Lene Espersen (KF), 2000-01-27:
Venstre fremsætter her et beslutningsforslag, der har til formål at gøre forskel, stor forskel, på medarbejdere på udsalgssteder for fødevarer.
For at fortsætte det niveau af lødighed, der afspejles i beslutningsforslaget, kan man jo starte med at spørge Venstre om fire ting: For det første: Er det for at fastcementere en ny fødevarepolitik for Venstre, at man lader idrætsordføreren
være den person, der på Venstres vegne frasiger sig ansvaret for fødevareloven fra sidste år? Fødevareloven byggede jo først og fremmest på et princip om ensartethed, og det vil Venstre nu bryde.
Den eneste forskel er, at Venstre nu straffer de virksomheder, der aflønner deres personale.
Jeg synes ikke rigtig, det er i overensstemmelse med den konkurrencepolitik, som den borgerlige opposition arbejder for, når vi taler om offentlig/privat virksomhed.
Der skal være lige betingelser og ensartede regler, når vi taler i EU-sammenhæng, det indre marked.
Man kunne for det tredje måske bare blive i Venstres lidt polemiske boldgade og spørge, om det her er endnu et eksempel på en centralistisk tankegang, hvor Folketinget forfølger frivillige i hobetal og påtvinger dem dyre, tidkrævende kurser, som de selvsagt ikke har behov for.
Ja, man kan jo let vildledes til at få det indtryk ved at lytte til Venstres pølsesnak efter en del lobbyarbejde. Jeg beklager på Det Konservative Folkepartis vegne, at Venstre er slået ind på en useriøs og populistisk kurs uden mening i forhold til den linje, som partier normalt lægger.
Det var sådan for at holde os i den lidt underholdende afdeling, som Venstre har gjort en del ud af.
For at komme til substansen: Der er lavet en fornuftig og afbalanceret ordning for frivillige, der sikrer, at alle, der sælger fødevarer, har den fornødne basisviden om hygiejne, bakterier osv., som muliggør egenkontrol frem for overkontrol.
I og med, at undervisningen kan foregå præcis det samme sted, som de frivillige organisationer holder til, i og med, at den kan afholdes over et par weekender eller et par helligdage, og i og med, at der er en af de frivillige, der selv kan forestå undervisningen, mener vi faktisk, at der er lagt op til en løsning, der er om ikke gratis så i hvert fald meget, meget billig.
Den er fleksibel, og samtidig sikrer vi forbrugeren.
Jeg må sige, at mange af os har fulgt det her forløb, mens vi diskuterede fødevarelov.
Det er ved at være et stykke tid siden nu, men jeg erindrer den diskussion, der var om, at det her ikke skulle være for bureaukratisk.
Jeg erindrer også, at der var en meget bred enighed i Folketinget om, at vi bliver nødt til så at sikre nogle nogenlunde ensartede principper, også når det gælder hygiejneuddannelse.
Dengang diskuterede man 3 dages og flere ugers undervisning og tvungne AMU-kurser og alt muligt andet, men ved, at en del af oppositionen var aktive, medspillende og sørgede for at udøve sin indflydelse - og i den debat savnede jeg Venstre - sikrede vi faktisk nogle fornuftige vilkår og fik presset det ned på de 8 timer, som alle synes er fornuftige.
Jeg beklager også, at tallet, jeg tror, det er 70 mio. kr., fremgår af beslutningsforslaget.
I dag siger idrættens organisationer selv til Jyllands-Posten, at tallet vist ligger i omegnen af 30 mio. kr.
Så ved jeg ikke, hvad man skal regne med.
Men jeg synes faktisk, det er beklageligt for hele debatten, at man nok gør mere ud af at overdrive tingene og vildlede end at tage den saglige debat, for den politiske uenighed er måske forståelig nok.
Jeg må sige, at jeg godt kan forstå, at der er mange idrætsorganisationer, som er lidt sure i dag.
Jeg kan også godt forstå, at de er meget forvirrede over, hvordan reglerne egentlig er.
Hvis man slår op bl.a. i nogle af idrættens egne blade, f.eks. det, der hedder Ungdom og Idræt, nr. 34 fra 1999, så bliver der også her fremført nogle påstande, som ikke er rigtige. Jeg ved ikke, om det er med vilje, man fremfører den slags påstande, men her er vi igen ude i hampen, med at det koster mindst 800 kr., at man skal på AMU-kurser, og at AMU-centrene slet ikke har mulighed for at undervise folk.
Jeg tror, det havde klædt alle parter, hvis man havde været medspiller frem for modspiller i denne her debat.