Kristian Jensen (V), 2000-04-11:
Dette forslag er måske ikke i indhold, men i hvert fald i holdning en tro kopi af det foregående.
Forslaget går ud på at ændre den gældende beskatning af firmabiler og fjerne et fornuftigt loft over beskatningsprogressionen.
Hidtil har biler af en værdi fra 450.000 kr. og opefter været beskattet med samme beløb som billigere biler.
Det blev vedtaget og stadfæstet i 1993 af store dele af det samme flertal, som i dag står på barrikaderne for at ændre reglerne.
Tilbage i 1993 var argumenterne for lovens fortræffeligheder talrige og lange, og ved at læse referaterne fra dengang står det klart, at både Socialdemokratiet og De Radikale forsvarede den nuværende ordning, selv under heftige angreb for at være asociale.
Desværre ligger den samme fornuft ikke til grund for regeringens holdning i dag.
I dag kommer regeringen og venstrefløjen med et forslag om at fjerne loftet og erstatte det med en degressiv beskatning, der knækker ved 300.000 kr.
Forslaget skulle efter regeringens formodning give en ligestilling mellem ansatte med lønindtægt og ansatte med firmabil.
Ligestillingen er dog ikke helt reel, idet beregningerne på side 5 viser, at for alle regneeksemplerne vil forslaget give en højere beskatning af den ansatte, som vælger at have en firmabil, end af den ansatte, som vælger lønindkomsten.
Forslaget vil altså ikke give en ligestilling, men gøre det forholdsmæssigt dyrere at have firmabil.
Forslaget er også misvisende, når det antydes, som den socialdemokratiske ordfører også var inde på, at der med de nuværende regler ikke er forskel på beskatning af biler.
I forslaget antydes det, at en Saab 2,0t SE Estate og en Ferrari 360 Modena efter de gældende regler giver statskassen det samme beløb i beskatning.
Men fakta er jo, at hvis et firma valgte at anskaffe den nævnte Ferrari som firmabil, så ville statskassen modtage omkring 1,4 mio. kr. i registreringsafgift, mens den nævnte Saab kun - i gåseøjne - ville give knap 290.000 kr., altså en forskel på over 1 mio. kr. i registreringsafgift.
Beskatningen af de to biler er vidt forskellig, og statskassen vil også med de nugældende regler have størst fortjeneste af, at der bliver solgt flere Ferrarier.
I øvrigt kunne alle vi andre så få noget kønt at kigge på på vejene, og det ville heller ikke være så ringe endda.
Men alligevel ønsker skatteministeren nu at gå den stik modsatte vej.
Effekten af forslaget vil nemlig være, at markedet for store firmabiler vil blive sat i stå, og statskassen vil gå glip af langt større beløb end det, som den øgede beskatning vil indbringe.
I Venstre forudser vi, at skatteministerens utrættelige jagt på skatteobjekter endnu en gang vil give bagslag ved at resultere i et samlet set lavere provenu og dermed være til skade for samfundsøkonomien.
Endelig har jeg foreløbig kigget forgæves efter en reel ligestillelse i forbindelse med beskatningen af hovedaktionærers firmabil.
Forslaget lægger op til, at en udbetaling af udbytte i form af fri bil fremover vil blive beskattet som personlig indkomst for hovedaktionærens vedkommende, mens der ikke er nogen ændring af virksomhedernes mulighed for at trække udbyttet fra.
Tidligere lå halvdelen af beskatningen af en hovedaktionærs bil hos hovedaktionæren i form af udbyttebeskatning og den anden halvdel i form af, at man ikke skulle trække udbyttet fra.
Nu bliver hovedaktionæren sat i fuld skat via personlig indkomst, uden at virksomheden gives mulighed for at fratrække udbytteudlodningen, og det mener vi er en grotesk urimelighed, når man sammenligner hovedaktionærer med bil og hovedaktionærer på aflønning.
Jeg håber, det skyldes en forglemmelse, som der kan blive rettet op på snarest muligt.
Det urimelige i lovforslaget fortsætter, fordi regeringen har fastholdt - som den socialdemokratiske ordfører også gjorde opmærksom på i sit indlæg - en urimelig minimumsbeskatning af fri bil.
Allerede ved forhandlingerne i 1993 blev regeringen gjort opmærksom på det urimelige i en minimumsgrænse, som gør det meget dyrt at have en billig firmabil.
Det er med til at gøre det dyrere og mere besværligt for nystartede selvstændige, og jeg håber virkelig, at regeringen nu vil finde den lup frem, som fru Sandy Brinck foreslog at finde frem under udvalgsbehandlingen.
I den modsatte ende af spektret har regeringen fastholdt, at biler med chauffører er såkaldte arbejdspladser, og dermed er de virksomheder og myndigheder, som har råd til at holde chauffør, fritaget for beskatning.
Men sådan er der jo så meget.
Forslaget er groft sagt udtryk for en plæneklippertankegang, hvor alle skal skæres ned til at være lige små uden tanke for konsekvenserne på længere sigt.
Ligeledes er forslaget et godt eksempel på, at en forhøjelse af skatter og afgifter ikke altid vil give staten et større provenu.
Der er en grænse for beskatningen, selv om regeringen har svært ved at kende den. Venstre tager afstand fra tankegangen og kan ikke støtte forslaget.