Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2006-03-28:
Jeg vil gerne takke for alle de bemærkninger, der er kommet i løbet af debatten.
Jeg synes, det har været en god debat, fordi vi er kommet godt rundt om emnet, og jeg vil lige prøve at tage de enkelte punkter, som har været drøftet i løbet af dagen, op.
Først statistikken.
Jeg synes, det er meget godt, at vi har fået slået fast, at når det drejer sig om vores mulighed for at tiltrække kvalificeret, veluddannet udenlandsk arbejdskraft, er der ikke sket de store ændringer fra 2000 og til nu.
Det vil sige, at vi hvert eneste år tiltrækker små 900 på grund af jobkortordningen eller andre ordninger, som kan bidrage til, at vi får højtuddannede specialister til Danmark.
Men det vil igen sige, at der ikke er sket en positiv udvikling på området, og derfor synes jeg ikke, det er helt på sin plads at trække nogle tal frem, som intet har med sagen at gøre.
90 religiøse forkyndere, 515 adopterede børn, 1.012 personer, der er kommet hertil for at udføre humanitært arbejde, 1.500 au pairer og 1.537 praktikanter, først og fremmest i landbruget, er altså ikke et udtryk for, at vi er på vej til at løse det problem, vi er samlet om at forsøge at finde nogle svar på i dag, nemlig hvad vi kan gøre for at tiltrække veluddannet arbejdskraft.
De tal viser ikke noget om, hvordan vi kan løse problemerne med at udvikle en kreativ økonomi.
Ministeren har ved flere lejligheder sagt, at udviklingen er vendt, men spørgsmålet er, hvad regeringen egentlig ved om, hvordan det går med vores muligheder for at tiltrække veluddannet arbejdskraft.
Hvis vi ser på sådan noget som familiesammenføringsområdet, er det jo rigtigt, at antallet af familiesammenføringer er gået dramatisk ned, men regeringen ved ikke noget om, hvilke uddannelser de familiesammenførte har i dag.
Jeg har spurgt ministeren, hvad der kendetegner de mennesker, der rent faktisk får tilsagn om familiesammenføring, og hvilke uddannelser de har.
Det ved ministeren ikke, og regeringen agter ikke at undersøge det.
Omvendt: Regeringen ved heller ikke, hvilken uddannelse de, der får afslag, har, og den agter heller ikke at undersøge det.
Det kan jo ikke tages som udtryk for, at regeringen vil bruge uddannelse som det, der skal ligge til grund for, om man kan få familiesammenføring eller ej.
Vi er uenige om politikken, men vi kunne vel trods alt være enige om, at man er nødt til at vide, hvad man gør.
Målet for regeringen er jo netop at vende udviklingen, som ministeren og Venstres ordfører siger, og sikre, at vi får veluddannet arbejdskraft til Danmark – at vi så at sige får de rigtige til Danmark.
Men regeringen aner intet om, hvorvidt det vil lykkes, og jeg må endnu en gang opfordre til, at den undersøger, hvilken uddannelse de, der får afslag på familiesammenføring, har.
Jeg frygter, det kommer til at forholde sig på den måde, at de veluddannede, som har svært ved at få familiesammenføring, vælger den lette løsning, nemlig at rejse ud i verden.
De, som har de dårlige uddannelser, kan ikke gøre det sammen, og det vil sige, at de er nødt til at blive ved med at kæmpe for at få lov til at blive her.
Der er blevet snakket meget om Danmarks ry, og Dansk Folkeparti sagde, at når danskere siger, at det står dårligt til med Danmarks ry i udlandet, er det en led affære.
Det er et citat fra debatten.
Jeg vil gerne gøre Dansk Folkeparti opmærksom på, at det med det dårlige ry ikke bare er noget, som nogle danskere har fundet på.
Jeg har tidligere citeret »Time Out«, som er en rejseguide, man kan citere Global Outlook, som The Economist står bag, og som er et internationalt anerkendt tidsskrift, og både FN og den europæiske menneskerettighedskommissær i Europarådet har længe før, der var noget, der hed Muhammedkrise, påpeget, at Danmark har problemer med sit internationale ry.
Det drejer sig ikke bare om, at nogle imamer har rejst rundt i verden og fortalt dårlige ting om Danmark.
Det dårlige ry opstod langt tidligere, fordi Danmark har en af de strammeste udlændingelovgivninger i verden.
Lad så være, at det forholder sig på den måde, og at det går ud over nogle mennesker – det har jeg faktisk ikke lyst til at lade være – men jeg synes bare, det vil være vigtigt, at regeringen prøver at undersøge, hvilke konsekvenser det rent faktisk har for noget, som regeringen også må være optaget af, nemlig sikringen af Danmarks velfærd i fremtiden.
Opnår regeringen det, den vil, med de stramme regler?
Er udviklingen rent faktisk blevet vendt?
Dansk Industri har påvist, at forudsætningen for, at vi kan løse vores problemer, er, at vi rent faktisk øger vores udbud af arbejdskraft ganske dramatisk, for ellers vil vores vækst falde fra 2 pct. til 1 pct.
: Hvad er egentlig Dansk Folkepartis udgangspunkt for at løse det problem?
Jeg er glad for, at ministeren og især Venstres ordfører har været positive over for en bred forhandling om velfærdsreformerne.
I Det Radikale Venstre ser vi frem til at blive inviteret til de forhandlinger og håber meget, at vi kan bidrage til at holde ambitionerne oppe med det formål at være med til at sikre den fremtidige velfærd i Danmark.