Lene Espersen (KF), 2003-01-23:
Det internationale politisamarbejde styrkes år for år.
De nationale politimyndigheder arbejder stadig tættere sammen på tværs af landegrænserne, og samarbejdet udbygges og intensiveres løbende i bestræbelserne på effektivt at bekæmpe den grænseoverskridende kriminalitet.
Samarbejdet har mange facetter, og det vil ikke være muligt at komme ind på alle i dag.
Men fælles for de mange former for samarbejde er imidlertid, at de egentlige politimæssige opgaver løses af nationale myndigheder, og at samarbejdet med udenlandske politimyndigheder foregår i overensstemmelse med national ret.
Dansk politi har gennem mange år haft et tæt og tillidsfuldt samarbejde med politimyndighederne i de øvrige nordiske lande.
Samarbejdet foregår dels på centralt plan, dels gennem et direkte samarbejde mellem de lokale politimyndigheder.
De nærmere retningslinjer for dansk politis deltagelse i samarbejdet med de øvrige nordiske politimyndigheder er fastlagt i en kundgørelse fra Rigspolitichefen.
Det daglige tætte og direkte samarbejde mellem de nordiske politimyndigheder gør det muligt for politiet hurtigt, enkelt og effektivt at udveksle oplysninger af betydning for den politimæssige indsats i de enkelte lande.
Et af de væsentligste elementer i det nordiske politisamarbejde er udsendelsen af politifolk som fællesnordiske forbindelsesofficerer til en række tredjelande.
Forbindelsesofficerens opgave er at lette kontakten og det politimæssige samarbejde mellem de nordiske lande og de lande, hvortil forbindelsesofficererne er udsendt.
Fællesnordiske forbindelsesofficerer er for tiden udsendt til 24 destinationer rundtomkring i verden, hvorfra forbindelsesofficererne ofte dækker flere lande.
Det gælder bl.a. USA.
Ad hoc-ordninger, hvor udenlandske politifolk for en periode udstationeres som forbindelsesofficerer i Danmark, kan ligeledes komme på tale.
En litauisk forbindelsesofficer har således været udstationeret i forbindelse med efterforskningen af de mange sager, hvor litauiske bander har opereret i Danmark.
Med henblik på at styrke bl.a. det politimæssige samarbejde i Østersøområdet er der etableret en særlig task
force vedrørende organiseret kriminalitet
Taskforcen, den operative komité under denne og de mange ekspertgrupper, der er nedsat af taskforcen, har siden 1996 dannet rammen om at styrke et operativt samarbejde mellem Østersølandenes politimyndigheder om en række former for grænseoverskridende kriminalitet.
Taskforcen har i den forbindelse fokuseret på at lette den direkte kontakt samt ikke mindst informations- og erfaringsudvekslingen mellem politimyndighederne i Østersølandene.
Et konkret projekt, Operation Sigismund, har ført til beslaglæggelse af 123 kilo amfetamin og anholdelse af 77 personer.
Det politimæssige samarbejde inden for rammerne af Den Europæiske Union er jo nok det mest veludviklede internationale politisamarbejde, som Danmark deltager i.
Jeg vil ikke gennemgå alle vedtagelser i EU, som tager sigte på at styrke og udbygge det politimæssige samarbejde mellem EU-landene, men jeg vil gerne fremhæve et par hovedområder.
Som et led i samarbejdet om opretholdelsen af offentlig orden og sikkerhed har Rådet vedtaget flere retsakter om det politimæssige samarbejde bl.a. i forbindelse med internationale fodboldkampe og andre større internationale arrangementer.
Samarbejdet skal sikre, at der udveksles oplysninger om mulige trusler mod den offentlige orden og sikkerhed, så værtslandene kan træffe de nødvendige forholdsregler. Endvidere er der skabt mulighed for at trække på udenlandske politifolks kendskab til og erfaring med f.eks. tilrejsende hooligans i forbindelse med fodboldkampe.
Rådet har ligeledes vedtaget en række retsakter, som tager sigte på at styrke informationsudvekslingen mellem de nationale politimyndigheder på en række specifikke områder om f.eks. narkotika og IT-kriminalitet.
Fælles for en række af disse vedtagelser er, at der i de enkelte lande udpeges kontaktpunkter, så der hurtigt og enkelt kan etableres kontakt mellem de andre landes politimyndigheder.
Flere vedtagelser i Rådet ligger herudover op til, at EU-landene i fællesskab udarbejder oversigter over særlig ekspertise, man har oparbejdet i de enkelte lande, og som efter omstændighederne vil kunne stilles til rådighed for kriminalitetsbekæmpelsen i andre lande.
Under det netop afsluttede danske EU-formandskab lykkedes det også at opnå betydningsfulde fremskridt på to meget vigtige områder inden for det politimæssige samarbejde.
For det første er der taget skridt til at styrke udvekslingen af oplysninger mellem EU-landenes politimyndigheder om indholdet af nationale registre og databaser.
Det nye initiativ lægger ikke op til, at vi skal samkøre vores registre, eller at udenlandske politifolk skal kunne søge direkte i de danske databaser.
Derimod skal vi på en effektiv måde kunne bede andre lande om at foretage søgninger i deres nationale registre og hurtigt meddele os resultatet.
Selve søgningen og den eventuelle videregivelse af oplysninger skal naturligvis foregå i overensstemmelse med lovgivningen i de enkelte lande.
For det andet lykkedes det i december at nå til politisk enighed i Rådet om et dansk forslag til rådsafgørelser om fælles brug af EU-landenes forbindelsesofficerer i tredjelande.
Europol er naturligvis hjørnestenen i det europæiske politisamarbejde.
Konventionen og de nærmere regler, som Rådet har fastlagt i medfør af konventionen, udgør rammen for en effektiv udveksling af oplysninger og et tæt samarbejde
mellem EU-landene og deres politimyndigheder som led i efterforskningen af grænseoverskridende organiseret kriminalitet.
Et vigtigt element i Europols virksomhed er muligheden for at etablere konkrete analyseprojekter, hvor Europol indsamler og bearbejder oplysninger om bestemte former for kriminalitet, f.eks. rockerkriminalitet, for derefter at stille analyseresultaterne til rådighed for den politimæssige indsats i de enkelte lande.
Herudover er Europols informationssystem under udvikling, et informationssystem, som vil gøre det muligt for de nationale politimyndigheder på en hurtig og effektiv måde at udveksle oplysninger om efterforskning af grænseoverskridende kriminalitet.
Europols konkrete betydning for dansk politi blev demonstreret i 2001, hvor en ungarsk pengekurer blev anholdt i København, og hvor det via Europol efterfølgende lykkedes at optrevle en narkoorganisation forankret i Tyskland og med forgreninger til flere europæiske og også afrikanske lande. Bestræbelserne går i disse år ud på at styrke Europols operative støttefunktion i forhold til de nationale politimyndigheder.
Et markant resultat under det danske EU-formandskab var derfor, at vi i december kunne nå til politisk enighed i Rådet om omfattende revision af Europol-konventionen netop med det sigte.
Schengenkonventionen om ophævelse af personkontrollen ved de indre grænser indeholder en række vigtige bestemmelser af betydning for det internationale politisamarbejde.
Det vigtigste element er, at der etableres et tæt og direkte samarbejde mellem politimyndighederne i de grænsenære områder, som i overensstemmelse med national ret samarbejder tæt om udveksling af oplysninger om og løsning af konkrete politimæssige opgaver.
For Danmarks vedkommende er disse regler udmøntet i bilaterale aftaler med Sverige og Tyskland. Schengenreglerne giver som bekendt ligeledes mulighed for, at politifolk fra et Schengenland i et meget begrænset omfang og efter præcise retningslinjer udfører visse opgaver i et andet Schengenland.
Erfaringerne, siden Danmark indtrådte i Schengensamarbejde, har været, at denne ordning fungerer uden problemer.
Det er da også baggrunden for, at der nu lægges op til en udvidelse af reglerne, så også ikkemistænkte i visse tilfælde kan observeres på tværs af grænserne.
Schengeninformationssystemet gør det muligt for politiet hurtigt at undersøge, om en person er eftersøgt, eller om f.eks. en bil er efterlyst i et andet Schengenland.
Dette er naturligvis et vigtigt arbejdsredskab for politiet, og alene i 2002 var der 375 såkaldte hits i udlandet på grundlag af danske indberetninger i informationssystemet.
På globalt plan har Interpol gennem årene været omdrejningspunktet for det internationale politisamarbejde. Samarbejdet mellem de i dag mere end 180 medlemslande foregår inden for rammerne af national lovgivning, og Europol er ifølge sine vedtægter afskåret fra at deltage i aktiviteter af politisk, militær, religiøs eller racemæssig karakter.
Hovedelementet i Interpol-samarbejdet er etablering af et globalt kommunikationsnetværk, som gør det muligt for nationale Interpol-kontorer i den enkelte lande hurtigt og effektivt at sætte sig i forbindelse med hinanden.
Interpols kommunikationssystem anvendes ofte til at rundsende internationale anholdelsesbegæringer.
I hastende tilfælde kan også retsanmodninger og udleveringsbegæringer sendes via systemet.
De internationale efterlysninger vil oftest have karakter af en begæring om anholdelse med henblik på udlevering.
Det er herefter op til de enkelte lande at tage stilling til, hvilke forholdsregler der skal iværksættes på baggrund af en konkret efterlysning.
Hvis dansk politi skal skride til anholdelse på baggrund af en international efterlysning, forudsætter det, at betingelserne i udleveringsloven og retsplejeloven er opfyldt.
Dette beror på en konkret vurdering, hvor indholdet og karakteren af den udenlandske efterlysning naturligvis har betydning.
Herudover formidler Interpol oplysninger af politimæssig betydning til de enkelte lande og deltager i tilrettelæggelsen og koordinationen af konkrete samarbejdsprojekter.
Dansk politi deltager bl.a. i Interpols særlige specialistgruppe vedrørende forbrydelser mod børn, hvor mere end 30 lande drøfter og udveksler erfaringer om den politimæssige indsats på området.
Interpols generalforsamling med deltagelse af alle medlemsstater mødes en gang årligt bl.a. med henblik på at vedtage Interpols budget og udpege medlemmer af Interpols eksekutivkomité.
Interpols daglige ledelse varetages af en generalsekretær, der vælges for en 5-årig periode af den 13 mand store eksekutivkomité.
For tiden er amerikaneren Ronald Noble generalsekretær for Interpol.
Interpols hovedsæde ligger i Lyon, hvor medarbejderne arbejder under generalsekretærens ledelse.
Interpol har i 2003 et budget på ca. 225 mio. kr., hvoraf Danmarks bidrag udgør ca. 2,3 mio. kr.
Midlerne skal bl.a. anvendes til moderniseringen af det globale kommunikationssystem og støtte til opbygning af kommunikationsstrukturer især i Afrika og Asien.
Samtidig er det vigtigt for mig at understrege, at dansk politi er meget opmærksom på, hvem man kommunikerer med via Interpol-systemet, og hvilke oplysninger der i givet fald videregives via dette system.
Sådan må det naturligvis være
, når der er tale om et globalt system. Det internationale politisamarbejde vil også i de kommende år stille os over for store udfordringer. Samarbejdets udvikling vil være præget af ønsket om at styrke et operativt samarbejde for derigennem at opnå konkrete operationelle resultater som led i bekæmpelsen af den grænseoverskridende kriminalitet.
Informationsudvekslingen vil blive udbygget, forenklet og effektiviseret.
Det gælder også samarbejdet om i fællesskab at indsamle og bearbejde oplysninger om kriminalitetsudviklingen, således at de enkelte lande i endnu højere grad kan målrette den politimæssige indsats.
Samtidig vil vi i forhåbentlig i endnu højere grad kunne gennemføre koordinerede politioperationer og fælles efterforskninger med Europol i en vigtig støttefunktion.
Udvidelsen vil også have betydning for Schengensamarbejdet, der nu foregår som en integreret del af EU-samarbejdet.
Her er det imidlertid ikke blot et spørgsmål om de nye medlemslande i Central- og Østeuropa, men også om Storbritannien og Irland samt muligvis Schweiz.
Vi står over for nogle store udfordringer, men det internationale politisamarbejde vil også fremover hvile på det helt fundamentale princip, at ansvaret for den politimæssige indsats i de enkelte lande henhører under de nationale politimyndigheder, der arbejder tæt sammen med andre landes politimyndigheder i overensstemmelse med national lovgivning.