamas, og at den afstår fra terror, den forpligter sig til køreplanen for fred, forpligter sig til en fredelig forhandlingsløsning, tror hr. Søren Espersen så, at det vil være i palæstinensernes, israelernes, omverdenens og hele regionens interesse, at man så totalt stopper engagementet i at hjælpe det palæstinensiske folk og den palæstinensiske stat til at blive en levedygtig, en bæredygtig, demokratisk sammenhængende stat?
Søren Espersen (DF), 2006-01-27:
Jeg tror, at vi gør dem en bjørnetjeneste ved at fortsætte støtten til et styre som det, der nu kommer.
Og til det ironiske i, at man, som vi også har været inde på før, ikke engang kan gå rundt på Københavns gader og samle ind til Hamas, men at tilskuddene fortsætter fra regeringskassen: Jeg vil gerne have en indefrysning nu.
Det er det, vi opfordrer regeringen til.
Stop tilskuddene nu, lad os sende det signal, at det her var et forkert valg.
De ansvarlige for det her er det palæstinensiske folk.
De har bragt sig selv i den her suppedas, så skal de også bringes til at forstå, at det var et forkert skridt, de tog.
Majbrit Berlau (EL), 2006-01-27:
Jeg tror ikke, der er nogen her i det danske Folketing, der ville have sat deres kryds ved Hamas, for jeg tror godt, vi alle sammen kan blive enige om, at det nok ikke nødvendigvis er den fedeste organisation.
Men det, mit spørgsmål rent faktisk gik på, var, at hr. Søren Espersen udlagde det israelske militær som værende utrolig disciplineret, og derfor bragte jeg de uretfærdige mord på civilbefolkningen og på børnene på banen.
Jeg mener egentlig, det er ret relevant at intervenere mod hr. Søren Espersens holdning om et disciplineret israelsk militær.
Hvis Dansk Folkeparti har den opfattelse, at mord på civile er uacceptabelt, at personer uretmæssigt holdes som politiske fanger, at muren er bygget på palæstinensisk grund, og at bosættelserne medfører en optrapning af konflikten og et skred langt væk fra fredsprocessen, er mit spørgsmål til Dansk Folkeparti: Hvis et flertal af den israelske befolkning stemmer for en politik, der ønsker at opretholde den linje, vi ser i dag, ønsker Dansk Folkeparti så, at den danske regering skal afbryde alle forbindelser til Israel?
Det er jo det, man kræver, regeringen skal gøre over for palæstinenserne, fordi de har valgt en yderliggående linje.
Søren Espersen (DF), 2006-01-27:
For at tage det første spørgsmål, der blev stillet, først, er der jo masser af situationer, hvor Danmark lægger pres på vanvittige styrer ved at sige: Nu indefryser vi, nu standser vi.
Det er der bunker af eksempler på.
Socialdemokratiet er jo selv med til at synes, at det er en god idé.
Vi nævnte Zimbabwe før som en rigtig løsning.
Det er da også synd for det zimbabwiske folk, at de på en og samme tid skal have en elendig leder og så ingen penge få fra udlandet.
Det er da synd for dem.
Men sådan har vi altså valgt at gøre.
Med hensyn til kvartettens udmelding så ved jeg ikke, hvad kvartettens udmelding er.
Den må så være kommet her i løbet af morgenen, måske vil man se tiden an, og lad os nu se.
Men det er den holdning, jeg synes er så forkert, at man starter med at sige det i stedet for med det samme at sige, at det her valg var galt, i stedet for man med det samme siger: Vi respekterer ikke det palæstinensiske folks valg, for de er ude på et skråplan.
Jeg sammenlignede med, at vi skulle respektere, at tyskerne i 1933 valgte Hitler.
Vel vil vi da ej.
Det vil vi ikke respektere, for det er et forkert valg.
Og det er ikke et valg, der fører til fred og sikkerhed.
Det er et valg, der fører til uro og kaos.