runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Poul Nødgaard (DF), 1999-05-18:
Ja, nu skal vi nok passe på, at vi ikke snakker os fra hinanden.
Jeg kan ikke huske, om det er 3 eller 4 år, vi har talt om det lovforslag, vi behandler i dag, L 3, men det er i hvert fald noget i den retning, og det har vist været til fire eller fem førstebehandlinger.
Men det er med sådan et lovforslag, som det også er ude i det virkelige liv: at det somme tider er en sag, der skal modne sig, inden den kan vedtages.
Og det er så det, vi ser et eksempel på her, og det er bl.a. sket ved, at man har bøjet sig noget mod hinanden - kan vi vel godt sige uden overdrivelse - og »man« er altså alle Folketingets partier.
Og dér vil jeg specielt rose Det Konservative Folkeparti og CD, for det betænkningsbidrag, som de to partier har givet, kan jeg godt se nogle rigtige elementer i, og jeg synes, det er stort og flot, at disse partier, selv om de har en mindretalsudtalelse, alligevel stemmer det her forslag samlet igennem.
Det synes jeg er både flot og godt.
Det, der har været stridsspørgsmålet, hvis man kan bruge det udtryk, eller hvor meningerne i hvert fald har været noget delte, er jo hele åbenhedsprincippet, og om dét har man så valgt de tekster, som nu står i forslaget.
Og jeg vil også gerne ved denne lejlighed sige, at vi i Lars Nordskov Nielsen har haft en fornem hjælp til at få disse ting sat på plads.
Som også andre ordførere har været inde på, har vi så nu et instrument, hvis vi engang skulle komme ud i nogle sager
af den art, som Folketinget desværre har oplevet en del af i de år, hvor jeg har været herinde: tamilsagen og Spar Nord-sagen, og hvad de nu hedder alle sammen
Men min bøn og appel til Folketinget er, at man, når der eventuelt kommer sådan nogle sager, slår koldt vand i blodet og tænker sig meget nøje om, så det i hvert fald er noget, der er meget modent overvejet, når man bruger et sådant instrument, for vi skulle nødig indlede et kommissionsarbejde på - undskyld, jeg bruger udtrykket -
det bare ingenting.
Afslutningsvis vil jeg sige, at jeg synes, det er flot, at det nu ikke alene er regeringen, der kan sige, at den vil have en undersøgelseskommission, men at de politiske partier gennem Udvalget for Forretningsordenen nu faktisk i høj grad kan være med til at styre det her foretagende, og det vil jeg håbe og tro på at man vil gøre på bedste og mest ansvarsfulde måde. Så vi er glade, når vi i løbet af næste uge trykker på knapperne, for det jo bliver dejligt at se, at mange års uenighed pludselig samles i en så stor enhed, at alle de grønne knapper lyser, og det er jeg sikker på at de gør, medmindre nogle stemmer forkert.
Kristian Jensen (V), 1999-05-18:
Kan hr. Kim Behnke ikke fortælle os, hvordan hans definition af »best practice« var, om den ikke var som branchens, som interesseorganisationernes og som øvrige teleordføreres var på daværende tidspunkt?
Var hr. Kim Behnkes definition af »best practice« også dengang, at det var den absolut bedste?
Det, vi beder om, er blot at få indformuleret definitionen, som den var, dengang man vedtog det, men som den desværre ikke har været siden.
Jann Sjursen (KRF), 1999-05-18:
Med fare for endnu en gang i dag at blive beskyldt af ministeren for at være formalist vil jeg alligevel sige, at jeg også synes, det er kritisabelt, at forslaget, selv om der kan være en begrundelse for det, først kommer frem nu.
Jeg vil sige, at det, der jo er det helt afgørende i denne her sammenhæng, er, hvorvidt det færøske Lagting kan tiltræde de bestemmelser, som fremgår af lovforslaget, og der må jeg forstå det sådan, så meget som jeg har nået at se på forslaget, at der stadig væk er nogle hængepartier, og at vi ikke har fået endeligt svar fra det færøske hjemmestyre.
Det er klart, at det er helt afgørende for, at vi endelig vil kunne tage stilling til forslaget.
Så jeg har i lighed med den tidligere ordfører den holdning, at hvis vi for at kunne behandle det her grundigt må lade forslaget oversomre, skal vi gøre det.
Vi skal ikke haste det igennem, medmindre vi er på sikker grund, hvad det angår.
Så Kristeligt Folkepartis endelige stillingtagen til forslaget vil afhænge af de svar, som måtte tilgå regeringen fra det færøske Lagting.
Som jeg kunne forstå af den skriftlige fremsættelsestale, forventes det, at svaret kommer i nær fremtid.
Poul Nødgaard (DF), 1999-05-18:
Men da jeg kom i Folketinget, var der nogle, der sagde, at man skulle lære at tælle til 90, for det var et flertal herinde.
Så vidt jeg kan vurdere de ordførere, der har udtalt sig om den her sag, er der faktisk ikke 90 mandater bag forslaget.
Så jeg vil spørge ministeren, om ikke det var en overvejelse værd, hvis ikke det skal vente helt til oktober, at Folketinget jo ekstraordinært er inde den 24. juni 1999 for at godkende valg til Europa-Parlamentet.
Der kommer formentlig også et par andre sager på dagsordenen, har jeg hørt i min øresnegl, så man kunne dog i hvert fald som et minimum give frist til den tid.
er, at Færøerne og Grønland måske synes om forslaget, noget andet er, at der altså er folketingsmedlemmer, der faktisk mener, at det er en meget, meget forhastet lovgivning.
Frank Jensen (S), 1999-05-18:
Som hr. Nødgaard ved, er jeg sædvanligvis en meget imødekommende samarbejdspartner, og hvis jeg på nogen måde kan bidrage til at afklare nogle af de udeståender, som medlemmer måtte have med hensyn til det at sætte domstolsreformen i kraft for Grønland og Færøerne, så er jeg til rådighed til enhver tid.
Der er stillet en række skriftlige spørgsmål, dem har jeg allerede besvaret, delvis her mundtligt, men jeg skal selvfølgelig sørge for, at de skriftlige svar også kommer til Retsudvalgets medlemmer.
Er der brug for fra nu af og frem til samlingen slutter, at vi skal drøfte det her nærmere i et samråd i Retsudvalget for at få beskrevet det klart, så er jeg selvfølgelig til rådighed for det.
Det siger sig selv.
Jeg er selvfølgelig også med på, at hvis der, når vi nærmer os den 28. maj 1999, stadig væk er nogle udeståender, så må det have den tid, det skal have.
Sådan er det.
Jeg er jo helt enig med hr. Nødgaard i, at jeg jo ikke kan tvinge nogen til at stemme for en lovgivning for Færøerne og Grønland, der er en ikraftsættelse af en allerede vedtagen lovgivning for Danmark.
Som sagt havde det færøske Lagting en række ønsker til ændringer af den lovgivning, der var vedtaget for Danmarks vedkommende, og de problemer har jeg altså brugt noget tid på at finde løsninger på
Tom Behnke (FP), 1999-05-18:
Jeg er fuldstændig enig med hr. Søren Søndergaard med hensyn til Grønland og Færøerne.
Hvis Grønland og Færøerne fremsætter ønske om at få lovgivning vedtaget her i Danmark til at virke også dér, så imødekommer vi det, så vidt det overhovedet er muligt, og kun hvis det er stridende mod, som hr. Søren Søndergaard sagde, menneskerettighederne, må vi selvfølgelig tage et forbehold dér.
Men ellers er vi meget, meget villige og meget, meget imødekommende, når Grønland og Færøerne ønsker en bestemt lovgivning sat i kraft i Grønland og på Færøerne.
Den danske domstolsreform støttede Fremskridtspartiet.
Vi synes, det var en rigtig god idé, en idé, som vi tidligere har talt varmt for, og i det omfang Grønland og Færøerne nu ønsker, at den også skal komme til at gøre sig gældende i Grønland og på Færøerne med modifikationer, så det passer til forholdene dér, ja, så har vi i Fremskridtspartiet absolut ingen problemer med det.
Men jeg har også fornemmet, og det fremgår også, lidt uklart, af forslaget, at der er lidt tvivl om, hvorvidt det nu er sådan, at det er Grønland og Færøerne, der selv har bedt om det her, eller det er noget, man har bedt dem om at tage.
Det, man jo kan se i forhold til Færøerne i hvert fald, er, at der har været lidt protester i forhold til, at de ikke føler sig imødekommet fuldt ud, og den diskussion vil jo være væsentlig at få bragt til ende, inden vi når frem til tredje behandling af forslaget.
Det vil vi ikke være med til.
Det andet, som så ligger i det, er hele diskussionen om hastebehandlingen af det her forslag, hele diskussionen om lovkvalitet, som jo har været oppe tidligere i dag, og hvor alle partier var enige om, at nu skulle der være en bedre lovkvalitet og nu skulle vi her i Folketinget virkelig til at tage os sammen.
Det skulle regeringen også, og det skulle
Og så kort tid efter ser vi, hvordan man vil haste et så omfattende forslag igennem.
Det kan vi godt stå lidt uforstående over for.
Det sidste element, jeg vil rejse under denne her debat, som vi også gjorde, da vi diskuterede den danske domstolsreform,
er hele spørgsmålet om dommernes mulighed for at have bijob.
Vi har i Fremskridtspartiet intet imod, at dommerne har bijob, så længe deres bijob ikke har noget at gøre med dommerembedet eller dommerlignende funktioner.
Derfor vil vi også i forbindelse med behandlingen af det her lovforslag stille ændringsforslag, således at det simpelt hen bliver regulært forbudt for dommere at have domstolslignende bijob.
Vi mener, det er en uskik.
Hvis man vil være civil, privat dommer, så skal man have lov til at være det, men man skal ikke blande det sammen med at være offentlig dommer.
Det ændringsforslag kan jeg bebude fra Fremskridtspartiet allerede på nuværende tidspunkt.
Vi håber, ministeren har forståelse for, at forslaget kræver en grundig behandling, og hvis den grundige behandling forudsætter, at forslaget oversomrer og først kommer op igen til oktober, er vi i Fremskridtspartiet meget indstillet på det.
Vi vil i hvert fald ikke være med til at haste et forslag igennem, som ikke er godt og grundigt gennemarbejdet.
Margrete Auken (SF), 1999-05-18:
Det er bare for at rette noget, som tilsyneladende er en misforståelse.
Ministeren skriver i redegørelsen, at SF har erklæret sig enig i forliget.
Det har vi aldrig gjort.
Vi har tilsluttet os det, fordi ministeren inviterede os, hvad jeg var overrasket og glad ved, til at deltage i forliget.
Det vil for mig indebære, at vi også er med i forhandlinger, og der er uklare punkter i dette her. Jeg håber altså, at ministeren er klar over, at enhver har lov til at stemme for eller imod.
Jeg har stemt for mange forlig, som jeg ikke har været med i, og som jeg ikke har tilsluttet mig, men at tilslutte sig et forlig betyder jo - ellers bliver man jo ikke inviteret til det - at man er med i forhandlingen.
Der er faktisk uklare punkter.
Den socialdemokratiske ordfører har jo nævnt et par stykker af dem.
Københavns
medfinansiering
Jeg ville jo synes, det var fuldstændig blødt, hvis København skulle give 200 mio. kr.
Det burde vi kunne klare inden for vores egne bevillinger.
Jeg vil da gerne være med til at arbejde for, at vi får et godt skuespilhus inden for de bevillinger.
Hvad er det for et hus, der skal bygges til operaen, hvis det overhovedet skal være til operaen, det er også uklart?
Det var det, vi havde sagt ja til at være med til, og så stemmer vi selvfølgelig for hovedprincipperne i det.
Søren Hansen (S), 1999-05-18:
Jeg havde også regnet med et helt andet indlæg fra fru
Margrete Aukens side
, da hun kommer herop.
Jeg efterlyste: Er man positiv medspiller, eller er man negativ benspænder?
Man tilslutter sig et forlig, men siger om placeringen, at det er et lidt surt sted, siger, at det er skummelt, og siger, det er direkte forældet, og man taler om, at kombinationsløsningen her giver problemer, og at det kun giver problemer, at kunstarterne er samlet, hvilket er forudsætningen for forliget osv., osv., så må vi altså have en forklaring: Er man med, eller er man ikke med?
Til hr. Nødgaard: Jamen jeg er enig i, at man selvfølgelig er i sin gode ret til at sige, at det er et surt sted.
Det, jeg reagerede imod, var, når man er gået med i forliget, som forudsætter en Turbineløsning.
At repræsentanter for partiet Venstre kalder det en baggårdsløsning, synes jeg altså bare er udtryk for mangel på fantasi.
Det var såmænd det eneste, jeg havde lyst til at ytre i den anledning.
Så vil jeg gerne helt bekræfte hr. Duetofts - som jeg i øvrigt allerede tidligt i forhandlingsforløbet var meget, meget enig med om de dér to etager - udlægning af, hvad det vil sige dels at indgå en aftale og dels at tilslutte sig en aftale.
Så tilbage til hr. Nødgaards spørgsmål, om vi uden videre regner med Københavns Kommune.
Det står tydeligt i teksten, at der skal forhandles med Københavns Kommune om, hvordan man finder en fornuftig løsning på spørgsmålet om grunden og bygningerne.
Margrete Auken (SF), 1999-05-18:
SF er i allerhøjeste grad positiv medspiller, men det er jo ikke det samme, som at man så klapper i sine hænder over alt.
Man kan godt gå ind og stille spørgsmål om nogle ting - vi har jo ikke været inddraget i forhandlingerne før, og vi er altså af en eller anden underlig grund på trods af løfter herom heller ikke blevet det nu - der er nemlig uklarheder i teksten.
Min bemærkning om Københavns Kommune - jeg ved godt, den står i aftaleteksten - var, at jeg er meget ked af, hvis man gør skuespilhuset afhængig af det.
Jeg kan godt forstå, hvis Københavns Kommune ikke vil betale 200 mio. kr. til en ny skuespilscene, når de har så mange skuespilscener i forvejen i København og har besvær med at få det til at løbe rundt.
Så det håber jeg da ikke, men o.k., hvis man siger, at det skal være afhængigt af Københavns Kommune og holder fast ved det, så bliver der bare nok ikke noget skuespilhus, og det er sådan set det.
Jeg ville bare appellere til, at man så lidt smidigere på den side af sagen, og det var sådan ment i den her sammenhæng.
Jeg synes ikke, det er noget ideelt, man har lavet dér.
Det har vi også skrevet, da vi tilsluttede os forliget.
Men derfor kan man jo godt gå ind og sige: Lad os nu prøve at få det til at blive så godt som muligt.
Og det dér med de forældede scener, ja, så er det altså forældet. Vi har fået forkerte svar fra Kulturministeriet.
Må jeg bare sige til hr. Søren Hansen, at hele den stribe af scener, der nævnes dér, simpelt hen er forkerte.
Jeg har fået det nu, for jeg faktisk også har adgang til eksperter med kildemateriale, og sidste gang, der er bygget en skuespilscene i den størrelse, var i 1951. Jeg synes da, det er klogt, at man inddrager ekspertise.
Det er nogle, der vil sige, at vi skal lave det her godt.
Poul Nødgaard (DF), 1999-05-18:
Ja, det ser ud til, at det bliver ganske livligt.
Det er måske ikke så afgørende, om det er om 3, 5, 8, 9 eller 12 år.
Hvem skal betale det opera- og musikhus?
Jeg vil lige sige en ting, og det er egentlig ikke et spørgsmål, men jeg har altid syntes, at hvad enten man valgte løsningen direkte ved Det Kongelige Teater eller den her Turbineløsning, så var det løsninger, der ikke var optimale.
Jeg havde hellere set en løsning ved havneområderne.
Det har jeg også givet udtryk for over for ministeren, og jeg synes, at det er sørgeligt, at man ikke har lyttet lidt mere til disse råd.
Søren Hansen (S), 1999-05-18:
Til hr. Nødgaards spørgsmål om, hvornår opera- og musikhus skal komme, er det meget enkelt, idet man nemlig kan henvise til aftaleteksten.
Der står oven i købet i det andet afsnit, at i forlængelse af byggeriet af et skuespilhus til Det Kongelige Teater skal der hurtigst muligt bygges, ikke et operahus, som nogen har talt om, men et opera- og musikhus.
Det står klart og tydeligt i teksten.
Til fru Margrete Auken: Ja, ja, nu bliver det jo efterhånden altså en prøve, og den vil vi så gerne være med til at gennemføre for at finde ud af, om der er tale om et positivt medspil eller det, jeg vil kalde et negativt benspænd.
Nu forstår jeg, at fru Margrete Auken her siger, at der ikke har været nogen samtale mellem fru Margrete Auken og ministeren - jo, det var det, der blev sagt her - men mig bekendt har fru Margrete Auken da i hvert fald været inviteret til et møde.
Margrete Auken (SF), 1999-05-18:
Det er jo ikke nemt, når man får den dér skolemestertone, som hr. Søren Hansen taler med, men jeg skal prøve at være mild og venlig stadig væk.
Så snakkede jeg med den konservative ordfører, for der er mange ting, der er uklare i forhold til den oplysning, jeg havde fået fra den konservative ordfører, og så blev vi enige.
Jeg havde også inden det møde bedt om et fælles møde, for at vi ligesom kunne sidde og snakke med hinanden inden.
Det hjælper jo på det.
Man havde gjort det meget usædvanlige at invitere andre til at tilslutte sig et forlig, og der er uklarheder i forligsteksten - det er der altså - f.eks. står det dér med kunstarterne ikke i forligsteksten, for så havde vi ikke været med.
Så havde vi ikke været med.
Det er klart, at det er en meget giftig sag, at man så har låst sig så voldsomt fast på det i redegørelsen.
Jeg ved, at der i hvert fald er nogle af forligspartierne, der ikke synes, at det er nogen genial idé.
Og vi skal kun tilbage til begyndelsen af 1990'erne, så var der stor enighed i Folketinget om, at det var en skidt idé at have det på den måde.
Det må vi lige sige.
Det stod ikke i forligsteksten.
Jeg sagde så åbenbart her noget, der også kan diskuteres.
Der stod også, at der skulle lægges op til, hvordan man siden hen skulle udmønte det i en 4-års-aftale.
Man kan sige, at alt det, ministeren har i sin redegørelse, havde hun i sit udspil, men netop fordi det ikke var i forligsteksten, sagde vi: Det her er noget, der åbenbart er til forhandling.
Jeg forstår nu, at vi bare skal makke ret og så tage alle uklarhederne og alle de åbenlyse fejl, der er i det materiale, som vi har fået fra Kulturministeriet.
Kim Behnke (FP), 1999-05-18:
Vi skal fra Fremskridtspartiets side ikke stille os hindrende i vejen for, at vi får læst korrektur på det her lovforslag og får det rettet til, så det kommer til at virke, som det var Folketingets hensigt.
Vi har heller ikke noget ønske om, at der skal foregå et udvalgsarbejde, for at vi kan sidde og studere et og og en bindestreg.
Det kan vi sagtens klare her i Folketingssalen.
Vi forestiller os heller ikke, at der vil være en meget lang kø af deputationer, som vil gøre indsigelser imod det
Så lad os se at få det her forslag til en hurtig anden og tredje behandling.
Det er så vores opfattelse, at det er korrekt, at der er brug for forskellige justeringer af lovgivningen på teleområdet, og det medvirker vi gerne til at Folketinget foretager til efteråret.
Jeg synes, at Folketinget skulle til at begynde at leve op til bemærkningerne til det foregående punkt om forbedring af lovkvaliteten, og det betyder, at vi nu bruger sommeren til at diskutere de ændringer, der er behov for inden for telesektoren.
Så mødes vi til oktober, og så laver vi nogle gode lovændringer, som forbedrer konkurrencen.
Det er efter vores mening den rigtige fremgangsmåde.
Det her punkt får vi ændret rettet kort og hurtigt.
Poul Nødgaard (DF), 1999-05-18:
Jeg må indrømme, at jeg synes også, at den socialdemokratiske ordfører skøjtede hen over det, sagen drejer sig om.
Men lad os først sætte en overskrift over dagens dagsorden.
Der er jo ikke uenighed her i Folketinget om, at et land som Danmark skal have en national scene, og at den nationale scene skal ligge i Danmarks hovedstad, København.
Det skal vi lige slå fast, så vi ikke bliver beskyldt for kulturfjendskhed, nu hvor man er i fuld gang med at beskylde Venstre for det, eller hvad det nu var; de kan selv forsvare sig.
Jeg vil godt lige spørge hr. Hansen om Turbinehalløsningen.
Nogle har sagt, det er et surt sted.
kan det da være en ærlig sag at have et syn på en placering, der måske ikke helt deles af den socialdemokratiske ordfører.
Der lød meget få ord om, hvor langt regeringen og forligspartierne er i forhandlingen med Københavns Borgerrepræsentation om placeringen af turbineløsningsforslaget.
Specielt i relation til de store oprensningsudgifter, der bliver, regner man sådan bare uden videre med, at Københavns Kommune betaler dem, eller skal de afholdes inden for den sum på vistnok 683 mio. kr., der er afsat til udbygning af Det Kongelige Teater?
Søren Søndergaard (EL), 1999-05-18:
Medmindre det ligefrem fører til overtrædelse af menneskerettighedskonventioner eller lignende, er Enhedslistens holdning, når det gælder forhold på Grønland og Færøerne, at vi stemmer for det, som sagt næsten uanset hvad det indeholder, hvis Grønland og Færøerne går ind for det.
Derfor har vi engang været i en situation, hvor vi fra Enhedslistens side har stemt for opstilling af spilleautomater på Grønland, som sagt ikke, fordi det var et hedt ønske fra Enhedslisten, at der skulle være spilleautomater på Grønland, men fordi det var et ønske fra Grønland.
Det er også vores holdning til det forslag, der ligger her.
De siger, så vidt vi kan se, ja.
Så siger vi: Hvad siger Færøerne?
hvor der er en henvendelse fra i går fra Færøerne, som efter vores opfattelse ikke ligefrem øger afklaringen
Tværtimod snakker man om betænkeligheder ved at fremsætte forslag til ændring af lagtingsbeslutninger dels ud fra indholdsmæssige begrundelser, dels ud fra principielle overvejelser.
I optakten til det brev foreslår Justitsministeriet, at henvendelsen fra Færøernes hjemmestyre drøftes nærmere med Retsudvalget.
Det vil sige, at man må fortolke det på den måde, at heller ikke Justitsministeriet synes, at det er umiddelbart indlysende, hvad der fremgår dér.
Derfor bliver vi altså nødt til at sige, at vores holdning til det her forslag må afvente den drøftelse med Retsudvalget, hvor vi får et, havde jeg nær sagt, fortolkningsbidrag til brevet fra Færøerne.
Før kan vi ikke tage stilling til, om vi ønsker at bidrage til, at det her bliver stemt igennem.
Noget andet er så hele spørgsmålet om tidsterminen, som har været meget, meget kort.
Det er jo et selvstændigt problem, men det er et problem, vi kan være med til at se bort fra, hvis der er en klar og entydig indstilling fra Grønland og Færøerne om, at det her skal igennem.
Men det er altså også betingelsen.
Peter Duetoft (CD), 1999-05-18:
Først vil jeg gerne sige tak til hr. Søren Hansen for hans bemærkninger om de to øverste etager på Stærekassen.
Vi havde det oppe under forhandlingerne, og hr. Søren Hansen havde allerede på det tidspunkt bakket det op, og jeg håber da, at vi kan komme videre ad den vej.
Det håber jeg bestemt vil blive løsningen.
Det ville være skønt for Kongens Nytorv, hvis det blev sådan. Men det, der egentlig fik mig herop, er, at jeg gerne vil bede hr. Søren Hansen om at bekræfte, at det, der sker, når man tilslutter sig et forlig, er, at forligets tekst, at forligets prioriteringer, at forligets rammer ligger fast.
Når vi så kommer til udmøntningen af et forlig, så kan man, hvis man har tilsluttet sig, naturligvis gå ind i diskussionen om udmøntningen af enkeltdele, men man kan ikke komme og rejse spørgsmål om enkeltelementer i forligsteksten.
Man må hundrede procent have købt forligsteksten, hvis man tilslutter sig den.
Jeg beder altså hr. Søren Hansen om at bekræfte, at det er sådan, for jeg synes, at fru Margrete Auken kan være med
til endnu en gang at skabe usikkerhed om, om man nu alligevel kan diskutere de her ting, om den plan nu ligger, som den skal, om prioriteringerne er der og alt det her.
Her tror jeg, det er vigtigt fra starten at få slået fast, at det, de fire partier har aftalt, ligger fast, og det er der ingen andre der kan komme og røre ved.
Men i udmøntningen kan man, hvis man køber de rammer, selvfølgelig være med.