Mariann Fischer Boel (V), 1997-11-14:
Når Venstre og De Konservative fremsætter det her beslutningsforslag, er det for at fastholde Danmarks placering i den absolutte elite, når det gælder produktion af fødevarer af meget høj kvalitet, og jeg må derfor sige til Socialdemokratiets ordfører, at forslaget ikke bare er en form for reklamebil, men er væsentlig mere seriøst ment.
Danmark har jo en lang tradition for at producere fødevarer af høj kvalitet, og disse kvalitetsprodukter producerer vi endog i så store mængder, at det har en altafgørende indflydelse på hele vort lands økonomi og beskæftigelse.
Den danske levnedsmiddelproduktions kvalitet kommer til udtryk på flere forskellige måder: Vi har højniveaustatus på de mest krævende markeder som f.eks. Japan og USA, og vi er et af de få lande, der producerer kød helt uden brug af hormoner, og undersøgelser har jo også vist, at dansk frugt og dansk grønt har langt færre rester af pesticider end det, vi importerer fra udlandet.
Men det er Venstres målsætning, at levnedsmidler skal være helt fri for rester af sprøjtemidler, og vi vil også fastholde forbudet mod brug af hormoner i den danske levnedsmiddelproduktion.
Og for at fastholde Danmarks førende position som producent af levnedsmidler af høj kvalitet er det nødvendigt, at der er en løbende debat om fødevarer og fødevareproduktion, og her det er Venstres opfattelse, at den bedste måde at fastholde og forbedre den høje levnedsmiddelkvalitet på er ved at tage udgangspunkt i en bæredygtig produktion, dvs. en produktion, som sikrer de mest miljørigtige, de mest sundhedsvenlige og de mest økonomiske produkter, og her kan den integrerede produktion være et godt udgangspunkt.
Og de økologiske varer ligger kvalitetsmæssigt på linje med andre danske levnedsmidler og er generelt af meget høj kvalitet, og der er vel ikke nogen tvivl om, at markedet for økologisk producerede varer vil være stigende i fremtiden.
I Venstre forudsætter vi også, at EU's landbrugsordninger i fremtiden vil blive tættere knyttet til en miljøvenlig produktion.
Nu er det jo sådan, at en god råvare er den første forudsætning for et godt slutprodukt, men hvis råvaren ødelægges, inden den når ud til forbrugeren, har det jo i virkeligheden været fuldstændig omsonst at fremstille den, og derfor er det vigtigt at fokusere på levnedsmidlerne hele vejen igennem systemet, helt ud til forbrugerens køkkenbord.
For hvad er et oksehøjreb i virkeligheden værd, hvis det er sejt som sålelæder?
Eller hakkebøffen, som svinder fuldstændig væk på panden, fordi den indeholder mere fedt end kød?
Eller kødpølsen, der indeholder flere tilsætningsstoffer end kød?
Der er faktisk eksempler nok at tage fat på.
Landmændene kan blive bedre, forarbejdningsindustrien kan blive bedre, detailhandelen kan blive bedre.
Ja, det er jo indimellem til at græde over, når man ser, hvordan fødevarerne bliver behandlet, fra de forlader landmanden, til de havner hjemme på vores køkkenbord.
Der er en lang række forskellige forhold, der påvirker vore fødevarer, og vi har i beslutningsforslaget forsøgt at formulere en række pinde, som vi finder væsentlige, men selvfølgelig kan der føjes flere til.
Men jeg kan se på tiden, at jeg kun får mulighed for at tage fat i en enkelt af disse pinde.
I Venstre finder vi, at brugen af antibiotiske vækstfremmere er for stor, og derfor er det meget positivt, at landbrugserhvervet nu virkelig aktivt går ind for en hurtig og stærk begrænsning af brugen af antibiotiske vækstfremmere.
Og Venstres anbefaling til fødevareministeren skal være, at han på den ene side understøtter erhvervets bestræbelser og på den anden side arbejder meget aktivt for, at der finder en udfasning sted i hele EU.
Og det er vores opfattelse, at ministeren efterhånden må stå stærkt i bestræbelserne for at få udfaset brugen af antibiotiske vækstfremmere i hele EU,
ikke mindst efter at WHO har anbefalet en sådan udfasning.