runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bjarne Laustsen (S), 2005-10-12:
Det er meget, meget vanskeligt at finde et spørgsmål, som man kan stille til fødevareministeren.
Fødevareministeren har et af landets letteste job, for det er altid en anden, der skal svare.
Så er det forbrugerministeren, nu er det undervisningsministeren osv.
Er fødevareministeren ikke øverste chef for fiskeriet og det ressortområde?
Derfor synes jeg, det er underligt, når alle tidligere regeringer har undslået sig for at indføre gebyrer på de her kurser, fordi de er obligatoriske, og fordi de er nødvendige, for at fiskerne kan udføre deres erhverv sikkert.
Kurserne er altså relevante, kan vi ikke blive enige om det?
Når de er obligatoriske, kan man ikke regulere adgangen til dem.
Det er det, jeg klandrer undervisningsministeren for at sige.
Man kan jo ikke regulere efterspørgslen, når det nu er obligatoriske kurser.
Regeringen siger klart og tydeligt, at det er et meget, meget betrængt erhverv, vi har med at gøre her.
Derfor har jeg ønsket fødevareministerens tilstedeværelse i Folketingssalen for at få en kobling af de to ting.
Det er et meget betrængt erhverv, som man lægger brugerbetaling på, og som man i andre sammenhænge lover flere hundrede millioner kroner.
Hans Christian Schmidt (V), 2005-10-12:
Jeg vil henholde mig til undervisningsministerens besvarelse af S 14, der omhandler samme emne, og besvarelsen lyder således: Regeringen skabte med omlægningerne af den finansieringsmæssige styring af bl.a. arbejdsmarkedsuddannelserne i marts 2002 i forbindelse med ophævelse af AUF, altså ArbejdsmarkedetsUddannelsesFinansiering, lovmæssig adgang til indførelse af centralt fastsat deltagerbetaling.
Den tidligere mulighed for at opkræve certifikatgebyr på bl.a. disse kurser bortfaldt i samme forbindelse.
Indførelsen af deltagerbetaling skal ses som et led i regeringens reform af den erhvervsrettede voksen- og efteruddannelse, herunder bl.a. ønsket om at kvalificere efterspørgslen.
Deltagerbetaling er således en integreret del af regeringens styring af den erhvervsrettede voksenog efteruddannelse.
ILO's henstilling nr. 126 fra 1966 indeholder generelle overordnede henstillinger vedrørende en lang række spørgsmål om uddannelse af fiskere.
Der er ikke som anført af spørgeren tale om en konvention, der jo skaber en folkeretlig forpligtelse, men alene tale om en henstilling.
Regeringen har ikke på baggrund af den henstilling fundet anledning til at fravige de generelle regler om den i øvrigt meget begrænsede deltagerbetaling på AMU.
Jeg medgiver spørgeren, at man nu ikke har anført en konvention, men derimod en henstilling, men jeg har kun helt i tråd med, hvad undervisningsministeren altså har svaret, villet sige, at det jo er et spørgsmål, der ligger til undervisningsministeren, og sikkert ikke overraskende for spørgeren er jeg enig med min kollega, undervisningsministeren.
Bjarne Laustsen (S), 2005-10-12:
Jeg har i et par omgange forsøgt at få regeringens stillingtagen til et meget væsentligt spørgsmål om brugerbetalingen på kurser, som Folketinget har pålagt fiskerierhvervet.
Jeg har så fået et svar fra undervisningsministeren, der siger, at man har lagt brugerbetaling på ikke af hensyn til skattestoppet, men fordi man gerne vil regulere, hvor mange mennesker der kommer på kursus.
Mit spørgsmål til fødevareministeren er: Hvordan kan man det, når det er nogle obligatoriske kurser?
Hvordan kan man så regulere det bare ved at lægge noget brugerbetaling på?
Vi har jo en fødevareminister, der er en meget, meget flittig mand, der rejser rundt i havnene og lover fiskerne flere hundrede millioner kroner, kan man læse i dagspressen.
Nu skal man ikke tro på alt, hvad der står i dagspressen, men der er alligevel lidt om det.
Den her brugerbetaling omfatter op imod 0,5 mio. kr., og det er selvfølgelig en udvikling, der fortsætter i de år, der kommer fremover.
Men det er da paradoksalt nok, hvis ministeren synes, det er rimeligt, at nogle kurser, som vi har pålagt fiskerne, skal de betale for, når de ikke kan undslå sig dem.
Er ministeren ikke enig i, at det her er meget væsentlige kurser for fiskerierhvervet?
Kristian Jensen (V), 2005-10-12:
Jeg er først glad for, at jeg har bidraget til fru Lene Jensens gode humør, det glæder mig meget.
Når der bliver snakket om ambitionsniveau, så er det svært at sige, hvor meget man skal formindske det sorte arbejde med, for det er desværre ikke sådan, at folk fortæller, hvor meget de laver sort, så havde det jo været meget nemmere at finde ud af efterfølgende.
Men når vi ikke kender mængden, og der skydes meget vildt, så er det jo også svært at sige, hvor højt et ambitionsniveau vi skal have.
Men regeringens ambitionsniveau er højt, og vi satser faktisk på at have tre ben i vores strategi: Vi øger kontrolmængden, vi øger lovgivningsindsatsen, både med det forslag, som blev vedtaget i maj, og det, der kommer her senere på året, og så laver vi en holdningsbearbejdning, hvor vi prøver gennem forskellige medier at skabe dialog.
Bl.a. kan man i øjeblikket på busser og reklamesteder møde en række sportsfolk, som fortæller om fair play, og det er også det, der er temaet for vores indsats mod sort arbejde, fordi de i deres sportshverdag ved, hvor vigtigt det er, at alle har lige vilkår og samme regler at spille efter, ellers har de ikke fair play.
Det har virksomheder og borgere heller ikke, hvis ikke de spiller efter de samme regler.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Lene Jensen (S), 2005-10-12:
Jeg vil gerne sige, at jeg faktisk er blevet i et bedre humør, men helt godt er det ikke, og for at gøre det bedre, vil jeg gøre to ting.
Den ene er, at jeg vil bede ministeren skriftligt kommentere hvert enkelt af de forslag, Rigsrevisionen har, sådan at vi også sort på hvidt og med konkrete planer kan se, at alle ideerne er taget med og vil blive ført ud i livet.
Den anden ting er, at jeg vil bede ministeren svare mundtligt på: Hvad er det for et ambitionsniveau, der er for bekæmpelsen af sort arbej de?
Jeg forstår sådan set godt en prioritering, der siger, at nu går vi efter de rigtig store fisk og de rigtig slemme.
Men jeg bliver bekymret, når den ganske betydelige mængde sort arbejde, der bliver lavet i private hjem og i private sammenhænge, bliver skudt hen som et eller andet, man ikke kan røre ved, for det vil være kratluskeri – og det er ikke for hverken at gøre grin med grundloven eller for at lyde unødig nidkær.
Synes ministeren ikke selv, at det er problematisk at skyde denne ganske store mængde hen under sådan noget?
Det handler jo om moral, det handler om holdning, og det ville da klæde ministeren, om han med sit ambitionsniveau gik forrest med at fastlægge, hvordan det bør være, og hvordan det skal være, når alle disse glimrende tiltag er blevet gennemført.
Kristian Jensen (V), 2005-10-12:
Der er naturligvis også i skattekontrolloven regler om groft uagtsom adfærd og om ansvarspådragende adfærd.
Men det, som jeg syntes er lidt væsentligt lige at få præciseret med hensyn til det beslutningsforslag, der blev nævnt, er, at det ikke er min umiddelbare indstilling, at vi skal begynde at lave for mange autorisationsordninger.
Jeg tror, det er væsentligt, at vi har et erhvervsmarked, hvor det er muligt for mange virksomheder at skyde op.
Vi ved, at rengøringsbranchen er en virksomhedstype, som har været en generator for at få skabt integration, få folk med anden etnisk baggrund ind på arbejdsmarkedet, men hvis en autorisationsordning vil virke som en hæmsko for at få oprettet flere lovlige virksomheder, så vil jeg være bekymret for det.
Derfor arbejder vi videre med overvejelser om, hvordan man gennem et hæftelsesgennembrud kan sikre, at ingen snyder, men betaler den skat, de skal.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2005-10-12:
Ja, men ikke desto mindre faktisk også gode svar.
Jeg er specielt glad for det, for jeg synes, at det er meget godt i overensstemmelse med det forslag til folketingsbeslutning, som Enhedslisten netop har fremsat, om udbyderansvar og om at få autorisation ind for hele servicebranchen og specielt inden for rengøringsbranchen.
Jeg vil så bare lige henvise til, at når vi snakker om, at man køber en ydelse, hvor man kan regne ud, hvis man kan lægge to og to sammen, at der må være noget ulovligt i det, så er det vel også efter skatteministerens mening en parallel til almindeligt hæleri?
Eller hvad?
Kristian Jensen (V), 2005-10-12:
Det lyder, som om der er bred opbakning til regeringens politik, for hvis hr. Jørgen Arbo-Bæhr havde læst den pjece, der hedder »Fair Play«, som regeringen udgav sidste efterår, så ville hr. Jørgen Arbo-Bæhr have læst, at vi allerede der startede overvejelserne om tiltag, der skulle sikre, at den, der har entreret med firmaer, der er underleverandører, hvor man typisk er i den situation, at det har været svært at finde nogen egentlig firmakonstruktion bag, kommer til at hæfte for en del af det.
Det er det, der rent teknisk i vores forslag kaldes overvejelser om hæftelsesgennembrud.
Det er noget, som måske særlig rengøringsbranchen, som der blev nævnt, ville være et område for.
Jeg skal bare lige nå at nævne, at når det er noget, vi overvejer meget nøje hvordan man gør, så er det jo meget af hensyn til retssikkerheden, for det, man nærmer sig, er lidt at rette bager for smed.
Derfor er der nogle retssikkerhedsmæssige principper, som vi er nødt til at overveje ganske nøje, og derfor kan jeg ikke sige i dag, hvordan vi præcis kan lave en sådan model.
Men hvad angår det konkrete spørgsmål: Vi har overvejelser i gang, og det har vi haft, siden vi præsenterede pjecen for 1 år siden.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2005-10-12:
En branche, som skatteministeren ikke nævnte, var rengøringsbranchen, som jo notorisk er en branche, hvor der er helt specielle problemer med sort arbejde, problemer, der består i firmaer, der opstår og forgår stort set hurtigere, end man kan nå at opdage det.
På den måde opstår der et marked, som er meget, meget svært at kontrollere og ikke mindst at sanktionere, fordi firmaerne meget hurtigt forsvinder igen.
Jeg kunne godt tænke mig at vide, om skatteministeren også overvejer at prøve at se, hvordan man kan undgå, at den slags ting foregår, f.eks. ved at sige, at de, der køber rengøringsydelser, får et medansvar for at sørge for, at der er kontrol med det – det er noget, som rengøringsbranchen så at sige ønsker – at der bliver en form for et udbyderansvar på det her område, sådan at respektable firmaer som Hotel d'Angleterre osv. også kan komme til at stå til regnskab, hvis de køber arbejdskraft, som de på forhånd kan regne ud må udføre sort arbejde.
Kristian Jensen (V), 2005-10-12:
Det er mere et spørgsmål om, at lamperne hernede lyser og siger, at min taletid er ophørt, for hvis jeg nu havde fået mulighed for at afslutte mit svar lige før, så ville jeg havde omtalt der, hvor vi ikke går ind.
Der er vi ikke i konflikt med grundlovens ord om boligens ukrænkelighed, og derfor har vi fået en hjemmel til at gå ind der.
Hvad er det, Rigsrevisionen har anbefalet?
Det er sådan, at i det lovkatalog, som regeringen præsenterede for en uge siden, står, at regeringen vil fortsætte kampen mod sort arbejde, og vi vil på mit område, fra Skatteministeriets side, foreslå en mere effektiv kontrol af udenlandske bygge- og anlægsvirksomheder, større bøder, ændring i betingelserne for at blive registreret som erhvervsdrivende varemodtager og skærpede regler for bekæmpelse af momskarruseller.
Derudover kommer der en række administrative initiativer, som jeg ikke tror jeg når at få med i den her besvarelse.
Lene Jensen (S), 2005-10-12:
Jeg glæder mig vanvittig meget til at se resultatet af indsatsen, og jeg går også ud fra, at det er en fælles ambition at bekæmpe sort arbejde.
Men jeg skal lige spørge lidt mere præcist: Vil det sige, at Rigsrevisionens oplistning, hvor de har, jeg tror 15-20 konkrete forslag, faktisk alt sammen er noget, der er sat i værk eller vil blive sat i værk i nærmeste fremtid, eller er der mere at hente?
Og i givet fald, hvad er det så, og hvordan forholder regeringen sig til det?
Jeg glæder mig også til at få afrapporteringen af den del, som handler om indsatsen mod sort arbejde i villakvarterer, kolonihaveforeninger og alle mulige andre steder.
Jeg har noteret mig, at ministeren tidligere har ment, at der var tale om kratluskeri, hvis man gik ind der, hvor det sorte arbejde bliver udført.
Men det mener ministeren måske ikke mere?
Jeg har lagt mærke til, at det er en folkesport at trække tilbage, hvad man tidligere har sagt.
Som sagt glæder jeg mig til afrapporteringen om indsatsen også i de områder, jeg her har nævnt.
Carsten Hansen (S), 2005-10-12:
Ja, det er jo ikke en meget meddelsom undervisningsminister, vi har her.
Men må jeg gøre undervisningsministeren opmærksom på, at vi har et fælles forlig omkring 10. klasse, hvori vi har målrettet undervisningen, tilbage fra 2000, så vidt jeg husker, således at halvdelen af tiden skulle gå til matematik, dansk og engelsk.
Derudover tror jeg ikke, at nogen af partierne har en fælles målsætning om, hvor mange der skal gå i 10. klasse.
Nu er vi jo enige om, at det var et knaldgodt tilbud at gå i 10. klasse på en efterskole.
Men må jeg spørge undervisningsministeren: Er det i virkeligheden ikke den skjulte dagsorden, at 10. klasse skal væk fra efterskolerne uden en politisk diskussion om gavnen og nytten af det?
Når en tredjedel af en ungdomsårgang i virkeligheden vælger efterskolerne, er det jo ud fra, at de unge har behov for det her, at de har godt af at komme ud og møde den frie skoleverden, det sociale sammenhold osv.
Men hvorfor så denne bombastiske udmelding, hvor man yderligere vil fjerne incitamentet til, at unge kan komme i 10. klasse, blive modnet og komme videre i livet?
Bertel Haarder (V), 2005-10-12:
Det betyder, at vi i et eller andet omfang vil fortsætte en takstdifferentiering.
Jeg har ikke yderligere meddelelser, for vi er ikke færdige med vores oplæg, og derfor kan jeg ikke give detaljer fra vores oplæg.
Christine Antorini (S), 2005-10-12:
Jeg er ked af, hvis jeg er nødt til at spørge næsten på samme måde, som jeg gjorde før, men betyder det, at det skal være dyrere at tage 10. klasse på efterskole, end det er i dag?
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2005-10-12:
»Vil ministeren i forlængelse af udtalelser fra EU's kommissær for det indre marked, Charlie McCreevy, som onsdag på et møde i Stockholm sagde, at det er i strid med EU's regler, når den svenske fagbevægelse laver blokader mod udenlandske virksomheder for at opnå svensk overenskomst, forklare, hvad den danske regering vil gøre for at forsvare den danske overenskomstmodel, som i denne sammenhæng ligner den svenske?«
Karen Hækkerup (S), 2005-10-12:
Nu har ministeren nogle gange haft lidt svært ved at fatte sig i korthed, så jeg vil stille et spørgsmål, som kræver et meget kort svar.
Jeg synes, denne her sag er dybt alvorlig, og jeg synes, at det, at så mange mennesker har været syge, og at nogle er døde, er konsekvenser, som ikke bør få folk til at trække på smilebåndet.
Derfor er jeg noget forundret over at læse, at en af familie- og forbrugerministerens ministerkolleger, nemlig landets sundheds- og indenrigsminister, har benævnt Socialdemokraternes formand »Hindbær-Helle« i et ugebrev.
Det har han gjort, fordi han selvfølgelig har ønsket at latterliggøre denne her hindbærsag, og fordi han har ønsket at fjerne fokus fra de alvorlige svigt, som er sket.
Jeg synes, det er en hån mod dem, som har været syge, og mod dem, som er døde, at man nu skal til at lave sjov med, at 1.000 mennesker er syge, og 5 er døde.
Mit allersidste spørgsmål skal så bare være: Vil familie- og forbrugerministeren tage afstand fra, at ministerkolleger gør grin med og håner, at der er mennesker, der er døde på grund af de her svigt?
Det er jeg helt sikker på ikke har været indenrigs- og sundhedsministerens hensigt på nogen måde.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Martin Henriksen (DF), 2005-10-12:
Det er selvfølgelig godt at høre, og så håber vi, at der sker noget fornuftigt på det område.
Et mere generelt spørgsmål er, at når vi har de her sager, det her er jo polske hindbær, og vi har også sager bl.a. for nylig i Fødevareudvalget om resistente bakterier i kødprodukter, man importerer fra bl.a. Polen og Ungarn, så er det udenlandske produkter, som bliver importeret.
Det er jo så at sige at importere en dårligere fødevarestandard.
Med de polske hindbær her var vi ude for, at der var gamle, syge patienter, ældre medborgere, som ganske enkelt afgik ved døden, og det er jo dybt beklageligt.
Jeg kunne godt tænke mig at høre regeringen: Hvad skal der egentlig til, for at man over for et pågældende land eller over for en pågældende udenlandsk virksomhed siger: Vi vil i Danmark ganske enkelt ikke have produkter fra jer, fordi jeres fødevarestandard er for ringe?
Det har vi jo set eksempler på.
Hvad vil regeringen gøre?
Vil regeringen eventuelt benytte sig af de undtagelsesregler, som er i EU?
Det har jeg bedt Kommissionen om at kigge nærmere på.
Jeg har derudover skrevet direkte til min polske kollega og gjort opmærksom på, at der tilsyneladende er et problem her, og bedt om en tilbagemelding på, hvilke tiltag den polske regering agter at gøre, således at vi kan være sikre på, at fødevarer, specifikt hindbær fra Polen, er i orden.
Endvidere har jeg altså som et led i de her tiltag sat i gang, at vi foretager en mere intensiv kontrol af importerede fødevarer med henblik på at screene, hvor der kan være nogle særlige risici, som vi skal sætte specifikt ind over for.
Jeg har forstået bl.a. på nogle af de meldinger, som Fødevarestyrelsen er kommet med til pressen, og også nogle af de meldinger, som ministeren er kommet med til pressen, at Fødevarestyrelsen allerede vil stramme reglerne op, og at man bl.a. hurtigere vil tage kontakt til virksomheder og sørge for, at tingene sker mere effektivt.
Så jeg vil sådan set godt have ministeren til at bekræfte, at man ud over, at man går i gang med at iværksætte en undersøgelse, også nu kommer med nogle initiativer, der ligesom strammer op på de procedurer, der åbenlyst er nødvendige for at stramme op på det.
Altså, det, der er interessant her, er jo, hvad vi kan lære af denne her sag, og der har jeg besluttet at igangsætte en række initiativer i Fødevarestyrelsen.
Kontrollen af de importerede fødevarer skal forbedres gennem øget laboratoriekontrol og regelmæssige kontrolkampagner i alle regioner.
Ved alvorlige sager er det sådan, at myndighederne skal gøre mere ud af at sikre, at virksomhederne lever op til deres ansvar, og det skal ske ved, at Fødevarestyrelsens kontrol med virksomhedernes tilbagekaldelse af fødevarer bliver skærpet.
Fødevarestyrelsen skal udarbejde en skabelon, der kan sikre utvetydig kommunikation til virksomheder i forbindelse med tilbagetrækning af fødevarer.
Offentligheden skal fremover orienteres så hurtigt som muligt, og de øvrige EU-lande skal naturligvis orienteres så hurtigt som muligt via den såkaldte Rapid Alert.
Per Clausen (EL), 2005-10-12:
Nu er det jo ikke sikkert, at det er særlig vidtgående at være mere vidtgående og ambitiøs, end Socialdemokraterne er.
Men jeg vil nu alligevel sige til ministeren, at jeg ville foretrække, hvis ministerens formulering var lidt mere præcis omkring, at et formål med undersøgelsen også var at undersøge forløbet med henblik på at se, om der var sket nogle fejl, at der har været mangler i udførelsen af arbejdet, sådan at man også har det som en særlig hensigt med undersøgelsen, for at finde ud af det.
Når jeg spørger til det, er det såmænd ikke, fordi jeg normalt bruger meget energi på at jagte ansvar, for det vigtige er selvfølgelig at gøre det bedre i fremtiden.
Jeg har så fra Fødevarekontroludvalgets formand fået det svar, at det vil man gerne påtage sig, og at man i øvrigt også vil inddrage andre tilbagetrækningssager end lige denne sag for også at se, om der kan læres noget af andre forløb, selv om der jo heldigvis ikke har været tale om tilsvarende svigt i de andre forløb.
Når det her spørgsmål kommer op nu, så er det jo, fordi der løbende er kommet nye informationer frem.
Problemet er, at da vi havde samrådet, var det faktisk mit klare indtryk, at sagen var belyst, og at der ikke var meget mere at komme efter, men det har medierne så efterfølgende afsløret at der var.
Der er jo en række eksempler på ting, hvor man i hvert fald kan sige, at Fødevarestyrelsen ikke har været særlig ivrig i tjenesten.
Men jeg forstår nu det, ministeren siger, sådan, at hele forløbet vil blive undersøgt, og der vil komme en redegørelse for hele forløbet, som både redegør for de fejl og mangler, der måtte være sket, og som derudover også indeholder nogle bud på, hvordan man skal stramme op i fremtiden.
Når man så gennemgår sagen, ligger der naturligvis i det, at finder man frem til, at der er uregelmæssigheder, at der er begået brud på instrukser og på regler osv. fra Fødevarestyrelsens side, så bliver det jo en del af det.
Så jeg har altså, som jeg sagde før, faktisk gjort noget, der er mere vidtgående og ambitiøst end det, som fru Karen Hækkerup har bedt mig om.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2005-10-12:
For nu at prøve at komme tilbage på sporet igen i stedet for at snakke lovbestemt mindsteløn, hvilket både er dumt og i øvrigt også utilstrækkeligt i forhold til de problemer, vi står over for, kunne jeg godt tænke mig at stille ministeren ikke alene et spørgsmål om, hvad man håber i forhold til den danske model, og heller ikke kun et spørgsmål om, hvad den danske og den svenske regering eventuelt skulle have af indvendinger, men også et spørgsmål om, hvilke problemer man kan forudse, hvis, såfremt, i fald den danske og den svenske regering ikke har et flertal i EU bag deres holdninger. Vi har jo at gøre med reglerne for det indre marked, og dermed kan der gennemføres direktiver på det her område som f.eks. det servicedirektiv, vi har gang i nu, uden at det behøver at have tilslutning fra den danske regering.
Som jeg nævnte tidligere, følger vi nøje den verserende svenske sag om konfliktretten ved EF-Domstolen, idet det svenske og det danske arbejdsretlige system har en lang række fælles træk.
Derfor vil vi, når tid er, afgive indlæg i sagen, og det vil ske til støtte for det kollektive aftalesystem, som vi kender det, og det vil ske til støtte for, at det er fuldt foreneligt med EU-retten, at faglige organisationer konflikter for at få overenskomst også med udenlandske tjenesteydere.
Der skal ikke være nogen tvivl om, at regeringen fuldt ud vil forsvare den måde, som vi har valgt at indrette vores arbejdsmarked på i Danmark, og at vi vil tage alle de nødvendige forholdsregler i bestræbelserne på at værne om og forsvare den danske overenskomstmodel.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2005-10-12:
Jeg vil ikke benægte, at uddannelse er et godt indsatsområde, men når ministeren nævner skrappere krav i folkeskolen, så er det jo allerede også fra regeringens side gjort klart, at bekæmpelsen af negativ social arv skal sætte ind lang tid før folkeskolen.
Hvordan kan fokus på uddannelse og på folkeskolen løse misbrugsproblemer, psykisk sygdom og det, at man som barn af en kontanthjælpsmodtager, som måske har disse problemer, ikke har økonomi til at komme ud og få sociale og kulturelle oplevelser med andre?