runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Line Barfod (EL), 2003-04-11:
Gode ønsker er jo altid rare, men hvis de ikke bliver fulgt op af noget handling, hjælper de jo ikke meget.
Jeg mangler stadig at få svar på, hvad det helt konkret er, Det Konservative Folkeparti vil gøre for, at vores børn får bedre vilkår i daginstitutionerne.
Jeg er godt klar over, at der er regler for arbejdstilsyn, der er regler for brandsikkerhed osv., men jeg taler om kvalitetsstandarder, der sikrer børnene med udgangspunkt i hensynet til børnene.
Hvad vil Det Konservative Folkeparti gøre dér, og hvad vil man gøre for at sikre, at der også er økonomi ude i kommunerne til at leve op til både de kvalitetsstander, som vi håber kan blive indført, og til de regler, der allerede er i dag, som jo ikke bliver overholdt i dag på grund af den stramme økonomi?
Til sidst skal jeg bare høre, om De Konservative er enige med deres regeringspartner Venstre, der mener, at man skal behandle børneområdet på samme måde, som man behandler supermarkeder, at man sådan skal shoppe rundt med børnene alt efter, hvor der nu lige er et godt tilbud den dag, eller om man mener, at det faktisk handler om en hel grundlæggende indstilling til, at der skal være ordentlig kvalitet i alle daginstitutioner.
Charlotte Dyremose (KF), 2003-04-11:
Til fru Line Barfod: Det er jo faktisk sådan, at nogle daginstitutioner fungerer rigtig godt, heldigvis.
Det har vi bl.a. kunnet se, og undskyld jeg nu bringer det ind igen, via den runde, Arbejdstilsynet
har haft.
Det er altså faktisk sådan, at det allerede står i lovgivningen, at kommunerne skal føre tilsyn, at kommunerne skal følge op, at der skal være handlingsplaner for dagområdet.
Derfor skal de kommuner, hvor der er daginstitutioner, hvor ting ikke fungerer, selvfølgelig også leve op til det.
Det forventer jeg også de gør, bl.a. på baggrund af den kritik, der er kommet fra Arbejdstilsynet, som godt nok stadig væk omhandler de voksne, men som også vil være til gavn for børnene.
Så spørger fru Line Barfod, om jeg mener, det er bedst, at børnene får lov at blive i den institution, de er i.
Det mener jeg selvfølgelig, det er.
Hvis man først er kommet i en daginstitution, er jeg sikker på, at det er rarest for det enkelte barn at blive hos de venner, barnet har der.
Flemming Oppfeldt (V), 2003-04-11:
Jeg vil bare spørge hr. Villy Søvndal: Hvorfor mener hr. Villy Søvndal ikke, at de gældende regelsæt kan håndhæves? Det forslag, vi drøfter her i dag, er jo rent varm luft, og det er derfor, vi er nogle stykker, der har været lidt modstandere af forslaget.
Forslaget her skal omsættes til lovgivning måske den 1. juni 2004.
Vi andre går ind for, at der gøres noget nu.
Villy Søvndal (SF), 2003-04-11:
Jeg er for så vidt enig med hr. Flemming Oppfeldt i det synspunkt, at det her er et meget forsigtigt forslag.
Det er jo ikke et meget vidtgående forslag, men jeg forstår godt tankegangen bag det, for når der tidligere har været et meget vidtgående forslag, f.eks. i forbindelse med en miljølov, som flere af partierne har lavet, og det ikke kunne vinde tilslutning, så synes jeg, at det politisk er meget klogt at lave noget, som er lidt mindre vidtgående, og sige, at så må det da kunne vinde tilslutning.
Flemming Oppfeldt (V), 2003-04-11:
Det er det, vi ønsker at fokusere på, det er det, vi ønsker, der skal ske noget ved nu.
Der kom dog trods alt en indrømmelse fra SF's ordfører
om, at det her forslag ikke er særlig vidtgående og måske heller ikke vil betyde nogen særlig forskel.
Vi tror heller ikke, det får nogen betydning.
Men det, der kan have betydning, er, at vi lever op til de regler, der gælder i dag.
Lever alle op til de regler, der gælder i dag, har vi ikke noget problem.
Villy Søvndal (SF), 2003-04-11:
Jeg sagde ikke, det var et ligegyldigt forslag, det ville jo ikke være venligt over for dem, der har fremsat det.
Jeg sagde, det var et mindre vidtgående forslag end nogle af de meget vidtgående, vi har set, og at jeg i øvrigt syntes, det var klogt for at få det gennemført.
Så spørger hr. Flemming Oppfeldt, hvorfor man er nødt til det nu.
Jeg tror, hr. Flemming Oppfeldt deltog i Venstregruppens møde på KL-landsmødet forrige uge og dér fik lov til at danne sig et indtryk af, at det glansbillede, som regeringen og regeringspartierne tegner af virkeligheden, kan vi slet ikke genkende ude i virkeligheden.
Ingen af Venstres kommunalfolk kan genkende det, og det var derfor, forstod jeg på KL's formand, at der var den megen debat om afstanden mellem det glansbillede, som hr. Flemming Oppfeldt og andre lever i, den osteklokke, kunne man sige, fuldstændig væk fra virkeligheden, og så den virkelighed, borgmestrene oplever rundtomkring, der betyder, at de skal skære.
Kan hr. Flemming Oppfeldt ikke bekræfte, at det var et fremtrædende tema på KL's årsmøde, og at skellet lige præcis gik mellem menneskene ude i virkeligheden og så regeringspartiernes repræsentanter herinde?
Flemming Oppfeldt (V), 2003-04-11:
Jeg spørger, hvorfor de gældende regelsæt ikke skal opfyldes nu.
Det er da beskæmmende. Jeg spurgte ikke om, hvorfor det her forslag blev fremsat nu.
Jeg sagde, at det forslag, der bliver fremsat nu her, og som ikke er særlig vidtgående, i bedste fald vil virke om et års tid, måske om halvandet, men jeg efterlyste handling nu.
Vi har et regelsæt, der gælder nu.
Vi mener, det skal opfyldes, det skal opfyldes ude i kommunerne, det skal opfyldes i de pågældende institutioner. Så er problemet løst.
Villy Søvndal (SF), 2003-04-11:
Jeg kender ikke nogen behandlingsformer, der er i stand til at bringe mennesker i nærheden af virkeligheden, når de er kommet så langt væk fra den, som hr. Flemming Oppfeldt er.
Den virkelighed, som alle Venstres kommunale folk møder - alle andre politisk farvede gør det også, men jeg antager, at hr. Flemming Oppfeldt er specielt påvirkelig over for Venstres argumenter -
er, at vi står i en situation, hvor vi skal skære på samtlige områder.
Det var meldingen på KL's landsmøde, det er det, KL's formand har gentaget og gentaget og gentaget og gentaget.
Så er det da fuldstændig absurd at diskutere, som hr. Flemming Oppfeldt gør, at netop i den situation vil vi ikke sætte grænser, for vi vil i gang allerede nu.
Vil hr. Flemming Oppfeldt i modsætning til ministeren slet ikke erkende, at økonomien er en grænse for nogle af de her ting, at det at lave bedre udeforhold, det at lave mindre støj osv. forudsætter investeringer, som kommunerne siger de
ikke har penge til, og derfor bliver det ikke til noget?
Kim Sejr (RV), 2003-04-11:
De fleste af os er klar over de problemer, som mange børnehaver og SFO'er har til daglig, ikke mindst de af os, der har eller har haft børn i institution inden for de senere år.
Jeg er da også selv far til en dreng, som gik i en SFO, men vi tog ham ud, fordi der simpelt hen var for larmende og for støjende.
Vores barn fik det dårligere af at gå i SFO, så vi måtte tage ham ud.
Så det sker selvfølgelig.
De opnormeringer har betydet, at flere børn og ansatte må deles om den samme plads, og det går naturligvis nogle steder ud over det fysiske og psykiske miljø.
Vi skal være opmærksomme på, at vores børn kan få en dagligdag i en institution fyldt med fri udfoldelse og masser af kreativ og social stimulation. Og det tilbyder langt de fleste institutioner, tror jeg, heldigvis også.
Såvel personale som forældre er jo interesseret i at kunne skabe de bedste forhold for børnene.
Desværre kan det ikke altid lade sig gøre, fordi rammerne er for dårlige.
For mange børn på for lidt plads med for få pædagoger er og bliver en dårlig kombination.
Resultatet, som vi har snakket om, kan blive støj, dårligt indeklima, og det giver et psykisk og fysisk miljø, man ikke engang ville byde voksne.
Det Radikale Venstre er enig i sigtet med, at vores børn selvfølgelig skal have bedre muligheder for plads og ro.
Og vi kan tilslutte os forslagsstillerens pointe med, at det i høj grad er et spørgsmål om bevidstgørelse, det her handler om.
For man kan faktisk nå ret langt med den sunde fornuft og en bevidst aktiv indsats inden for eksisterende rammer.
Vi er tilhængere af, at den enkelte kommune gør en indsats på området.
Men til gengæld må vi så også sige, at vi er lidt forbeholdne over for at lave lovgivning, der skal forpligte kommunerne til at udarbejde detaljerede politikker på enkeltområder.
Men vi er selvfølgelig parate til at diskutere, hvilke initiativer der kan tages for at fremme en positiv udvikling i forhold til det fysiske og psykiske miljø for børn i daginstitutioner.
Forslaget om, at Dansk Center for Undervisningsmiljø får udvidet kompetenceområdet til også at omfatte miljøet i daginstitutionerne, er der muligvis et perspektiv i.
Her kan man opsamle viden og erfaringer, der konkret kan bruges af institutionerne. Til slut vil jeg sige: Der er blevet snakket meget om økonomi, og det betyder også noget, men det betyder også noget, tror jeg, i forhold til prioritering.
Vores lokalpolitikere rundtomkring må også være parat til at tage en prioriteringsdebat, for når vi taler om børn og ældre osv., er der efter min mening tale om basale behov, der skal opfyldes først, i stedet for, som man ser nogle steder, store dyre prestigebyggerier inden for sport og inden for kultur. Der er altså nogle ting i den politiske kostpyramide, der skal være i orden først, før man går i gang med desserten.
Line Barfod (EL), 2003-04-11:
Langt de fleste pædagoger og forældre gør et kæmpe arbejde for at sikre gode daginstitutioner for vores børn.
Men ofte er arbejdet på trods af de dårlige fysiske forhold.
Vores børn er dem, vi skal bygge fremtidens samfund på.
Hvis de har haft det dårligt, får samfundet det også dårligere.
Derfor er det det allerdårligste sted, man overhovedet kan spare.
I denne samling har der været meget diskussion omkring negativ social arv.
Vores daginstitutioner er helt afgørende for at sikre, at alle børn kan få den bedst mulige start på livet.
Derfor bør man sætte flere ressourcer af til børnene i stedet for færre.
Men grunden til, at der bliver sat færre ressourcer af i kommunerne, er jo den alt for stramme økonomi, som regeringen og Dansk Folkeparti har sat for kommunerne.
Så vi håber, at mange kommuner vil gøre oprør, at man vil følge pædagogerne og forældrene fra sidste efterår og her i foråret sige til kommunalbestyrelserne, at man ikke vil finde sig i, at der igen i år bliver indgået en alt for stram aftale med regeringen og Dansk Folkeparti.
Man bliver nødt til at sikre, at der bliver de fornødne økonomiske ressourcer i kommunerne, også til at sikre ordentlige forhold for børnene.
Så må jeg sige, at jeg blev noget forundret over Venstres opfattelse af den offentlige sektor.
Godt nok har jeg tidligere hørt om de liberalistiske ideer omkring frit valg osv., men at køre det helt derud, hvor det skal blive som et indkøbscenter, og så kan man ud fra ugens tilbudsavis fra de forskellige børnehaver vælge, hvor ens barn så skal være i børnehave næste uge.
Det er altså ikke et rart samfund at være barn i, og det vil jo fuldstændig smadre samfundet, hvis det er den måde, vi begynder at indrette det på. Enhedslisten har i mange år fremsat forslag om en miljølov for børn, der sikrer børnene nogle minimumsrettigheder.
Vi har mange forskellige regelsæt, der regulerer forholdene i daginstitutionerne,
det har været fremme flere gange i debatten.
Men vi mangler et regelsæt, der tager udgangspunkt i børnene, som sikrer nogle minimumsrettigheder for børn, og det er der behov for.
Desværre er det hidtil blevet afvist også af Socialdemokratiet, og derfor glæder det os, at Socialdemokratiet nu langsomt har taget et enkelt skridt i retning af at få en miljølov for børn.
Enhedslisten kan støtte det forslag, der ligger, men vi håber, at vi kan komme langt videre på et senere tidspunkt.
Flemming Oppfeldt (V), 2003-04-11:
Arbejdstilsynet har nu foretaget en helt aktuel undersøgelse
Så vil jeg spørge: Det beslutningsforslag, der ligger nu, opfordrer regeringen til at komme med et lovforslag, som sikkert skal virke på et eller andet tidspunkt i år 2004.
Hvordan ser Socialdemokratiet helt aktuelt på det problem, vi har nu, med arbejdsmiljøet?
Er Socialdemokratiet ikke enig i, at der skal følges op på det nu, at disse rapporter skal omsættes i handlinger i samarbejde med forældrebestyrelserne? Skal vi ikke prøve at fokusere på at løse problemet nu frem for at vente halvandet års tid?
Jette Bergenholz Bautrup (S), 2003-04-11:
Jeg vil først takke alle dem, som har været positive over for forslaget, og så vil jeg sige, at det faktisk har været en utrolig aktiv debat, hvor vi er kommet vidt omkring.
Jeg er bare lidt ærgerlig over, at debatten mest har drejet sig om minimumskrav, og at vi ikke har taget udgangspunkt i børnenes dagligdag, og at vi heller ikke rigtig har taget udgangspunkt i, at vi faktisk står i en helt anden situation i dag. Vi står i en situation med et faldende børnetal, og det er jo netop derfor, vi kan gå ind og give nogle redskaber til, at vi kunne lave et bedre fysisk og psykisk miljø for børnene i dagligdagen ved, at vi jo så netop har nogle ressourcer at bruge til det her formål.
Jeg vil sige, at når man fra de borgerliges side gik til valg på »tid til forandring«, er jeg lidt ked af, at den tid til forandring ikke nødvendigvis gælder for børnene.
Jeg håber, at man under udvalgsarbejdet alligevel fra de borgerliges og Dansk Folkepartis side vil se positivt netop på det her forslag.
Som det jo også er blevet sagt, er det ikke meget vidtgående.
Nej, derfor troede vi også, at alle kunne være med, for det har meget stor betydning for børns dagligdag.
Derfor håber jeg, at vi under udvalgsarbejdet kan finde en fælles løsning.
Pia Kristensen (DF), 2003-04-11:
Først til fru Tove Videbæk: Fru Tove Videbæk har ret, det er ikke alle institutioner, der ligger ved jorden.
Som fru Tove Videbæk nævner, befinder der sig måske også institutioner på 3. etage.
Det er jo sådan noget, man også må arbejde på at få lavet om, så børnene kan komme ned på jorden.
Man kunne jo også tænke på alternative muligheder, så det ikke skulle være en institution i et hus eller en lejlighed.
Vi kunne f.eks. satse på busbørnehaver, på naturbørnehaver, og de er faktisk ikke så dyre i drift.
Der ville der virkelig være tale om fysisk godt miljø for de små børn.
Til fru Line Barfod, som taler om nedskæringer: Igen er det kommunale prioriteringer.
Da fru Line Barfod har den frækhed, eller hvad jeg kan kalde det, at komme ind på min egen kommune, så vil jeg da også godt fortælle fru Line Barfod, hvad begrundelsen for det var.
Det var faktisk, at vi havde nogle institutioner, hvor børnene var 53 timer om ugen, og vi syntes, det var for meget, at så små børn skulle være i de institutioner.
Så tillod vi os at rykke de børn med behov for skæve åbningstider til én institution.
For det første blev det billigere for kommunen, men de forældre, der havde børn der, havde faktisk mulighed for at kunne nå hjem og hente dem efter arbejdstid.
Så dyk lige ordentligt ned i materialet i stedet for at tage sådan et overfladisk billede af det.
Til hr. Villy Søvndal med hensyn til prioriteringer
Der er skåret ned på børnepasningsområdet, fordi det er flyttet over på skoleområdet.
Børnene skal i skole nu.
Der er ikke så mange børn i børneinstitutionerne.
Igen, når vi snakker om de fysiske forhold, vil jeg sige til hr. Villy Søvndal, som jeg sagde til fru Tove Videbæk: I vores parti så vi meget gerne, at man indrettede busbørnehaver, og at man indrettede flere grønne børnehaver, skovbørnehaver.
Jette Bergenholz Bautrup (S), 2003-04-11:
Jeg vil godt til fru Line Barfod sige, at det er klart, at vi da altid vil se på et godt miljø til børnene, det har vi altid gjort.
Vi har også set positivt på en miljølov, men det kommer vi tilbage til.
Det her er første skridt, det er simpelt hen en beskrivelse, det er en strategi, og jeg synes, at vi nu skal starte på denne her måde ved, at regeringen pålægger kommunerne, at vi ligesom får noget materiale tilbage, og så kan vi gå videre.
Vi er selvfølgelig fra Socialdemokratiets side meget interesseret i, at børnene har både et godt fysisk og psykisk miljø i dagligdagen.
Det er jo netop derfor, vi har fremsat
det her beslutningsforslag.
Til hr. Oppfeldt vil jeg sige, at det er en helt anden problematik, han kommer frem med.
Han taler om arbejdsmiljøloven.
Vi er selvfølgelig indstillet på, at arbejdsmiljøet, både det fysiske og psykiske, skal respekteres, om det er i institutioner, eller hvor pokker det er.
Det er vi interesseret i fra Socialdemokratiets side.
Vi er ikke interesseret i lige nu at lave et lovforslag om noget som helst andet, end hvad der står i det her beslutningsforslag, hvor vi ønsker, at kommunerne selvfølgelig i samarbejde med daginstitutionerne får lavet denne her udredning og samtidig også får lavet en strategi for, hvordan man ønsker, institutionerne skal se ud fremover.
Så vil jeg godt sige til fru Pia Kristensen, som ligesom skyder Socialdemokratiet i skoene, at vi ikke har en god miljøpolitik på børneområdet, at det absolut ikke er rigtigt.
Vi ønsker selvfølgelig, at børn skal have en god dagligdag.
Vi ønsker også, det skal være i ordentlige rammer, og vi ønsker selvfølgelig også at stramme op, hvis der er steder, hvor der ikke er strammet op, på denne her miljøpolitik.
Men vi skal starte et sted, og derfor mener vi, det er et godt udgangspunkt netop at få denne her redegørelse.
Vi mener selvfølgelig også, at det med det her forslag ligger ude i kommunerne med deres selvstyre og deres kompetence.
Vi ønsker så bare, at det er herfra, vi pålægger kommunerne netop denne her redegørelse, denne her strategi.
Så må jeg så også sige, at det faktisk er det, jeg har talt med forældrebestyrelserne om.
Og det er faktisk dem, der ønsker, at der kommer til at ske noget på det her område.
De gode institutioner kan måske give noget, måske en strategi
til de institutioner.
Det kan være, at de er nedslidte, men det kan også være, fordi man ikke lige har de instrumenter, man skal have, til at få institutionen til at køre godt.
Villy Søvndal (SF), 2003-04-11:
Fru Pia Kristensen siger, at så kan kommunerne jo bare prioritere anderledes.
Jeg synes, at man, hver gang man møder den slags ansvarsforflygtigelse fra et politisk parti, som vi her møder, skal tage en kort bemærkning.
Det er simpelt hen for nemt at være støtteparti for en regering, der konsekvent skærer på den offentlige sektor, og så sige til folkene derude i kommunerne: Jamen om I vil skære på de gamle, om I vil skære på skolebørnene, eller I vil skære på daginstitutionerne, det er jeres helt frie valg.
Det er jo det, man reducerer valget til, når man i virkelighedens verden laver en nulvækst.
Så er det jo, at det forslag, vi diskuterer i dag, taber, nemlig bedre fysiske forhold for børnene.
I en situation, hvor man har etableret det jerngreb om kommunernes økonomi, som den nuværende regering og Dansk Folkeparti har, er det de finere områder, der først og fremmest bliver ramt.
Er fru Pia Kristensen ikke enig i den betragtning?
Flemming Oppfeldt (V), 2003-04-11:
Venstre tror, at Socialdemokratiets beslutningsforslag er problematisk eller skadeligt, fordi vi fjerner fokus fra det, der er afgørende lige nu, nemlig de rapporter om det dårlige miljø, der er i nogle institutioner, at vi fjerner fokus fra opfyldelsen af disse rapporter i form af at gøre noget ved det nu her i april, i maj, i juni, osv., og i stedet gøre det til et mere teoretisk spørgsmål om noget lovgivning om et års tid eller halvandet.
Vi tillægger bestyrelsen meget stor betydning, når man skal sætte ind på at skabe et godt miljø for børnene, men Socialdemokratiet foreslår altså en lovgivning her, hvor vi fra statens side skal sige noget meget præcist om, hvordan de fysiske forhold skal være i den pågældende institution, hvordan støjniveau, klima, det psykiske miljø og rummet som den tredje pædagog, æstetik og stimulation via miljø skal være - nu læser jeg bare op fra beslutningsforslaget.
Funktionstømmer vi ikke vore forældrebestyrelser på denne her måde?
Det ville være et meget nærliggende spørgsmål.
Hvad har
man at foretage sig derude længere, når staten beslutter det hele på vegne af én?
Charlotte Dyremose (KF), 2003-04-11:
Jeg sad dernede og lyttede til fru Jette Bautrups tale om, hvordan børn skal have det i daginstitutioner.
Og jeg ved jo, at fru Jette Bautrup forestiller sig, at der er nogle af os, der er uenige i, at børn skal have det godt i deres daginstitutioner, så derfor efterlyser jeg lidt, hvad det egentlig er, man vil, for nu bliver det også sagt, at vi ikke skal styre tingene fra centralt hold, eller skal vi?
Handler det her om, at fru Jette Bautrup simpelt hen ikke har tillid til, at man kommunalt og lokalt kan gøre noget som helst, og derfor skal vi med hård hånd detailregulere alting fra Folketinget, eller hvad er det, der efterlyses? Der er jo allerede fastlagt regler for daginstitutioner i lovgivningen.
Kommunerne skal fastsætte mål og rammer for dagtilbuddene i kommunerne, der er pligt til at føre tilsyn, der er byggelovgivningsmæssige regler, og i andre lovgivninger er der regler for arbejdsmiljø, sundhedsforhold, køkkenforhold, brandmæssige forhold osv.
Så der er altså masser af overordnet regulering af det her område, men vil fru Jette Bautrup virkelig have os til her i Folketinget at detailregulere det her, så der ingen selvstændighed er for kommunerne?
Jette Bergenholz Bautrup (S), 2003-04-11:
Det er jo netop det, der står i forslaget.
Vi ønsker, at det skal være helt nede på græsrodsbevægelsesplan.
Jeg var lige ved at sige, at det skal være helt nede på det plan, hvor det er institutionerne selv, der er med til at fortælle, hvordan vi kan få et bedre miljø.
Det er jo præcis det, vi ønsker i det her forslag.
Men man bliver nødt til at pålægge kommunerne at give den redegørelse, at lave en strategi, netop fordi det ikke i dag fungerer optimalt.
Det, vi fra Socialdemokratiets side ligesom er lidt kede af, er, at børn ikke har en optimal hverdag.
Der er mange gode institutioner, det skal vi slet ikke tage fejl af, men der er altså også dem, som kører mindre godt miljømæssigt, og det er ikke altid på grund af personalet, det er også på grund af nedslidning, det er på grund af mange ting i kommunerne, bl.a. den skattepolitik, der er, hvor der ikke er penge til at renovere, og andet.
Så taler hr. Oppfeldt om, hvilken rolle
forældrebestyrelserne fremover skal have.
En forældrebestyrelse skal da have den rolle, den har i dag.
De skal jo ikke kun have den rolle, som hr. Oppfeldt mener: Man lukker en institution - det skal de være med til - og så flytter man børnene.
Nej, de skal have den rolle, hvor de skal være med til at give deres besyv med, hvordan institutionen skal være.
Det kunne da være fint, om man kunne have nogle temaer i institutionerne.
Det er det, de bl.a. til mig har oplyst at
de rigtig godt kunne tænke sig at være med til.
Charlotte Dyremose (KF), 2003-04-11:
I serviceloven er det fastlagt, at kommunerne har det overordnede ansvar for dagtilbudsområdet.
Med formålsbestemmelsen for dagtilbud er det fastlagt, at kommunerne skal fastsætte mål og rammer, da de har pligt til at føre tilsyn.
Vi får en rapport om, at arbejdsmiljøet i nogle daginstitutioner ikke er godt nok, men i stedet for at give kommunerne en mulighed for at rette op på de problemer, som
helt klart er der - vi er jo alle sammen enige om, at de er dybt kritisable, og der skal selvfølgelig gøres noget ved dem - handler det så virkelig om at lave yderligere lovgivning i stedet for at give kommunerne mulighed for at gøre noget ved det?
Hvis fru Bergenholz Bautrup ikke tror på, at kommunerne vil overholde lovgivningen, hvad hjælper ny lovgivning så?