runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Astrid Krag Kristensen (SF), 2006-10-27:
Jeg er her for fru Anne Baastrup, der desværre ikke kunne være til stede.
SF forstår, at forslaget er en del af regeringens plan for afbureaukratisering.
Nu er det svært at være imod afskaffelse af unødvendigt bureaukrati, men regelforenkling kan jo have nogle konsekvenser ud over selve afbureaukratiseringen.
Så det økonomiske incitament for arbejdsgiveren til at sørge for et godt og sikkert arbejdsmiljø er stadig til stede, og derfor kan vi i SF støtte forslaget.
Ulla Fasting (RV), 2006-10-27:
Jeg skal på vegne af fru Elisabeth Geday, som er Det Radikale Venstres ordfører på dette område, men som ikke har kunnet være til stede i dag, meddele, at Det Radikale Venstre stemmer for forslaget.
Der er tale om forenklinger, og det kan vi godt lide i Det Radikale Venstre.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2006-10-27:
Ikke overraskende kan Det Konservative Folkeparti også støtte det her lovforslag.
Der er i virkeligheden tale om betydelige administrative lettelser for virksomhederne, i og med at man skaffer det samme beregningsgrundlag for diverse virksomhedsudgifter, såsom bidrag i forbindelse med erhvervssygdom, elevrefusion, finansiering af ATP ved arbejdsløshed, erhvervsrettet voksen- og efteruddannelse og selve finansieringen af Lønmodtagernes Garantifond.
Det er fornuftigt, at virksomhederne kan samle selve beregningsgrundlaget, så man ikke skal vende tilbage til bogholderiet med beregninger for forskellige ydelser på forskellige tidspunkter, men kan gøre det i samme arbejdsgang.
Colette L. Brix (DF), 2006-10-27:
Da vores ordfører, hr. Bent Bøgsted, ikke kunne være til stede i dag, skal jeg fremføre følgende: Det kan selvfølgelig bringe smilet frem hos enhver erhvervsordfører, når vi her i salen kan behandle lovforslag, der giver betydelige administrative forenklinger til erhvervslivet.
Det er et fokusområde, som Dansk Folkeparti ser meget på, og vi mener, at indbetalinger og indberetninger fra de private virksomheder til de offentlige systemer skal forenkles og ensrettes.
Derfor har vi et politisk ønske om, at alle indbetalinger til staten på sigt kan indbetales samme dag – men Rom blev jo ikke bygget på en dag.
Det er særdeles fornuftigt, at man ændrer på beregningsmetoderne, der ligger til grund for indbetalingerne til Arbejdsmarkedets Erhvervssygdomssikring, så det er den samme beregning, der ligger til grund for alle ordningerne.
Vi har noteret os, at ændringen ledsages af justeringer i satserne, således at forslaget overordnet er provenuneutralt i forhold til virksomhederne.
Men Dansk Folkeparti finder, at der er et lille problem i den i lovforslaget skitserede model.
Virksomheder med en høj andel af deltidsansatte vil komme til at skulle betale mere, og det er vi ikke helt tilfredse med.
Derfor vil Dansk Folkeparti under udvalgsarbejdet se nærmere på, om det overhovedet kan lade sig gøre at finde en model, hvor man ikke straffer landets mindste virksomheder.
Forslagets andet ben, hvor indbetalinger samles på en fælles dato, er fuldstændig i overensstemmelse med Dansk Folkepartis netop beskrevne erhvervspolitik.
Alt i alt har man i forslaget beregnet AMVAB-besparelser i omegnen af 45 mio. kr. årligt, og det er jo et betydeligt skridt i den rigtige retning.
Lone Møller (S), 2006-10-27:
Fru Marion Pedersen har så glimrende redegjort for, hvad forslaget går ud på, og glæder sig efter i mange år at have kæmpet for administrative lettelser over, at der nu kommer en.
Det har jeg såmænd da også gjort, og det tror jeg vi er mange i dette Ting der har.
Desværre ser man nogle gange, at når man får fjernet en byrde, så kommer der flere igen, men lad os håbe, det ikke bliver konsekvensen af det her forslag.
Der er ingen tvivl om, at både det private erhvervsliv og det offentlige arbejdsmarked vil få lettelse og gavn af det her forslag, og Socialdemokratiet kan støtte det.
Marion Pedersen (V), 2006-10-27:
Dette lovforslag er jeg meget glad for at være ordfører på.
Som man kunne høre, hvis man har talt med på min opremsning, så bliver det altså muligt at indbetale seks forskellige bidrag samtidig en gang i kvartalet.
For en arbejdsgiver betyder det også, at man slipper for at foretage særskilt indberetning til ATP, da udregningen foretages på baggrund af ATP-indbetalingerne i det foregående kvartal.
Venstre kan derfor fuldt ud støtte lovforslaget.
Dette lovforslag kommer som følge af en glædelig udvikling, nemlig at levealderen er stigende.
Det, at befolkningen bliver ældre, og at folk er raske og rørige op i en høj alder, gør, at mange har lyst til at blive længere på arbejdsmarkedet, og da vi jo samtidig ved, at ungdomsårgangene bliver mindre de kommende år, har erhvervslivet og dermed Danmark også brug for alle dem, der vil arbejde længere. Med dette lovforslag vil Folketinget komme den udvikling i møde, således at det bliver muligt at udskyde tidspunktet for udbetaling af de penge, som vi alle sammen sparer op via vores ATP-indbetalinger.
Som det er i dag, kan man få udbetalt ATP, når man fylder henholdsvis 65 år og 67 år, med mulighed for at udskyde udbetalingen, til man bliver 70 år, mod til gengæld at få en forhøjet ydelse.
Forslaget, vi her behandler, lægger op til, at vi forhøjer den udskydelsesmulighed til det 75. år.
Fra Venstre kan vi varmt anbefale dette lovforslag.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-10-27:
Nu hørte jeg fru Marion Pedersen glæde sig over den her meget længere levealder, og det kan man jo sådan set ud fra en gennemsnitsbetragtning sige at der ikke er noget forkert i.
Men jeg gad vide, om ikke fru Marion Pedersen også er klar over, at det ikke gælder for alle mennesker, for alle grupper i befolkningen, at man lever længere.
Og dermed også sagt, at nogle, nemlig de kortuddannede og dem med de hårdeste job, ikke har nogen glæde af det her og ikke har den samme glæde af, at man forhøjer alderen, fordi det kun vil være til gavn for dem, der lever længst, og til skade for dem, der lever kortest.
Er fru Marion Pedersen ikke enig med mig i, at der er en social skævvridning i den måde, man opfatter det her spørgsmål om levealder og senere tilbagetrækning på?
Marion Pedersen (V), 2006-10-27:
Nu har jeg personligt altid syntes, at det var dejligt at blive ældre, for jeg synes, alternativet er værre.
Jeg ved godt, at nogle ikke når den samme høje alder som andre, men det her er jo ikke en tvang.
Man skal ikke udskyde ATP-udbetalingen, man kan udskyde den.
Men man får bare muligheden, hvis man er rask og rørig og i øvrigt gerne vil blive på arbejdsmarkedet, for at udskyde den yderligere 5 år.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-10-27:
Jo, men nu er det jo sådan, at de mennesker, der har mulighed for at udskyde ATP-udbetalingerne, har mulighed for at få en gevinst
Fra hvis konto er det, de får den gevinst?
Det er selvfølgelig fra dem, der ikke har mulighed for at gøre det her.
For der er jo nu engang den sum penge, der er.
Jytte Andersen (S), 2006-10-27:
På linje med det, jeg sagde før, støtter Socialdemokraterne også dette lovforslag, som skaber den samme retstilstand, som folk med livstruende sygdomme hidtil har haft i pensionsbeskatningsloven, når det drejer sig om Lønmodtagernes Dyrtidsfond.
Det synes vi er et helt og aldeles fornuftigt lovforslag, som vi varmt bakker op.
Marion Pedersen (V), 2006-10-27:
De to foregående lovforslag, vi har behandlet her i formiddag, vil berøre rigtig mange mennesker, men jeg håber, at det i værste fald kun bliver ganske få, der får brug for dette lovforslag.
Lovforslaget handler nemlig om, at man ved livstruende sygdom, som efter en lægelig vurdering vil føre til døden inden det fyldte 60. år, kan få udbetalt sin opsparing i Lønmodtagernes Dyrtidsfond, mens man stadig er i live.
Dermed ligestilles udbetalingen af Lønmodtagernes Dyrtidsfonds opsparing med andre pensionsformer.
Folketinget vil altså med en vedtagelse af dette lovforslag give personer med livstruende sygdom en mulighed for selv at disponere over deres egne indbetalte penge i en svær tid, hvor der er meget andet at bekymre sig om end økonomien, og Venstre kan fuldt ud bakke op om lovforslaget.
Astrid Krag Kristensen (SF), 2006-10-27:
Jeg er her på vegne af hr. Ole Sohn, der desværre ikke kunne være til stede i dag.
I SF finder vi tanken om muligheden for at udskyde udbetalingen af ATP til det 75. år for til gengæld at modtage et højere månedligt beløb sympatisk, men man kan dog have sine tvivl om, hvor mange der vil benytte sig af det.
Når det er sagt, er der også behov for at kigge på den sociale balance i forslaget, som hr. Jørgen Arbo-Bæhr har været inde på.
Med den vægtning og de satser, der er foreslået nu, er der en rimelig social balance, men det er altså kun, så længe der er tale om den nuværende levealder.
Den sociale skævhed bliver klar, når man kigger på andre, højtuddannede grupper.
De vil med en generel vækst i levealderen ikke bare få udsigt til at blive 81 år, men faktisk også til at øge deres levealder væsentligt mere.
Derfor kan de score en pæn og stadig stigende gevinst ved at udskyde betalingen af ATP'en, og det er her, problemet for alvor opstår: Deres gevinst kan kun komme ét sted fra, og det er fra de øvrige, der indbetaler til ATP'en, altså de føromtalte 3F'ere og social- og sundhedsarbejdere.
Derfor kan dette forslag komme til at medføre en asocial omfordeling, som kun vil vokse i takt med, at vi gennemsnitligt bliver ældre, og som endda vil vokse ekstra meget, hvis de lavtuddannedes gennemsnitlige levealder ikke stiger i takt med den øvrige befolknings.
Vi ved jo strengt taget ikke, hvordan det kommer til at se ud, så derfor burde denne ordning indeholde en eller anden indbygget reguleringsmekanisme, som tager højde for den sociale skævhed, der opstår i takt med den stigende gennemsnitlige levealder.
Irene Simonsen (V), 2006-10-27:
Jeg har slet ikke det negative livssyn, at man skal bruge pisk og komme efter folk.
Jeg tror på guleroden, og jeg kan se mulighederne for nogle.
Det kan godt være, jeg er ukuelig optimist, men det vil jeg så gerne have lov til at blive ved med at være, for jeg tror, at de mennesker, vi taler om her, har deres livs chance lige nu.
Den chance skal de også have, den skal udnyttes fuldt ud, og så skal det jo ikke være sådan, at de mister deres livs chance, fordi vi fjerner loftet over kontanthjælpen.
Det ville dog være trist.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2006-10-27:
Det er vigtigt at starte med at understrege, at lovforslaget giver en ret, at der altså ikke er tale om en pligt.
Det er også vigtigt at se det på baggrund af, at vi nu har lavet en velfærdsreform, som alt andet lige er lavet, fordi vi har brug for noget mere arbejdskraft i en tid, hvor de demografiske forhold er ændret.
Det er alle efterhånden ved at være kendt med.
Når der er tale om en ret og ikke en pligt, er det fuldt ud fornuftigt at synkronisere mulighederne for udskydelse af ATP-betaling med de vilkår, der også gælder for pensioner på den øvrige del af arbejdsmarkedet.
Jeg mener derfor, at vi, som fru Marion Pedersen også var inde på, skal se lovforslaget på en glædelig baggrund, nemlig at folk lever længere.
Dermed ikke sagt, at hr. Jørgen Arbo-Bæhr, som fru Jytte Andersen også var inde på, i virkeligheden – og nu tror jeg, jeg fristes til at sige for en gangs skyld –
har en meget væsentlig pointe.
Men lad os nu ikke, fordi der er nogle, der får lidt mere glæde af lovforslaget end andre, begynde at gøre det til et problem.
Det er netop det, der arbejdes på ovre i Beskæftigelsesministeriet i disse dage, hvor vi skal beslutte, hvordan nedslidningsfonden, hvor der jo er sat 3 mia. kr. af til at skaffe et bedre arbejdsmiljø, skal udmøntes.
Det er alt sammen noget, der skal ses på baggrund af, at hvis vi forventer, at folk skal blive længere på arbejdsmarkedet, skal de også have det lettere på arbejdsmarkedet, så de undgår nedslidning.
Jeg må sige til hr. Jørgen ArboBæhr, at der rejses et helt berettiget spørgsmål, men det er et spørgsmål, som regeringen og forligspartierne bag velfærdsreformen også er meget opmærksomme på, og vi har altså også afsat 3 mia. kr. til at få sat fokus på det.
Colette L. Brix (DF), 2006-10-27:
Igen, skal jeg på vegne af vores arbejdsmarkedsordfører, hr. Bent Bøgsted, fremføre følgende: Dansk Folkeparti er part i velfærdsreformen og støtter derfor de initiativer, der skal forbedre den enkelte borgers mulighed for at blive længere tid på arbejdsmarkedet.
På lige fod med de muligheder, man har i de almindelige pensionsordninger, bliver det med forslaget muligt at udskyde udbetalingen af sin opsparede ATP, til man bliver 75 år.
Jytte Andersen (S), 2006-10-27:
Vi betragter, som det også fremgår af beskæftigelsesministerens bemærkninger, lovforslaget som en konsekvens af vores velfærdsaftale.
ATP-udbetalingen kan udskydes, fra man er 70 år, som det er muligt i dag, til man er 75 år.
Det er en frivillig ordning, men det er klart, at hvis man udskyder udbetalingen, får man også en højere pension, så vi er sådan set helt enige i lovforslaget.
Jeg vil benytte lejligheden til at sige, at det er rigtig, rigtig godt, at beskæftigelsesministerens lovgivning bliver ligestillingstestet.
Det fremgår af tabel 1 i bemærkningerne, at for en gangs skyld gøres der noget, der entydigt er til gavn for kvinder, fordi kvinder generelt lever længere.
Skemaet i bemærkningerne viser, at af alle 65-årige når 50 pct. af kvinderne, men kun 34 pct. af mændene at blive 85 år.
Der er altså i virkeligheden en klar overvægt af kvinder, og jeg synes, jeg vil benytte lejligheden til at sige det her, fordi det jo er rigtig, rigtig godt at få illustreret, hvilken betydning vores lovgivning har for de to køn.
Så vil jeg også godt sige, at hr. Jørgen ArboBæhr har fat i en ende, som ikke knytter sig så meget til dette lovforslag som til de uligheder, der er på sundhedsområdet.
Det er oplagt, at når en arbejder lever 11-12 år kortere end en person med en højere uddannelse, er der en klar skævhed, som også gør sig gældende her, så jeg mener sådan set, at hr. Arbo-Bæhr har fat i en vigtig ende.
Men det er en ende, vi skal håndtere i forbindelse med en sundhedspolitisk indsats og en arbejdsmiljøindsats, som jo også udgør en meget stor del af velfærdsaftalen.
I forbindelse med spørgsmålet om fleksibel tilbagetrækning lagde vi netop vægt på, at der skulle ske et gevaldigt løft af arbejdsmiljøindsatsen.
Det er sådan set den strategi, Socialdemokraterne har lagt, når det gælder fleksibilitet, også på grund af bevidstheden om, at der er en meget stor ulighed i vores levealder, som klart knytter sig til sundhedstilstanden, og som klart knytter sig til arbejdsmiljøet.
Marion Pedersen (V), 2006-10-27:
Så det er sådan set den forhøjelse, der sker.
Det er jo ens egne penge, kan man sige, fordi man har indbetalt de år flere.
Så det kan jeg ikke se noget problem i.
Ulla Fasting (RV), 2006-10-27:
Jeg skal på vegne af Det Radikale Venstres ordfører, fru Elisabeth Geday, som er ordfører på dette område, men som altså ikke har kunnet være til stede i dag, meddele, at Det Radikale Venstre stemmer for forslaget.
Dette forslag kan ses i forlængelse af velfærdsforliget.
Vi ønsker, at borgere, der vælger at blive på arbejdsmarkedet, også får mulighed for at udskyde udbetalingen af deres pensioner.
Folkepensionen fik mere fleksible udbetalingsregler, som trådte i kraft den 1. juli 2004, og de regler giver mulighed for at udskyde udbetalingen af folkepension mod til gengæld at få en højere ydelse.
Det foreliggende forslag forbedrer muligheden for at udskyde udbetalingen af ATP-pensionen.
ATP udbetales i dag ved det fyldte 65., alternativt 67. år med mulighed for at udskyde udbetalingstidspunktet, til man fylder 70 år.
Det foreslås, at denne grænse nu forhøjes til 75 år, og denne ændring betyder, at en udsættelse fører til en tilsvarende forhøjelse af pensionen.
Det skaber bedre muligheder for den enkelte for at blive på arbejdsmarkedet og planlægge og forbedre sine økonomiske vilkår som pensionist.
Fleksibilitet har ikke mindst betydning for personer, som har supplerende pensionsindtægt i form af ratepensioner eller lignende, som måske kun løber over 10 år.
Ved at udsætte udbetalingen af ATP-pensionen til det 75. år kan hun eller han i mange tilfælde få en betydelig supplerende pension, som er livsvarig, og derfor stemmer vi for dette forslag.
Irene Simonsen (V), 2006-10-27:
Jeg er så privilegeret, at jeg ved siden af jobbet herinde faktisk arbejder med at få kontanthjælpsmodtagere i arbejde, og det privilegium gør rent faktisk, at jeg kan se, hvor glade og tilfredse de kontanthjælpsmodtagere, der kommer ud af offentlig forsørgelse og over i selvforsørgelse, bliver, og hvad der sker med deres liv.
Det er den retning, jeg ønsker at arbejde efter rent politisk.
At SF ønsker noget andet, er i orden for mig, det bliver så deres opgave at gøre det, men jeg fastholder, at i Venstre vil vi gøre sådan, som jeg har beskrevet.
Elisabeth Geday (RV), 2006-10-27:
Jeg kan i hvert fald bekræfte, at hr. Jakob Axel Nielsens tiltro til rådighedsvurderingerne af vores kontanthjælpsmodtagere kan ligge på et meget lille sted.
Det er altså ikke et tagselvbord er jeg nødt til at gøre hr. Jakob Axel Nielsen opmærksom på.
Det er ikke således, at man frivilligt kan vælge at opsige sit job, hvorefter man kan indtræde i det her, som hr. Jakob Axel Nielsen åbenbart mener er et slaraffenland af offentlige ydelser, og vælte sig i kontanthjælp i stedet for at gå ud og tage et arbejde.
Hvis man kan arbejde, så skal man arbejde, men hvis man ikke kan arbejde på grund af sygdom, på grund af misbrug, på grund af sociale problemer, fordi man måske lige er ankommet til landet og har været udsat for tortur fra det land, man kommer fra, eller fordi der er andre årsager, jamen så skal man have den hjælp, og man skal bringes i stand til at arbejde.
Man skal hverken rammes af en økonomisk pisk i form af starthjælpen eller i form af kontanthjælpsloftet.
Der vil jeg sige: Ja, det er meningen, at de ting skal afskaffes – hellere i dag end i morgen.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2006-10-27:
Jeg kan oplyse, at jeg ikke kender regeringens analyse og den her kulegravningsrapport.
Jeg har fra ministeriet fået at vide, at den bliver offentliggjort på mandag, og jeg har ikke fået nogen tal fra den, så derfor er mine spørgsmål stadig væk relevante.
Kan fru Elisabeth Geday bekræfte, at man vil fjerne kontanthjælpsloftet og dermed lave et system i Danmark, sådan at de mennesker, der i dag passer deres arbejde med overskud frem for at være på passiv forsørgelse, ville skulle tage hjem fra arbejde og tænke: Nå, nu kan det ikke længere betale sig; skal vi se, om vi kan komme på kontanthjælp, eller skal vi se, om vi bare hellere vil arbejde og så håbe på, vi får noget mere i løn, for betale sig kan det i hvert fald ikke?
Elisabeth Geday (RV), 2006-10-27:
Det var jo rigtig, rigtig mange spørgsmål på en gang.
Hvis det her så er nogle tal, der er fremhævet, fordi de er særlig gunstige for regeringen, vil jeg bede, om vi så også kunne få de andre tal, som var gunstige for oppositionens synspunkter.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2006-10-27:
Vil fru Elisabeth Geday anerkende, at kontanthjælpsloftet tager særlig hensyn til børnefamilierne, på den måde at indtægter fra børnefamilieydelser bliver lagt oveni?
Kan vi fra Folketingets talerstol få bekræftet, at den dag, der er et andet flertal, vil man altså indføre nogle regler, der gør, at folk, der i dag har 650 kr. mere til sig selv, fordi der er et loft, skal have 850 kr. mindre end dem, der er på kontanthjælp under en socialdemokratisk-radikal regering?
Det får mig til derefter at spørge: Hvorfor vil De Radikale have deres egen farve i meningsmålingerne, når vi kan være sikre på, at der skal være en SR-regering næste gang?
Jakob Axel Nielsen (KF), 2006-10-27:
Vi Konservative vil altid gerne være med til at kigge på, hvordan man får ledige i beskæftigelse.
Men lad mig lige gribe fat i det, der blev sagt om de hjemløse.
Hvis jeg ikke havde stået her, havde jeg befundet mig i Socialministeriet og forhandlet en boligaftale om, hvordan vi kunne få bygget nogle nye boliger.
Det får mig til at tænke på en af de andre myter, der bliver bragt ind, nemlig at det er kontanthjælpsloftets skyld, at der er flere, der bliver sat ud af deres lejligheder.
Det passer ikke, for fakta er simpelt hen, at der har været et stigende antal udsættelser fra lejligheder i perioden 2002-2005; det er rigtigt.
Men næsten hele den stigning er sket i 2003, og kontanthjælpsloftet trådte i kraft den 1. januar 2004, så det er igen en af de myter, der bliver brugt i en skræmmekampagne, fordi man vil nå et politisk mål.
De, der kommer med de kampagner, var altså dem, der bakkede op om det, dengang man tog ansvar og var i regering.
Det er altså så ikke længere det, man mener.
Astrid Krag Kristensen (SF), 2006-10-27:
Jeg vil bare høre: Når nu man kunne have en ordning, hvor man reducerede kontanthjælpen for dem, der var i stand til at arbejde, men ikke mødte op i aktivering, og dermed undgik at ramme alle de folk, der er syge eller på barsel eller af andre årsager i en periode ikke er i stand til at arbejde, ville det så ikke være markant mere optimalt også for et parti som Det Konservative Folkeparti?
Vi har hjemløse i Danmark, det synes jeg egentlig i sig selv er et problem – det er godt, at de kan spille fodbold – og der kommer flere hjemløse, det kan vi jo se på de tal, der viser, at stadig flere familier bliver sat på gaden.
Og det er da på grund af den her øgede ulighed og fattigdom, som bl.a. følger af kontanthjælpsloftet.
Så jeg ville bare høre De Konservatives ordfører, om ikke det ville være tillokkende at vælge en ordning, som faktisk rammer de folk, der er arbejdsdygtige, og freder dem, der altså af helt legitime årsager som barsel og sygdom ikke kan arbejde, hvor meget man end skærer i deres eksistensgrundlag.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2006-10-27:
Inden man går på den der retorik med fattigdomspisk, synes jeg, vi skulle erindre os det, som fodboldspilleren fra VM for hjemløse sagde, nemlig at de rent faktisk er i de hjemløses superliga.
Dermed jo sagt, at vi har et godt system i Danmark, som virkelig tager hånd om de svageste.
Det, den principielle diskussion går på i dag, når vi snakker om, om kontanthjælpsloftet skal fjernes eller ikke fjernes, er, om man skal opbygge et system, hvor endnu flere mennesker kan stille sig selv det spørgsmål, om det kan betale sig at stå tidligt op om morgenen og køre ud til Bilka på cykel i regnvejr, eller hvad man nu skal, når man skal passe et arbejde, eller om det bedre kan betale sig at blive hjemme, for det får man måske 870 kr. mere om måneden for.
Det er det, diskussionen handler om, nemlig hvor man vil lægge sit vægtlod.
Der forstår jeg, at SF altså hellere vil prioritere at favorisere de passivt forsørgede, så det bliver endnu mere attraktivt.
Men der synes jeg, man sjofler de mennesker, der rent faktisk vælger at passe et arbejde.
Astrid Krag Kristensen (SF), 2006-10-27:
Jeg kan fortælle ordføreren, hr. Jakob Axel Nielsen, at jeg har hørt mange personlige beretninger fra folk, som bliver ramt af det her kontanthjælpsloft, fordi de er syge, fysisk eller psykisk, fordi de er unge kvinder på barsel, eller fordi de af andre årsager er uarbejdsdygtige i en periode, men ikke permanent.
Og så håber jeg da meget, at De Konservative vil være med til at se på, hvad man kan gøre ved det.
Jeg synes, det er et meget fortegnet billede, ordføreren kommer med, af dem, der bliver ramt af kontanthjælpsloftet, og jeg vil egentlig gerne høre, hvordan de syge og dem på barsel, der bliver ramt af det her kontanthjælpsloft, skal kunne komme i arbejde med det her redskab.
Jeg vil da også gerne vide, hvordan det skulle bringe folk tættere på arbejdsmarkedet at blive ramt af den her fattigdomspisk, hvordan det bringer folk tættere på arbejdsmarkedet at blive sat ud af deres bolig.
Det er måske, fordi der så bliver flere job i hotelbranchen, hvor mange af de her familier, der bliver sat på gaden, bor.
Der har desværre været en 35-procents-stigning af fogedudsætninger inden for de sidste 2 år.
Er det det, der er fidusen med det her kontanthjælpsloft?