Dorte Bennedsen (S), 1998-11-03:
I de senere år har det nordiske samarbejde gennemgået en stor omstrukturering og effektivisering, og ministeren har i sin redegørelse nævnt en række eksempler på initiativer, der er taget i Ministerrådet på både det politiske og det organisatoriske plan.
Nordisk Råds og måske ikke mindst Finlands historie taget i betragtning
er styrkelsen af det udenrigs- og sikkerhedspolitiske samarbejde nok det mest bemærkelsesværdige politiske skridt, der er taget.
Også samarbejde i relation til EU er imidlertid værd at nævne, men det skal jeg vende tilbage til senere. Der er også grund til at nævne de mere organisatoriske skridt, der er taget, fordi de også sætter sig politiske spor.
Ministerrådets organisation havde efterhånden udviklet sig til et, jeg tror faktisk for alle, fuldstændig uoverskueligt kinesisk æskesystem.
Og hvad værre var
: Det var relativt fuld af stivhed og inerti og blev derfor ofte en hæmsko for samarbejdets udvikling.
Fra parlamentarikernes side oplevede vi det som meget lukket og meget uvilligt over for vore ønsker og prioriteringer, og der er ingen grund til at skjule, at det gennem årene har givet anledning til mange konflikter mellem Rådet og Ministerrådet.
Men nu er omlægningsprocessen ved at være afsluttet, og der er derfor grund til at gøre status.
Der er som bekendt ingen træer, der gror ind i himlen, men der er faktisk grund til at takke Nordisk Ministerråd for den nytænkning, der er sket - en nytænkning, som har betydet langt større åbenhed og lydhørhed over for politiske ønsker og prioriteringer fra Nordisk Råd.
Det har resulteret i, at vi i et samarbejde Rådet og Ministerrådet imellem er nået til enighed om det budgetudkast, der skal drøftes på sessionen i næste uge.
Reformprocessen i Nordisk Råd har som bekendt også medført, at hovedvægten blev flyttet fra de nationale delegationer til de partipolitiske grupper.
Det har klart vist sig at være rigtigt, fordi det har givet mere tyngde og mere seriøsitet i arbejdet, og skal vi udvikle samarbejdet de fem nordiske lande imellem, skal det jo netop ikke hvile på nationale, men derimod på politiske holdninger. Men det er også vigtigt, at de politiske grupper i Nordisk Råd gør sig klart, at det nordiske samarbejde er noget særligt, ved at det er fem selvstændige stater, som på frivillig basis har besluttet sig for at samarbejde.
Derfor bør man også tilstræbe den størst mulige enighed af den enkle grund, at det giver de bedste vilkår for resultater i samarbejdet.
Den egentlige basis for nordisk samarbejde, politisk og folkeligt, er oplevelsen af nordisk samhørighed, fælles kulturbaggrund og den nordiske sprogforståelse, som ministeren også peger på i sin redegørelse.
Derfor er det glædeligt, at der nu afsættes øgede midler til Nordisk Sprognævn og ikke mindre glædeligt, at Ministerrådet har accepteret at afsætte godt 1 mio. kr. til et pilotprojekt for udveksling af folkeskoleelever
, det såkaldte Nordplus-miniprojekt.
Hvis vi skal bevare den nordiske samhørighed, må vi også give de helt unge mulighed for at få nordiske erfaringer, give dem kendskab til og give dem forståelse for vore nordiske lande og deres kultur.
Men her kan de økonomiske muligheder desværre slet ikke tåle sammenligning med de europæiske ordninger.
Rådets ambitioner for 1999 for dette område var væsentlig større end de penge, der nu afsættes, men vi er tilfredse med, at man nu kommer i gang, og at man - så vidt vi har forstået - vil søge at tilrettelægge projektet, så det øger mulighederne for støtte til udveksling, også fra andre kilder.
Det sidste punkt, jeg skal nævne fra budgettet, er
levnedsmiddelområdet.
Ikke mindst i den socialdemokratiske gruppe i Nordisk Råd har det været et stort ønske at forstærke indsatsen på dette felt, for både levnedsmiddelområdet og forbrugerbeskyttelse er højt prioriterede områder i vore lande.
Det er bekymrende, at der i EU gives så mange tilladelser til brug af nye tilsætningsstoffer, og det er endnu mere bekymrende, at man i både EU og WTO kun kan få forbudt tilsætningsstoffer, hvis der er meget klare beviser for deres skadelighed.
Netop på dette risikovurderingsområde foregår der et tæt nordisk samarbejde, og vi er derfor også glade for, at Ministerrådet accepterede at øge bevillingen til dette felt, så indsatsen kan forstærkes.
Det er sagt mange gange, at de tre nordiske EU-lande ikke skal være en blok i EU, og det er vi enige i.
Men vi har på den anden siden en lang række politikområder, hvor vi har fælles interesser og ligger tæt på hinanden, og her kunne man ønske sig et bedre samspil og en bedre koordinering.
Jeg ved godt, at der på en række felter holdes fællesnordiske formøder forud for EU-møderne.
Men det er ikke nok, hvis det ikke munder ud i større enighed i de konkrete sager.
Hvorfor anvendte Danmark og Sverige miljøgarantien i madsminkedirektivet forskelligt?
Hvorfor støtter vi ikke hinanden bedre, når det drejer sig om at bevare aftalesystemet på arbejdsmarkedet?
Vi har i vore lande en række holdninger og systemer, som er specifikt nordiske, og hvis vi ønsker gennemslagskraft for dem i en europæisk sammenhæng, er vi nødt til at have et bedre fungerende nordisk samarbejde som forberedelse til de beslutninger, der skal tages på det europæiske plan.
Det tredje store arbejdsområde i Nordisk Råd er nærområdet, altså landene omkring Østersøen, Kaliningrad, Nordvestrusland og Arktis.
De konkrete initiativer, der tages fra Rådets side, vedrører demokratiudvikling, miljøindsats, social indsats vedrørende børn og unge og kriminalitetsbekæmpelse.
Det er politiske områder, der er højt prioriterede i både de enkelte lande og Nordisk Råd, og det er derfor med tilfredshed, vi konstaterer, at Nordisk Råd i sit budget faktisk indstiller, at faktisk 20 pct. af midlerne bruges på dette felt.
Vi er overbevist om, at det vil være penge, der er givet
overordentlig godt ud.
Som bekendt er rollerne i det nordiske samarbejde fordelt sådan, at Ministerrådet er det besluttende organ og Nordisk Råd det rådgivende - en rolle, der bl.a. udøves gennem de rekommandationer, Rådet vedtager på sin session.
Jeg indledte med at kvittere for den større lydhørhed, Ministerrådet nu udviser over for Rådets politiske prioriteringer, og derfor vil jeg også godt slutte med at takke den danske minister for, at vi i går modtog en oversigt
Som parlamentarikere i Rådet har vi en helt naturlig opgave og forpligtelse i at sikre, at de beslutninger, som man er blevet enige om på nordisk plan, også realiseres i de enkelte lande, og i den forbindelse er en oversigt som den nævnte et værdifuldt værktøj, som vi forhåbentlig også kan få fremover og da gerne i lidt bedre tid forud for den årlige debat.