Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2005-04-05:
Det er jo stadig den 5. april, så jeg har bevaret min positive velvilje over for beskæftigelsesministerens forslag – et forslag, som man kan kalde en tilbagevendende begivenhed, og som kan betegnes som en lap på et af de huller, der er efterladt af forliget om »Fire i arbejde«, og som begrænser mulighederne for, at arbejdsløse kan få ret til et ordentligt tilbud om videre/efteruddannelse under det første års arbejdsløshed.
Jeg skal nok lade være med at lægge op til en større diskussion om problemerne i »Fire i arbejde«-forliget, men jeg synes alligevel, det er tankevækkende, at nogle af forligspartierne både i dag og ved mange andre lejligheder udtrykker FTTM018.fm Page 1459 Thursday, April 28, 2005 2:10 PM frustration over, hvordan forliget faktisk virker.
Mens det på det nærmeste er et mantra for beskæftigelsesministeren, at tilskudsjob og virksomhedspraktik er de bedste tilbud til de arbejdsløse, hører jeg en mere nuanceret opfattelse hos i hvert fald den socialdemokratiske ordfører.
For mig at se
Forslaget åbner som sagt mulighed for længerevarende uddannelsestilbud ud over den normale grænse på 6 uger under det første års arbejdsløshed, og det er godt.
Men efter de mange positive ord om forslaget og om effekterne af det må det være på tide, at vi kommer ud over den situation, at muligheden kun skal gælde for ½ år ad gangen.
Som det også fremgår af høringssvarene, betyder tidsbegrænsningen nemlig, at arbejdsformidling, a-kasser og andre får begrænsede muligheder, når det handler om at planlægge og udvikle ordentlige uddannelsestilbud og uddannelsesforløb til gavn for de arbejdsløse.
Konklusionen må ligge lige for: Ordningen skal gøres permanent, og helt ærligt kan jeg ikke se nogen gangbare argumenter imod det.
Det slås fast i forslaget, at de længerevarende uddannelsestilbud kun gives på betingelse af, at den arbejdsløse rent faktisk ikke umiddelbart kan formidles arbejde inden for sit fag, at uddannelsestilbuddet kvalificerer til beskæftigelse inden for et område, hvor der er eller kan forventes mangel på arbejdskraft, og at uddannelsen skal være enten statsligt finansieret eller offentligt finansieret og statsligt godkendt.
På den baggrund synes jeg nok, der er lagt op til at gå med livrem og seler i forbindelse med længerevarende uddannelsestilbud, men indtil videre må vi altså lade os nøje med det, og vi støtter lovforslaget.
Jeg vil gerne takke fru Elisabeth Geday for at have indført et vist fairnessprincip i den politiske diskussion vedrørende ledigheden.
Fru Geday følger i fodsporene på Hans Jensen fra LO, som jo klart har udtalt, at den stigning i ledigheden, vi har haft de seneste år, blandt andet og især skyldes internationale konjunkturer.
Vi, der nu i årevis har fulgt hr. Bjarne Laustsens debatform, har fået indtryk af, at den ikke alene skyldes fejl og mangler ved vores politik, men at vi faktisk har udøvet ondsindede bestræbelser på at få ledigheden op, og derfor skal der lyde en dybfølt tak til fru Geday for at beskrive virkeligheden, som den er.
Nu vil jeg gerne vende mig til hr. Bjarne Laustsen og virkelighedsbeskrivelsen.
SR-regeringen havde medvind økonomisk.
Der var international højkonjunktur, og det må man trods alt sige gør det noget nemmere at føre beskæftigelsespolitik og sikre, at der kommer mange arbejdspladser.
Men ikke nok med det, SR-regeringen indførte en lang række ordninger, som trak folk ud af arbejdsmarkedet, som sikrede, at de ikke længere stod til rådighed for arbejdsmarkedet.
I 1993 og i 1994 var der 35.000 helårspersoner på løntilskudsordninger.
I 2004 var der under denne her regering 17.000 helårspersoner.
Man brugte det altså dobbelt så meget, som den nuværende regering gjorde.
Hvis SR-regeringen havde brugt løntilskudsordningen på samme niveau som denne her regering, ville ledigheden under SR-regeringen bare i kraft af dette have været 18.000 helårspersoner højere.
Derfor skurrer det jo lidt i ørerne, når vi hører den debatform og den måde, som hr. Bjarne Laustsen udlægger teksten på.
Må jeg så også sige, at siden sidste år er ledigheden altså faldet med 17.000 personer her i landet.
Så hvis hr. Bjarne Laustsen skulle have den opfattelse, at ledigheden er stigende, kan jeg altså korrigere, for ledigheden har været faldende igennem det sidste år.