Anne Grete Holmsgaard (SF), 2003-10-23:
Jeg har i den tidligere debat i dag gjort rede for, at der især er to ting, som gør, at vi er meget kritiske over for denne her aftale og ikke kan acceptere den.
Jeg ved det ikke.
Malkemaskiner, ja, undskyld.
Sagde jeg malkekøer?
Det var forkert citeret.
Malkemaskiner.
Jeg synes egentlig, at det citat - i den rigtige fremlægning - er en meget god illustration af, at ministeren er gået til opgaven i en skæv vinkel.
Og det skyldes ikke, som fru Aase D. Madsen har været oppe og sige, at forslaget til vedtagelse fra den 20. februar 2003 pålagde ministeren at gå til værks på denne her måde.
Der er ingen tvivl om, at det var en kompromisdagsorden, men den var også tilstrækkelig åben til, at ministeren kunne have valgt ikke at gå til Folketinget med en færdigforhandlet aftale, men at være gået til Folketinget med flere åbne muligheder, herunder det, vi har foreslået, nemlig at benytte sig af muligheden for udbud.
Det er dog ikke mere fremmed, end at Danmark faktisk har haft fem udbudsrunder på Nordsøen, så det er jo ikke nogen fuldstændig uprøvet teknik at anvende.
Derudover vil jeg sige, at denne regering i øvrigt går meget, meget kraftigt ind for, at man skal anvende udbud også selv for meget, meget, meget små beløb.
Ja, ude i kommunerne har de jo foreløbig brugt ca. en halv milliard på at sikre, at det frie valg for de ældre kom så meget i udbud, at man i hvert tilfælde var sikker på, at der var rigtig mange penge, der gik op i administrationsrøg.
Så er det jo lidt underligt, og man må altså som dansker undre sig over, hvorfor man fuldstændig på forhånd udelukker at bruge udbudsmekanismen på noget, der har med milliarder at gøre.
Hvorfor udelukker man det på forhånd?
Det kan man så prøve at legitimere med, at der i EU's udbudsregler er en undtagelse, hvis man fortsætter koncessionen - hvis man fortsætter den - men ikke, hvis man laver en ny koncession.
Men det er jo alligevel det, jeg kalde en eller anden form for lagkageglasur, frem for at forholde sig til selve metoden med at anvende et udbud og dermed få en belysning af, hvad kan markedet bære.
Det kan da godt være, at en af omkostningerne, man måtte tage med, var en længere eller en lavere udvindingstakt.
Det betragter vi ikke som noget stort problem, for vi betragter det som en god reserve, vi har liggende ude i Nordsøen, som man ikke skal rutte med.
Det er klart, at det set med regeringens øjne er med til at få hevet penge ud af det her og nu, sådan at man kan få lukket hullet i statsunderskuddet, som jo i øjeblikket truer med at blive større, fordi beskæftigelsen er inde i en dårlig situation med stigende arbejdsløshed.
Men vi begriber simpelt hen ikke, at man fravælger det her.
Jeg har faktisk ikke rigtig kunnet komme på nogen andre situationer, hvor man har fravalgt det som en mulighed. Nu er det jo ikke sådan, at vi klandrer A.P. Møller - Mærsk for at have indgået denne her aftale.
Det er klart, at det er ikke mange virksomheder beskåret at få muligheden for at lave en frivillig skatteaftale, hvor man så får garanti mod beskatning inden for sit område i 40 år frem.
Der er ikke mange, der får det tilbud.
Jeg tror faktisk ikke, der er andre, der har fået det i det danske samfund.
Jeg synes i øvrigt, at der ud over det er nogle ting, som undrer os såre at vi ikke har fået belyst endnu.
I foråret, jeg tror det var i maj måned, kom Handelshøjskolen med en delvis gennemgang af rentabiliteten; men det var kun en delvis.
I august svarede økonomi- og erhvervsministeren, at den resterende del af den analyse var sat i gang, og at den ville blive brugt som en del af den redegørelse, der skulle præsenteres for Folketinget senere, nemlig inden den 1. oktober.
Så vidt jeg kan se, er der imidlertid ikke nogen rentabilitetsanalyse, der viser noget om, hvad det er for en overnormal profit, man har haft inde på det her område, siden man rent faktisk begyndte at trække olie og siden gas op af undergrunden.
Det er klart, at det ikke er let at lave en sådan, men så vidt jeg kan se, har ministeren selv givet håndslag på, at den vil blive lavet, og at den fremgår af redegørelsen.
Her er vi jo inde ved noget af det, der er virkelig interessant, for
når vi står og siger, at vi mener, at aftalen, som den ligger, giver et for dårligt resultat, så er det jo ikke, fordi vi ikke ved, at A.P. Møller naturligvis skal have et overskud på aftalen.
I den redegørelse, der er fremlagt for os, står - jeg tror, det er to linjer, der står om det - at det anslår man ville have været en dårligere økonomisk deal.
Jeg tror, det ifølge redegørelsen her ville have kostet 20 mia. kr., hvis man var gået i udbud.
Jeg vil godt vide, hvad det tal er baseret på, hvad de 20 mia. kr. er vurderet på.
Har regeringen haft en beregning undervejs i forhandlingerne?
Det ville jo være dejligt, hvis ministeren allerede nu her ville løfte lidt af sløret for det. Noget andet, der undrer mig i redegørelsen, er, at den følsomhedsanalyse, der er lavet, kun opererer med udsving på olieprisen på plus/minus 20 pct. Når man ser på olieprisernes udvikling gennem de senere tiår, så har springene jo været væsentlig højere.
Har der ikke været en beregning af det undervejs i forhandlingsforløbet, eller er det kun den følsomhedsberegning, som vi andre har fået at se i redegørelsen, der har ligget til grund?
Noget tredje: Har ministeren og ministeriet trukket på international ekspertise undervejs i forhandlingerne med A.P. Møller, eller er der udelukkende trukket på dansk ekspertise?
De her tre spørgsmål ville jeg være meget glad for at få om ikke andet så et foreløbigt svar på af ministeren her i dag.
Så er det klart, at vi selvfølgelig også vil stille dem skriftligt efterfølgende under udvalgsarbejdet.