runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pia Christmas-Møller (KF), 2004-10-07:
Det var to store spørgsmål.
Jeg kan afkræfte det sidste fuldstændig.
Vi står naturligvis ikke bag en smadring af vores miljøindsats.
Tværtimod er hele ideen med strukturreformen jo at forbedre forholdene også på miljøsiden, og det kan jeg måske få lejlighed til at komme tilbage til hvordan vi gennemfører og hvordan vi sikrer.
Med hensyn til spørgsmålet om udlicitering og privatisering har hr. Keld Albrechtsen jo misforstået mig fuldstændigt, og det er ganske bevidst, er jeg overbevist om.
Det Konservative Folkeparti går ind for privatisering, når det er hensigtsmæssigt.
Vi går ind for udlicitering, når det er hensigtsmæssigt.
Og redskabet udbudsrunder synes vi faktisk kan føre til ganske mange fornuftige effektiviseringer, hvad enten det så ender med en offentlig eller en privat løsning.
Disse instrumenter mener vi ikke vi har råd til at lade ligge, men det kan aldrig, aldrig blive et mål i sig selv at anvende disse instrumenter.
Det er midler.
Målet må være at sikre borgerne de bedst mulige forhold, hvad enten det er på socialområdet, på miljøområdet eller på sygehusområdet.
Det er det, hr. Keld Albrechtsen skal forstå.
Og så er der jo også en meget fin sammenhæng med Det Konservative Folkepartis livssyn, vores værdier, vores visioner og vores vilje til at gennemføre det til konkrete resultater.
Så der er ingen værdikrise – hus forbi.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-10-07:
Jeg lagde mærke til, at fru Pia Christmas-Møller påstod, at strukturreformen ikke ville føre til flere udliciteringer og privatiseringer.
Det synes jeg er en ynkelig bortforklaring.
Alle, der har forstand på det med strukturreformen, ved, at det bliver resultatet.
Men det er da komplet ynkeligt, hvis man nu er nået dertil, at man godt er klar over, at det er så dårligt, at det bliver man nødt til at påstå at man ikke vil have.
Det er da interessant, at den borgerlige værdikrise er kommet dertil, at man ikke længere tør vedstå sit eget projekt.
Vi var til møde i Miljø- og Planlægningsudvalget, da jeg fik smidt en kæmpe pakke i hovedet af lovforslag, der vil komme, om miljøkonsekvenserne af strukturreformen.
Står Det Konservative Folkeparti virkelig bag den smadring af vores miljøforvaltning, som ligger i den pakke af lovforslag?
Pia Christmas-Møller (KF), 2004-10-07:
Nu synes jeg næsten, at hr. Mogens Nørgård Pedersen gør sig skyldig i socialdemokratisk tænkning, nemlig: Hvordan kan vi få delt lagkagen?
Hvordan kan vi nu se på status quo?
– i stedet for at se på de vækstmuligheder, som jo rent faktisk findes.
Jeg mener ikke, at det ene udelukker det andet.
Jeg mener sagtens, vi stille og roligt kan skabe øget kvalitet i daginstitutionerne, samtidig med at vi giver fleksibilitet og frit valg for forældrene.
Jeg tror ikke, det ene udelukker det andet.
Troels Lund Poulsen (V), 2004-10-07:
Så vil jeg stille et tillægsspørgsmål til hr. Frank Jensen: Gør det indtryk på hr. Frank Jensen, at hans kollega i Vejle Kommune, Tom Skovgaard, der er gruppeformand for Socialdemokratiet, siger følgende: Det lyder til at være totalt skævt, som om man belønner alle dem, som allerede har rigeligt.
Og så siger hr. Tom Skovgaard, at han selvfølgelig vil tage kontakt til Socialdemokratiet her på Christiansborg, for han mener, at det er en forkert politik.
Gør det indtryk, eller er det bare noget, som hr. Frank Jensen også fejer til side og siger, at det er man fuldstændig ligeglad med?
Pia Christmas-Møller (KF), 2004-10-07:
Vi vil gerne give kommunerne de bedst mulige rammer for at styrke kvaliteten i børnepasningstilbuddene – det skal ikke være nogen hemmelighed, det prioriterer vi ganske højt – men vi har altså også blik for, at mange børnefamilier har behov for at få passet deres børn i en anden kommune end lige nøjagtig bopælskommunen.
Der er faktisk mange børnefamilier, som pendler på tværs af kommunegrænser, og hvorfor i alverden skulle man ikke imødekomme deres behov for at få deres børn passet f.eks. i den kommune, hvor de arbejder?
Det er en fleksibilitet, som vi mener er helt afgørende at give børnefamilierne, og det er så det, vi har foreslået.
Må jeg ikke sige til de indledende bemærkninger fra hr. Mogens Nørgård Pedersen: Vi er meget glade for det samarbejdende folkestyre, og vi er glade for, at Kristendemokraterne har noteret, at vi også på dette punkt er lydhøre over for gode og konstruktive forslag.
Der glæder jeg mig til, at Kristendemokraterne også er parate til at være med til at finansiere forslaget, når det nu skal vedtages.
Mogens Nørgård Pedersen (KD), 2004-10-07:
Jeg vil gerne starte med at takke fru Pia Christmas-Møller, fordi fru Pia Christmas-Møller i sin ordførertale nævnte Kristendemokraternes gode forslag om orlov til pasning af døende.
Vi glæder os over, at regeringen har taget det med i sin lovpakke for det år, som nu kommer.
Vi er også leveringsdygtige i andre forslag, hvis De Konservative eller andre skulle have brug for det.
Nu til mit spørgsmål om frit valg over kommunegrænser, som fru Pia Christmas-Møller også nævnte i sin ordførertale: Ude i det virkelige liv – havde jeg nær sagt – i institutionerne påpeger man, at kvalitet i dagpasningen er vigtigere end frit valg; hvad vil De Konservative gøre ved kvaliteten i dagpasningen?
Pia Christmas-Møller (KF), 2004-10-07:
Der var to spørgsmål.
Vi ønsker, at udliciteringer bliver anvendt der, hvor det er formålstjenligt.
I selve udbudsfasen kan man få mange gode effektiviseringer hentet hjem.
Det behøver ikke at føre til, at opgaven bliver placeret i en privat sammenhæng.
Så vi synes faktisk, at udbudsrunder kan være nyttige som instrumenter.
Det kan udliciteringer også være, men for os kan udlicitering aldrig blive et mål.
Det kan kun være et instrument, der skal føre til det mål, som vi har sat os, nemlig til stadighed at forbedre forholdene for borgerne.
Det er borgeren, der er i centrum.
Det er borgerens behov, der skal imødekommes.
Det er målet, det må aldrig glemmes.
Med hensyn til spørgsmålet om de offentligt ansattes arbejdsvilkår og tryghed i ansættelsen har vi da givet tilslutning til finansministerens udtalelse om, at ingen skal forvente at blive fyret som direkte følge af strukturreformen.
Det er da en melding, der er meget håndfast, og den kan vi fuldt ud tilslutte os.
Line Barfod (EL), 2004-10-07:
Men så vil jeg da gerne høre, hvad De Konservative vil gøre for at forhindre den udvikling.
Hvad vil De Konservative gøre i forhold til de konkrete spørgsmål, som de offentligt ansatte stiller om, hvad de kan forvente af tryghed, hvad de kan forvente i forhold til deres fremtidige løn- og ansættelsesvilkår?
Hvilket svar har De Konservative til de offentligt ansatte med hensyn til deres fremtid, og hvad vil De Konservative gøre?
Pia Christmas-Møller (KF), 2004-10-07:
For os er strukturreformen ikke et spørgsmål om, at vi nu skal have større privatiseringsaktiviteter eller udliciteringsaktiviteter.
For os er strukturreformen et spørgsmål om at udnytte vores samfunds muligheder bedre.
Vi vil gerne sikre, at vores offentlige forvaltning bliver tunet til de udfordringer, vi har her og nu, men også i de kommende år skal vi være i stand til at løfte opgaverne.
Det er hovedformålet.
Jeg skal ikke lægge skjul på, at særligt sygehussektoren med de problemstillinger, vi har sloges med igennem en årrække, har presset på for at få en ny strukturreform.
Med hensyn til markedskræfterne er det overhovedet ikke nogen hemmelighed, at Det Konservative Folkeparti går ind for markedskræfterne i en lang række situationer, men vi ser også tydeligt markedskræfternes begrænsning, bl.a. på socialområdet.
Vi ønsker ikke en udvikling på socialområdet, hvor det hele ender med, at man bare betaler sig fra tingene med en check.
Det ønsker vi ikke.
Det oplever vi faktisk heller ikke at vores kolleger i Venstre ønsker sig.
Line Barfod (EL), 2004-10-07:
Fru Pia Christmas-Møller sagde i sit ordførerindlæg, at markedskræfterne kan bruges til meget, men ikke til miljøområdet.
Jeg ville gerne høre, om der er andre områder, som De Konservative ikke mener skal styres af markedskræfterne, eller om De Konservative er enige med socialministeren i, at kommunerne kun bør tage sig af at visitere ydelser til borgerne, og så skal man ellers overlade til private at tage sig af alle opgaver som f.eks. hjemmehjælp, og om De Konservative derfor er enige med Venstre i, at perspektivet med strukturreformen er en langt større grad af privatisering, end vi har i dag.
Pia Christmas-Møller (KF), 2004-10-07:
Nu har jeg bemærket, at hr. Frank Jensen gerne vil være meget negativ og pessimistisk, og det blænder så kraftigt for hr. Frank Jensens udsyn, at han ikke rigtig kan se, at aktivitetsniveauet faktisk er uændret.
Det er ikke blevet berørt i nedadgående retning efter de omlægninger og prioriteringer, som den borgerlige regering har foretaget på efteruddannelsesområdet.
Vi står gerne ved, at vi har målrettet efteruddannelsesindsatsen til de områder, hvor der virkelig bliver en effekt på beskæftigelsessiden.
Vi vil gerne have kompetencerne løftet på arbejdsmarkedet og ikke bruge pengene der, hvor der ikke er så meget jobperspektiv.
Frank Jensen (S), 2004-10-07:
Det er meget godt med arbejdsudvalg og trepartsdrøftelser om noget, der ligger ude i slutningen af 2005, men jeg synes ikke, fru Pia Christmas-Møller forholder sig til, at Det Konservative Folkeparti er medlem af en regering, der har skåret ned og skåret ned med 0,5 mia. kr. på efter- og videreuddannelse på det danske arbejdsmarked og indført brugerbetaling.
Jeg tror, fru Pia Christmas-Møller kender de samme eksempler, som jeg har fra min valgkreds oppe i Nordjylland: Virksomheder, som er på vej til at skulle afskedige medarbejdere, er ikke så interesseret i at skulle betale for at få deres medarbejdere efteruddannet, hvis det er sådan, at de alligevel skal afskediges lige henne om hjørnet.
Der er realiteten jo altså, at så investerer virksomhederne ikke i at betale den brugerbetaling.
Så venter de på, at medarbejderne bliver afskediget, og så ved vi godt, hvor svært det er, når først folk er arbejdsløse, så skal de igennem hele aktiveringsmøllen.
Hvorfor kan Det Konservative Folkeparti støtte, at vi på et i øvrigt meget fleksibelt arbejdsmarked – hvilket er kendetegnende for det danske arbejdsmarked – skal have brugerbetaling for efteruddannelse, der begrænser udbuddet og efterspørgslen efter videreuddannelse og opkvalificering?
Pia Christmas-Møller (KF), 2004-10-07:
Jeg kan fuldt ud bekræfte over for hr. Frank Jensen, at Det Konservative Folkeparti er meget optaget af beskæftigelsespolitikken både på kort og på lang sigt.
Vi er meget optaget af, at vi hele tiden sørger for, at vi har en arbejdskraft, som får mulighed for at efteruddanne sig.
Det er også sådan, at der i dag bliver brugt omkring 36 mia. kr. årligt på voksen- og efteruddannelsessiden i vores samfund, og det er 10 mia. kr. mere, end vi bruger i det hele taget på videregående uddannelser.
Så der er altså tale om en meget massiv voksen- og efteruddannelsesindsats.
Men som det formentlig er hr. Frank Jensen bevidst, har regeringen jo netop i lyset af det stadig stigende behov for efteruddannelse nedsat en arbejdsgruppe, hvor vi har arbejdsmarkedets parter med i drøftelserne om, hvordan vi yderligere kan styrke efteruddannelsesindsatsen.
Så ja, vi er meget optaget af lige præcis den problemstilling.
Frank Jensen (S), 2004-10-07:
I lyset af den situation, vi har på det danske arbejdsmarked, hvor vi jo stadig væk har ganske alvorlige problemer med stigende arbejdsløshed, vil jeg gerne spørge fru Pia Christmas-Møller, om fru Pia Christmas-Møller ikke mener, at det er et problem, at vi ikke sikrer, at den arbejdsstyrke, der trods alt gerne skulle være til rådighed, når den internationale økonomi vender, får et tilstrækkeligt kompetenceløft og efteruddannelse.
Situationen er jo den, at siden regeringen er kommet til med de nedskæringer, man har gennemført på efteruddannelsesområdet på 0,5 mia. kr., og hvor man har indført brugerbetaling, gives der i dag 100.000 færre kursusuger til efteruddannelse på det danske arbejdsmarked.
Pia Kjærsgaard (DF), 2004-10-07:
Nej, for at være fuldstændig ærlig vil jeg sige, at globalisering nok ikke er det udtryk, Dansk Folkeparti bruger mest.
Jeg ved godt, at det er et udtryk, som Det Radikale Venstre elsker, men det er jo i virkeligheden den afgørende forskel på De Radikale og Dansk Folkeparti.
At disse fantastisk kreative – og det mener jeg positivt – dygtige mennesker hele tiden skal hænge på politikerne for at få bevillinger, synes jeg egentlig er mærkeligt.
De er jo smadderdygtige, de er utrolig gode til at komme i medierne.
Jeg har aldrig nogen sinde oplevet noget lignende.
Tænk engang, i et helt år kan man få en bevilling på omkring 5 mio. kr. til at studere i det danske samfund.
Og nu dukker de op igen her under åbningsdebatten, og vi ser det måske også under valgkampen og næste år og næste år igen.
Det er godt nok godt gået.
Sådan nogle mennesker er jo virkelig en perle for Danmark, og lad dem da blive i Danmark, men lad dem bruge deres uddannelse og få alle de erhvervsvirksomheder, som synes, de er gode, til at spytte i bøssen.
Det er de jo også i fuld gang med.
Jeg er ganske overbevist om, at KaosPiloterne og andre af den kaliber nok skal klare sig i et samfund som det danske, for der er jo altid nogle, der vil lytte til dem.
De er dygtige, de er gode til at komme i medierne, og de er gode til en hel masse ting, men vi skal da ikke stå herinde og love dem penge, sådan nogle gode, dygtige mennesker.
Der er da andre steder, hvor pengene gør langt, langt bedre gavn.
Margrethe Vestager (RV), 2004-10-07:
Jeg tror, jeg har spurgt lidt uklart, for jeg forventede at få en linje, en vision om, hvordan Dansk Folkeparti ser fremtidens samfund med hensyn til, hvad det er for en type af arbejdspladser, der skal skabes i forhold til dem, der flytter til udlandet i øjeblikket – altså arbejdspladserne – og hvad det er for en type uddannelser, vi vil have.
For på statsministeren kunne man jo forstå, at der var plads til f.eks. en uddannelse som KaosPilotuddannelsen – unge med evnen til at være innovative, til at skabe arbejde, som får beskæftigelse bagefter, og som skaber mange arbejdspladser for en forholdsvis begrænset statslig investering, som kommer fuldt tilbage igen.
Ordet globalisering optrådte heller ikke i fru Pia Kjærsgaards svar.
Er det et ord, en analyse, en tendens, man kan bruge til noget i Dansk Folkeparti?
Pia Kjærsgaard (DF), 2004-10-07:
Jeg synes, at der skal gøres en maksimal indsats med hensyn til den udvikling, som er i gang, hvor vi naturligvis skal gøre alt, hvad vi kan for at skabe de nødvendige arbejdspladser i Danmark, som der skal være, også i forbindelse med at folk er begyndt at rejse ud.
Og jeg synes egentlig, det er meget, meget positivt at se, at den kurve, som på et tidspunkt var meget, meget belastende, er knækket, som det hedder på politikersprog, og at arbejdsløsheden nu er faldende.
Det synes jeg er rigtig, rigtig godt.
Vi har stadig væk mange arbejdsløse i Danmark – i år 2005 forventer man ca. 155.000 –
men vi må bare konstatere, at blandt EU-landene er vi dem, der har den laveste ledighed.
Jeg siger ikke, at det er optimalt, og der er stadig væk arbejdsløse, som skal i gang, og der er også folk, som påtænker at tage væk fra Danmark for at skabe en anden tilværelse, fordi de ikke umiddelbart synes, at der er nok for dem at gøre her.
Men jeg er ganske overbevist om, at den indsats, der er sat i gang, den udvikling, der er på vej, vil betyde, at vi vil se et samfund i de kommende år, hvor der er plads til de mennesker, som gerne vil være i Danmark, som vil bruge deres uddannelse i Danmark, som vil skabe en arbejdsplads naturligvis til gavn for ...
Margrethe Vestager (RV), 2004-10-07:
Tak for det.
Jeg er godt klar over, at det er på falderebet, men vi har diskuteret det, der foregår nu og her, børnepasning, ældreomsorg, meget.
Jeg kunne godt tænke mig, hvis fru Pia Kjærsgaard ville give os nogle få overskrifter eller en skitse over det spørgsmål, som optager os alle sammen meget, nemlig: Hvad skal Danmark leve af?
Hvor er Danmark om 15 år?
Hvordan forholder Dansk Folkeparti sig til videnssamfundet og til globaliseringen, som statsministeren talte meget om, i forhold til åbenhed, i forhold til kreativitet, i forhold til at kunne tiltrække talenter udefra, i forhold til at vores egne unge kan rejse ud, og i forhold til at vi har uddannelser, der også opfordrer til kreativitet og innovation?
Pia Kjærsgaard (DF), 2004-10-07:
Nu synes jeg, man skal have et positivt syn, når man går i gang med et nyt finansår, hvor vi skal i gang med finanslovforhandlinger, og hvor vi vil tage det op igen over for regeringen, at vi synes, det ville være mest rimeligt, at det er staten, der fuldt og helt overtager ansvaret for hospicer.
Jeg er ganske, ganske enig med fru Tove Videbæk i, at der ikke er noget frit valg der, det er noget med at stå på venteliste.
Det nytter ikke noget, at man på et hospice skal henvises til, at der altså ikke er plads lige nu, fordi de 16 pladser, der er, er fuldt besat, og at man kan stille sig bagest i køen, for der er ikke tid til at være bagest i køen.
Så jeg er ganske enig med fru Tove Videbæk i, at der skal gøres en maksimal indsats, som vi endnu en gang vil gøre i forbindelse med finansloven.
Kristen Touborg (SF), 2004-10-07:
Spørgsmålet gik jo på, at når der bliver langt færre repræsentanter i de fremtidige kommuner, så bliver det meget vanskeligt for de små partier at blive repræsenteret.
Jeg kan tage et eksempel fra Vestjylland, hvor der i øjeblikket er ca. 100 repræsentanter i de kommuner, der nu tænker på at slå sig sammen, og i fremtiden bliver der sandsynligvis
højst 31.
Det vil sige, at det bliver meget svært.
Det er jo ikke nok at sige, at det afgør vælgerne.
Ja, det afgør vælgerne, hvis man når op på 7-8 pct. Men vil Dansk Folkeparti gå ind og lave en ordning, som sikrer, at også mindretal kan blive repræsenteret?
Det kunne f.eks. være i forbindelse med, at man lavede en slags omvendt spærregrænse, det vil sige, at hvis man opnår f.eks. 4 pct., så skal man have en repræsentant.
Vil Dansk Folkeparti være med til noget sådant?
Pia Kjærsgaard (DF), 2004-10-07:
Det håber jeg ikke der gør.
Det er jo sådan set i sidste ende noget, vælgerne afgør.
På en eller anden måde har det jo altid været sådan, at de store partier rundtomkring i kommunerne har været dem, der har sat sig mere eller mindre på magten.
Det er da selvfølgelig et område, som der også skal ses på i forbindelse med den udmøntning af strukturreformen, som kommer nu; at man skal forsøge at tilgodese magten, sådan at de, der er svagt repræsenteret, også får en del at skulle have sagt.
Men i sidste ende er det jo vælgernes afgørelse – det må man bare erkende – og det har det jo altid været.
Jeg tror egentlig også, at når Socialdemokraterne og også, i hvert fald i et vist tidsrum, Venstre vendte sig imod, at der skulle ske en anderledes udvikling rundtomkring lokalt, så var det jo netop, fordi de partier sad så ekstremt meget på magten, som de gjorde.
Den modstand tror jeg egentlig skal ses i lyset af, at det var den magt, man havde, og den, man gerne ville beholde, og hvor man altså blev nødt til at bøje sig i forhold til en ny struktur.
Hvad jeg håber på?
Selvfølgelig, at magten kan fordeles bedre, så at også de, der har en mindre repræsentation, bliver tilgodeset og også kan være med til at varetage deres borgeres interesser og deres vælgeres interesser.
Mogens Nørgård Pedersen (KD), 2004-10-07:
Det er fortsat til det her med frit valg-ordningen i børnepasningstilbuddene.
Det er jo ikke ukendt, at det er, jeg vil ikke sige økonomisk belastende, men i hvert fald udgiftskrævende, når man tilbyder denne frit valg-ordning.
Var det ikke bedre i stedet for frit valg-ordningen at have kigget lidt på støj og indeklima og personalet i børnehaverne og pasningstilbuddene end det at give frit valg?
Pia Kjærsgaard (DF), 2004-10-07:
Jeg må afvise så hårdt, som jeg overhovedet kan, hr. Villy Søvndals seneste påstand.
Tværtimod forsøger vi med vores mandater, som er 22, hver evig eneste gang vi skal indgå en aftale med regeringen, at tilgodese de grupper, hvis interesser vi gerne vil varetage.
Jeg erkender, at vi kan gøre mere, selvfølgelig kan vi det, men jeg vil stadig væk sige, at sådan som det ser ud nu, er det langt mere optimalt, end det nogen sinde før har været.
Den indsats, som hr. Villy Søvndal udøvede under en SR-regering, var meget minimal og meget ringe, og der synes jeg ærlig talt, at hr. Villy Søvndal skulle tage lidt til efterretning, at der altså er nogle, som prøver at gøre, hvad de kan, og står ved de ord, de har afgivet, i stedet for bare at lade stå til.
Dansk Folkeparti har i den rolle, vi har haft siden novembervalget 2001, haft en langt mere udfarende rolle i forhold til de socialt dårlige grupper, end hr. Villy Søvndal og SF nogen sinde har haft i forhold til S og R.
Frank Jensen (S), 2004-10-07:
Nej, det kan jeg ikke bekræfte.
Henrik Vestergaard (V), 2004-10-07:
Jeg har nu forstået, at spørgsmålet ikke er blevet stillet på denne måde før.
Hr. Frank Jensen skal jo have kassen til at stemme.
Kan hr. Frank Jensen bekræfte, at et af de øvrige finansieringselementer atter er at lade boligbeskatningen stige, altså skat på familiernes hjem?
Det er i øvrigt en lidt sjov form for familieværdier, at det skal være dyrere og sværere at bo i sit hjem og finansiere det, mens det skal være billigere at være i institution.
Jeg må sige, at det ikke er en familieværdi, jeg deler.
Frank Jensen (S), 2004-10-07:
Ja, det har jeg sagt seks gange, det tror jeg ikke er nødvendigt at gentage, medmindre hr. Henrik Vestergaard først er kommet i salen nu.
Jeg kan bekræfte, at der bliver indført en børnecheck, at det er den børnecheck, vi i dag har for de 7-17-årige, og at checken for de 0-7-årige bliver bragt i overensstemmelse med den, vi kender i dag for de 7-17-årige.
Henrik Vestergaard (V), 2004-10-07:
Jeg tror, at hr. Frank Jensen får for lidt information fra sine fagordførere.
Hr. Frank Jensen fortalte om børnepasning for 1.000 kr., roste sig selv og sagde, at alle selvfølgelig kunne se, at det er en god idé.
Kan hr. Frank Jensen bekræfte, at et af finansieringselementerne til den her pasning for en tusse er, at børnechecken for de 0-6-årige skæres ned?
Frank Jensen (S), 2004-10-07:
Jeg medgiver, at koblingen mellem det at lave et loft over kontanthjælpen og så det, at vi har et noget rigidt boligmarked, har givet de her vanskeligheder for de familier, der er blevet ramt af kontanthjælpsloftet, og som stadig væk sidder i en bolig til en meget, meget høj husleje.
Vi ved godt, at der er kommuner, der er bragt i den situation, at de ikke kan anvise en anden bolig, og så bliver den familie ramt.
Det er så det punkt, vi selv peger på.
Vi var ikke opmærksomme på, da vi lavede det maksimale loft, at der kunne være familier, der blev ramt.
Det erkender vi at der er, og derfor siger vi også, at det skal vi rette op på.
Villy Søvndal (SF), 2004-10-07:
Jeg takker for svaret, som jeg synes var godt på den måde, at hr. Frank Jensen indrømmer, at de forudsætninger, som man måtte have, ikke holder.
Jeg ved så ikke, hvor man har dem fra.
Altså forestillingen har bygget på, at folk i hovedparten af de kommuner, hvor der er kontanthjælpsmodtagere, frit kunne flytte til nogle boliger, der er billigere.
Det overrasker mig, at Socialdemokratiet, som har en lang tradition for et solidt kendskab til boligbevægelsen, hopper på den.
Men lad det ligge.
Jeg forstod hr. Frank Jensens svar sådan, at man har fortrudt det, der er sket.
Det synes jeg er fair nok.
Jeg synes i øvrigt også, at der er en kvalitet ved politikere, der kan fortryde.
Det er meget svært med den nuværende regering, og det er måske en af grundene til, at de nogle gange virker lidt forstokkede.
Derfor synes jeg egentlig, det er meget befriende at møde en politiker, der siger: O.k., vi var med i noget snavs, som ikke var godt; det fortryder vi, og nu tager vi så initiativ til at lave det om.
Det skal Socialdemokratiet bestemt ikke have utak for.