Søren Søndergaard (EL), 2000-12-07:
Efter Enhedslistens opfattelse er voldtægt en meget alvorlig forbrydelse, som afspejler nogle mere fundamentale problemer i samfundet, som afspejler nogle mere fundamentale problemer omkring kvinders stilling.
Derfor har vi også den opfattelse, at hvis det er rigtigt, at helt sammenlignelige voldtægter i dag dømmes mindre hårdt end tidligere, så er det ikke en udvikling, vi bifalder.
Spørgsmålet er så: Er det tilfældet?
Vi har med andre ord behov for en nærmere redegørelse for at se, om det er den vej, udviklingen er gået. Jeg vil godt benytte lejligheden til alligevel at rejse eller måske gentage en lidt mere principiel diskussion i forhold til den måde, de her forslag kommer op og bliver fremlagt på og argumenteret for fra borgerligt hold.
I bemærkningerne til lovforslaget står der, at formålet med beslutningsforslaget er at skabe en mere effektiv beskyttelse af primært kvinder gennem en generel forhøjelse af straffen for voldtægtskriminalitet.
Det spørgsmål, man bliver nødt til at stille sig, er, om en forhøjelse af straffen sikrer kvinder mod voldtægt.
Er det virkelig det, der er løsningen, og hvad er det, der dokumenterer den påstand?
Som vi også har hørt i dag, er det jo sådan, at mens de gennemsnitlige tal, hvad angår straf for voldtægt, i en periode er gået ned, har vi også set et faldende antal anmeldelser og sigtelser.
Så hvordan hænger de ting sammen?
Der er altså meget, der tyder på, at det ikke primært er bare det eller overhovedet det at hæve straffen eller for den sags skyld sænke straffen, der er afgørende for at sikre kvinder mod voldtægt.
Det er noget andet, og det er noget meget mere afgørende, nemlig at pille ved de mekanismer i samfundet, som er årsag til, at voldtægt eksisterer.
Det er formentlig ikke noget, man i en lang periode kan udrydde fuldstændig, men man kan gøre meget, og der er ingen tvivl om, at ikke mindst kvindebevægelsen og den aktive kamp for kvinders ligeberettigelse har været med til at sætte fokus på undertrykkelsen af kvinder og dermed også været med til at trænge voldtægter i baggrunden, været med til at sikre, at samfundet havde en anstændig opfattelse af, hvor alvorlig en forbrydelse voldtægt er.
Men denne her måde at se straf som fundamental løsning på nogle problemer, der er meget større, er noget, der kendetegner hele forslaget.
I bemærkningerne på side 2, anden spalte, står der angående unge: »Truslen mod unge skal efter forslagsstillernes opfattelse imødegås ved, at der indføres en minimumsstraf for voldtægt mod personer under 18 år.«
Igen og igen og igen, uden nogen former for dokumentation.
Man får ikke Enhedslisten til at acceptere den form for argumentation, det er ikke noget, vi vil acceptere; vi mener, at disse problemer skal diskuteres bredere.
Men tilbage til forslaget: Vi har som sagt den opfattelse, at der ikke er grundlag for at straffe voldtægt mildere, og at der ikke er noget grundlag for at straffe sammenlignelig voldtægt mildere.
Derfor vil vi selvfølgelig også nøje se på det her spørgsmål i forbindelse med, at Straffelovrådet kommer med sin samlede gennemgang, hvor jo netop muligheden for at placere forskellige straffesanktioner i forhold til hinanden er til stede. Dermed også være sagt, at vi afviser den idé, at det er hensigtsmæssigt at ordne straffeloven ved at tage sådan hovsa-elementer op, i takt med at der sker noget ude i samfundet, men at der netop er behov for en grundigere gennemgang, hvor vi placerer straffen for forskellige forbrydelser i forhold til hinanden, og dér kan jeg tilsige fuld støtte fra vores side til, at voldtægt vil være en af de forbrydelser, der vil blive vurderet på det allerskarpeste.