runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Per Kaalund (S), 2001-04-24:
Jeg kan indledningsvis sige, at vi ikke kan støtte SF's forslag til ændring omkring støtte til politiske partier.
Ændringen skulle bestå i, at man udformer en tilmeldingskupon i stedet for det nuværende system, hvor man har en frameldingskupon, og yderligere skulle det være modtageren, det vil sige de politiske partier, der skulle sikre sig, at medlemmerne personlig har tilmeldt sig.
Endelig er der en beløbsgrænse på højst 20.000 kr. pr. bidragyder pr. år, og bidrag over 5.000 kr. skulle fremgå af partiregnskaberne.
Det er alt sammen i sig selv udmærkede argumentationer, og vi har meget respekt for de elementer, der nævnes her, men at det skulle udstrækkes til at gælde partistøtte, som trods alt har et begrænset omfang, kan vi ikke følge.
Vi mener, at de ordninger, vi har i dag, stort set fungerer tilfredsstillende, og dette system ønsker vi fastholdt.
Det må være bidragyderne, der her er det afgørende.
Med hensyn til forslaget om, at man skal være organiseret som sådan, medlem af en fagforening eller medlem af en arbejdsgiverforening osv., synes vi er helt i orden, men vi synes, det afgørende i den sag her er, at de, der beslutter sig for at give støtte til politiske partier, nu engang har den foreningsfrihed, der skal til.
Og mulighederne for at framelde sig i dag til systemet er som sagt til stede.
Så sammenfattende vil jeg sige, at det er Socialdemokratiets opfattelse, at de nugældende regler alt andet lige er tilfredsstillende, og at vi ikke kan anbefale SF's forslag.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2001-04-24:
Forslaget kalder sig frivillig støtte til politiske partier.
Der er ikke meget frivillighed i det her forslag.
Der er derimod en masse tvang og indgreb i aftalefriheder og alle mulige andre former for frihed, og så er der en masse bureaukrati.
Det skal jeg ikke gentage.
Jeg kan hevise til det, som justitsministeren så udmærket gjorde rede for.
Jeg vil kun tage fat på de betingelser, der er nævnt i forslaget.
Det er altså de politiske partier, der skal sikre sig, hvad medlemmer af forskellige foreninger har foretaget sig i forhold til deres forening.
Det skal vi herinde kontrollere, og så er der vel nogle, der skal kontrollere os, som justitsministeren også antydede.
Hvad er dog det fra et parti, der har så travlt med at tale om menneskerettigheder til daglig - hvad er det?
At Folketinget skal kigge organisationerne i kortene er da i hvert fald ikke organisationsfrihed.
Næ, kom med et selvstændigt forslag om tilmeldingskuponen, så kan det være, man kan få Venstre med, men ikke noget med, at vi herinde skal begynde at kontrollere den enkelte borger.
Det er jo det stik modsatte af den organisationsfrihed, som vi ønsker i Venstre.
Nu har vi jo slet ikke været tilhængere af partistøtte, men det er klart, at det ikke skal afskære os fra at påpege de her ting, som fører til mere ufrihed.
Så kan SF jo ikke fordrage frivillige bidrag, det kan vi også godt huske fra sidste gang.
Jeg forstår på SF, at det, man altså vil gøre, er, at man vil mistænkeliggøre alle de mennesker, der melder sig ind i et politisk parti i et land, hvor vi har hemmelig afstemning.
De må ikke få lov frit at give til deres partier, som det passer dem.
Jeg går ud fra, at en folketingskandidat heller ikke må give til sin egen valgkamp.
Det forslag er i hvert fald formuleret så fuldkommen vanvittigt, at det er blevet til ufrihed i stedet for frihed.
Det er ærgerligt, for vi havde troet, at SF ville komme med forslaget om tilmeldingskupon og ikke andet, og så ville vi betragte det som et forslag om organisationsfrihed i stedet for, at man udelukker en masse frihedsrettigheder til at støtte politisk arbejde i dette land. Man siger i bemærkningerne, at det er vigtigt, at det er synligt, hvem der giver bidrag.
Næ, man mener, det er vigtigt, at man får hængt folk ud - jeg henviser igen til den hemmelige afstemning.
Det skal være sådan, at man skal hænge folk ud, man skal hænge de kandidater ud, der tager af deres egen lomme for at føre en valgkamp.
Penge vil der altid være i politik, og SF har jo ikke været bange for at tage partistøtten selv.
Jeg kan næsten ikke sige noget godt om det forslag, selv om jeg på et tidspunkt under en tidligere debat troede, at Venstre og SF var enige om at sikre, at der ikke var nogen i foreningerne, der blev tvunget til at betale til et politisk parti, de ikke ønskede at støtte.
Men nu er det jo faktisk blevet sådan, at man forhindrer de mennesker, der er medlem af et parti, at betale til deres eget parti i stilhed.
Henning Grove (KF), 2001-04-24:
Det lød flot, men jeg skal love for, at SF kom i klemme dér, for det var jo meget let at lave ændringsforslag til det forslag, der ligger oppe i Udvalget for Forretningsordenen, men det var SF bange for ville ske, og så skulle man stå ved, hvad man havde sagt for halvanden måned siden.
Derfor kommer man nu med et forslag, der skal afbøde den historie, man var ved at løbe ind i.
Så kommer man med et forslag, hvor man nok siger, at man skal tilmelde sig.
Men at partiforeningerne skal til at gå ud og kontrollere hos fagforeninger, erhvervsorganisationer, Dansk Industri, om de nu også er frivillige, det var dog utroligt.
Hvordan skal de politiske partier overhovedet kunne gøre det?
Men det er jo da en gardering for, at der så aldrig kommer tilmelding,
det kan jeg da godt se.
Men så kommer man med et forslag om, at man dog højest må give 20.000 kr., ja, hvis man overhovedet tænker på at give 5.000 kr., så skal man registreres, så SF kan se, hvem der giver hvad til de politiske partier.
Er det personlig frihed?
For det første nægter man, at man må overhovedet give mere end 20.000 kr. Er det personlig frihed?
For det andet skal SF kunne læse i partiregnskaberne, hvem der har tilladt sig at støtte et parti.
Det er vel nok personlig frihed.
Næ, det er overvågning fra SF's side af, hvem der støtter hvad.
Det er ikke særlig frit for det enkelte menneske.
Derudover vil man føre partiregnskaberne helt ud i det lokale.
Nu skal de folk også til at gå rundt og kontrollere, hvis de får et tilskud fra en forening, om det nu er frivilligt.
Nu skal de til at gå rundt og sige til folk: I skal ikke give mere end 4.000 kr. ad gangen, for så kommer vi i klemme.
Så skal vi til at føre regnskab, så skal
vi til at have en dyr revision for at være hundrede og ti procent sikker på, at alt er korrekt, for ellers kommer SF efter jer.
Hvis den enkelte folketingskandidat ofrer mere end 5.000 kr. på sin egen valgkamp, skal det offentliggøres, hvor meget han eller hun ofrer.
Det er vel nok personlig frihed.
Så jeg tror, at jeg med de her bemærkninger kan tilsige SF, at vi ikke kan støtte det her forslag, men hvis SF kommer med et reelt forslag om tilmelding, der giver personlig frihed, med et ændringsforslag til det forslag, der ligger oppe i Udvalget for Forretningsordenen, så skal vi støtte SF til enhver tid.
Jeg skulle også på CD's vegne sige, at de afviser det fremsatte beslutningsforslag.
Svend Aage Fauerholdt (DF), 2001-04-24:
Da vores ordfører på området, hr. Poul Nødgaard, ikke kan være til stede, skal jeg fremføre følgende: Den første del af SF's forslag lyder ganske godt, fordi det derved sikres, at medlemmer af foreninger m.v. skal være indforstået med, at deres respektive forening eller organisation giver et tilskud til politisk arbejde.
Man kan så rejse spørgsmålet, hvordan en organisation skal forholde sig, hvis medlemmerne er delte i opfattelsen af, om et tilskud skal ydes.
Som formuleringen er nu, vil det være overordentligt vanskeligt at yde tilskud.
Den sidste del af forslaget synes Dansk Folkeparti ikke om.
Hvorfor skal der være et maksimum på 20.000 kr. for tilskud pr. år?
Det må da være op til de enkelte at afgøre størrelsen af tilskuddet.
Dansk Folkeparti har derimod intet imod, at det i regnskaberne oplyses, hvad hver enkelt har givet i tilskud.
Som følge af det her nævnte vil det være vanskeligt for Dansk Folkeparti at støtte forslaget, medmindre SF under udvalgsarbejdet vil være med til at give afgørende indrømmelser med hensyn til frihed til at yde det tilskud, man har lyst til
Det kunne samtidig rejse spørgsmålet, om velstillede kandidater får bedre mulighed for at klare sig i en valgkamp, fordi disse ikke er afhængige af tilskud fra foreninger, private med flere.
Elisabeth Arnold (RV), 2001-04-24:
Og jeg må sige, at det forslag, der ligger her, lider af lidt skævhed, fordi SF på et tidspunkt drister sig til at sige i bemærkningerne, at man gerne vil have pengene ud af politik, men ikke desto mindre vil man foreslå, at den offentlige partistøtte bibeholdes, og man vil også gerne stadig væk have penge i politik, det skal bare være på en anden måde, end det er i dag. Hvis man virkelig ville være konsekvent, så skulle man jo foreslå den offentlige partistøtte afskaffet, og så skulle man lave forbud mod bidrag til politiske partier.
Det er imidlertid ikke det, man gør, og derfor synes
jeg, man træder sig selv lidt over tæerne, for hvad er det egentlig, man vil?
Vil man have pengene ud af politik, eller vil man lave bedre regler for anvendelse eller for tildelingen af pengene i politik? Det Radikale Venstre kan godt have mange grunde til at diskutere, hvilken måde man inddriver penge på til politiske partier, f.eks. via fagforeningskontingentet.
Men vi er tilhængere af den offentlige partistøtte, og vi er ikke tilhængere af, at der skal være særlige regler for at modtage den offentlige partistøtte, andet end at man gør regnskab for, hvordan man bruger den efter de regler, som Folketinget har vedtaget. Vi er indædte modstandere af, at der lægges en overgrænse for, hvor meget hver enkelt bidragyder kan give.
Hvis man har vundet i Lotto og gerne vil give alle sine hundrede tusindvis af kroner til et bestemt parti,
hvorfor skal man så ikke have lov til det, så længe det fremgår af regnskabet, at det er sådan, det er gjort?
Den form for fedteri synes vi ikke hører nogen steder hjemme.
Det må man have lov til at bestemme selv.
Vi indgår gerne i en diskussion om forslagets videre skæbne, men vi kan ikke støtte det, som det ligger her.
Jette Gottlieb (EL), 2001-04-24:
Vi mener ikke, der skal lovgives om, hvordan organisationer på arbejdsmarkedet ønsker at bruge deres penge.
Og vi vil ikke medvirke til at begrænse organisationers ret til at bestemme over deres egne midler.
Vi opfatter organisationerne som en del af det demokratiske system i Danmark, og det er medlemmernes og virksomhedernes demokratiske ret at organisere sig i foreninger og handle efter fælles interesser.
I øvrigt er der voldsomme problemer med grænsedragningen
Hvad med mere kamuflerede bidrag i form af annoncer med forskellige budskaber, der måske utvetydigt støtter et bestemt parti eller et synspunkt med et klart partipolitisk budskab?
Vi undrer os lidt over, at SF's forslag kun omhandler organisationer på arbejdsmarkedet.
Hvad med humanitære organisationer, græsrodsorganisationer?
De kan vel have samme
interesse i at støtte partier, og partierne kan få et tilsvarende afhængighedsforhold til en bidragsydelse
Vi er enige med SF i, at amerikanske valgkampe er skræmmende, og vi vil også gerne have pengene ud af politik; men vi mener altså, at medlemmerne i foreninger og organisationer selv skal afgøre sådanne nogle ting ved demokratiske beslutninger.
Som det skulle fremgå, er vi lodret imod forslaget, og vi opfatter det som principløst og en direkte trussel mod foreningsdemokratiet.
Jann Sjursen (KRF), 2001-04-24:
Kristeligt Folkeparti forstår det fremsatte forslag af SF således, at det er et forsøg på at komme væk fra, vil jeg nærmest sige, de tilkendegivelser, der blev givet i forbindelse med debatten om det daværende Frihed 2000's og hr. Tom Behnkes beslutningsforslag fra tidligere om den såkaldte frameldingskupon.
Vi tilsluttede os fra Kristeligt Folkepartis side det forslag fra hr. Tom Behnke, der blev fremsat dengang, og ønskede også som minimum i hvert fald, at man gik fra den nuværende frameldingskupon til en tilmeldingskupon.
Og vi havde den opfattelse i forbindelse med debatten dengang, at det var et forslag, som også SF kunne støtte.
Det viser sig så nu, at SF ikke, i hvert fald ikke isoleret set, kan støtte det.
Man er nu fremkommet med et nyt beslutningsforslag, det herværende B 151, som ud over, at man skal gå fra en frameldingskupon til en tilmeldingskupon i forbindelse med personlige bidrag til de politiske partier, så også sætter visse beløbsstørrelser på i forhold til, hvor meget man kan bidrage med, og hvornår det i øvrigt skal offentliggøres.
Jeg vil sige, at vi sådan set ikke fra Kristeligt Folkepartis side har noget imod at diskutere yderligere begrænsninger i forhold til, hvor meget man kan bidrage med til de politiske partier, og sådan set heller ikke, hvornår bidragene skal offentliggøres, og de nye aspekter, SF inddrager i sit beslutningsforslag.
Men i lighed med tidligere ordførere, mener jeg, at der er en række problemer rent grænsedragningsmæssigt indbygget i SF's beslutningsforslag, og derfor mener jeg sådan set ikke, at SF har opnået det, som jeg mener man i virkeligheden gav tilsagn om i forbindelse med en tidligere folketingsdebat, nemlig at samle et politisk flertal i Folketinget bag at få afskaffet frameldingskuponer og i stedet for indført en tilmeldingskupon, sådan som det nu fremgår som bare et af flere elementer i SF's beslutningsforslag.
Vi diskuterer fortsat gerne temaet i Udvalget for Forretningsordenen.
Vi mener, at det er vigtigt særlig at få gjort noget ved frameldingskuponen, men vi vil også diskutere nogle af de aspekter, som er fremme med SF's beslutningsforslag her i dag.
Men vi mener ikke, at beslutningsforslaget og de sidstnævnte principper omkring beløbsgrænser, og hvornår beløbene også skal offentliggøres, kan vedtages i den form, det foreligger her i dag.
Jes Lunde (SF), 2001-04-24:
Tak for kommentarerne.
Det er mit indtryk, at der var indtil flere partier, der nærmest var imod at gennemføre det her forslag.
Det kan jeg selvfølgelig ikke forstå.
Sandheden er vel også den, at der er flere af de principper, som ligger i forslaget, der stykke for stykke er forståelse for i Folketingssalen; men den samlede balance, som vi i SF har fundet man burde lave på det her område, er der absolut ikke flertal for.
Nu skal man jo ikke være nogen stor ekspert i at gennemskue politisk logik for at se, at et sådant forslag ensidigt vil ramme Socialdemokratiet, mens de borgerlige partier stort set vil gå fri af problemet.
Jeg kan godt forstå, at den borgerlige side af salen ønsker det, men det har vi i SF ikke nogen interesse i.
Vi har den principielle interesse i at beskytte det enkelte medlem, sådan at man kun skal støtte et politisk parti, hvis man selv har bedt om det.
Hvorfor nu det?
Den seneste amerikanske valgkamp var vel det værste skræmmeeksempel, vi har set endnu,
på, hvor meget penge betyder i politik.
Når der fra enkeltvirksomheder eller organisationer, også selv om det er åbent, ydes meget, meget store beløb, ja, så kan politikere komme i et afhængighedsforhold.
For os at se er det ikke nogen tilfældighed, at Bush som en af sine første handlinger som præsident afviste at leve op
til USA's forpligtelser i forhold til Kyotoprotokollen.
Det ser vi som noget, der er nøje sammenhængende med den massive støtte, han har fået fra olieindustrien.
Selv om det er åbent, selv om alle ved, at det er sådan, at han har fået al den støtte, ja, så forhindrer det altså ikke, at der er skabt et afhængighedsforhold, så forhindrer det ikke, at politik bliver påvirket af kapitalinteresser på en måde, som er fuldstændig uacceptabel.
Derfor synes vi i SF, at det var vigtigt, at vi i højere grad bevægede os derhen, hvor det er argumenterne, hvor partierne må argumentere for deres standpunkter og forsøge at vinde tilslutning ud fra det, at det bliver det centrale, i stedet for at penge kommer til at fylde så meget.
Jeg kan jo forstå, at de store partier herinde synes, at det er dejligt, at de får så mange millioner rundtomkring fra, og så kan de bruge de penge til f.eks. i den næste folketingsvalgkamp at kvæle af de små partier, for når annoncemillionerne virkelig skal til at rulle der i slutfasen, er det klart, at så kan de små partier overhovedet ikke være med, og så forsvinder de ud af mediebilledet.
Det er så også derfor, at der kan være et stort flertal her i Folketinget i dag for ikke at ændre lovgivningen på det her område, men særlig fair er det ikke, særlig demokratisk er det ikke.
I demokratiets navn burde vi kunne enes om at sørge for, at penge kommer til at betyde mindre, og at vi i højere grad respekterer det enkelte menneske, sådan at man selv skal sige til, hvis der skal støttes politisk, og at man ikke risikerer, at ens organisation støtter på ens vegne mod ens vilje.
Men o.k., jeg må jo tage til efterretning, at det er sådan, som det er.
Vi kan ikke komme igennem med det her forslag.
Per Kaalund (S), 2001-04-24:
Jeg har et enkelt spørgsmål til SF's ordfører, hr. Jes Lunde, og det går på, at hvis vi ser tilbage på de sidste 20 år og prøver at gøre os forestilling om, i hvilke størrelsesordener vi har fået partistøtte de forskellige steder, offentliggjort i regnskab efter de regler, der er, osv., hvilke små partier i det danske demokrati er med begrundelse i partistøtte, pengestøtte til de store partier så blevet kvalt i dette land?
Henning Grove (KF), 2001-04-24:
Vi fik ingen svar på, hvorledes SF mener, at partiforeningerne kan kontrollere tilmeldingskuponerne.
Hvorledes har SF forestillet sig, at det skulle foregå?
Vi fik heller inden svar på, hvorfor man, når man sætter den personlige frihed og politiske frihed så højt, så sætter en begrænsning på.
Der findes vist ikke mange personer i det her land, der giver 100.000 kr. til et politisk parti.
Så det kan ikke være på grund af de amerikanske tilstande, at man vil fratage personer deres personlige frihed på det område.
Det fik vi heller ingen svar på.
Jann Sjursen (KRF), 2001-04-24:
Jeg synes nok, at hr. Jes Lunde var lige lovlig hurtig i sin konklusion oven på debatten her.
Det var alle de store partier, der fik et skud for boven, det var dem, der ikke kunne støtte SF's beslutningsforslag.
Og det kunne de heller ikke.
Men jeg vil da lige erindre hr. Jes Lunde om, at såvel Enhedslisten som Kristeligt Folkeparti, der deltog i debatten her, rent faktisk heller ikke i den form, som forslaget har nu, kunne støtte det, selv om vi i hvert fald fra Kristeligt Folkepartis side kunne følge nogle af intentionerne bag det. Så jeg synes måske nok, det var en lidt unuanceret konklusion for at sige det mildt, som hr. Jes Lunde drog på baggrund af debatten her i dag.
Og så vil jeg da også lige notere mig, at det, der jo egentlig afstedkom hele debatten, også om SF's position og holdning i denne her sammenhæng, var hr. Jes Lundes eget ordførerindlæg i debatten om det tidligere Frihed 2000's og hr. Tom Behnkes beslutningsforslag fra tidligere.
Jes Lunde (SF), 2001-04-24:
Jeg vil først sige til hr. Per Kaalund, at jeg tror, hr. Per Kaalund har været med i politik længe nok til at iagttage den tendens, der gør sig gældende i næsten alle folketingsvalgkampe, med, at i de første dage og uger af valgkampen er der måske en rimelig fairness med hensyn til, at næsten alle partier kommer rimeligt til orde, men i slutfasen indsnævres feltet mere og mere, sådan at det til sidst kun er de store partier, der høres.
Det er en tendens, vi i hvert fald i SF har iagttaget i hver eneste valgkamp.
Og det har også en sammenhæng med, at vi dér simpelt hen ikke kan være med i annoncebrølet, når helsidesannoncerne køres af i slutdelen.
Der har vi simpelt hen ikke penge nok.
Det må vi bare erkende.
Hr. Grove spurgte, hvordan partierne skal kunne kontrollere.
Ja, grunden til, at det er udformet på den måde, er sådan set, at vi ikke har haft lyst til at lægge os ud med organisationsfriheden.
Vi har den holdning, at man sådan set grundlæggende selv i de faglige organisationer må bestemme, hvordan man vil træffe sine beslutninger.
Og derfor har vi veget tilbage fra at påføre dem et regelsæt. Til gengæld synes vi, det er naturligt, når det offentlige giver partistøtte, at det offentlige så også kan stille visse krav til de partier, der modtager partistøtte.
Det kræver så, at man skal opfinde en mekanisme, men det kan f.eks. have den form, at der kommer en tro- og loveerklæring fra den faglige organisation.
Det må jo være tilstrækkeligt.
Jeg forestiller mig på ingen måde, at hr. Grove skal ud og lege detektiv og lede efter, om nu også alle blanketterne er i orden.
Det ligger helt uden for min fantasi.
Den sidste, jeg skal svare, er hr. Jann Sjursen, der mente, at min konklusion var forhastet.
Jeg var spændt på, om det betød, at der måske var et flertal for beslutningsforslaget alligevel, men jeg forstod, at det ikke var sådan.
Det var mere det, at jeg også skulle notere mig, og det har jeg bestemt gjort, at Kristeligt Folkeparti var det parti, der var mest åben over for at diskutere det her, selv om man så kan diskutere: Har det her den rigtige udformning?
Det er SF selvfølgelig meget åben over for.
Men hvis det bliver en studiekreds med et meget begrænset antal partier, så kan det selvfølgelig være, at vi skal bruge tiden på noget andet, hvor der kommer flere resultater.
Per Kaalund (S), 2001-04-24:
Jeg har nogle enkelte bemærkninger.
Det er jo således, at der i valgkampe ofte er forskellige vilkår, og nu hæfter hr. Jes Lunde sig meget naturligt i denne her debat udelukkende ved pengetilskud i forbindelse med valgkampe.
Man kunne jo tage en anden diskussion og spørge: Er den fordeling, der er af sendetid i tv og kanaler osv., hvor små og mellemstore partier som SF jo får en meget stor dækning, lige så stor som de store partiers,
rimelig?
Er der nogen retfærdighed i det?
Sådan kan man blive ved at diskutere.
Men det, jeg går på talerstolen for, er i og for sig for at gentage mit spørgsmål til hr. Jes Lunde.
Jes Lunde (SF), 2001-04-24:
Jeg kan stort set kun gentage, at det er et velkendt fænomen, at de små partier bliver kvalt i valgkampen i slutfasen.
At det så ikke behøver at betyde, at de afgår fysisk ved døden, hvis det er det, hr. Kaalund spørger til, bekræfter jeg gerne.
Selv partier, som er gledet ud i nogle perioder, f.eks. gled Kristeligt Folkeparti jo ud i en periode i 1990'erne,
har fået et comeback, og det betyder selvfølgelig, at de ikke er afgået ved nogen fysisk død.
Jann Sjursen (KRF), 2001-04-24:
Jeg har ikke meget at føje til debatten her, men jeg vil godt indledningsvis sige tak til forsvarsministeren for den besvarelse af forespørgslen, han gav på regeringens vegne.
Vi deler det svar, som ministeren gav, helt og fuldt fra Kristeligt Folkepartis side, og derfor skal jeg ikke føje noget til.
Men jeg vil godt fremhæve et enkelt aspekt i det, som forsvarsministeren var inde på, og som jeg synes er væsentligt, når man taler om, hvordan civile kan beskytte sig i forhold til aflytning, nemlig spørgsmålet om kryptering.
Der understregede forsvarsministeren, det var vist endda på IT- og forskningsministerens vegne, regeringens politik på det område, og det er, at den skal baseres på fri anvendelse og import af kryptering.
Det er et vigtigt element, og det synes jeg sådan set - når man skal se ud over de gætterier, der kan være i forhold til, om man kan bekræfte eller afkræfte eksistensen af et Echelon-aflytningssystem eller ej - står tilbage som et vigtigt element i forhold til at give den enkelte borger mulighed for at beskytte sig mod aflytning, ikke blot i forhold til fremmede magter, men i det hele taget, når det gælder anvendelse af elektronisk kommunikation.
Så vil jeg sige i forhold til de to forslag til vedtagelse, der er fremsat af henholdsvis SF og Enhedslisten, at det følger af det, jeg har sagt, og den tilslutning til regeringens redegørelse, som er fremkommet her i dag, at vi ikke fra Kristeligt Folkepartis side finder, at det er nødvendigt hverken at støtte den ene eller den anden vedtagelse på baggrund af debatten her i dag.