runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Hans Christian Schmidt (V), 2003-05-12:
Forenklingen består selvfølgelig i, at de sager, der er nemme, skulle kunne overstås hurtigt, sådan at vi kan bruge kræfterne på at behandle de sager, der har stor betydning for miljøet, og hvor vi virkelig tager hensyn til naturen og miljøet. Derfor har jeg læst et par eksempler op på nogle af de sager, vi diskuterer.
Det kan f.eks. være meget afgørende, om projektets udspredningsarealer ligger mere end 50 m fra søer, der er over 100 m2: Ja, det gør det, fint, så er det slet ikke et problem. Ligger projektets udspredningsarealer uden for de nitratfølsomme indvindingsområder, der er udpeget i regionplanen?
Sådan går man alle punkterne igennem, f.eks. punkt 8: Ligger projektets bygninger mere end 300 m væk - for det er vigtigt i forhold til miljøbelastningen - fra heder over 5 ha, overdrev, moser og søer, der er målsat i regionplanen?
Alle de ting her skal man leve op til, man skal altså kunne sætte kryds ud for ja til alle punkterne.
I øvrigt er de så små, at de ligger under det antal dyreenheder, som udløser VVM.
Hvis det er dem, ja, så bør man kunne gøre det her.
Og det er den debat, vi har, og det er jo en forenkling, må jeg sige til hr. Jørn Jespersen. Der er en ting, der står
lysende klart, nemlig at jeg gerne vil være med til at lave det her.
Jeg ved, at der er flere, der vil.
Jeg tror også, som jeg har hørt amterne i alle de forhandlinger, der har været, at de også er interesseret i en forenkling.
Der har ganske vist været
lidt nye toner her fra enkelte ordførere, som åbenbart måske ved noget, jeg ikke ved.
Men indtil nu har jeg kun, når jeg har diskuteret med amterne, hørt, at de også var interesseret i en forenkling. Så kan der være lidt omkring dyreenheder, om det er 100 eller det er 80, det tager vi en drøftelse af.
Men ideen er, at vi tager dem ud, som er enkle, og som alle er enige om.
Her er ingen problemer i at sige: Kan vi tage dem væk?
Det er da en god idé, og det er i hvert fald en god idé set i lyset af, at man gerne vil have en hurtig sagsbehandling.
hvor længe man end vil blive ved med at sige, at det her vil kunne belaste miljøet, så er det uinteressant for os.
Det skal være den slags sager, som alle er enige om er enkle.
Jørn Jespersen (SF), 2003-05-12:
både til Venstres ordfører og til miljøministeren, som jeg ikke mener at jeg har fået svar på, og derfor vil jeg gerne stille dem igen
Hvad er det for en forenkling, som efter miljøministerens mening ligger i det her med anmeldeordningen? Der bliver jo talt om den store sagspukkel og den lange sagsbehandlingstid, og at det skulle kunne nedbringes i et eller andet omfang ved at lave denne anmelding.
Hvor er det forenklingen ligger?
Er det, fordi der vil komme færre screeninger?
Det er jo i dag noget, man tager stilling til, om man skal have.
Er det sådan, at miljøministerens forventning er, at i og med at der er en anmeldeordning om meget kort tid, så kommer der færre screeninger, eller hvor ligger forenklingen ellers?
Jeg ser nemlig et modsætningsforhold mellem den kortere sagsbehandlingstid og forenklingen på den ene side og varetagelse af kvaliteten i sagsbehandlingen, den kvalitet, som skal sikre miljø og natur og mennesker, så hvor ligger forenklingen?
Det andet spørgsmål handler om VVM.
Når det nu kun i 17 pct. er sådan, at man under VVM vurderer de kumulative effekter, kun i 7 pct. vurderer de potentielle miljørisici og kun i sporadiske tilfælde tager hensyn til den negative indvirkning på naturkvalitet, er det så efter miljøministerens mening godt nok, eller vil miljøministeren tage nogle initiativer for at få det forbedret?
Hans Christian Schmidt (V), 2003-05-12:
Jeg vælger at betragte fru Pernille Blach Hansens udtalelser som udtryk for en ægte interesse i at være med til at gøre anmeldeordningen bedre, og i den ånd vil jeg svare på det.
Jeg håber så, at det også er hensigten, og at det ikke bare er sådan, at uanset, hvad jeg så svarer, så er Socialdemokratiet alligevel imod, som de har været med så meget andet.
Så jeg vælger at tro på, at det er et ægte engagement.
Jamen jeg synes da, at det lyder interessant, det, fru Pernille Blach Hansen siger.
Situationen er jo sådan i dag, at man ikke er pligtig til at lave høring, og anmelder man det så bagefter alligevel, idet det er blevet offentliggjort, så er det Naturklagenævnet, der kan afgøre, om det skal have opsættende virkning.
Det er jo noget, der tager meget, meget lang tid.
Men jeg oplever det, som om fru Pernille Blach Hansen pointerer, at det her synspunkt er et, som fru Pernille Blach Hansen gerne vil have løst, og det synes jeg er nyttigt.
Det vil jeg selvfølgelig sørge for at vi får en debat om, når vi nu har haft en afsøgning af de muligheder, der er, også med Naturklagenævnet.
Det synes jeg var positivt.
Pernille Blach Hansen (S), 2003-05-12:
Jeg har et opklarende spørgsmål til ministeren, da jeg hørte meget efter ministerens redegørelse og også denne lille opsang til deltagerne i debatten her.
Nu siger ministeren, at efter 10 arbejdsdage må landmanden udbygge, hvis ikke amtet har meddelt nej.
Lad os så antage, at landmanden straks går i gang med byggeriet, og mens man er i fuld gang, så klager naboen.
Hvilken retssikkerhed har den nabo så, når byggeriet er sat i gang, og man er kommet langt?
Er det så overhovedet realistisk, at man som nabo får noget ud af sin klage, når byggeriet er gået i gang?
Så hvis byggeriet er gået i gang, kan man jo spørge, hvad konsekvensen punkt 1 bliver for den nabo, der klager. Risikerer man, at der bliver sagt, at nå ja, det er meget godt, du klager, men nu er det for sent, det er gået i gang?
Og punkt 2, hvad bliver konsekvensen for landmanden, hvis han har sat det i gang, og der bliver klaget, og så det bliver omgjort?
Nina Berrig (KF), 2003-05-12:
Jeg må sige, jeg er glad for, at der på tavlen står, hvad det beslutningsforslag, vi behandler, drejer sig om, for når man ikke er vant til at bo herinde, kan man godt synes, vi kommer lidt vidt omkring, når man ser teksten på beslutningsforslaget.
En af begrundelserne for forslaget er jo en bekymring over udbredelse af iltsvind og over, at sårbar natur trues af udslettelse, en bekymring, vi i Det Konservative Folkeparti har stor forståelse for.
At den politiske indsats for beskyttelsen skal være funderet på et solidt fagligt grundlag, venter jeg egentlig at alle må være enige om.
Det Konservative Folkeparti finder, at det vil være meget rigtigt ved forberedelsen af en tredje vandmiljøplan at få vurderet, hvordan en stigende husdyrproduktion påvirker miljø og natur.
Vi ved, at den teknologiske udvikling og nye fodringsmetoder bidrager til stadig renere produktion, hvilket igen kan være med til at reducere belastningen fra husdyrbrugene, især når det gælder reduktion af lugt og ammoniakfordampning.
Ved Vandmiljøplan II bliver det bl.a. sikret, at Europa-Kommissionens implementering af nitratdirektivet og fokusering på nitratreduktionen vil fortsætte.
Foreløbige beregninger fra Skov- og Naturstyrelsen tyder på, at antallet af dyreenheder er konstant.
Den kommende slutevaluering af Vandmiljøplan II er lovet i slutningen af 2003, og dermed kommer en vurdering af miljøbelastningen af den samlede husdyrproduktion.
Det betyder, at der dermed gives et godt fagligt grundlag for den fremtidige indsats for beskyttelse af natur og miljø og for de politiske drøftelser, som skal indledes om Vandmiljøplan III.
Med henvisning til disse begrundelser kan Det Konservative Folkeparti ikke støtte forslaget om et midlertidigt stop for udvidelse af svinebedrifter.
Med hensyn til diskussionen om amterne og høringsfristen, og at det ikke er muligt at gennemføre det, så er det nyt for mig, men jeg mener helt klart, at det selvfølgelig skal undersøges seriøst, og hvis der er problemer, jamen så må man finde en udvej, for målet med den miljøindsats, vi skal gøre omkring landbruget, er individuelt at vurdere de landbrug, der belaster miljøet, og ikke som det her fremsatte forslag lægger op til, at man skal måle alle landbrug over én kam.
Det bliver dyrt, og det er administrativt tungt.
Som sagt kan vi ikke anbefale forslaget, og vi venter og ser på de faglige udredninger.
Gudrun Laub (V), 2003-05-12:
Jeg kan bekræfte hr. Jørn Dohrmanns opfattelse af, at Venstre går ind for valgfrihed, også på dette område, og ikke ønsker, at nogen skal tvinges til at tilslutte sig.
Det er kun i de situationer, hvor man har en forurenet boring, man kan blive nødt til at lukke den, og så er det en anden sag, for så kan det jo være nødvendigt at finde nogle alternativer.
Men de skal selvfølgelig være i overensstemmelse med det, borgerne selv ønsker.
Hr. Torben Hansen taler om det enkelte lille sted, hvor man uforskyldt står med nogle store problemer på grund af forurening.
Jeg må nærmest opfatte det sådan, at hvis det er en lille privat boring, hvis det er ens egen brønd, er det nok den pågældende selv, som har forurenet det, og så kan man jo diskutere, om man egentlig kan sige, at det er uforskyldt.
Jeg ved ikke rigtig, i hvilke situationer hr. Torben Hansen egentlig kan få det til, at det absolut er uforskyldt; at man ikke selv har nogen skyld i, at en boring på ens egen gårdsplads eller lignende bliver forurenet.
Men det er jo fortsat muligt at have egen brønd, der er jo ikke noget som helst, som tilsiger, at man ikke skulle kunne fortsætte med det, hvis det ikke ligefrem er direkte sundhedsskadeligt.
Torben Hansen (S), 2003-05-12:
Venstres ordfører synes ikke, der er behov for den her fond.
Bemærk venligst, at der ikke står vandfond nogen steder, det er næsten et helt andet projekt det her.
Men synes Venstres ordfører, at det er rimeligt, at folk, der bor ude på en mark - et eller to eller tre huse, små vandværker - selv skal betale hele regningen, fordi der rundt omkring dem bliver brugt pesticider og alle mulige andre ting på markerne?
Det er den lille familie, det er lille Jensen, det er lille Hansen, der bor ude på marken, der lige pludselig kan komme af med meget store beløb, når brønden er forurenet - 50.000, 60.000, 70.000, 80.000 kr.
Synes Venstre virkelig, at det er rimeligt?
Er den form for medejerskab, man forestiller sig i Venstre, også medejerskabet til det, som andre smider omkring en, og som ødelægger ens egen brønd?
Jørn Dohrmann (DF), 2003-05-12:
Jeg vil godt lige spørge Venstre, om man ønsker at tvinge folk over på vandværker.
Hvis man nu forestiller sig en familie, der bor langt uden for byen, og som vælger at få lagt byvand ind, fordi man nu har haft noget dårligt vand, vil man så fra Venstres side foretage det skridt, at den enkelte borger skal tvinges over på den vandledning, der kommer inde fra byen, eller skal borgeren have mulighed for selv at kunne bore et nyt sted på egen grund?
Eller går Venstre ind for, at man måske ved en beslutning i byrådet gennemtvinger, at de skal koble sig på vandværket?
Jeg mener, at Venstre går ind for, at man selv bestemmer, har valgfriheden, men jeg vil da godt lige have det bekræftet her.
Gudrun Laub (V), 2003-05-12:
Efter 9 timers debat om miljøspørgsmål er vi nu nået frem til sidste punkt på dagsordenen, og det er oppositionens forslag til at oprette en vandfond, som til forveksling ligner den vandfond, der blev nedlagt sidste år.
Venstre stemmer imod det forslag.
Begrundelsen for at nedlægge vandfonden sidste år var stort set, at pengene ikke blev brugt efter formålet, og så bliver det jo lidt meningsløst at have denne specielle foreteelse.
Venstre går kraftigt ind for, at det skal være muligt at få drikkevand af god kvalitet overalt i landet, at de små
private boringer og mindre vandværker kan være velfungerende og kan fortsætte til alles tilfredshed.
Hvis der er problemer med forurening i de mindre, private boringer, har det vist sig i praksis, at man foretrækker at blive tilsluttet lidt større vandværker, eventuelt tilkoblet en eller anden ringledningsforbindelse til et vandforsyningsselskab som en reserveforsyningsmulighed, altså noget andet end at reparere på de boringer, der er.
Det vil normalt være for dyrt at rette op på fortidens synder ved at forbedre en forurenet boring de små steder, så er det lettere og billigere at skaffe rent vand på anden måde.
Det er forhold, som klares lokalt, og det behøver ikke at være ved folketingsbeslutninger.
Men miljøministeren har en lille udviklingspulje, hvor der er afsat 3 mio. kr. årlig til specielle situationer.
Alt i alt er det ikke Venstres opfattelse, at der er noget behov for denne vandfond, som oppositionen her foreslår oprettet, så derfor kan vi ikke støtte forslaget.
Hans Christian Schmidt (V), 2003-05-12:
For godt et år siden havde vi et lignende forslag på dagsordenen, da oppositionen fremsatte et beslutningsforslag om at opretholde Vandfonden, en fond, som gav støtte til mindre vandindvindinger, der uforskyldt var blevet ramt af forurening.
Oppositionen fremsætter nu et forslag om at oprette en fond, der i vid udstrækning svarer til Vandfonden og formålet med denne.
Denne fond skal herefter kunne give støtte til små vandforsyninger, brønde og boringer, der uforskyldt er ramt eller truet af forurening, en forurening, som i høj grad skyldes stoffer, som allerede er forbudte eller pålagt restriktioner.
Der er med andre ord i højeste grad tale om fortidens synder.
Tiltaget skulle hermed sikre den decentrale vandforsyning, som vi har i Danmark, og som vi gerne skulle blive ved med at have.
Men vil en oprettelse af en sådan fond egentlig betyde noget for den decentrale vandforsyning?
Se, da Vandfonden eksisterede, blev fondens midler i høj grad anvendt til at støtte tilslutningen til vandværker og ikke til nye boringer og brønde.
Jeg mener derfor ikke, at en ny fond vil kunne bidrage til at opretholde den decentrale vandforsyning, som i stedet bør sikres ved samarbejde mellem de lokale myndigheder og borgere.
Det kan være fristende at anvende den enkle måde og bare oprette fonde og opkræve midler, men jeg mener, at vi skal vælge den mere arbejdskrævende, men også mere holdbare vej til sikringen af vores vandforsyning.
For det første er det meget vigtigt, at vi fremover lægger betydelig mere vægt på begrænsning af nutidens forureningskilder for at sikre det rene drikkevand, hvilket vi bl.a. kan gøre ved at reducere anvendelsen af kvælstof og fosfor samt minimere brugen af pesticider m.v. Skovrejsning er en anden holdbar metode til sikring af rent drikkevand.
Miljøministeriet samarbejder med kommunerne og vandværkerne om skovrejsning, og der er indtil nu indgået aftaler om skovrejsning på mere end 7.000 ha.
Samarbejdet skal i det hele taget prioriteres.
Jeg har nedsat arbejdsgrupper, som jeg før har omtalt, hvor bl.a. DANVA er repræsenteret.
Arbejdsgrupperne arbejder i øjeblikket på at finde en hensigtsmæssig løsning på forureningen af de private brønde og boringer.
Derudover vil jeg nævne, at vandområdet indgår i regeringens langsigtede strategi for grøn markedsøkonomi.
Der er brug for at se nærmere på, hvordan vi sikrer størst effektivitet også på dette område.
Endelig vil jeg fremhæve, at vi allerede i 2002 etablerede en udviklingspulje på 3 mio. kr. årlig til faglige administrative projekter, som knytter sig til den fremtidige beskyttelse af vores drikkevand.
Udviklingspuljen giver bl.a. støtte til arbejdet med at oprette vandværkssamarbejder mellem de mange små private vandværker, så de også på længere sigt kan bestå.
På den baggrund er det min klare overbevisning, at vi også fremover skal fokusere på denne langsigtede og fremadrettede indsats for en god vandforsyning.
Regeringen støtter dermed ikke beslutningsforslaget.
Pernille Blach Hansen (S), 2003-05-12:
Efter lidt læsevejledning fra fru Elsebeth Gerner Nielsens side opfatter jeg det nu sådan, at det, der er foreslået, er en form for industrikvarter for landbrug, hvor man puljer alle landbrug sammen i nogle særlige kvarterer, ligesom vi har gjort det for industrivirksomheder.
Hvis det på en eller anden praktisk måde kan lade sig gøre, således at det bliver smart, synes jeg da, det lyder som en spændende idé, som jeg meget gerne vil lytte til, når jeg selvfølgelig bliver præsenteret for den af den lokale socialdemokrat.
Men jeg vil gerne sige til hr. Jørn Dohrmann: I Socialdemokratiet er det altså ikke et problem, at folk har forskellige ideer.
Vi er ikke så topstyrede, som man er i Dansk Folkeparti, og derfor kan vi godt i vores parti have folk, der har forskellige ideer og spiller ind med dem, og så diskuterer vi dem løbende.
Hos os må der godt tænkes mere end én ting.
Jeg er godt klar over, at det ikke er helt det samme, der gør sig gældende i Dansk Folkeparti, men det synes jeg at man skal nøjes med at gøre til et problem i Dansk Folkeparti i stedet for at gøre det et problem for os andre.
Det, der er Socialdemokratiets politik på landbrugsområdet, er det forslag, vi har fremsat her i dag:
en mere individuel regulering, som tager større hensyn til drikkevand, til natur og naboer.
Væk med Morten Korch, ind med noget, der er nutidigt og fremtidsrettet.
Jørn Dohrmann (DF), 2003-05-12:
Jeg vil bare spørge fru Pernille Blach Hansen, om hun ikke føler, at der er et lille problem med den socialdemokratiske organisation, når man farer ud med nogle pressemeddelelser om, hvad det er, man godt kunne tænke sig der skal ske på det her område - man går måske fuldstændig imod sit eget partis politik her, det håber jeg at vi får bekræftet nu om et øjeblik - og samtidig har man en folketingskandidat, der siger, at man vil rejse sagen i Folketinget.
Jeg håber da også, at fru Pernille Blach Hansen vil tage kontakt til den pågældende person og spørge vedkommende, om han virkelig mener det, han har fremsat her.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2003-05-12:
Nu har jeg lige haft lejlighed til at læse forslaget fra den gode socialdemokrat i Vejle Amt, og ideen er, at vi simpelt hen gør op med udflytningen, og så flytter vi alle landbrugsejendomme sammen igen i gyllezoner eller svinebedriftzoner, hvor al landbrugsproduktion så foregår.
Der vil jeg i den sammenhæng godt spørge fru Pernille Blach Hansen, om det ikke ville give nogle problemer, når vi nu skal ud at køre med gyllen over virkelig store strækninger.
Pernille Blach Hansen (S), 2003-05-12:
Jeg synes, det er meget svært at svare på, hvad der står i en pressemeddelelse, jeg ikke har set, fra en lokal folketingskandidat fra Socialdemokratiet i Vejle Amt, når jeg overhovedet ikke kender forslaget og kun har fået ordet gylle- og svinezoner af hr. Jørn Dohrmann.
Det er i hvert fald ikke noget, der ligger i det forslag, vi har fremsat her,
men jeg kan jo ikke forholde mig til noget, jeg ikke ved, hvad er.
Så blev jeg spurgt, om der i vores forslag her er en invitation til Dansk Folkeparti til at deltage i Vandmiljøplan III, og der svarede jeg nej.
Det ligger ikke i vores forslag her, for det har vi slet ikke forholdt os til, det kører sideløbende hermed.
Men min holdning er stadig væk, som vi har diskuteret her før, at nu er vi i gang med en evaluering af Vandmiljøplan II, og der er det naturligt, at det er forligspartierne, der deltager.
Jeg er godt klar over, at det ikke er min opgave her at stille spørgsmål til Dansk Folkepartis ordfører, men hvis Dansk Folkepartis ordfører tager ordet en sidste gang, var der måske tid til at svare på og bare præcisere endnu en gang, hvad det er for nogle konkrete forslag, Dansk Folkeparti er kommet med om opstramninger over for landbruget, for dem kan jeg stadig væk ikke helt huske.
Jørn Dohrmann (DF), 2003-05-12:
Jeg kan da nemt forstå, at det er lidt irriterende, at der er nogle lokale socialdemokrater, der kommer med nogle ideer, som man så påstår, man vil gå til sin politiker i Folketinget med, der så skal se på det her.
Derfor spørger jeg igen: Er det socialdemokratisk politik at oprette nogle gylle- og svinezoner ude i landet?
Det vil vi gerne vide.
Det er det, der står i den her pressemeddelelse fra en lokal folketingskandidat i Vejle Amt.
Jeg spurgte også Socialdemokratiet, om de ville indbyde alle partier til forhandlinger om Vandmiljøplan III.
Jeg har ikke fået et entydigt svar, om Socialdemokratiet er for, at Dansk Folkeparti kommer med i forhandlinger om Vandmiljøplan III, eller om de er imod.
Er det noget, man ikke ønsker at svare på, eller hvad ligger der til grund for, at man ikke svarer på de spørgsmål, man får stillet?
Nu skal jeg nok lade være med at stille flere spørgsmål, for så kan fru Pernille Blach Hansen måske igen ikke få tid til at svare på dem.
Pernille Blach Hansen (S), 2003-05-12:
Nu er der jo heldigvis så mange socialdemokrater, at det kan være svært at huske, hvad alle sammen har sagt hvornår.
Jeg må erkende, at jeg ikke kan erindre at have hørt nogen snakke om gylle- og svinezoner, og derfor kan jeg ikke svare på spørgsmålet.
Men hvis jeg får yderligere oplysninger og får mulighed for at tjekke det, skal jeg selvfølgelig gerne svare, men jeg kender ikke den konkrete sag, som hr. Jørn Dohrmann hentyder til.
Nej, der ligger ikke nogen som helst invitation i forhold til Vandmiljøplan III i nogen af vores forslag.
Vi har ikke kørt det i forbindelse med Vandmiljøplan III, vi har set det som en sideløbende proces.
Det har jeg svaret på tidligere i dag.
Så siger hr. Jørn Dohrmann, at Dansk Folkeparti har peget på andre ting, der skulle være nødvendige som opstramninger.
Så hvis der er kommet konkrete forslag til det fra Dansk Folkeparti, vil jeg gerne bede om, at hr. Jørn Dohrmann gentager det.
Jeg undskylder, hvis ikke jeg har hørt det, men det er jo blevet lidt sent, og vi har været her mange timer.
Hvis hr. Jørn Dohrmann vil gentage, hvor det er Dansk Folkeparti ser et behov for opstramninger over for landbruget,
synes jeg, det kunne være en rigtig god afslutning på den her debat.
Jørn Dohrmann (DF), 2003-05-12:
Jeg synes ikke, fru Pernille Blach Hansen svarede på det spørgsmål, jeg også havde i mit ordførerindlæg, om oprettelse af gylle- og svinezoner, som der er nogle socialdemokrater, der har været ude med i dagspressen.
Det vil jeg gerne have et klokkeklart svar på.
Er det noget, man ønsker fra den socialdemokratiske side, eller er det bare noget, man har sagt til pressen den dag, fordi man lige syntes, man skulle være interessant, sådan som det nogle gange forekommer i den socialdemokratiske gruppe?
Så synes jeg ikke, at vi var inde på, at det skulle være lappeløsninger.
Så der vil jeg gerne spørge fru Pernille Blach Hansen: Er det her en invitation til, at Dansk Folkeparti må komme med til forhandlinger om Vandmiljøplan III, og i så fald har man så talt med de andre partier, der også er med i forliget, om, hvorvidt man kan acceptere, at Dansk Folkeparti kommer med?
Vi har jo påpeget, at der er andre ting, vi kunne pege på, der skulle ske på det her område for netop at løse hele problemet og ikke kun lige et enkelt af dem, sådan som vi føler, at Socialdemokratiet lægger op til her.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-05-12:
Det vil jeg da sandelig gøre.
Næh, jeg har sagt til ministeren, at hvis vi bliver indbudt, kommer vi naturligvis meget gerne.
Og det skulle ikke undre mig, om vi, selv om vi ikke bliver indbudt, alligevel sender et udspil til ministeren.
Det vil jeg nok tro.
Jeg har det synspunkt, at det er ministeren, der indbyder til de forhandlinger, og ministeren ved, hvem der er interesseret i at blive indbudt, så han må træffe den beslutning.
Det lykkedes os
heller ikke at blive enige med den daværende regering. Så det er ikke sådan, at Enhedslisten i og for sig har nogle helt oplagte naturlige samarbejdspartnere i forhold til vandmiljøplaner.
Det er faktisk aldrig lykkedes os at blive enige med andre partier om vandmiljøplaner.
Men vi gør gerne forsøget her i tredje runde, hvis vi får muligheden.