Henning Gjellerod (S), 2000-11-02:
Indledningsvis vil jeg gerne takke udenrigsministeren for den skriftlige redegørelse og den mundtlige besvarelse af forespørgslen, og jeg vil med det samme sige, at jeg fuldt ud deler de synspunkter, som udenrigsministeren har givet med hensyn til Menneskerettighedsdomstolens virke.
Jeg tror, jeg her kan tale på hele delegationens vegne.
Det er min absolutte mening, at Europarådet er blevet mere synligt gennem de sidste par år, og at den debat, som vi havde sidste år, var medvirkende hertil.
Nu vil jeg så komme med nogle bemærkninger om arbejdet i den parlamentariske forsamling.
Det er jo sådan, at Europarådet vokser.
Europarådet vokser endnu.
I juni anbefalede den parlamentariske forsamling optagelse af Armenien og Aserbajdsjan, og når disse to lande er accepteret også af ministerkomiteen, ja, så er antallet af medlemslande i Europarådet oppe på 43. Tilbage er der nu kun tre-fire lande, som endnu ikke har opnået medlemskab af Europarådet.
Det drejer sig om Belarus, Bosnien-Hercegovina og Jugoslavien, altså Serbien-Montenegro, og endelig har Monaco indledt formelle tilnærmelser til samarbejdet i Europarådet.
Med hensyn til Jugoslavien vil det være sådan, at på det kommende standing committee møde i næste uge vil den nye præsident i Jugoslavien, Kostunica, være til stede. Medlemskab af Europarådet er en anerkendelse af, at et land opfylder europæiske standarder for et velfungerende demokrati, samtidig med at det er en absolut betingelse for enhver samarbejdsaftale med Den Europæiske Union.
En gang om året spiller den parlamentariske forsamling
en rolle, der rækker langt uden for det europæiske kontinent.
Forsamlingen udgør under samlingen den sidste uge i september den parlamentariske dimension for arbejdet i OECD, Organisationen for Samarbejde og Udvikling i Europa.
I år fandt debatten sted den 27. september, og ved den lejlighed diskuterede delegationer fra Canada, Mexico, Australien, New Zealand, Japan og Korea på lige fod med deres europæiske kolleger.
Man diskuterede økonomisk udvikling i de vestlige industrilande, efterkrisen i Asien omkring 1997, man tog bestik af virkningen af globaliseringen på den regionale økonomiske udvikling, såvel i ilande som i ulande, og den afgående formand for den økonomiske komité, fru Helle Degn, præsenterede en rapport om international bekæmpelse af korruption og økonomisk kriminalitet.
Formålet med dannelsen af Europarådet for 51 år siden var at sikre fred og stabilitet inden for medlemslandenes grænser og gerne udenfor ved at indføre menneskerettighedsprincipper, respekt for lov- og retsorden, beskyttelse af minoriteter og sikring af fundamental frihed.
Det skal imidlertid indrømmes, at i Europa som helhed, det Europa som omfatter både Rusland, Kaukasus, Balkan og det tyrkiske område, er fred og stabilitet ikke nogen selvfølge, desværre langtfra.
Disse stater befinder sig under en såkaldt overvågningsprocedure, som giver anledning til offentlig debat om fremskridt og pludseligt opståede og omsiggribende spændinger i den pågældende medlemsstat.
Netop derfor har udviklingen i Tjetjenien i de sidste års tid været overvåget og vurderet i forsamlingen.
Der har været debatter, der er udstedt anbefalinger til de russiske myndigheder, til ministerkomiteen og til det internationale samfund.
Og ad hoc-grupper har rejst rundt for at orientere sig om situationen på stedet.
I april fik den russiske delegation frataget stemmeretten i den parlamentariske forsamling, men ikke desto mindre er dialogen med den russiske delegation fortsat, idet medlemmer af Europarådet deltog i den russiske Statsdumas høring om Tjetjenien den 21. september, og ugen efter deltog nogle af den russiske delegations medlemmer i debatten om Tjetjenien, altså under den ordinære session i den parlamentariske forsamling den sidste uge i september.
Denne debat bekræftede den parlamentariske forsamlings anbefaling til ministerkomiteen om at skride til suspension af Ruslands medlemskab af Europarådet, hvis der ikke skete en række forbedringer af den russiske hærs opførsel over for tjetjenerne.
Det turde være overflødigt at sige, at man også har fordømt krænkelser af menneskerettigheder udført af tjetjenernes såkaldte kæmpere.
Der er altså forskel i holdningen over for Rusland i Tjetjenienspørgsmålet mellem den parlamentariske forsamling og ministerkomiteen, ikke hvad angår fortsættelse af en dialog og hjælp til demokratisk opbygning i Rusland og heller ikke til, hvilke krav der skal stilles her og nu for opfyldelse af medlemskabets betingelser, men der er altså en forskel med hensyn til, med hvilken konsekvens der skal reageres over for russerne.
Europarådets parlamentariske forsamling har været optaget af at følge bestræbelserne for at skabe et charter for grundlæggende rettigheder inden for Den Europæiske Union. Den danske indsats med hensyn til at påvirke udformningen af det udkast, der nu skal diskuteres, har efter min mening været prisværdigt.
Fra dansk side kan vi være tilfredse med, at det nu ser ud til at blive en politisk hensigtserklæring, der på alle måder respekterer den europæiske menneskerettighedskonvention.
Jeg er sikker på, at Europarådet vil følge tilblivelsen af dette charter lige så tæt, som vi vil gøre fra dansk side. Jeg skal kort komme med nogle få bemærkninger fra den parlamentariske forsamlings bureau.
Jeg er endnu i år medlem af dette bureau, og jeg vil bare sige, at samarbejdet mellem ministerkomiteen og den parlamentariske forsamling er blevet bedre.
Det har været ude i noget, der har lignet en krise for et par år siden, men der er heldigvis en bedring undervejs.
Og den parlamentariske forsamling er på vej med en ny udvalgsstruktur, en mere enkel udvalgsstruktur, som gerne skulle resultere i, at der i fremtiden kommer færre rapporter.
Endelig skal jeg bekræfte, hvad udenrigsministeren også var inde på, at samarbejdet mellem den danske delegation og den danske repræsentation på stedet i Strasbourg er godt, og vi vil gerne takke for dette samarbejde og også takke for, at Udenrigsministeriet vil gøre, hvad de kan, for at det fortsat skal være godt. Jeg skal nu til slut på vegne af samtlige stillere af forespørgslen, og det vil sige Socialdemokratiet, Venstre, Det Konservative Folkeparti, SF, Dansk Folkeparti, Centrum-Demokraterne, Det Radikale Venstre, Enhedslisten og Kristeligt Folkeparti, fremsætte følgende:
Forslag til vedtagelse
»Folketinget tager regeringens redegørelse til efterretning og opfordrer regeringen til fortsat at arbejde for at styrke samarbejdet og dialogen mellem Europarådets parlamentariske forsamling og ministerkomiteen.
Endvidere opfordres regeringen til at arbejde for, at alle borgere i Europarådets medlemslande får gavn af menneskerettighedskonventionen.
Dette bør ske ved oplysning om konventionen gennem Europarådet og ved gennemførsel af retsstatsprincippet i alle medlemslande samt ved en styrkelse af Europarådets aktiviteter i øvrigt på menneskerettighedsområdet.
Endvidere opfordres regeringen til at arbejde for, at den parlamentariske forsamling og Menneskerettighedsdomstolen sikres det fornødne økonomiske grundlag til udøvelse af deres aktiviteter.
Endelig opfordres regeringen til fortsat årligt at fremsætte en skriftlig redegørelse til Folketinget indeholdende en status over arbejde i Europarådet.«