Lene Garsdal (SF), 2003-05-22:
Jeg vil også gerne takke ministeren for indlægget
, selv om jeg måske nok synes, det var lidt for lidt konkret. Det er jo efterhånden længe siden, Strukturudvalget afleverede sin rapport, og i efterforløbet havde vi et samråd, hvor ministeren ønskede at fremlægge en plan.
Vi forstod på pressen bagefter, at den skulle komme i marts
Det bliver så heller ikke i den her samling, og det er beklageligt, synes jeg.
Jeg kunne nemlig godt tænke mig at spørge: Er der overhovedet nogen planer for de fire prioriterede områder?
Og så vil jeg da også spørge, om der er planer for de øvrige 18 udpegede områder.
Hvilke metoder skal anvendes for at sikre opfyldelsen af de her mål?
Som ministeren var inde på, er den indsats, som Arbejdstilsynet nu arbejder med, for lille.
Der skal mere til.
Og der har vi ikke fået løftet sløret for, hvad det er, der eventuelt kan komme til.
Der er f.eks. et af de prioriterede områder, nemlig det
ensidigt gentaget arbejde
: Er der da nogle planer om, at det er parterne selv, der ved aftaler skal ordne det?
Vi har jo en erfaring fra en 5-års-periode op til 2000, hvor det ikke lykkedes for parterne selv at komme EGA til livs på f.eks. de store områder som slagterierne, som vi har haft nævnt i dag.
Og er der overhovedet nogen forestilling om, hvordan man skal løse problemerne med det psykiske arbejdsmiljø?
Det hørte vi ikke noget om, og det ser vi frem til med spænding.
I SF er vi enige i, at virksomhederne har hovedansvaret for, at arbejdsmiljøet er sikkert og sundt på arbejdspladserne.
Mange virksomheder har jo indset, at det lønner sig at have et godt arbejdsmiljø, hvor medarbejderne trives.
Det er ikke her, problemerne ligger.
Men erfaringerne viser, at mange virksomheder må have et incitament til at gøre noget ved det.
Under samrådet sagde ministeren også, at det var nødvendigt at prøve at udvikle nye værktøjer, så man kunne skille fårene fra bukkene, og at de gode skulle hjælpes og de dårlige tvinges.
Det lyder rigtig godt, men hvordan og hvornår?
Vi når snart 2005, så hvis der skal være en effektiv indsats, må vi se handling.
Vi vil gerne se, hvilke virkemidler ministeren vil bruge, og vi vil også gerne have en afklaring omkring BST-rådgvningen.
Nu har ministeren netop udsendt et debatoplæg om sygefravær.
Det kiggede vi på med interesse for at se, hvad der var.
Men der var ikke noget konkret at hente på den enkelte arbejdsplads.
Det eneste, jeg kunne finde, var, at sikkerhedsorganisationer kunne få til opgave at beskæftige sig med virksomhedernes sygestatistik, men hvordan man forhindrer, at folk bliver syge, var der ingen bud på.
I SF vil vi gerne komme med nogle bud på nogle løsninger.
Vi foreslår, at vi skal lave trepartsaftaler med forpligtende mål for forbedring af arbejdsmiljøet, når det gælder de fire prioriterede områder.
Vi foreslår også, at vi opretter et offentligt arbejdsmiljømærke, så man kan se, hvilke arbejdspladser der har orden i arbejdsmiljøet.
Mærket kan gives til de virksomheder, der ønsker at få det, og som arbejder med sundhedsfremme og indgår aftaler om rummelighed på arbejdspladsen.
Så kan de indberette til en offentlig database, og derfra kan jobansøgere eller andre, f.eks. Arbejdstilsynet, se, hvor der ikke er nogen grund til at gribe ind i forhold til arbejdsmiljøet, eller hvor man kan søge arbejde uden at risikere skader.
SF har netop sammen med de øvrige partier bag forespørgslen fremsat fire forslag, som desværre ikke når at blive behandlet i den her samling, men som vi genfremsætter i næste samling, hvor vi vil have forbedret arbejdsmiljøet, for vi finder, at der er behov for lovgivning på området.
Gode ord gør det ikke alene.
Vi fik en rigtig god arbejdsskadereform.
Lad os nu snart få udløst spændingen om, hvilken lovgivning der skal sikre et godt arbejdsmiljø, så færre bliver syge og kommer til skade på arbejdet.