Majbrit Berlau (EL), 2006-01-24:
Det var et klart svar, men jeg er nødt til at udfordre det ved at sige: Så skal man ikke stå og sige, at man er interesseret i nødvendigvis at skabe lighed i sundhedssystemet.
For det er begrænset, hvor mange penge det rent faktisk koster at afvikle dele af brugerbetalingen, f.eks. for de dårligst økonomisk stillede i det her land, hvor man f.eks., hvad angår tandlægebehandling, kunne sige, at det skulle være sådan, at folk på pension og kontanthjælp osv. ikke skulle betale for den form for behandling.
Det ville ikke koste uendelig mange penge, tværtimod.
Det ville jo forbedre sundheden og dermed i sidste ende også medføre, at folk havde større chance for at indgå på arbejdsmarkedet, og det ville sende penge tilbage i statskassen.
Så ræsonnementet om, at vi nødvendigvis skal ud og finde pengene til at afskaffe brugerbetalingen, er jo ikke helt klart.
Det giver også penge til at sørge for, at alle uagtet indtægt kan få den behandling, de gerne vil have.
Altså, regeringen har sammen med Dansk Folkeparti forbedret muligheden for tandbehandling af kræftpatienter.
Jeg har bestemt ikke nogen interesse i at stå og udelukke, at regeringen også vil gøre livet bedre for en række andre patientgrupper over tid.
Det vil jeg meget gerne.
Jeg synes bare, jeg vil være fair med hensyn til sådan det mere principielle og sige, at vi ikke har nogen intention om at komme ud i morgen og sige: Nu fjerner vi al brugerbetaling i sundhedsvæsenet, medicinen er gratis, det skal ikke koste noget at gå til tandlæge.
For det vil medføre et provenutab.
De penge skal findes, og kunne man finde dem, vil jeg hellere bruge dem på et andet område.
Og jo, jeg skal stå og tale om lighed, for vi har skabt mere lighed.
Hvis det stod til fru Majbrit Berlau, så ville vi jo skabe mere ulighed, for så ville f.eks. reglen om det udvidede frie sygehusvalg, der gør, at folk uden stor pengepung eller fede forsikringspolicer kan komme til behandling, blive afskaffet.
Så ville det alene være forbeholdt de velstillede.
Så det er regeringen, der alene med støtte fra Dansk Folkeparti har løftet lighed ind på det felt.
Nu sagde ministeren jo selv i sit indlæg, at man godt er klar over, at højt uddannede og bedre lønnede folk kommer hurtigere igennem et sygdomsforløb.
Så kan jeg altså ikke lade det stå uimodsagt, at ministeren mener, at denne her regering har gjort så meget ved uligheden i det her samfund, at det forebygger, at der er ulighed i sundhedssystemet.
I Enhedslisten er vi nu klart af den opfattelse, og det er man altså også mange steder ude i samfundet, skulle jeg hilse og sige, at uligheden faktisk er stigende i Danmark i øjeblikket.
Jeg er lidt uvant med at høre ministeren sige nogle af de ting, jeg tænkte, men det, jeg godt kunne tænke mig at høre, er, at ministeren siger, at brugerbetaling ikke er regeringens politik.
Skal jeg forstå det sådan, at den her regering rent faktisk vil arbejde for at afvikle brugerbetalingen i sundhedssystemet, og såfremt Enhedslisten fremsætter forslag om afvikling af dele af brugerbetalingen, vil regeringen faktisk stemme for?
Der er felter, hvor der er brugerbetaling af historiske grunde.
På nogle af felterne, det påpegede jeg,
er graden af brugerbetaling øget, fordi den daværende SRregering sagde: Her er der plads til, at patienterne kan betale noget mere.
Sådan så verden ud, den dag jeg blev sundhedsminister.
Og der må jeg sige at min prioritet er meget klar: Hver krone, jeg kan skaffe ekstra til sundhedsvæsenet, skal gå til mere og bedre patientbehandling.
Der er rigeligt at bruge ressourcer til.
Derfor spiller jeg med helt åbne kort her.
Jeg prioriterer ikke umiddelbart at finde ressourcer til at nedbringe brugerbetalingen, fordi de ekstra ressourcer, vi kan skaffe til området, skal sætte sig i mere og bedre behandling.