Christian H. Hansen (DF), 2002-11-05:
Landbrugsstøtten tegner sig i dag for omkring halvdelen af EU's budget.
Den blev gradvis indført omkring 1958 for at sikre forsyningen af fødevarer og stabilisere markederne, sikre landmændenes indtjening, forbedre produktiviteten og sikre nogle mere rimelige forbrugerpriser.
For at opnå de mål indførte man i sin tid bl.a. importafgifter, eksportstøtte og garantipriser på landmændenes produkter.
Samtidig har man gradvis flyttet vægten fra prisstøtte til typer af mere direkte tilskud i form af bl.a. støttebeløb pr. ha samt de såkaldte dyrepræmieordninger osv.
Alligevel er det sådan, at meget af den direkte støtte er med til at fremme produktion af eksempelvis visse afgrøder.
Det er vel også derfor, at EU er under et større pres fra WTO om at få gennemført nogle nye reformer på området her.
Man kan vel godt driste sig til at sige, at EU faktisk har valgt at følge en traditionel og beskyttende politik over for sine egne producenter, altså landmændene.
Jeg vil da også gerne slå fast, at der ikke skal herske nogen tvivl om, at Dansk Folkepartis holdning på det her område er, at der fortsat skal arbejdes for en tilpasning af den fælles landbrugspolitik, hvor netop begreber som nedsættelse af den direkte støtte, forbrugerhensyn, fødevaresikkerhed og fødevarekvalitet og ligeledes miljø og dyrevelfærd bliver sat i højsædet.
Det er det klare signal, vi fra Dansk Folkepartis side gerne vil sende til regeringen, og det må være de mål, regeringen skal arbejde for.
Hvis man ser realistisk på mulighederne i EU for at køre i den retning, ja, så skal det heller ikke være nogen hemmelighed, at med den forøgelse, man i USA har lagt på budgetterne for landbrugsstøtten, ja, så er det i hvert fald med til at slå ønsket om frie markedsvilkår og en total fjernelse af støtten på længere sigt noget tilbage.
Der er ingen tvivl om, at den nye landbrugslov i USA er medvirkende til, at begrebet »landbruget på støtten« desværre vil blive ved med at klinge i nogle år endnu.
Der er heller ingen tvivl om, at det danske landbrugserhverv - i øvrigt et stolt erhverv, og det har det grund til at være - overordnet er modstander af den massive støtte.
Man har i debatten herhjemme både i aviser og på tv set, at mange danske landmænd faktisk ønsker en nedtrapning af den direkte støtte fra EU.
Men det fjerner jo ikke det faktum, at vi i EU taler om en gigantisk landbrugsstøtte på omkring 700-750 mia. kr. om året, og det fjerner heller ikke det faktum, at landbrugsstøtten i Vesteuropa resulterer i højere skatter og en lavere økonomisk vækst og dyrere fødevarer som nogle af konsekvenserne.
Og så er det jo, at man kan melde hårdt ud og sige: Afskaf landbrugsstøtten, få billigere fødevarer og spar millioner af skattekroner.
Den konklusion kunne jeg faktisk godt driste mig til at sige at jeg er enig i.
Ja, og hvad så?
Jeg synes faktisk, at det ville være et stort fremskridt, hvis det skete. Ville det være så dårligt, hvis vi begyndte at lave det, vi er gode til, og ikke lukrere på, hvad det er der giver mest i støtte? Mange eksperter har faktisk også været inde på, at såfremt man ser direkte på landbrugsstøtten, altså den direkte støtte, eksportstøtten, toldmure osv. rent
samfundsøkonomisk, så er der kun er én fornuftig ting at gøre: at fjerne støtten, og i højere grad lade
markedskræfterne bestemme, hvor produktionen skal foregå.
Mange økonomer er enige i, at det ville udløse gigantiske velfærdsgevinster, ikke kun i verdens rige lande, men også i verdens fattigste lande.
Og økonomerne siger direkte, at vi vil få billigere fødevarer, vi vil spare milliarder til den direkte støtte, vi vil få en masse mennesker, som i dag er afhængige af støtten, til at lave det, de er bedst til, og som markedet efterspørger.
Alene i det samlede EU ville bruttonationalprodukterne stige med omkring 110 mia. kr. årlig, hvis man reformerede landbrugsstøtten fuldstændig.
Jeg vil gerne sige, at jeg faktisk er enig med de økonomer, der er kommet frem til dette.
Og det er ikke, fordi man altid skal være enig med økonomer, men man kan somme tider godt lytte til dem.
Vi har for nylig i Folketinget også haft et COSAC-møde netop omkring landbrugspolitikken og midtvejsreguleringen, hvor mange af de her ting også er kommet frem.
Afslutningsvis vil jeg sige, at det er nødvendigt, at der sker noget på det her område, og det er der efter vores opfattelse også lagt op til med midtvejsreguleringerne.
Jeg vil også gerne sige, at vi godt kunne have haft et ønske om, at tempoet var skruet noget i vejret i forhold til de udspil, der ligger i dag.