Gitte Seeberg (KF), 2004-03-17:
Med angrebene den 11. september 2001 på World Trade Center og på Pentagon indskrev terrorismen sig for alvor i vores historie.
Det er for længst fastslået, at det er en del af den internationale dagsorden, desværre.
Terror udgør en direkte trussel mod international fred, sikkerhed og ikke mindst mod vores værdier i de vestlige samfund, nemlig frihed og demokrati.
Efter den 11. september har vi været med til at nedkæmpe Taleban, har ødelagt Al-Qaeda-baser og fjernet en despotisk diktator.
Det kan vi være stolte af.
Vi er nødvendigvis nødt til at bekæmpe terrorismen ad flere veje, ikke kun gennem bistand, fordi fattigdom ofte er årsag til terrorisme, men også ved at slå hårdt ned på terrorgrupper i og uden for Danmark og Europa.
Vi står fast på vores indsats i Irak og Afghanistan.
En aktiv dansk indsats i den globale kamp mod terrorisme er central.
Fælles indsats og solidaritet med vores alliancepartnere er udtryk for det værdifællesskab, der binder os sammen.
Det nytter ikke at gemme sig eller stikke hovedet i busken.
Hvis nogen skulle tro, at man kan få terroristerne til at slutte fred ad demokratisk vej, og som vi andre gør det her i den vestlige verden ved at stikke hovedet i busken, så må man tro om igen.
Og derfor skal vi naturligvis også blive i Irak og gøre arbejdet færdigt.
At stikke hovedet i busken i stedet for aktivt at deltage i krigen mod terror er ikke nogen garanti for, at man ikke selv bliver terrormål.
Det er Bali et eksempel på.
Her var det alene vestlige borgere og deres værdier, der var ofre for bomberne og målet for bomberne.
Hvad har vi så gjort?
Ja, nationalt har vi gennemført en terrorpakke, der udvider politiets mulighed for at undersøge mulige terroraktioner.
Vi har forsvarsudspillet, som hr. Peter Skaarup var inde på, og her, synes jeg, udspillet er godt, fordi det lægger op til, at antallet af internationale, danske soldater fordobles, og det er jo lige præcis den internationale dimension, som skal med i det nye forsvar.
Udviklingsprogrammer for de fattigste lande, som også statsministeren var inde på, er meget vigtige, for at disse lande ikke bliver arnested for terrorisme og baser for terrornetværk.
Udviklingsbistanden skal målrettes mod risikolande og styrke opbygningen af demokrati og menneskerettigheder, vækst og fremgang.
Eksempelvis har udenrigsministeren fremlagt en plan for, hvordan vi kan gennemføre nye konkrete udviklingsinitiativer for 145 mio. kr. til udvalgte udviklingslande i Mellemøsten, Afrika med Nordafrika og steder i Asien. Inden for EU og FN er der etableret samarbejde, der søger at stoppe finansieringen af terrorisme, regelmæssig udveksling af informationer mellem landenes politi og efterretningstjenester, begrænset grænsekontrol m.v. Institutioner som Europol er et godt eksempel på, at man specifikt vil bekæmpe terrorismen. Men efter den ulykkelige begivenhed i Madrid sidste uge ser det også ud, som om det er klart, at der også er et behov for at skærpe indsatsen her i Europa.
Det er jo tragisk, at også vi her i Europa må opleve terrorismen så tæt på. Madrid giver anledning til at evaluere kampen mod terror.
EU skal selvfølgelig spille en afgørende rolle i bekæmpelsen af terror, men som jeg sagde før, ser det ud, som om der i alt fald er behov for et tættere samarbejde om udveksling af efterretningsoplysninger, udvælgelse af civilt beredskab og intensivering af det politimæssige samarbejde, som også hr. Frank Jensen var inde på.
Alt i alt skal vi se på, hvordan vi i fællesskab kan løse problemerne, selvfølgelig også uden at sætte hensynet til den enkeltes retssikkerhed over styr.