Kim Behnke (FP), 1999-02-03:
Kort før jul kunne kulturministeren meddele, at en række københavnske teatre ville få en samlet merbevilling på ca. 5 mio. kr. Ministeren havde, som det fremgik, støvsuget i ministeriet.
Jeg må sige, at det ikke er betryggende, hvis en støvsugning i et ministerium kan give 5 mio. kr., men jeg forstår selvfølgelig den sprogbrug.
Men det, der for os er det mest bekymrende, er den tilbagevendende tiggergang, som man oplever i teaterverdenen.
Det er ikke længere et spørgsmål om at være i stand til at opsætte teaterstykker, som publikum ønsker at se.
Det er ikke længere et spørgsmål om at være i stand til at opsætte teaterstykker, som publikum ønsker at se.
Det er ikke længere et spørgsmål om at have et repertoire, en skuespillerstab osv., som er i stand til at løse den opgave, det er at opsætte teater, som kan glæde, og som publikum ønsker at gå til.
Nej, den største kvalitet hos en teaterleder i vore dage er evnen til at overbevise kulturministeren eller et flertal i Folketinget om, at man skal have en ganske særlig ekstrabevilling, eller komme ind i varmen, hvor bevillingerne tildeles.
Det synes vi ikke er en værdig måde at behandle teaterlivet på.
Vi synes, det er vigtigst, at man i teaterlivet bruger sine evner, sine kreative evner til opgaver, der kommer ud over scenekanten, frem for til opgaver, der har til formål at sikre sig andel i statskassen.
Det er under debatten blevet fremhævet, at det jo er ganske mange penge, der bliver brugt til Det Storkøbenhavnske Teaterfællesskab.
Det fremgår af bemærkningerne, at staten og kommunerne tilsammen betaler disse små 90 mio. kr. i 1998.
Jeg ved så ikke, om de ekstra 5 mio. kr., ministeren fandt før jul, er taget med i de 90 mio. kr., men uanset om de er taget med eller ej, er det jo ikke hele sandheden.
Sandheden er jo den, at der ligger endnu et teater i det storkøbenhavnske område, nærmere bestemt Det Kongelige Teater, som jo altså også via bevillinger fra finansloven er med til at give det københavnske område et udbud af teater, vel at mærke et udbud, som man ikke finder nogen som helst andre steder i landet.
Der argumenteres så med, at det er vigtigt, at en hovedstad har ekstra meget teater at byde på.
Men hvad er det magiske tal for, hvilket antal teatersiddepladser der skal være i københavnsområdet?
Ja, kigger man tilbage i historien, har der jo både været flere og færre teatre, end vi har i øjeblikket.
Af de nyeste teatre, der er nævnt i bemærkningerne, er der jo Østre Gasværk og Dr. Dante som nogle af de nyeste teatre.
Det blev sagt af en ordfører tidligere, at vi jo ikke kan have, at der er teatre, der går ned, der går konkurs.
spørgsmål er: Hvorfor ikke?
Lige så vel som vi kan glæde os over, når der opstår nye teatre, som formår at få sig en markedsandel, formår at spille forestillinger, som publikum vil se, ja, så skal det vel også være sådan, at der kan blive renset ud i den anden ende, og at man kan lade de teatre gå ned, som ikke længere evner at komme med opsætninger, som publikum interesserer sig for.
En af de ting, som sker med forslaget, er, at de overskud, man eventuelt opnår på teatrene, skal afleveres til fællesskabet. Det synes vi er en rigtig dårlig idé.
Det må faktisk efter vores mening være sådan, at det er ethvert teaters mål at skabe sig så stort et overskud, at man kan blive selvstændig økonomisk og uafhængig af de offentlige tilskud og ikke længere behøver gå tiggergang med hatten i hånden.
Derfor synes vi, den bestemmelse er dum.
Den er med til at gøre, at det ikke længere er en ambition for teatrene at have opsætninger, som giver meget publikum og dermed store indtægter.
Nu er det blot et spørgsmål om at bruge de penge, man får, få nogle gode anmeldelser i Information og Politiken og så i øvrigt være ligeglad med, om publikum er interesseret i de forestillinger, man opsætter, for så længe man får tilskuddet, kan man drive teatret.
Hvorimod hvis man får meget publikum, store indtægter og et overskud, ja, så kan man få lov til at aflevere pengene til teaterfællesskabet.
Det synes vi er en ordning, som ville være rigtig, rigtig dårlig.
Derfor må vi fra Fremskridtspartiets side sige, at det lovforslag, som det ligger her, ikke umiddelbart kan få vores støtte.
Vi synes, det er alt for meget et spørgsmål om, at området bliver gjort statisk.
Der bliver ikke plads til, at nye kan komme med, og der bliver endnu mindre plads til, at man kan lade dem, der er for dårlige, gå konkurs, og sidst, men ikke mindst mener vi stadig væk, at den samlede bevilling fra skatteyderne til det storkøbenhavnske teaterområde er alt for stor.
De burde være i stand til selv at skaffe langt større entreindtægter og dermed gøre sig uafhængige af statstilskud og slippe for at gå den uværdige gang til politikerne og tigge og bede om at få tilskud.