Ole M. Nielsen (KRF), 2001-02-22:
Jeg må med det samme bekendtgøre, sandsynligvis ikke til nogens overraskelse, at jeg ikke kan støtte forslaget her.
Der er i det her samfund en svineforskrækkelse, som bygger på ideologi og på manglende viden og tynde forudsætninger, og uanset hvad hr. Søren Kolstrup så mener om det også på en ophidselse viderebragt af tv-journalister og andre af den art.
Med hensyn til det der med, om vi når 22-23 millioner, eller om vi virkelig mener, at vi kan have 30-35 millioner: Jamen hvem kan vurdere, om vi i et land skal have 15 millioner eller 22 millioner eller 30 millioner?
Vi laver ca. fire gange så mange svin, som vi selv spiser.
Vi har specialiseret os i at lave grise.
Svin skal vi da selvfølgelig lave i det forhold, som naturen kan bære.
Det er det, det handler om, og hvem kan vurdere, om det er 15 millioner eller 22 millioner eller 30 millioner?
Det kan jeg ikke se på de tal alene, og det kan folk ikke, som ikke har noget forhold til så mange nuller efter nogle andre cifre.
Der har været en diskussion her, og det er helt rigtigt, som hr. Jørn Jespersen fremfører, at det anføres i det der hæfte fra DMU om ammoniakfordampning, at tålegrænsen er overskredet mange steder.
Det er fuldstændig korrekt.
Det, jeg bare vil sige til det, er jo, at vi jo har planlagt vores svineproduktion ikke efter ammoniakfordampning, men efter nitratudledning.
Jeg har faktisk i mange år været kritisk over for, at man ikke gik mere efter ammoniakfordampningen.
Den er så blevet reduceret af forskellige årsager alligevel.
Der er jo så bare det, at det jo heller ikke alene er ammoniakfordampningen, som giver syreregn.
Der er jo forskellige andre luftarter, som er med til at give den forsuring, og hvis man nu forestiller sig, at samfundet som helhed uden svineproduktion overhovedet lå lige på grænsen af den tålegrænse på grund af biludstødning, og hvad det i øvrigt er, vi laver forsuringen ved, er det klart, at så skal der ikke mange svin til, før vi vipper over grænsen.
Det kunne jo godt være en del af forklaringen.
Der er lidt forskellige holdninger til, hvor meget af syreregnen landbruget er skyld i.
Det rigtige er nok omkring 30 pct., og det er selvfølgelig også for meget.
Det mener jeg også vi skal gøre noget ved.
Det tror jeg vi skal.
Der er jo allerede lagt en stærk begrænsning på udvidelsen af svinefarme ved det administrative indgreb, som ministeren foretog før jul med den her grænse på 300 meter.
Den har kommunerne jo taget alt, alt for drastisk, og det er allerede med til at stoppe tingene.
Nok har ministeriet vist også meddelt amterne, at man skal screene for VVM-godkendelse i løbet af 2 uger, har jeg hørt, men nu sker der så faktisk det, at det ligger i kommunerne i lang tid, hvor de skal tage stilling til, om nu den her udvidelse ligger for tæt ved nabobebyggelse.
Så kommer den til at ligge dér, og næstefter skal den så i amtet, og hvis man så screener dér, at der skal en VVM-godkendelse til, går der lang tid.
Og det er med det ligesom med alt andet, vi laver her af begrænsninger for landbruget, undtagen hr. Jørn Jespersens forslag her vil jeg sige, med til at bringe strukturudviklingen i den retning, som vi ikke ønsker.
Der må jeg sige, at hr. Jørn Jespersens forslag jo er effektivt.
Af andre grunde bryder jeg mig jo så ikke om det.
Så mener jeg, at ministeren sagde noget, som var nyt, i sin ordførertale.
Jeg har i hvert fald ikke hørt det før, og det var det med, at han ville udsende en præciserende vejledning for placering af produktionsanlæg, som ikke ligger tæt ved naboer, men ude i det åbne land, altså alle andre steder på ejendommen, og det synes jeg er en rigtig god idé.
Det kommer vi nok mere ind på under forhandlingen om næste sag, hvor vi har et forslag om udflytning af gylletanke.
Det synes jeg lyder rigtig smart.
Jeg er spændt på at høre, hvor meget der egentlig ligger i det, hvor besværligt det er, hvor administrativt omstændeligt det er, men det er da i hvert fald den vej vi skal.
Jeg har vistnok sagt det, der var rimeligt om det her.
Vi kan som sagt ikke støtte forslaget, men vi ønsker meget at komme videre ad den vej og finde den rigtige placering.
Der er plads til udvidelse af svinebesætninger mange steder i Danmark, sandsynligvis ikke på Mors eller andre steder i Vestjylland eller på Als måske - jeg ved ikke, hvor det er værst.
Men der er andre steder i landet, hvor der er plads til masser af svin, og så er det ikke et spørgsmål, om vi har 22 eller 30 eller 15 millioner.
Vi skal have dem, som vi med rimelighed kan have i forhold til naturen, og de skal heller ikke genere naboerne.
Det er jo ikke landbrugets problem alene, hvis vi begrænser og nedlægger svineproduktionen.
Det koster arbejdspladser i massevis, og det koster valutaindtjening, og det er da derfor, vi skal lave de svin, som vi kan.