runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jesper Langballe (DF), 2003-12-16:
Det er godt nok en utrolig forestilling, det her.
Hvad er egentlig problemet for Socialdemokratiet og venstrefløjen og De Radikale?
Hvad er problemet?
Så vidt jeg kan se, er der to store lystavler deroppe, og enhver i salen kan se klart og tydeligt, hvem der stemmer hvad, når der bliver trykket på knapperne. Det, man altså har været utilfreds med, og som har gjort, at man har skullet forhale tredjebehandlingen, er, at man ikke kunne få at vide, 2 minutter før de der lamper lyste oppe på lystavlerne, hvordan de ville komme til at se ud.
Hvorfor?
Der er jo slet ikke nogen tvivl om svaret.
Svaret er, at Socialdemokratiet og venstrefløjen ville deponere deres stemmer hos Dansk Folkeparti og drille regeringen; et, synes jeg, utrolig kynisk spil, hvor man fuldstændig glemmer, som det blev sagt af hr. Lars Kramer Mikkelsen sidste torsdag, at det er levende mennesker, og at det faktisk er menneskeskæbner, man handler med.
Det siger noget om den omsorg, venstrefløjen har for de levende mennesker.
Fy da for søren!
Frank Jensen (S), 2003-12-16:
Da Socialdemokratiets ordfører i denne sag, hr. Lars Kramer Mikkelsen, er ramt af influenza, skal jeg på Socialdemokratiets vegne sige følgende: Det er utroligt, at regeringen lader sig drive rundt i manegen af hr. Søren Krarup og Dansk Folkeparti i denne her sag.
Regeringen valgte at indgå en aftale om det nuværende kontorcirkulære med hr. Søren Krarup og Dansk Folkeparti.
Ikke engang på baggrund af en aftale med Dansk Folkeparti og den nuværende regering kan regeringen føle sig sikker på, at Dansk Folkeparti ved tredjebehandlingen vil stemme for den lov, som er blevet til på baggrund af et forlig med Dansk Folkeparti.
Derfor må jeg sige til integrationsministeren, at det altså er tankevækkende, at integrationsministeren har så stor tålmodighed med hr. Søren Krarup og Dansk Folkeparti og vil finde sig i at have en forligspartner, der er så lidt solid, at vi skal helt frem til tredjebehandlingen, før man kan få at vide, om Dansk Folkeparti stemmer for den lov om naturalisation af de borgere, som har søgt om det.
Derfor vil jeg sige til integrationsministeren, at regeringen meget nøje skal overveje, om man nu på baggrund af den pression, regeringen har været udsat for af hr. Søren Krarup her i forbindelse med det her lovforslag, vil sætte sig ned i januar måned og forhandle med Dansk Folkeparti om endnu en aftale. Så må man da håbe, at integrationsministeren får det lidt mere nagelfast, at Dansk Folkeparti også føler sig forpligtet til at stemme for den lovgivning, man selv har indgået aftaler om.
Else Theill Sørensen (KF), 2003-12-16:
Jeg skal prøve, om jeg kan tale i et pænt og ordentligt toneleje, selv om jeg i og for sig er sur, gal, rasende over at skulle kaldes indvandrerfjendsk og fremmedhader af hr. Søren Søndergaard, fordi jeg tager det hverv, jeg som folketingsmedlem har fået med hensyn til tildeling af statsborgerskab, alvorligt.
Jeg vil godt tillade mig at læse op fra et betænkningsbidrag, som Venstre og Det Konservative Folkeparti
har skrevet i den her tillægsbetænkning: Tildeling af indfødsret skal tages meget alvorligt, og Venstre og Det Konservative Folkeparti er af den opfattelse, at tildelingen skal leve op ikke alene til grundlovens bogstav, men også til dens ånd.
De mennesker, der ved lov om indfødsrets meddelelse bliver danske statsborgere, får derved for sig selv og deres efterkommere bl.a. stemmeret til Folketinget.
Hvis det danske demokrati fortsat skal fungere godt, som det gør, hvor en væsentlig del af grundlaget er en veluddannet og oplyst befolkning, så må der være strenge krav til de nye statsborgere, ikke mindst med hensyn til krav om, at de skal beherske det danske sprog og have et kendskab til dansk kultur og danske samfundsforhold.
Bertel Haarder (V), 2003-12-16:
Det var ikke den bedste tale, hr. Frank Jensen har holdt her i Tinget.
Frank Jensen (S), 2003-12-16:
Der må nede i Venstres gruppe sidde mange folketingsmedlemmer, der har det ganske svært i øjeblikket med den måde, hvorpå regeringen håndterer regelsættet om indfødsret.
Jeg tror, at ethvert folketingsmedlem fra Venstre kan huske, hvordan den tidligere Venstreformand, hr. Uffe Ellemann-Jensen, reagerede på den her sag, nemlig at det her
ikke var et felt, hvor der skulle være politisk kamp i Folketinget.
Her tilsagde grundlovsfædrene, at det her skulle foregå ved lovgivning, og det krævede brede flertal.
Hr. Uffe Ellemann-Jensen ville ikke acceptere, at der var sologang fra Venstres indfødsretsordfører i sin tid.
Nu oplever vi så en Venstreminister i form af integrationsministeren, der står her på Folketingets talerstol og siger, at han vil holde fast i snævre aftaler på indfødsretsområdet med Dansk Folkeparti.
Han vil endda finde sig i at blive sat under pression af Dansk Folkepartis ordfører på det her felt, nemlig at man kun vil stemme for en lov, hvis man får lovning på, at der skal ske endnu stærkere stramninger i foråret.
Man må altså sige, at man godt kan føle trang til at ønske sig hr. Uffe Ellemann-Jensen tilbage her i Folketinget til at få en lille smule af humanismen tilbage i det liberale parti, som desværre har udviklet sig til at være et liberalistisk parti.
Søren Søndergaard (EL), 2003-12-16:
Jeg skal da indrømme, at jeg blev lidt overrasket over at høre integrationsministerens udlægning, for sådan som man forstod hr. Krarup før, så var der jo allerede aftale om nogle stramninger, ikke sandt.
Der var jo allerede enighed om nogle stramninger, der skulle laves.
Nu forstår jeg, at integrationsministeren ryster på hovedet og siger: Nej, det er der ikke, altså vi skal bare snakke om det.
Måske er Dansk Folkeparti blevet taget ved næsen, det ved jeg ikke, for hvis det er sådan, at der er aftale om nogle stramninger, så vil jeg da godt vide, hvad det er for nogle folk - det må i hvert fald hr. Søren Krarup kunne forklare - der er på den her liste, som ikke burde have haft dansk indfødsret.
For så vil der jo ske det, at nogle partier her sidder og stemmer for, at der er nogle personer, som får dansk indfødsret, som de egentlig ikke mener burde have
dansk indfødsret.
Er det virkelig i overensstemmelse med Grundtvig og indfødsretslovgivningen og Folketinget, der skal tage ansvaret, at der nu om lidt er et flertal i Folketinget, der sidder og stemmer for, at nogle folk skal have indfødsret, som de dybest set ikke mener skal have det?
Jeg kunne egentlig godt tænke mig at få oplyst, om det er sådan, det hænger sammen.
Bertel Haarder (V), 2003-12-16:
I foråret 2002 indgik regeringen en aftale med Dansk Folkeparti om, hvem der skulle på indfødsretslovforslaget, og herunder også, hvem der ikke skulle på indfødsretslovforslaget.
Nu har vi aftalt at mødes i foråret 2004, altså næsten 2 år efter, for at se på aftalen i lyset
af de erfaringer, vi har gjort. Det er jo et partis gode ret at arbejde for sin sag, og Dansk Folkeparti har påpeget bl.a. et enkelt punkt, som jeg synes vi må se på, og det er spørgsmålet om 9.-klasses-prøver, hvor det jo er sådan, at selv om man har fået 03 i både mundtlig og skriftlig dansk, får man alligevel sit prøvebevis. Det er noget, jeg synes, at man med god grund kan sætte sig hen og se på: Kan vi stille kravet på en anden måde?
Mere kompliceret er dette forhandlingsforløb ikke.
Det er helt sædvanligt, at man revurderer aftaler efter et par år og ser, om der er nogle ting, som ikke har fungeret efter hensigten.
Jesper Langballe (DF), 2003-12-16:
Hr. Søren Søndergaard har fuldstændig ret: Nej, det kan jeg ikke forstå.
Læg mærke til, at aftalepapiret jo stadig væk ikke er en lov, men det er et papir, hvor man er blevet enig om, at indtil videre vil man tildele indfødsret efter de og de retningslinjer.
Man kunne også vælge simpelt hen at lave retningslinjerne for hver gang, man afgav en stemme i Indfødsretsudvalget i en dispensationssag.
Det ville i og for sig bare være mere besværligt, men resultatet ville være det samme.
Nej, vil jeg sige til hr. Søren Søndergaard, jeg kan ikke forstå det.
Især ikke, når det med hr. Kramer Mikkelsens patetiske udtryk drejer sig om levende mennesker, så kan jeg ikke forstå, at andre partiers stemme skal være afgørende for den stemme, man selv afgiver.
Jeg synes, det er lidt usselt.
Søren Søndergaard (EL), 2003-12-16:
Når der er behov for at lave aftalen om indfødsretscirkulæret om, er det selvfølgelig, fordi det ikke er gjort godt nok i første omgang.
Det er jo den eneste forklaring.
Man bliver nødt til selv at lave det om.
Det har man jo et flertal til.
Så det skal man da bare gøre.
Til sidst vil jeg bare sige: Jeg forstår ikke, at hr. Langballe ikke kan forstå, at når man skal stemme for en lovgivning herinde, der skal følge nogle retningslinjer, som andre fastlægger, så skal man være sikker på, at de retningslinjer har et flertal af Folketinget bag sig, naturligvis bør det være sådan.
Selvfølgelig kan vi da ikke overlade noget til en minister, hvis vi er i tvivl om, hvorvidt ministeren har et flertal af Folketinget bag den praksis, som ministeren anlægger.
Det er fuldstændig logik.
Jeg vil ikke bruge ordet burhøns, men det burde også være logik for mennesker, sådan vil jeg sige.
Jesper Langballe (DF), 2003-12-16:
Hvor mange selvmodsigelser kan man få presset ind i en sætning?
»Vores stilling er helt klar, vi stemmer for denne lovgivning - øh - under forudsætning af, at nogle andre også stemmer på en bestemt måde.«
Det er en gang sniksnak, det er
jo ikke til at bortforklare
Men må jeg så lige sige med hensyn til hr. Søren Søndergaards bemærkninger om lovgivningsprocessen, og hvorfor vi nu skal komme igen og ændre på en aftale, som vi og regeringspartierne har lavet én gang
: Det skal jeg såmænd forklare hr. Søren Søndergaard.
Sådan har det været bredt med udlændingelovgivningen, som jo betegnede et fuldstændig lovgivningsmæssigt kursskifte, at man prøver sig frem, og så går tiden, og så evaluerer man og ser, hvordan det her har virket.
Så justerer man på det igen.
Det er en ganske naturlig og selvfølgelig proces.
Det er utroligt, hvad der kan opbydes af søforklaringer fra hr. Søren Søndergaard og andre for at bortforklare den pinlige skændsel, at når man var så interesseret i at få at vide, hvad Dansk Folkeparti stemte, så er det simpelt hen for at kunne tilrettelægge sin egen afstemning efter det.
Det er pinligt, og mere er der ikke at sige om det.
Jeg synes, diskussionen er begyndt at køre i den samme grammofonrille.
Men jeg vil bare lige sige en ting med hensyn til opklaring af en misforståelse.
Hr. Søren Søndergaard siger, at Dansk Folkeparti vedrørende indfødsretslovgivningen sådan trækker regeringen rundt ved næsen.
Det er en fuldstændig misforståelse.
Her er ikke tale om indfødsretslovgivning.
Loven er den, der stemmes om i dag, med de her 4.000 navne på.
Næ, kontorcirkulæret er såmænd bare et aftalepapir mellem det parlamentariske flertals partier om, hvordan man nu for tiden agter at afgøre de her ting.
Det er bare lige sagt, hvis hr. Søren Søndergaard ikke ved det.
Sådan et aftalepapir retter sig selvfølgelig ind efter det parlamentariske flertal, og det skal jeg love for det også gjorde under det gamle regime.
Søren Krarup (DF), 2003-12-16:
Det er jo fuldstændig rigtigt, at man ved andenbehandlingen normalt redegør for, hvad man vil stemme, men man kan jo altså også stadig væk være i tvivl, sådan at man ganske bevidst undlader at redegøre for det, fordi man vil lade det stå åbent til tredjebehandlingen, og det er det, vi nu oplever.
Under den tredjebehandling var det altså, at vi så hr. Kramer Mikkelsen opføre sit skuespil, som jo så førte til, at forslaget blev taget tilbage, og vi fik lejlighed til at drøfte med regeringen, hvordan vi ville forholde os til det, fordi vi stadig væk var i tvivl.
Vi har fået en god aftale med regeringen.
Nu sker der noget mellem den og os efter nytår, og dermed er sagen i et andet leje, og derved kan vi klart og tydeligt sige ja i dag.
Det er meget enkelt.
Hr. Søren Søndergaard behøver slet ikke at blive siddende hjemme i sin stue og stemme.
Søren Søndergaard (EL), 2003-12-16:
Egentlig er det jo en lille smule underholdende, fordi det er et udtryk for, hvor langt ud man kan komme og ved hjælp af sproglige formuleringer snakke uden om det, man selv har sagt.
Jeg vil læse op.
Det står ikke, at man vil redegøre ved andenbehandlingen.
Det var ikke det, Dansk Folkeparti havde skrevet i betænkningen.
Det, Dansk Folkeparti havde skrevet i sin betænkning, var, at Dansk Folkeparti vil redegøre for sin stilling til lovforslaget - vil redegøre for sin stilling til lovforslaget - ved andenbehandlingen.
Under andenbehandlingen redegjorde man ikke for sin stilling til lovforslaget - man redegjorde ikke for sin stilling til lovforslaget.
Derfor er der altså tale om, at Dansk Folkeparti skriver ét i betænkningen og gør noget andet ud fra et eller andet taktisk formål.
Man vil holde det hemmeligt, hvad man vil stemme, indtil man har stemt, og derfor bliver hr. Søren Krarup nødt til at fortælle mig, hvorfor han ikke ville svare på mit spørgsmål, nemlig det spørgsmål, der gik ud på, om vi ikke fremover bare kan sidde derhjemme og stemme.
Hvorfor skal vi dog møde op her?
Man opdager, hvad folk mener, når man ser, hvordan de stemmer.
Hvorfor står vi her og snakker?
Det er jo fuldstændig ligegyldigt. Er det virkelig hr. Søren Krarups opfattelse af det danske folkestyre?
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2003-12-16:
Vi mener, at den måde, vi mest effektivt kunne implementere direktivet på, var ved at lave en ordentlig afgiftsdifferentiering, så den mest miljøvenlige diesel og benzin også blev den, der kostede mindst, og omvendt, at den, der forurenede mest, var den, der kostede mest. Det ville indebære, at der var et stort incitament i samfundet til at skifte over til mere miljøvenlige køretøjer, samtidig med at der selvfølgelig ville være et større incitament til, at tankstationer investerede i de anlæg, der skulle til for at sælge det mere miljøvenlige brændstof.
Med de få ord kan vi tilslutte os det fremsatte lovforslag.
Helle Sjelle (KF), 2003-12-16:
I Det Konservative Folkeparti er vi meget optaget af, at vi har et godt miljø.
Derfor er vi også generelt positive over for tiltag, der kan være med til at forbedre miljøet, tiltag, som f.eks. det lovforslag, vi behandler her i dag. Lovforslaget skal skabe hjemmel til implementering af dele af brændstofdirektivet.
Det skulle gerne på sigt medvirke til, at der kan ske en reduktion af bilernes CO2-udslip.
Lovforslaget skal konkret sørge for, at der er en mulighed for at markedsføre svovlfri benzin og diesel fra 2005, så man er klar til 2009, hvor der simpelt hen kun må sælges svovlfri brændstoffer.
Det er imidlertid værd at påpege, at hjemmelen vedrørende markedsføring kun bliver brugt til at gennemføre detaljerede regler på området, hvis det ikke er muligt at indføre en afgiftsdifferentiering mellem svovlholdige og svovlfrie brændstoffer eller indgå en frivillig aftale med oliebranchen.
Det synes vi i Det Konservative Folkeparti er et fornuftigt udgangspunkt, og vi støtter derfor forslaget.
Jørn Dohrmann (DF), 2003-12-16:
Når vi her i dag skal diskutere det svovlfri brændstof, er det utrolig ærgerligt, at branchen ikke selv for længst har indset, at den også er nødt til at gøre en ekstra indsats for miljøet på det her område, så vi ikke igen skal vente på, at det faktisk bliver tvunget ned over hovedet på dem. Dansk Folkeparti synes, det er godt, at man kan tilbyde borgerne det svovlfri brændstof, men i Dansk Folkeparti havde vi også gerne set, at man fra regeringens side allerede havde startet med at se på, om man kunne indføre en differentiering mellem svovlholdigt og svovlfrit brændstof for netop at få en hurtig udfasning af det produkt, som vi kender i dag.
Man kunne jo også have forventet fra producentside og fra salgsstedernes side, at de indgik en frivillig aftale med oliebranchen.
Så længe folk ikke har mulighed for at købe det her produkt, kan man jo heller ikke forlange, at de vil gå ud
og efterspørge produktet
Jeg vil da også sige, at der er ting i forslaget, som Dansk Folkeparti ikke er ubetinget enig i, og det er bl.a., når vi snakker om økonomien.
Jeg er nu ikke sikker på, at det ikke har nogen økonomisk påvirkning.
Jeg vil godt have ministeren til at forklare, hvordan det kan stå i bemærkningerne, at det ikke har nogen økonomisk konsekvens, når man samtidig kan konstatere, at det nok er nødvendigt at have den ekstra søjle for at tilbyde det her brændstof.
Men alt i alt ser vi det her som et skridt i den rigtige retning for at reducere de skadelige stoffer i atmosfæren, og vi ser selvfølgelig også frem til udvalgsbehandlingen, hvor vi i hvert fald kan sige, at vi på forhånd er positive over for lovforslaget.
Jytte Wittrock (S), 2003-12-16:
Miljø og sundhed er to ting, der hænger sammen.
Danskerne får flere og flere sygdomme, der bl.a. skyldes negative miljøfaktorer.
Forurening og kemiske stoffer er nogle af dem.
Hvert år stiger antallet af biler herhjemme.
Flere og flere familier har mere end en bil, og trafikken bliver tættere og tættere.
Hvert år ser vi også flere mennesker, der ulykkeligt rammes af kræft.
Hvert år rammes et stigende antal
af sygdomme, der kan relateres til partikelforureningen.
Den udvikling er stærkt foruroligende og en stor trussel for sundheden. En række forskere slog for nylig fast i Ugeskrift for Læger, at partikelforureningen er livsfarlig; så livsfarlig, at den kan koste op til 3.000 danskere livet hvert år.
Det problem er vi nødt til at tage hånd om og tage seriøst.
Der er behov for, at vi skaber renere linjer i den kemiske kaos, der stammer fra bilernes udstødning.
Som udgangspunkt ser vi i Socialdemokratiet derfor denne implementering af EF-direktivet som en nødvendig og naturlig fortsættelse.
Derfor vil vi gå positivt ind i
udvalgsbehandlingen
Det er her, vi mangler et klart svar fra ministeren.
Hvad betyder det, at der skal laves detaljerede regler?
Hvad omfatter disse detaljerede regler, og hvem fastsætter, hvad de skal omfatte?
Det er jo lige før, man kan frygte, at de detaljerede regler blot er det samme som at give en blankocheck.
Det var det ene.
Det andet spørgsmål er: Hvad mener ministeren helt konkret, når han siger, at markedsføringen skal ske på en geografisk afbalanceret måde?
Det vil vi også gerne have et svar på.
De her spørgsmål venter vi at få svar på under udvalgsbehandlingen.
I øvrigt er vi villige til at tage hånd om både miljøet og sundheden, og vi går positivt ind i udvalgsarbejdet.
Så skal jeg til sidst melde, at da SF's miljøordfører, hr. Jørn Jespersen, ikke kan være til stede, skal jeg hilse og sige, at de også er positive over for lovforslaget.
Gudrun Laub (V), 2003-12-16:
Dette lovforslag er et forslag om en bemyndigelseslov, som giver Miljøministeriet hjemmel til at fastsætte regler om, at forhandlere af brændstof skal udbyde en bestemt brændstofkvalitet til salg.
Anledningen til, at lovforslaget kommer nu, er et EF-direktiv fra marts 2003, der bestemmer, at der fra 2009 kun må sælges svovlfri brændstoffer.
For at gøre klar til 2009 skal medlemslandene allerede fra den 1. januar 2005 sikre, at svovlfri benzin og diesel skal markedsføres. Der er vel ikke nogen, der kan have noget imod, at vi i Danmark følger direktivet, så vi kan gå over til svovlfri benzin og diesel til brug i motorkøretøjer.
Det giver os mulighed for at udnytte nye teknologiske muligheder og på længere sigt at nedbringe forurening.
Det er også helt fornuftigt, at forhandlerne skal have tid til at gøre klar til salget, og at der sker en markedsføring af produkterne, før vi i 2009 kan gå over til de svovlfri brændstoffer.
Det overlades til ministeren at få denne omlægning til salg af svovlfrit brændstof ført ud i praksis sådan, at hvis der er behov for det, inddrages Konkurrencestyrelsen i forbindelse med forhandlinger med branchen.
Jeg mener, det er et udmærket lovforslag, og Venstre kan støtte det.
Hans Christian Schmidt (V), 2003-12-16:
Nu bliver det svært.
Nu har man siddet med regeringsmagten i 9 år.
Nu holdt hr. Helge Mortensen et langt, varmt indlæg om, at takket være alle de ting, man havde gjort på industriområdet, havde industrivirksomhederne rettet sig.
Det er et synspunkt, som jeg ikke deler med hr. Helge Mortensen.
Jeg mener, at det er lønmodtagerne, tillidsfolkene, virksomhedsejerne, der også ud fra egne ønsker om et godt miljø driver det her frem.
Selvfølgelig på baggrund af et sæt overordnede spilleregler, men jeg tror ikke, at man skal underkende, at de også gør en stor indsats. Så spørger hr. Helge Mortensen: Hvad så med landbruget?
Jamen jeg går da ud fra, at hr. Helge Mortensen har stillet de krav til landbruget, som han mener skal stilles, i de 9 år.
Hvis nu han har det, skulle det jo have virket sådan, at landbruget også har klaret det godt på miljøområdet.
Så hvad er det nu, hr. Helge Mortensen mener?
Mener han, at landbruget har klaret sig godt på miljøområdet, og det skulle jo så være på baggrund af de krav, som den tidligere regering havde stillet, eller mener han, at det i virkeligheden ikke skyldes de krav, som den tidligere regering stillede, at industrien har klaret sig godt?
Det begynder at blive svært.
Jeg tror, det ligger midt imellem, nemlig at man er interesseret i det ud fra et sæt overordnede spilleregler, som vi skal lave, men at det er dialogen, tilliden og respekten for hinanden, der fører os frem, og det tror jeg også vil vise sig her.
Jeg ser frem til, at vi får et godt samarbejde i udvalget, og jeg håber, at vi alle sammen kan slutte op om det, når vi først har arbejdet os rigtig igennem det.
Helge Mortensen (S), 2003-12-16:
Nu havde jeg ellers besluttet mig for, at jeg ikke ville være ked af det mere, men nu bliver jeg det igen.
Jeg tror ikke på, at virksomhederne over én kam siger: Helle for miljøet, uanset hvad det koster, har vi lovet miljøministeren, at det skal vi gøre på den allerbedste måde.
Hvad er der i vejen med dem?
Tror landbruget ikke på, at vi skal have et godt miljø?
Hvorfor har vi ikke de samme tilstande på landbrugsområdet?
Jeg er meget enig med hr. Keld Albrechtsen i, at vi der har en meget stor rest tilbage.
Vi har her nogle godkendelsessystemer, som vi i øjeblikket i aviserne kan læse om næsten overtrumfer sig selv, hvor man overgår de oplysninger, man har givet på forhånd, fordi der er penge i det, fordi der er økonomi i det.
Hvorfor kan landmændene så ikke være miljøbevidste?
Har det ikke også lært, at det er de krav, som vi stiller, der er afgørende for, om vi får et godt miljø?
Keld Albrechtsen (EL), 2003-12-16:
Nu er jeg da også bange for, at ministeren er ved at skibe Miljøstyrelsen ind i en opgave, som, hvis den skulle tages efter sit pålydende, vil kræve en gigantisk administrativ opbygning.
Ministeren sagde, at nye teknologier ikke er sådan noget, som kommer hver dag, men det er det da.
Ministeren kan bare se ud over EU og se, hvad der er af nye tekniske innovationer.
Ministeren kan bare se det antal kemiske stoffer, der ligger til vurdering i EU.
Er det 30.000 eller 40.000, som endnu ikke er beskrevet?
Jeg er altså bange for, at ministeren nu pålægger Miljøstyrelsen at gå på vandet, noget, der ganske enkelt er umuligt.
Så vil jeg bare sige, at danskerne er ret gode til at finde nye veje, og derfor har den § 33-godkendelsesordning, som blev indført, været en gave til dansk industri.
Det har været en drivkraft for dansk industri, at man skulle leve op til den.
Nu vil ministeren så indføre et system, hvor vi sådan kan fifle på vægten og smutte lidt nemt om ved det og klare det uden alt for meget tilsyn fra ministerens side.
Hvad bliver resultatet?
Det bliver sådan almindelig dorskhed, og så bliver der ikke opfundet ny teknologi.
Så det tryk på speederen, som vi har haft, forsvinder.
Jamen det er da det, der bliver resultatet.