Anne Baastrup (SF), 2003-01-16:
Jeg vil starte dér, hvor hr. Helge Adam Møller slap.
Det, der er vigtigst, når vi har de her rædselsfulde sager, hvor børn har været udsat for overgreb, er at sætte fokus på barnet som offer.
Der har været en lang række diskussioner om retssikkerheden, i og med at sigtede ikke kan få den umiddelbare adgang til videoafhøringen.
Men der er et sted, hvor jeg synes kæden hopper lidt af i hele den her diskussion.
Jeg er i og for sig enig med Centeret for Menneskerettigheder i, at der næppe er grundlæggende retssikkerhedsproblemer i det, i og med at vi har en forsvarsadvokat, der er forpligtet til at overvære afhøringen.
Men der er ikke i lovforslaget taget stilling
til, hvor lang tid der må gå, fra en anmeldelse har fundet sted, til videoafhøringen skal foretages
Grunden til, at jeg lægger meget vægt på den mangel i lovforslaget, er, at hvis en videoafhøring skal kunne anvendes som grundlag i stedet for en vidneafhøring over for domstolen, må barnet ikke må være udsat for behandling, barnet skal på en eller anden måde holdes væk fra psykologbehandling, samtaler med forældrene. Hvordan kommer vi videre, indtil den grundlæggende videoafhøring plus eventuelt den nye har fundet sted?
For et barn er en dag lang tid, og for et barn, der har været udsat for de her rædselsfulde ting, som nogle af børnene jo har oplevet, kan en uge og 14 dage være fuldstændig uoverskuelige, fordi der har man så fortalt det, og så sker der alligevel ikke noget.
De voksne gør ingenting, for gør de voksne noget, mister vidneafhøringen i videosituationen sin værdi.
Børnerådet er inde på nogle af de tanker, og jeg tror, at vi i arbejdet med lovforslaget skal kigge meget på, hvordan man kan stramme det op, således at der kan komme en hurtig, færdig afhøring af barnet, således at man kan komme i gang med den grundlæggende behandling af barnet.
For barnet har været udsat for noget grusomt, og barnet skal leve livet videre, og der skal vi altså prøve på en eller anden måde at se, hvordan det kan lade sig gøre.
Jeg kan se i den gennemgang af nogle af de andre landes måder at tænke på, at der er der sat nogle tidsfrister ind.
Så er der det andet spørgsmål, som det undrer mig lidt at der ikke rigtig er nogen af ordførerne, der har været inde på.
Det, vi jo skal være opmærksomme på, er, at malerier også er visuel gengivelse.
Hvordan kan vi lave en præcis afgrænsning af det, således at vi ikke står i en situation, hvor almindelige tegninger og andet rent faktisk kan danne baggrund for en meget alvorlig straf.
Vi skal i Retsudvalget have det meget mere præcist end det, der fremgår af lovforslaget.
Vi skal have en beskrivelse
af, hvad det er for en situation, man kan komme i, når/hvis der sker anmeldelse på grund af overtrædelse af den her bestemmelse.
Sidst, da vi talte om kriminaliserende billeder af børn, var vi inde på diskussionen: Billeder af nøgne børn taget på stranden af forældre eller gode venner.
Hvor går grænsen?
Jeg ved i hvert fald, at der er nogle af mine venner, der er noget tilbageholdende med at aflevere billeder til fremkaldelse, fordi de simpelt hen er nervøse for, hvad konsekvensen i virkeligheden er.
Kan man risikere en straf af den her karakter?
Det kan man ikke, det siger jeg hele tiden,
men vi skal være meget præcise også i den her udvidelse, for det er altså faktisk en meget alvorlig straf, man kan stå foran.
Jeg er fuldstændig enig i, at den bestemmelse, som vi lavede for nogle år siden, ikke har duet, den var for stram, vi må have lavet den om.
Men hvorfor ikke gå ind og tage alvorligt, at de anfægter begrebet kunde, at det begreb ikke duer?
Hvorfor ikke gå ind og tage nogle af de forslag, som de forskellige organisationer er kommet med?
Og så til sidst - nu begynder den røde lampe at lyse - om mellemmænd ved adoption: DanAdopt har været noget nervøse.
Vi bliver nødt til at arbejde på, hvordan vi kan være helt sikre på, at DanAdopt med god samvittighed og alt sådan noget indgår en aftale med en person, og så bliver der muligvis - muligvis - ikke tale om en eller anden form for gebyr.
Vi skal være sikre på, at vi ikke via denne lovgivning, som er tilvejebragt af nogle ganske, ganske gode grunde, i virkeligheden alle sammen kan komme gruelig galt af sted.