Niels Helveg Petersen (RV), 2004-11-11:
Det Radikale Venstre agter at støtte dette forslag om forlængelse på 6 måneder af det danske troppebidrag i Irak frem til den 1. juni 2005.
Det gør vi, på trods af at sikkerhedssituationen i Irak er stærk forværret, jo kulminerende i erklæringen af undtagelsestilstand her for ganske nylig i alle områder undtagen de kurdiske; på trods af at der er skræmmende, store tab af menneskeliv på den irakiske side, opgjort til ca. 100.000 flere omkomne, end der havde været i perioden før krigen; på trods af at der også på amerikansk side er stigende tab, for de amerikanske tab har været stigende i månederne, efter at den midlertidige regering overtog magten den 28. juni 2004.
Vi gør det, fordi FN-resolution 1546 fastslår, at der skal holdes valg senest den 31. januar.
Disse valg skal så igen føre til sammensætningen af en nationalforsamling, der kan give en ny grundlov, og som kan danne basis for en overgangsregering.
Valgene i januar er det bedste håb, der er for en bedre udvikling i Irak.
Det er måske et spinkelt håb, men det er det bedste håb vi har for en mere fredelig udvikling.
Man kan måske forestille sig følgende: Valgene i januar giver anledning til, at moderate kræfter med en interesse for Iraks langsigtede udvikling får større spillerum, end de har i den nuværende situation.
Det er det håb, der er.
Derfor ville det efter radikal opfattelse ikke være rigtigt, om vi trak os ud nu stående over for disse meget vigtige valg.
I FN's Sikkerhedsråds resolution 1546 har FN fået rollen som rådgiver og som støtte for den uafhængige valgkommission.
FN skal bistå på alle måder med gennemførelse af disse valg.
Derfor må man jo også tage det alvorligt, når Kofi Annan som chef for FN tager det helt usædvanlige skridt i et brev til præsident Bush at advare om den eskalerende voldsanvendelse.
Det er altså som den med et hovedansvar for valgenes afholdelse, at Kofi Annan advarer imod den tiltagende vold.
Det spørgsmål er da rigtigt at stille: Fremmes den demokratiske udvikling i Irak af den type magtanvendelse, som finder sted i f.eks. Falluja?
Det tror jeg ikke.
Siden sidst har hr. Kofi Annan også sagt, at krigen, da den startede, var ulovlig.
Det er første gang, vi har lejlighed til at diskutere det her i Folketingssalen, efter at han har sagt det.
Jeg benytter altså lejligheden til at fastslå, at den danske regerings opfattelse af folkeretten er i modstrid med FN's generalsekretærs, som her har et ganske særligt ansvar.
Den danske regerings opfattelse af folkeretten i forbindelse med krigsudbruddet kommer til at stå meget isoleret i den internationale debat.
I lyset af foråret må vi så vurdere, om der er basis for en yderligere forlængelse.
Under udvalgsarbejdet vil vi søge belyst, så godt vi kan, hvordan situationen er i de pågældende lande.
Statsministeren og andre har frabedt sig offentlig debat om de danske styrkers tilstedeværelse.
Det er en illusion.
Debatten vil fortsætte, og den bør fortsætte.
Det er en alvorlig sag for et parlament at sende troper i krig i det fremmede, og det er selvfølgelig underlagt offentlig debat.
Alt andet ville være helt uantageligt.
Hr. Søren Krarup citerede J.K. Lauridsen, og det har jeg også lyst til.
Han sagde: Tingene følger deres egen iboende trang til – så sagde han det lidt mere fyndigt: at gå et vist sted hen.
Det samme har indtil videre været tilfældet med krigen i Irak.