runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Torben Hansen (S), 2004-06-01:
Som det allerede blev klart ved førstebehandlingen, kan Socialdemokratiet ikke støtte lovforslaget, og vi kan heller ikke støtte ændringsforslagene fra ministeren.
Vi har et ønske om først og fremmest - overalt om man vil - at bevare de landskabelige og rekreative værdier, som risikerer at gå tabt ved byggeri af disse sommerhuse.
Det er klart, at lovforslaget rejser flere spørgsmål.
Er de 8.000 sommerhuse udtryk for en velovervejet beregning af, hvad der er behov for?
Er det udtryk for et skøn ud i den blå luft, eller er det noget, man har siddet og spillet terning om et eller andet sted?
Det fremgår overhovedet ikke af noget som helst punkt i lovforslaget, hvor tallet 8.000 kommer fra, og det må vi altså betragte som værende udokumenteret.
Dokumenteret er det til gengæld, at der allerede i dag er et sted mellem 20.000 og 30.000 ubebyggede sommerhusgrunde, og det naturlige spørgsmål må selvfølgelig være: Hvorfor går man ikke i gang med at udnytte de ubebyggede sommerhusgrunde, der allerede findes, frem for at begynde at udlægge flere grunde i kystnærhedszonen?
I lovforslaget ligger der også et forsøg på at pakke det ind i nogle lokaløkonomiske betragtninger om yderområderne, og her er der to ting, som vi mener er forkerte.
For det første er det vores klare opfattelse, at hvis det er sådan, at man skal opnå noget rent økonomisk i yderområderne, er det måske helt andre instrumenter, man skal spille på.
Det kan være uddannelsesinstitutioner, videnserhverv, edb og lign., for vi tror ikke på, at 8.000 sommerhuse spredt rundtomkring i yderområderne løfter noget som helst. De vil tværtimod på sigt være med til at forarme naturen i de områder, hvor de er udlagt, yderligere. For det andet opererer man i de beregninger, der er foretaget, med udlejningsprocenter på mellem 50 og 80, men man kan jo se, at for de 200.000 sommerhuse, der findes i dag, er den gennemsnitlige udlejningsprocent rent faktisk kun 15, så tallene hænger altså ikke sammen.
På baggrund af, at tallene ikke hænger sammen, og fordi vi vil være med til at bevare landskabelige og rekreative værdier, vil Socialdemokratiet stemme imod både lovforslag nr. L 202 og det næste, altså L 226.
Hans Christian Schmidt (V), 2004-06-01:
Det er tankevækkende, at man skal høre stærke ord som politisk dovenskab fra et folketingsmedlem, som i grunden selv har udvist det ved ikke at få bragt sit eget forslag frem.
Jeg vil bare sige til fru Elsebeth Gerner Nielsen, at vi er jo nogle, der har været medlemmer af Folketinget et godt stykke tid.
Vi har været her så længe, at vi kan huske den tidligere regering, vi kan huske, at fru Elsebeth Gerner Nielsen også har været minister, og der er nu ikke meget, der ser forskelligt ud i forhold til dengang, vil jeg bare sige.
Det er helt almindeligt, at folketingsmedlemmer selv finder ud af, hvilke forslag de vil stille, og det er i øvrigt helt, som det plejer at være, at systemet hjælper med til at udforme ændringsforslag, nøjagtig som det skete med skovloven, og nøjagtig som det skete med naturbeskyttelsesloven.
Det kunne også være sket her.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2004-06-01:
I forbindelse med naturbeskyttelsesloven og skovloven stillede oppositionen stribevis af ændringsforslag.
Vi var enormt grundige, vi lavede en meget stor del af arbejdet selv, men ministeren gad ikke engang tage ordet her i salen til et eneste af ændringsforslagene. Og hvad kan vi lære af det som opposition?
Vi kan lære, at hvis der overhovedet skal være nogen forestilling om, at vi kan få regeringen med på noget, skal regeringen selv komme med det, for hvis oppositionen kommer med det, stemmer man
garanteret ikke for, ja, man gider ikke engang kommentere det.
Det er politisk dovenskab!
Hans Christian Schmidt (V), 2004-06-01:
Jeg synes egentlig, det er utroligt, at vi har et folketingsmedlem, der ikke har lyst til at være folketingsmedlem.
Det er da helt utroligt.
I forbindelse med naturbeskyttelsesloven spurgte man, om vi ville hjælpe med.
Jeg tror, der blev stillet 30 ændringsforslag her og omkring 20 ændringsforslag til skovloven, og systemet udarbejdede svar til gavn for folketingsmedlemmerne, som kan bruge dem bagefter.
Men nu vil fru Elsebeth Gerner Nielsen have, at ministeren skal påtage sig ansvaret for, at fru Elsebeth Gerner Nielsen ikke har arbejdet videre med sit forslag, og det synes jeg simpelt hen ikke er rimeligt.
Hvis fru Elsebeth Gerner Nielsen gerne ville have fremmet sit forslag, hvorfor gik fru Elsebeth Gerner Nielsen så ikke gik i gang med det?
Det er da tilladt, at man kan sende signaler om, hvordan og hvorledes man har lyst til at gøre. Jeg siger det, fordi der skete det under førstebehandlingen, at da jeg som minister gik herop og kommenterede fru Elsebeth Gerner Nielsens forslag, lød svaret
fra fru Elsebeth Gerner Nielsen, at nu skulle ministeren altså lige passe lidt på, at han ikke bare tog hele hånden, fordi man rakte en lillefinger frem.
Jeg synes da, det er helt automatisk, at man selv tilkendegiver, hvordan ens forslag skal forstås.
Det er da folketingsmedlemmets opgave, det kan man da ikke overlade til ministrene.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2004-06-01:
Ministeren vil ikke udarbejde et forslag til, hvordan man kan sælge noget jord, som kunne udlægges til natur, det vil sige, at staten kunne opkøbe noget natur, som for øjeblikket er udlagt som sommerhusgrunde, mod at vi til gengæld fik udlagt nogle andre sommerhusgrunde.
Jeg synes, det er interessant, at det er et folketingsmedlem, der skal lave det stykke arbejde.
Jeg har altid opfattet det på den måde, at det er ministeren, der har hele systemet i ryggen, som sidder på pengene og oven i købet har et solidt flertal i ryggen, der skal komme med et forslag, og sådan som jeg opfattede det den dag, vi havde førstebehandlingen her i salen, var det ministeren, der sagde: Det her vil vi arbejde videre med.
Men der skete bare ingenting, for sagen er, at på miljøområdet ønsker regeringen ikke at lave brede forlig.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-06-01:
Ja, og som også fru Elsebeth Gerner Nielsen sagde, er vi fuldstændig indstillet på at foretage en meget præcis bedømmelse og lave nogle meget mere sikre regler, som ikke kan føre til, at beskyttelsen af naturen skrider.
Bare fordi man skriver på et stykke papir, at det ikke må føre til, at det strider mod naturinteresser, eller hvordan nu formuleringen er, er det jo ikke sikkert, det går sådan i praksis, når det bliver lagt ud til de lokale myndigheder at forvalte det.
Det ved fru Gudrun Laub jo godt, og derfor har vi krævet en mere præcis udformning.
Vi har også sagt, at der kunne være andre måder at tilgodese beskæftigelsen på, f.eks. ved at opføre et smukt strandhotel.
Det ville samtidig sikre, at arealerne omkring blev holdt åbne og blev lagt ud til natur og derfor ville give en større naturoplevelse, bedre adgang for flere mennesker og større lokal beskæftigelse.
Ud fra det synspunkt er forslaget her noget fantasiløst med hensyn til arealanvendelse, og det er sandsynligvis heller ikke det, som vil give mest lokal beskæftigelse. Det vil vi gerne forhandle om - det vil vi gerne forhandle om, hvis regeringen skulle ændre kurs og indbyde os til det, det vil vi absolut.
Men man har ikke ønsket at lytte til de synspunkter, vi er fremkommet med.
Gudrun Laub (V), 2004-06-01:
Nu er det jo udtrykkeligt præciseret i lovforslaget, at der ikke må tilsidesættes væsentlige naturbeskyttelses- og landskabelige interesser, så jeg vil spørge hr. Keld Albrechtsen, om det er af hensyn til naturen, han indtager den meget negative holdning over for forslaget om ændring af planloven.
Der står jo også, at en forventet lokaløkonomisk effekt skal tilgodeses, og ser hr. Keld Albrechtsen ikke nogen grund til at tænke på, hvor mange beskæftigelsesmuligheder i yderområderne i landet som kan tilgodeses med denne ændring?
Der kan blive nogle ekstra sommerhusgrunde de steder, hvor naturhensyn ikke taler imod det, og hvor der er behov for det rent lokaløkonomisk.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-06-01:
Det, der er problemet i situationen i øjeblikket, og som fru Gudrun Laubs indlæg jo glimrende illustrerer, er det forhold, at regeringen faktisk er ligeglad med, om Det Radikale Venstre, Socialdemokratiet, SF, Kristendemokraterne og Enhedslisten stemmer for eller imod det, regeringen fremsætter.
Det er fru Gudrun Laub og regeringen ligeglad med, og det er sådan set her, problemet ligger.
Man fremsætter bare noget, og så tromler man det igennem sammen med Dansk Folkeparti.
Vi har set det i denne folketingssamling med den ene lov efter den anden på natur-
og miljøområdet, og også på landbrugsområdet for den sags skyld.
Ingen som helst vilje til forhandling.
Så kan man selvfølgelig sige fra regeringspartiernes side: Det er vi da ligeglade med, vi har flertallet i Folketinget, så vi kan bare gøre, som vi vil.
Det er så sandelig også den metode, man anvender, men det er jo ikke sikkert, at det er klogt.
Det kunne jo godt være, at når det på et eller andet tidspunkt er vælgernes tur til at tage stilling, vil vælgerne have en anden opfattelse af, om man burde have samarbejdet.
Det får vi at se på valgdagen.
Jørn Dohrmann (DF), 2004-06-01:
Det er ret interessant at høre af Socialdemokratiets ordfører
her ved andenbehandlingen, hvorfor man ikke vil være med til at åbne mulighed for vækst i yderområderne på den måde, der foreslås her.
For Dansk Folkeparti har det været utrolig vigtigt, at der netop er taget hensyn til naturen og miljøet ved at beskrive, hvordan disse sommerhuse skal ligge bag eksisterende sommerhuse.
Det er ikke nye områder direkte ned til vandkanten, vi snakker om, sådan som nogle har prøvet at fremstille det.
Nej, der er taget hensyn til de miljømæssige og naturmæssige forhold her.
De kan få en særstatus, som de også har fået i andre henseender på et tidligere tidspunkt, så det kan siges, at man åbner op for at hjælpe de yderområder, som i dag har det allersværest.
De steder, hvor der ikke er ret mange arbejdspladser, skabes der arbejdspladser.
Man kan godt forstå af de lovforslag, som fremsættes gang på gang, at der er nogle, der som nu også Socialdemokratiet i hvert fald hele tiden prøver at få færre arbejdspladser i Danmark.
Forslagene vil koste arbejdspladser, hvorimod Dansk Folkeparti og regeringen selvfølgelig prøver at skaffe flere arbejdspladser, og det er en god ting.
I den tid, vi lever i nu, hvor der ikke er for mange arbejdspladser, og hvor der er en del arbejdsløse, skal man da prøve at skabe så meget arbejde som overhovedet muligt, og vi skal også tænke på, at forslaget vil medføre flere turister og dermed hente valuta til landet, og at der selvfølgelig er taget hensyn til natur og miljø, så vi synes, at forslaget er et skridt i den rigtige retning. Vi skal også huske, at ifølge det næste lovforslag, vi skal behandle i dag, kan pensionisterne få lov til at bo mere i deres sommerhuse, som de selv har købt for de pensionsmidler, de har sparet sammen.
Også her synes vi, det går den rigtige vej.
Vi kan acceptere, at pensionsalderen er blevet sænket fra 67 år til de 65 år, og det er selvfølgelig også noget, man bør støtte, hvis man ikke har noget imod pensionister. Der er nogle partier, som har valgt at melde ud, at de ikke vil bakke pensionisterne op.
Det er selvfølgelig et valg, man selv træffer, men i Dansk Folkeparti går vi ind for, at pensionisterne får ret til at benytte de sommerhuse, de selv har købt og betalt.
Gudrun Laub (V), 2004-06-01:
Nu truer hr. Keld Albrechtsen med at stemme imod denne ændring af planloven, men det er jo ikke en trussel, som kan være særlig rystende for os i Venstre, for Enhedslisten stemte jo imod både skovloven og naturbeskyttelsesloven, som ellers er meget fine og udmærkede love.
Jeg vil godt spørge hr. Keld Albrechtsen, om han på noget tidspunkt har overvejet at stemme for denne ændring af planloven.
Jørn Dohrmann (DF), 2004-06-01:
Så forstår jeg det bedre, når vi nu hører hr. Keld Albrechtsen indvendinger.
imod land; det fremgår ganske, ganske tydeligt. Det er jo ikke sådan, at man bare kan bygge på alle tre sider, sådan som hr. Keld Albrechtsen fremlægger det her.
Næh, det skal være ind mod land, ind mod næsset kan man sige, ind mod landsiden.
Det fremgår ganske, ganske tydeligt, så der er ikke noget med, at man kan tage, hvilken side man har lyst til, og så bare bygge bagved.
Det vil hr. Keld Albrechtsen kunne se, hvis han læser papirerne igennem.
Jeg forstår godt, hvis man måske ikke har fået det hele læst, for i denne tid er der jo ret travlt.
Men det er netop sådan nogle ting, vi har sat fokus på for at undgå de situationer, og derfor må vi bare sige til hr. Keld Albrechtsen, at de situationer, han nævner, er der taget hensyn til netop for at gøre det så godt for natur og miljø som overhovedet muligt.
Men jeg har forståelse for, hvis man vil komme ned til mig og se papirerne, fordi man ikke har fået læst det hele.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-06-01:
Hvis vi nu tager f.eks. Gylling Næs eller Helgenæs, ved jeg ikke, om hr. Dohrmann kan forklare mig, hvad der er bagved.
Det bliver vist svært at definere, hvad der er bagved, for man kan enten placere grundene ud til den ene kyst eller ud
til den anden kyst, og i begge tilfælde er det jo bag de eksisterende sommerhuse.
Det er relativt nemt at finde eksempler på, at sådan noget kan gå helt galt, og derfor egner den definition, regeringen har fremlagt i lovforslaget, sig ikke til Danmark.
Den kunne muligvis være relevant ved den franske vestkyst eller sådan noget, men jeg håber, at hr. Dohrmann nu kan se, at det, han er med til at aftale med regeringen, meget hurtigt kan gå galt.
Jørn Dohrmann (DF), 2004-06-01:
Jeg må bare spørge hr. Keld Albrechtsen, om han ikke vil give mig ret i, at de skal ligge bag eksisterende sommerhuse
, og jeg gad nok vide, hvordan en borgmester vil kunne bøje det, når der skal ligge nogle sommerhuse foran. Hr. Keld Albrechtsen fik det til at lyde, som om man kan bygge ved siden af nu, men så må vi altså se nogle eksempler.
Nu har man haft flere uger til at komme med eksempler, hvis man var utilfreds, og hvis man havde nogle eksempler på, at det, hr. Keld Albrechtsen hentyder til, kan lade sig gøre, men jeg har ikke set et eneste eksempel.
Det er tænkte eksempler, men der kan jo selvfølgelig foregå en masse ting i ens fantasi, og det har hr. Keld Albrechtsen altid været god til at beskrive.
Jeg vil gerne sige, at jeg synes også, det er utrolig vigtigt for befolkningen at vide, at hr. Keld Albrechtsen ikke går ind for, at der skal komme yderligere arbejdspladser til Danmark, men simpelt hen går ind for at afskaffe arbejdspladser.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-06-01:
Jeg håber, at ministeren vil gå herop og kommentere det synspunkt, som fru Elsebeth Gerner Nielsen fremkom med, nemlig at regeringen er holdt op med at forhandle med oppositionen i sager om natur og miljø.
Her har man etableret et flertal sammen med Dansk Folkeparti, så tromler man bare sagerne igennem, og det er sagen her jo et, jeg vil ikke sige godt eksempel, men endnu et skidt eksempel på.
Vi har haft hele vandmiljøplanen, og vi har haft landbrugslovene, så det er en generel model, vi ser.
Vi sagde under den tidligere debat om dette lovforslag, at det da godt kan være, at der kan skabes beskæftigelse i de pågældende områder, men uden nødvendigvis at plastre landet til med sommerhuse.
Vi pegede på, at der godt kan være fornuft i, at man f.eks. nogle steder bygger et smukt hotel.
Vi har nogle af verdens smukkeste badehoteller her i Danmark, men det kræver altså en meget mere nuanceret planlægning, end der er i dette lovforslag.
Lovforslaget er bare udtryk for den generelle linje, som regeringen har lagt lige siden sin start: Hvis man kan få plastret det åbne land til med noget mere byggeri, golfbaner, hytter og sommerhuse, eller hvad det nu kan være, er det det, man drømmer om, og kan man ikke få det igennem det ene sted, kan man få det igennem det andet sted.
Det er allerede sådan, at når man kører i det åbne land i Danmark, kan man begynde at se konsekvenserne af den politik, og hvis vi ikke passer på, ender det ligesom i Sydengland, hvor hele landet er lavet om til en engelsk have. De engelske haver kan være meget kønne, men de er altså noget andet end natur.
Indimellem skal der altså være noget natur, og så kan man ikke bare blive ved med den form for planlægning.
Jeg synes, det er beklageligt.
Hvad betyder udtrykket bag det eksisterende byggeri?
Fru Gudrun Laub var inde på det.
Kysterne i Danmark er nu engang af en sådan art, at de bugter sig hele tiden, og derfor er der ingen klare begreber om, hvor de sommerhuse skal ligge.
Det afhænger af, hvilken krumning kysten har, og en driftig borgmester vil altid kunne finde ud af at placere linjen sådan, at det passer med, at man kan få bygget nogle flere sommerhuse.
Det kan godt være, at ministeren synes, det er morsomt,
men det er jo i virkeligheden lidt trist.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2004-06-01:
Jeg er helt enig med hr. Jørn Dohrmann.
Det kan godt være, at fordelingen af sommerhusgrunde i forskellige egne af Danmark er foregået mere eller mindre tilfældigt, og det er også baggrunden for, at Det Radikale Venstre er parat til at diskutere, om vi kan gøre det på en anderledes måde.
Men jeg har bare ikke fornemmet, at der er andre, der er interesserede i det.
Vi ville godt have været med til at diskutere det, hvis man samtidig havde sagt: O.k., vi tager nogle af de 30.000 grunde, der ikke er bebygget, ud og bruger dem til naturformål.
Jørn Dohrmann (DF), 2004-06-01:
I Nordjylland var man hurtig til at få udpeget sommerhusgrunde, dengang det kunne lade sig gøre, og de blev delt ud med rund hånd.
Nu har vi selvfølgelig en striks lovgivning, og der kan ikke etableres nye sommerhusudstykninger, uden at sagen kommer op i Folketinget,
men dengang var man hurtig i Nordjylland til at få fat i en masse grunde, som måske ikke alle sammen er lige velplacerede, og så bør vi jo egentlig spørge: Er der behov for, at de får flere, eller er det måske i Sydjylland eller på Fyn, eller hvor det nu ellers kan være, de skal ligge?
Det er netop det, man gør her.
Man ser direkte på de små øer, som har fået en særstatus, så man ikke bare tromler derudad og siger, at det er godt nok, som det er i dag, og ingenting skal forandres.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2004-06-01:
Allerede ved førstebehandlingen tilkendegav Det Radikale Venstre, at vi ikke synes, der er grund til at lægge flere arealer i Danmark ud som sommerhusgrunde, idet vi har omkring 30.000 grunde, der ikke er bebygget på nuværende tidspunkt.
Men samtidig tilkendegav jeg også over for miljøministeren, at Det Radikale Venstre var parat til at forhandle dette forslag, hvis det var sådan, at miljøministeren kunne komme med et forslag til, hvordan der eventuelt kunne tages et tilsvarende areal ud, altså at man så at sige gav nogle af de grunde, der allerede er udlagt til sommerhuse og åbenbart ikke kan anvendes til sommerhusbebyggelse, tilbage til naturen.
Så ville Det Radikale Venstre være parat til at drøfte forslaget her.
Det underlige er bare, at miljøministeren, som ved førstebehandlingen tilkendegav, at det var han også meget interesseret i, aldrig er vendt tilbage med et tilbud, og i det hele taget synes jeg, at det, der kendetegner miljøpolitikken for øjeblikket, er, at der ingen forhandling sker.
Det er aldrig sådan, at miljøministeren tager telefonen
og ringer og spørger, om vi kan blive enige om noget på området, og det er først og fremmest baggrunden for, at Folketinget i stigende grad bliver delt op, når vi snakker miljø
Der er ingen udstrakt hånd, det er tom retorik, man ønsker i virkeligheden ikke nogen forhandling.
Sagen er også den, at der ingen grund er til hastværk i denne sammenhæng.
Vi står over for en strukturreform, vi ved ikke, hvor mange kommuner der bliver i fremtiden, og vi ved sandsynligvis heller ikke, hvad de kommende regioners opgaver bliver.
Med andre ord: Vi ved heller ikke, hvor stort behovet bliver i de enkelte kommuner for at få mulighed for at bygge flere sommerhuse.
Summa summarum: Vores udgangspunkt var: Vi vil gerne være med til at forhandle, men lad os lige sove på det og finde ud af, hvor det er mest hensigtsmæssigt, der bliver bygget, ligesom vi også kunne finde ud af, hvilke arealer vi kan tage ud, når vi snakker sommerhusbebyggelse.
Men det har der ikke været villighed til hos regeringen, så der er sådan set ikke sket noget i den halvanden måneds tid, forslaget har været til behandling i udvalget.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-06-01:
Det, jeg forsøger at gøre hr. Dohrmann opmærksom på, er altså, at der kan være situationer, hvor det ikke giver nogen mening at sige, hvad der er bagved på landkortet, fordi man ryger helt over til den modsatte kyst.
Så er det bare et spørgsmål om, hvorvidt det ligger forkert placeret på den ene side eller på den anden side af et eksisterende sommerhus, men i begge tilfælde vil det være naturmæssigt uforsvarligt. Det er bare det, jeg siger.
Jeg skal da medgive hr. Dohrmann, at med alt det øvrige lovgivningsarbejde, jeg har været med til, har jeg ikke haft teknisk mulighed for at sidde og gennemgå hele danmarkskortet og tegne og gøre ved.
Det har jeg altså ikke kunnet nå, det skal jeg gladelig indrømme.
Men de svar, der ligger, giver ingen vejledning for fremtiden med hensyn til, hvordan det problem vil blive løst eller ikke løst.
De amter, der skulle sørge for, at det måske blev løst på en nogenlunde anstændig vis, sørger ministrene jo for at slippe af med i samarbejde med Dansk Folkeparti, så kommunalbestyrelserne kan gøre, som det passer dem, og bøje loven, som det passer dem.
Sådan er situationen set ud fra vores synspunkt.
Thor Gunnar Kofoed (V), 2004-06-01:
Jeg kan forstå på hr. Jørn Dohrmann, at der kun kan forhandles med visse personer, men der er altså personer og partier her i Folketinget, der sagtens kan samtale og forhandle uden om ministeren.
Men o.k., det er en helt anden ting.
Angående ansvarlighed: Jamen er det ansvarligt at sige nej til at indføre regler?
Hvor megen ansvarlighed er der tale om, når vi alle sammen, også Dansk Folkeparti, ved, at vi ikke kan undgå spredning?
Hvor er så ansvarligheden?
Så er der også en anden ting, jeg har tænkt på.
Da vi f.eks. drøftede promilleafgiftsfonden her i Folketinget, sagde Dansk Folkeparti, at når andre partier ikke vil, vil Dansk Folkeparti vise ansvarlighed og være med til at sikre en erstatningsordning, en forsikringsordning.
Hvorfor er Dansk Folkeparti lige pludselig sprunget fra?
Og hvad skal der egentlig til, for at man vil være med?
Gudrun Laub (V), 2004-06-01:
L 114 udvider kredsen af danske statsborgere, der har valgret, når de har midlertidig bopæl i udlandet.
Alt i alt giver det bedre forhold
for nogle af de danskere, som bor i udlandet. Der er stillet et ændringsforslag om en tidsgrænse på 12 år, som Venstre ikke kan stemme for.
I betænkningen, der er afgivet af det udvalg, som er nedsat til at undersøge
problematikken, siges det, at det er tvivlsomt, om en tidsgrænse på 12 år falder inden for rammerne af grundlovens § 29, som siger, at man skal have fast bopæl i Danmark.
Men med hensyn til de 2 år, som er foreslået, finder udvalget, at det uden betænkelighed kan betragtes som et midlertidigt ophold i udlandet, og derfor stemmer Venstre for lovforslaget og imod ændringsforslaget.
Nicolai Wammen (S), 2004-06-01:
Den laveste fællesnævner bliver hr. Dohrmann ved med at sige, men jeg må sige, at jeg er meget forundret, og jeg vil gerne spørge hr. Dohrmann: Hvis der virkelig var tale om, at det var den laveste fællesnævner - hvis der virkelig var tale om, det var et så dårligt resultat, som hr. Dohrmann prøver at få det til at se ud - hvorfor er Forbrugerrådet så positivt over for aftalen, og hvorfor er økologerne så positive over for aftalen?
Hvis det virkelig er så dårligt, hvorfor siger de så ja til det?
Jeg må også spørge hr. Dohrmann: Hvis man lægger al den højtråbende retorik til side, vil hr. Dohrmann så ikke erkende, at der er sket klare stramninger i forhold til det, ministeren oprindelig lagde frem?
Det er jo fakta.
Vi kan være uenige om meget af det, vi har snakket om, men der er sket klare stramninger, og Forbrugerrådet og økologerne siger, at det er en god aftale, der er lavet. Kan vi ikke bare i al stilfærdighed få det bekræftet af hr. Dohrmann?