Lone Dybkjær (RV), 2005-05-12:
Vi kunne måske have ønsket os alle sammen, at det var sket på et lidt tidligere tidspunkt, men nu er vi her altså.
Vi kan ikke støtte – det kan jeg lige så godt sige med det samme – beslutningsforslaget i den form, det har, men vi synes, det er en god anledning til at diskutere menneskehandel og måske også få diskuteret lidt, hvordan vi kommer videre med satspuljemidlerne, og hvordan vi eventuelt får en midtvejsevaluering osv.
Det, som jeg godt vil opfordre ministeren til, er at prøve at finde ud af, hvor meget vi kan sige om den økonomiske side i det her, og nu tænker jeg på menneskehandelens omfang, for de tal, jeg sidst har hørt, viser, at menneskehandelen nu overgår narkotikahandelen og er ved at indhente våbenhandelen.
Derfor ville det være rart, hvis vi ved hjælp af nogle af de internationale oplysninger, der er – der er jo forskellige rundtomkring – kunne prøve at finde ud af, hvordan denne her menneskehandel egentlig ser ud, hvor meget den vokser, og hvor meget det drejer sig om i tal, sådan at vi får det internationale aspekt med i vores diskussioner, for det synes jeg faktisk er vigtigt, også når vi sådan mere overordnet skal kigge på, hvad vi selv skal gøre – at vi altså skal se det i det perspektiv.
Socialministeren redegjorde jo for en lang række af de tiltag, der er.
Det er nogle, vi sådan set har været enige om i forbindelse med satspuljemidlerne.
Vi synes, det er godt, at vi har den handlingsplan, og vi synes, det er fint, hvis vi kan få et tilsagn om, at vi løbende diskuterer det her problem.
Så vil jeg endnu en gang lige komme ind på de der 15 dage, for vi er ret overbeviste om, at det er for få dage.
Jeg er derfor igen – det er mere for, at det er sagt her – glad for tilsagnet fra ministeren om, at vi kan prøve at finde ud af, hvor meget vi nu kan finde ud af med de kvinder, der rent faktisk har været her, og måske også de kvinder, der så er forsvundet meget hurtigt.
Jeg kan ikke forestille mig andet, end at de kvinder er fuldstændig rædselsslagne, ved at de sådan set er blevet, om man så må sige, pågrebet under en eller anden form.
De havde vel formentlig håbet på, at de kunne få en helt anden tilværelse, da de kom hertil, og så havde de vel håbet på, at de i det mindste ikke kom i konflikt med politiet, og hvad ved jeg, når de endelig havde fundet ud af, at de egentlig var blevet handlet til noget helt andet.
Så jeg ved ikke, hvor meget jeg giver for det her med, at kvinderne ikke er her så længe.
Så synes jeg også, det er nødvendigt at sige, at vi igen bliver nødt til at fokusere på efterspørgeren, men jeg skal lade være at tage en meget stor diskussion om det på nuværende tidspunkt.
Vi er nødt til at gøre det i sammenhæng med menneskehandel og også prøve på at se, hvad vi kan lave af informationskampagner i forhold til efterspørgeren.
Endelig synes jeg jo på linje med, hvad den socialdemokratiske ordfører sagde, at det er vigtigt, at vi drager EU-aspektet ind i det og prøver på at se, hvilke erfaringer vi kan få der, hvad vi kan bruge EU-samarbejdet til i forbindelse med menneskehandel, og hvad vi som folketingspolitikere måske også kan finde ud af i samarbejde med vores kollegaer i andre parlamenter og i Europa-Parlamentet, som jo faktisk meget længe har beskæftiget sig med menneskehandel og faktisk også har en vis idé om i deres rapporter, hvor stort omfanget er.
Det er måske her, vi faktisk kunne skabe et tværinstitutionelt samarbejde, hvor vi kunne lære noget af hinanden også som parlamentarikere.
Med disse ord tak for debatten, om jeg så må sige, til Enhedslisten, men nej til selve forslagets konkrete indhold, hvilket ikke er ensbetydende med en afvisning af, hvad vi så skal gøre, når handlingsplanen er ved at udløbe.