runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Carsten Hansen (S), 2002-05-13:
Først til Ole, nej, hr. Ole M. Nielsen.
Undskyld, sådan er det, når tonen bliver for familiær.
Jeg vil godt give hr. Ole M. Nielsen ret i, at nogle gange når man snakker arbejdsmiljø - især med alle de forkortelser - er det jo noget, man har fundet på for at holde andre, der ikke skal have forstand på det, udenfor.
Når vi snakker APV, BST og SIKO, og hvad det ellers hedder, så er der et problem.
Jeg vil også gerne medgive - for det synes jeg -
at der er ganske mange dygtige virksomheder.
Jeg har været ude på ganske mange arbejdspladser og har også selv arbejdet på nogle, hvor der var et ordentligt arbejdsmiljø.
Vi plejer jo at sige, at der er tre slags: Der er dem, der både kan og vil, og det er det tilpassede tilsyn, det er BST osv.
Så har vi dem, der gerne vil, men ikke så godt kan, og det er jo dem, vi skal hjælpe med nogle af de her ting.
Så er der dem, der hverken kan eller vil, og det er faktisk 25 pct. ifølge Arbejdstilsynets opgørelse.
Det er jo ganske alvorlige løjer, for det er her, man konkurrerer på menneskers helbred.
Det er her, folk bliver slidt op før tiden og får arbejdsbetingede lidelser.
Derfor græmmer man sig jo ved at se, at regeringen faktisk skærer 22 pct. væk af hele arbejdsstyrken i Arbejdstilsynet.
Det er det, vi er modstandere af.
Men jeg skal sige til hr. Ole M. Nielsen, at det godt kan være, at der, da vi indførte det her, ikke var voldsomt meget ståhej om det, men jeg skal love for, at det er der nu udeomkring på arbejdspladserne.
De har opdaget, at nu bliver der taget voldsomt meget fra dem igen.
Jeg tror nok, at det også er noget, der vil komme til at svide til den regering, der gør det, for der kommer jo et valg efter det, der var sidste gang, og folk prioriterer virkelig et ordentligt og et godt arbejdsmiljø højt.
Så skal jeg sige til hr. Søren Søndergaard: Nej, det er klart, for vi er nu også nået til den erkendelse, at det ikke var nok at lade parterne blive ved med at forhandle og forhandle, for parterne kan jo kun nå resultater, hvis begge er enige, og der var altså nogle parter, der lagde armene over kors, og så kunne man ikke nå videre.
Jeg begræder det, men det var sådan, at vi var nødt til at tage en række initiativer for at komme videre, og det ved hr. Søren Søndergaard godt.
Vi indførte jo brugerbetaling på et dårligt arbejdsmiljø.
Men vi indførte også et certifikat, der betød, at man kunne få den tilbage igen, hvis man havde
et godt arbejdsmiljø.
Så på den måde kan vi godt snakke om bøder, men alligevel var det sådan, at man faktisk fik pengene igen.
Jeg må vende tilbage til fru Dyremose senere.
Charlotte Dyremose (KF), 2002-05-13:
Jeg må sige, at jeg er ganske enig med hr. Jens Rohde, for jeg har svært ved at forstå, hvordan man kan forringe arbejdsmiljøet ved at fjerne papirer, ved at fjerne bureaukrati, for det er jo rent faktisk det eneste.
Jeg vil da sige, at jo, denne regering har fjernet noget på arbejdsmiljøområdet.
Den har fjernet en masse
papirbureaukrati
, men den har ikke fjernet noget som helst, der giver et bedre arbejdsmiljø.
Det, som hr. Carsten Hansen f.eks. ikke synes er en god idé at afskaffe, sådan som vi faktisk synes det, er denne her med, at hvis man har en rengøringshjælp derhjemme, og man er så ærlig og reel, at man rent faktisk opgiver det til de offentlige myndigheder, så får man en regning på sølle 65 kr.
Det gør ikke den store forskel, men det er forholdsvis besværligt, for så skal man sende dem ind.
Så kan man jo, og det er det geniale, få et certifikat, og så kan man få dækket afgiften med et tilskud, men problemet med det er bare, at det tager så lang tid, at man lige så godt bare kunne gøre rent selv, og så lader man bare være med at ansætte en rengøringshjælp.
Søren Søndergaard (EL), 2002-05-13:
Den tidligere regering fremkom med et handlingsprogram, »Rent arbejdsmiljø år 2005«, hvor der indgik syv målsætninger eller visioner.
Jeg vil bare spørge Venstre, om Venstre stadig væk har disse målsætninger som deres målsætninger, som Venstres og regeringens politik i øvrigt kan blive målt i forhold til.
Derudover har jeg et spørgsmål til hr. Anders Møller.
Hvis det er rigtigt, at virksomheder, som ikke lever op til et ordentligt arbejdsmiljø, bliver frosset ud, og hvis det ikke længere er sådan, at man kan tvinge medarbejdere til at arbejde under forhold, som ikke er anstændige, hvordan kan det så være, at vi har over 50.000 arbejdsulykker om året?
Skal det forstås på den måde, at det er en objektiv, given kendsgerning, som vi ikke kan ændre ved, og som vi ikke kan få reduceret ret meget, siden det åbenbart ikke hænger sammen med virksomhedernes vilje?
Passer det, som hr. Anders Møller siger på det her område?
Carsten Hansen (S), 2002-05-13:
Jeg nåede ikke at svare fru Charlotte Dyremose.
55.000 mennesker kommer til skade hvert år, og så siger man, at det bare er sådan noget, for at vi kan stå og ævle og bævle.
Jeg vil godt sige, at det er en argumentation, som jeg finder uværdig i forhold til arbejdsmiljøet, og en fuldstændig tilsidesættelse i forhold til det dybt, dybt alvorlige problem.
Hver gang der er én, som kommer til skade, er der altså en familie, der mister en del af sit forsørgelsesgrundlag.
I øvrigt er det mange, mange år, der går, inden man kommer i gang med revalidering osv.
Det er alt for groft til bare at pjatte med her fra talerstolen.
Til hr. Jens Rohde: Jeg har jo givet eksemplerne.
Alle de små virksomheder med 5-10 ansatte mister deres sikkerhedsrepræsentanter.
Men de steder, hvor man skulle have dialogen, inden for visse bygningshåndværk, mister man 85 pct. af sikkerhedsrepræsentanterne.
Det er da ganske alvorlige ting og sager.
Vi ved, at det er i de små virksomheder, der sker lige så mange ulykker som de andre steder, og det er i øvrigt i de små virksomheder i SiD-regi, entreprenørvirksomheder osv., at de fleste alvorlige ulykker sker, og hvor de fleste alvorlige nedslidningsskader sker.
Her fjerner man et instrument.
Man forsøgte også at fjerne et andet instrument, nemlig arbejdspladsvurderinger, altså et systematisk redskab, hvor man talte sammen med ledelsen, men det måtte EU jo sætte en stopper for.
De mest progressive, vi har på arbejdsmiljøområdet i øjeblikket - jeg er ked af at sige det til hr. Søren Søndergaard -
er faktisk EU.
Men med de her tiltag er vi også tilbage fra før den første arbejdsmiljølov
i 1975
med produktregister, fjernelse af konsulenter osv.
Det er grove løjer.
Til hr. Jens Vibjerg: Jeg er nødt til at sige, at afgifter virker.
Kig på vandmiljøafgiften, den regulerer adfærden ganske meget.
De virker da også på arbejdsgivernes opførsel i forhold til at få bragt deres forhold i orden, men de er jo væk nu.
Nu kan man gøre, som man vil.
Nu kan man alene på BST-ordningen spare over 100 mio. kr. og på den øvrige del 210 mio. kr., samt hvad der ud over det er sparet på forskning osv.
Det er frihed for de enkelte arbejdsgivere, vil jeg sige til hr. Jens Vibjerg, dem, der hverken kan eller vil.
Anders Møller (V), 2002-05-13:
Fru Lene Garsdal og senere hr. Carsten Hansen spørger til, om jeg kan løfte lidt af sløret for, hvilke forenklinger vi påtænker i forhold til udfyldelse af arbejdspladsvurderinger.
Det er fuldstændig korrekt, at den oprindelige omorganisering, vi lagde op til, viste sig ikke at være mulig.
Derfor har vi bedt Arbejdstilsynet om at fremkomme med andre forenklinger, som vil kunne lette den enkelte virksomheds adgang til at udfylde de her APV'er.
Vi har indtil nu fået to modeller, som vi vil arbejde
videre med.
Den ene er, at vi elektronisk vil kunne udfylde arbejdspladsvurderingen.
Der kommer ganske enkelt en netblanket på Arbejdstilsynets hjemmeside, og hensigten er, at virksomhederne dér skal kunne benytte den.
Derudover arbejder vi med at udvikle nogle tjeklister, som er brancheopdelte.
Det er altså ikke sådan en standard-APV, der udsendes, men en APV, som er brancheopdelt og tilrettet den enkelte virksomhed.
Omkring de administrative bøder kan jeg bekræfte, hvad fru Lene Garsdal sagde.
Vi har ikke intentioner om at afskaffe de administrative bødeforelæg for materielle overskridelser.
Den virksomhed, der ikke opstiller et stillads korrekt, eller som ikke indfører afskærmninger ved rundsavene, skal naturligvis fortsat kunne modtage en bøde.
Endelig spørger hr. Søren Søndergaard, om »Rent arbejdsmiljø år 2005« er det udgangspunkt, som også regeringen lægger til grund for indsatsen på arbejdsmiljøet.
Jeg kan bekræfte, at det udgangspunkt er et udmærket udgangspunkt og et godt afsæt, men samtidig gentage
, at vi nu har bedt arbejdsmarkedets parter om et revurdere deres input, og når vi har dem, har vi et samlet værktøj. Hr. Søren Søndergaard peger på 50.000 arbejdsulykker - et tal, som for nogles vedkommende er stigende og for andre faldende.
Det er svært at lave statistik på det område.
Charlotte Dyremose (KF), 2002-05-13:
Men netop derfor ønsker vi jo netop at belønne de virksomheder ved, at de slipper for alt det administrative bøvl.
Det er det, jeg bliver ved med at tænke på, at dengang man indførte det her om arbejdsmiljø og den her arbejdsmiljøafgift, var der så ingen, der læste bemærkningerne til lovforslaget?
Var der ingen, der tænkte:
Et tilskud til en afgift, hm, det lyder lidt besværligt?
Hvorfor tænkte man bare i bøder til dem, der ikke overholder reglerne, men ikke på at belønne de virksomheder - det er det, jeg hører hr. Bjarne Laustsen gerne vil være med til - der har et godt arbejdsmiljø, med, at de slipper for administrationen?
Bjarne Laustsen (S), 2002-05-13:
Jeg forsøgte netop at forklare fru Charlotte Dyremose, at der er mange virksomheder, der helt af egen drift har gjort noget, fordi de kan se, at det at have medarbejdere, der kommer og passer deres arbejde hver eneste dag, er godt for bundlinjen.
Men som lovgiver skal man også tage sig af de arbejdsgivere, som måske ikke helt følger spillets regler og lader hånt om andres liv og sætter andres liv, ære og velfærd, som det så smukt hedder i en paragraf, over styr.
Derfor var vi nødt til at tage det ekstra skridt at lave den incitamentspakke.
Og vi kan ikke give tilskud direkte til virksomheder på grund af indre marked-reglerne, derfor lavede
vi det andet system.
Det var jo ikke bare for at få penge i kassen, for sådan er socialdemokrater nemlig ikke, men vi var interesserede i at lave et enkelt system, og det var de administrative bøder.
Det fungerede utrolig godt.
Bare udsigten til, at man kunne få en bøde, hvis man ikke havde APV og man ikke havde valgt de sikkerhedsrepræsentanter, man skulle, eller ikke havde sendt dem på kursus, var nok til, at folk i stor stil, arbejdsgiverne især, meldte folk til de forskellige ting, som de nu skulle meldes til.
Det havde en meget, meget positiv virkning.
Anders Møller (V), 2002-05-13:
Jeg vil sådan set
gerne kvittere for hr. Bjarne Laustsens forslag om, at vi i større grad skulle have målepunkter for indsatsen på arbejdsmiljøområdet.
Altså at vi sætter nogle mål op for, hvor mange eller hvor få arbejdsulykker vi vil tolerere, og samtidig har nogle pejlemærker for tidshorisonten og så går decideret ind og måler på dem
, når vi når deadline.
Og med fare for at blive beskyldt for, at jeg er for meget enig med min minister, vil jeg bare gentage, at også beskæftigelsesministeren var inde på det punkt.
Man kan imidlertid spørge, hvorfor der ikke allerede er indført en sådan ordning, når hr. Bjarne Laustsens udmærkede parti jo i 9 år har haft regeringsmagten.
Så vil jeg gerne spørge hr. Bjarne Laustsen til, om han fortsat maner det skræmmebillede frem om den store arbejdsgiver, som tryner den lille mand.
Jeg kender altså ingen arbejdsgivere, som lader hånt om arbejdsmiljøet, som udstiller arbejdsmiljøet på værste vis.
Jeg kender derimod en række arbejdsgivere, som på meget positiv vis tager hånd om arbejdsmiljøet: Junckers i Køge, som ledelsesmæssigt har fokus på medarbejderansvar, Danisco Sugar i Assens, virksomhederne i Vamdrup, som har et skilt ude på gaden, hvor der står: Her har der været 0 arbejdsulykker sidste år.
Altså et konkurrenceparameter på medarbejdernes præmisser.
Kender hr. Bjarne Laustsen nogle virksomheder, som har den modsatte indstilling?
Charlotte Dyremose (KF), 2002-05-13:
Nu taler hr. Bjarne Laustsen om at gå ind at gøre noget dér, hvor der ikke bliver taget hånd om arbejdsmiljøet, dér, hvor der er store problemer.
Vi vil gerne prioritere indsatsen, sådan at man får bøder, når det er farlige overtrædelser, man begår.
Vi vil gerne prioritere tilsynet, sådan at vi har tilsyn dér, hvor der er klager, dér, hvor der er mange ulykker.
Vil hr. Bjarne Laustsen så gerne være med til at gøre det sammen med os?
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-05-13:
Det var hr. Anders Møllers eksempel med de tre store virksomheder, som ligefrem reklamerede med, at de havde et godt arbejdsmiljø.
Men kan hr. Bjarne Laustsen ikke bekræfte, at arbejdsmiljøet ofte er dårligst på de små virksomheder?
Det er ikke, fordi små virksomhedsledere er dårligere mennesker, men fordi de har så mange andre ting at bøvle med, mens man på de store virksomheder simpelt hen har en afdeling til at tage sig af den slags og en person, der er ansvarlig osv.
Det er derfor, der er brug for at gøre en indsats på de små virksomheder på en psykologisk og pædagogisk rigtig måde.
Bjarne Laustsen (S), 2002-05-13:
Jeg kan kun være helt enig med hr. Ole M. Nielsen i hans udtalelser om at have et godt arbejdsmiljø.
Vi har fået nogle svar fra beskæftigelsesministeren, der taler om det stik modsatte af det, hr. Ole M. Nielsen er inde på, og det er jo derfor, jeg gentagne gange har spurgt Venstres ordfører, hr. Anders Møller, om, hvorfra man har dokumentation for, at det at fjerne de små sikkerhedsorganisationer vil forbedre arbejdsmiljøet.
Der findes ingen argumentation, og der er lige så mange ulykker på de små virksomheder.
Derfor må vi selvfølgelig i de planer, vi taler om her, have den dokumentation frem om, hvor Venstre har de tal fra.
Jeg er helt enig med hr. Anders Møller i, at vi skal have målepunkter, og det er jo nøjagtig det, vi har stillet op.
Men når jeg spørger, får vi ingen svar på, hvad det er.
Vi vil meget gerne være med til på en lang række af de her områder at opstille nye krav, mål, man skal nå osv.
Men vi kan se, at man har dereguleret hele vejen rundt.
Det er ufatteligt for os, at man f.eks. har stoppet udbygningen af BST, som er privatiseret fuldstændig, ved at det er virksomhedernes egen bedriftssundhedstjeneste, man har derude.
Derfor er det jo selvfølgelig et problem i den politik, som Venstre lægger for dagen her.
Til fru Charlotte Dyremoses spørgsmål om kun at gå ind, hvor der er behov: Jo, det vil vi meget gerne kigge på.
På den måde har man jo legaliseret ulovligheder.
Det er jo den slags ting, vi er nødt til at tage afstand fra.
Jeg ved ikke præcis, hvad det er, de har fået bøden for, men jeg ved bare, at der har fundet en overtrædelse sted i henhold til lovgivningen, og det er jo derfor, de har fået en bøde.
Når de ikke skal betale bøden, har man jo legaliseret den ulovlighed.
Eller har man tænkt sig at retsforfølge dem ved en anden instans?
Det tvivler jeg på.
Men det er en sag, der skal undersøges nærmere.
Anders Møller (V), 2002-05-13:
Til hr. Bjarne Laustsen vil jeg med hensyn til de her sikkerhedsorganisationer sige, at jeg i hvert fald kan dokumentere én ting, og det er, at de administrative byrder, som virksomhederne bliver lettet for, alt andet lige må komme tifold igen, når det handler om at genvinde respekten for at skulle sikre et sundt arbejdsmiljø. Hr. Ole M. Nielsen siger jo ganske udmærket, at man kun bliver en stor virksomhed i dag, hvis man ikke lader hånt om arbejdsmiljøet, men derimod sikrer medarbejdertrivsel.
Jeg kunne nævne en lang række virksomheder, som i den grad har positiv fokus på arbejdsmiljøet.
Og vi kender jo også billedet af medarbejderne, som bliver serviceret med gode kantiner og med fittnesscentre og med ture i weekenden, netop fordi tingene er på medarbejdernes præmisser.
Så spurgte jeg hr. Bjarne Lauststen, om han kunne nævne eksempler på det modsatte.
Og hvis hr. Bjarne Laustsen kan nævne eksempler på det modsatte, altså virksomheder, der lader hånt om arbejdsmiljøet, og ikke vil nævne dem her fra talerstolen, har jeg sådan set respekt for det, men så kan vi måske netop blive enige om, at kunne man selektivt udpege de virksomheder, som har gentagne arbejdsulykker, og hvor der er klager over arbejdsmiljøet både psykisk og fysisk, ja, så lad os da sætte ind dér frem for at overdænge alle landets virksomheder med et bureaukrati, som trodser enhver beskrivelse.
Søren Søndergaard (EL), 2002-05-13:
Nu forstår jeg på hr. Bent Bøgsted, at han mener, ligesom andre fra den borgerlige lejr har givet udtryk for, at arbejdsmarkedets parter selv skal meget mere ind i det her, og at det ligesom ligger i luften.
Det er der jo åbenbart nogle der har ment at det ikke skulle.
Men så kommer det store spørgsmål jo: Hvis nu arbejdsmarkedets parter ikke kan blive enige, hvis det nu er sådan, at en af parterne, f.eks. arbejdsgiverne, trækker tiden i langdrag og ikke vil nå frem til nogen konklusion, er det så en acceptabel situation for Dansk Folkeparti?
Skal det være sådan, at den ene af arbejdsmarkedets to parter skal have mulighed for at trække tingene i langdrag i én uendelighed?
Det er et konkret spørgsmål.
Lene Garsdal (SF), 2002-05-13:
Hr. Bent Bøgsted siger, at Dansk Folkeparti ikke støtter de administrative bøder og afgifter, og at administrative bøder er med til at lukke de små virksomheder.
Nu er der jo gældende administrative bøder for materielle ting.
Vil det sige, at dem vil Dansk Folkeparti gå imod, hvis der bliver mulighed for det?
Så nævner hr. Bent Bøgsted, at det kunne komme på tale, hvis der ikke er rimelig styr på arbejdsmiljøet på en virksomhed, at der så kunne komme en trussel om lukning.
Jeg vil gerne høre hr. Bent Bøgsted, hvorfra han mener den trussel skal kunne komme, for sådan er det jo i hvert fald ikke ifølge dagens regler og dagens arbejdsmiljølov.
Så henviser hr. Bent Bøgsted til sidst til ministerens kommende planer på arbejdsmiljøområdet.
Jeg vil gerne høre, om Dansk Folkeparti ikke for egen regning har visioner for arbejdsmiljøet, som vi kunne blive delagtiggjort i.
Carsten Hansen (S), 2002-05-13:
Hr. Bent Bøgsted lagde meget vægt på det psykiske arbejdsmiljø.
Jeg tror, det er rigtigt set, for det er et af de største problemer, og det kan man ikke kun lovgive sig ud af.
Derfor har vi også givet tilslutning til den aftale, der har været.
Men jeg vil gerne høre fra hr. Bent Bøgsted, for jeg synes jo selv, at Dansk Folkeparti nogle gange giver udtryk for sådan næsten at være de rigtige Socialdemokrater: Mener man, det trækker i den rigtige retning med de her udspil?
Hvis det nu viser sig, at antallet af ulykker og arbejdsbetingede lidelser stiger, fordi Arbejdstilsynet ikke kan komme ud, idet de mangler ganske mange af de ansatte,
vil hr. Bent Bøgsted så være med til at rette op på det? Så vil jeg også gerne spørge hr. Bent Bøgsted: Hvad mener man om Produktregisteret og det vidensbibliotek, der er opsamlet hos Arbejdstilsynet?
Skal det nedlægges?
Det er det, der står i den plan, som er ude til diskussion i øjeblikket.
Det kunne være rart at få en klar holdning fra Dansk
Folkeparti om, hvad man vil
Venstre og dets støtteparti, De Konservative, måtte trække lovforslaget om APV, og nu annoncerer hr. Anders Møller heroppefra, at der skal ske ændringer.
Kan hr. Anders Møller ikke løfte sløret lidt for ændringerne af APV, for hvad er det for noget administrativt bøvl, der er ved det?
Man kan i virkeligheden skrive sin arbejdspladsvurdering på bagsiden af et kaffefilter, bare man i virksomheden er enig om det.
Lad os høre lidt om, hvad det er for et administrativt bøvl.
Jeg står her med et svar fra beskæftigelsesministeren til hr. Jan Petersen, der viser, at det samlede antal tilsynsbesøg således ventes at falde fra 25.000 til 22.000 i 2002.
Synes hr. Anders Møller, det er dejligt og det er rigtigt og i orden, at antallet af tilsynsbesøg ude på vores virksomheder, hvor vi ved, der sker så mange ulykker, falder?
Og så vil jeg spørge hr. Anders Møller om den hemmelige plan, som Arbejdstilsynet har offentliggjort i stort set alle landets aviser, i hvert fald i stiftstidenderne, hvor der står, at man vil fjerne Produktregisteret.
Går Venstre ind for, at man fjerner Produktregisteret?
Det må der kunne gives et ganske klart svar på.
Anders Møller (V), 2002-05-13:
Vi finder altså, at det er uproblematisk at nedsætte grænsen for, hvornår man skal oprette en formel sikkerhedsorganisation.
Hr. Bjarne Laustsen nævner tandlægerne som eksempel.
Nu er der åbenbart forskellige tandlægeopfattelser her i salen om, hvorvidt det er en byrdefuld opgave eller ej at udfylde en sådan APV.
De APV'er, jeg har set, kan altså ikke stå på bagsiden af et kaffefilter, men det vil de måske gøre, når vi får forenklet systemet, som jeg beskrev det tidligere.
Har man gode erfaringer med at oprette frivillige aftaler om sikkerhedsorganisationer, så fortsæt da for guds skyld med det.
Tilsvarende gælder det jo, at de udsatte og sikkerhedstunge brancher skal udfylde en sikkerhedsorganisation, hvad enten de vil det eller ej.
Og endelig vil jeg pege på, at arbejdsmarkedet parter skal pege på, hvilke brancher som er så udsatte, at de skal udfylde en sikkerhedsorganisation.
Charlotte Dyremose (KF), 2002-05-13:
Det, der fik mig herop, var det her med, om man ikke med hensyn til de små virksomheder, de små selvstændige, har brug for netop også at gøre en indsats dér.
Jo, det har man, men noget af det, man også har brug for at gøre en indsats over for, er at beholde respekten for det gode arbejdsmiljø. Min tandlæge har en enkelt assistent.
Jeg ventede på et tidspunkt på tandlægen, og assistenten sad og snakkede med mig.
Hun fandt ud af, at jeg var blevet arbejdsmiljøordfører, og så siger hun: Ja, nu skal vi udfylde de her tåbelige skemaer, og vi skal alt muligt, og vi er jo bare os to, og jeg snakker altså med min kollega, tandlægen, hver eneste dag.
Vi synes faktisk, det er lidt tåbeligt, for vi kan godt tale om tingene, og vi vil gerne have lov til selv at tale om tingene.
Det er sådan, vi føler at vi får det bedst mulige arbejdsmiljø.
Så det er også et spørgsmål om, at vi ikke bare skal dynge virksomhederne til med papir.
Vi skal rent faktisk sørge for, at man ude på den enkelte virksomhed, stor som lille, har en konstruktiv dialog og har respekt for det at skabe et godt arbejdsmiljø.
Det er det allervigtigste, for det er ude på virksomhederne, man skal have et godt og ordentligt arbejdsmiljø.
Spørgsmålet om det her med bøderne kan jeg se at jeg ikke når at svare på.
Så det tager vi senere.
Bjarne Laustsen (S), 2002-05-13:
Jeg vil gerne spørge hr. Anders Møller om, hvordan Venstre ved, at det vil gavne arbejdsmiljøet, hvis man deregulerer.
Det er en påstand, vi hører igen og igen.
Hvordan ved man, det virker, hvis man deregulerer arbejdsmiljøet, hvis man fjerner de små sikkerhedsorganisationer osv.?
Det er, som om man i Venstre bare har det sådan: Tænk på et tal.
Hvordan er man kommet frem til det?
Er det bare noget politik, eller er det noget, som man er i stand til at underbygge med dokumentation?
Det må da være dejligt, hvis man i dag kan ramme en pæl igennem alt det, vi har gået og sagt.
Hvis man lægger tingene ud på den enkelte arbejdsplads og stiller krav til virksomhederne, ja, så får man nogle muligheder for at klare tingene derude.
Så siger man også, at hvis ikke ulykkestallet falder, kommer man efter dem.
Hvad er det, Venstre vil komme efter, og med hvem og med hvad, hvis ulykkestallet ikke falder?
Nu har man valgt at deregulere.
Kunne Venstre så ikke løfte sløret lidt for, hvad det er Venstre har i tankerne, hvis ulykkestallet ikke falder?