runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lone Møller (S), 2004-01-22:
Nu vil jeg ikke kommentere hr. Jørgen Winthers hovedregning.
Jeg vil sige, at er det 1 pct. af de folk, som i dag er overvægtige og har et problem, der tangerer sygeliggørelse, vi hjælper med det her forslag, så er det fint for mig.
Hvis vi har 1 pct., vi kan dokumentere det hjælper, så har vi også et bedre grundlag for at få udvidet ordningen.
Jørgen Winther (V), 2004-01-22:
Hvis fru Lone Møller ikke kan bekræfte 1 pct., så må det være, fordi fru Lone Møllers hovedregning ikke er alt for god.
Efter min hovedregning, og den håber jeg da er i orden, er der 1,2 millioner mennesker, og det er 14.000, man hjælper.
Det giver 1 pct., ja, måske 1,05 pct., nej, det giver kun 1 pct.
Kan fru Lone Møller bekræfte, at min hovedregning er korrekt?
Lone Møller (S), 2004-01-22:
Hvis det nu bliver flere, så må vi vel konstatere, at når behandlingen hjælper, er det da til den, vi skal kanalisere flere midler over, hvor vi i dag jo bruger penge på noget, som ikke virker.
Skønt forebyggelsestiltag ser vi jo stadig væk, at folk bliver større og større, og at de får
flere og flere følgesygdomme.
Så lad os da prøve at se, om det hjælper, og er det 1 pct., har vi et godt udgangspunkt, så kan hr. Jørgen Winther i hvert fald ikke mere stå heroppe og sige, at det overhovedet ikke hjælper.
Jørgen Winther (V), 2004-01-22:
Fru Lone Møller plejer at være et fornuftigt menneske med gode, seriøse forslag og med stor menneskelig indsigt.
Derfor undrer det her forslag mig også meget, for det er, som om fru Lone Møller mener, at Socialdemokratiet virkelig kan løse nogle af alle de problemer, der er med overvægt og fedme.
Jeg medgiver gerne, at det er et kæmpe problem, og at vi er på vej til at få amerikanske tilstande.
Men vil fru Lone Møller bekræfte, at det her forslag højst vil hjælpe 1 pct. af de 1,2 millioner, der er overvægtige?
De penge, der er afsat, er ca. 15 mio. kr., og det vil kun strække til, at det er 1 pct., der får det tilbud.
Hvem skal have det tilbud?
Hvad med de andre 99 pct.?
Hvad vil fru Lone Møller gøre dér?
Else Theill Sørensen (KF), 2004-01-22:
Fru Lone Møller talte om, at vi skulle hjælpe de mennesker, der har et så stort problem med deres overvægt.
Er der virkelig rigtig mange af dem, der har et BMI under 35, som vi sådan kan karakterisere som nogle, der har et så stort problem med deres overvægt?
Hans Andersen (V), 2004-01-22:
Det er jo korrekt, at over for svært overvægtige er motion ikke det, der alene kan medvirke til, at de taber sig, kosten spiller også en afgørende rolle.
Jeg medgiver, at hvis man er svært overvægtig og dyrker motion, så oplever man jo ikke umiddelbart et vægttab, for man får muskler af det.
Men det er den vej rundt, vi skal.
Vi skal både have motion, vi skal have sund kost, og ad den vej får vi et sundere liv.
Lone Møller (S), 2004-01-22:
Nu er det, ligesom der er kommet det mantra, at motion løser samtlige problemer i Danmark.
Det er sådan gået igen det sidste trekvarte år.
Jeg vil gerne spørge hr. Hans Andersen, om han ikke kan bekræfte, at samtlige undersøgelser, der er lavet på videnskabeligt plan, siger, at svær overvægt ikke kan behandles med motion alene.
Hvis man skal have en chance for at reducere sin vægt, så skal man som svært overvægtig dyrke motion på eliteniveau.
Det kan man nok ikke forestille sig, hvis man i forvejen har svært ved at røre sig.
Selv Ugeskrift for Læger har jo via syv studier i december måned ligesom dokumenteret det her, hvor alle saglige, faglige anbefalinger henviser til, at motion ikke kan stå alene uden en ordentlig kost- og ernæringsvejledning.
Hans Andersen (V), 2004-01-22:
Det er korrekt.
Der er i handlingsplanen 36 forskellige forslag til initiativer.
Nu er vores opgave så at prioritere.
Det er politikernes opgave, uanset om man er her, eller om man er valgt lokalt, at prioritere blandt disse mange gode forslag.
Det er også den debat, vi har i dag, nemlig om, hvordan vi prioriterer sundhedsvæsenets samlede ressourcer.
Der er det så min holdning, at det her ikke er det bedste forslag af disse mange forslag til, hvordan vi kan få flere til at dyrke motion og få flere til at spise sundt.
Jeg finder, det er overordentligt vigtigt, at man ude lokalt, eksempelvis på skolerne, i et samarbejde mellem forældre, lærere og elever tænker motion ind, og at man, når man laver ændringer på skolen, laver nogle, der i hvert fald tilgodeser og prøver at fremme, at børnene bevæger sig mest muligt i dagligdagen, og at vi hver især tager et ansvar for at sørge for ikke hver gang at køre vores børn til institution, til skole, men også prøver at få børnene til at bevæge sig mest muligt.
Jeg synes, det er lokalt, at man skal prioritere de ressourcer, man har, for at fremme, at børn og unge får mest mulig aktivitet.
Kamal Qureshi (SF), 2004-01-22:
Vores enighed om problemets omfang kan jo næsten ikke ophøre.
Når man er ude og snakke med skoler, så er de jo i reglen bevidste om, at børn skal have motion, særlig i nogle af de socialt belastede områder, hvor der er etageejendomme, men de siger, at deres problem er, at de mangler midler til bare noget så basalt som en gård, som børnene har lyst til at bevæge sig i, hvor der er plads til bevægelse.
SF har ved flere lejligheder peget på både finansiering og på, at der skulle afsættes midler til, at skoler fik råd til at kunne skabe rammerne for motion.
Kunne hr. Hans Andersen ikke bekræfte, at Venstre stemte imod et sådant forslag, og eventuelt pege på, hvor der er afsat midler til de skoler, som rent faktisk gerne vil skabe motionsvenlige omgivelser, så de eventuelt kan få de midler til ombygninger?
Nu nævnte hr. Hans Andersen, at det her ikke forebygger særligt over for børn og unge, og det er jo helt rigtigt.
Så helt konkret ud over internetsider, information og pjecer hvilke forslag har Venstre så til forebyggelse af fedme blandt børn?
Hans Andersen (V), 2004-01-22:
Forslaget her er som sagt en genfremsættelse af beslutningsforslag nr. B 17, som vi diskuterede her i salen i sidste samling, og som bekendt blev forkastet.
Forslaget lægger op til at indføre sygesikringstilskud på 60 pct. til diætbehandling hos autoriserede kliniske diætister efter henvisning fra læge.
Det er vigtigt, at vi har fokus på overvægt, som er et stort problem for rigtig mange danskere.
Jeg er derfor også glad for, at vi i foråret sidste år fik Sundhedsstyrelsens oplæg til en national handlingsplan mod svær overvægt.
Oplægget rummer en række gode anbefalinger, som man fra regeringens side og lokalt er i fuld gang med at følge op på.
Lad mig også nævne, at flere amter forsøgsvis netop har indført motion på recept, der giver mulighed for at komme af med den farlige overvægt via lægeordineret motion.
Målet er at få de overvægtige til varigt at ændre livsstil, og fysisk aktivitet er her et afgørende element i en sund livsstil.
Ligeledes finder jeg det også rigtigt, at det er lokalt og i den her forbindelse i amterne, at man går i front med sådanne tiltag, da det nu engang er lokalt, vi har placeret opgaven med at tilrettelægge sundhedsvæsenets tilbud så effektivt som muligt og herunder også eventuelt brug af diætister.
Forslaget, vi behandler her i dag, er kun rettet mod mennesker, der allerede lider af overvægt, og er derfor ikke med til at forebygge overvægt, hverken blandt børn eller voksne.
For samfundet er forebyggelse den bedste og mest effektive måde at bekæmpe overvægt på, og i forebyggelse indgår ikke kun kostvejledning, men også fysisk aktivitet og ikke mindst bedre oplysning. Vi havde sidst en del taldebat omkring dette forslag, og det er stadig Venstres opfattelse, at den her foreslåede finansiering på 15 mio. kr. langtfra vil kunne dække udgifterne til det foreslåede sygesikringstilskud.
Så kræver det jo ikke megen hovedregning for at finde ud af, at 15 mio. kr. ikke vil slå til.
På den baggrund kan Venstre ikke støtte forslaget.
Lone Møller (S), 2004-01-22:
Det er såmænd ikke det allervigtigste for mig, men det er selvfølgelig også for at have en målestok.
Jeg tror, at mange har et stort problem.
Jeg var på en ernæringskonference for nylig, hvor der blev fortalt om undersøgelser, der desværre viste, at børn ned til 3-års-alderen i børnehaven var underlagt mobning og udstødelse på grund af overvægt.
Hvis vi ser de børn, der kommer på julemærkehjem, er de måske ikke ekstremt overvægtige, men har klart tendensen til det, og så mener jeg, det er et stort problem.
Det er i hvert fald et frygteligt problem allerede som 3-årig at blive mobbet i en daginstitution på grund af overvægt.
Hans Andersen (V), 2004-01-22:
, og bl.a. har vi jo udviklingsprogrammet »En skole i bevægelse«, som indeholder elementer til, at man på skoler tænker bevægelse ind i undervisningen, det være sig, at man i skolebestyrelser gør sig overvejelser om, hvordan man ønsker, at undervisningen skal foregå, og at man opfordrer lærerne til at tænke bevægelse ind i undervisningen.
Det er jo ét element.
Så er det også nævnt i pjecen »Bedre sundhed for børn og unge«, at man i begyndelsen af dette år, 2004, vil lancere en mad- og motionsklub for børnene i samarbejde med Hjerteforeningen og Tryg Danmark.
Det er også et tiltag.
Så jeg synes sådan set, at der er en vifte af tiltag for børn og unge, og jeg er meget enig med hr. Kamal Qureshi i, at der, hvor det flytter allermest, er, når vi nu dæmmer op for den desværre meget stigende tilgang af børn og unge, som er for kraftige.
Lone Møller (S), 2004-01-22:
Ja, de bliver i stor udstrækning brugt, når først sygdom er sat ind og ikke før, det er der dokumenterede tal for.
Så mener jeg ikke, at fru Else Theill Sørensen skal til diætist, fordi en 3-årig bliver mobbet ud af daginstitutionen.
Jeg mener selvfølgelig, at de i den familie skal have mulighed for at få behandling, sådan at hele familien bliver inddraget i den proces.
Så er der overhovedet ikke tale om, at vi udvider diætisternes arbejdsområde.
Vi giver bare flere, som i dag af økonomiske årsager ikke har mulighed for at bruge en diætist, mulighed for det.
Else Theill Sørensen (KF), 2004-01-22:
Ja, men det løser jo ikke problemet for de 3-årige, der bliver mobbet, at jeg går til diætist, for nu at sige det helt firkantet.
Argumentet er, at diætisterne er uddannede, og så skal de også bruges.
Nej, de skal altså kun bruges, hvis vi fra samfundets side mener, at der er god ræson i at bruge dem.
Det, vi gør her, er at udvide arbejdsområdet for dem, og det næste er så, at så skal vi uddanne endnu flere, og når de så er uddannede, så skal de også bruges.
Vi må se på behovet og ikke bare se på, at der er nogle, der har uddannelsen.
De, der er der, bliver jo brugt.
Lone Møller (S), 2004-01-22:
Nu kan man jo tro på meget, og for os mennesker er troen jo forskellig.
Når fru Else Theill siger, at hun ikke tror på, at det er et skridt i den rigtige retning, og at det beløb, vi eventuelt skulle bruge, ikke vil batte, så vil jeg gerne spørge fru Else Theill, om hun kan give mig nogle eksempler på de skridt, vi har taget i andre retninger i forbindelse med fedmebekæmpelse.
Hvad ligger der af dokumentation, evalueringer og undersøgelser af, at de skridt, der er taget, har virket?
Birthe Skaarup (DF), 2004-01-22:
Samfundet tager ansvar, når folk bliver syge, men det tager også ansvar for forebyggelse.
Det er derfor, der er lavet den nationale handlingsplan på netop det her område, og der er en række anbefalinger, hvor både Sundhedsministeriet og også Fødevareministeriet er inde.
Endelig er det jo også sådan, at man har mulighed for at komme til en diætist, hvis det er rigtig galt.
Det er også en amtsopgave, og jeg ved, at der er flere amter, der i forbindelse med deres behandling af syge mennesker henviser til et vist antal behandlinger hos diætister.
Lone Møller (S), 2004-01-22:
Ja, vi kan jo lukke øjnene for virkeligheden, hvis det er, vi ikke kan lide den, eller også kan vi bare tro, vi kan lave den om.
Men sådan er det jo ikke.
Jeg vil gerne spørge fru Birthe Skaarup, om hun er uenig med formanden for Ernæringsrådet, professor Bjørn Richelsen, som udtaler, at vi jo selvfølgelig selv har et ansvar, det har vi i alle livets forhold, men at der også er tidspunkter, hvor samfundet må tage et ansvar, og netop hvad angår fedmeepidemien anbefaler han meget stærkt, at samfundet må tage et ansvar.
Som jeg hører det, lyder det, som om fru Birthe Skaarup siger, at det må folk selv om, de må sejle deres egen sø, eller også må vi begynde at fortælle dem, at der er 24 sukkerknalder i en sodavand.
Birthe Skaarup (DF), 2004-01-22:
Det er så her, jeg synes, fru Lone Møller blander æbler og pærer sammen.
Selvfølgelig skal vi have god forebyggelse i det her land.
Jeg ved ikke, om jeg er særlig god til kost, men jeg lægger i hvert fald meget mærke til, hvad der kommer i indkøbskurven, når jeg er ude at handle.
Det, det handler om for mig, er, at den enkelte også skal tage ansvar for eget liv.
Det synes jeg man skal gøre.
Når 3-årige børn er fede, er det jo nok, fordi de ikke har fået motion, at de ikke har gået nok endnu.
Det ser vi jo meget ofte.
Så jeg tror ikke på det med, at små børn bliver mobbet på grund af fedme, i hvert fald ikke 3-årige.
Lone Møller (S), 2004-01-22:
Hun ved da simpelt hen alt om, hvad der er godt, og hvad der er dårligt.
Men det er nu ikke så meget det, vi drøfter med det her forslag. Hørte jeg virkelig rigtigt?
Sagde fru Birthe Skaarup, at den enkelte har ansvaret for sit eget helbred, herunder for ikke at blive fed eller sådan noget lignende - jeg fik det ikke noteret helt korrekt ned - og at vi ikke skal kaste problemerne over på det offentlige?
Må jeg så spørge: Hvis det er fru Birthe Skaarups opfattelse, hvordan kan fru Birthe Skaarup så mene, at vi i dag skal behandle folk i sundhedssystemet, som er blevet syge af ting, som kunne forebygges, hvis vi satte mere effektivt ind?
Så er det jo deres egen skyld, at de er gået hen og blevet syge.
Skal vi så også skrotte dem?
Fru Else Theill siger, at hun tror, det bliver meget svært med sådan en afgrænsning, og at den afgrænsning ikke er i forslaget.
Det er muligt, at det ikke er stærkt nok, men hvis det skal være afgørende, så vil jeg da meget tilbyde, at vi sætter os sammen og finder ud af det.
Jeg mener, at afgrænsningen i forslaget ligger hos lægerne.
Jeg mener, det må være lægerne, der har kompetencen til at vurdere, om de mennesker er i risikozonen for at få følgesygdomme, og om de kunne have gavn af en henvisning.
Men hvis fru Else Theill er interesseret, så synes jeg, at vi skulle sætte os sammen og prøve at finde en afgrænsning.
Kamal Qureshi (SF), 2004-01-22:
Det er jo ikke altid information, der mangler, om, at man skal spise frugt og grønt.
Det ved folk godt.
Men mit spørgsmål gik specifikt på, hvor fru Birthe Skaarup købte det frugt og grønt, som hun siger er billigt i det danske samfund. Jeg vil gerne bede fru Birthe Skaarup bekræfte, at det altså er billigere at lave en gang spaghetti med millionbøf til en familie med to eller tre børn og to forældre, end det er at lave salat med gode grøntsager og frugt efterfølgende. Kan fru Birthe Skaarup ikke bekræfte det?
Eller er det så lang tid siden, fru Birthe Skaarup har lavet sund kost med frugt og grønt, at hun ikke ved, hvor dyrt det er at lave mad af den karakter?
Altså folk ved godt, at det er sundt, men der er altså en skævvridning i forhold til, hvem der har råd til at købe frugt og grønt, og hvem der ikke har råd til det.
Line Barfod (EL), 2004-01-22:
Hvis man virkelig mener alvorligt, at det er afgørende, at børnene får en god og sund kost, hvorfor så fjerne tilskuddet?
Vil Dansk Folkeparti nu, hvor man åbenbart har forstået, hvor vigtigt det er, være med til at genindføre muligheden for, at skoler og daginstitutioner får et tilskud til at kunne lave god, sund mad til alle børnene?
Birthe Skaarup (DF), 2004-01-22:
Igen prøver Enhedslisten at klientgøre hele den danske befolkning.
Forældrene skal ikke tage et ansvar, skolerne skal ikke tage et ansvar, men det mener vi er en god idé.
Fru Line Barfod rejste nøjagtig samme problem, da vi sidst behandlede forslaget, og jeg tror svaret var det samme.
Else Theill Sørensen (KF), 2004-01-22:
Vi kan lige se efter bagefter.
Jeg tror ikke på, at jeg har sagt, at det her ikke er et skridt i den rigtige retning.
Det, jeg mener at have sagt, er, at det her ikke giver et tilstrækkeligt ryk i den rigtige retning.
Var det mon ikke sådan, jeg sagde?
Det er jo noget lidt andet.
Selvfølgelig virker det.
Hvis der bare er tre overvægtige, der får nedsat tendensen til at blive endnu tungere, har det jo virket.
Men jeg mener bare, at anvendelsen af ressourcerne ikke er hensigtsmæssig, at vi ikke får nok for pengene.
Line Barfod (EL), 2004-01-22:
Det vil altså sige, at Dansk Folkeparti taler om betydningen
af, hvor vigtigt det er, men vil rent faktisk ikke gøre noget som helst, tværtimod så fjernede man de penge, der var sat af til at hjælpe.
Fru Birthe Skaarup taler om de tiltag, der er iværksat i Århus Kommune.
I Århus Kommune har man netop lavet forsøg på nogle skoler ved f.eks. at sikre, at der var morgenmad til de ældste elever, og man kunne se, hvor stor betydning det havde
både for deres sundhedstilstand og i høj grad også for deres indlæring.
Det har stor betydning at få en god kost, og det er altså ikke alle børn, der er så heldige at komme fra et hjem, hvor forældrene har ressourcer til at sikre, at de får god mad.
Det er ikke et spørgsmål om at klientgøre, at man sikrer, at alle børn får det samme gode tilbud om mad, tværtimod fjerner man klientgørelsen, når man ikke peger nogle enkelte ud og siger, at de skal have noget, men sikrer, at alle får.
Birthe Skaarup (DF), 2004-01-22:
Jamen det vil vi da også gerne, men skal diætisterne gå ud på skolerne og rådgive om netop det her område?
Forældrene har altså et ansvar i det her land.
Vi prøver så vidt muligt på at bakke op om de gode tiltag, der er rundtomkring i kommunerne, og det vil vi fortsætte med at gøre.
Kamal Qureshi (SF), 2004-01-22:
Jeg bemærkede, at fru Birthe Skaarup i sine svar til fru Lone Møller anførte, at frugt og grønt i Danmark jo er så billigt.
Nu ved jeg selvfølgelig ikke, hvor fru Birthe Skaarup har adgang til den billige frugt, men jeg ved i hvert fald, at hvis man går i en normal forretning, så koster en banan omkring 2 kr., det samme gør et æble, en appelsin koster også ca. 2 kr., og 500 g tomater koster ca. 16 kr., hvad der svarer til ca. 2 kr. pr. tomat.
Vi ved alle, hvilke familier der ikke spiser grønt og frugt i deres hverdagskost.
Det er dem med de laveste indkomster og særlig børnefamilier, fordi de simpelt hen ikke har råd til det.
Så jeg vil da være interesseret i at høre, hvor det er, fru Birthe Skaarup kan købe alt det her billige frugt og grønt, for det kunne jo være, at der var andre, der kunne have gavn af sådan en information.
Birthe Skaarup (DF), 2004-01-22:
Nu er det jo sådan, at det er fedt, der koster mange gange, og at mange af de børn og forældre, der ikke spiser grønt, spiser brød og kager i stedet for, og det er jo det, der feder.
Det er jo motionen, der mangler, og det er incitamentet til at omlægge sin kost, der mangler, og det er selvfølgelig derfor, vi har debatten her i dag, men det er også nødvendigt at udbrede den til hele befolkningen.
Det er derfor, vi hilser debatten i dag velkommen; det er derfor, vi også hilser den debat, som føres i det ganske land, velkommen, hvor man netop påpeger, hvor vigtigt det er at få motion, hvor vigtigt det er, at idrætsorganisationer, fritidsklubber osv. kommer ind på det her område. Jeg vil i hvert tilfælde sige, at man udmærket kan få en god og lødig kost med frugt og grønsager, som er den del af pyramiden, man skal have mest af, og så meget lidt fedt og meget lidt kød.
Svend Heiselberg (V), 2004-01-23:
Jeg vil gerne spørge hr. Keld Albrechtsen, om han ikke ligesom flere af os ordførere, tror jeg nok, har fået henvendelser fra postbudenes tillidsmænd, som netop har givet udtryk for, at problemet med postkasserne må der altså findes en løsning på ud fra den betragtning, at på grund af, at de skal slæbe posten op på syvende, ottende og niende etage, alt efter hvor høje husene nu er, får mange postbude ødelagt knæ og ryg, og mange kommer på førtidspension alene af den grund. Det er ikke, fordi man skal fyre folk, men fordi der kan spares penge ved at undgå, at folk bliver handicappede.
Så forholder det sig sådan ...
undskyld, jeg kan se, at jeg er færdig.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-01-23:
Jeg tror, jeg nåede at få spørgsmålet.
Det fremgår altså af Børsen, at forslaget vil give en besparelse på langt over 100 mio. kr., og det er jo rent ud sagt afskedigelser, det handler om.
Det kan godt være, at det ikke har været hr. Heiselbergs direkte hensigt, at der skulle ske massefyringer som konsekvens af forslaget
, men det bliver bare konsekvensen, for ellers er det meningsløst at tale om en besparelse på et trecifret millionbeløb.
Jeg vil gerne spørge hr. Heiselberg, om han ikke er enig i det, for hvor kommer det tal ellers fra? Vi vil gerne være med til at forhandle en løsning om arbejdsmiljøproblemet, vi vil da gerne forhandle om en anden fordeling af arbejdet.
Vi kan måske få beskæftigelsesministeren ind i sagen, så han kan være med til at løse problemet og for en gangs skyld få lidt flere i arbejde i stedet for hele tiden at få færre i arbejde.
Det ville da være en nyskabelse, også for beskæftigelsesministeren, og sikkert også noget, der kunne glæde hr. Heiselberg, som jo næppe heller kan være glad for, at arbejdsløshedskurven stiger og stiger.
Svend Heiselberg (V), 2004-01-23:
Nu tror jeg ikke, vi kan løse arbejdsløshedsproblemet ved at ansætte flere postbude, for så mange skal vi jo heldigvis ikke bruge, heller ikke hvis vi skulle opfylde hr. Keld Albrechtsens ønske.
Det er her, man har de store udgifter, og når man samtidig tager hensyn til alle de svage ældre, der har et handicap, og som stadig får bragt posten op, kan det vel ikke være en ret stor forringelse.
Morten Homann (SF), 2004-01-23:
Jeg forholder mig ikke til, hvad der er i de eksisterende regler.
Det er fuldstændig korrekt, at det er uforpligtende.
Jeg forholder mig til, hvad det er, Post Danmark rent faktisk har præsteret, og der ligger niveauet sådan på omkring 95 pct., lidt over nogle år og lidt under andre år.
Så spørger jeg: Hvad er årsagen til, at man sætter målsætningen til noget, som de godt kan, og lægger gulvet væsentligt under? Man kunne jo sådan set have gået den modsatte vej og sagt, at når de nu har vist, at de udmærket er i stand til at præstere 95 pct., så lad os lægge det som et gulv og så sætte et mål, som ligger højere, så vi har noget at stræbe efter, nemlig en endnu bedre postbetjening af danskerne.
Henrik Sass Larsen (S), 2004-01-23:
Jeg har to spørgsmål til ministeren.
Jeg forstår, at det med de her brevkassestørrelser er regeringens indstilling.
Er det også så regeringens holdning, at det skal forblive uændret?
Det er det ene spørgsmål.
Det andet er: Der er i forbindelse med lovforslaget indkommet en del høringssvar, hvor der er brancher og andre, der har sat store spørgsmålstegn ved, om man nu får de her fri, fair og ordentlige konkurrenceforhold.
Jeg kan se i ministerens besvarelse af nogle af høringssvarene, at man vil nedsætte et udvalgsarbejde om regnskabsmæssig og konkurrenceretlig regulering af Post Danmark og alt muligt andet.
Jeg vil høre, om det arbejde er noget, som tilflyder udvalget, også inden vi tager stilling til den endelige lovgivning, så vi har de regler på plads inden da.
Flemming Hansen (KF), 2004-01-23:
På det sidste kan jeg svare først.
Det var noget af det, jeg havde med i min tale, at når det gælder de spørgsmål, som er rejst om regnskabsmæssige og konkurrenceretlige forhold, så pågår der et udvalgsarbejde.
Så snart vi er færdige med det, og det skal være, inden lovforslaget vedtages, vil det naturligvis tilgå Trafikudvalget.
Med hensyn til, om det er regeringens indstilling eller holdning, kan jeg sige, at der er ingen forskel.