Margrethe Vestager (RV), 2000-02-10:
Jeg vil begynde med at konstatere, at hverken jeg eller regeringen som sådan kan tilslutte sig forslaget.
Det er sådan set ikke, fordi vi er uenige i forslagets indhold, men fordi regeringen allerede har fremmet nye initiativer til elevers forståelse af selvstændighedskultur, og derfor finder jeg forslaget overflødigt.
Der er fortsat brug for en indsats, som kan bidrage til at stimulere interessen for iværksættervirksomhed og til at udvikle de menneskelige innovative ressourcer, så de i højere grad kommer til udfoldelse og anvendelse i vores uddannelser og i arbejds- og samfundslivet.
Det har vi brug for, det er jeg fuldstændig enig i, for at vi kan udforme det videnssamfund, som vi er ved at opbygge, og for at vi kan magte globaliseringen.
Samtidig kommer vi heller ikke uden om, at en styrkelse af selvstændighedskulturen også drejer sig om holdninger og værdier, ikke bare generelt, men også konkret i dagligdagen, og ikke mindst om viljen og evnen til at se innovation som en kompetence, der kan fremmes og understøttes, også gennem uddannelse.
Når det derfor drejer sig om indsatsen på uddannelsesområdet, mener jeg, at udviklingen af elevernes og de studerendes innovative evner, nysgerrighed, mod og opfindsomhed må træde i forgrunden både i undervisningens mål og i dens metode.
Først vil jeg gerne pege på nogle hovedtræk i det igangværende arbejde:
For det første vil regeringen i dette forår fremlægge en erhvervspolitisk strategi, og statsministeren har i den anledning nedsat et bredt dækkende ministerudvalg.
Arbejdet tager sigte på at styrke erhvervslivets rammevilkår, herunder også rammevilkårene for de vidensbaserede iværksættere, og jeg forventer, at det også vil komme til at indeholde nye initiativer på uddannelsessiden.
For det andet er arbejdet i fuld gang med at gennemføre udviklingsprogrammet for fremtidens ungdomsuddannelser, som Folketinget vedtog i april 1999.
Det er bl.a. hensigten at videreudvikle og afprøve nye undervisnings- og arbejdsformer, som kan fremme elevernes personlige kvalifikationer og deres faglige kompetence, og i den forbindelse er det oplagt, at også arbejdet med de innovative kompetencer får en fremtrædende plads.
Der er allerede bevægelse i den retning i de fornyede uddannelsesordninger, som kommer til at gælde for de erhvervsgymnasiale uddannelser fra august i år.
Det indebærer f.eks. for htx-udddannelsen, at den teknisk-naturvidenskabelige profil vil blive styrket, og at der samtidig vil blive indført egentlige eksperimenterende undervisningsformer.
For det tredje er der nu med den reform af erhvervsuddannelserne, som Folketinget har vedtaget, og som er under implementering, lagt op til, at der lægges større vægt på de personlige kompetencer.
Det vigtigste ligger i undervisningstilrettelæggelsen, dvs. projekter, temaer m.v., og i den personlige uddannelsesplan, som den enkelte elev skal have.
I øvrigt er iværksætteri et valgfag i de fleste erhvervsuddannelser, og i de merkantile erhvervsuddanelser er iværksætteri allerede et såkaldt valgfrit områdefag, så næsten alle elever vil komme i berøring med iværksætterområdet.
Det internationale perspektiv er i øvrigt nu et helt fast element i erhvervsuddannelserne.
For det fjerde bliver der med den igangværende reform af de korte videregående uddannelser foretaget en sammensætning
af uddannelserne i 12 behovsområder, som fremover skal tilgodeses med færre og bredere uddannelser.
Iværksætteri og innovation er ikke et selvstændigt behovsområde; vi finder det vigtigt at få det integreret i alle 12 behovsområder som en konsekvens af, at alle korte videregående uddannelser er erhvervs- og praksisorienterede.
Det bliver en nødvendig forudsætning, at der mellem uddannelsesinstitutioner, studerende og virksomheder etableres nationale og internationale netværk som en bro, der bl.a. kan anvendes til at skabe selvstændighed, iværksætteri og innovation.
For det femte er det min forventning, at de nye centre for videregående uddannelse, som jeg har fremsat lovforslag om, også vil komme til at befordre en tættere kobling mellem uddannelserne og det regionale erhvervsliv i deres videnscenteregenskab, både med hensyn til konkrete udviklingsprojekter og med hensyn til, at uddannelsernes indhold fortsat kan udvikles i forhold til behovet i det omgivende samfund.
Endelig tror jeg, det er en meget god anledning til at få en debat om, hvad det er for nogle værdier, vi vil lægge vægt på i uddannelserne og i vores samfund i det hele taget.
Vores forhold til selvstændighedskulturen er måske blot en lille del af det, men de personlige egenskaber, som fremmer selvstændighedskulturen, bliver jo båret af nogle af vores grundlæggende værdier og respekten for det enkelte menneskes initiativ og evne og lyst til at handle. Men spørgsmålet er selvfølgelig bredere, for det drejer sig også om hele sammenhængskraften og konkurrenceevnen i vores samfund over for den meget stærke dynamik, som videns- og teknologiudviklingen og globaliseringen møder os med nu, men sandsynligvis jo også i fremtiden.
Jeg vil også godt bruge et lille stykke tid på at give nogle eksempler på den indsats, som blev sat i gang inden for det sidste halvandet år i forlængelse af handlingsprogrammet for dansk selvstændighedskultur:
Det er indlysende, at der arbejdes på forskellige måder med begrebet selvstændighedskultur på de forskellige niveauer i uddannelsessystemet, og derfor er det også en meget bred og differentieret indsats, der er gjort.
I grundskolen skal eleverne i højere grad arbejde med lysten til at undersøge og skabe end med egentlig faktuel viden om at drive egen virksomhed.
Iværksætterprojektet har fået meget stor opmærksomhed, og ifølge den afsluttende rapport flyttede det faktisk en hel del i opfattelsen og i lysten til innovation og selvstændighed.
Det er samtidig sådan, at formål og centrale kundskabs- og færdighedsområder for det obligatoriske emne uddannelses-, erhvervs- og arbejdsmarkedsorientering samt for valgfaget arbejdsmarkedskendskab indeholder kendskab til det at være selvstændig og det at etablere egen virksomhed.
Emnet er også indføjet i faget erhvervsøkonomi i det almene gymnasium. Såvel i grundskolen som i ungdomsuddannelserne arbejdes der i disse år meget med at indføre reformer og dermed tilhørende pædagogisk fornyelse.
Det sker i høj grad med sigte på det, man kunne kalde de indre entreprenøregenskaber, dvs. initiativ, selvstændighed, mod, virkelyst.
Og som sagt vil udviklingsprogrammet for fremtidens ungdomsuddannelser understøtte det videre arbejde.
Der foregår desuden en bred vifte af understøttende og forhåbentlig også interesseskabende aktiviteter, som inddrager elever, lærere og erhvervsliv på forskellige måder i et samspil.
Jeg vil blot nævne nogle ganske få eksempler:
For det første det nordiske projekt om entreprenørskab i Norden, som inddrager 10 danske skoler fra 1. klasse til gymnasialt niveau.
For det andet konceptet Ung Virksomhed, som har deltagelse af omkring 30 erhvervsskoler, navnlig med elever fra hg- og hhx-uddannelsen.
For det tredje European Business Game med over 40 deltagende gymnasieskoler.
Og for det fjerde forskerspirestipendierne med vægt på forskning og innovation.
Inden for de mellemlange videregående uddannelser gøres der i ingeniøruddannelserne nu meget ud af at kombinere teori og praksis gennem praksisnær og projektorienteret undervisning.
Med ingeniørpakken satses der bl.a. på nye uddannelser inden for IT som et af de helt store selvstændighedsarbejdsmarkeder, der er i vækst.
Og i forbindelse med finansloven 1997 blev der jo indgået en stemmeaftale om 158 mio. kr. i årene 1997-2000, som bl.a. går til at udvikle nye og attraktive uddannelser inden for dette felt. Selvstændighedselementet er i øvrigt også blevet tilgodeset i forbindelse med den kendte turpulje.
Inden for de lange videregående uddannelser er der bl.a. foregået en toning af HA- og cand.merc-uddannelser med innovation og ledelse, og der er desuden et par HA-uddannelser, hvor undervisningen nu foregår på engelsk.
Der er en stigende erkendelse af det nødvendige i et tæt samspil med erhvervslivet, navnlig på handelshøjskolerne, men efterhånden også på universiteterne.
F.eks. er der de fleste steder eksterne lektorer fra erhvervslivet, erhvervslivsrepræsentanter i censorkorpsene og eksterne repræsentanter i de styrende organer.
Inden for åben uddannelse er der udviklet flere deltidsuddannelser med et særdeles relevant indhold i forhold til iværksætteri og innovation.
Det gælder f.eks. iværksætteruddannelsen, en ny uddannelse, som fra januar i år udbydes ved erhvervsskoler i de større byer, og merkonomuddannelsen, som nu tilbydes i en ajourført uddannelseslinje inden for innovation.
Det gælder også flere diplom- og masteruddannelser, eller toninger heraf, og desuden nedsætter institutionerne i stigende grad rådgivende udvalg, som består af aftagere, der rådgiver institutionerne om uddannelsens profil og afdækker behov.
Generelt finder jeg det meget glædeligt, at der er så stort et fokus på de personlige kompetencer, som er det grundlæggende i forhold til iværksætteri og selvstændighedskultur, fordi jeg også mener, det generelt er fremmende for en forståelse af, at uddannelse har mange dimensioner - ud over den rent faglige også den personligt, den socialt og den alment dannende.
Og alt i alt mener jeg, at der på uddannelsesområdet er en god og udmærket udvikling i gang.
Som jeg har nævnt, har vi yderligere initiativer under gennemførelse og forberedelse, så jeg synes sådan set, at det er ved at være i en god gænge.