runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Keld Albrechtsen (EL), 2000-11-21:
Der kan på det her område ikke tænkes noget større tilbageskridt, end at man rokker ved det princip, at det er Menneskerettighedsdomstolen i Strasbourg, der er sidste instans i menneskerettighedsspørgsmål, og det er det princip, man rokker ved.
Jeg kan faktisk ikke se, at man kan bibringe det europæiske menneskerettighedssystem, som er unikt i hele verden, og som er en umistelig værdi, større skade end ved at indføre et konkurrerende retssystem, hvor vi ikke kan få garanti for, at alle menneskerettighedssager i sidste instans afgøres af Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol.
Det glæder mig da, at hr. Knud Erik Hansen nu erkender, at der er visse ting, der må gøres bedre.
Det er i al beskedenhed, hvad jeg har prøvet at arbejde for.
Måske skulle man tænke over det endnu en gang, før man fremsætter forslag til vedtagelse, der godkender det her.
Det er så bare en opfordring til overvejelse for hr. Knud Erik Hansen.
Knud Erik Hansen (SF), 2000-11-21:
Vi kan godt blive enige om, at det her ikke er tilstrækkeligt.
Der er stadig væk ting at arbejde med i denne her sag.
Det er det ikke.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-11-21:
Hr. Knud Erik Hansen forstår stadig væk ikke problemet.
Problemet er, at udenrigsministeren, som sidder her, ikke har villet garantere - nu kan jeg se, at justitsministeren også lytter meget opmærksomt, og det giver mig anledning til optimisme, for han har jo et særligt område, når det gælder håndhævelse af juraen - at man fra den danske stats side ubetinget og altid vil sikre, at på dansk territorium gennemføres Menneskerettighedsdomstolens beslutninger som de beslutninger, der gælder i sidste instans, uanset hvad et hvilket som helst retssystem i øvrigt måtte have besluttet, herunder EF-Domstolen.
Jeg har da intet imod, hvis man indfører den ordning i EU, at EU også skal holde orden i eget hus.
Det ville da være en glimrende nyskabelse, men det er altså ikke tilstrækkeligt for mig. Der er ikke noget i den sag, der er tilstrækkeligt for mig, før man har sikret, at enhver krænkelse af menneskerettighederne, som overgår en person, som befinder sig på dansk territorium, kan indbringes for Menneskerettighedsdomstolen i Strasbourg som sidste instans, og at den danske stat i sidste instans vil gennemføre den afgørelse, som Menneskerettighedsretdomstolen i Strasbourg træffer.
Det har vi ikke kunnet få garanti for, og derfor duer det, man har lavet, ikke.
Nu siger hr. Knud Erik Hansen, at charteret pålægger EF-Domstolen, at den sandelig skal rette sig efter menneskerettighedserklæringen og hele retsgrundlaget fra Menneskerettighedsdomstolen.
Ja, det står der, men det er jo ikke sikret på nogen måde, at den rent faktisk vil gøre det.
Hvad det kan føre til kan ingen jo forudse på nuværende tidspunkt, men det kan altså føre til en konflikt, hvor Menneskerettighedsdomstolen træffer en anden afgørelse end EF-Domstolen, og at vi risikerer, at den danske regering vælger at gennemføre EF-Domstolens afgørelse og ikke Menneskerettighedsdomstolens afgørelse.
For mig er det enestående, at vi i Europa har et system, hvor hvert enkelt menneske har mulighed for at gå uden om statens organer og appellere sine menneskerettigheder til en uafhængig Menneskerettighedsdomstol.
Det må der ikke rokkes så meget som én millimeter ved - ikke én millimeter.
Den klageadgang er altså ikke sikret i forhold til EU's retssystem, og så længe, det ikke er tilfældet,
så kan man - som jeg sagde - hoppe rundt på tungen eller gøre, hvad man vil, så giver jeg mig ikke.
Knud Erik Hansen (SF), 2000-11-21:
Jeg vil sige, at jeg synes, hr. Keld Albrechtsen vender tingene lidt på hovedet og glemmer at tage som forudsætning, at det, vi snakker om her, er rettigheder i forhold til EU's institutioner.
Her vil jeg egentlig mene, at det også er EU's opgave at holde orden i eget hus, og klart er det også, at hvis det er en domstolsafgørelse, er det også EF-Domstolen, der i første omgang må tage stilling til det, for det er at holde orden i eget hus. Det, der er afgørende, er, at Domstolen faktisk skal have indrettet sin praksis, hvis det er menneskerettighedsspørgsmål, efter den europæiske menneskerettighedskonvention, samt at der rent faktisk ikke tillægges den flere opgaver.
Så jeg ser, at opgaven her faktisk er at sikre, at man holder orden i eget hus i første omgang og ikke en videre beskrivelse af en hel masse ting, som Domstolen skal blande sig i, men netop sikre, at det er rettighederne i forhold til EU's institutioner.
Og det er da relevant, at man tager stilling til det her og sørger for, det er i orden i EU.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-11-21:
Jeg hæftede mig ved, at hr. Claus Larsen-Jensen var i stand til at sige en række behageligheder, som jeg takker umådelig meget for, men han var jo dybest set ikke i stand til at forholde sig til de kritikpunkter, som jeg fremkom med.
Derfor skal jeg takke ham for muligheden for nu at fremsætte følgende:
»Idet Folketinget lægger til grund, at det foreliggende udkast til EU-charter ifølge regeringen ikke medfører forbedringer af de grundlæggende rettigheder, og idet Folketinget finder, - at charteret vil komme til at indgå i forberedelsen af en kommende regeringskonference om en EU-forfatning, samt - at charteret allerede som politisk dokument vil blive en del af det grundlag, som EF-Domstolen vil dømme ud fra, og dermed kan bidrage til at svække Den Europæiske Menneskerettighedsdomstols autoritet, opfordrer Folketinget regeringen til at hindre vedtagelsen af et EU-charter.«
Claus Larsen-Jensen (S), 2000-11-21:
Så måtte hr. Keld Albrechtsen igen have fat i glidecremen til at få en tur på den europæiske glidebane.
Jeg går ud fra, at det var bremsevæske, der skulle have været anvendt i stedet for,
vil jeg sige til hr. Keld Albrechtsen.
Jeg synes, det er lidt interessant, når Enhedslisten og hr. Keld Albrechtsen altid kæmper for menneskerettigheder alle steder; International Straffedomstol, Domstolen i Haag, Strasbourgdomstolen og Tribunalet for Jugoslavien og det hele, men når det kommer til noget, der gælder for Europa, og der står EU, så går det hele i sort.
Så ender vi i den rene og skære nationalisme.
Kan hr. Keld Albrechtsen ikke se, at det ikke hænger sammen?
Knud Erik Hansen (SF), 2000-11-21:
Jeg synes, at det helt afgørende i denne sag er, at vi snakker om rettigheder i forhold til EU's institutioner, og dér har EU en opgave i at sørge for at have orden i eget hus.
Det, vi har gjort nu med det her, som jeg ser det - det er et rodet charter i forhold til mange ting, fordi der har været mange interesser inde - er rent faktisk at sige, hvad det er for nogle forpligtelser over for menneskerettighederne, vi har i EU.
Dem skal vi holde orden i, men det betyder jo ikke, at hvis EF-Domstolen afsiger en kendelse, så kan man ikke gå til Menneskerettighedsdomstolen i Strasbourg og faktisk få underkendt EF-Domstolen.
Tilsvarende hvis en dansk domstol afsiger en kendelse, og man går til Menneskerettighedsdomstolen efterfølgende, så
er det da en næse til den danske domstol.
Jens Rohde (V), 2000-11-21:
De vil i hvert fald nødigt gøre det.
Det er der ikke så meget at sige til, for de har vidt forskellige forudsætninger for den virksomhed, de driver.
Man må også erkende, at hvis man åbner for fjernsynet på en søndag, så oplever vi da ofte, at hvis der er herrehåndbold på den ene kanal, så er der damehåndbold på den anden.
Om det er udtryk for et programsamarbejde, ved jeg ikke, men så synes jeg måske ikke, det er så snedigt.
Jeg tror rent faktisk ikke på, må jeg sige til hr. Aage Frandsen, selv om intentionerne er gode nok, at en rendyrket kommerciel virksomhed vil sætte sig ned sammen med Danmarks Radio og så lave et programsamarbejde ud fra, hvornår sender I det, og hvornår sender vi det, fordi den kommercielle virksomhed vil være hundrede procent afhængig af de reklameindtægter, der kan komme.
Claus Larsen-Jensen (S), 2000-11-21:
Et første interessant spørgsmål var: Hvad er det egentlig, hr. Kristian Thulesen Dahl er imod i indholdet af charteret?
Det vil jeg sådan set
gerne have at vide.
Det er ret interessant, fordi det jo vil være at sige nej til alt det, Danmark i forvejen har godkendt af grundlæggende menneskerettigheder.
Det andet er, at det ingen betydning skulle have.
Jo, det har sandelig en betydning at signalere, at vi i det europæiske samarbejde med udgangspunkt i EU bygger på nogle grundlæggende værdier.
Det er det, vi signalerer.
Vi skaber en synliggørelse af EU-institutionerne.
Det, det dybest set handler om, er også, at vi hermed egentlig signalerer klart, at borgerne i forhold til EU-institutionerne skal tilføjes nogle rettigheder på områder, hvor der er myndighedsudøvelse.
Det er på nuværende tidspunkt et politisk dokument, javel, men det er en klar markering og et signal også til EU-myndighederne om, at de altså skal respektere disse som grundprincipper.
Så det sidste: Hvorfor står der noget, som ikke har noget med EU at gøre, men er national myndighedskompetence?
Hvis man læser artikel 51, så står der ganske klart og tydeligt, at det er under respekt for nærhedsprincippet, national identitet osv., og at der ikke sker nogen kompetenceændring.
Sagen i det her er, at vi har flyttet principperne over, fordi det er fælles for landene, men det, som gælder for institutionerne, gælder i henhold til det, der er EU's kompetence i henhold til traktaterne.
Anni Svanholt (SF), 2000-11-21:
Jeg vil gerne endnu en gang sige til hr. Frank Aaen, at vi er meget stærkt optaget af - og det tror jeg faktisk også Enhedslisten er - at vi altså vil have de priser ned.
Det er det, vi går efter, og nu vil vi have en varig løsning, og vi ser frem til, hvilke modeller der kan komme frem under arbejdet.
Frank Aaen (EL), 2000-11-21:
Der var da ikke noget med, at vi ikke turde være med.
Altså vi forudså og sagde direkte både til SF og her under forhandlingen i Folketinget, at det ville føre til højere brugerbetaling og føre til, at de syge kom til at betale mere for medicinen.
Det ville Enhedslisten ikke være med til, derfor gik vi ud, og det var der en del partier der kunne have lært noget af.
Jeg ved da også godt, at man gør det nu, og det er fint, men jeg fik ikke svar, og jeg vil gerne have svar på mit spørgsmål: Kan vi være sikre på, at SF ikke medvirker til, at den regel, som kan føre til, at de syge kommer til at betale mere for medicinen, bliver genindført?
Anni Svanholt (SF), 2000-11-21:
Til hr. Frank Aaen: Det er klart, at jeg ventede det spørgsmål fra hr. Frank Aaens side, og jeg vil blot sige, at jeg synes, det var ærgerligt, at Enhedslisten ikke ville være med i arbejdet på for første gang virkelig at få sat skub i nogle forslag, der kunne bringe prisen ned, men det turde man ikke.
Det har jo ikke, og det har jeg også fået bekræftet her
i dag, været hensigten, at der var nogen, der skulle komme i klemme.
Vi ville have prisen ned, og da jeg rejste det spørgsmål, sagde sundhedsministeren til mig, at problemet ville være løst, så den situation ikke ville opstå.
Så jeg synes faktisk, at vi skulle være dækket ind.
Derudover vil jeg gerne sige, at det er klart, at vi lægger vægt på, at man finder en løsning, som kan være varig, så vi virkelig kommer ned på det niveau og får priserne ned, som der jo er bred tilslutning til her i salen. Så til hr. Rudiengaard: Nuvel, nogle af priserne er kommet ned, men vi må jo stadig konstatere, at der er nogle præparater, som ligger 25 pct. over gennemsnittet af de europæiske priser, og det er da en overpris uden lige, som vel ingen kan leve med.
Preben Rudiengaard (V), 2000-11-21:
Jeg synes, indlægget var lidt gennemsyret af, at den eneste onde djævel er lægemiddelindustrien, og jeg vil gerne spørge fru Anni Svanholt, om hun kan bekræfte, at lægemiddelindustrien ikke har reduceret prisen på en række lægemidler til under det, der hedder det europæiske gennemsnitsniveau.
Den påstand synes jeg ikke skal stå uimodsagt.
Og så vil jeg gerne spørge, hvad fru Anni Svanholt forstår ved nabolande.
Frank Aaen (EL), 2000-11-21:
Der er jo ingen tvivl om, at vi var meget forundrede over, at SF tilsluttede sig til det her forslag sidste år, men det skal jeg ikke tvære mere rundt i, men bare stille det enkle spørgsmål til SF: Kan vi få SF's tilsagn om, at SF vil blokere for, at den umulige ordning med den virkning, at patienterne og de syge kommer til at betale mere for medicinen, ikke bliver genindført?
Det vil sige, at suspensionen bliver erstattet af en fuldstændig fjernelse af reglerne.
Frank Aaen (EL), 2000-11-21:
Det ved jeg ikke, men politik går jo også ud på at diskutere, hvor god man er til at lave lovgivning, og det her synes jeg var så indlysende dårligt, at vi sagde fra.
Jeg husker stadig væk den forhandling ovre hos sundhedsministeren, hvor jeg sagde: Det her kan jeg ikke gå med til.
Det går ud over de syge.
Men det var aftalt med Det Konservative Folkeparti.
Jeg vil så bare slutte af med at spørge, om vi så i dag kan få Det Konservative Folkepartis tilsagn om, at uanset hvordan udvalgsarbejdet forløber de kommende måneder, så bliver den ordning, der af alle i dag med rette bliver karakteriseret som en katastrofe, ikke genindført.
Henriette Kjær (KF), 2000-11-21:
Hr. Frank Aaen hører kun, hvad hr. Frank Aaen vil høre.
Det, vi lige har lagt op til, som ministeren nu har givet håndslag på, og som bliver udgangen på det her, er jo, at man prøver at se på nogle nye og bedre modeller.
Det er jo netop det, som hele øvelsen går ud på, men jeg kan forstå, at hr. Frank Aaen er lidt skadefro over, at der netop skete det, at loven ikke fungerer, som vi havde ønsket os.
Det er så det, og jeg synes ikke, der er mere at diskutere, for hr. Frank Aaen kan ikke blive ved at køre rundt i de samme spørgsmål.
Vi har konstateret, at loven ikke fungerer efter hensigten.
Det er vi kede af.
Nu retter vi op på det.
Vi laver et udvalgsarbejde, der skal se på nogle nye modeller, og det håber vi der kommer noget konstruktivt ud af.
Jeg vil først takke ministeren for bemærkningerne.
Dem var jeg meget glad for.
Jeg føler nu, vi har et rigtig godt grundlag for at komme videre.
Det var meget konstruktivt, så det takker jeg for.
Til hr. Frank Aaen vil jeg sige, at som jeg beskrev i min ordførertale, syntes jeg faktisk, at det var en god lov, at det var en holdbar løsning, så vi ikke hele tiden skulle ud i de uholdbare aftaler, der løb et par år, med medicinalindustrien.
Her havde vi fået et redskab, der så ud til at holde priserne nede på det niveau, hvor vi gerne ville have dem.
At det så ikke gik sådan, er til dels et problem med tiden, for vi kan jo se, at det bevæger sig i den rigtige retning, og at man faktisk er begyndt at sætte priserne ned på europæisk niveau.
Men man kan selvfølgelig ikke vente på, at det tager den tid, som det åbenbart tager.
Det tager længere tid, end vi troede, og vi ønsker ikke, at patienterne i mellemtiden skal stilles i den dårlige situation, som de så står i nu.
Det burde hr. Frank Aaen jo ikke være utilfreds med.
Frank Aaen (EL), 2000-11-21:
Da partierne op til sidste års finanslov blev inviteret til forhandling ovre hos sundhedsministeren, stod det hurtigt klart, at alt var aftalt mellem sundhedsministeren og Det Konservative Folkeparti, herunder den aftale om medicinpriserne, som har fået de katastrofale resultater, vi i dag kender.
Det, jeg vil spørge fru Henriette Kjær om, er, hvorfor man ikke kunne forudse, at det ville gå sådan, for hele mekanismen i loven går jo ud på, at man skal fjerne tilskud og gøre medicinen dyrere for patienterne.
Det er jo mekanismen i loven.
Den har virket.
Medicinen er blevet dyrere.
Jeg mener: Hvad er nyt?
Sonja Mikkelsen (S), 2000-11-21:
Jeg vil gerne lige på dette tidspunkt benytte lejligheden til at præcisere nogle ting omkring det her udvalgsarbejde, som vi er enige om at iværksætte med deltagelse af også Lægemiddelindustriforeningen, for at rydde eventuelle misforståelser af vejen, som også var ved at brede sig lidt på baggrund af hr. Preben Rudiengaards indlæg og nu også fru Henriette Kjærs. Jeg vil gerne understrege, at bemærkningerne på det her område ikke er noget kommissorium, men at selve udvalgsarbejdet selvfølgelig vil blive gennemført med den bredde, sådan som vi også havde drøftet det i aftalekredsen, og som selvfølgelig indebærer, at man kigger både på konkurrencefremmende instrumenter og andre instrumenter, der kan bruges til at sikre, at vi i Danmark ikke skal betale mere for lægemidlerne, end man skal i andre europæiske lande. Det er det, der er vores hensigt, og det skal ske på en sådan måde, at vi ikke får den her utilsigtede effekt over for patienterne, som det her helt ulykkeligt er endt med, og som også fru Henriette Kjær jo helt rigtigt beskrev. Det her udvalgsarbejde anser jeg for at skulle være bredt, hvor man prøver at hente alle de ideer, man kan, for at finde et moderne system, som jeg tror hr. Preben Rudiengaard også nævnte, som også er gennemskueligt i den udstrækning, det overhovedet er muligt på det her område, men som samtidig har det sigte, at vi ikke i Danmark kommer til at betale mere for medicinen, end man gør andre steder.
Og jeg fornemmer egentlig, at vi også på baggrund af de drøftelser, vi har haft mellem partierne, er enige om, hvad det er, der er målet med det her, og jeg ser ikke, der er nogen konflikt at finde her.
Henriette Kjær (KF), 2000-11-21:
Det er altid ærgerligt, når man bliver nødt til at ændre en lov, fordi den ikke fungerer efter hensigten, men det er vi altså nødt til i dag, og det skyldes, at patienterne helt utilsigtet fik nogle meget høje udgifter, som vi i Det Konservative Folkeparti ikke kan lægge navn til.
Jeg synes ellers, vi fik lagt op til en holdbar løsning, da vi i foråret vedtog loven om europæiske gennemsnitspriser.
Det er ikke nogen hemmelighed, at jeg har været led og ked af de lappeløsninger, man år efter år har strikket sammen med medicinalindustrien.
Nu troede jeg endelig, at vi havde et holdbart redskab, der kunne holde medicinpriserne nede på et rimeligt niveau, uden at vi skal lave kortvarige aftaler, der blot fungerer som et kunstigt pusterum.
For mig var loven om europæiske gennemsnitspriser også en garant for ro på området, så vi undgik al snak om priskontrol, som nogle her i Folketinget måske kunne føle sig besnæret ved tanken af.
I Det Konservative Folkeparti hører vi altså til dem, der som udgangspunkt synes, det var en god og nødvendig lov,
måske lige lovlig bureaukratisk for nu at sige det mildt, men det var dog et godt redskab.
Det viste sig desværre, at priserne ikke hurtigt nok kom ned på det europæiske gennemsnit, hvilket stillede patienterne i en ualmindelig dårlig situation.
Daglig kunne vi se i aviserne, hvordan folk var kommet i klemme, ligesom vi har fået mange breve og mails fra folk, der helt berettiget klagede over den meget uventede og store egenbetaling.
Det er vigtigt for Det Konservative Folkeparti, at patienterne kommer ud af den klemme, de er bragt i.
Det er helt klart det væsentlige for os. Dernæst er det vigtigt, at vi nu får en langsigtet, holdbar løsning, og så er det, jeg kan se, nu vi har fået hele lovforslaget med bemærkninger, at det udvalgsarbejde, der skal foregå, kun skal beskæftige sig med, hvordan priserne kommer ned på europæisk niveau, og det var nu ikke helt det, vi ønskede os i Det Konservative Folkeparti.
Det har været vores klare opfattelse, at udvalget, der jo er bredt sammensat med deltagelse fra lægemiddelindustrien, Danmarks Apotekerforening, Den Almindelige Danske Lægeforening samt selvfølgelig de relevante myndigheder, skulle se på en langsigtet løsning af hele problematikken på tilskudsområdet.
Hvis øvelsen blot går ud på at få priserne på et europæisk gennemsnit, så kunne man jo bare lave en lov, der foreskrev dette.
Det ville så blive uden vores deltagelse.
Men hvad skal vi så med det her udvalg?
Vi vil altså gerne have, at ministeren i dag bekræfter over for os her fra denne talerstol, at udvalgsarbejdet var ment som en konstruktiv foranstaltning, der skulle lave en langsigtet, holdbar løsning.
Vi ønsker, at ministeren skal lytte til industrien, apotekerne og de læger, der sidder med patienterne til daglig, og være åben over for de løsningsmodeller, der forhåbentlig dukker op, som arbejdet skrider frem.
Kort sagt, Det Konservative Folkeparti har store forventninger til dette udvalgsarbejde, og vi vil nødig skuffes.
Derfor håber jeg også, at vi kan opnå enighed om, at udvalgets opdrag skal være bredere, end hvad der er lagt op til i bemærkningerne til lovforslaget.
Preben Rudiengaard (V), 2000-11-21:
Lad mig sige til hr. Frank Aaen, at Venstre er lige så socialt bevidst som hr. Frank Aaens parti og hr. Frank Aaen er, så vi vil da selvfølgelig sikre, at patienterne - de rigtige patienter - får den rigtige medicin til de rigtige priser, men i øjeblikket er det ikke et godt system.
Mit svar er så til fru Hanne Andersen, at det, vi gerne vil lægge op til, er et kommissorium, som bliver entydigt, således at vi er sikre på - og det må være i alles interesse, at vi får et kommissorium - at tilsynssystemet bliver lavet på en sådan måde, at det rammer de rigtige patienter, så de ikke kommer til at betale mere end det, der er aftalt i sygesikringslovens § 7.
Hanne Andersen (S), 2000-11-21:
Jeg vil gerne spørge hr. Preben Rudiengaard, om hr. Preben Rudiengaard forudsætter, at resultatet for udvalgsarbejdet kendes, før udvalget er gået i gang.
Jeg kender ikke resultatet, før arbejdsperioden i udvalget er færdig, og derfor kan jeg heller ikke vide noget om tilskudssystemet eller om andre systemer.
Frank Aaen (EL), 2000-11-21:
Det er jeg bestemt heller ikke.
Jeg støttede forslaget, fra jeg hørte om det.
Jeg siger bare, at når man laver en mekanisme, hvor man helt korrekt siger, at nu vil vi have priserne ned, og så laver en strafmekanisme, der hedder, at kommer priserne ikke ned, så skal patienterne og de syge betale, kunne man da sige sig selv, at det ville føre til en katastrofe.
Man har nu indset, at det ikke virkede.
Så er mit næste spørgsmål: Hvorfor ophæver man så ikke den mekanisme fuldstændigt?
Hvorfor suspenderer man den kun, for når den er en katastrofe i dag, så er den det selvfølgelig også om et halvt år, hvis den bliver genindført?
Yvonne Herløv Andersen (CD), 2000-11-21:
Årsagen til, at vi behandler lovforslag nr. L 117, er jo netop et udtryk for demokratiet, når det fungerer bedst.
Derudover var det tanken, at kronisk syge skulle stilles bedre, og at de mennesker, der kunne betale, men ikke brugte medicinen regelmæssigt, godt kunne betale lidt mere for det, de fik, og det er da egentlig en rigtig smuk tanke.
Nu blev det sådan, at hvis man fik tillæg til sin pension, fik man også medicinkort.
Det var en generel ordning, som kommunerne fik gennemført, og derfor blev det meget mere problematisk for de mennesker, der skulle hente deres medicin.
Derfor synes jeg egentlig, det er udtryk for, at det er ansvarlige forligsparter, der står bag, når de nu tager sagen op og siger, at det bliver vi nødt til at kigge på igen.
Fra CD's side betragter vi det som en time out, hvor vi nu går i tænkeboks og kigger på nogle forskellige modeller for at løse problemet på en bedre måde.
Forliget består jo, og det står CD da ved.
Nu er vi altså meget mere ansvarlige for, at der kommer
Det har jo aldrig været tanken, at man skulle bruge patienterne som gidsler, som det er sagt flere gange fra hr. Frank Aaen, som jeg ikke håber er jaget ud på gangen af det, jeg siger her.
Det har faktisk aldrig været tanken, at vi ville skubbe patienterne foran os for at tryne industrien, men det er jo det, der er sket nu, og det er der da ikke nogen der vil lægge ryg til. Derfor bliver vi også nødt til at undersøge, om der kan laves nogle bedre modeller, så vi opnår det, vi gerne vil, både for patienterne og med hensyn til priserne på medicinen.
CD kan støtte, at vi tager forslaget i udvalg og så hurtigt som muligt gør det færdigt, helst så det kan træde i kraft på fredag.
Frank Aaen (EL), 2000-11-21:
Helt ærligt: Når man laver et forslag, som går ud på, at man ønsker, at industrien skal sænke priserne, og hvis industrien ikke gør det, reducerer eller fratager man de syge deres tilskud - er det ikke at skubbe patienterne foran sig?