runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Louise Frevert (DF), 2004-11-12:
Dette lovforslag er et længe ventet lovforslag set i Dansk Folkepartis optik.
Vi mener, at en af de værste forbrydelser, en person kan begå, er at udnytte et barn seksuelt.
Seksuelt misbrug kan efter vores bedste overbevisning ikke straffes hårdt nok, og derfor skal man gøre alt, hvad der er muligt, for at forebygge, at seksuelt misbrug af børn kan finde sted.
Der findes efter min bedste overbevisning ingen undskyldning for at misbruge et barn.
Pædofili er den mest grove, kriminelle, vidtrækkende og nedbrydende handling, man kan foretage sig, idet det ikke alene er barnet, der lider overlast, men også barnets familie, og det vil være en ugerning, der vil præge barnet og de pårørende resten af livet.
Seksuelt misbrug sætter nogle så dybe ar i sjælen på et barn, at krænkelsen er absolut utilgivelig, og derfor skal der gribes ind, og derfor er dette forslag både tiltrængt og meget velkomment.
Som Venstres ordfører pointerede, er der et afsnit i det supplerende regeringsgrundlag, hvor holdningen til seksuelt misbrug af børn er formuleret på en sådan måde, at afskyen står så tydeligt frem, at der ikke er nogen grund til at omformulere teksten; den taler sit eget tydelige sprog.
Men så stopper samhørigheden i synspunkterne med Venstres ordfører, for ligesom det påpeges i nogle af høringssvarene, kunne Dansk Folkeparti også godt have tænkt sig, at dette lovforslag var endnu mere vidtrækkende, end det er, nemlig at disse attester også kom til at gælde personer, der allerede er i et ansættelsesforhold.
Men det spørgsmål kan vi formentlig vende tilbage til.
På den anden side kan jeg ikke helt forstå, hvorfor det skal vente, hvorfor man ikke gør det på nuværende tidspunkt, hvorfor man ikke har gjort det her lovforslag fuldkomment.
Jeg kunne godt tænke mig at høre fra ministerens side med hensyn til de her attester: Når en person er i et ansættelsesforhold, så kan jeg ikke se, hvorfor man ikke skulle kunne bede om en attest, for hvis personen har rent mel i posen, er det da den naturligste ting i verden at give sit samtykke til at få en attest.
Derfor vil jeg venligst opfordre ministeren til at tage dette skridt og implementere det i dette forslag.
Vi mener, det er et helt rigtigt tiltag at få disse attester, og at det er foreningerne og institutionerne, der skal sørge for at få en sådan attest, er på sin plads, idet det ellers kunne være umuligt med sanktionsmuligheder og placering af et ansvar for, hvem der egentlig skulle anskaffe attesten.
En person kan ikke sige nej, men skal give sit skriftlige samtykke, og det mener vi er en vældig god pointe i loven.
Desuden kommer denne lov til at gælde inden for de enkelte ministerområder og vil blive udfærdiget via bekendtgørelser.
Så alt i alt er vi næsten tilfredse og hilser trods alt loven velkommen, hvis den ikke kan blive bedre.
Carina Christensen (KF), 2004-11-12:
Seksuelle overgreb mod børn er en af de allerværste forbrydelser, der kan begås; børnene bliver mærket for livet, og derfor skal vi også gøre alt, hvad der står i vores magt for at forhindre, at sådan nogle forbrydelser finder sted.
Kan vi forhindre bare ét overgreb mod et barn, så har vi nået utrolig meget.
Vi Konservative er særdeles godt tilfredse med, at det nu bliver obligatorisk for alle offentlige myndigheder og private foreninger, at man, inden man ansætter en person, som i sit arbejde skal have direkte kontakt med børn under 15 år, skal kontakte Det Centrale Kriminalregister og tjekke, om den pågældende person er dømt for seksuelle overgreb mod børn.
Målet er at forhindre, at pædofile utilsigtet kommer i tæt kontakt med børnene.
Det handler om, at man putter et frimærke på et brev og sender det ind til Det Centrale Kriminalregister, og så får man svar få dage efter.
Jeg er altså ikke enig med Socialdemokraterne i, at det her bliver administrativt tungt.
Der er nogle, der har sagt, at det her lovforslag alene har signalværdi, og at vi ikke opnår tilstrækkeligt med det.
Det er jeg ikke enig i.
For det andet vil vi fange nogle, som uden en børneattest måske ville være blevet ansat.
Det kan godt være, at det ikke er mange, der fanges i det her nye system, men igen: Fanger vi bare én, og undgår vi herved bare ét overgreb mod et barn, så har vi nået utrolig meget.
Det er selvfølgelig også klart, at børneattesten ikke må stå alene.
Det må på ingen måde blive en sovepude; vi skal stadig tage vores forholdsregler mod de pædofile, og der skal stadig være stor opmærksomhed om spørgsmålet i den daglige omgang med børn.
Den obligatoriske børneattest gælder kun for nyansættelser, og der vil jeg da gerne sige til Dansk Folkepartis ordfører, at vi Konservative som udgangspunkt også gerne havde set, at alle var omfattet, også de, som allerede er ansat.
Det har dog vist sig, at det vil give nogle ansættelsesretlige problemer, fordi vi så ville gå ind og ændre i vilkårene for en ansættelse, og derfor kunne det ikke blive sådan, som jeg har forstået det, men det kan være, kulturministeren giver den helt overordnede forklaring.
Der er dog intet som helst til hinder for, at de ansatte i institutionerne og foreningerne allerede nu helt frivilligt kan indhente en børneattest på deres egen person, og vi Konservative vil gerne opfordre så mange som muligt af dem, som allerede er ansatte, til at gå ind og gøre det.
Vi har jo alle sammen en fælles interesse i at beskytte børnene bedst muligt.
Vi Konservative kan fuldt ud støtte det her forslag, og vi tror, at det vil få en rigtig god og gavnlig virkning til fordel for børnene.
Jette Bergenholz Bautrup (S), 2004-11-12:
Jeg vil da gerne spørge fru Carina Christensen, om ikke fru Christensen mener, at der må være noget administrativt, i det øjeblik det drejer sig om nogle klubber, hvor det er bar frivillige medarbejdere, som skal udfylde en eller anden form for blanket og sende til registeret.
Jeg ved godt, at fru Carina Christensen siger, at det kun drejer sig om et frimærke, men nej, det drejer sig altså også om en blanket, der skal udfyldes.
Derfor vil jeg høre: Det er vel noget administrativt arbejde, og de frivillige organisationer har vel ikke økonomiske midler, så de kan sætte personale af kun til det administrative arbejde.
Jeg er meget positiv over for selve lovforslaget, og det er Socialdemokratiet også, men vi vil gerne under udvalgsarbejdet gå ind og definere, hvordan det skal gøres, så der ikke bliver nogen foreninger, som på grund af manglende medarbejdere ikke får gjort det her.
Carina Christensen (KF), 2004-11-12:
Jeg tror såmænd, vi er helt enige om, at det her selvfølgelig ikke skal være administrativt tungt for foreningerne; det har vi ingen som helst interesse i.
Jeg synes bare, det er vigtigt at understrege, at jeg virkelig heller ikke tror, at det bliver administrativt tungt.
Selvfølgelig skal der laves en nem, lille blanket, der hurtigt kan udfyldes, og så skal den kunne sendes inde til Det Centrale Kriminalregister, og derinde skal man selvfølgelig også sørge for, at svaret kommer hurtigt, så man ikke skal vente i flere måneder på et svar, inden man kan ansætte personen.
Jeg vil gerne understrege, at det ikke er tænkt som en tung administrativ proces, og det skal i hvert fald ikke være det, der gør, at man ude i foreningerne siger, at det her er et negativt forslag, der bare vil give dem ekstra administrative byrder.
Vi gør alt, hvad vi kan for, at det skal være så smidigt som muligt, og det her er et meget positivt lovforslag.
Så jeg tror sådan set, vi er enige i substansen.
Rikke Hvilshøj (V), 2004-11-12:
Da Venstres ordfører, hr. Freddy Dam, ikke kan være til stede, har jeg lovet at fremføre følgende: Det foreliggende lovforslag indeholder en ajourføring og forenkling af tjenestemandslovgivningen i Grønland og har desuden til formål at skabe parallelitet til tjenestemandslovgivningen i Danmark, således som den ser ud efter den seneste ændring i december 2003.
Tilsvarende med hensyn til tjenestemandspensionen, der således kommer til at svare til pensionen i den tidligere stilling.
I den hidtidige lovgivning har der været grænser for, hvor lang tid en tjenestemandsansat har kunnet opnå tjenestefrihed uden løn, henholdsvis med løn.
Disse grænser ophæves nu i erkendelse af, at det ofte er ganske vanskeligt at forudse omfanget af den nødvendige tjenestefrihed.
De tidligere regler om, på hvilket lønniveau kongelig udnævnelse af tjenestemænd skal finde sted, ændres således, at finansministeren bemyndiges til at træffe bestemmelse om kongelig udnævnelse, og der skal efter forslaget ikke længere indhentes udtalelse fra det såkaldte Lønningsråd, inden der fastsættes administrative forskrifter.
Men der skal selvsagt fortsat forhandles med tjenestemændenes centralorganisationer.
Åremålsansættelser er indtil 2003 blevet reguleret af den såkaldte åremålslov, der nu er ophævet, idet de gældende bestemmelser blev indarbejdet i lov om tjenestemænd og lov om tjenestemandspension.
Det foreslås nu, at reglerne om åremålsansættelse for tjenestemænd i Grønland skal svare til reglerne i lov om tjenestemænd.
Endelig foreslås det, at bestemmelsen i lov om tjenestemænd i Grønland bringes i overensstemmelse med lov om tjenestemænd, således at muligheden for ansættelse på vilkår svarende til tjenestemænds ikke som hidtil begrænses til personer fra bestemte lande.
Da forslaget ikke har afstedkommet væsentlige indsigelser fra de høringsberettigede, og da det som nævnt indebærer en ajourføring og forenkling af regelsættet, samtidig med at det skaber parallelitet mellem tjenestemandslovgivningen i Grønland og den danske tjenestemandslovgivning, så ændringerne svarer til de ændringer, der senest er gennemført i Danmark, kan Venstre støtte lovforslaget.
Lene Jensen (S), 2004-11-12:
Den danske tjenestemandslovgivning blev senest ændret i december 2003, og nærværende lovgivning skal så gennemføre disse ændringer i forhold til statens tjenestemænd i Grønland.
Jeg skal ikke stå og remse op, hvad det går ud på.
Det er blevet gjort, da formanden så kompetent læste lovforslagets titel op.
Men formålet er jo altså at sikre parallelitet til tjenestemandslovgivningen i Danmark, ligesom lovgivningen ajourføres og forenkles på nogle punkter.
Jeg har noteret mig, at Grønlands hjemmestyres Administrationsdirektorat i sit høringssvar til lovforslaget rent faktisk rejser en række synspunkter og spørgsmål især om pensionsforhold for statens tjenestemænd i Grønland.
Med den bemærkning kan jeg meddele, at Socialdemokratiet støtter lovforslaget.
Bent Bøgsted (DF), 2004-11-12:
Vi har jo fået en gennemgang af loven af fru Rikke Hvilshøj, og derfor skal jeg undlade at komme ind på det.
Men loven ajourfører lovgivning mellem statens tjenestemænd i Grønland og skal give parallelitet til lovgivningen i Danmark.
Ændringerne er nødvendige af hensyn til, at tjenestemænd kan være ansat i både Danmark og Grønland, og det vil kunne give problemer, hvis der er forskellige regler.
Dansk Folkeparti støtter forslaget.
Lars Barfoed (KF), 2004-11-12:
Det Konservative Folkeparti kan ligeledes tiltræde forslaget.
Jeg skal i øvrigt blot henvise til de udmærkede indlæg, der har været tidligere under debatten om dette lovforslag, og tilføje, at Det Konservative Folkeparti naturligvis også under udvalgsarbejdet vil se på de bemærkninger, der er kommet fra hjemmestyrets side, for at sikre, at alt er, som det skal være.
Men vi finder generelt, at lovforslaget er fornuftigt ikke mindst under hensyn til netop den fleksibilitet, som også hr. Bent Bøgsted nævnte, med hensyn til nogenlunde ensartede regler i Danmark og i Grønland.
Ole Sohn (SF), 2004-11-12:
Det bliver jo sværere og sværere at tilføje noget nyt.
De færreste har vel noget imod, at der er en vis parallelitet i lovgivningen, specielt når det omhandler samme gruppe.
Så vi kan også tilslutte os lovforslaget og går selvfølgelig ud fra, at de indvendinger eller de bemærkninger, der er kommet fra hjemmestyret, bliver afklaret under udvalgsbehandlingen.
Men vi støtter forslaget.
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2004-11-12:
Jeg tror, det må bero på, at fru Elisabeth Arnold først er kommet ind i udvalget, efter at arbejdet er blevet foretaget.
For det første er det sådan, at disse sager jo er gamle sager.
Vi har sådan set bare forsøgt at være hjælpsomme, al den stund vi også var i gang med forhandlinger med ministeren om at finde frem til en ny aftale, som gav sikkerhed på området.
Ida Jørgensen (RV), 2004-11-12:
For Det Radikale Venstre ser det ud til at være et fornuftigt forslag.
Vi vil dog tage det forbehold, at grønlænderne jo har det med at lade være med at blande sig i indre danske forhold.
Så skulle der dukke noget op under udvalgsbehandlingen, hvoraf det fremgår, at der er grønlændere ...
Uha, debatten gik lidt hurtigere, end jeg forventede, så jeg var nødt til at løbe herhen.
Jeg skal lige have luften ned.
Men ellers er vi positivt indstillet over for lovforslaget.
Pia Boisen (EL), 2004-11-12:
Jeg ved ikke, om det kan gøres hurtigere, end andre ordførere har gjort det, men Enhedslisten kan også støtte lovforslaget, og på linje med andre ser vi selvfølgelig frem til, at man får afklaret de sidste småproblemer, der ligger i høringssvaret fra hjemmestyret.
Mogens Nørgård Pedersen (KD), 2004-11-12:
Jeg skal heller ikke strække debatten længere, men blot meddele, at Kristendemokraterne støtter forslaget.
Thor Pedersen (V), 2004-11-12:
Jeg forstår godt, at fru Ida Jørgensen helt mister pusten, for det er helt usædvanligt, at der kan være den parallelitet, så man bliver jo helt stakåndet.
Jeg skal ikke bryde paralleliteten, men blot sige, at der også er grundlag for det.
For der er tale om en ajourføring, og der er også tale om, at det er i fuld overensstemmelse med det grønlandske hjemmestyre.
Vi har imødekommet de indsigelser, der har været.
Vi vil også gerne lægge frem i udvalget, hvad det egentlig er, der er lagt ind efter de indsigelser, der har været.
Jeg siger tak for den tilslutning, der er her ved førstebehandlingen.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling.
Afstemning
Leif Mikkelsen (V), 2004-11-12:
Doping, det er snyd, og det er sundhedsskadeligt, og derfor bør det have al mulig støtte, når der her fremsættes et lovforslag, der ønsker at fremme dopingfri idræt.
Vi kender jo historien om, at nogle forsøger at arbejde med præstationsfremmende stoffer, skjule det for andre og misbruge det, og andre dele af lægestanden arbejder på at afdække det.
Sådan har vi set et forløb over lang tid, og vi har heldigvis oplevet, at Danmarks kulturminister har involveret sig personligt i hele diskussionen om det her spørgsmål, også internationalt,
og derfor er det meget på sin plads, at vi får en struktur her i Danmark med etableringen af Anti Doping Danmark
Målet er jo i idrætten at få en ærlig kamp, en ærlig konkurrence og så sikre, at så få som overhovedet muligt tænker tanken om, at man vil bruge forbudte stoffer til at fremme præstationen i øvrigt.
Vi har set over en årrække, hvordan det har udviklet sig til ikke kun at være i konkurrenceidrætten, men også et spørgsmål, der sniger sig ind i motionscentre og i almindelig foreningsidræt, og dermed kommer vi jo derhen, hvor almindelige mennesker bliver udsat for den sundhedsskadelige virkning, det kan have.
Derfor er etableringen af denne institution her er et godt skridt, hvor det er vigtigt at få afgrænset og få klarlagt, hvad der er af forbudte stoffer, og hvordan det hænger sammen med de internationale regler.
Derfor vil vi i Venstre gerne støtte det her lovforslag.
Nu har vi noteret os i høringssvarene fra involverede parter, at der er bred opbakning fra idrættens organisationer i Danmark; efter at nogle har tøvet, er der nu en klar tilkendegivelse af, at det er rigtigt at gå den her vej.
Vi har også noteret os, at idrætten i de høringssvar signalerer, at det er vigtigt at fastholde et ligeværd, et fællesskab mellem det offentlige og idrættens organisationer om ansvarsforholdet for det her område.
Der peges i høringssvaret fra idrættens organisationer direkte på, at denne betegnelse, der hedder en offentlig selvejende institution, kan betegnes som en statsliggørelse af denne institution.
Jeg noterer mig ønsket om at have dette ligelige ansvar, sådan at vi her i dag får signaleret, at det ikke alene er et offentligt ansvar at bekæmpe doping, det er i høj grad idrættens egne organisationers ansvar, og derfor er vi åbne for under udvalgsarbejdet at se på, om man skal vælge en anden formulering, der har det hovedsigte i sig at signalere til brugerne, at det er et fælles ansvar.
Det er lige så vel idrættens organisationers ansvar at bekæmpe det her, som det er statens ansvar.
Så det er værd at se på, at det her ikke bare bliver en del af den offentlige forvaltning.
Så er det jo vigtigt at forholde sig til bureaukrati og klageadgange, hvilket er påpeget i de her høringssvar.
Alt i alt er det et godt lovforslag, som vi gerne arbejder positivt videre med under udvalgsarbejdet.
Peder Sass (S), 2004-11-12:
Jeg skal stille hr. Leif Mikkelsen et spørgsmål, der vedrører idrætsudøvere, som dyrker idræt på højt niveau, og som lider af eksempelvis astma.
Leif Mikkelsen (V), 2004-11-12:
Det er klart, at afgrænsningen af de stoffer, der er på dopinglisten, altid vil være en vanskelig sag, og vi har før set eksempler, som hr. Peder Sass peger på, nemlig at der kan være personer, der har brug for medicin imod en sygdom, og som selvfølgelig også dyrker idræt.
Det må der kunne findes løsninger på, så man rent lægeligt kan dokumentere, at det er rigtigt.
Men at det skulle føre til at fjerne det fra listen, fordi det også bruges i sygdomsbekæmpelse, ville være et fejlskridt.
Så det er et vanskeligt område at afbalancere, det erkender vi, når det kommer på dopinglisten og også bruges til helbredelse.
Der må findes muligheder for, at det kan dokumenteres, så det bliver tilladt for dem, der har den sygdom, at bruge det og så have en attest på det.
Andre svar er der ikke.
Peder Sass (S), 2004-11-12:
I hr. Leif Mikkelsens ordførertale indgik det, at man skulle kigge på spørgsmålet om offentlig selvejende institution, og så vil jeg høre: Hvad adskiller egentlig ansvaret for dette område, den lovgivning, vi nu behandler, og så den lovgivning, vi havde omkring eliteidrætten med Team Danmark, hvor man her besluttede sig for at anvende en offentlig selvejende institution?
Hvad skulle begrunde, at det offentlige på et område, som i realiteten er lige så værdifuldt, måske oven i købet mere problematisk, ikke her skulle have et større engagement og medansvar end det, som vi kender fra eliteidrætsloven?
Leif Mikkelsen (V), 2004-11-12:
Nu er det utrolig vigtigt at slå fast i denne sammenhæng, at alle parter skal yde det ypperste for at bekæmpe doping, og det vil sige, at den struktur, der nu etableres, skal signalere, at det i lige så høj grad er idrættens egne organisationer, der skal arbejde med det her i alle detaljer, det er idrættens organisationer, der skal være med til at finansiere det, og dermed signaleres, at det her ikke må overgå til at blive statens ansvar og dermed statens eller regeringens skyld, hvis doping udvikler sig negativt.
Det er kun det signal, jeg peger på, og det kunne da godt ligge i signalgivningen, at det for en selvejende institution, som vi kender selvejende institutioner, hvor flere parter bliver sat sammen, kunne være værd at diskutere, om det var mere hensigtsmæssigt at vælge en sådan formulering i den her sammenhæng.
Ole Sohn (SF), 2004-11-12:
Synes hr. Leif Mikkelsen ikke, at det kunne fremme den fælles interesse og det fælles ansvar for at fremme den dopingfri idræt, at de aktive selv repræsenteres i Anti Doping Danmark?
Men kan Venstre ikke se en fordel i, at man også engagerer de aktive direkte i bestyrelsesarbejdet og dermed også øger det fælles medansvar?
Leif Mikkelsen (V), 2004-11-12:
Det kan være værd at diskutere, om det er hensigtsmæssigt.
Nu er det jo vigtigt at fastholde et organisationsansvar og ikke at sætte dem, der måske er aktive i det, til at tage ansvaret, men derimod sige, at organisationerne, de, der står for at udøve konkurrencen osv., har hovedansvaret.
Men jeg er bestemt åben for under udvalgsarbejdet at diskutere, om den præcise sammensætning, der her er foreslået, nu også er den optimale for at nå præcis det mål, som jeg er helt enig med hr. Ole Sohn i, nemlig at få alle parter til at spille med på det her område, som – vil jeg gerne gentage – er så vanskeligt, og som over årene har udviklet sig mere og mere snedigt og udtænkt.
Derfor er det værd positivt at se på: Hvordan får vi alle parter til at medvirke, så der ikke er nogen, der kan køre på frihjul?
Det er et område, hvor vi vil få at se, at der fortsat bliver forsøgt på snyd, og vi skal imødegå det, hvis vi kan.
Hr. Ole Sohn udtaler bekymring for de frivillige ledere, og om det nu kan lade sig gøre osv.
Der går jeg ud fra, at hr. Ole Sohn er opmærksom på, at der siden 2001 er indhentet 125.000 attester, at der har været 21 positive, og at det egentlig er gået upåklageligt ad frivillighedens vej et langt stykke, hvor mange foreninger allerede har benyttet sig af det, fordi det har været anbefalet fra nogle af de store idrætsorganisationer.
Hvad vil forskellen så være rent kaosmæssigt i hr. Ole Sohns tænkning, fordi det nu bliver gjort obligatorisk og nogle flere gør det?
Virkeligheden er jo den, at langt de fleste vil være helt anmærkningsfri og køre igennem og dermed slet ikke kræve nogen behandling.
Det her er jo alene for at få sat fælden op for at fange de få positive, der er, og det er de eneste, der giver anledning til problemer med retssikkerheden osv.
Resten har jo fuldstændig blanke attester.
Sådan håber og tror vi vel alle sammen det er, så hvorfor tror hr. Ole Sohn nu, at det bliver det helt store problem?
Naser Khader (RV), 2004-11-12:
Seksuelt misbrug af børn er noget af det værste, der findes.
Det skal bekæmpes overalt, men det skal også forebygges, og lovforslag nr. L 72 lægger op til mere systematisk forebyggelse, bl.a. ved indhentning af børneattest i forbindelse med ansættelse af personale m.v.
Desuden lægges der op til at gøre det obligatorisk for myndighederne, private, fysiske og juridiske personer m.v. at indhente børneattest, når de ansætter en person, der skal have direkte kontakt med børn under 15 år.
Det Radikale Venstre er positivt indstillet over for forslaget.
Vi støtter lovforslagets intentioner, for det er et vigtigt område, der skal gøres noget ved.
Vi har bare nogle ting, vi gerne vil have afklaret først, bl.a.: Hvorfor gælder det kun nyansatte?
Hvorfor skal forslaget ikke også gælde allerede ansatte?
Det kunne vi godt tænke os at høre flere argumenter for.
Pligten omfatter ikke tilfælde, hvor private ansætter babysittere, dagpleje m.v., men vil loven give mulighed for, at private kan indhente en børneattest, hvis de ønsker det?
Vi har også spørgsmål i forhold til straffeattesters udløb.
Hvad sker der derefter?
Hvilke konsekvenser har det for børneattesterne?
Sidst, men ikke mindst noget af det, som SF’s ordfører, hr. Ole Sohn, har været inde på, og som i øvrigt også Venstres ordfører, hr. Leif Mikkelsen, var inde på: Er vi på sikker grund i forhold til retssikkerhedsgarantierne?
Det var vores indvendinger.
Men ellers er vi positivt indstillet over for forslaget.