runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Claus Larsen-Jensen (S), 2002-11-12:
Jeg vil gerne spørge hr. Keld Albrechtsen, om hr. Keld Albrechtsen ikke kan bekræfte, at hvis man årlig bygger i omegnen af 20.000 nye boliger samlet set i det her land, så betyder det alt andet lige, at der bliver flere boliger til rådighed for samtlige grupper, og det uanset ommærkning og at man prioriterer nogle boliger målrettet til f.eks. uddannelsessøgende.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-11-12:
Det er blot svar til hr. Niels Helveg Petersen, som nu forsøger at rejse en juridisk debat.
Det er jeg nu ikke opmærksom på at der skulle være nogen der har været inde på, men det er selvfølgelig interessant. Mit svar vil være, at jeg mener, staten kan regulere det her område med Landsbyggefondens midler ved lovgivning, i samme omfang som staten kan regulere NESA's formue og dens anvendelse.
Det er juridisk set den samme problemstilling.
Jeg tror nok, regeringen har den opfattelse, at man ikke kan regulere NESA's formue ved lov, og hvis det er tilfældet, så må regeringen jo også have den opfattelse, at man ikke kan regulere Landsbyggefondens formue ved lov.
Så der bliver tingene ligesom nødt til at hænge sammen.
Til hr. Niels Helveg Petersen vil jeg sige, at jeg havde såmænd ikke tænkt mig at starte en juridisk diskussion.
Jeg har angrebet det som en skat, en særskat, og skatter har Folketinget jo lov til at udskrive.
Lissa Mathiasen (S), 2002-11-12:
Når jeg spørger, er det jo, fordi det her ikke kun handler om forenkling; i de her forenklinger ligger der jo rent faktisk også nedskæringer, færre penge til byfornyelse, færre penge til de mennesker, der bor dårligst.
Den har ikke været drøftet.
Det er ikke en del af aftalen.
Men har man allerede her sagt, i og med at man ikke tager afstand fra den, at man er positivt indstillet over for at følge den reform og de planer, der ligger i reformtankerne fra ministeren?
Det er faktisk det, jeg efterlyser, for det betyder meget i forhold til de mennesker, der rent faktisk bor i de her meget dårlige boliger.
Anita Knakkergaard (DF), 2002-11-12:
Jeg vil sige, at det har vi ikke taget stilling til overhovedet.
Jeg regnede med, at det var en forenkling af reglerne, når man snakkede forenkling her, og det fremgik sådan set også af forslaget - som jeg læste det i hvert tilfælde.
Jeg er ny i Boligudvalget, og jeg kan ikke læse det på anden måde.
Jeg ved ikke, hvad der er sket før; man snakker bare om forenkling af regler, og det går jeg faktisk ind for.
Med hensyn til besparelserne her så er det jo netop for at få yderligere boliger, at vi sparer.
Morten Homann (SF), 2002-11-12:
I SF deler vi bekymringerne over, at der er så mange boliger i Danmark, som f.eks. ikke har toilet, ikke har bad eller andre sådan helt basale krav, som man må sige, man i 2002 skal stille til standarden af en bolig.
Derfor synes vi, det er vigtigt, at man har en ordning om byfornyelse.
Når det så er sagt, vil jeg sige, at der er god grund til at kigge den nuværende ordning efter i sømmene og prøve at se, om vi kan få målrettet den støtte, der bliver givet, mest muligt, så man ikke bruger den til meget luksuriøse forbedringer, ikke bruger den til i virkeligheden at mindske bestanden af billige boliger, men bruger den til simpelt hen at sørge for, at der er en rimelig standard i de boliger, som nu er.
Hvis det ender med at vise sig, at man kan spare nogle penge på den konto, så er det selvfølgelig fint med os.
Vi vil hellere bruge de penge på andre formål.
I stedet for at vi deler summer unødvendigt ud, burde vi selvfølgelig bruge dem på at forbedre vores velfærdssamfund, give skattelettelser til nogle af de folk, der ikke tjener mange penge i det her samfund, eller tilsvarende.
Så vi er meget indstillet på at sige, at kan man spare nogle penge på det her punkt, jamen så er det fint for os.
Hvis man ser på det forslag, som ligger, så er det klart, at der ligger en besparelse i det.
Desværre ligger der ikke så meget andet, og hvis man ser på, hvem der skal betale den her besparelse, ser det ikke så godt ud.
Der er to problemer forbundet med det.
For det første giver det her forslag, i og med at man bare lægger loft over finansieringsandelen, et incitament til at tørre en større del af udgifterne af på lejerne i sidste ende.
Samtidig har man fået forøget stigningstakten i huslejen, så jeg vil sige, at man har fået kombineret to elementer, som begge peger i samme retning, nemlig at lejerne kommer til at betale mere af byfornyelsen.
Det var jo ikke meningen, at det var lejerne, som skulle betale regningen for det her.
Det er fornuftigt at få en større del af finansieringen fra udlejers side, når man skal lave byfornyelse, men ikke at det skal ende med at blive lejerne.
Derfor synes vi, det er et dårligt og uheldigt forslag, man er nået frem til.
Men jeg vil sige, at vi i SF ser meget frem til, at der skal laves en større reform af byfornyelsesområdet.
Vi vil meget gerne gå ind i nogle drøftelser om, hvordan man får målrettet byfornyelsen mere til det, det i virkeligheden drejer sig om: at sørge for, at alle mennesker i dette her land, uanset hvordan de bor, har en rimelig standard i deres bolig med hensyn til de mest basale fornødenheder.
Så på det her grundlag kan vi ikke støtte forslaget.
Ulrik Kragh (V), 2002-11-12:
Det lyder jo utrolig fint, når SF's ordfører siger, at man gerne vil være med til at skabe effektivitet og trykke priserne ned.
Det er udmærket, at man vil det fra SF's side.
Men det, der sker her, er jo, at man netop ved at lade være at give meget, meget fornem støtte, men kun give en fair støtte, så får kigget på, om det udgiftsniveau, man bruger på byfornyelse, er det korrekte.
Når det er sådan, at man så skal have nogen til at være med til at betale for det,
jamen så vil ejerne i første omgang skulle betale for det, men på længere sigt er der da kun lejerne til det.
Det er jo ikke sådan, at der er en kæmpe avance på at have ejendomme i Danmark.
Det er en misforståelse, hr. Morten Homann har fat i dér.
Inge-Lene Ebdrup (V), 2002-11-12:
Landsbyggefonden har til formål at medvirke til at øge selvfinansieringen af det almene byggeri.
Fondens midler stammer i første række fra de midler, som fremkommer i forbindelse med, at de oprindelige prioritetslån udløber, fordi lejebetalingen til dækning af disse ydelser ikke bortfalder, når lånene er betalt ud.
Indtil halvdelen af lejebetalingen indbetales til Landsbyggefonden, og den resterende del tilfalder de decentrale fonde.
Det er hensigten at aktivere de opsamlede midler i forbindelse med genopretning og modernisering af det eksisterende byggeri, men også ved at Landsbyggefonden deltager i finansiering af nybyggeri.
Den statslige støtte til det almene nybyggeri skal derfor nedbringes ved, at Landsbyggefonden finansierer den statslige merudgift som følge af nedsættelse af grundkapitalen fra 14 pct. til 7 pct. i perioden 2002 til 2004.
Konkret handler det formentlig om et beløb i omegnen af 2,6 mia. kr.
- det kommer lidt an på, hvor meget alment byggeri der bliver - ligesom der er afsat 1,45 mia. kr. i årene 2003 til 2008 til renovering og forbedring af nedslidte almene afdelinger.
Det giver i alt 8,7 mia. kr. til renovering og forbedring, hvoraf de 5,7 mia. kr. er helt nye
midler.
Derudover er der som en del af boligforliget årlig afsat 50 mio. kr. til forbedringer for gøre flere almene boliger handicapegnede samt til tilgængelighed i øvrigt.
Jeg ser det som noget godt, at Landsbyggefonden også medvirker til nybyggeri inden for den almene sektor.
Der har været røster fremme, der ikke har tøvet med at kalde det tyveri.
Det vil jeg gerne kraftigt afvise.
Som en del af Landsbyggefondens vedtægter står der nemlig, at man skal medvirke til nybyggeri, og det er det, der her sker.
Jeg synes heller ikke, at beløbet er mere, end man kunne forvente, det skulle være, idet der er afsat betydelig flere penge til renovering og forbedring af nedslidte almene afdelinger.
Vi er derfor meget positive over for forslaget.
Bendt Bendtsen (KF), 2002-11-12:
Jeg tror, at fru Lissa Mathiasen sagde noget af det, jeg også ville have brugt i min indledning: mest mulig byfornyelse for pengene.
En satsning på nybyggeri er jo hensigtsmæssig i en situation med et betydeligt pres på boligmarkedet, og der er jo, som vi har diskuteret i dag, et stort behov for at få tilvejebragt flere boliger til unge mennesker under uddannelse.
Vi har valgt at opprioritere indsatsen for ungdomsboliger, og denne indsats finansieres ved nogle modgående besparelser.
Det er det, vi har diskussionen om
Der bliver rejst nogle spørgsmål, og også under forhandlingerne har man udtrykt bekymring for, om enkelte projekter, specielt kvarterløft, nu kan gennemføres med det 60 pct. til 50 pct.-loft, som vi har kørende. Jeg vil gerne sige, at vi må bruge udvalgsarbejdet
til at få uddybet de bemærkninger, som fru Lissa Mathiasen kom med på det her område.
Vi skal se på, hvad det er for nogle særlige forhold, der skal ligge til grund for en dispensation.
Det er altså ikke nogen stor garanti, men blot for at sige, at vi gerne vil se på forholdet under udvalgsarbejdet.
Det er en sag, som jeg allerede har tilkendegivet vi vil følge op på med en reform af hele området i 2004. Nu tager vi altså fat her i 2003 og sørger for, at vi får så meget byfornyelse for pengene som overhovedet muligt.
Niels Helveg Petersen (RV), 2002-11-12:
Dog er jeg helt opmærksom på, at det, der er aftalt, jo ikke er det mere langsigtede om regeringens planer for det, men den mere kortsigtede side af sagen, som består i, at man tager nogle midler fra byfornyelse og bruger til bl.a. ungdomsboliger.
Alt taget i betragtning er det en forsvarlig og ordentlig
fremgangsmåde, men jeg vil da gerne understrege, at for Det Radikale Venstre er det vigtigt, at der fortsat skal være midler til byfornyelse.
Så dette er ikke fra vores side et generelt angreb på hele ideen om byfornyelse, men en ordentlig justering i det korte løb.
Tove Videbæk (KRF), 2002-11-12:
L 51 er en del af den store boligpakke, som også Kristeligt Folkeparti er med i forliget om. Kristeligt Folkeparti er ligesom andre partier, som har talt om det her i dag,
meget optaget af, at boligmassen løbende vedligeholdes, renoveres og fornys, og vi ved, at der stadig væk og især i de større byer eksisterer utidssvarende og usunde boliger, som vi ikke kan være bekendt i år 2002 i Danmark.
De skal naturligvis renoveres og fornys, men måske ikke nødvendigvis i den grad og så luksuriøst og dyrt, som det gøres mange steder i dag.
Tilskudsprocenten til byfornyelse vil blive nedsat til 60 pct. og 50 pct. i de kommende år, og det er der i høringssvarene nogle ret barske og kradse kommentarer til.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-11-12:
Når betegnelsen tyveri anvendes, er det jo, fordi staten under den tidligere regering indgik en aftale med Boligselskabernes Landsbyggefond om, i hvilket omfang fonden mente, det var forsvarligt, at midler kunne anvendes til at gå med ind og dække indskud i alment nybyggeri.
Der blev aftalt en ramme, så vidt jeg husker på 0,9 mia. kr. mindre end det, som man nu har taget op af kassen.
Men derudover var det aftalt, at de penge, beboerne sparer op helt frem til 2020, i alt 28 mia. kr., var sikret til forbedringer og vedligeholdelse i de boligafdelinger, hvor beboerne har indbetalt pengene, selvfølgelig i forventning om at disse penge ikke skulle betales to gange, nemlig i form af en huslejestigning, når pengene mangler til sin tid, når man står og skal sikre vedligeholdelsen.
Det er da derfor, at mange beboere helt naturligt opfatter det som et tyveri, for de ved nu, at de kommer til at betale cirka 20 mia. kr. af de 28 mia. kr. i ekstra huslejestigninger.
Man må undskylde, men jeg synes, det er vel forståeligt, at det kaldes et tyveri.
Det er derfor, jeg gjorde opmærksom på, at vi har stillet et særskilt lovforslag, L 86, om erstatningsboliger til sikring af, at den pågældende kvinde, som fru Lissa Mathiasen brugte som eksempel, rent faktisk efter byfornyelsen stadig væk har en bolig.
Vi er nemlig i Enhedslisten ikke indstillet på at begynde med at nedlægge boliger.
Vi synes faktisk i den nuværende situation, at det er en rigtig dårlig idé at formindske antallet af boliger, og det er jo det, der foregår ude i byfornyelsesområderne, som fru Lissa Mathiasen også var inde på.
Derfor skal der være erstatningsboliger, hvis man nedlægger boliger.
Det er så det lovforslag.
Så har vi jo bare den indvending, at når det så kommer til den pågældende lejlighed,
skal selve byfornyelsen jo altså foregå på en sådan måde, at man huslejemæssigt efterfølgende kan have råd til at bo der, og at der ikke sker en beboerudskiftning, som vi har set i mange karreer, hvor det startede med, at der boede en kreds af beboere, og så kom der en byfornyelse, og så sluttede det med, at der boede en helt anden kreds af beboere, for de, der oprindelig havde karreen, havde ikke længere råd til at bo i den. Det problem bliver jo endnu større med det her lovforslag, fordi huslejestigningerne efter byfornyelse bliver større, end de var i forvejen.
Lissa Mathiasen (S), 2002-11-12:
Jeg sidder og bliver i tvivl, om jeg har misforstået hr. Keld Albrechtsen.
Er Enhedslisten ikke enig med Socialdemokratiet i, at, som det f.eks. har været beskrevet her i de seneste dages aviser, en enlig mor, som bor i en ussel bolig med toilet i kælderen, bad i gården, som giver over 3.000 i husleje for lille bitte lejlighed, også har krav på, at hendes lejlighed bliver renoveret, bliver byfornyet, så hun ikke skal have fugt, kulde, have den belastning at gå i kælderen, gå i gården, alt afhængigt af, om det er bad eller toilet, hun går efter?
Er man ikke fra Enhedslisten enig i, at den gruppe af mennesker også har krav på at få en anstændig, tidssvarende bolig?
Når jeg spørger på den måde, så er det, fordi det lyder, som om man fra Enhedslistens side ikke synes, at de skal byfornyes.
Det betyder nemlig, at hvis man skal have toilet og bad ind dér, så er man nødt til at tage noget af boligen ved siden af.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-11-12:
Problemet er jo, at det her forslag vil gå ud over det, man kalder den tunge byfornyelse, og det er den, der kun kan løftes ved at opretholde det offentlige tilskud.
Fru Lissa Mathiasen beskrev, mener jeg, fuldstændig korrekt problemet med den del, der er tilbage, og som der altså er en oplagt risiko for kommer bagefter, så meget måske, at nogle af ejendommene ligefrem ender med at blive revet ned.
Så for os er det helt afgørende.
I Enhedslisten har vi det synspunkt, at dér, hvor der er nogen, der selv kan betale det, er det fint, så kører det.
Vi er ikke interesserede i at bruge offentlige tilskud, hvor det ikke er nødvendigt.
Jeg mener bare, at man med det her lovforslag med sjælden omhu har fundet et område at spare på, som lige nøjagtig er dér, hvor det gør allermest ondt, og så oven i købet med den virkning, at de, der har mindst råd, så skal betale øgede huslejestigninger.
Jeg ved godt, at der er nogle steder, hvor det kan køre af sig selv.
Det vil vi også godt være med til at diskutere med Venstre, men det er bare ikke det, man har fundet frem til i det her lovforslag.
Ulrik Kragh (V), 2002-11-12:
Nu lægger hr. Keld Albrechtsen i sin ordførertale jo meget vægt på, at det her går ud over de svageste, og det er meget fint alt sammen.
Hvis vi begynder at kigge lidt på historikken, så er der i perioden fra 1990 til 1998 renoveret 105.000 boliger, som havde installationsmangler, det vil sige bad og toilet.
Af de 105.000, der blev renoveret i den periode, var de 19.000 af dem finansieret via byfornyelse.
Det vil sige, at ca. 80 pct. er klaret uden byfornyelse.
Det, som det her forslag går ud på, er, at de sidste 20 pct. skal have knap så meget offentlig støtte, som de har fået hidtil.
Er det så urimeligt?
Det synes vi ikke at det er.
Vi synes, at pengene kan bruges bedre til at øge byggeriet andre steder.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-11-12:
I Enhedslisten kan vi ikke støtte det lovforslag, der er fremlagt her, om nedskæring af byfornyelsen.
Det er jo sådan, at hvis man ser på den samlede boligpakke, så bygger man måske nogle flere boliger - det vil vise sig - men man gør det i hvert fald på bekostning af det eksisterende byggeri, både i det private og i det almene.
Det med det almene vil jeg vende tilbage til.
Det har at gøre med, at man tager penge fra beboernes opsparing til det formål, og her tager man det altså i form af at nedskære den statslige støtte til byfornyelsen.
Virkningen er altså, at man for at få skrabet nogle penge sammen til nybyggeri så lader det gå ud over de dårligste af de eksisterende bygninger i lejebyggeriet.
Det ser vi ikke rigtig noget perspektiv i.
Tværtimod vil der være et stort perspektiv i at sikre kvaliteten af den eksisterende boligmasse, sådan som det jo er formålet med byfornyelsen.
Vi er også modstandere af, at huslejestigningerne forøges for lejernes vedkommende, hvilket jo bliver resultatet af det her forslag.
Vi har i dag fremsat et lovforslag, nr. L 86, om, at hvis man sammenlægger lejligheder i forbindelse med byfornyelsen, så skal der samtidig opføres en erstatningslejlighed.
Det er sådan, at man i Københavns Kommune allerede har nedlagt omkring 5.000 lejligheder, men i de eksisterende planer ligger der forude en nedlæggelse af ca. 15.000 lejligheder.
Så kører problemet jo i ring.
Derfor har vi stillet det lovforslag, der skal sikre, at det ikke sker.
Hvis man ikke får stoppet den underminering af antallet af lejligheder i den eksisterende boligmasse, ja, så hjælper det jo altså ikke så meget, at man måske så bygger noget i den anden ende.
Så er vi jo lige vidt, i hvert fald for så vidt angår løsningen af de boligsociale problemer, nemlig de boliger, især små boliger, som i dag stadig står til rådighed for mennesker med små indkomster.
Det er dem, der bliver ramt af det her forslag, og derfor er vi i Enhedslisten imod det.
KL. 14.55
Morten Homann (SF), 2002-11-12:
Nu skal det siges, at Økonomi- og Erhvervsministeriets egne tal viser, at avancen på at have ejendomme er større end f.eks. på at have obligationer, så en vis avance er der dog.
Men lad det nu ligge.
Jeg vil sige, at hvis man i det her forslag var gået ind og havde forholdt sig mere målrettet for det første til indholdet af, hvad det var for nogle projekter, man ville kunne give byfornyelsesstøtte til, og hvis man havde forholdt sig mere direkte til, hvem der skulle betale det her: Fint, så havde vi gerne været med.
Problemet er, at hvis man skal lave det her loft over byfornyelse, som i sig selv kan være fornuftigt nok, så bliver man netop nødt til at spørge: Jamen hvem er det, der skal betale det?
Det må ikke bare kunne tørres hundrede procent af på lejerne, som det gør nu, og man skal sikre sig, hvad det er for en form for projekter.
Som det er nu, er der ikke nogen garanti mod, at det ikke bliver de samme storstilede projekter, som bliver søsat.
Det eneste, der sker, er, at regningen for de projekter, man søsætter, bliver sendt videre til lejerne.
Så er man ikke nået langt.
Så har man hverken fået målrettet projektet mere eller fået sikret, at man får en mere retfærdig finansiering af det.
Niels Helveg Petersen (RV), 2002-11-12:
Når jeg hører ord som tyveri, skat og konfiskation, ja, så ledes mine tanker altså ind på noget, der er kriminelt, på noget juridisk.
Jeg er skruet sådan sammen inde i mit hoved, at når nogen siger, det er tyveri, så må det være, fordi det er ulovligt, i strid med gældende ret, ellers forstår jeg ikke anvendelsen af det ord.
Det er en juridisk diskussion, og den skal vi nok sørge for at få afklaret.
Nils-Ole Heggland (KF), 2002-11-12:
Konservative mænd er jo ret galante, så jeg er faktisk på talerstolen på vegne af hele to kvinder.
Fru Tove Videbæk er desværre forhindret i at være her, så jeg har lovet på vegne af Kristeligt Folkeparti at sige, at partiet støtter forslaget.
Også den konservative ordfører, fru Carina Christensen, er forhindret i at være her, så jeg skal forsøge at redegøre for De Konservatives synspunkter.
Jeg kan starte med at sige, at vi støtter forslaget, så er det sat på plads. Desværre peger en række undersøgelser på, at produktiviteten i den danske byggebranche er for lav i forhold til i industrierhvervene generelt, og at produktiviteten udvikler sig langsomt.
Regeringen har derfor i sit boligpolitiske oplæg fra august lagt op til, at der skal ske en forbedring af konkurrenceevnen.
Målet er, at dansk byggeri skal være billigere og bedre.
Der skal bl.a. ske en effektivisering af det almene byggeri, og vi har jo tidligere i dag talt om, at det skal der sættes mere gang i, og det skal ikke mindst ske for at sænke udgifterne til opførelsen af støttet byggeri.
Med dette lovforslag lægges der således op til, at der skal ske en styrkelse af bygherreopgaven i det almene byggeri.
Der stilles krav om, at kommunerne i fremtiden skal finde bygherren i åben konkurrence, ligesom den mulige bygherrekreds udvides, så private også kan være bygherrer.
Indførelsen af dette konkurrenceelement skal bidrage til et bedre, mere effektivt og mere konkurrencedygtigt byggeri, og det synes vi er positivt.
Hvis bygherrerollen tildeles en anden end den endelige ejer, er det en forudsætning, at byggeriet senest ved ibrugtagningstidspunktet overdrages til den endelige bygningsejer, dvs. en almen boligorganisation.
I disse tilfælde skal den enkelte kommunalbestyrelse desuden, inden den giver sit tilsagn, sikre sig, at der er indgået en bindende aftale mellem parterne om overdragelsen.
Det er i denne aftale, parterne hver især skal sikre sig, at deres ønsker til eksempelvis kvaliteten af byggeriet bliver tilgodeset.
Der er ikke specifikke krav til, hvad der skal stå i denne aftale, men det er ikke mindst vigtigt, at den endelige bygningsejer sikrer sig en vis indflydelse på byggeriet.
Alt i alt er dette et tiltag, som vi Konservative er meget tilfredse med.
Det er vigtigt, at vi får forbedret effektiviteten og produktiviteten i dansk byggeri, også i det almene byggeri,
og dette lovforslag er bestemt et skridt i den rigtige retning.
Vi støtter altså forslaget.
Martin Lidegaard (RV), 2002-11-12:
Vi har alle været enige om nødvendigheden af at finde en erstatning for VE-beviserne, og vi synes, at vi er endt på en måde, som er fornuftig, hvor der fortsat er grundlag for at have en offensiv vindmøllesektor i Danmark. Jeg synes, det er værd at notere i dag, at det kompromis, der er lavet, er lavet på trods af - det tror jeg godt at man kan tillade sig at sige - endog ret betydelige meningsforskelle i forligskredsen, som dækker over meget forskellige syn på, hvad strategien skal være for at løse de problemer, som jeg egentlig tror vi er enige om at vi står over for.
Det er på trods af de uoverensstemmelser lykkedes at nå frem til en tekst, som hele forligskredsen kan tilslutte sig, og det er jeg glad for, for ikke mindst inden for energisektoren synes jeg, at vi skylder alle aktører, investorer og i og for sig også fremtidige generationer at skabe brede forlig, så man ved, hvad man har at holde sig til med hensyn til de investeringer, som tit skal give afkast i mange årtier, før de er dækket ind.
Det synes jeg vi skal huske på, når vi kommer til punkterne senere på dagsordenen i dag.
De mange tekniske spørgsmål, som har været rejst fra andre ordførere, vil jeg ikke gentage, men afvente
ministerens svar og kun supplere med et enkelt mindre teknisk og mere politisk spørgsmål, nemlig om ministeren er enig i, at ud over det, vi nu har fundet frem til her, udestår diskussionen om hele biomasseområdet, som vi har udskudt i 1 år.
Det er kedeligt, synes jeg, at vi har været nødt til at udskyde det.
Jeg er så enig i beslutningen under de givne omstændigheder, men igen skylder vi aktørerne snarest at få klarhed over, hvad de kan forvente sig. På tilsvarende vis synes jeg også, at vi mangler at diskutere - det vil jeg gerne høre om ministeren er enig med mig i - hvordan vi for andre energiformers vedkommende, jeg tænker på solenergi og andre vedvarende energiformer, kan sikre, at det ikke går fuldstændig i stå, men at vi også her kan få skubbet til en udvikling.
Jeg vil gerne høre, om ministeren er indstillet på, at det også er en målsætning for de forhandlinger, der følger efter vedtagelsen af dette lovforslag.