Henrik Dam Kristensen (S), 2000-04-27:
Også jeg vil takke Enhedslisten for forespørgslen og dermed muligheden for at få denne diskussion.
Det er helt centralt for regeringen at sikre social tryghed for den enkelte, og det har faktisk stået øverst på regeringens dagsorden siden 1993. Et velfærdssamfund er bl.a. kendetegnet ved social tryghed, det vil sige, at der er spændt et sikkerhedsnet ud, som sikrer, at der er hjælp at finde for dem, der har behov
for hjælp
Det gælder, når man har brug for hjælp til at finde et forsørgelsesgrundlag, hvad enten det er gennem arbejde eller, hvis det ikke er muligt, så igennem overførselsindkomster.
En række offentlige ydelser som kontanthjælp, aktivering, revalidering, sygedagpenge, fleksjob og førtidspensioner tager jo netop sigte på at sikre forsørgelsen.
Det er vigtigt, at hjælpen ikke blot er der, men at hjælpen bliver givet på en sådan måde, at den, der modtager hjælpen, bliver i stand til at mestre sit eget liv.
Det er i det lys, man skal se regeringens initiativer
vedrørende det rummelige arbejdsmarked.
Men social tryghed handler ikke kun om at sikre forsørgelsen.
Der er også mange andre områder, hvor det er vigtigt med et sikkerhedsnet.
Mennesker med alvorlige misbrugsproblemer har brug for hjælp til at komme ud af misbruget eller til at få en hverdag til at fungere til trods for misbruget.
Også sindslidende og hjemløse har brug for en sådan hjælp, at de kan få en hverdag til at fungere og få forbedret deres situation.
Social tryghed handler her bl.a. om sikkerhed for, at de mennesker, der bevæger sig på kanten af samfundet eller af normalsamfundet aldrig bliver sat helt udenfor, men tværtimod hele tiden har vores opmærksomhed.
Psykiatrihandlingsplanen og indsatsen på misbrugsområdet er netop områder, hvor der er sat en massiv indsats i gang.
Social tryghed handler om at tage sig af de svageste.
Det vil bl.a. sige at tage ansvar for børn, hvis forældre på grund af egne problemer ikke magter dem.
Social tryghed for de svageste
handler også om at tage sig af de gamle, som ikke længer har kræfter til at klare sig selv.
Jeg vil gerne slå fast, at Danmark grundliggende er et velfærdssamfund.
Det er kendetegnet ved, at der er spændt et meget omfattende sikkerhedsnet ud.
Der er samtidig områder, hvor tingene ikke står helt så godt til, som vi kunne ønske os.
Sådan vil det altid være, enten fordi problemerne ændrer sig, eller fordi den måde, man har løst problemerne på, ikke længere er tidssvarende.
På nogle områder er problemerne blevet mere synlige.
Det gælder bl.a. med hensyn til de hjemløse, som er blevet en stadig større del af gadebilledet.
Netop for at styrke indsatsen over for den gruppe er vi på trapperne med planen
for hjemløse.
Med de 400 mio. kr., der er afsat til planen, vil indsatsen for de hjemløse blive styrket flere år frem.
Den debat, der har været om yngre handicappede, som bor på almindelige plejehjem, viser også, at her er et område, som der skal ses nærmere på, og her må kommunerne løfte deres ansvar.
I forlængelse af de landsdækkende, regionale høringer, som afholdes landet over i denne tid, vil jeg især fokusere på områder som ældreforsorgen, familierne, børnene og det rummelige arbejdsmarked. Hele ældreområdet er vi godt i gang med.
Vi havde så sent som i går en glimrende høring i Bogense.
Her er der en række konkrete ting, som der skal tages fat på.
Demokratisering af området er en af de ting, der kunne nævnes.
Opførelse af flere boliger er en anden ting, som kunne nævnes.
Jeg vil gerne sige, at generelt har vi engagerede medarbejdere, og vi har mange gode centre for vores ældre, men der er også de dårlige eksempler, og det er udmærket, at de kommer frem i lyset.
Derved er vi også i stand til at gøre noget.
Når det gælder hele familieområdet, ja, så skal man notere sig, at det er lykkedes at skabe mere end 170.000 nye daginstitutionspladser.
Nu bliver fokus sat på, hvordan vi kan skabe endnu mere kvalitet i indholdet, når det gælder daginstitutionspladserne.
Der er brug for at tage særlig fat på de utilpassede unge, herunder unge med flygtninge- og indvandrerbaggrund.
Efter forslag fra regeringens udvalg om integration af de utilpassede unge er der derfor oprettet et udrykningshold, som skal rådgive kommuner, der har vanskeligheder med utilpassede unge.
Det rummelige arbejdsmarked er et af de områder, som skal i fokus i den kommende tid.
Regeringen har taget mange initiativer på området, bl.a. bedre muligheder for fleks- og skånejob, men der er fortsat brug for en forbedret indsats over for de ca. 85.000 langvarige kontanthjælpsmodtagere.
Ikke alle kan blive fuldt effektive
, og derfor må vi fortsat udvikle vores arbejdsmarked, således at der er jobmuligheder også for dem, der har fysiske eller psykiske skavanker.
Det er faktisk et af hovedtemaerne i de kommende kommuneforhandlinger, og som et led i finanslovaftalen blev der iværksat et udredningsarbejde, som netop skal danne grundlag for at skabe en sådan fælles forståelse. Der er sandsynlighed for, at der må tilføres
flere ressourcer til nogle af de områder, jeg her har nævnt
; men for mig at se handler det først og fremmest om at få ordentlig kvalitet i de tilbud, der allerede eksisterer.
Vi kan ikke få alt, da der ikke er ubegrænsede ressourcer til rådighed.
Derfor må vi vælge, og valget må sikre, at det er dem, der har størst behov for hjælp, der også får den.