Ole Stavad (S), 2000-04-11:
Også her kan jeg takke for et betydeligt flertal, der har givet tilslutning eller har udtalt sig positivt om forslaget.
så synes jeg jo, at med den indgang, som også Venstre og De Konservative normalt ville have omkring retssikkerhed, omkring klarhed, omkring regler, som ikke kan misforstås, som ikke fortolkes forskelligt alt efter, om man nu bor i X eller i Y kommune, så har man dér det absolut bedste dokumentationsmateriale for, at det her forslag først og fremmest har ét formål, nemlig at sikre, at alle får en ensartet behandling ud fra nogle helt klare regler og principper, og ikke, hvem der tilfældigvis ligner den pågældende.
Det var der i øvrigt en hel del der kritiserede mig for.
Jeg fik et hav af breve, hvori jeg blev skældt ud, fordi jeg
netop ikke gjorde det, som hr. Flemming Hansen kritiserede det her for.
Jeg mener, det er det modsatte.
Jeg reagerede ved at sige, at efter min bedste overbevisning er der noget af det her, der er grund til at se på, men jeg ville ikke drage nogen konklusioner.
Derimod ville jeg meget gerne undersøge det her nøjere og skabe et ordentligt beslutningsgrundlag for: Er der et problem, hvad er størrelsen af problemet, og hvad er løsningen på problemet?
Derfor var den finanslovaftale, der blev indgået, heller ikke en aftale, der konkluderede, men en aftale, der sagde: Det her problem skal undersøges ordentligt, og med baggrund i den undersøgelse skal vi så træffe beslutning om, hvordan man kan give en rimelig og en ensartet og en lige behandling.
Derfor er det her jo ikke et forslag, der har til hensigt at hjembringe et bestemt provenu.
Men den ulighed, den forskellighed, som er afdækket ved at indhente oplysningerne direkte ude hos de kommunale skatteforvaltninger, der sidder med de konkrete oplysninger, som er afdækket i skemaet på side 13, kan regeringen i hvert fald ikke leve med. Jeg glæder mig over, at der er klare tilsagn fra et flertal i det her Folketing ved førstebehandlingen, og at der er et klart flertal i Folketinget, der heller ikke kan leve med det.
Og jeg er dybt forundret over reaktionen fra hr. Flemming Hansen og også fra Venstres ordfører.
Det kunne man så have diskuteret.
Men en indgang, der siger, at vi lader så bare 5 og 7 være lige, selv om vi kan konstatere, at det er fuldstændig tilfældigt, hvordan der beskattes i dag!
Vi kan konstatere i det her skema, at de, der er beskattet lavest, er helt nede at beskattes med under 2 pct., at for de tre boligers vedkommende, der er i den første
kolonne
med en værdi på over 5 mio. kr., sættes man kun i skat af 80.000 kr.
Mener hr. Flemming Hansen, at det er en rimelig måde, når vi kan konstatere i den anden ende af skalaen, at dér er man beskattet med over 8 pct. af den værdi, som er anført som ejendomsvurdering for den pågældende bolig?
Det er altså en ulighed, der er tale om her.
Dér må jeg sige at jeg nok havde forventet en lidt anden reaktion fra de to partier, men sådan kan man jo indimellem blive skuffet.
For den retssikkerhed, der jo ofte tales så meget om, og som ikke mindst hr. Flemming Hansen taler så meget om, mener jeg også bør gælde på det her område.
Der har været meldinger tilbage fra de kommunale skatteforvaltninger, der har sagt: Jamen
godt nok har der været en formodningsregel af den karakter, men vi har ikke rigtig kunnet regne med den.
Og det, vi skaber nu, også for den enkelte, der køber den her bolig, der får den bolig stillet til rådighed af sit selskab, er, at så er der klarhed over det i dag, og man kan på forhånd regne ud, hvad det så er, det får af skattemæssige konsekvenser.
Man kan sætte sig ned og foretage sine dispositioner ud fra, om man nu synes, den ene eller den anden måde at indrette sig på er den rigtige, fordi man kender oplysningerne på forhånd.
Det er klare regler.
Til hr. Frank Aaen vil jeg da gerne returnere og sige tak for samarbejdet.
Det var jo ikke mindst oven på udsendelsen en dyst, vi alle her i Folketingssalen fik, også med en række spørgsmål.
Folketinget satte fokus på spørgsmålet, som blev taget op af Enhedslisten og SF, også i forbindelse med finanslovdrøftelserne, og vi var glade for, at der var en tilslutning fra tre partier ud over regeringspartierne til det her, og vi har gjort os umage med, at det er ordentligt.
De skal betale den skat, de skal, hverken mere eller mindre, sådan som andre behandles.
Til hr. Flemming Kofod-Svendsen siger jeg tak for tilslutningen, og jeg er parat til, at vi prøver at kigge på, om der er en særlig problemstilling i forhold til nogle ganske få - det må være meget, meget få, vi taler om - landbrugsejendomme, hvor der er bopælspligt for en hovedaktionær.
Jeg kan ikke komme i tanker om andre, men lad os undersøge det, og lad os se, om der er en reel problemstilling dér, vi skal forholde os til.
Hr. Kim Behnke var inde på de mange danskere, der forlader landet.
Der kommer lige så mange danskere tilbage hertil.
Og hvis nu hr. Kim Behnke kigger i sin udvalgsstak i Skatteudvalget, vil han konstatere, at jeg for ikke ret lang tid siden til Folketingets Skatteudvalg har oversendt en undersøgelse, der er en ajourføring af en tidligere undersøgelse af nogle, der er udvandret og indvandret til henholdsvis Spanien og England - det er vel ikke de to mindst interessante lande - og den dementerer i hvert fald det billede, som hr. Kim Behnke giver.
Den tegner nok snarere billedet af, at det i langt større udstrækning er unge mennesker, der rejser ud, måske i forbindelse med uddannelse osv.
Så derfor synes jeg, at hr. Kim Behnke skulle kaste et blik på den undersøgelse, som er ganske grundig, og som er oversendt til Folketingets Skatteudvalg, for ligesom at få ajourført sine fordomme og måske få dem ødelagt en lille smule og få skabt en mere sandt billede af, hvordan virkeligheden ser ud.
Det er tilsigtet, det er noget, vi gør os umage for, og det er ikke en dårlig behandling af folk, der driver virksomhed.
De skal beskattes på lige fod med alle andre, og det er det, der er hensigten med det her forslag.