Ebbe Kalnæs (CD), 2000-11-01:
I lighed med andre, som i dag har nævnt, at selve titlen eller teksten på denne her forespørgsel kan undre lidt,
vil jeg gerne understrege, at det, der er sagt i dag - måske lige minus Dansk Folkepartis udtalelser - jo er et udtryk for en meget stor enighed på det her område.
Og jeg mener, det er vigtigt, at vi har den store enighed.
Det er ikke mindst vigtigt, som også andre ordførere har nævnt det, at de mennesker, som er der, som går ned og tager den her opgave, kan mærke et dansk Folketing, som i høj grad både værdsætter og bakker den indsats op, der bliver gjort.
Det er rigtigt, at der er 45.000 mand i Kosovo i dag, hvoraf vi på nuværende tidspunkt har 720.
Vi har tidligere haft lidt flere.
Jeg oplever lidt her som i så meget andet - og det er den vinkel, jeg ligesom vil give det her, for der er sagt så mange fornuftige ting, som jeg ikke skal gentage, om lige præcis det her engagement - at Dansk Folkeparti forsøger i en pæn indpakning, på en poleret facon og på en anden måde at få sagt: Hvad rager det os?
Jeg oplevede også den nat, da vi sendte fire jagerfly, fire F-16-fly plus to reserver, af sted til Italien for at lægge et absolut pres på Milosevic, Dansk Folkeparti i den grad smide grus i maskineriet.
Jeg har også oplevet den dér skiftende kurs, Dansk Folkeparti har, for vi ved jo alle sammen godt, at forsvarsviljen, forsvarets popularitet på en række områder hænger meget sammen med en meget flot indsats ude, ikke mindst i Kosovo, men også i Bosnien.
Og når den tendens er der, når det skifter, og der er den store folkelige opbakning og popularitet, jamen så er Dansk Folkeparti med.
Hvis der sker et eller andet, som får den dér opbakning til at svigte et øjeblik, vil Dansk Folkeparti med garanti ikke være med.
Og derfor mener jeg, at den slags debatter her - skabt af Dansk Folkeparti - ofte er udtryk for en populisme ud over alle bredder.
Det er jo rigtigt, som nogle har sagt i dag, at det er fuldkommen modstridende, det, Dansk Folkeparti foretager sig i forhold til deres forespørgsel, og det, de siger.
Dansk Folkeparti forsøger gang på gang, om de kan tale efter munden og slå mønt af noget i forskellige sammenhænge på de mest overfladiske betragtninger, der næsten kan gøres, uden at man har tænkt sig om, og jeg synes, det er ynkeligt gang på gang.
Så vil jeg gerne sige lidt om den oplevelse, det var at være i Kosovo.
Vi skal lige tænke på, at i den nordlige ende, i Mitrovica, sidder det danske kontingent på det absolut sværeste sted.
Vi har en leder af politistyrken dernede, en styrke, som er politifolk, der prøver at løse denne opgave,
men opgaven har været af en sådan art, at hvis to politifolk skulle ud at gøre en indsats, ville det være med mindst fire mand fra KFOR, hvis det skulle have nogen mening overhovedet, så spændt har situationen været.
Og alligevel formår man at nå de resultater, man gør, og opnå det valg, som man nu har opnået for nylig.
Vi ser også danske soldater med en 25 mm kanon på maven
i en 10-mands styrke overvåge, at der bliver genopbygget, og hvis ikke de var der, ved vi udmærket godt, at det var jævnet med jorden igen, når det var mørkt. Og det er en utrolig flot indsats, man laver her.
Vi ser også danske soldater, veluddannede, med bøllehat på om søndagen arrangere fodboldkampe for børn fra begge lejre og gøre dén indsats, og det er det, der gør os både berømte og populære i den sammenhæng.
Og ikke mindst når en tysk general for hele styrken, alle 45.000, sidder over for os og lovpriser danskernes evner og måden at lave en indsats på her, er det ikke bare en eller anden overfladisk talemåde for at please os, men så kan vi se, og vi kan mærke, at det er noget, der batter, og at det er noget, der gælder.
Jeg håber, vi holder fast.