Henriette Kjær (KF), 2002-11-21:
Jeg vil gerne takke forespørgerne for, at vi i dag får lejlighed til at drøfte indsatsen for de dårligst stillede grupper i vores samfund, for så kan vi nemlig én gang for alle slå en tyk pæl igennem de myter, som specielt hr. Villy Søvndal har forsøgt at skabe i den seneste tid.
Det er som et mantra for hr. Villy Søvndal nærmest at lave et skræmmebillede og tale om krakelerede glansbilleder osv. Frem for at skulle konstruere den virkelighed, der ikke findes, har vi nu dokumentation for, hvordan virkeligheden i kommuner og amter rent faktisk ser ud, og det er opmuntrende læsning, for regeringens aftale med kommuner og amter er nemlig overholdt.
På det amtslige område ser vi en realvækst
på 400 mio. kr. svarende til mere end 5 pct. Og på det kommunale område ser vi en vækst på 500 mio. kr. Kort sagt: Det sociale område er blevet prioriteret, nøjagtig som det blev lovet. Som forespørgerne ved, er en styrket indsats for de svage og udsatte grupper i vores samfund et meget højt prioriteret område for regeringen.
Regeringens prioritering er klar og entydig, og der skal næsten ond vilje til at misforstå denne målsætning.
Men en garanti fra regeringen om at prioritere området er jo ikke ensbetydende med, at vi skal bevare alt det, som er i dag.
Det handler jo ikke kun om penge, men også om en effektiv indsats.
Der er tilført yderligere midler, men regeringens ambitioner stopper selvfølgelig ikke her.
Vi skal hele tiden arbejde for mere kvalitet for pengene.
Fortidens løsninger passer ikke nødvendigvis bedst til fremtidens problemer.
Tiden står jo ikke stille.
Samfundet er i konstant bevægelse, og regeringen er ikke en garanti for status quo.
For regeringen er målsætningen, at de penge, der investeres i indsatsen for de udsatte grupper, skal virke optimalt og have større effekt for den enkelte.
Dermed bliver det også vigtigt med klare prioriteringer og målsætninger på området.
Der skal skabes en større bevidsthed om, hvilken indsats de udsatte grupper har brug for, og hvordan den virker, for det bliver først rigtig dyrt, hvis de svage grupper ikke har gavn af de sociale tilbud og initiativer.
Der kan i nogle tilfælde være gode grunde til at ændre på nogle områder.
Der er f.eks. ikke nogen grund til at fastholde et værested i en kommune, hvis kommunen oplever, at der ikke er nogen, der bruger stedet.
Der kan være behov for lokale tilpasninger på grund af ændret befolkningssammensætning eller ændrede behov.
Regeringen har skabt grundlag for prioriteringer og vækst i kommunernes og amtskommunernes indsats på det sociale område.
Regeringen har i aftalerne med de kommunale parter sikret, at der er råde- og handlerum for kommuner og amtskommuner til at varetage deres ansvar for og prioriteringen af de udsatte grupper.
Og regeringen har kraftigt over for kommunerne og amtskommunerne markeret, at de socialt udsatte børn og voksne udgør et af de allerhøjest prioriterede områder.
Kommuner og amtskommuner lever som sagt op til aftalerne.
Sammenligner man niveauet for de kommunale og amtskommunale budgetter for 2002 med budgetterne for 2003, viser det sig, at aftalerne er overholdt.
Det blev med amterne aftalt at prioritere det sociale område højt, og ud over den forudsatte vækst på sundhedsområdet skulle der være plads til en realvækst i amterne på de øvrige områder på 250 mio. kr.
Derudover blev det aftalt, at effektiviseringsgevinster på andre områder skulle tilføres de prioriterede områder, herunder også socialområdet.
Jeg kan med tilfredshed konstatere, at amterne til fulde lever op til den målsætning.
Analysen af deres budgetter viser, at de fuldt ud har udnyttet det råderum, aftalen giver til at prioritere det sociale område.
Tallene viser en samlet realvækst på det sociale område på næsten 400 mio. kr. svarende til en realvækst på ca. 5-6 pct.
Amtsrådsforeningens egen analyse af det sociale område i forbindelse med vedtagelsen af budgetterne viser samtidig, at der i 2003 udvides med flere pladser, end der nedlægges.
I aftalen med kommunerne blev der sikret plads til en samlet realvækst på 0,8 mia. kr.
Analysen af kommunernes budgetter viser, at social- og sundhedsområdet tegner sig for en vækst i størrelsesordenen 500 mio. kr. i forhold til 2002.
De kommunale og amtskommunale budgetter for 2003 viser samlet, at der ikke er hold i forespørgernes udgangspunkt for denne forespørgselsdebat.
Overordnet sker der ikke dramatiske nedskæringer og besparelser i indsatsen på det sociale område.
Ja, jeg kan godt forstå, at hr. Villy Søvndal er optaget af samtale til anden side, for det er jo ikke interessant, hvad der bliver sagt her; fakta er åbenbart ikke interessant.
Selv om budgetterne for kommuner og amtskommuner under et viser, at aftalerne overholdes på det sociale område, er jeg sikker på, at kritiske røster, både i Folketinget og lokalt, vil finde anledning til at slå ned på enkelte amter eller enkelte kommuner og påpege, at her er der sket nedskæringer, eller her er prioriteringen mellem de enkelte områder kritisabel osv.
Jeg kan ikke udelukke, at enkelte kommuner og amtskommuner er nødt til at rette op på måske flere års dårlig økonomi, dårlig ressourcestyring eller må omtænke dyre og dårlige løsninger.
For disse kommuner og amtskommuner vil der derfor være behov for en række omprioriteringer og fornyet fokus på at få pengene til at virke på en ny og bedre måde.
De gamle løsninger skal jo ses efter i sømmene.
Jeg synes, det er vigtigt at slå fast, at vi i Danmark har kommunalt selvstyre.
Det er som bekendt lokalt, man politisk fastlægger budgetter og serviceniveau.
Jeg kan ikke blande mig i den enkelte kommunes eller det enkelte amts budgetlægning.
Selv om rammerne for væksten i det samlede offentlige forbrug er begrænsede, skal der simpelt hen være plads til at prioritere indsatsen for de socialt udsatte grupper, og regeringen vil fortsat arbejde målrettet på at give kommuner og amtskommuner de rigtige redskaber til at styrke og udvikle vores velfærdssamfund, så den enkelte både får større frihed og større tryghed.
I forhold til de udsatte grupper har regeringen iværksat
en lang række initiativer, og Folketinget behandler f.eks. lige nu regeringens lovforslag om en behandlingsgaranti for stofmisbrugere, som der er bred opbakning til. Endelig håber jeg, at vi med denne forespørgselsdebat får afvist myten om massive nedskæringer i kommuner og amtskommuner på det sociale område én gang for alle.
Det er ikke regeringens politik, og det svarer heller ikke til virkeligheden i kommuner og amter, som vi nu har fået vished om med vedtagelsen af de kommunale og amtskommunale budgetter.
Til sidst vil jeg gerne understrege, at jeg selvfølgelig forventer, at amter og kommuner vil fortsætte med at prioritere det sociale område, og at jeg i øvrigt vil følge udviklingen på området tæt.