runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Sonja Albrink (CD), 1998-10-20:
Lovforslaget, som her er til behandling, rummer efter CD's opfattelse andet og mere end det rent retlige.
Registrering af personoplysninger kan som regel få folks følelser i kog, og derfor er det også meget vigtigt at få vendt alle sten i forbindelse med regulering af det område.
CD støtter initiativer til at få gennemført en mere tidssparende og generel lovgivning, men før vi kaster os ud i at støtte lovforslag som dette, må vi dog først overbevises om, at loven er tidssvarende på en måde, som man kan stå inde for.
Lovforslaget tilsigter at sikre et fortsat højt beskyttelsesniveau i forhold til den enkelte borger.
Så kan man jo altid diskutere, om det virkelig kan lade sig gøre at sikre et højt beskyttelsesniveau, samtidig med at man udvider udfoldelsesmulighederne for behandling af personoplysninger.
Nærlæser man forslaget, ser man, at der foreligger en række præciseringer i forhold til den nugældende lovgivning.
CD finder det positivt, at der i loven indsættes nogle klare afgrænsninger og definitioner.
Det er ligeledes positivt, at forslaget i modsætning til den gældende lovgivning også omfatter manuelle registre med personoplysninger.
Ser man derimod nærmere på indholdet af bl.a. de nævnte afgrænsninger, lægger man imidlertid mærke til, at det alment kendte begreb »følsomme oplysninger« ikke længere kan opretholdes.
Nu sondres der mellem almindelige personoplysninger og særlige kategorier af personoplysninger.
Benævnelsen af kategorierne kan vel være ligegyldig, men hvad værre er, så er indholdet ikke længere det samme. Forslaget indeholder også et opgør med hellige køer som eksempelvis privates behandling af oplysninger om personnumre.
Det kan godt være, at personnumre ikke i sig selv er en følsom oplysning, men der er til gengæld knyttet mange følelser til personnummeret.
En tv-udsendelse for nylig viste ret tydeligt, hvad man kan udrette, bare man har kendskab til personnumre og en pæn portion frækhed.
Så vidt jeg har erfaret, er Danmark imidlertid i henhold til direktivet frit stillet med hensyn til at bestemme, under hvilke betingelser behandling af personnumre kan finde sted, og i CD ser vi derfor ingen grund til, at de eksisterende regler med hensyn til personnumre skal lempes.
Uanset at lovforslaget tilsigter at yde en bred og effektiv beskyttelse, er det samtidig et faktum, at der bliver et større spillerum for behandling af disse personoplysninger i form af videregivelse og samkøring.
Efter CD's opfattelse vil en øget distribution af personoplysninger uanset de gode intentioner medføre en større risiko for misbrug; der er ingen grund til at foregøgle sig noget andet i den retning.
Man forbedrer udnyttelsen af teknologien i retning af øgede muligheder for at behandle disse personoplysninger, hvor man også træder frem og erklærer, at man er parat til at betale dette med, at sikkerheden reelt bliver forringet.
Der er alt i alt tale om særdeles kompliceret lovgivning, som andre ordførere har været inde på, og som kræver et grundigt udvalgsarbejde.
Der er positive ting i forslaget, men der er også elementer, der kan have vidtrækkende konsekvenser, og det er vi parate til at se på i CD.
Poul Erik Dyrlund (S), 1998-10-20:
Lovforslaget, som vi her behandler, er jo en konsekvens af den overenskomstaftale, der blev indgået i foråret 1997 for civilt ansatte i forsvaret, hvor der skiftes fra en lovbaseret pensionsordning til en overenskomstaftalt pensionsordning.
I Socialdemokratiet er vi af den opfattelse, at vi naturligvis vil støtte de aftaler, der indgås imellem de statsansatte og staten, og derfor kan vi tilslutte os forslaget.
Jens Vibjerg (V), 1998-10-20:
Jeg kan heller ikke se, at forslaget kan give anledning til problemer fra Venstres side.
Der kan være enkelte tekniske ting, vi skal have afklaret i udvalget, men det ser ud til, at det er et forslag, Venstre kan støtte.
Knud Erik Kirkegaard (KF), 1998-10-20:
Det Konservative Folkeparti kan tilslutte sig forslaget.
Aage Frandsen (SF), 1998-10-20:
SF kan også tilslutte sig forslaget, både ud fra at det er noget, som allerede er aftalt parterne imellem, og ud fra, at vi rent faktisk er enige i indholdet.
Derfor støtter vi forslaget.
Mogens Andreasen (DF), 1998-10-20:
Der er i og for sig ikke meget at sige om det forslag om ændring af loven, der her er fremsat.
Det mest bemærkelsesværdige er vel, at den gældende lov går tilbage til den 6. april 1906.
Det er altså en lov, der er over 92 år gammel, og den burde selvfølgelig for længst have været ændret.
Jeg synes, finansministeren er fremme med nogle fornuftige aftaler med personaleorganisationerne, og man kunne fristes til at sige: Lad dette lovforslag være et eksempel til efterfølgelse med henblik på revision af forældet lovgivning.
Det er i bemærkningerne til loven anført, at pensionsretten ikke ændres for civilt personel, som er ansat før den 31. december 1998 og forbliver ansat i en civilarbejderstilling i forsvaret.
Disse personer vil fortsat være omfattet af civilarbejderloven.
Der sker nu en afgrænsning, således at ikketjenestemandsansatte i forsvaret med virkning fra den 1. januar 1999 alene omfattes af finansministerens aftale med personaleorganisationerne.
Dansk Folkeparti kan støtte lovforslaget, som vi finder
er rigtigt og fornuftigt, og jeg mener, regeringen skal fortsætte med en revision af forældet lovgivning.
I udvalget ønsker vi, at høringssvarene fra organisationerne indgår i behandlingen af forslaget.
Dorte Bennedsen (S), 1998-10-21:
For sagen med dette forslag er, at Indfødsretsudvalget har fastsat nogle regler, Folketinget har fastsat nogle regler, og de mennesker, der er på dette forslag, opfylder reglerne.
Nogle ganske få af dem har været forelagt, hvor vi har taget stilling.
Nogle har vi sagt nej til.
Nogle har vi sagt ja til.
Hvis jeg skulle holde en ordførertale, skulle den lyde: Disse mennesker på dette lovforslag opfylder de regler, jeg selv har været med til at sætte.
Derfor vil jeg støtte dem.
Det ville være ret overflødigt.
Må jeg så sige til Dansk Folkeparti, at der er altså ting, jeg ikke kan få til at hænge sammen i mit hovede.
Jeg sad her i salen og overværede en debat om et lovforslag, jeg kan knap huske, om det var på boligområdet, og det var om at ophæve kravet om, at man skulle være dansk statsborger for at være med i nogle tvistenævn på et rimeligt lavt sted i systemet på boligområdet.
Her holdt hr. Peter Skaarup en stor tale om, at det sandelig var urimeligt, at folk ikke skulle være statsborgere for at være med i disse nævn.
Jeg er uenig med hr. Peter Skaarup, kan jeg så sige, men man kan ikke samtidig i dag komme og sige, at folk, der har boet her i 20 år, heller ikke må blive danske statsborgere.
Det hænger ganske enkelt ikke sammen.
Og må jeg så sige om det med partierne, at det jo er forhandlinger, der foregår mellem de otte partier, der var enige om forslaget i januar, og man behøver bare at læse Dansk Folkepartis forslag til vedtagelse for at forstå, hvorfor Dansk Folkeparti ikke er indbudt til forhandlingerne.
Pia Kjærsgaard (DF), 1998-10-21:
Jeg vil altså bare gerne frem til, hvad der er årsagen til, at man overhovedet ikke holder ordførertaler fra de andre partier, for det har man ikke gjort.
Man er kommet op med nogle korte bemærkninger.
Man har overhovedet ikke gidet at gøre sig den ulejlighed at holde en ordførertale, sådan som det normalt er proceduren her i Folketinget.
Vi har lige drøftet et forslag til lov om ændring af lov
om folketingsvalg i Grønland
Det gik alle ordførere op og gav deres mening til kende om, og det skal man selvfølgelig gøre, selv om man synes, der er nogle forslag, der måske ikke hører til sådan i den store afdeling.
Det her forslag gider man ikke engang gøre sig den ulejlighed at lave en ordførertale til.
Hvad i alverden er meningen?
Og når man bliver ved med at påberåbe sig, at alle disse personer, det drejer sig om 4.051, har været igennem proceduren, så lad os nu se ved tredjebehandlingen, hvor mange der efter vores mening skal ud af dette forslag.
Men det, der er det store afgørende problem, er jo den indvandring, som vi har haft igennem en årrække.
Det er da klart, at når der kommer flygtninge og indvandrere, er de her i en årrække, og så får de på et tidspunkt statsborgerskab. Somalierne kommer også, når der er gået et par år.
Frank Jensen (S), 1998-10-21:
Nu handler behandlingen i dag om det lovforslag, L 39, som jeg har fremsat, og som altså vedrører de personer, som ifølge grundlovens bestemmelser alene kan meddeles dansk indfødsret ved lov.
Det drejer sig altså om konkrete personer.
Alle personer på dette lovforslag levede op til de retningslinjer, der er fastlagt af et meget stort flertal i Folketinget, da de blev optaget på lovforslaget.
Når vi så behandler spørgsmål, der vedrører reglerne for optagelse på lovforslaget, er det jo en helt anden behandling, og dem har vi jo haft en del stykker af, inden Folketinget gik på sommerferie.
Vi havde blandt andet en stor forespørgselsdebat den 15. januar i år, og her vedtog et meget stort flertal i Folketinget et forslag til vedtagelse, og i henhold til det forslag til vedtagelse har jeg på regeringens vegne sammenkaldt partierne og lagt lokaler til, for at partierne kan gennemføre deres drøftelser for at leve op til det forslag, som Folketinget vedtog den 15. januar 1998.
Men allerede den 15. januar 1998 meldte Dansk Folkeparti sig igen ud af at være blandt de partier, der er med til at fastlægge reglerne.
Det gjorde man ved, at man overhovedet ikke ville være med til at vedtage forslaget.
Man stemte faktisk imod forslaget til vedtagelse, som blev forelagt Folketinget den 15. januar, og det er baggrunden for, at hr. Skaarup og de øvrige medlemmer af Dansk Folkepartis gruppe ikke deltager i forhandlingerne udmøntet af det forslag til vedtagelse, som de partier, der stemte for det den 15. januar 1998, står bag.
Så skal jeg oplyse over for fru Inge Refshauge, at det er rigtigt, som også sagt af fru Dorte Bennedsen, at når der er flere personer på lovforslaget i år, er det altså personer, der lever op til de regler, der er fastlagt, men det er til gengæld også et udtryk for, at jeg lever op til den administration, jeg har ansvaret for i Justitsministeriet, og det, som Folketingets Indfødsretsudvalg har pålagt mig, nemlig at sørge for at nedbringe sagsbehandlingstiderne og dermed sikre, at folk ikke skal vente i to år, inden de kommer på loven, selv om de lever op til retningslinjer vedtaget af Folketinget, så vi forhåbentlig i løbet af de nærmeste år kan komme ned på en sagsbehandlingstid på 12 måneder.
Peter Skaarup (DF), 1998-10-21:
Det er dog en lille smule sølle, vil jeg godt have lov til at sige som repræsentant for Dansk Folkeparti, at så mange ordførere overhovedet ikke tager debatten her i salen om et forslag, som er lagt frem for Folketinget, og som alle burde kunne fortælle deres mening om her fra talerstolen.
overhovedet ikke tager ordet heroppefra.
Jeg synes godt nok, det er skammeligt, at folkestyret opfører sig på den måde over for et forslag, der er fremsat i Folketinget.
Så vil jeg godt sige til hr. Frank Dahlgaard, som var oppe og nævne, at det er, fordi der måske pågår nogle forhandlinger om mulighederne for at få dansk indfødsret
fremover, at så synes jeg godt, at når vi nu har et møde i Folketinget, der handler om indfødsret, ville det være rimeligt, at vi alle sammen fik lov til at høre, hvad det er for nogle forhandlinger, der pågår.
Dansk Folkeparti er da meget interesseret i at høre noget om, hvad det er for nogle forhandlinger, der åbenbart foregår for lukkede døre i øjeblikket, og som ikke tåler at komme herned i Folketingssalen.
Jeg kunne godt tænke mig at høre, hvad de forhandlinger drejer sig om, og hvem der er til møde.
Gyda Kongsted (V), 1998-10-21:
Til fru Pia Kjærsgaard vil jeg blot sige, at Venstre absolut ikke er ligeglad, men vi vil give forslaget en meget seriøs behandling i udvalget.
Inge Refshauge (DF), 1998-10-21:
Fru Dorte Bennedsen nævner, at der er blevet kortere behandlingstid.
Jeg kunne så godt lige spørge justitsministeren, om de næste to forslag, vi får, et i februar og et i april, bliver af samme størrelse.
Frank Dahlgaard (KF), 1998-10-21:
Det var jo forventeligt, at Fremskridtspartiets og Dansk Folkepartis ordførere skal slå politisk plat på denne sag.
Man ved jo udmærket godt hele vejen rundt i Folketingssalen, at der i øjeblikket pågår nogle forhandlinger om, hvilke retningslinjer der skal gælde fremover for tildeling af dansk statsborgerskab.
Det er ikke ligegyldigt for Det Konservative Folkeparti.
Der er ikke tale om, at dansk statsborgerskab bare skal kastes i grams.
Men fordi der er mange mennesker optaget på et lovforslag, betyder det jo ikke nødvendigvis, at de alle sammen har stor gæld til det offentlige, at de er voldsforbrydere, at de er straffet, og at de ikke kan et ord dansk.
Det kunne jo godt være, der var nogle af dem, ganske mange af dem, der faktisk opfyldte betingelserne, som faktisk havde tilegnet sig dansk kultur og dansk sprog, som var gældfri i forhold til det offentlige, som oven i købet havde arbejde og kunne forsørge sig selv, og som var ustraffede.
Det Konservative Folkeparti vil tilkendegive sin holdning i de forhandlinger, der pågår med henblik på de fremtidige retningslinjer.
Det er det mest afgørende i denne sag.
Pia Kjærsgaard (DF), 1998-10-21:
Det var jo virkelig en bemærkning, der ville noget, til tildeling af indfødsret til 4.051 personer.
Det er helt utroligt.
Hvor er Venstre og De Konservative?
Der sidder nogle ordførere, men de skal jo nok lade være med at blande sig i denne her sag.
Socialdemokratiets ordfører kommer halsende ned, fordi hun kan høre oppefra, at der foregår et eller andet.
Det drejer sig om tildeling af indfødsret til 4.051 personer på én gang.
Kan det slet ikke påvirke, kan det slet ikke røre noget som helst?
Vi ved jo, at det er første gang i år, vi behandler sådan et forslag.
Det, vi kan forvente, er yderligere to, måske tre.
Er det af samme størrelse næste gang og næste gang igen?
Jamen så er vi altså oppe på 12.000-13.000 personer, som får tildelt indfødsret på ét år.
Det bryder alle statistikker, men det er sandsynligvis det, der er meningen med det.
Pernille Frahm (SF), 1998-10-21:
Jeg skal bare kort meddele fru Pia Kjærsgaard, hvorfor jeg ikke råber hurra og klapper i hænderne nede fra salen: Det er
såmænd, fordi Folketingets forretningsorden forbyder det.
Dorte Bennedsen (S), 1998-10-21:
Jeg vil da meget gerne opfylde fru Pia Kjærsgaards ønske og udtrykke min glæde over det her.
Vi har haft et grundlæggende problem i behandlingen af indfødsretssager.
Det er ikke noget, der er grund til at kritisere Indfødsretskontoret for, men behandlingstiden har været meget lang.
Vi har i Indfødsretsudvalget med meget, meget, meget stor majoritet bedt ministeriet om at styrke medarbejderstaben.
Det er sket i flere omgange, for at vi kunne nedbringe sagsbehandlingstiderne, og resultatet ser vi her.
Ja, der er blevet kortere sagsbehandlingstid, og derfor kommer der selvfølgelig flere sager igennem, og det afspejles af forslaget.
Jeg synes, det er godt, for jeg synes, det har været uværdigt, at sagsbehandlingen har taget så lang tid.
Frank Dahlgaard (KF), 1998-10-21:
Nu er det næsten allerede blevet sagt, hvorfor der ikke fra en række af de større partiers side holdes ordførertaler.
Det er, fordi dette lovforslag er helt specielt i forhold til andre lovforslag.
Her finder behandlingen sted hele vejen igennem i Folketinget, og her er der tale om konkrete personer.
Ville fru Pia Kjærsgaard og andre repræsentanter fra Dansk Folkeparti eller fra Fremskridtspartiet mene, at vi her i Folketingssalen skulle tage konkrete personer op og tale
om, hvorvidt de var for meget straffede, om de havde for meget gæld, om de nu kunne dansk ordentligt og kunne udtale det ordentligt osv.?
Det er en behandling, som skal finde sted i folketingsudvalget.
Der er ikke tradition for - og det ønsker Det Konservative Folkeparti heller ikke, at der bliver - at vi drøfter personspørgsmål her i Folketingssalen.
Men der er en række betingelser, der skal opfyldes, og fra konservativ side ønsker vi, at der sker en skærpelse af de kommende retningslinjer på nogle af områderne med hensyn til, at man kan det danske sprog og kender dansk kultur, med hensyn til ophold, med hensyn til, hvor meget man må være straffet, og med hensyn til, hvor meget gæld man har til det offentlige, og det er noget, som vi skal drøfte fremover.
Men at drøfte personer her i Folketingssalen, siger vi nej til.
Pia Kjærsgaard (DF), 1998-10-21:
En glædens dag.
Synes justitsministeren ikke, det er besynderligt, når det nu er sådan en glædens dag, at der stort set ikke er nogen ordførere fra nogen partier, bortset fra to, der går op og tager ordet under sådan en behandling? 4.051 personer i det her katalog. Bliver det en telefonbog næste gang?
Og det skulle være en glædens dag.
Er det ikke besynderligt, at der så ikke sidder nogen og klapper i deres små hænder og går op og udtrykker deres såkaldte glæde her på Folketingets talerstol, at folk bare er ligeglade? Vi har haft et par lovforslag inden denne her behandling - man kan diskutere vigtigheden af alle forslag, og det her er ekstremt vigtigt - men da gik ordførerne jo op og tog ordet.
Nu sidder der nogle ordførere og bare venter på, at vi kommer til næste behandling.
Jeg synes, at den behandling, man giver det her forslag, er uanstændig.
Dorte Bennedsen (S), 1998-10-21:
Jeg bliver spurgt om, hvorvidt der også vil være mange på forslagene til februar og april.
Jeg er lige ved at sige, at det håber jeg, for det vil være et udtryk for, at vi får ryddet op i ventelisterne.
Situationen har været, at folk, der opfylder alle betingelser for dansk indfødsret, har måttet vente oprindelig 24 måneder, fra de indgav ansøgningen, og nu senest vel en 22 måneder, på trods af at det er uproblematiske ansøgninger.
Det er ikke værdigt og anstændigt, så lad os få ryddet op i den venteliste.
Det betyder selvsagt lidt flere på de næste forslag, og så når vi ned på et normalt niveau.
Indfødsretsregler fastsættes udelukkende af Folketinget, forhandlingerne foregår i Folketingets Indfødsretsudvalg, og de mennesker, der er på dette lovforslag og på alle andre lignende forslag, opfylder de regler, som vi selv har sat.
Og der er vel, når man kigger forslaget igennem, også mange mennesker, som har været her i 10, 20 eller 30 år, så jeg har svært ved at se det odiøse i, at vi giver dem statsborgerskab.
Peter Skaarup (DF), 1998-10-21:
Man har nogle rettigheder.
Man har også nogle pligter, som man skal opfylde.
Her må vi bare erkende, at hvis vi hver eneste gang hver tredje eller hver fjerde måned her i Folketinget giver 3.000 eller 4.000 udenlandske statsborgere dansk statsborgerskab, er vi altså i gang med at udskifte den danske befolkning med noget, der bliver det multietniske samfund på lidt længere sigt, og det er det, vores ordfører har gjort opmærksom på i dag.
Og så vil jeg godt sige, at det, der er det store problem i det her, og det, som jeg ikke forstår, er, at regeringens repræsentanter ikke tager debatten her i salen i stedet for at forhandle bag lukkede døre.
Er der noget, der ikke tåler dagens lys?
Er det derfor, man ikke vil tage debatten her i salen?
Det ville da være rimeligt, at man fik det frem.
Til slut vil jeg sige, at fordi man ikke stemte for et forslag til vedtagelse den 15. januar 1998, har man altså ikke meldt sig ud af nogen forhandlinger.
Med i det forslag var der jo ikke noget om, at der skulle være nogen som helst forhandlinger, og jeg vil godt spørge justitsministeren, om det ikke er korrekt.
Ole Sohn (SF), 1998-10-21:
Da SF's ordfører på området, fru Anne Baastrup, ikke kan være til stede, skal jeg på SF's vegne give udtryk for, at vi støtter forslaget om politiklagenævn.
SF støtter også forslaget til lov om behandling af klager og kriminalsager
Baggrunden for forslaget er jo, at der i Grønland ikke er en statsadvokat, og at det derfor foreslås, at det er politimesteren, der skal undersøge og afgøre sager vedrørende klager over politiets adfærd.
I SF opfatter vi det ikke som den optimale løsning.
Men da den særlige struktur i politikredsene i Grønland som sagt giver politimesteren en mere uafhængig rolle, og da det er vigtigt for os - som det også er foreslået - at det er Rigsadvokaten eller en af denne udpeget person, der sørger for at kontrollere og sikre en uvildig klageordning, støtter vi forslaget.
Frank Jensen (S), 1998-10-21:
For at der ikke skal være nogen tvivl, så vil jeg godt oplyse - mere af hensyn til de historiske bøger, som bliver tilvejebragt ved referat af forhandlingerne her i salen - at når der i det lovforslag, som jeg har fremsat om indfødsret, nr. L 39, er flere personer, end der var i de lovforslag, der blev fremsat i sidste samling, så er det ikke noget udtryk for, at der er sket nogen ændring i proceduren for, hvordan man opnår dansk statsborgerskab her i landet.
De mennesker, der er på det her lovforslag, lever op til de meget restriktive krav, vi i øvrigt praktiserer gennem grundlovsbestemmelser om, at indfødsret i Danmark, altså statsborgerskab, alene kan gives af Folketinget.
Et meget stort flertal her i Folketinget har fastlagt de regler, som i hovedtræk består i, at mennesker skal have været her i minimum syv år og skal kunne tale vores sprog så ubesværet, at de både kan gennemføre en samtale forståeligt og også forstå, hvad der bliver sagt på vores sprog, og det gennemføres ude på de stedlige politistationer i Danmark.
Det er altså mennesker, der ønsker at få vores statsborgerskab, fordi de har tilegnet sig vores sprog, har levet her i mange år, og deres børn er eventuelt født og opvokset her i landet.
Det burde være en glædens dag, også for et parti, der besmykker sig med navnet Dansk Folkeparti, at der er så mange mennesker, der ønsker at få vores statsborgerskab, for det er mennesker, der lever op til de krav, der er gældende, for at kunne have ophold her i landet varigt.
Det burde være en glædens dag.
Det er det for mig, at der er mennesker, der simpelt hen tilegner sig så meget af vores kultur, at de kan vores sprog, og de er flittige, de passer deres arbejde, de gør godt for Danmark.
Karsten Nonbo (V), 1998-10-21:
Når man har begået et par fejl, skal man også være stor nok til at erkende det, og først skal jeg beklage over for hr. Ole Donner.
Jeg havde ikke set, at hr. Ole Donner var blevet tilbage.
Og jeg skal ligeledes beklage, at høringssvaret til fru Ellen Kristensen ikke er indgået i vore overvejelser.
Frank Jensen (S), 1998-10-21:
Regeringen nedsatte i forståelse med det grønlandske hjemmestyre kommissionen i 1994, men dette forslag bliver nok ikke det sidste lovgivningsmæssige resultat af kommissionens store, grundige arbejde.
Jeg er ked af, at det nærmest kan minde lidt om en forfølgelse af hr. Nonbo, når jeg også her er nødt til at rette Venstres ordfører i en meget monumental fejlslutning, som hr. Nonbo gjorde sig skyldig i, nemlig påstanden om at forslaget ikke skulle have været behandlet i det grønlandske Landsting.
Det er ganske enkelt ikke rigtigt.
Forslaget blev fremsendt til det grønlandske hjemmestyre den 30. oktober 1997, det blev forelagt for Landstinget ved dets vintersamling den 16. februar 1998, og det er indstillet til vedtagelse her i Folketinget af alle det grønlandske Landstings medlemmer - dog således, at Siumut i forbindelse med vedtagelsen gav udtryk for, at inden loven træder i kraft, skal der føres en oplysningskampagne i Grønland.
Det er ikke fortrolige oplysninger, og det er ikke oplysninger, der er hemmeligholdt for hr. Nonbo.
Så jeg må sige: Om igen, hr. Nonbo, også i denne sag!
Det er efter en indstilling fra det grønlandske Landsting om vedtagelse, også fra det parti, som i øjeblikket har et medlem i Venstres gruppe her i Folketinget.
Ole M. Nielsen (KRF), 1998-10-21:
Kristeligt Folkepartis ordfører på området kan ikke være til stede, men jeg skal meddele, at vi ser positivt på lovforslaget, og vi tror også, vi kan stemme for det.
Men vi vil se nærmere på det.
Thorkild B. Fransgaard (FP), 1998-10-21:
Der er tale om en styrkelse af de involveredes retsstilling, og i øvrigt er lovforslaget bygget op over de regler, der er gældende her i Danmark.
Inden anden behandling har vi nogle spørgsmål i udvalget, men i øvrigt ser vi positivt på forslaget, og vi vil stemme for det i den sidste ende.