Karen Hækkerup (S), 2005-11-29:
I april måned afviste justitsministeren et ønske fra Læger uden Grænser om at få lov til at lave en årlig indsamling med den kommentar, at det ville være urealistisk at ændre reglerne, fordi det ville kræve en lovændring, og det mente ministeren ville kræve meget stærke grunde.
De stærke grunde er nu fundet frem, eller skal man rettelig sige den stærke mand eller den stærke kvinde?
Under alle omstændigheder har de, der har bukserne på i regeringen, spillet med musklerne.
Nu fremsætter justitsministeren pludselig et lovforslag, der indebærer, det bliver muligt for visse ngo’er at samle penge ind, ligesom de ønskede sig det, men samtidig indfører regeringen og Dansk Folkeparti et krav om, at ngo’er for at modtage statstilskud nu skal egenfinansieres til en vis grad.
Det stod ikke på ønskelisten hos de ngo’er, der har ønsket sig friere muligheder for at samle ind.
De har udelukkende ønsket sig mulighed for at kunne samle ind for at kompensere for de nedskæringer, regeringen inklusive Dansk Folkeparti har pålagt dem siden 2001.
Nu indføres der så pludselig krav om egenfinansiering, og det ønsker regeringen gennemført allerede fra januar.
Vi Socialdemokrater bryder os ikke om den måde at føre politik på.
Først klipper man de organisationer, der gør et stort stykke arbejde uden for landets grænser, og dernæst beder de om bedre muligheder for at samle ind.
Det giver man dem så, men samtidig med stiller man nye krav – krav, som de slet ikke før havde hørt om.
Dernæst kalder man det i lovforslaget for en mulighed for at styrke ngo’ernes folkelige forandring og fokus.
I Ibis finder man det overraskende, at regeringen slet ikke forholder sig til, hvad der er mest omkostningseffektivt.
Ibis’ tidligere formand påpeger i et debatindlæg, at det koster penge at samle ind: til annoncer, til porto, til pjecer osv.
Faktisk kan det nemt koste 20 øre at indsamle 1 kr.
Ibis fremfører desuden det argument, at indførelsen af krav om egenbetaling især vil svække den indsats for langsigtet udvikling, som f.eks. Ibis og Mellemfolkelig Samvirke har specialiseret sig i.
Disse organisationer skal altså nu indsamle små 10 mio. kr. årligt og det endog til behov, som er svære at sælge i en indsamling, såsom kapacitetsopbygning, organisationsudvikling, strategisk planlægning og træning af ledere i græsrodsorganisationer.
Forslaget er koldt og kynisk vedtaget af regeringen efter pres fra Dansk Folkeparti, og så er det i en sen nattetime skrevet ind i et finanslovforlig.
Det er sket, uden at man har drøftet ændringen med andre partier, uden at man har drøftet kravet om egenbetaling mod at modtage statstilskud med de mennesker eller organisationer, der nu berøres af lovændringen, og uden at man har kigget på, hvad det vil betyde for den hjælp, Danmark yder uden for landets grænser.
Nu vil regeringen sammen med Dansk Folkeparti have en lovændring vedtaget, og den skal vedtages i huj og hast, så den kan blive gennemført allerede inden jul.
De eneste, man har lyttet til, er Dansk Folkeparti, hvis udenrigsordfører, hr. Søren Espersen, i et indlæg i Berlingske Tidende den 17. august i år bl.a. skriver, at Folkekirkens Nødhjælp har udviklet sig til en benhård, venstreorienteret bevægelse, styret af Det Radikale Venstre.
Senere skriver han, at han vil arbejde for, at den årlige statsoverførsel fratages Folkekirkens Nødhjælp.
Fttm.023.fm Page 1632
Thursday, February 9, 2006 4:52 PM
Vi ønsker hverken at deltage i heksejagt på Folkekirkens Nødhjælp eller andre.
Vi mener, at den her måde at føre politik på er meget mærkelig.
Vi synes, det er svært at stemme imod, når ngo’er gerne vil have lov til at samle ind, når de selv beder om det, men vi har endnu ikke overblik over, hvad kravet om egenbetaling vil betyde, og derfor vil vi vente, til vi skal stemme, med at tage stilling til, hvordan vi konkret vil stille os.