Arne Melchior (CD), 1998-06-11:
Som jeg havde lejlighed til at minde om tidligere på dagen, er der altså en halv snes arbejdsdage tilbage i indeværende samling, så det skal mindst gå i eksprestogstempo, hvis det her forslag skal kunne nå at blive færdigbehandlet.
Men det hindrer jo ikke, at det kan blive førstebehandlet i dag, som det jo altså også bliver - eller begge forslag endda.
Det skorter ikke på sympati fra CD's side.
Det gør det ikke.
Jeg var da også ked af, da forbindelsen København-Gedser-Berlin blev nedlagt, men det havde jo nogle grunde.
Det havde jo først og fremmest den grund, at der ikke var mange, der var interesseret i den.
Og vi har jo tidligere på dagen behandlet lovforslag nr. L 85 om DSB's selvstændiggørelse, og der står
faktisk i § 2, stk. 1, sidste sætning: »Virksomheden drives på forretningsmæssigt grundlag.«
Det må jo være udgangspunktet. Det betyder ikke, at der ikke må være underskudsgivende strækninger; det må der.
Men det skal vel så primært være i indenrigstrafikken og ikke i den internationale trafik.
På den anden side omfatter vores sympati også udenrigstrafikken; det gør den da i høj grad.
Vores sympati omfatter også dette, at vi skal kunne komme hurtigt til Tysklands kommende hovedstad og syd- og østover derfra.
Tanken kan vi altså som sagt godt både forstå og lide.
Og nu er år 2000, hvor Berlin skal indvies som forbundshovedstad, altså rykket de år nærmere, og så tør jeg da ikke udelukke, at det også rykker nærmere med en genetablering af denne forbindelse.
Men prognoserne, som siger, at den vil være lønsom i dag, kender jeg ikke.
Og der må jeg nok sige, at der gør B 45, altså Enhedslistens forslag, lidt mere ud af det ved ærligt at sige - og det er pkt. 5 i Enhedslistens forslag: »Et eventuelt underskud dækkes over finansloven.«
Det har de fire andre forslagsstillere, Venstre, De Konservative, Dansk Folkeparti og Kristeligt Folkeparti, underligt nok ikke kunnet mande sig op til.
Det er, som om man har villet spare på bogstaverne, så korte både selve forslaget og bemærkningerne er.
Når jeg har hørt på hr. Svend Erik Hovmands tale
, må jeg sige, at så var der jo meget mere gods i den, end der i og for sig er i forslaget.
Det virker, som om det er kommet lidt for tidligt, eller jeg vil sige, det virker også, som om det er kommet lidt for tidligt.
Så trods al sympatien har vi ikke rigtig noget at have den i.
Men jeg tør som sagt ikke udelukke, at udviklingen vil medføre, at tiden sig nærmer. DSB har ladet høre fra sig i går i anledning af førstebehandlingen af disse to forslag.
Og DSB siger: Jamen når I nu fra Folketingets side, fra lovgivningens side, åbner for at udlicitere strækninger, er det så ikke en udmærket plan at prøve at udlicitere denne strækning?
Nu er der selvfølgelig så det besværlige ved det, at tyskerne skal være involveret.
Også det beskæftiger de fire partiers forslag, B 47, sig ikke med.
Det undrer mig, at man ikke er kommet ind på det ved udarbejdelsen af sit forslag.
Men altså, færdiggørelse i indeværende samling kan vist kun blive med negativt resultat.
Men jeg forudser da, at vi skal hilse på det forslag igen i næste samling, og så må vi se, om vi er kommet yderligere nær det.
Og jeg vil gerne inddrage i udvalgsarbejdet og i overvejelserne med ministeren, om der her var en meget fin og speciel chance for at prøve udliciteringsvejen, for så kan man da være sikker på fra forslagsstillernes side, at så vil de, der eventuelt vil lægge billet ind på det, også gøre noget for at promovere ruten og få den solgt og få tiltrukket nogle passagerer, hvis det kan lade sig gøre.