Aase D. Madsen (DF), 2003-12-04:
Jeg vil gerne med det samme oplyse, at Dansk Folkeparti ikke kan tilslutte sig forslaget, som det ligger her, og samtidig vil jeg gerne sige tak til ministeren for, at han ikke i denne sag vil agere julemand - nu havde vi det oppe før med hensyn til, hvilken måned det var.
Dansk Folkeparti har tilsluttet sig
regeringens lovforslag, L 8, kaldet overgangsloven, der uændret viderefører det gældende loft på 20 mio. t CO2 og den nuværende afgift på 40 kr. pr. ton ved overskridelse af de tildelte kvoter. Med dette beslutningsforslag vil kvotekravet blive strammet, og overskridelsesafgiften forhøjes betydeligt.
Det vil medføre en yderligere forvridning af elproducenternes konkurrenceevne i 2004.
I Dansk Folkeparti finder vi, at der absolut ikke er
nogen som helst rimelig grund til, at de danske energiforbrugere og samfundet som sådan før højst nødvendigt skal erlægge yderligere bidrag til betaling af regningen for, at den tidligere miljø- og energiminister, hr. Svend Auken, i EU kunne iføre sig spenderbukserne, slå ud med armene og tage førertrøjen på og dermed forpligte Danmark til en klimagasreduktion på 21 pct., der vistnok er europarekord; jeg tror, vi har den sammen med Tyskland.
Er det så ikke her, man siger: Det bødes der for i mange år osv. - især når det har vist sig, at der ikke er muligheder for at korrigere for den lave elproduktion, som Danmark havde i 1990?
Dansk Folkeparti kan ikke stemme for dette forslag, da det som sagt vil betyde en betydelig CO2-afgiftsforøgelse, og dette vil efter Dansk Folkepartis mening være et klart aftalebrud, i forbindelse med at Dansk Folkeparti har tilsluttet sig regeringens skatte- og afgiftsstop.
Det fremgår i øvrigt ikke af beslutningsforslaget, hvilke økonomiske konsekvenser forslaget har for energiforbrugerne, og man må spørge: Hvem skal betale den blankocheck, der udstedes med dette forslag?
Samfundsøkonomiske beregninger og andre konsekvensberegninger, hvor alle parametre er indregnet, er i øvrigt en generel mangelvare ved lovgivning på energiområdet, når omkostningerne opkræves hos energiforbrugerne, og når det derfor kan kanaliseres direkte over på energipriserne, uden at finansministeren behøver så meget som at lette på statskasselåget i den anledning.
Tværtimod får staten i form
af 25 pct. moms en stor indtægt af det forbrugerbetalte elpristilskud, der løber op i milliarder.
Så alt i alt: Jo flere miljøomkostninger der direkte bliver pålagt forbrugernes energiregninger, jo mere tjener staten.
Så vil jeg lige spørge: Hvor er mon energiforbrugerbeskyttelsen henne i denne sag?
Den synes jeg mangler meget alvorligt.
Klimaregningen skal betales, men det skal ikke ske på så løst et grundlag, som er skitseret i dette forslag.
Som bekendt har regeringen bebudet, at der bliver fremsat et lovforslag i det nye år, der skal implementere EU's kvotedirektiv om CO2-udledning.
Det skal træde i kraft i 2005 og skal omfatte både den administrative ramme for ordningen og tildeling af kvoter til virksomhederne.
Her vil Dansk Folkeparti naturligvis forsøge at fastholde regeringen på dens egen politik om mest muligt miljø for pengene.
Det er meget store danske samfundsøkonomiske interesser, der står på spil, ikke mindst for de danske virksomheder og deres konkurrenceevne.
Vi kan da godt diskutere iskerner.
Jeg ved da godt, at det er iskerner.
Man har boret ned, så man har nået målet.
Man er nået ned til den faste klippe nu, og der har man nu en iskerne - jeg ved ikke, hvor mange millioner år det går tilbage - og den vil man analysere for klimaforandringer, istid og varmetid.
Der var jo noget ved Grønland; det hed Grønland i gamle dage, og der var virkelig grønt, så det er jo interessant at se, om det var, fordi vi mere eller mindre havde palmer oppe ved Godthåb og omegn.
Vi ser de kendsgerninger i øjnene, at der ligger nogle kæmpestore omkostninger, som på den ene eller på den anden måde skal betales.
Der ser jeg, at det input, vi kan få, og den indflydelse, vi kan få på regeringen, vil betyde utrolig meget for det danske samfund - i modsætning til venstresiden af salen, som jo måske ikke har de store økonomiske briller på i den her sag.
Med hensyn til de store spenderbukser er det jo netop det, Dansk Folkeparti frygter, hvis klimapolitikken bliver gennemført sammen med Socialdemokratiet og venstrefløjen her i salen.
Det er de samfundsøkonomiske interesser, der står på spil, og derfor vil Dansk Folkeparti med al den magt, vi overhovedet kan, spille med på den side, der siger, at vi skal have mest miljø for pengene.
Ingen tvivl om det.
Så kan vi tage en tilbageskuende diskussion om Kyotoprotokol eller ikke Kyotoprotokol, men det står ganske fast, at da hr. Auken tog ned til EU og lavede forhandlingerne om de 21 pct., havde man jo regnet med, at der var en korrektion for tallene i 1990.
Da så den nye miljøminister blev sendt ned i EU, fik vi jo noget ganske andet at høre.
Og det er den regning, vi skal betale.
Så må vi så forsøge i Dansk Folkeparti sammen med regeringen at få det bedste ud af de ulykker, hr. Auken har lavet.