runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jette Gottlieb (EL), 1998-11-03:
Nordisk Råds livs- og eksistensgrundlag er og bliver
den folkelige opbakning, og det skal kunne spores i prioriteringerne. Prioriteringerne skal bære præg af et udgangspunkt i almindelige menneskers nordiske nytte.
Og det skal være basis for projektplanlægningen, hvor hovedvægten skal lægges på, at almindelige mennesker får fællesnordiske oplevelser, langt mere end parlamentarikere eller sekretariatsmedarbejdere får det.
I hovedsagen har omlægningen af arbejdet med hovedvægten på de nationale grupperinger til hovedvægt på de mere holdningsbestemte vist sig at være en succes.
Den politiske debat har fået en højere kvalitet, og det gælder selvfølgelig også i budgetdebatten.
Derimod er opdelingen i de tre regionale udvalg ikke heldig.
Vi har fundet en form, men kun fordi vi har suppleret med temaunderudvalg eller på andre måder har henlagt bestemte temaer til bestemte udvalg.
Resultatet af den øgede politisering var nybruddet med vægt på sikkerhedspolitikken, som satte sidste års dagsorden.
Her kunne Norden godt gå i spidsen.
Et andet politisk problem er Schengenproblemet.
Med de løfter, der er blevet givet på Det Nordiske Råd, skal en sådan diskussion hele tiden holdes varm.
Og i den forbindelse vil jeg gerne støtte den konservative ordfører, der beder om at få en løbende redegørelse for, hvordan situationen i Schengen udvikler sig.
Den modsætning, der er på det punkt, er stadig ikke løst.
Ligesom sidste års nybrud var spørgsmålet om sikkerhedspolitikken, så tror jeg, at dette års nybrud bliver erhvervspolitikken.
Jeg spår, at MAI-aftalerne får en hed debat på sessionen.
De udspil, der er lagt, er ikke på nogen måde vidtgående nok.
Nu er det muligt, at den verdenspolitiske situation har udviklet sig hurtigere, end det er foregået på skrivebordene, men der er i hvert fald meget, der tyder på, at de MAI-aftaler må have en helt anden diskussion.
Miljøpolitikken og måske især energipolitikken kan blive det næste.
Jeg forudser i hvert fald, at vi får nogle hede og indholdsrige politiske diskussioner på dette års session, og jeg tror, det vil være frugtbart og en sikring af, at det nordiske samarbejde kan fortsætte.
Kirsten Jacobsen (FP), 1998-11-03:
I Fremskridtspartiet vil vi da også gerne takke ministeren
for redegørelsen.
Det var da også sådan, at man overhovedet ikke kunne debattere noget, som ikke berørte mindst to nordiske lande, og man kunne overhovedet ikke debattere noget, som havde noget som helst med lande at gøre, som lå uden for Europa.
Socialdemokratiets tidligere statsminister, Anker Jørgensen, tog i 1978 det første skridt til at få brudt denne gode tradition, og siden da har der altså ikke været grænser for, hvad Nordisk Råd har villet involvere sig i.
Og det kan jo synes mærkeligt, når man inden for nøjagtig den samme epoke har fået oprettet andre internationale fora, OSCE og lignende, hvor de samme parlamentarikere kan debattere nøjagtigt de samme ting.
Fremskridtspartiet ønsker det nordiske samarbejde.
Vi går ind for, at den fælles kulturarv bliver styrket.
Vi er helt overbevist om, at det sker i masser af de regeringsorganer og embedsplaner, som findes, og som koster det danske samfund 175 mio. kr. om året. Jeg er helt enig med SF's ordfører, som sagde, at det er vigtigere, at de nordiske borgere mødes, end at parlamentarikerne rejser til en eller anden nordisk hovedstad og står og debatterer det, som de debatterer på mange andre hold.
Jeg tror - og det er et frit citat efter hukommelsen -
at det var i 1975, ellers var det i 1974, at SF's medlem af Nordisk Råd, hr. Poul Dam, sagde, at der kun var tre brancher, som ville opdage det, hvis man nedlagde Nordisk Råd.
Den ene var trykkeribranchen, den andet var restaurationsbranchen, og den tredje var rejsebureaubranchen.
Det var rigtigt, da hr. Poul Dam sagde det for mere end 20 år siden, og det er lige så rigtigt i dag.
I Fremskridtspartiet har vi den opfattelse, at den danske regering på de niveauer, hvor man nu har samarbejde med de andre nordiske lande, skal styrke dette samarbejde og så se at få den parlamentariske forsamling nedlagt.
Så kan man styrke andre dele af det nordiske samarbejde.
Jeg havde en personlig oplevelse, som var skrækindjagende for mig.
Jeg startede som medlem i Nordisk Råd i 1973, kom ind mere end ti år senere som suppleant i de samme udvalg og opdagede, at mange af de forslag, som jeg havde været ordfører på ti år tidligere, stadig væk lå der, uden at der var sket noget som helst med dem.
Og må jeg så ikke godt give Folketingets formand og Folketingets Præsidium et godt råd.
Jeg ved ikke, om det er tilladt fra talerstolen, men jeg vover det alligevel.
Hvad i alverden er meningen i, at Folketinget fortsat holder
mødefri uge, som om Nordisk Råd stadig væk havde session i februar?
Er det, fordi vi synes, at vi fortjener ikke alene en vinterferie, men en ekstra uges ferie?
Nu er man da i hvert fald holdt op med at kalde det Nordisk Råd-ugen i kalenderen, for det er dog for provokerende.
Men som sagt, selv om det kun koster 9 mio. kr. at have den her selskabsforening, så er det et af de steder, hvor vi gerne vil spare, og vi kommer til et forslag senere på dagen, hvor vi meget gerne vil overføre pengene, bl.a. til boligstøtte for de svage pensionister.
Dorit Myltoft (RV), 1998-11-03:
Til fru Pernille Frahm kan jeg svare, at hvis de individuelle boligstøtteordninger fortsat stiger, som de har gjort i de senere år, så kommer vi i en situation, hvor vi må prioritere langt, langt hårdere, end vi i dag er nødt til.
Og med hensyn til antallet af lejligheder, så er det min faste overbevisning, at efterspørgslen også vil betyde noget i forhold til huslejeniveauet.
Jytte Andersen (S), 1998-11-03:
Nu må det være ved at være sidste runde.
Men jeg vil alligevel godt til hr. Jens Hald Madsen, som spørger sådan lidt underligt, om vi ikke har brug for Venstres mandater, sige: Jamen altså der er jo ikke nogens mandater, der er mere værdifulde end andres mandater, og det, jeg sagde før, var, at jeg har indkaldt Folketingets partier til en drøftelse de næste par dage, fordi jeg gerne vil have Folketingets partiers vurdering af, hvad der skal til, for at man, om jeg så må sige, kan spille med i det her. Så jeg synes, den dér form, at Venstres mandater nærmest skulle være mere betydningsfulde end andres mandater, er ikke særlig klædelig for folkestyret; det vil jeg godt sige. Og så igen: Jamen altså, det er selvfølgelig rigtigt nok, at når det er fri huslejedannelse, og der er aftalt huslejedannelse ved genudlejning, og der så er de stigninger i huslejen på 40 pct. - det er i hvert fald Lejelovskommissionens model - så siger det sig selv, at hele markedet jo ikke lige pludselig vil stå med en stigning; det har der heller ikke været givet udtryk for på noget tidspunkt, men der vil på sigt være en stigning i huslejerne på 40 pct.
Det var det, der var diskussionen i valgkampen, og den kommer vi formentlig til at vende tilbage til mange gange i denne folketingssamling.
Men man kan altså ikke få den samme støtte, som hvis man slet ikke havde noget.
Det er sådan set meget sund fornuft.
Dorte Bennedsen (S), 1998-11-03:
Fru Kirsten Jacobsen er jo inciterende at høre på, når hun bliver indigneret og kritiserer tingene fra denne talerstol.
Vi fik at vide, at fra 1973 til 1983 var der intet sket i Nordisk Råd.
Det er klart kritisabelt.
Som sagt så synes jeg, at kritik er godt, men det er ikke nogen skade til, hvis den også bare i noget omfang baserer sig på virkeligheden, og hvis nu fru Kirsten Jacobsen havde hørt efter denne debat eller den tilsvarende, vi havde sidste år, jeg tror sågar også forrige år, så ville hun måske have kunnet konstatere, at Nordisk Råds arbejde er totalt omkalfatret.
Jeg har altid som eksempel på, at det burde laves om, brugt det, at jeg tidligere fandt det temmelig mærkværdigt, at man forventede, at jeg skulle være mere enig med hr. Poulsgaard i Nordisk Råd, end jeg skulle være med mine socialdemokratiske kolleger.
Nu er jeg kun forpligtet over for mine socialdemokratiske kolleger, og det giver faktisk væsentlig mere seriøsitet i arbejdet.
Lissa Mathiasen (S), 1998-11-03:
Jeg tror, fru Kirsten Jacobsen blander noget sammen.
Nu går fru Kirsten Jacobsen op og siger - apropos den diskussion, jeg havde med fru Line Barfod - at det netop kommer til at ramme de ældre, når de kommer ind i en god ældrebolig.
Altså, der er ikke så mange netop nys enlige mødre, som kommer ind i en ny ældrebolig. Sådan ser verden altså nu engang ikke ud.
Men tager vi til gengæld de enlige pensionister, der kommer ind i en ny ældrebolig, bliver de så berørt, hvis de har en indkomst på de dér 94.000 kr., som folkepensionen ligger på?
Hvad så, hvis de er oppe på 105.000 kr., det vil sige, at de får ATP'en oveni?
Så bliver de heller ikke berørt med de 50.000 kr. Og har de for den sags skyld 135.000 kr., det vil sige en klatskilling ved siden af, bliver de så berørt med en husleje på 50.000 kr.?
Det er nemlig sandheden med det her.
Og det er forskellen på den måde, hvorpå vi mener, der er social retfærdighed i det her, og så det, man fra Fremskridtspartiet har sagt er social retfærdighed.
Jens Hald Madsen (V), 1998-11-03:
Det er da fantastisk, at man skal høre på en boligminister, som repræsenterer en regering, der har ført en hel valgkamp på, at der ikke skulle ske nogen liberalisering af lejelovgivningen, at der ikke skulle ske noget med den lille mand med boligstøtte osv. osv., for så bagefter valgkampen at køre løs med en liberalisering af lejelovgivningen og en nedskæring af boligstøtten.
Og så begynder boligministeren at kalde mig for hyklerisk!
Vi har aldrig nogen sinde sagt noget om, at vi ikke vil have skåret ned i boligstøtten.
Det, jeg har talt om, er formuekriteriet, hvor jeg spørger ministeren, om det er rimeligt, at en opsparing skal have en afgørende indflydelse på, hvor meget man kan få i boligstøtte.
Andet har jeg ikke spurgt om.
Pernille Frahm (SF), 1998-11-03:
By- og boligministeren understregede, at formålet med forslaget er at tage fra dem, der har en høj indkomst, og at tage fra dem, der har en formue, og at alt andet er utilsigtet.
Derfor vil jeg gerne spørge: Vil det sige, at hvis Boligselskabernes Landsforenings beregninger, der f.eks. viser, at et pensionistægtepar kan komme til at miste op til 3.108 kr. om året, eller at et pensionistægtepar kan komme til at miste 2.124 kr., eller at en studerende på SU kan komme til at miste 2.700 kr., holder - er det så utilsigtet, og vil loven så blive lavet om?
Er det ikke sandt?
Så er det jo en helt anden sum penge, vi har med at gøre.
forenkling for enhver pris behøver vi ikke.
Retfærdigheden er dog lidt vigtigere.
Line Barfod (EL), 1998-11-03:
Nu fik fru Pernille Frahm sagt det meste af det, jeg havde tænkt mig at sige, men jeg bed mærke i, at ministeren også sagde, at de lave indkomster ikke skulle rammes af forslaget.
Jeg går derfor ud fra, at når det fremgår af forslaget, side 17, at en enlig med ét barn og en indkomst på 140.000 kr. - dvs. en dagpengemodtager - og en husleje på 50.000 kr., dvs. omkring 4.000 kr. om måneden, kommer til at miste 1.920 kr.
i løbet af de 5 år, som forslaget skal løbe, er det en utilsigtet virkning, og at der derfor vil blive rettet op på det.
Lissa Mathiasen (S), 1998-11-03:
Jeg sidder egentlig og glæder mig mere og mere, til vi skal i gang med udvalgsarbejdet, så vi virkelig kan få tygget det her godt igennem.
Jeg kan forstå, at hr. Jens Hald Madsen fra Venstre mener, at forslaget lægger op til, at formuen vil få afgørende indflydelse på, om man kan få boligstøtte eller ej. Jeg tror nok, at i betragtning af, at der ved formuer under 1 mio. kr. skal lægges 10 pct. og ved formuer på over 1 mio. kr. 20 pct. til indkomsten, må man nok sige, at vi skal op i en anselig størrelse, så det, Venstre taler om her, er, hvad jeg vil kalde for hykleri.
Men det, der egentlig kaldte mig herop, var det, jeg sad og hørte fru Line Barfod sige.
I første omgang var det den enlige mor eller den kommende enlige mor på bistand, som simpelt hen ville blive ramt, og så ved jeg ikke, om det var et udtryk for, at fru Line Barfod havde fået læst lidt bedre på teksten - ellers vil jeg anbefale at læse teksten på side 17 lidt bedre.
Der blev sagt, at nu ville den enlige mor få støtten beskåret, så hun ikke ville have mulighed for at få en lejlighed.
Det er ikke korrekt, så lad være med at gå ud og skræmme den enlige; prøv hellere at hjælpe hende, så hun kan komme til at bo ordentligt, når hun bliver enlig mor.
Det er en urimelig måde at køre en skrækkampagne på, og jeg håber, man også fra Enhedslistens side vil være opmærksom på, at det, der blev sagt her, ikke holder vand.
Pernille Frahm (SF), 1998-11-03:
Ministeren syntes ikke, at Boligselskabernes Landsforenings tal virker overbevisende, og jeg vil da godt medgive, at alle kan jo tage fejl, og alle kan regne forkert - selv Boligselskabernes Landsforening, som ikke er nybegynder, når det handler om at regne med de tal.
Men selv finansministeren har jo engang regnet forkert, ikke sandt?
Jeg vil da godt gå med til, at vi skal selvfølgelig undersøge, om tallene holder; men spørgsmålet er: Hvad nu, hvis de holder?
Er der så noget, vi kan forhandle om her?
Så ser det nemlig helt anderledes ud i SF's øjne.
Line Barfod (EL), 1998-11-03:
Hvis fru Lissa Mathiasen havde hørt, hvad jeg sagde, talte
jeg ikke om en enlig mor på bistand, for der findes heldigvis stadig enlige mødre, der ikke er på bistand.
Men når man får et barn, vil man som regel komme på barselsdagpenge, medmindre man er så heldig at have et arbejde, hvor man får fuld løn, og hvis man er på dagpenge, bliver man ifølge lovforslagets egne beregninger ramt og mister 1.920 kr. om året over de 5 år.
Det betyder ikke, at man ikke får en lejlighed, for man skal jo have et sted at bo.
Men det betyder altså, at man får 1.920 kr. mindre om året, og det er mange penge, især når man står med et lille barn og som sagt ikke kan få hjælp fra Socialforvaltningen til de forskellige udgifter, fordi regeringen skærer ned på mange forskellige områder.
Jytte Andersen (S), 1998-11-03:
Først til hr. Jens Hald Madsen, som siger, at det er vel Venstre, jeg skal forhandle med.
Jeg har i morgen og i overmorgen alle partierne til en drøftelse om alt det her, og jeg har den indstilling, at jeg skal forhandle med Folketingets partier.
Det synes jeg også der er meget god grund til at gøre efter de meldinger, der er kommet, hvor hver på sin måde har indfaldsvinkler til sagen og til de ting, der skal afklares og belyses osv. Jeg vil godt sige til hr. Jens Hald Madsen, at det var sådan set Lejelovskommissionens vurdering, at det forslag, som Venstre kom med i februar måned - selv om der kun var tale om genudlejning - ville påvirke 40 pct. af de private udlejningslejligheder, så det var altså ikke forkert, at vi fra vores side påpegede under valgkampen, hvad virkningen af en helt fri husleje ville blive på sigt.
Det ville blive en huslejestigning på 40 pct.
Jeg ved godt, at det har hr. Jens Hald Madsen og Venstre det ikke så godt med at høre, men det er ikke desto mindre sandheden.
Så til spørgsmålet om, hvorvidt det er retfærdigt eller ikke retfærdigt at se på formuen: Jamen altså, jeg vil godt spørge: Synes Venstre, det er rimeligt, at hvis man har en relativt pæn indkomst - arbejdsmarkedspension, kapitalpension - ved siden af en pension, plus en stor friværdi i et hus, man måske har solgt, en friværdi, der godt kan stå på en bankbog, skal det ikke på nogen måde spille ind i forhold til beregningen af boligstøtten? Synes Venstre, at det er rimeligt?
Så vil jeg også sige til fru Pernille Frahm: Jamen
altså, jeg siger ikke, at BL har regnet forkert; det kunne jeg ikke drømme om.
Det tror jeg ikke de har.
Men man kan jo finde sine eksempler på forskellig vis, og det, der jo er interessant, er at have de typiske eksempler i forhold til de grupper, det handler om, og i forhold til de indkomstniveauer og de huslejer, der er relevante.
Jens Hald Madsen (V), 1998-11-03:
Lad os prøve én gang til: Lejelovskommissionen siger, at de lejligheder, der bliver genudlejet, muligvis i nogle tilfælde kan stige ikke bare 40 pct., men op til 60 pct.
Vi kunne jo også tage 60 pct. - undskyld, boligminister - vi kunne tage 60 pct.
Det er slet ikke noget problem.
Det er mængden, det er ikke hele lejemarkedet.
For hele lejemarkedet bliver altså ikke ændret, hvis man laver en genudlejning, for hele lejemarkedet skal ikke genudlejes på én gang.
Derfor var det noget frygteligt vrøvl.
Noget andet er rimeligheden med friværdien.
Nu er jeg selv uddannet i en kreditforening, og jeg opfatter en friværdi på den måde, at hvis man har et hus, og man har betalt sin gæld, så har man en friværdi i huset, men det er ikke ensbetydende med, man kan spise mursten.
Det, boligministeren vil have, er, man skal gældsætte sig, fordi man ikke kan få maksimal boligstøtte.
Og med hensyn til, om ministeren kan forhandle med andre partier - det er ganske udmærket.
Hvis boligministeren føler, at boligministeren ikke har behov for Venstres mandater, så er det jo op til boligministeren selv.
Lissa Mathiasen (S), 1998-11-03:
Jeg kan jo forstå, at hr. Jens Hald Madsen mener, at hvis man som pensionistfamilie både har en lejlighed og samtidig et hus med friværdi, er det rimeligt, at man får fuld boligstøtte.
Det synes vi ikke i Socialdemokratiet.
Så vil jeg godt sige til fru Line Barfod: Det var godt.
Nu kom vi over til den enlige mor med de 140.000 kr.
Jamen så tror jeg også, vi lige dér skal have korrekset, så vi er enige om, hvad det er, vi taler om.
Har man en husleje på 30.000 kr. om året, får man faktisk en forbedring med det her; har man en husleje på 40.000 kr., går det nogenlunde lige op; har man en husleje på 50.000 kr. om året, er det rigtigt, at så er vi oppe i de dér beløb.
Men man kunne måske også spørge, om det lige nøjagtig er boligen med de 50.000 kr. i husleje, man skulle sigte efter, hvis man har den dér indkomst.
Dér kunne det være, at det var klogt for den enlige mor også at se på, om hun ikke kunne finde noget andet.
Men det er ikke fair at stå og sige, at det betyder, at en enlig mor med 140.000 kr. i indkomst pr. definition vil komme til at miste en bunke på det her udspil.
Det er ikke korrekt, og det er den skræmmekampagne, jeg synes vi skal ud af.
Lad os finde ud af, hvad det er, det reelt drejer sig om, og lad os tage diskussionen om det.
Kirsten Jacobsen (FP), 1998-11-03:
Til fru Lissa Mathiasen vil jeg sige, at hvis man ikke sigter efter huslejer på 50.000 kr. og mere, rammer man altså dem, der er kommet ind i de såkaldt moderne plejehjem; dér er huslejerne større.
Når jeg tog ordet, var det for historisk at minde boligministeren om, at da man lavede boligforliget, det store boligforlig i 1974, og indførte den omkostningsbestemte husleje, lød meldingerne rundt om, at nu ville man få huslejestigninger i de frie områder på 29 til 35 pct., og den omkostningsbestemte leje ville give huslejestigninger på 10 pct.
Man frigav samtidig nogle områder.
Virkelighedens verden, må jeg sige til boligministeren, var, at i de frie områder med den frie markedsleje fik man lavere huslejestigninger, end man fik i de regulerede.
Og når det drejer sig om valgkampen, så er det et rigtigt postulat, at det, regeringen gik ud og sagde, var usandt, for det, den sagde, var, at lejerne ville få huslejestigninger på 40 pct., og som hr. Hald Madsen så rigtigt sagde, var det ved genudlejning.
Man skal også spørge: 40 pct. af hvad?
En 3-værelses-lejlighed med reguleret leje på Frederiksberg til 2.850 kr. kunne nok tåle 40 pct. ved genudlejning.
Line Barfod (EL), 1998-11-03:
Derved er vi oppe på de 50.000 om året.
Det er meget, meget svært at finde en ledig lejlighed med en lavere husleje.
Jeg rådgiver utrolig mange enlige mødre, og det er meget få af dem, der har mulighed for at få lejligheder andre steder end i socialt boligbyggeri og dermed få lejligheder, der har en lavere husleje.
Problemet er, at folk, der har den indkomst og er nødt til at have den husleje, bliver ramt af det her forslag.
Jens Hald Madsen (V), 1998-11-03:
Med hensyn til lejeloven: Vi fremsatte et lovforslag, hvor der blev talt om genudlejning, og det var en påstand i valgkampen, at hele lejemarkedet ville stige med 40 pct.
Derfor var den påstand direkte usand.
Med hensyn til mine begreber om formuen: By- og boligministeren mener altså, at det ikke er noget problem, at enlige ældre eller et ældre ægtepar betaler stille og roligt af på deres gæld, som ministeren siger.
Men når de betaler af på deres gæld, bliver boligens friværdi større, og jo mere de betaler af på deres gæld, desto større bliver friværdien, og jo mindre får de i boligstøtte.
Men det mener boligministeren ikke er urimeligt, så her er vi uenige.
Det, som gør mig en lille smule ophidset, når man går så meget op i min kritik af formuebegrebet, er ikke spørgsmålet om, hvor hårdt det rammer i forhold til hele boligstøtten.
Spørgsmålet er, om det er retfærdigt eller ej.
Derfor har jeg brugt så megen tid på det, og derfor undrer ministerens meget, meget, meget stærke reaktion mig lidt, når man tænker på, at det vel er Venstre, som ministeren skal forhandle med.
Kristen Touborg (SF), 1998-11-04:
Forslagsstillerne ønsker med forslaget at sikre, at antibiotiske vækstfremmere ikke må tilsættes foderet, og at foderstoffer, som importeres til Danmark, af oprindelseslandets myndigheder er undersøgt og erklæret fri for salmonella og andre sygdomsfremkaldende bakterier.
Vedrørende debatten om antibiotiske vækstfremmere
de senere år er det jo paradoksalt, at man i mange år har fodret raske dyr med antibiotika, og debatten har jo rent faktisk også haft en positiv effekt for fjerkræ- og svineproducenterne, idet man har erkendt det uholdbare i at fortsætte med at anvende vækstfremmere til raske dyr, samtidig med at man i landbruget ønsker at tegne et mere grønt og dyrevenligt billede af dansk landbrug. Først meddelte fjerkræproducenterne, at de ville ophøre med forbruget.
Dernæst meddelte svineavlerne for ca. et år siden, at man ville ophøre med at anvende vækstfremmere til fedesvin, og her i foråret har svineavlerne så endelig indgået en aftale med fødevareministeren om, at vækstfremmere heller ikke må anvendes til smågrise og ungsvin efter 1999.
I SF finder vi, at det er en positiv udvikling, der er foregået de sidste par år.
Det er bare ærgerligt, at landbruget er så længe om at beslutte sig.
Jeg tror, SF var det første parti, som foreslog forbud mod at anvende antibiotiske vækstfremmere i foderet, og det er efterhånden adskillige år siden.
Det principielle synspunkt har vi stadig, så vi støtter forslaget, også selv om aftalen mellem landbruget og ministeren vel nok løser problemet i løbet af godt et års tid.
Vi er ligeledes positive over for forslaget om, at foderstoffer, som importeres til Danmark, skal være fri for sygdomsfremkaldende bakterier, men hvordan det rent teknisk kan sikres - ja, se, det vil vi gerne medvirke til at få afklaret under udvalgsarbejdet.
Christian H. Hansen (DF), 1998-11-04:
I Danmark er vi vant til god forbrugerbeskyttelse på det område.
Når jeg taler om forbrugerbeskyttelse for det her område, så er det i første omgang forbrugerne af produktet, altså forbrugerne af foderstoffer.
Der er faktisk allerede på nuværende tidspunkt udarbejdet foder til smågrise uden antibiotika, som flere og flere landbrug benytter sig af.
Det er noget, som er sket af frivillighedens vej, og der er ingen tvivl om, at der i den kommende tid vil være skærpet konkurrence blandt udbyderne af foderstoffer - også i udlandet, hvor man også vil undgå antibiotika i foderet.
Landbruget har her for nylig selv vist, bl.a. med aftalen om stop for vækstfremmere ved udgangen af 1999, at man inden for erhvervet er villig til at indgå i og være foregangsmand for nogle gode tiltag.
Det tror jeg også vil ske på det her område. Ud fra dette synspunkt mener jeg - med den udvikling, der er i gang herhjemme - at forslaget her fra Enhedslisten er lidt overflødigt, og vi kan ikke støtte det.