Poul Fischer (DF), 2002-11-08:
Da finanslovforslaget for 2003 blev fremsat sidst i august, og man på Trafikministeriets område kunne se, at regeringen ønskede at fjerne 10 pct.-tilskuddet til den kollektive transport fra og med 2004, var den umiddelbare reaktion, at det ikke stemmer overens med holdningen om, at man ønsker flere over i den kollektive trafik, ikke mindst i vore større byer.
10 pct.-tilskuddet blev indført ved et forlig i maj 1997 mellem den daværende regering og SF og Enhedslisten, og det var i øvrigt ved den lejlighed, den urimelige flypassagerafgift også blev indført.
Af aftalen fremgår det, at en nedsættelse af takstniveauet inden for den kollektive transport vil gavne miljøet.
Når den kollektive trafik bliver relativt billigere, vil en del af personbefordringen blive flyttet fra private biler over på bus og bane, der forurener mindre, fremgår det af aftaleteksten.
Målsætningen er god nok, men har det så hjulpet?
Det fik mig til at stille spørgsmål nr. S 3119 til trafikministeren om, hvorvidt der ville ske en passagernedgang, hvis statstilskuddet blev fjernet.
Svaret var bl.a., at der formentlig ville være tale om en nedgang, men det ville afhænge af, hvorledes de trafikansvarlige myndigheder ville vælge at udmønte bortfaldet af statstilskuddet.
Ligeledes fremgår det af besvarelsen, at efterspørgslen har været uelastisk på prisændringer i denne størrelsesorden.
Det er også det svar, man får, når man taler med de berørte parter.
Dette taksttilskud har generelt ikke flyttet passagerer over i den kollektive trafik.
I tidsrummet er der godt nok mange flere, der benytter den kollektive trafik, men det er synergieffekten fra Storebælt og Øresund.
I bemærkningerne til det beslutningsforslag, vi behandler i dag, henviser man meget til det stillede spørgsmål, nr. S 3118, hvor der er spurgt om, hvor meget fjernelsen af tilskuddet vil ændre i priserne i den kollektive trafik, og svaret er jo logisk nok, at når man fjerner 10 pct. af tilskuddet, vil priserne stige 10 pct., og så kan man jo sige, at man får svar, som man råber i skoven.
Med andre ord kan der konkluderes: Hvis tilskuddet hundrede procent har været anvendt til takstnedsættelser, har det ikke haft nogen væsentlig indflydelse på at skaffe flere kunder til den kollektive transport, og tilskuddet har dermed ikke sin berettigelse.
Der er imidlertid andre parametre, der kan påvirke dette.
Der er nogle venlige, og der er nogle barske metoder.
De barske metoder, for at starte med dem, er jo f.eks. at ramme konkurrenterne til den kollektive trafik: indføre bompenge ved vores byer, road pricing på vores landeveje og endelig at beskære kørselsfradraget helt eller delvis.
Det er metoder, vi i Dansk Folkeparti ikke kan tilslutte os.
Til de venlige metoder hører, at man kan anvende tilskuddet til at opnå en bedre regularitet og komfort i den kollektive transport, og det er netop regulariteten, der er indgået en aftale om mellem regeringen og Dansk Folkeparti.
Man ønsker over en årrække at anvende takstnedsættelsen på 350 mio. kr. til at forbedre skinnenettet, der har et stort efterslæb, da vedligeholdelsen af dette har haft en ringe prioritering under den forrige regering.
Dansk Folkeparti er således enig med forslagsstillerne i målet, nemlig flere, der vil benytte den kollektive transport, men vi er ikke enige i midlet.
Sådan er politik.
Politik handler jo om at prioritere, og i den forbindelse bør vi glæde os over, at de 350 mio. kr. anvendes på dette område.
Dansk Folkeparti kan derfor ikke tiltræde beslutningsforslaget.