Mogens Lønborg (KF), 2004-02-06:
Baggrunden for det her forslag er for så vidt ganske dyster.
Vi taler om en målgruppe, som vel nok kan siges at høre til de absolut svageste overhovedet i vort samfund.
Desværre må vi også konstatere, at antallet af børn og unge, der er udsatte, er voksende.
Vi må også konstatere, at en stor del af dem er af anden etnisk baggrund og dermed fra
Derfor er der brug for, at vi tænker nyt og går nye veje i måden at løse de her store udfordringer på.
Derfor er det her forslag meget velkomment, fordi det netop viser nye veje. Det bærende princip i det her lovforslag er, at det helt afgørende for et barn, et ungt menneske, der er udsat, er, at det får etableret eller genetableret sociale relationer, bæredygtige sociale relationer.
Det er udtryk for, at intet kan stå i stedet for de naturlige relationer, som først og fremmest er til familien, til pårørende, til venner og naboer.
Uanset hvor dygtigt et behandlersystem vi har, kan det aldrig træde i stedet for de sociale relationer.
Det er det, der er ånden i det her forslag, og derfor hilser vi det så velkommen.
Et andet bærende princip i forslaget er, at man skal tænke i forebyggelse, og det vil sige, at man skal sætte ind så tidligt som muligt med en koordineret og målrettet indsats, og det er jo det, der kommer til udtryk i forslagets første del netop omkring de her handleplaner, hvor kommunen forpligtes til at tilbyde at udarbejde handleplaner, forud for at man igangsætter forebyggende foranstaltninger, og handleplaner i forhold til de familier, de forældre, hvor man har fjernet barnet, for netop at sætte ind for at sikre og genetablere de sociale relationer, som er helt, helt afgørende for, at man får rettet barnet eller det unge menneske op.
Hele ideen med at få forpligtet kommunerne til at tilbyde de her handleplaner er meget væsentlig for at være med til at løse de her ting.
Det er også vigtigt med den anden del af forslaget, netop at give kommunerne mulighed for at etablere nogle døgninstitutions- eller døgnløsninger, hvor man så at sige står over for et barn, et ungt menneske, som akut har brug for at blive placeret væk fra hjemmet, men hvor man ikke nødvendigvis mere permanent skal etablere det i et af de etablerede og gængse institutionsmiljøer.
Der er det vigtigt, at man har en mulighed for at etablere noget, der kan virke her og nu, og hvor tanken ikke er, at barnet eller det unge menneske skal være der af længere varighed, men netop sikre, at man så får det placeret i nærmiljøet, hvor man kan sige, at selv om den bærende sociale relation, familien, på det tidspunkt er kikset, så er det afgørende at holde fast i skolen, i kammeraterne, i det nærmiljø i øvrigt, som det pågældende barn eller den unge har.
Selvfølgelig kan der være situationer, hvor også disse relationer er negative, og hvor det så er nødvendigt at få barnet flyttet væk fra nærmiljøet.
Men hvor der er bæredygtige sociale relationer i nærmiljøet, er det helt afgørende at kunne fastholde barnet dér med henblik på ved en hjælp over for familien at kunne få barnet tilbage i familien.
Derfor hilser vi også det tredje element i forslaget velkommen, hvor tanken bag det er at få skabt netværk, netværksstøtte.
Det er igen et udtryk for, hvor vigtigt det er, at de sociale relationer, som er helt afgørende for, at mennesket kan trives, bliver etableret, og at de ressourcer, der ligger i de sociale relationer hos familie, pårørende og venner, bliver aktiveret.
Så vi hilser alt i alt det her forslag velkommen.
Der er selvfølgelig mange ting, der skal undersøges nærmere, og det vil der jo blive rig lejlighed til under det forestående udvalgsarbejde. Jeg vil også lige til sidst sige, at jeg synes, det er positivt, når vi ser på høringssvarene, at konstatere, at Børnesagens Fællesråd og også Dansk Socialrådgiverforening hilser det her forslag velkomment.