runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ole Stavad (S), 2003-12-19:
Jeg har for mit vedkommende givet udtryk for, at jeg respekterer, at der er ting, som skatteministeren forståeligt ikke vil gå ind og diskutere, når der skal gennemføres en undersøgelse som den, der er besluttet.
Men jeg kan ikke forstå, at skatteministeren ikke kan bekræfte eller afkræfte, at der er givet en meget klar ordre i Skatteministeriet og i hele systemet om, at man skal være omhyggelig med at respektere regeringens skattestop, som regeringen selv har defineret, og at det udelukker, at man kan komme med et forslag af den karakter. Det må ministeren kunne svare på, også uden at han bevæger sig ind i noget som helst andet i forhold til undersøgelsen.
Det er et spørgsmål, som har stor interesse
for offentligheden, også fordi det berører alt det andet, der sker hos skatteministeren, for hvis det er sådan, at den ordre er så præcis, som det her ser ud til, så smitter det jo af på hele Skatteministeriets område.
Jacob Buksti (S), 2003-12-19:
Det er jo sådan, at regeringen og regeringspartiernes folketingsmedlemmer bryster sig meget af skattestoppets store fortræffeligheder.
Så må ministeren da også kunne komme herop og forholde sig til, at PriceWaterhouseCoopers direkte skriver i skrivelsen af 25. januar 2002, at genfremsættes lovforslaget i uændret form, må det være et brud på den nye regerings skattestop.
Er det korrekt? Det andet, som jeg synes ministeren bliver nødt til at forholde sig til, var det spørgsmål, hr. Ole Stavad stillede, nemlig om det er rigtigt, at der er givet en generel forholdsordre i systemet om, at embedsmænd ikke engang kan tillade sig at tænke i forslag, som kunne forestilles at være i strid med regeringens skattestop, sådan som man fortsat opfatter det, og om det stadig væk er gældende.
Vi kan jo se, at vi har meget komplicerede sager på dagsordenen i fremtiden, når det drejer sig om selskabsskat.
Ministeren må da kunne sige, om det er rigtigt, at der er givet den forholdsordre, som forklarer, hvorfor man reagerer, som man gør.
Morten Homann (SF), 2003-12-19:
Jeg vil godt bede skatteministeren forholde sig til, om han er enig i den udlægning, som PriceWaterhouseCoopers kommer med i notatet, nemlig at det element, som man i første omgang pillede ud af L 99, og som man nu har fremsat her i efteråret i L 27, strider imod regeringens skattestop.
Det vil jeg godt høre skatteministeren om.
Så har jeg en mere politisk betragtning, som i hvert fald ikke under nogen omstændigheder kan henvises til nogen undersøgelseskommission.
Regeringen og ikke mindst skatteministeren har brystet sig utrolig meget af at have gennemført det, man kalder skattelettelser på 125 kr. til en kassedame, som skal betale det mange gange igen i daginstitutionstakster, buspriser osv., men lad det være, hvordan har skatteministeren det med at have givet 125 kr. i skattelettelse til kassedamen og 900 mio. kr. i skattelettelse til TDC?
Jens Peter Vernersen (S), 2003-12-19:
Hvis skatteministeren over den periode, der går, indtil undersøgelseskommissionen er færdig med sit arbejde, vil indtage den samme attitude, bliver der ikke megen skattediskussion i Folketinget, eller gør der?
Vi vil i hvert fald rejse de spørgsmål, vi finder nødvendige.
Jeg vil godt spørge skatteministeren, og det er sådan set også helt principielt: Hvad er det egentlig, der får skatteministeren til at benytte disse rådgivende revisorer som rådgivere, når man skal lave et skatteforslag, når det er præcis de samme rådgivende revisorer, der bagefter skal bruge forslaget i deres arbejde, bruge forslaget til at sikre, at store koncerner får et milliardfradrag?
Hvad i alverden får en skatteminister til at acceptere, at disse revisorer fra PriceWaterhouseCoopers kommer ind i Skatteministeriet og siger til skatteministerens embedsmænd: Nu skal I gøre sådan og sådan?
Jeg synes, det er fuldstændig uhørt, at det kan forekomme.
Lad mig så også sige, at det jo ikke er det eneste forslag, der ligger.
L 99 har mange elementer, men nu forholder vi os til det her.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2003-12-19:
Jeg vil gerne takke for, at skatteministeren gik herop, for jeg vil trods alt hellere have uld i munden, end jeg vil have tavshed.
Det beløb, vi taler om, er et beløb, der er dobbelt så stort som det beløb, regeringen satte af til hjemmehjælp.
Det er et beløb, der knap og nap svarer til det beløb, som man sætter af til sygehusene.
Det er et beløb, der svarer til det, man følte sig nødt til at skære på ulandsbistanden.
Det er altså et beløb, der ret drastisk kan forandre folks hverdag, hvis man ellers prioriterede mennesker frem for at prioritere de her store kolosser af nogle virksomheder.
Derfor mener jeg sådan set, det er relevant, at skatteministeren kommer herop og kommenterer den fax, som ministeriet har modtaget fra PriceWaterhouseCoopers.
Jeg synes, det er relevant, at vores skatteminister kommer herop og fortæller befolkningen, om man har tænkt sig at prioritere sådan i al fremtid, om det er sådan, at man i al fremtid vil gå ind og sige, at man til enhver tid sætter hensynet til de store virksomheder højere end hensynet til folks ve og vel. Det må da være så generelle bemærkninger, at vores skatteminister på trods af en kommission burde kunne svare på det.
Svend Erik Hovmand (V), 2003-12-19:
Jeg har tidligere tilkendegivet fra denne talerstol, i hvilket omfang jeg selv var orienteret.
Yderligere bemærkninger må afvente den undersøgelse, som nu gennemføres i fuld offentlighed.
Jacob Buksti (S), 2003-12-19:
Det kan vi da godt kalde det.
Jeg synes, der er blevet rejst nogle afgørende spørgsmål til skatteministeren på baggrund af den store samling papirer, vi fik tilsendt i går aftes, hvoraf det fremgår, at det, vi har med at gøre, er meget, meget, meget alvorligt: at vi har en henvendelse fra et stort revisionsselskab, som er revisor for det selskab, som er indblandet i den her sag, og som direkte i henvendelsen her henviser til den pågældende sag; at det revisionsselskab er inddraget som rådgiver for skatteministeren i forbindelse med L 99, og at det fremgår, at grunden til, at man fjerner den bestemmelse, som vi nu skal sætte ind igen, er, at den bryder med regeringens skattestop.
Det synes jeg ikke ministeren kan lade være med at komme herop og kommentere.
Det kan jo ikke være rigtigt, at vi skal have en debat her i Folketinget, hvor vi ikke har nogen at debattere med.
Det diskuterede vi lidt i aftes.
Ét er, at Venstres ordfører kan være fraværende, og at den, som i øvrigt har ansvaret for området, ikke mener sig i stand til at forholde sig til det her. Ét er, at De Konservative og Dansk Folkeparti heller ikke synes, at de skal kommentere det her, som jeg anser for at være det mest alvorlige, vi har set i nyere tid.
Men ministeren kan da ikke bare sidde der og ikke komme herop og forholde sig til, at vi her har at gøre med noget, som andre steder går under geografiske betegnelser, som i hvert fald nærmer sig Sicilien eller noget, der ligner det.
Vil ministeren virkelig mene, at det her er gået rimeligt til?
Hvad er baggrunden for, at man benytter sig af rådgivning fra folk, som direkte har økonomiske forretningsmæssige interesser i det?
Det fremgår jo direkte af den henvendelse af 25. januar 2002.
Man henviser til et datterselskab i Tyskland.
Hvordan forholder man sig til det, at skatteministeren og statsministeren siger, at man først bliver opmærksom på, at der findes sådan noget her, efter at man bliver opmærksom på, at der er blevet sendt en fax fra Told og Skat i Århus i oktober 2000, når man, som det heraf fremgår, i forbindelse med forberedelsen af L 99 har været langt, langt inde også i den konkrete sag, endda så langt, at man har benyttet sig af rådgivning fra de revisorer, som man må gå ud fra er de største eksperter i det her.
Jeg vil gerne bede skatteministeren om at komme herop og i hvert fald forklare, hvorfor han ikke mener at han kan kommentere en så alvorlig sag, som der her er tale om.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2003-12-19:
Jeg beklager, hvis jeg ikke helt forstod, hvad det var, fru Else Theill Sørensen ønskede af mig.
Det handlede vistnok om, at jeg skulle læse hele lovgivningen op, så medlemmerne vidste, hvad lovforslaget handler om.
Jeg håber, det er sådan, at folketingsmedlemmerne har læst den her lovgivning igennem, også fordi det er en temmelig vigtig lovgivning.
Det vil sige, at hvis man er uheldig at tage til udlandet og studere dér, hvis man er uheldig at finde en udenlandsk ægtefælle, så har man ikke de samme muligheder for at få ægtefællesammenføring som andre borgere.
Jeg håber sådan, at Socialdemokratiet på et tidspunkt vil være med til at afskaffe tilknytningskravet, for det her er trods alt det værste i udlændingelovgivningen.
Alderskrav er vi også imod, men det kan man trods alt vokse fra.
Når det derimod drejer sig om tilknytningskravet, er der somme tider intet at gøre.
Fru Pia Gjellerup og Socialdemokratiet er åbenbart helt ligeglade med, at vi med den her lovgivning begynder at diskriminere.
Vi bryder med det grundlæggende princip, at et biologisk barn og et adoptivbarn er akkurat lige godt stillet i forhold til dansk lovgivning.
Det vil sige, at et adopteret barn ikke har de samme rettigheder som et biologisk barn, og det er det, der er problemet.
Det kan godt være, det somme tider er svært for Socialdemokratiet at holde fast i værdier.
Men jeg håber også, at der kan være en vis forståelse for, at for os er det her det afgørende.
Det er en grundlæggende værdi, at adopterede børn og biologiske børn skal være ligestillede.
Jeg vil gerne gøre fru Sophie Hæstorp Andersen opmærksom på, at Justitsministeriet ikke har været inde over denne her del om adoption.
Jeg har spurgt ministeren, om Justitsministeriet har været inde over forslaget, og bedt om at få et høringssvar oversendt, og ministeren har svaret, at Justitsministeriet fremsatte nogle mundtlige bemærkninger, da lovforslaget oprindelig blev fremlagt.
Det er i sig selv underligt, og det vil jeg vende tilbage til, at det kun er mundtlige bemærkninger, der bliver afgivet i forbindelse med sådan et forslag. Med andre ord er der overhovedet ingen faglig vurdering af det her, kan jeg sige til fru Sophie Hæstorp Andersen, i hvert fald ikke fra ministeriets side, og derfor vil jeg gerne vide: Hvad er det for en faglighed, som Socialdemokratiet støtter sig til her?
Hvad er det, der gør, at Socialdemokratiet er kommet frem til, at børn, der nu adopteres efter det fyldte 6. år, er farlige, at de udgør en potentiel fare for det danske samfund?
Hvordan er man kommet frem til det?
Ole Stavad (S), 2003-12-19:
Jeg synes, at det store problem i det her er, at med den måde, som visse medlemmer her i Tinget diskuterer på, efterlades der faktisk et falsk billede hos befolkningen af, hvad det handler om.
Den holding, som jeg hører fru Elsebeth Gerner Nielsen har, er, at hvis man ikke kan nå en løsning, der gælder for alle, skal man lade være med at gøre noget.
Efter at fru Gerner Nielsen i lang tid på en række områder, hvor vi har været enige, har kritiseret reglerne og virkningen af dem, efter at vi går ind og sammen med regeringen forsøger at finde løsninger, fremstiller fru Gerner Nielsen det, som om vi strammer, fordi vi ikke har de sidste 5 pct. med.
Fru Gerner Nielsen tegner et billede af, at vi hellere skulle lade være med at løse problemet for de 95 pct., som fru Gerner Nielsen gerne vil, når vi ikke kan få de sidste 5 pct. med.
Det er jo billedet, fru Gerner Nielsen tegner, og det forstår jeg simpelt hen ikke kan være en radikal opfattelse.
Bjarne Laustsen (S), 2003-12-19:
Da den borgerlige regering kom til, sagde man, at man ville fjerne al unødvendig lovgivning fra området. Hvorfor blander man sig så her i noget, som arbejdsmarkedets parter burde kunne klare selv? Hvem er det egentlig, der er kommet til ministeren og har sagt, at her har vi et meget, meget stort problem? Er det lønmodtagerne?
Er det lønmodtagerne, der har sagt, at de skal have ret til ferie uden at holde ferien, men i stedet få pengene udbetalt?
Jeg er glad for, at ministeren gik herop og bekræftede, at deltidsloven ikke har gavnet et eneste menneske her i dette land.
Der var ikke et eneste problem.
Ministeren skabte et problem.
Han påstod, at der var lønmodtagere i Danmark, der ikke kunne få lov at gå på deltid, selv om der stod i overenskomsten, at det var en fuldtidsoverenskomst.
Der fandtes ikke et eneste eksempel, og det gør der sikkert heller ikke her.
Det, det er problemet, er, at ministeren går ind og tager parti for den ene part i den her sag.
Det vil vise sig, at man er i stand til at presse ganske almindelige lønmodtagere til at afstå fra at holde ferie mod til gengæld at få feriepengene udbetalt.
Det synes jeg ikke fremmer en familievenlig politik, som jeg håber at også ministeren går ind for.
Ole Vagn Christensen (S), 2003-12-19:
Hr. minister, det er jo noget pølsesnak!
Hvad er det for et individ, man hjælper ved at give den stærkeste retten?
Det er selvfølgelig den stærkeste.
Der er også nogle, der siger, at frihed er det bedste guld.
Jeg tror også, at de klapper i hænderne der, hvor de læser i de her lovforslag, at de har fået denne her mulighed.
Der er jo ikke tale om, at man giver frihed til dem ude på arbejdspladserne.
Nej, friheden er til, at man kan konfiskere den femte ferieuge med den stærkestes ret, og det er jo også det, der er slået fast af Ferieudvalget.
Så lad os
nu holde os til det, der er kendsgerningen.
Claus Hjorth Frederiksen (V), 2003-12-19:
Jeg er glad for på årets sidste møde i Folketinget at få lov at præcisere de forskelle, der tilsyneladende er mellem regeringen og Socialdemokratiet.
Der er rigtigt, at vi altid hæger om at give den enkelte ret til og indflydelse på sin egen hverdag.
Og ja, det er rigtigt, at vi her lægger vægt på, at individet kan få sine egne optjente feriepenge udbetalt, også selv om han ikke skulle holde ferie, og at vi ikke vil begive os ind i hr. Ole Vagns tvangsordninger med, at det skal indbetales til en eller anden stor fond.
Så jeg takker for muligheden for at præcisere det.
Bjarne Laustsen (S), 2003-12-19:
Ministeren bruger meget tid til at tale udenom.
I de 2 år, hr. Claus Hjort Frederiksen har været minister,
har man overhovedet ikke respekteret den danske aftalemodel.
Man går ind og blander sig i noget, som man skulle have holdt fingrene fra.
Det startede med deltidsloven, hvor man kan sige, at man giver arbejdsgiverne nogle muligheder, som de ikke havde før.
Dermed respekterer man ikke, at parterne har
en aftalesituation på baggrund af det styrkeforhold, som aftalen er udtryk for.
Her går regeringen ind og tager over, og det er nøjagtig det, den også har gjort i den sag her.
Her åbner man mulighed for, at arbejdsgiverne kan gå ind og lægge et moderat pres på den enkelte for ikke at afholde sin ferie.
Så er det selvfølgelig fint, at beskæftigelsesministeren giver mulighed for, at man så kan få udbetalt feriepengene.
Men det er jo altså den retsstilling, som hr. Ole Vagn Christensen taler om.
Det er den, vi vil komme til at se fremover på arbejdsmarkedet.
Det, som lønmodtagerne har kæmpet hårdt for, er, at de kan få 5 ugers ferie.
Selvfølgelig kan de få feriepengene udbetalt, men det er et spørgsmål, om de har ret til ferien, eller om de bliver udsat for et pres, hvis der er en eller anden situation i firmaet, der gør, at arbejdsgiveren synes, det er mest hensigtsmæssigt at udbetale feriepengene i stedet for at lade folk afholde ferie.
Det er det, der er problemet.
Ole Vagn Christensen (S), 2003-12-19:
Jeg kender ingen, der ikke kan få deres feriepenge - det må jeg sige - i henhold til de regler og de love, vi har.
Man går ind og laver forringelser, hvilket også er fastslået i udvalgets betænkning, og det er der, vi spørger, hvorfor mennesker skal udsættes for den mulighed.
Vi har jo 5 ferieuger, og jeg mener, at når man har 5 ferieuger, så er det, fordi folk skal holde deres ferie.
Den måde, man har valgt at sikre det på i konventionerne, er, at penge og ferie følges ad, og at lønmodtagerne ikke kan gå ind og misbruge dette system på nogen som helst måde.
Men det er jo det, man lægger op til at undergrave med lovforslaget.
Det handler jo slet ikke om, hvorvidt folk skal eller ikke skal have deres feriepenge, for alle er jo berettigede til at få deres feriepenge.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2003-12-19:
Hr. Ole Vagn Christensen taler så hurtigt, at jeg ikke er sikker på, at jeg lige forstod det, så derfor vil jeg godt præcisere, hvad lovforslaget går ud på.
Hvert år, når ferieåret er gået, står der 170 mio. kr.
tilbage i uhævede feriepenge; feriepenge, som er optjent af lønmodtagerne, men som de ikke har fået udbetalt, fordi de af forskellige årsager ikke har holdt deres ferie.
Med forslaget vil disse uhævede feriepenge i højere grad udbetales til lønmodtagerne og dermed komme dem til gavn, som har optjent dem.
En konsekvens af forslaget er, at lønmodtagerne i højere grad end i dag vil få mulighed for at få udbetalt feriepengene, og denne form for frihed for den enkelte til selv at vælge ligger godt i tråd med regeringens politik om at give mennesker indflydelse på deres eget liv.
for ikke at holde ferie
- jeg tror, det var det, hr. Ole Vagn Christensen fremførte.
Men der sker jo ingen ændringer i lønmodtagerens ret til at holde sin ferie i ferieåret.
ret er jo nøjagtig den samme som i dag.
Men hvis ferien af en eller anden grund alligevel ikke er blevet holdt og lønmodtageren og arbejdsgiveren heller ikke har aftalt at overføre ferien, så får lønmodtageren trods alt nu de optjente feriepenge.
Må jeg så sige til hr. Ole Vagn Christensen: Hvorfor ikke sige det ligeud, som det er i denne her sag, at hr. Ole Vagn Christensen ikke har tillid til, at lønmodtagerne selv kan tage ansvar for deres eget liv?
Det vil hjælpe dem, som har holdt deres ferie og i dag ikke kan få de penge, som de selv har sparet op.
Jeg synes, det er lidt skammeligt, at Socialdemokratiet, som slår sig op på at støtte det enkelte menneske, nu igen er systemfolk, systemfolk og systemfolk.
Ole Vagn Christensen (S), 2003-12-19:
Hr. Lars Barfoed kan måske forklare mig det.
Jeg ridsede den gældende retstilstand op.
Vi har jo i dag en situation med rettigheder til 4 ugers ferie, som er nedfældet i konventionerne, og det gælder også for den femte ferieuge.
Det er jo her, man har lavet undergravningen.
Det kan godt være, at det i hr. Lars Barfoeds terminologi ikke er en forringelse, men det er det altså i Ferieudvalgets betænkning.
Lars Barfoed (KF), 2003-12-19:
Så vil jeg prøve at skære endnu mere ind til benet: Har lønmodtagere fortsat ret til den femte ferieuge i henhold til ferieloven?
Ole Vagn Christensen (S), 2003-12-19:
Nej, det kan hr. Ole Vagn Christensen ikke bekræfte.
Og det kan han ikke gøre, ud fra at vi jo har Ferieudvalgets betænkning om ferieloven, betænkning nr. 1375.
Den siger meget, meget klart: »Da arbejdstidsdirektivets minimumsregel er 4 ugers betalt ferie, er det udvalgets opfattelse, at det ikke vil stride mod direktivet, hvis man som følge af situationens udvikling indfører en regel om, at det aftales mellem arbejdsmarkedets parter, at den femte ferieuge kan erstattes af en kontant udbetaling.
Dette måtte være tilfældet, også selv om reglen i sig selv måtte blive anset som en forringelse af lønmodtagerens retsstilling i forhold til den gældende retstilstand.«
Det er altså ikke hr. Ole Vagn Christensen, der fremfører det.
Det er det udvalg, der har været nedsat omkring betænkningen her, så derfor kan jeg ikke bekræfte det.
Når jeg taler om falsk markedsføring, så hænger det jo sammen med, at det, hr. Lars Barfoed var oppe at fortælle om, jo ikke er det, striden står om. Striden står om forringelsen af retstilstanden og lønmodtagernes retsstilling.
Det er det, det handler om.
Det er det, vi kalder falsk markedsføring, for det stod ikke i overskriften til forslaget, nej, der stod udbetaling af feriepenge.
Lars Barfoed (KF), 2003-12-19:
Hr. Ole Vagn Christensen startede med at tale om falsk markedsføring.
Jeg tror, det var det begreb, hr. Ole Vagn Christensen brugte.
Så vil jeg sige, at den tale, vi netop har hørt, i hvert fald er et godt eksempel på vildledende markedsføring af socialdemokratiske synspunkter.
Det var nok derfor, hr. Ole Vagn Christensen skulle bruge så lang tid på at forsøge at forklare sit synspunkt. Må jeg ikke bede hr. Ole Vagn Christensen om bare at bekræfte to ting.
For det første: Med det her lovforslag sikrer vi - og det er det, der er formålet med det - at flere lønmodtagere kan få de feriepenge, som de selv har gjort sig fortjent til, i stedet for at pengene går over til nogle fonde.
For det andet: Kan hr. Ole Vagn Christensen ikke også bekræfte, at lønmodtagernes ret til den femte ferieuge på ingen måde er blevet begrænset med dette lovforslag?
De har helt den samme ret til den femte ferieuge i henhold til ferieloven, som de hele tiden har haft.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2003-12-19:
Når regeringen for tredje år foreslår, at renteafkastet af Feriekonto skal tilfalde statskassen i stedet for Arbejdsmarkedets Feriefond, sker det for at bidrage til finansieringen af næste års finanslov og ud fra en vurdering
af, hvordan vi synes, at pengene kan anvendes bedst muligt.
Det er også derfor, at regeringen vælger at fremsætte et forslag, der kun forholder sig til ét år ad gangen, og at vi hver gang får en bred drøftelse i Folketinget.
Ole Vagn Christensen (S), 2003-12-19:
Vi havde en god debat ved førstebehandlingen af det her forslag, og senere har vi jo sådan set fået nogle svar på nogle af de spørgsmål, som blev rejst under den debat.
Vi har fået et svar i bilag 7, hvor det konstateres, at Socialdemokraterne ikke blev præsenteret for disse 100 mio. kr. i forbindelse med politi- og kriminalforsorgsforliget.
Jeg synes bare, det skal slås fast, at det, vi blev præsenteret for, var noget, som kunne skabe
Vi har også fået konstateret, og det var en af de ting, vi diskuterede, hvem der satte denne mølle i gang om det med at inddrage Feriefondens midler i det politiske arbejde til forskellige initiativer.
Det var jo VK-regeringen i 1992, og det står meget klart i de bilag, vi også har fået.
Der står også, at de 200 mio. kr. skulle bruges til en styrkelse af den almene voksenuddannelse; det vil sige, at der var sat adresse på.
Derfor, og fordi det også var forhandlet med organisationerne, kunne vi jo nå frem til, at vi i enighed kunne lave en sådan løsning.
Sidste år blev det fremført af Dansk Folkepartis ordfører, at det, vi oplevede omkring dette med at inddrage Feriefondens midler, betragtede man fra Dansk Folkeparti som en engangsforeteelse, men nu er det så anden gang, vi ser det.
Det vil sige, at man er rendt fra det, man sagde.
Derfor tror jeg, det ville være bedre at stille beskæftigelsesministeren et spørgsmål.
Der er nemlig lagt op til fra organisationernes side, om det ikke var betimeligt, at man tog en forhandling med dem og fandt ud af, hvordan det her skal håndteres i fremtiden.
Derfor vil jeg godt spørge beskæftigelsesministeren, om beskæftigelsesministeren ikke finder det en overvejelse værd at få lavet nogle retningslinjer, så vi ikke hvert eneste år skal stå og slås om dette tyveri, eller hvad man nu vil kalde det.
Bent Bøgsted (DF), 2003-12-19:
For at der ikke skal være nogen tvivl: Dansk Folkeparti er imod det her forslag.
Det er ikke Dansk Folkeparti, der har problemer, for vi har altid været imod det her forslag.
Det er hr. Søren Søndergaard, der har et problem, fordi de er kommet i tvivl, da de skulle være enige om forslaget her.
Dansk Folkeparti har altid været imod, og derfor behøver
vi ikke at tilslutte os det samme tillægsbetænkningsbidrag som hr. Søren Søndergaard, for hr. Søren Søndergaard er kommet i tvivl om, hvad der nu er rigtigt.