Birthe Skaarup (DF), 2002-10-31:
Det har accelereret her i år 2002, og vi er bange for, at det bliver ved med at gøre det.
Vi har her fra talerstolen talt om eksemplerne fra Frederiksborg Amt og Vestsjællands Amt, og man kan tilføje,
at foruden at Ribe og Sønderjyllands amter også har været involveret i de her sygehusnedlæggelser, så har Fyns Amt også været det, og vi er temmelig nervøse for, at det vil fortsætte.
Vi har jo hørt, at man også planlægger det på Ærø, og Tønder og Skagen har fået respit på 1 år.
Ikke på grund af skattestoppet, men på grund af økonomien har de sagt, at man kunne gå ind og kigge på det om 1 år igen og nedlægge det.
Og vi er arge modstandere af det. Hertil kommer, at det efter vor mening er uholdbart og politisk uacceptabelt, såfremt amterne i år og næste år lukker, sælger og reducerer sygehusene sideløbende med, at regeringens strukturkommission arbejder på en udredning af landets struktur. Vi håber naturligvis, at kommissionens arbejde vil ende med, at der bliver udformet en mere langsigtet og holdbar sygehuspolitik, hvor også de mindre sygehuse kan finde deres fremtidige placering og rolle i samfundet.
Vi mener helt klart, at det er en farlig og betænkelig udvikling at begrænse betjeningen af borgerne ved at nedlægge sygehuse i nærområderne - i mange tilfælde er det velfungerende sygehuse med kvalitetsbehandling til borgerne - og også at det sker i randområderne.
Det er helt forståeligt, at det har givet voldsomme reaktioner i de berørte områder, og det viser, at det har kolossal betydning for befolkningen, for det er jo som sagt ikke blot krusninger, det er virkelig bastante protester, der har lydt fra befolkningen rundt i landet.
Vi ved, at Strukturkommissionen skal barsle med anbefalinger ultimo år 2003 samtidig med, at det rådgivende udvalgs bud på organiseringen af sygehusvæsenet skal indgå i det her arbejde.
Derfor lægger Dansk Folkeparti stor vægt på, at det lokale sygehusberedskab ikke svækkes i mellemtiden, for sygehuslandkortet kan komme til at se helt, helt anderledes ud, såfremt amterne eksempelvis nedlægges.
Der skal ikke herske nogen tvivl om, at vi mener, at amterne er for små enheder til at kunne forvalte en sygehuspolitik, der skal tage hensyn til den overordnede, nationale udvikling i sygehusvæsenet, og derfor kan det ikke overraske, at det i de enkelte amter spiller en stor rolle, hvordan amtets likviditetsbudget udvikler sig i de næste 12 måneder.
Derfor kan de overordnede, sundhedsmæssige hensyn meget, meget nemt blive trængt i baggrunden.
Dansk Folkeparti ser gerne, at administrationen af hele sygehusvæsenet samles i en sygehusstyrelse under Indenrigs- og Sundhedsministeriet, som også det er nævnt i bemærkningerne, og herved vil sygehusvæsenet være underlagt sundhedsministeren og Folketingets parlamentariske kontrol.
Som det ser ud i dag, har regering og Folketing kun ansvaret
for den sundhedspolitiske lovgivning, men hverken regering eller Folketing kan forlange, at amterne bevarer sygehusene.
Derved opstår der i amterne undertiden tanker om at spare dele af sygehusvæsenet væk til fordel for andre lokale, forpligtende aktiviteter.
Jeg opfordrer Folketinget til at bakke op om beslutningsforslaget om det her midlertidige stop for salg af og nedskæringer på sygehusene, og kun med tilslutning til forslaget kan man foreløbig undgå de væsentligste forringelser og skævvridninger på sygehusområdet.
Det er netop det, der ligger os meget, meget stærkt på sinde, det er skævvridningerne, nemlig at vi, hvis amterne bliver nedlagt, pludselig ser sygehuse komme til at ligge meget tæt på hinanden, i stedet for at vi skal have en landsdækkende struktur.
Det er sådan, at hvis amterne stadig væk får lov til at handle hen over hovedet på Folketing, regering og strukturkommission, så mistes muligheden for at skabe en fornuftig og afbalanceret plan for fremtidens sygehusvæsen.
Det er en tragedie, og det kan hverken patienter eller sygehuspersonale være tjent med.
Jeg vil begynde med fru Lene Garsdal omkring det at inddrage sygehusene og spare på økonomien, og hvorfor Dansk Folkeparti ikke forholder sig til det.
Det gør vi så sandelig også.
Vi har været med til at give 5,6 mia. til sygehusvæsenet.
Der er stadig væk en realvækst og stadig væk muligheder for omprioriteringer inden for det enkelte amts budget.
Det bliver man da nødt til at tage ad notam.
Man kan da ikke bare blive ved med at poste og poste penge ind i et sygehusvæsen uden at få noget ud af det.
Mange steder i de her amter, hvor man går ind og prøver at nedlægge nogle sygehuse nu, synes vi, det er uacceptabelt.
Man kan gå ind og kigge på, om der er nogle ting, man kan gøre anderledes.
Det er det, jeg har prøvet at stå og plædere for heroppefra.
Vi synes, det er en god idé, at man går ind og prøver at lave tingene anderledes.
Så vil jeg godt sige til hr. Thomas Adelskov omkring det, der er sket i Vestsjællands Amt, at der jo selvfølgelig er sket det uheldige, at man har sat skatten op med de 0,4 pct.
Det er jo uacceptabelt, når man har en aftale.
Det er Vestsjællands Amt, der ikke har levet op til den aftale.
Så vil jeg godt sige, at vi bakker op om skattestoppet her i Dansk Folkeparti.
En af de ting, vi har været inde og drøfte lidt, er, at vi selvfølgelig godt kan se, at de 60 mio. kr., som de andre amter bliver bonet for, er uretfærdigt.
Så vi vil prøve på at forhandle - og det er der muligvis andre, der vil være med til - om, at af den store, bugnende kasse, som Amtsrådsforeningen er i besiddelse af, på 600 mio. kr., hvoraf de får et klækkeligt rentebeløb, kunne man måske gå ind og tage de 60 mio. kr., som de øvrige amter bliver bonet for.
Det er noget, vi vil prøve at få ind i nogle forhandlinger, og det kunne jo være, at der var andre her i Folketinget, der kunne bakke op om det.
Nu lyser den røde lampe desværre igen, men det kan jeg være, jeg kan vende tilbage.