runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Thorkild B. Fransgaard (FRI), 2000-03-22:
Hr. Martin Glerup nævnte i sin tale, at der var udlagt meget store arealer til industri, 45.000 ha, og at det kun er halvdelen, der er brug for i øjeblikket og bliver brugt, ja, der var nok til år 2050, sagde hr. Martin Glerup.
Det er rigtigt, at der er udlagt store arealer til industri i de forskellige kommuner, for det er umuligt for kommunen at forudse nøjagtig, hvilke virksomheder der kommer.
Men mit spørgsmål til hr. Martin Glerup er: Mener han dermed, og er det meningen med redegørelsen, at kommunerne skal til at stoppe op med hensyn til at lægge arealer ud til industri?
Jens Kirk (V), 2000-03-22:
Jeg hørte den socialdemokratiske ordfører udtale, at der var for store arealer omkring byerne indkøbt til erhvervsudvidelse.
Mener den socialdemokratiske ordfører, at de ikke vil kunne benyttes f.eks. til landbrugsformål?
Det er da mit indtryk, at det gør de.
Noget andet er jo, at infrastrukturen her i landet er udbygget en hel del steder, andre steder mangler der en hel del.
Motorvejsnettet i det vestjyske er jo ikke særlig udbygget, og det ønsker vi vel heller ikke, men med hensyn til hovedlandevejsnettet og f.eks. A 11, er det én, man påtænker, og hvad tænker man i grunden at gøre ved f.eks. den vestjyske længdebane?
Er det noget, man vil udbygge, eller skal det fortsat nedprioriteres?
Martin Glerup (S), 2000-03-22:
Sådan er det.
Og det, det gælder om, er, at vi får en synergieffekt, en fælles effekt, af bane, bil, skibe og havne, søtransport, i nogle knudepunkter, hvor man kan spille på styrkepunkterne i de enkelte transportformer set i forhold til det, som skal transporteres.
Og det mener jeg er en øvelse, der er meget vigtig, måske også mere vigtig på mange måder end at diskutere, om motorvejene skal være det ene eller det andet sted.
Nu tror jeg, vi skal over til at diskutere, hvordan vi effektiviserer transporten, når vi får mindre lagerkapacitet, vi skal have varerne hurtigere frem osv.
Så vil det være af meget stor betydning, at vi koncentrerer os om selve processen, og dér er der meget at vinde, hvis vi får det
rigtigt skruet sammen mellem myndighederne og de aktører, der er på banen.
Til hr. Fransgaard vil jeg sige, at det er 45 pct. af de udlagte arealer, som ikke er i anvendelse, og spørgsmålet er, om det, der blev udlagt for nogle år siden, egentlig er attraktiv erhvervsjord for øjeblikket, eller om man bør revidere det og se, om man måske burde skære kagen på en anden måde.
Nogle kommuner har givetvis ikke for meget udlagt, men andre har måske til over 100 år, så det er derfor, vi bør se på det.
Og til hr. Jens Kirk vil jeg sige, at det er meget vigtigt, at vi har en infrastruktur, som også tilgodeser de egne, som ligger langt væk fra de store byer, uden at vi derfor skal forfalde til sognerådspolitik.
Ebbe Kalnæs (CD), 2000-03-22:
Jeg vil gerne hæfte mig lidt ved den socialdemokratiske ordførers tale om trafik og stille spørgsmålet
: Når regeringen lægger op til, at vi måske nok skal dæmpe vores trafikinvesteringer en smule - det ligger sådan lidt i hele planens tankegang - er det så et udtryk for det, når vi i maj 1999 her i bred enighed i Folketinget vedtog tre nye vejstrækninger, og så Socialdemokratiet møder op med en efterfølgende finanslov uden en krone på, samtidig med at man ligesom har givet signalet til de mennesker, der bliver berørt af det, og rent faktisk så bliver fastlåst og ikke kan blive eksproprieret, at de ikke kan få nogen afklaring på deres tilværelse?
Det er den ene side.
Så vil jeg også gerne lige spørge hr. Martin Glerup, om ikke hr. Martin Glerup er klar over, at 75 pct. af trafikken i det her land foregår i biler og måske 14-15 pct. i kollektiv trafik.
Men når vi kommer ud i yderområderne, er der tale om nogle meget få procent i kollektiv trafik.
Forestiller man sig, at man ikke skal lave infrastruktur og forbedre den løbende?
Svend Aage Fauerholdt (DF), 2000-03-22:
Et spørgsmål til hr. Martin Glerup om Socialdemokratiets politik: Hvor meget elastik er der i den planlægning her?
Er der i planlægningen så meget elastik, at detailhandelen eventuelt kan fastsættes i regionplanlægningen og i kommuneplanen, eller har man observeret det meget, og vil man måske blande sig?
Ole M. Nielsen (KRF), 2000-03-22:
Det er lidt det samme emneområde, jeg vil stille spørgsmål til, men lidt i en anden boldgade.
Der er et afsnit i landsplanredegørelsen, som jeg er så glad ved.
Det stiller bl.a. krav til organiseringen af transporten og til at gøre tingene på en ny måde osv.
Det er ikke et spørgsmål om at bruge den infrastruktur eller de forhold, man har, det er et spørgsmål
om at indrette sig, helt nøjagtig ligesom man har gjort altid. Man kunne have gjort meget for Sydfyn, hvis man havde givet Sydfyn den milliard, som det koster at bygge en motorvej, så folk kunne være blevet i deres arbejde på Sydfyn i stedet for at køre til Odense.
Det er egentlig det, regeringen ønsker, men man vedtager altså det modsatte.
Ligesådan sælger man nu statshavne til kommunerne og får kapitaliseret en opsparet samfundsværdi med det resultat, at havnene bliver ukonkurrencedygtige.
Det er helt i modsætning
til, at regeringen faktisk ønsker, at man skal have mere trafik over på skibene.
Jeg vil gerne høre, om hr. Martin Glerup mener, at der er sammenhæng i tingene.
Martin Glerup (S), 2000-03-22:
For det første til hr. Ebbe Kalnæs: Jeg vil sige, at det, der er styrken i det her oplæg, er, at vi nu får en diskussion, en plandiskussion af, hvordan vi kan udnytte vores trafiknet og vores investeringer bedre end tidligere ved at spille et samlet og dynamisk spil.
Men det er klart, at i fremtiden vil det mønster kunne ændre sig. Og det er klart, at vi for at undgå, at der sker en overophedning, sådan at vi får alt for mange biler på vejene, så bliver nødt til at have noget af godset over på banen, dér hvor det er hensigtsmæssigt.
Men det betyder jo ikke, at vi ikke skal løse nogle presserende problemer. Og jeg vil godt sige til hr. Ole M. Nielsen, at når Socialdemokratiet går ind for, at Odense-Svendborg-strækningen skal udbygges, er det, fordi det er en drønfarlig strækning, som, allerede sådan som forholdene er i dag, virkelig er uforsvarlig, og som trænger til at blive udbygget, og som jeg håber vi får udbygget så hurtigt som muligt. Til hr. Fauerholdts spørgsmål omkring detailhandelsplanlægning: Der er jo flertal og har været flertal her i Folketinget for, at man skulle stoppe de her mammutcentre, som slår de små forretninger ihjel rundtomkring, og det vil vi fra Socialdemokratiets side gerne fastholde.
I det hele taget ville jeg sige, hvis jeg skulle bestemme: Skulle vi ikke benytte denne her debat til at se fremad, altså se lidt ud over det, der er sket, og det, der sker i morgen, og så prøve at lægge nogle linjer, der går nogle år frem i tiden, nogle retningslinjer vi kan køre efter, og sige: Hvad vil vi egentlig med det?
Det vil være meget forfriskende og være det her dynamiske oplæg værdigt.
Hans Christian Schmidt (V), 2000-03-22:
Jamen jeg vil sådan set godt kvittere for den melding, der kommer fra Socialdemokratiet om, at man skal gøre noget mere for trafikcentrene og knudepunkterne.
Jeg håber så også, at vi, når vi kommer til at kigge på det, så får det fordelt ud over landet, sådan at vi kan se, at det gælder helt fra vest til øst, fra nord til syd.
For det er jo det, det kniber med en gang imellem.
Det, jeg vil spørge hr. Martin Glerup om, er sådan set: Hvad er det nu, der er galt med, at kommunerne derude har fundet ud af, hvor mange hektar jord de synes de kunne tænke sig, og som de tror på kan bruges til erhvervsområder?
Hvorfor behøver vi gøre noget ved det?
Der er jo ingen grund til det.
Det har jo tit vist sig, at netop fordi man har haft den erhvervsjord liggende, har man også fået den udvikling, og det synes jeg vi skulle lade dem få lov til at fortsætte med.
Så må jeg sige til hr. Martin Glerup, at jeg synes, der altså mangler noget, når jeg ved, at man i finanslovaftalen aftaler, at der skal bruges 6 mia. kr. på infrastruktur, 5 mia. kr. på kollektiv trafik, hvoraf de over 4 mia. kr. skal investeres i Københavnsområdet og så måske lidt med nogle baneforbindelser til Århus.
Vi mangler jo i høj grad, at man alvorligt går ud og siger: Ja, vi skal bruge dem til en infrastruktur, sådan at det er muligt at etablere erhverv over hele landet.
Hvis ikke man gør det, er der altså ikke noget, vi kan bruge bagefter.
Så det synes jeg vi skal have et svar på.
Helga Moos (V), 2000-03-22:
Finder hr. Martin Glerup, at landsplanredegørelsen indeholder tilstrækkelige muligheder for at styrke udviklingen i landdistrikterne, eller var der måske nogle af de beslutningsforslag, som Venstre er kommet med, som med fordel kunne have været indarbejdet i landsplanredegørelsen?
Thorkild B. Fransgaard (FRI), 2000-03-22:
Jeg fik ikke helt svar på mit spørgsmål til hr. Martin
Glerup
Jeg vil godt lige have slået det helt fast, om der lægges op til, at de kommuner, der har udlagt for lidt til industri, bremses i denne her sammenhæng.
Er det sådan, at man skal se på det samlede areal, der er udlagt til industri, inden de kommuner, der har udlagt for lidt, kan få lov til at udlægge noget mere?
Er det sådan, at man skal se samlet på det,
og er det sådan, at noget af det, der er udlagt for meget, som det bliver sagt, skal inddrages, for at andre kan få lov til at udlægge noget, dem, der ikke har fået udlagt nok?
Er det i det hele taget meningen, at der skal sættes en bremse eller en regulering omkring det her?
Det var faktisk det, jeg gerne ville vide lidt om.
Martin Glerup (S), 2000-03-22:
Til hr. Fransgaard vil jeg sige, at der ikke er tale om, at man puljer kommunerne på den måde.
Der er tale om, at der her i landsplanredegørelsen lægges op til, at man tager et serviceeftersyn og ser, om det er hensigtsmæssigt at have udlagt de alt for rigelige arealer nogle steder.
Og måske kunne man også tænke sig, at man kunne revidere det sådan, at man skulle skifte lidt om på arealerne, sådan at der var nogle, der i dag lå bedre set i forhold til infrastrukturen end tidligere.
Så det serviceeftersyn synes jeg man skal være positiv over for.
Der er ikke tale om nogle bremser, men lidt opfordring til eftertænksomhed, kan man sige.
Til hr. Hans Christian Schmidt: Jeg tror, vi har fælles interesse i, at der sker en balanceret udvikling i Danmark, og det vil sige, som jeg sagde i mit oplæg, at der en balance imellem Østdanmark og Vestdanmark og Norddanmark og Syddanmark, om man kan sige det sådan.
Det mener jeg faktisk er tilfældet i dag, selv om vi selvfølgelig alle sammen kunne have ønsker om, at der skete mere i de områder, hvor vi kommer fra.
Det, der er afgørende, er jo, at Danmark som helhed trækker godt, og der synes jeg faktisk, at både Vestjylland og Ørestadsområdet jo trækker godt i dag.
Og det, vi skal sikre, er, at vi har nogle gode betingelser for også i fremtiden over hele landet.
Til fru Helga Moos vil jeg sige, at det er klart, at landdistrikterne er vigtige områder set i forhold til hele regionens virksomhed, fordi man spiller sammen.
Ebbe Kalnæs (CD), 2000-03-22:
Det, der inspirerede mig til et spørgsmål mere, var det, hr. Martin Glerup var inde på med at udnytte infrastrukturen effektivt, og så kom hr. Martin Glerup selv ind på spørgsmålet om gummihjul og skinner.
Jamen DSB som statsaktieselskab!
Det er jo gået den anden vej.
Der er ikke meget, der ruller på skinner i dag.
Det ruller stort set alt sammen på lastbiler.
Spørgsmålet er, hvis vi miljøpolitisk vil gøre en indsats her, om så ikke netop et statsligt apparat som det her skulle overveje at lave en investering på området og måske lempe skinneafgiften helt, når det gælder gods, så vi kunne få det fysiske miljø på landevejen dæmpet en smule.
Når det gælder skibstonnage - det er jo et lille land -
har vi også dér havneafgifter og andet.
Vi har en infrastruktur inde i fjordene osv., der skal passes.
Det skal alt sammen betales.
Den samme lastbil, som kører ned på kajen og læsser og losser, har ikke nogen afgifter, der relaterer sig til det ton, der skal flyttes.
Hvis man vil noget her miljøpolitisk, så må man altså lave nogle tiltag og ikke bare skrive det i nogle pæne papirer.
Ole M. Nielsen (KRF), 2000-03-22:
Jeg er helt enig med hr. Martin Glerup i, at vi især skal interessere os for fremtiden, selv om det selvfølgelig altid er udmærket at drage erfaringer af fortiden, og det ene spørgsmål, som jeg havde, var faktisk også fremtidsrelateret, og det var om det salg af statshavnene til kommunerne, som jo i virkeligheden er imod regeringens overordnede politik, og som vi faktisk kan nå at gøre noget ved endnu, fordi det ikke er lykkedes ret godt at få de havne solgt til kommunerne, fordi kommunerne ikke er så tossede at give den pris, som staten vil have.
Det var det, jeg godt ville have en kommentar til.
Knud Erik Hansen (SF), 2000-03-22:
Når hr. Martin Glerup siger, vi skal se fremad, så melder der sig en tanke om, hvad det så er for en virkelighed, vi kommer til at se med de ting, der ligger i planen for trafikområdet.
Det, vi har set, har jo været, at den miljøvenlige trafik har været i tilbagegang og biltrafikken er vokset, og med det, der ligger nu, også i redegørelsen, er der ikke tegn på, at det faktisk vender.
Hvis vi tager fritidstrafikken, går den i høj grad mod biltrafik.
Hvis vi tager udviklingen på erhvervsområdet med måden at håndtere lager på, er det også biltrafikken, den peger mod.
Når man ser på det, der politisk er gjort med hensyn til investeringerne i bilbroer, så fremmer det også biltrafikken.
Forholdet mellem pris og kvalitet i individuel trafik og kollektiv trafik fremmer også biltrafikken.
Så der er nogle klare udviklingstendenser i retning af biltrafikken, og det, der ligger i redegørelsen, vil ikke vende den.
Det er allerhøjst nogle justeringer.
Jeg tror, at hvis vi skal vende det, og det vil jeg godt spørge hr. Martin Glerup om, så skal vi til at tage nogle meget mere radikale midler i brug i form af roadpricing og bompenge i de områder, hvor vi har den kollektive trafik, som kan overtage transporten, og hvor man faktisk har nogle byområder, som er følsomme over for biltrafikken.
Jens Hald Madsen (V), 2000-03-22:
Jeg vil gerne spørge hr. Martin Glerup ikke blot som folketingsmedlem, men også som byrådsmedlem: Hvad er det, der gør, at miljøministeren som en kejser med sin embedmandsstab som et hof har en bedre viden om, hvordan detailhandelen skal udvikle sig i forskellige områder, end de, der lokalt er folkevalgte?
Hvad er det, der gør, at denne kejser i den grad skal bestemme, hvor folk f.eks. skal køre hen og handle?
Kunne man ikke prøve at lytte til befolkningen, som stemmer med deres fødder?
Jens Kirk (V), 2000-03-22:
Det er muligt, at det er sognerådspolitik sådan lige at ymte lidt om, at A 11, som går fra Thisted til grænsen, også burde have en vis standard, hvis vi bl.a. skal klare turiststrømmen om sommeren og andet, men hr. Martin Glerup var jo selv inde på, at hvis der nu lå f.eks. en større fabrik i Pandrup, så ville det medføre en større trafik til den lidt større fabrik, og det ville jo nok gøre, at hans antal kilometer kørt pr. person også ville blive betydelig større. Gør det ikke, at hr. Martin Glerup nu fortryder, at nogle af de beslutningsforslag, som den borgerlige opposition fremsatte, blev nedstemt?
Ja, vi kunne måske endda tage cyklen.
Helga Moos (V), 2000-03-22:
Jeg vil godt vende tilbage til landdistrikterne
: Har man i Socialdemokratiet et mål for, om der skal være en stigning i befolkningstallet i det åbne land og i landsbyerne, måske i takt med befolkningsstigningen, eller accepterer man en stagnation eller tilbagegang?
Hvad er egentlig Socialdemokratiets tanke om den udvikling, der skal foregå dér?
Martin Glerup (S), 2000-03-22:
Til fru Helga Moos vil jeg sige, at vi ønsker fra Socialdemokratiets side en positiv udvikling i landdistrikterne.
Vi har ingen ønsker om, at der skal ske en stagnation på det område, tværtimod.
Så vil jeg sige til hr. Jens Kirk, at jeg mener ikke, at det er sognerådspolitik, at man gerne vil have, at A 11 er en velfungerende vej.
Men det kunne godt være, når man har en plandebat, som gerne skulle hævde sig lidt over gulvhøjde, at vi skulle prøve at se på lidt perspektiver frem for at sige det samme, som vi altid siger. Det var det ene. Jeg mener, vi skal udnytte de forskellige styrkepunkter, og jeg mener ikke, at vi er unødigt restriktive med hensyn til det åbne land.
Jeg mener, der er mulighed for at starte op i overflødiggjorte landbrugsbygninger, men det er klart, at hovedparten af den industrielle udvikling skal foregå i udlagte industriområder.
Det tror jeg også nok vi er enige om.
Til hr. Jens Hald Madsen vil jeg sige, at hele detailhandelspørgsmålet, detailhandelmønsteret her i Danmark, jo har meget stor betydning.
Derfor har Folketinget vedtaget, at vi ikke vil acceptere flere af de her hæslige storcentre, som opsluger alle de små forretninger rundtomkring.
Og jeg mener i hvert fald at huske at have set, at de danske handelsstandsforeninger, landboforeningerne og en masse andre udmærkede mennesker har henvendt sig til os og sagt, at det var en rigtig god idé, at vi sørgede for, at der kunne være en mulighed for, at der kunne være et vist handelsmønster også i byer med ned til 1.000-2.000 indbyggere.
Og rent faktisk har den beslutning gjort, at der er 500 forretninger
i Danmark, der er blevet reddet siden den tid.
Det synes jeg hr. Hald Madsen skulle sæt pris på ligesom vi andre.
Jens Hald Madsen (V), 2000-03-22:
Jo, men forskellen er, at jeg lytter til befolkningen.
Hvis nu de her varehuse er så hæslige og så skrækkelige, hvorfor kommer befolkningen der så?
Hvorfor vælger de varehuset i stedet for den lille købmandsbutik?
Jo, det gør de, fordi der er prisforskel.
Hvis man ønsker at bevare sin købmandsbutik, kræver det, at man også køber ind dér.
Så er det, jeg spørger: Har miljøministeren mere forstand på, hvordan detailhandelmønsteret skal være, end hr. og fru Jensen? Handler det ikke om, at hr. og fru Jensen skal have friheden til at vælge, og at de vælger med fødderne og med deres pengepung?
Er det egentlig ikke i bund og grund det, det handler om, at give indflydelse til befolkningen og ikke spille overklog herinde i Tinget med hensyn til, hvad man skal gøre, hvad der er rigtigt?
Niels Helveg Petersen (RV), 2000-03-22:
For at tage det sidste først så er det, som jeg påpegede: NPT-traktaten udelukker ikke anvendelse af nukleare våben mod ikkekernevåbenstater under særlige omstændigheder.
Det er en fortolkning, jeg ikke vil anfægte, men jeg vil da gerne sige til hr. Keld Albrechtsen, at jeg gerne svarer på alle spørgsmål inden for de rammer, vi har i Det Udenrigspolitiske Nævn, hvor der er mulighed for at gå dybere ned i sagen.
Tove Videbæk (KRF), 2000-03-22:
I bemærkningerne til dette forslag står der, at der er behov for igen at stramme tilsynet med landets plejehjem og plejeboliger ved at etablere et lovpligtigt, regelmæssigt, uanmeldt og uafhængigt tilsyn med disse hjem og boliger, og det er jeg helt enig i.
Langt de fleste plejehjem behandler de ældre, som bor på disse, fint og giver dem den nødvendige omsorg og det nødvendige nærvær.
Men der har den sidste tid været tilfælde af omsorgssvigt, misrøgt osv., og derfor er der behov for, at der kommer både anmeldte og uanmeldte besøg af f.eks. en læge.
I bekendtgørelsen om tilsyn, som trådte i kraft i 1992, står der, at embedslægerne skal yde rådgivning på anmodning, og siden 1992 har det primære tilsyn med landets plejehjem ligget i kommunerne.
Men tilsynet fungerer simpelt hen ikke godt nok p.t. Jeg mener egentlig, at tilsynet lige så godt kunne gå tilbage til embedslægerne igen.
Derudover ville det være godt med en slags styrelse eller et udvalg, der er sammensat af både brugere og pårørende, ansatte og politikere samt flere ildsjæle.
De har alle en naturlig kontakt til stedet, både til de ansatte og brugerne og til folk, der kommer jævnligt på hjemmet.
Men ud over dette skal der være et tilsyn, der fungerer både anmeldt og uanmeldt, og det tilsyn mener jeg ikke skal foretages af kommunen, hvis det er et kommunalt plejehjem, der er tale om.
Kommunen må da være inhabil vedrørende mindst ét af disse job.
Disse funktioner bør skilles ad.
Vi skal i hvert fald have skabt tryghed på dette område
igen, og de uanmeldte tilsyn, hvis de udføres af en instans, som ikke er inhabil, kan være en af faktorerne, der kan være medvirkende til dette.
Så derfor kan Kristeligt Folkeparti støtte, at der skal føres tilsyn af en læge, men vi mener så, at det bør være embedslægen.
Jette Gottlieb (EL), 2000-03-22:
Enhedslisten synes, der er meget, der tyder på, at der er blevet et behov for et regelmæssigt tilsyn med forholdene i plejeboligerne, men næsten endnu mere vigtigt er det sådan set at opdyrke ansvarligheden for selve driften.
Og dér tror jeg ikke, man skal løbe fra, at kommunalbestyrelserne har et ansvar.
Jeg synes, man skal være med til at betone det.
De pårørende har også en slags ansvar, må man sige, og jeg synes også, beboerne selv har en slags ansvar for at definere, hvad det er for en orden, man vil have på de plejehjem, der skal være.
Tilsynsopgaven hører for os at se naturligt ind under embedslægen.
Der er ikke noget i vejen for at omdefinere embedslægeinstitutionens arbejdsområde, sådan at det udvides med det regelmæssige, uanmeldte tilsyn.
Sådan har det også været før.
Uanset hvilken model man vælger, er det vigtigt at gøre sig klart, at den enkelte plejebolig er den ældres hjem, og at det tilsyn altid skal finde sted under hensyn til den enkelte beboers privatliv.
I Københavns Kommune fører stadslægen allerede uanmeldt tilsyn med de kommunale plejeinstitutioner.
Tilsynet koncentrerer sig ikke bare om de registrerbare forhold såsom rengøringsstandard og medicinopbevaring og sådan noget, men også om trivslen.
Det sidste prøver man at få et billede af gennem samtaler med beboere og pårørende.
Det er vores opfattelse, at den københavnske tilsynsmodel fungerer godt.
Men jeg vil godt gentage, at tilsyn i sig selv ikke løser de problemer, som f.eks. for ringe personalenormeringer fører til.
Hver enkelt beboer har sin egen praktiserende læge præcis ligesom alle andre borgere i landet.
Den læge har ansvaret for behandling og medicinordinering, men jo også for den ældres trivsel.
Det kan godt være, at det er et sted, hvor man også skal minde om en ansvarlighed.
For selvfølgelig er den praktiserende læge ansvarlig for og har pligt til at gøre opmærksom på de forhold, han eller hun bliver bekendt med på plejehjemmet.
Så der er måske også et sted dér, hvor man skal råbe lidt op. Men det er Enhedslistens opfattelse, at det er en god idé med et regelmæssigt, uanmeldt tilsyn.
Vi mener, det skal ligge under embedslægen, og derfor synes vi ikke, at det her forslag er et godt forslag.