Jann Sjursen (KD), 2004-03-17:
Selvmord ikke mindst blandt unge er dybt tragisk, og derfor er det også sådan, at man fra samfundets side ønsker, at der skal forebygges så meget, som det overhovedet er muligt, og også at vi vil sikre, at man ikke medvirker til, at folk begår selvmord.
Det er ligefrem strafbart, og det er det i øvrigt ikke bare, når det gælder børn og unge, det er det også, når det drejer sig om det, man kunne kalde aktiv dødshjælp, som vi normalt opfatter som noget, der vedrører livet i den sidste ende af aldersskalaen.
Kristendemokraterne ser det som samfundets opgave at være med til ikke bare at forebygge selvmord, men i virkeligheden at være med til at yde aktiv livshjælp ikke kun til de børn og unge, som kan have ondt i livet og måske overveje selvmord som en sidste udvej, men også til dem, der på grund af andre smerter i livet, måske fysiske, måtte overveje at gøre en ende på dette.
Der skal derfor sættes ind over en bred front både fra samfundets side og så sandelig også fra os hver især som samfundsmedborgere, som forældre osv.
Vi kan ikke kun overlade den opgave at være medmenneske over for vores næste til samfundet alene.
Men selv om en bred indsats er nødvendig, så udelukker det jo ikke, at man tager fat på noget meget konkret, som også forslagsstillerne gør med deres beslutningsforslag om at gøre det kriminelt at propagandere for selvmord. Kristendemokraterne kan principielt tilslutte sig det fremsatte beslutningsforslag.
Vi synes, det er rigtigt, at det bliver kriminelt at propagandere for selvmord.
At det er kriminelt at medvirke til, at folk begår selvmord, tager vi som en selvfølge, men vi synes også, det er rigtigt, at man helt principielt tager det skridt og siger, at vi ikke vil acceptere, at man straffrit kan propagandere for selvmord.
Så er der formentlig tekniske problemer i forbindelse med at udforme dette helt konkret juridisk, og der er problemer med, at det ikke internationalt er kriminelt at propagandere for selvmord.
Som jeg tidligere sagde i debatten, synes jeg, at en del af de argumenter, der bliver brugt til at problematisere, hvorvidt vi nu kan det eller ej, minder om de argumenter, vi har hørt i mange år i forbindelse med at få forbudt børnepornografi ikke bare på nettet, men også at kriminalisere besiddelse af det.
Det blev i mange år problematiseret som noget, man ikke kunne, og hvad med de servere, som ikke holder til i Danmark osv.
Det kunne vi til syvende og sidst, og det har vist sig at være et meget effektivt redskab.
Også på den baggrund er vi fortrøstningsfulde med hensyn til, at det vil kunne lade sig gøre med justitsministerens velvillige hjælp, som vi har hørt det i dag, at nå frem til en nærmere afgrænsning af det præcise problemfelt at kriminalisere det at propagandere for og give opskrift på selvmord, men også at vi når frem til at få bredere fokus på det at forebygge selvmord som sådan. Derfor ser vi frem til udvalgsarbejdet, og til - hvad vi i hvert fald i dag umiddelbart kan konstatere - at der er et flertal for at få gennemført en egentlig lovgivning, både når vi har overvejet sagen behørigt i udvalget, og når ministeren så kommer frem med et endeligt lovforslag.
Jeg vil også godt understrege, at sådan som vi opfatter beslutningsforslaget fra Det Radikale Venstre og Socialistisk Folkeparti, er det jo ikke bare et spørgsmål om at komme de hjemmesider til livs på internettet, som propaganderer for eller ligefrem giver opskrifter på selvmord.
Det skal forstås i en bredere sammenhæng og også gælde andre medier, og det synes vi faktisk er vigtigt at få nævnt i denne her debat, som meget naturligt har været fokuseret på internettet, på baggrund af den generelle medieopmærksomhed der har været på, hvad der sker på internettet.
Men som sagt, vi støtter beslutningsforslaget og medvirker positivt til, at vi i forbindelse med udvalgsarbejdet kan opnå de præciseringer, der gør, at vi alle kan være tilfredse med det resultat, der måtte blive udkommet af en endelig afstemning om beslutningsforslaget.