Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2005-12-15:
Først og fremmest vil jeg godt, som man jo skal, sige tak for debatten, og måske er der faktisk adskillige grunde til at sige tak.
Det er jo ikke hver dag, vi oplever, at i hvert fald to ordførere kommer med et udsagn om, at de er blevet klogere.
Det er ikke noget, der sker ofte i dansk politik – ikke fordi folk ikke kan blive klogere, men fordi det ikke er ofte, det også bliver sagt, at man faktisk er blevet klogere.
Det er i hvert fald et fremskridt i forhold til den situation, hvor man med »Flere i arbejde« forringede vilkårene for nogle af de dårligst stillede her i samfundet.
Man indførte loft over kontanthjælpen, vel vidende at det kom til at omfatte ca. 17.000 mennesker; man indførte nedsat ydelse for ægtefæller på kontanthjælp, selv om det i nogle tilfælde overlappede loftet, vel vidende at det kom til at omfatte næsten 30.000 mennesker; man indførte en nedsat ydelse for unge under 25 år, vel vidende at det ville omfatte ca. 3.000 mennesker.
Det gjorde man vel at mærke med »Flere i arbejde«-forliget, hvor det var en forudsætning, at der skulle spares penge på kontanthjælpsmodtagerne for at have råd til skattelettelser, som der stod i aftaleteksten.
Det var en del af begrundelsen.
En anden del af begrundelsen var, at de nedsatte ydelser skulle bringe folk i arbejde.
Vi har nu set den første undersøgelse af, om det har virket, og den undersøgelse viser jo, at loftet over kontanthjælpen ikke har haft nogen synlig virkning.
Det er i modstrid med det, som regeringspartierne og Dansk Folkeparti gang på gang fremhæver: Basis for kontanthjælpsloftet er at skabe økonomiske incitamenter til, at folk kommer i arbejde.
Undersøgelsen har i hvert fald vist, at de økonomiske incitamenter i kontanthjælpsloftet ikke virker.
Når diverse ordførere og ministeren siger, at det skal kunne betale sig at arbejde, virker det for mig nærmest som et religiøst udsagn, der bliver gentaget gang på gang.
Men hvad med det modsatte?
Er der nogen, der kan gå ind for, og er der nogen mening i at komme med et udsagn om, at det ikke skal kunne betale sig at arbejde?
Nej, det er der ingen mening i.
Men spørgsmålet er, om der kommer flere i arbejde af, at det bliver sagt tilstrækkelig mange gange, at det skal kunne betale sig at arbejde.
Der er ikke meget, der tyder på det, i hvert fald ikke når vi ser på virkningerne af kontanthjælpsloftet.
Sagen er jo, at når vi snakker om, at det skal kunne betale sig at arbejde, er der to ting, der gør sig gældende.
Den ene er, at der faktisk er tusinder af mennesker i dette land, som arbejder, på trods af at de ville få mere ud af det, hvis de ikke arbejdede, men gik på kontanthjælp eller på dagpenge.
Men de gør det alligevel, og det viser måske også lidt om, at det ikke er almindelig snusfornuft, som beskæftigelsesministeren ellers plejer at kalde det, at økonomiske incitamenter er en nødvendighed for at få folk i arbejde.
En anden ting er, at hvis det er sådan, at der er arbejde til folk, vil det altid kunne betale sig at arbejde, for det har jo ikke noget at gøre med ydelsernes størrelse.
Derfor giver det ingen mening at tage udgangspunkt i det udsagn, at det skal kunne betale sig at arbejde, for det er ikke det, det handler om.
Det, det handler om, er, om der er tilstrækkelig meget arbejde at få.
Så fattige er de mennesker blevet, men det har ikke bragt flere i arbejde, og derfor mener jeg, der er al mulig grund til, at vi arbejder videre for at få ophævet forringelserne af kontanthjælpen.
Men vi synes helt ærligt, at det bedste ville være, hvis det blev sikret, at folk har et anstændigt livsgrundlag, og her er kontanthjælpen i hvert fald ikke en krone for stor.
fttm032.fm Page 2372 Wednesday, March 8, 2006 1:51 PM