runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anni Svanholt (SF), 2001-05-15:
Hr. Thor Pedersen sagde, at det var meget vigtigt for Venstre at bryde det offentlige budgetsystem.
Jeg er meget alvorlig bange for, at det er sygehusvæsenet, Venstre kommer til at bryde ned med den tankegang, der ligger bag, at pengene følger patienten.
Det vil betyde, at lægerne skal stille sig op om morgenen og se: Kommer der nu nogle patienter til os i dag?
Og personalet skal man ud at hyre ude på gaden, for måske har man brug for 10 eller 15 den dag.
Man kan overhovedet ikke vide, hvad man har til rådighed, for de er måske løbet et andet sted hen.
Det er altså det, man vil tilbyde befolkningen - en
usikkerhed
For med det her sundhedssystem, vi har i Danmark på et højt teknologisk niveau, er man da nødt til at have basisbevillinger, og man er nødt til at vide, hvad man har at gøre med.
Man kan jo heller ikke løbe ud og hyre nogle apparater eller personale fra dag til dag.
Så er det oven i købet sådan - og der må jeg så bede Venstres ordfører forklare: Konsekvensen af denne tankegang er jo også, at der vil ske forskelsbehandling.
Det vil sige, at det er ikke dem, der har størst behov, der kommer først i behandling.
Det handler om, at man penge med sig, og det vil sige at det bliver dem, der er i arbejde, frem for gamle og børn.
Anne Baastrup (SF), 2001-05-15:
Vi er nogle partier, der har øvet os i at holde sammen de sidste 25 år, for det handler jo om, at vi ikke skal udsætte en folkeskole, der drejer sig om 500.000 børn, for 90 tilfældige mandater, der kan få et flertal i en konkret situation.
Jeg kan forstå, at CD holder fast i, at de ikke ønsker at fortsætte folkeskoleforliget efter næste valg.
Jeg må så derfor spørge: Hvad er årsagen til, at CD så tilsyneladende ønsker at hænge fast i folkeskoleforliget indtil næste valg?
Hvorfor ikke gå nu?
Margot Torp (S), 2001-05-15:
Skatter og afgifter bruges til at finansiere de offentlige udgifter.
Skatter og afgifter bruges også til at sikre, at vi hele tiden har et passende omløb af penge i vores samfund.
Det har vi med meget stort held benyttet i denne her regeringsperiode til at pumpe mange penge ud på et tidspunkt, hvor der var brug for at sparke tingene i gang, og også til at samle trådene op, da der var brug for at stramme til.
Jeg synes, Venstre skylder os at forklare, hvilke instrumenter Venstre vil bruge i forhold til hele tiden at sikre, at vi ikke får inflation.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2001-05-15:
I stedet for at give mig nogle svar på det spørgsmål, jeg stillede før, fik jeg en belæring om, at Dansk Folkeparti ikke skulle gå ind for gode bademuligheder.
Sniksnak, vil jeg sige til fru Pernille Blach Hansen.
Jeg stillede to spørgsmål, og jeg vil stadig væk gerne have svar på dem.
Det ene er: Hvorfor i alverden har vi den her debat i dag?
Hvorfor skal Folketinget have to afslutningsdebatter på 2 uger?
Jeg troede, det var en debat, der gik meget målrettet på de der økonomiske omstændigheder, men jeg kan forstå også på det forslag til vedtagelse, der er fremsat, at det er alt godt fra havet, Socialdemokratiet ønsker at præsentere her i dag.
Jamen hvad er meningen med det?
Hvad er meningen med at have to afslutningsdebatter inden for 14 dage her i Folketinget?
Det er det ene spørgsmål.
Det andet var i forhold til sygehusområdet, hvor fru Pernille Blach Hansen mener, at den person, der står på venteliste i lang tid, skal være glad for, at der er nogle andre, der er behandlet.
Det er vedkommende sikkert også, men det løser ikke problemet for den person, som venter på at komme til behandling på sygehuset.
Og der er fru Pernille Blach Hansens svar utrolig langsommeligt og utrolig sendrægtigt: Jamen det løser sig, vi arbejder på det osv.
Det kan vi ikke bruge, alt imens forsikringsordningerne breder sig, bl.a. på fagbevægelsens initiativ, og alt imens der jo er folk, der jo også er Socialdemokratiet bekendt, som drager nytte af at kunne komme på privathospitaler, fordi der er nogle, der har penge til det i modsætning til andre.
Ulla Tørnæs (V), 2001-05-15:
For vist lidt over 1 time siden hørte jeg, at fru Pernille Blach Hansen reducerede det største bluffnummer i nyere tid til lidt bluff.
Det får mig til at konstatere, at Socialdemokratiet altså totalt afviser Venstres og De Konservatives forslag om forlængelse af en barselorlov.
Det får mig til at sige, at det, som forældrene med nyfødte børn kan vente på, er selvfølgelig, vi får et regeringsskifte, for så agter vi at gennemføre den fleksible barselorlov til glæde for børnefamilierne, så de får mulighed for at tilbringe mere tid sammen med de helt små børn.
Men det er selvfølgelig et skridt i den rigtige retning, at fru Pernille Blach Hansen nu har reduceret det til at være lidt bluff, men jeg vil bare fortælle fru Pernille Blach Hansen, hvad det lidt bluff går ud på.
Det går ud på, at Venstre og De Konservative giver samtlige familier mulighed for at holde 52 uger på det, der hedder fuld barselsdagpenge.
Der er et lille mindretal af forældrene, som i dag benytter sig af muligheden for at tage forældreorlov på 60 pct.s dagpengesats, fordi de har råd til det, men det giver vi nu alle børnefamilier mulighed for. Så vil jeg igen efterlyse: Hvad er det egentlig Socialdemokraterne vil, når de siger, at de også vil skabe mere tid til børnefamilierne?
Vi mangler som sagt at få at vide, hvad det er, Socialdemokratiet egentlig vil.
Nu har fru Pernille Blach Hansen selv været inde på en afvisning af den måde, Venstre og De Konservative finansierer den fleksible barselorlov på. Men det er ganske rigtigt, som fru Lene Espersen nævnte, at vi har ladet os inspirere kraftigt af Det Radikale Venstres skatteudspil.
Jeg vil bare i den sammenhæng spørge fru Pernille Blach Hansen: Hvordan er det så, Socialdemokratiet mener, der skal ske ændringer i aktiveringen, da jeg nu må forstå, at man også har afvist regeringspartnerens forslag om, at der skal mere holdbar aktivering til og ikke sådan, som det foregår i øjeblikket?
Lene Espersen (KF), 2001-05-15:
Jeg tror, fru Pernille Blach Hansen brugte betegnelsen uspiseligt om det forslag, som Det Konservative Folkeparti har fremsat sammen med Venstre om en 1-års-barselorlov, hvor vi finder pengene i en aktiveringsreform.
Hvis det er noget, der står til troende, så må man jo forvente, at fru Pernille Blach Hansen beder økonomiministeren om at pakke de radikale sydfrugter og forlade regeringen, for vi har sådan set taget forslaget fra det radikale skatteudspil. Så jeg forstår ikke helt, hvorfor det her med det uspiselige ikke har en konsekvens for den radikale regeringspartner.
Tilbage står, at fru Pernille Blach Hansen fortsat ikke er kommet med et svar på, hvordan man vil sikre den meget voldsomme fremgang i arbejdsstyrken, som er hele forudsætningen for, at år 2010-regnestykket kan gå op i en højere enhed.
Til fru Pernille Blach Hansen vil jeg sige: Det nytter altså ikke noget at tale om folkeskole og efteruddannelse som en løsning på det her problem.
Vi bliver nødt til at få et klarere svar på, hvad det er, Socialdemokratiet vil.
Sagen er jo den, at vi står i en situation, hvor 560.000 mennesker har mindre end 100 kr. mere til sig selv om dagen ved at gå på arbejde hver dag, og alligevel får vi det her standardsvar fra Socialdemokratiet om, at der hverken er plads til det ene eller det andet.
Finansministeren har i det mindste forsøgt at være lidt humoristisk i debatten og sige, at folk kan komme på noget efteruddannelse eller et AMU-kursus.
Jeg er ikke sikker på, at det får arbejdsstyrken til at vokse med 85.000 mand.
Men tilbage står, at hvis Socialdemokratiet ikke kan svare på det her spørgsmål, så betyder det voldsomme skattelettelser eller voldsom beskæring af den offentlige sektor.
Pernille Blach Hansen (S), 2001-05-15:
Hr. Christian Mejdahl startede med en forudsætning i sit spørgsmål, nemlig en forudsætning om, at regeringens år
2010-plan viser, at der er plads til Venstres skattestop.
Nej, det gør den ikke.
I år 2010-planen er der afsat et råderum til at se på de internationale udfordringer.
Det er f.eks. ophør af 24-timers-reglen ved grænsehandel, og det er de udfordringer, der kommer i forbindelse med internethandel og det pres, der eventuelt kan komme på den danske momssats.
Det er det, pengene er reserveret til.
Så hvis Venstre vil bruge det råderum til at finansiere et skattestop, som reelt er en skattelettelse, synes jeg, Venstre skylder os svar på, hvordan Venstre så vil finansiere grænsehandelsproblematikken og problematikken med internethandel.
Det skylder Venstre os et svar på.
Jeg ved godt, det er en yndet øvelse i et sådant stort borgerligt parti at bruge pengene mere end én gang, men denne her gang er det faktisk lidt svært.
Så spørger hr. Peter Duetoft til ikkeprøven: Skal mennesket ikke først?
Jo, mennesket skal først.
Det er jo også netop derfor, vi f.eks. kigger på arbejdsmiljøet.
Vi er uenige om midlerne, vi er enige om målene. Det er jo også netop derfor, hr. Peter Duetofts ikkeprøve måske ikke rigtig kommer til sin ret i dag, hvor vi har en mere generel debat, for vi har jo i Danmark en tradition for, at vi i hvert fald på et overordnet plan godt kan blive enige om målene, men det er midlerne, der skiller.
Det er midlerne i forhold til: Skal pengene følge patienten, og skal vi have en arbejdsmiljøafgift, fordi de ting, vi har gjort indtil nu, ikke har virket, eller skal vi gå ad frivillighedens vej.
Det er jo midlerne, vi er uenige om.
Der mener vi f.eks. med hensyn til arbejdsmiljøet, at det har været nødvendigt at gribe lidt mere fat, fordi de ting, vi har gjort indtil nu, tilsyneladende ikke har været tilstrækkelige.
Hr. Flemming Hansen vender sig igen til skattepolitikken.
Vi har forsøgt at give et bud på, hvad vores holdning er til det område.
Det er for os
en førsteprioritet.
Det er det eneste, der er fornuftigt og holdbart på længere sigt, hvis vi vil sikre, at der også er råd til finansieringen fremover.
Og så må jeg vist vende tilbage til yderligere besvarelse af det her spørgsmål.
Flemming Hansen (KF), 2001-05-15:
For godt og vel en time siden undrede fru Pernille Blach Hansen sig over, hvordan jeg kunne markere så tidligt i hendes tale.
Svaret er meget enkelt, vil jeg gerne sige til fru Pernille Blach Hansen: Det var, fordi jeg vidste, at Socialdemokratiet ikke frivilligt ville tale om skattepolitik - og det fik jeg jo ret i - fordi Socialdemokratiet ikke tør tale om en benzinpris på 9,05 kr., fordi de ikke tør tale om ejendomsværdiskatter, som er på himmelflugt, og fordi de ikke tør tale om de 200.000 mennesker, for hvem det ikke kan betale sig at gå i arbejde.
Peter Duetoft (CD), 2001-05-15:
Med al respekt for de to ministre og den socialdemokratiske ordfører er det jo lidt svært at hidse sig op over meget af det, der bliver sagt.
Man kan jo i al fald prøve med ikkeprøven: Sundhedsvæsenet skal være bedre.
Jamen hvem går ind for, at det ikke skal være bedre?
Skolen skal være bedre.
Jamen hvem går ind for, at den ikke skal være bedre?
To tredjedele af det, der kom fra regeringen her, er da i al fald noget, der formodentlig kan samle et meget bredt flertal - for at sige det mildt - her i salen.
Men der var én ting, der provokerede mig, og det var det her med mennesket først.
Hvornår er det dog blevet socialdemokratisk politik?
Stoler Socialdemokrater overhovedet på mennesker?
Altså nu skal vi have kontrol og forbud mod hvad som helst, selv spil på Internettet.
Når man skal gøre noget ved arbejdsmiljøet, indfører man en generel afgift, fordi man tror, alle mennesker bare er nogle onde nogle, og bagefter kan man så lave et eller andet firkantet system for at tilbageføre pengene igen. Når vi snakker udlændingepolitik, var hr. Lars Kramer Mikkelsen forleden dag ude her i salen med en bemærkning om, at individuelle afgørelser var farlige, for de skabte jo ulighed.
Det er da systemet før mennesket.
Så jeg vil bare spørge fru Pernille Blach Hansen: Hvornår begynder regeringen faktisk med det med mennesket før systemet?
Hvornår kommer Socialdemokraterne i gang med at have tillid til mennesker, give plads til mennesker og tillade, at der er bare lidt forskel indimellem?
Christian Mejdahl (V), 2001-05-15:
Så kender regeringspartierne regeringens svar på forespørgslen, som man nu har gået og ventet på i to måneder.
I Venstre glæder vi os over, at regeringens beregninger også viser, at der er plads til et effektivt skatte- og afgiftsstop.
Finansministeren tog udgangspunkt i 1993 og nævnte arbejdsløsheden, som dengang var den største opgave, og fru Pernille Blach Hansen vil yderligere have arbejdsløsheden reduceret med 100.000.
Det får mig til at tænke på nogle udtalelser, der kom fra tidligere finansminister Mogens Lykketoft og fra økonomiministeren i aviserne i forsommeren 1993, og jeg skal kun citere et enkelt udsagn, nemlig det, som økonomiministeren er citeret for i Berlingske Tidende den 30. maj 1993: »Der indføres ikke bruttoskat, men arbejdsmarkedsbidrag.
Når ledigheden begynder at falde, falder bidragene også.«
Jeg vil godt spørge fru Pernille Blach Hansen
: Hvordan var det, det gik med løfterne?
Og har udtalelserne og løfterne i dag samme tvivlsomme valør som dengang?
Ingen kan vel fortænke befolkningen i at få den tanke.
Pernille Blach Hansen (S), 2001-05-15:
Til hr. Søren Kolstrup, som spørger om folkeskoleområdet:
Folkeskolen er jo et af de områder, som vi har noteret os at der er mange ønsker til, ikke mindst til de kommende kommuneforhandlinger.
Allerede sidste år afsatte vi jo i kommuneforhandlingerne mulighed for, at man kunne renovere skoler, og det er faktisk i gang mange steder nu ud over det ganske land.
Men inden sådan en forhandling kan man jo notere sig en masse ønsker og også de gode hensigter, men det er vel uklogt på forhånd at love det hele i Folketingssalen, når man efterfølgende skal til at forhandle med kommunerne om det.
Men vi har noteret os, at de ønsker findes.
Vi har også noteret os, vil jeg gerne sige til hr. Søren Kolstrup, at man mange steder er i gang med skolerenoveringer, og at det sikkert også mange steder virkelig er tiltrængt. Fru Gitte Lillelund Bech spørger igen til de grønne afgifter.
Jeg vil gerne holde fast i, at de svageste grupper jo har fået kompensation for de grønne afgifter; det gælder bl.a. børnefamilier og studerende.
Det er faktisk indgået i de skattereformer, vi har lavet på det område.
Vi har også ændret hele skattesystemet, så de lavest lønnede blive kompenseret og de højere lønnede kommer til at betale noget mere.
Men så spørger fru Gitte Lillelund Bech, hvad Socialdemokratiet vil gøre ved det.
Ja, vi har jo bl.a. i sidste finanslovaftale, godt nok ikke med fru Gitte Lillelund Bechs parti, men med andre partier, aftalt, at man skal lave et forsøg med et bundfradrag for at se, om det er det, der er vejen frem på skatteområdet, når det drejer sig om de grønne afgifter.
Det forsøg vil vi gerne afvente resultatet af, inden vi yderligere konkluderer.
Og så er det altså endnu en gang lidt paradoksalt, at man skal diskutere sådan nogle ting med et parti, der har et skattestop, der betyder, at som skattesystemet er nu, vil det være fastfrosset de næste 10 år.
Det er da lidt interessant, at det så skal gå hen og blive et problem i diskussionen.
Hr. Thorkild B. Fransgaard taler om det private erhvervsliv og de mennesker, der arbejder.
Jamen det er da klart, at det er en væsentlig del af det at få vores velfærdssamfund til at hænge sammen, at det bliver finansieret ved, at der er mange mennesker, der arbejder. Jeg er lidt ked af den der diskussion om, hvorvidt det kan betale sig at arbejde, for man kan jo meget nemt vende den om og sige, at man jo så omvendt bare kan sætte dagpengene ned.
Så ville man da være sikker på, at man kommer det stykke, man gerne vil.
Vi synes, det er væsentligt, at andelen af folk, der kun får lidt flere penge ud af at gå på arbejde, er faldet.
Vi vælger at hæfte os ved, at det går i den rigtige retning.
Men det er altså heller ikke sådan, at det i Danmark er et tagselvbord, hvor man bare kan beslutte, hvorvidt man vil arbejde eller ej.
Det synes vi er væsentligt.
Thorkild B. Fransgaard (UP), 2001-05-15:
Det offentlige er umætteligt, hvis det får lov til at køre videre, som det gør.
Det vil først være mæt den dag, hvor det offentlige opkræver 100 pct. af alle de indtægter, der er, men så vil det hele jo gå i stå.
Vi må have en anden regering, vi må have en regering, der tænker i andre baner, ellers går det sådan.
Så al tale om, at skatten ikke er steget, er noget vrøvl.
Hvis vi ikke begynder at tage hensyn til de mennesker, så glem hele debatten om velfærd, for hvor skal den komme fra, hvis de mennesker giver op?
Af finansredegørelsen, vi lige har modtaget, fremgår det også, at en stor del af de mennesker, der knokler fra morgen til aften, ikke har mere end 500 kr. tilbage til sig selv for det arbejde, de gør for samfundet.
Hvad vil regeringen gøre ved det?
Gitte Lillelund Bech (V), 2001-05-15:
Jeg forstod på fru Pernille Blach Hansen, at problemet med de grønne afgifter slet ikke var noget problem, fordi man har givet skattelettelser med den ene hånd, og så kommer der lidt grønne afgifter ind med den anden, og derfor bliver det alt i alt lidt bedre, specielt for de svageste familier. Men faktum er jo, at for en enlig kontanthjælpsmodtager er de grønne afgifter steget med 114 pct. siden 1993, mens de for direktørfamilien alene er steget med 31 pct.
Det er altså de små, det er de lavestlønnede, der bliver ramt.
Er faktum ikke, at hr. Ole Stavad, tidligere skatteminister, netop har udtalt, at han fornemmer, at mange mener, at smertegrænsen er nået; folk oplever regningen for de grønne afgifter stærkere end det, de får i lettelser.
Er det ikke det konkrete problem?
Mit spørgsmål til fru Pernille Blach Hansen er: Vil Socialdemokratiet noget på det her område?
Søren Kolstrup (EL), 2001-05-15:
Den socialdemokratiske ordfører taler om høj velfærd og lige muligheder også på uddannelsesområdet, også inden for folkeskolen.
Hvad er der sket under Nyrupregeringen?
Vil fru Pernille Blach Hansen erkende, at det er galt fat på disse fire områder inden for folkeskolen?
Og hvordan vil Socialdemokratiet sikre, at denne kerneydelse i velfærdsstaten får tilstrækkelige midler?
Er man f.eks. indstillet på en statslig finansiering af den fælles skole?
Hvordan vil man løse folkeskolens finansieringsproblem?
Pernille Blach Hansen (S), 2001-05-15:
Hr. Jens Rohde spørger til, hvad bluffet er i Venstres forslag om barselorlov.
Ja, der er flere.
En del af det er, at i de fleste menneskers terminologi er det sådan, at når man snakker om 1 års barselorlov, er det noget, man får, fra barnet er født, til barnet er 1 år.
Det er det ikke i Venstres terminologi; der tæller man den måned med, moderen har, inden barnet bliver født, og de 2 uger, hvor både far og mor går hjemme
samtidig, tæller man dobbelt, som om barnet blev 1 måned ældre af både at have far og mor hjemme i 14 dage.
Det synes jeg da er lidt af et bluffnummer.
Men jeg synes, at det store problem med Venstres forslag bl.a. er finansieringen.
Vi er ikke enige i, at man skal tage fra de ledige.
Vi er heller ikke enige i, at det er særlig smart, at Venstre bruger pengene flere gange.
Og så synes vi da, det er reelt at påpege, som hr. Jann Sjursen også gjorde før - om end jeg tillader mig at omskrive hans ord lidt - at man her sætter alt på ét bræt, for man fjerner muligheden for, at de forældre, der vil det, kan tage 52 uger på forældreorlov, og så lægger man til, at de i stedet for kan få 20 uger på barselorlov.
Så der er da i hvert fald nogle - det er min forudsigelse - der vil føle sig lidt snydt, hvis Venstres forslag bliver gennemført, for så forsvinder deres mulighed
for at få forældreorlov i op til 1 år, også når barnet er lidt ældre end 1 år
Men som sagt: Vi tager meget gerne del i en diskussion om børnefamiliernes vilkår.
Vi har jo gjort meget for at forbedre de vilkår de sidste 8 år, hvor Venstre konsekvent har været imod det.
Vi tager gerne del i diskussionen.
Vi synes bare, den skal bredes ud frem for alene at fokusere på barselorlov.
Hr. Preben Rudiengaard og også hr. Kristian Jensen angriber mine visioner, så at sige; det var ikke konkret nok.
Det er jo altid problemet.
Hvis man holder en tale, der indeholder mange visioner, bliver man kritiseret for, at den ikke er konkret nok.
Det er selvfølgelig altid en balancegang.
Jeg har endnu en gang svært ved at se, at det er gået så skidt i sundhedsvæsenet, som hr. Preben Rudiengaard fremstiller det.
Vi behandler væsentlig flere folk, end vi gjorde tidligere.
Den vej skal vi.
Vi har sat målrettet ind på nogle områder.
Jeg har nævnt det flere gange: hjerteområdet, kræftområdet.
Vi skal videre ad den vej.
Og så er det altså ikke nogen god idé at lade patienten tage penge med.
Det er i hvert fald ikke vores løsning på problemerne.
Vi foretrækker at løse det inden for den offentlige sektor.
Kristian Jensen (V), 2001-05-15:
Jeg er enig med de mange talere før mig, der har sagt, at Socialdemokratiet bruger mere tid på skønmaleri end på at løse de reelle problemer og så i øvrigt blot surmuler, når f.eks. Venstre stiller forslag om forbedringer, som vi har gjort med barselorloven.
En af de ting, fru Pernille Blach Hansen sagde i sin tale, var, at nogle partier mente, at alting skulle kunne betale sig.
Nu ved jeg ikke, hvilke partier fru Pernille Blach Hansen hentydede til, men jeg kan sige, at i Venstre siger vi, at det altid skal kunne betale sig at arbejde.
Men det må vi jo konstatere at regeringen ikke mener.
I hvert fald kan vi se, at selv om man har stillet nogle meget, meget venlige forudsætninger op, er der ca. 200.000, for hvem det at gå på arbejde giver en gevinst på under 500 kr. om måneden.
Det er også derfor, man kan se, at arbejdsstyrken faktisk er faldet selv i opgangstider, at det mål, som regeringen satte sig, ikke er nået.
Det store problem, det store spørgsmål i fremtidens velfærdssamfund er at få den arbejdsstyrke op.
Men regeringen kommer ikke med noget bud, kommer ikke med nogen løsningsforslag.
De sidder blot og siger, at vi når et mål, selv om erfaringerne og statistikken viser, at de ikke har kunnet gøre det tidligere.
Hvad er det for ændringer, der skal til, og som skal gøre, at det mål kan nås fremover?
Har Socialdemokratiet overhovedet noget bud?
Preben Rudiengaard (V), 2001-05-15:
Jeg havde sådan glædet mig til i dag, men jeg har ikke hørt andet end noget rørende snak og en række floskler.
Jeg havde glædet mig til at høre lidt om velfærdssamfundet, og hvordan man ville prioritere dette.
Og jeg ville også gerne høre lidt om, hvordan det går med sundhedsvæsenet.
Vi har i perioden banket 21 pct. flere penge
Vi har stadig væk lang ventetid, vi har flere læger, flere sygeplejersker, end man havde for nogle år siden, og vi har en kortere liggetid.
Men jeg har intet hørt om, hvordan man vil gøre de her ting.
Hvordan vil Socialdemokratiet tackle problemerne fremover?
Jeg vil nødig blive gammel i år 2010 og ligge på en gang på et sygehus, hvis det bliver ved med at køre efter de samme modeller, til trods for at man roser sig af, at man har postet flere penge ind.
Og så kritiserer man implicit Venstre for, at vi siger, at der skal penge med og forsikringsordninger og A-hold og B-hold og alle de der ting.
Men jeg vil da gerne præcisere, at efter fritvalgsmodellen er det både den fattige og den rige, der får mulighed for at få penge med.
Der er en model.
Jens Rohde (V), 2001-05-15:
Jeg er jo i en sjælden grad enig med hr. Frank Aaen, når han taler om regeringens selvros, når man hører de tre indlæg.
Man kommer næsten til at tænke på den der sang »Taler til mig selv, snakker med mig selv, taler til mit bedre jeg«.
Sådan en sang skal man vist være socialdemokratisk jury for at give 12 point.
Bluffnummer, siger fru Pernille Blach Hansen om vores forslag til barselorlov.
Hvad er det egentlig, der er bluffnummer i det?
Fordi vi fjerner forældreorloven?
Ja, hvad er forskellen?
Den er jo reelt, at på forældreorlov har man 60 pct. af dagpengene; barselorloven er på fulde dagpenge.
Er det et bluffnummer over for de lavestlønnede, fru Pernille Blach Hansen taler om?
Eller hvad er regeringens eget bud?
Ønsker den at fastholde den nuværende barselorlov og så indføre, at de velbjærgede kan gå på forældreorlov, mens andre må nøjes med den barselorlov, der er i dag?