runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Aase D. Madsen (DF), 2004-06-01:
Jeg sagde i min ordførertale, at det ikke er helt tilfredsstillende, at Kommissionens henvendelse ikke foreligger i en dansk oversættelse.
Der kan være mange nuancer i sproget, og jeg mener ikke, det kan være meningen, at folketingsmedlemmer skal sidde med en ordbog, når vi behandler en sag i det danske Folketing.
Selv om vi er et EU-land, må der være en eller anden regel om, at når vi får den slags dokumenter, skal de også foreligge i oversættelse.
Hvis ministeren agter at svare på engelsk - og det ender det jo nok med - regner jeg med, at der sker en komplet oversættelse til dansk af svaret.
Der kan gemme sig mange nuancer i Kommissionens spørgsmål til den danske stat
, så derfor beder jeg om, at vi får en oversættelse.
Erik Mortensen (S), 2004-06-01:
Det er ikke nogen hemmelighed, at Socialdemokratiet stemmer imod L 216, kvotelovforslaget, men jeg synes alligevel, der er grund til et par korte bemærkninger.
Jeg skal ikke genopfriske alle argumenter imod forslaget, men det er selvfølgelig interessant at se, at præsident Putin angivelig nu kan sørge for, at Rusland ratificerer Kyotoprotokollen.
En af de ting, vi er betænkelige ved, er selvfølgelig, at reduktionsmålene skal nås via de instrumenter, som regeringen i høj grad satser på, når vi ved, at markedet for disse kvoter ikke er uudtømmeligt.
Vi finder selvfølgelig også stadig, det er interessant - spørgsmålet er nok mere et udtryk for lidt spænding - om ministeren måske kunne tænkes at have ændret holdning til, at sparede CO2-kvoter ved vedvarende energiprodukton bør modregnes i de CO2-kvoter, der tildeles den traditionelle energifremstilling.
Det er som sagt ikke nogen hemmelighed, at vi stemmer nej til forslaget.
Vi mener, det ikke er ambitiøst nok, men det går jo nok sin skæve gang.
Jeg vil dog godt endnu en gang sige som en servicemeddelelse, at netop ændringsforslag nr. 5 og 6 vi vil godt støtte.
Det er måske lidt på grund af den hektiske periode, vi ikke fik det med fra starten, men vi vil gerne støtte ændringsforslag nr. 5 og 6, og det vil SF også.
Martin Lidegaard (RV), 2004-06-01:
Det er just Kommissionens brev, som er dateret den 14. maj og modtaget i departementet den 24. maj, som også har foruroliget os i Det Radikale Venstre.
Det er nævnt, at Kommissionen eksplicit sætter spørgsmålstegn ved, at regeringen end ikke har budgetteret med nogle udgifter i forbindelse med opfyldelsen af kravet om de 8,8 mio t efter 2007, men Kommissionen nævner også en lang række andre ting.
Lad mig bare fremhæve, at den gør opmærksom på, at hvis man tager kraftværkerne ud, giver man faktisk tilladelse til et stigende udslip i den allokeringsplan, man har fremlagt for resten af industrien, og at den ligeledes sætter meget store spørgsmålstegn ved de konkurrencemæssige betragtninger, som regeringen har anført.
Alt i alt er der altså en række alvorlige indvendinger fra Europa-Kommissionen, og mit spørgsmål til ministeren er i al enkelthed: Vil ministeren fastholde det kvotelovforslag, som vi diskuterer her, og gennemføre det, før forholdet til EU er på plads - eller om jeg så må sige, for man har forhandlet noget færdigt med EU?
Så risikerer vi jo at vedtage en kvotelovgivning, som vi senere skal lave om, fordi Kommissionen ikke er tilfreds med den.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2004-06-01:
Jeg vil sige, at jeg synes, det er fornuftigt at tage L 216 tilbage i udvalget mellem anden- og tredjebehandlingen, og jeg synes også, det vil være meget fornuftigt, at vi får regeringens svar på Europa-Kommissionens brev om allokeringsplanen. Det må siges at være et stærkt kritisk brev, der er kommet fra EU-Kommissionen om allokeringsplanen, hvor Kommissionen blandt andet gør opmærksom på, at der er en årlig manko på 8,8 mio. t ved udgangen af den første handelsperiode.
Det er jo et af de problemer, vi har påpeget fra det øjeblik, lovforslaget blev sendt i høring, hvor vi allerede kunne se, at den var gal; fra det øjeblik, hvor regeringen rent faktisk fremlagde, hvilket udgangspunkt den tog, og hvilke samlede kvoter den danske elsektor og industrien fik: Man slæber en væsentlig manko med sig i den første periode.
Den første periode slutter på det tidspunkt, hvor vi går ind i den 4-års-periode, hvor vi skal præstere en gennemsnitlig årlig CO2-reduktion på 21 pct., og det står stadig tilbage for regeringen at sandsynliggøre, hvordan man overhovedet vil formå det.
Regeringen siger ganske vist, det sagde den også under førstebehandlingen, at den henholder sig til de forpligtelser, Danmark har påtaget sig i medfør af Kyotoprotokollen og EU's byrdefordeling, men sagen er bare, at når man ser på tallene, hænger tingene overhovedet ikke sammen.
Regeringen siger, den vil overholde forpligtelserne, men den har fremlagt noget, som giver lov til, at CO2-udslippet kan stige.
Efter det har været faldende i en årrække, kan det altså stige nu, og vi skal ned på et væsentlig lavere niveau
end det, vi er på i øjeblikket.
Martin Lidegaard (RV), 2004-06-01:
Ministeren mente, at regeringens allokeringsplan er sammenlignelig med statsstøtte, og i sig selv er det jo interessant nok, at ministeren drager den sammenligning.
Jeg kunne godt tænke mig at stille to spørgsmål: Skal jeg forstå ministerens svar til fru Anne Grete Holmsgaard sådan, at vi kan være sikre på at have ministerens svar til Kommissionen inden tredjebehandlingen af lovforslaget her i Folketingssalen?
Jeg er egentlig ikke ude på at tage hele debatten om CO2-kvoter og regeringens forhold til vedvarende energi her i dag, men jeg synes, det er tankevækkende - og det svæver ligesom over debatten - at i Kommissionens henvendelse gøres der opmærksom på, at hvis Danmark skal leve op til sine forpligtelser i EU, forsvinder de 8,8 mio. t, som man foreløbig har skudt til hjørnespark, altså ikke af sig selv.
Det er en snebold, vi ruller foran os frem til 2008, og så skal vi i løbet af ganske få år lige pludselig finde 8,8 mio. t og måske endda 5 mio. oveni, altså ialt 13,8 mio. t.
Kommissionen anser det ikke som værende realistisk, hvis vi overhovedet ikke begynder at tænke over, hvad der skal ske efter 2007.
Jeg deler Kommissionens opfattelse, og mit spørgsmål er: Når nu regeringen ikke kan tage oppositionens kvababbelse alvorligt - det er fint nok, at vi ikke skal diskutere det i dag - vil den så heller ikke tage Kommissionens manglende tro på, at det er realistisk, at det kan lade sig gøre, alvorligt?
Inge-Lene Ebdrup (V), 2004-06-01:
Jeg er altså nødt til at forme mit svar som et modspørgsmål til hr. Keld Albrechtsen, for jeg vil gerne bede hr. Keld Albrechtsen bekræfte, at restlejerne i en afdeling, hvor nogle ganske få har valgt at blive ejere, stadig udgør en almen boligafdeling, som fungerer efter de samme beboerdemokratiske principper, som den altid har gjort.
Jeg synes måske også, at jeg igen vil bede hr. Keld Albrechtsen om at fortælle lidt om, hvorvidt han ikke har tillid til, at medlejerne kan træffe nogle rigtige beslutninger, og at boligorganisationen kan strikke en ejerforening sammen, som tilgodeser både restlejerne og ejerne.
Hvis det er tilfældet, synes jeg ikke, man kan have ret meget tillid til boligorganisationerne.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-06-01:
Det er bestemt i boligforeningens vedtægter, så derfor kan boligforeningen ikke give sig af med at uddele beboerblade i et privat udlejningsbyggeri, og juridisk set er der tale om et privat udlejningsbyggeri fra det tidspunkt, hvor der er udstykket.
Det vil jeg godt bede ministeren bekræfte.
En boligforening kan ikke udøve sine aktiviteter i privat byggeri, fordi boligforeninger kun må lave aktiviteter i støttet byggeri.
Det er meget enkelt, det er derfor, det er boligforeninger, så boligforeningen må trække sig ud.
Det er helt klart. Jeg synes i øvrigt heller ikke, vores boligforening skal være med til at løse problemer i en afdeling, der har meldt sig ud af fællesskabet.
Det kan da ikke være rigtigt, for så skal jeg som beboer i en anden afdeling løbe en risiko for at tabe penge som medlem af boligforeningen, fordi en anden afdeling har meldt sig ud og skal køre friløb og have beboerbladet foræret, og jeg ved ikke hvad.
Det hænger bare ikke sammen, må jeg sige til fru Inge-Lene Ebdrup.
Sådan spiller klaveret altså ikke.
Hvis man indgår i et fællesskab, kan man nyde godt af fællesskabets goder, men hvis man melder sig ud af det, kan man da ikke få de goder.
Sådan må det da være.
Inge-Lene Ebdrup (V), 2004-06-01:
Jeg må sige, at jeg synes, det er en ualmindelig mistroisk holdning, man har til sagen, og jeg må også sige, at den har ingen hold i virkeligheden.
Lad os være meget konkrete og tage et eksempel.
I en almen boligafdeling beslutter man, at nogle skal have lov til at købe deres bolig.
Realistisk set forventes det, at forslaget her vil medføre salg af maksimalt 5.000 boliger, så realistisk set vil det være en meget lille del af beboerne, der har lyst til at købe.
Det betyder, at det rum, pensionisterne gerne vil beholde, vil de stadig kunne beholde, for lejerne har jo flertal, fordi der stemmes efter fordelingstal.
Man vil stadig kunne lave det boligsociale arbejde, man vil stadig kunne udarbejde beboerbladet, og mon ikke de beboere, der har besluttet sig for at købe, gerne vil abonnere på beboerbladet, så de man kan følge med i, hvad der i øvrigt sker i bebyggelsen?
Jeg kan ikke forstå, hvis det er en misforståelse, for hr. Keld Albrechtsen plejer
virkelig at have meget styr på, hvad der sker på boliglovgivningsområdet - den ros skal han have - og derfor må det simpelt hen være sådan, at han bevidst udlægger noget på en anden måde end den rigtige. Når lejerne har flertal i en afdeling, har de også flertal i ejerforeningen, fordi der stemmes efter fordelingstal.
Det vil sige, at man stadig har al den indflydelse, som man altid har haft, og derfor har jeg meget svært ved at genkende de skrækscenarier, som hele tiden
bliver stillet op fra denne talerstol af hr. Keld Albrechtsen.
Jeg synes måske, det kunne være spændende i denne diskussion at tage udgangspunkt i, at det er en forsøgsordning.
Hvordan kan vi i samarbejde med nogle kommuner prøve den af?
Kommunen kan sige stop, når der er solgt 5 pct. af kommunens boliger, men kommunen kunne jo også tage teten og beslutte, at der må sælges i den og den og den afdeling, og det kunne så være de afdelinger, der kunne trænge til et løft og kunne trænge til, at der blev flere ejerformer, som man også har efterlyst i mange af høringssvarene.
På den måde kunne man udelukke de afdelinger, som bliver kaldt de attraktive, og i den henseende må det vel være dem, hvor man ikke betaler en særlig høj husleje for nogle meget gode boliger, f.eks. rækkehuse.
Her kunne man udelukke salg, hvis man sørgede for at få solgt nogle af de steder, hvor det ville være et godt værktøj.
Generelt kan jeg ikke forstå den mistro, der er til medlejerne - som det jo er tilfældet for hr. Keld
Albrechtsens vedkommende
, fordi hr. Keld Albrechtsen selv er lejer - og jeg forstår heller ikke den manglende tillid til, at kommunerne er sig deres boligsociale ansvar bevidst.
Jeg kan ikke se nogen af de farer, man prøver at fremlægge her fra talerstolen.
Bendt Bendtsen (KF), 2004-06-01:
Det er helt utroligt, hvad man skal lægge øre til i den her debat.
I det forslag, vi opererer med, skal man have haft lejlighederne i 15 år.
Nu taler vi altså om en forsøgsordning på 3 år.
Det vil sige, at de her boliger jo ikke bliver omhandlet.
Hvis den lov skal forlænges efter de 3 år, så er det Folketinget her, der skal beslutte det.
Inge-Lene Ebdrup (V), 2004-06-01:
Jeg må sige, at jeg er dybt uenig, for enhver undersøgelse og i øvrigt også al praksis viser jo, at når folk skal overveje en så langsigtet investering, som det er at købe bolig, ser de på, om den kan forrentes fra her og nu og til den dag, man ønsker at sælge igen.
I den periode skal investeringen forrentes, det vil sige, at man skal betale en væsentlig højere husleje, end man gjorde tidligere, og alle undersøgelser viser, at det er ikke attraktivt.
Jeg forstår ikke helt logikken.
Niels Helveg Petersen (RV), 2004-06-01:
Det er da rigtigt, at på kun 3 år kan forslaget måske ikke nå at anrette de store vanskeligheder, men det kan det på længere sigt.
Nu er der selvfølgelig den mulighed, at vi inden 3 år har fået en anden regering, og det vil jo være af det gode, men det er jo sådan set ikke det, vi skal forholde os til.
Dette forslag er ikke så slemt.
Det er ganske vist et lille skridt i den forkerte retning, og det er jo ikke noget godt princip, når man lovgiver, men hvad logikken angår, står jeg af.
Det er klart, at kvadratmeterprisen for en lejlighed er lavere i et af de uattraktive kvarterer, men det, der er afgørende, er selvfølgelig, hvad man forventer at kunne få for det, når man skal sælge det igen - eller med andre ord: Hvad er investeringen værd?
Jeg kan garantere for, at det vil være de attraktive boliger i de attraktive kvarterer, som vil blive betragtet som en attraktiv investering.
Inge-Lene Ebdrup (V), 2004-06-01:
Der er især to ting i den ordførertale, vi lige har hørt, som jeg vil sætte et stort spørgsmålstegn ved, og den ene er påstanden om, at forslaget vil underminere antallet af boliger til social anvisning.
Jeg må sige, at jeg synes, det
er udtryk for meget ringe tillid til kommunernes vurdering af de boligsociale behov.
Kommunen har, når der er solgt 5 pct. af dens almene boliger, en vetoret.
Det er en forsøgsordning, der løber over 3 år, og man vurderer, at der vil blive solgt maksimalt 5.000 boliger, så jeg har meget svært ved at se, at det kan give anledning til voldsom bekymring for mulighederne for at løse den boligsociale opgave.
KL. 17.25 Jeg vil gerne kæde det sammen med den næste ting, nemlig den mangel på logik, der var i den ordførertale, vi lige har hørt.
Det blev sagt, at det kommer til at dreje sig om de bedste boliger i de mest attraktive områder, men som praktiker, der er vant til at sælge huse, må jeg sige, at det er helt forkert, for de vil blive solgt til markedspris.
I de attraktive områder vil prisen mangedoble huslejen, men de, der vil blive solgt først, findes i de områder, hvor markedsprisen er lavest, altså der, hvor det bedst kan betale sig, og det er de områder, vi betragter som belastede betonbyggeriområder.
Det er ikke de attraktive rækkehuse, som har en forholdsvis lav husleje, fordi de er af ældre dato, men hvis husleje vil blive mangedoblet som følge af forslaget.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-06-01:
Det kan godt være, det er sådan, at der er tale om at cementere skattemæssig praksis, men alle, der beskæftiger sig med skatteforhold, ved jo, at sådanne ting er overordentlig komplicerede, og at der efterfølgende kan opstå alle mulige komplikationer, som det er meget vigtigt at få frem i forbindelse med en høring.
Nu er disse sildekvoter jo tidsmæssigt begrænsede, men i realiteten står vi med det problem, at vi kan risikere, at de i praksis og måske også juridisk set slet ikke kan opsiges, og ved vi så med hundrede procents sikkerhed, at det forslag, skatteministeren har fremsat, ikke influerer på og kan vanskeliggøre spørgsmålet om en statslig opsigelse af disse sildekvoter?
Jeg gør bare opmærksom på, at det altså er et betændt område, skatteministeren har bevæget sig ind på, og sandsynligvis uden at vide hvor kompliceret fiskejura er.
Det tror jeg næppe ministeren vil ønske at blive rodet ind i, og derfor og også for at der ikke skal støde nogle komplikationer til, tror jeg, det vil være klogt, hvis regeringen overvejer, om den vil gennemføre forslaget nu.
Det er jo rigtigt, at notatet siger, at der ikke er tale om et klart brud på grundloven, men derfor kan man jo godt stille krav om en vis minimal lovkvalitet i forbindelse med arbejdet her i Folketinget.
Bendt Bendtsen (KF), 2004-06-01:
Der kan jo ikke gives garantier for, hvor mange boliger der vil blive solgt i den enkelte afdeling
, men når vi hører hr. Keld Albrechtsen, er der ingen pensionister, som bor i det almene byggeri, der har råd, og når vi hører fru Lissa Mathiasen, kan vi risikere, at det hele bliver solgt.
Der bliver spurgt: Hvad nu hvis alle boligerne i det, vi betegner som en ghetto, bliver solgt.
Jeg kan ikke give nogen garantier, men jeg er nødt til at sige, at jeg ikke tror, der er nogen i dette Folketing, som kan forestille sig, at i de problemområder, som bl.a. er udpeget i regeringens ghettoplan, bliver alle lejlighederne solgt.
Men hvis man kan få nogle af de ressourcestærke beboere til at blive de steder, de flygter fra i dag, synes jeg, det er godt.
Hr. Keld Albrechtsen beskylder mig for at ekspropriere.
Jeg får skyld for det hele, men jeg er nødt til at sige, at det må jeg jo tage til mig.
Niels Helveg Petersen (RV), 2004-06-01:
Det må jo komme an på, hvilken konklusion vi drager af erfaringerne, og jeg er ikke i tvivl om, at min observation er rigtig, og at min betragtning er rigtig.
Tror fru Ebdrup virkelig, at der er særlig mange, der vil være interesserede i at købe en lejlighed i Mjølnerparken, selv om den er billig?
Er det attraktivt for så forfærdelig mange mennesker?
Men jeg er overbevist om, at den valgfrihed, der vil vise sig at være interessant, er friheden for de mennesker, der bor til leje i attraktive ejendomme, til at vælge at eje deres egen bolig.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2004-06-01:
Jeg vil godt starte med at sige til fru Aase D. Madsen
, at vi selvfølgelig støtter, at Dansk Folkeparti har ret til at få opdelt lovforslaget i to dele, så de ikke tvinges ud i den situation, at de skal stemme for noget, de er imod.
Det synes vi sådan set er rimeligt, også selv om det har været kompliceret.
Når jeg i øvrigt tager ordet her under andenbehandlingen, skyldes det to ting, og den ene handler om Gastra.
Det var sådan, at i en meget lang del af forhandlingsforløbet snakkede vi gas og el, og der er ingen tvivl om, at for mange af os var det meget magtpåliggende at få gassen med.
Ministeren ved også, at der er et flertal her i Folketinget, der ønsker gassen med i EnergiNet Danmark, og jeg synes, det vil være ulykkeligt, hvis ministeren undlader at svare på spørgsmålet.
Ministeren ved jo, at der er meget kort tid tilbage af samlingen, der er kun ganske få dage tilbage, og jeg synes simpelt hen, det er ministerens pligt at give os et svar på dette spørgsmål: Er ministeren rede til at respektere, at der er et flertal i Folketinget, der ønsker en sammenlægning af Gastra og EnergiNet Danmark, eller vil ministeren undvige?
Så må vi gå i aktion, for vi vil ikke finde det acceptabelt, hvis ministeren undviger på dette område.
Det er faktisk ret alvorligt ment.
Den anden årsag til, at jeg tager ordet her under andenbehandlingen, er spørgsmålet om Havmøllepark Øst, hvor der står i aftalen, at parken placeres på Omø Stålgrunde.
Det har vi diskuteret under førstebehandlingen, vi har også nævnt det på et samråd siden hen, men jeg vil gerne have, at ministeren bekræfter her i dag, at han er helt åben over for en anden placering i øst, og at denne åbenhed ikke vil forsinke bygningen af den havmøllepark, der skal ligge i Østdanmark.
Jeg mener, det er meget vigtigt at få bekræftet her fra Folketingets talerstol, at ministeren har den holdning til placeringen af den havmøllepark, der skal bygges i Østdanmark.
Ellers risikerer vi at komme i en klemme, hvor vi enten presses til at sige ja til en placering, der kan rejses berettiget tvivl om, eller accepterer en forsinkelse af bygningen af havmøller i Østdanmark.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-06-01:
Det er altså den mest besynderlige argumentation, for det har kun mening, hvis ministeren dermed tilkendegiver, at projektet med at udstykke almene boliger i ejerlejligheder skal stoppe efter 3 år.
Men kan vi så få den tilkendegivelse?
Det tror jeg da ikke vi kan.
Jeg tror da, at man laver den forsøgsordning, fordi man har tænkt sig at køre videre i stor skala efterfølgende.
Nej, det her er en nøje planlagt glidebane, som skal ende med salg af disse formentlig i mange tilfælde meget attraktive taglejligheder, der bliver til ejerlejligheder på et senere tidspunkt.
Hvis ministeren ikke havde haft det sigte, havde ministeren jo stillet det ændringsforslag, vi bad om.
Så ville jeg naturligvis ikke have kunnet rejse den her indsigelse, men det vil ministeren ikke.
Ministeren vil ikke skabe den helt enkle sikkerhed for, at det ikke sker.
Det vil han ikke have ind i lovforslaget.
Inge-Lene Ebdrup (V), 2004-06-01:
For det første er det sådan, at de tagboliger, som vi her laver lovgivning om, kun vil blive omfattet af lov om salg af almene boliger, når de har været taglejligheder i mere end 15 år, og hvis et nyt Folketing vedtager - det er noget nyt, for vi er jo ude over den 4-årige periode - når den her forsøgsordning om 3 år udløber, at forsøgsordningen skal gå videre.
Jeg vil gerne bede hr. Keld Albrechtsen om at bekræfte, at det her skal vedtages i et nyt Folketing, hvis de taglejligheder, som bliver opført i henhold til den lov, vi vedtager nu, skal omfattes af lov om salg af almene boliger. Så er der en anden ting, som jeg mener er meget usaglig, vil jeg sige til hr. Keld Albrechtsen.
Det er ikke rigtigt, at ministeriet ikke har været behjælpelig med at udarbejde ændringsforslaget.
Det, som man bare stilfærdigt har sagt til Enhedslisten, er, at hvis der skal udarbejdes et ændringsforslag, som skal sikre, at almene tagboliger ikke kan sælges, så er det ikke et ændringsforslag, der skal stilles til den her lov, men det er et ændringsforslag, der skal stilles til loven om salg af almene boliger, som andenbehandles i dag.
Jeg står her med besvarelse af spørgsmål nr. 23, og bagest i det spørgsmål er der en vejledning fra ministeriet i det ændringsforslag, som man kunne stille til L 182 om salg af almene boliger.
Der vil jeg også gerne lige bede hr. Keld Albrechtsen om at bekræfte, at ministeriet har været behjælpelig med at stille det ændringsforslag, der skal til, og at man tager fejl, hvis man tror, at der skal stilles et ændringsforslag til L 190, for det har ikke noget med sagen at gøre.
Der skal være identitet i de lovforslag, vi laver.