runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Thor Pedersen (V), 2005-12-08:
Jeg konstaterer blot, at det, vi har ønsket i en tekstanmærkning, ikke er i strid med noget som helst.
Det er endevendt i Justitsministeriet, den kan udmærket anvendes.
Ellers må man læse det og sige, hvor det er, at Justitsministeriet finder, at det er i strid med noget som helst.
Tværtimod er det sådan, at man kan bruge en sådan tekstanmærkning, når det er midlertidigt, det er jo det, man skriver.
Hvis det er sådan, at administrationen her i Folketinget har fortalt Udvalget for Forretningsordenen, at det her er i strid med noget som helst, så må jeg have det at vide, for man kan vælge forskellig praksis.
Men det må også være legitimt, at et flertal i Folketinget selv vælger den fremgangsmåde, som flertallet egentlig ønsker, sådan må det vel også være, og det respekterer jeg også.
Jeg synes, at det er meget klart, at den hjemmel, der er i tekstanmærkningen, ikke effektueres, hvis det er sådan, at Folketingets Finansudvalg, som jo i øvrigt er det, der år efter år bevilger de statslige bidrag, hvad enten de går op eller ned, korrigeres eller ikke korrigeres, ikke godkender den.
Det er så også Finansudvalget, der siger: O.k., Finansudvalget har godkendt en aftale.
Det er jo ikke aftalen, der laves om.
Det, Finansudvalget har godkendt om styring af økonomien, altså rammer, er præcis det, regeringen ønsker.
Det er sådan set ikke i strid med noget, man tidligere har ønsket, når det gælder samspillet mellem stat, amt og kommune i det, som Finansudvalget også har et medansvar for, nemlig den samlede anvendelse af midler.
Det er da egentlig meget rent.
Ole Sohn (SF), 2005-12-08:
Jeg skal sådan set også gøre det meget kort.
Det drejer sig om debatten om de her tekstanmærkninger.
Det er slet ikke det, der er spørgsmålet.
Det, der har været meget stor diskussion om i Folketinget i Udvalget for Forretningsordenen, er, at man overholder de almindelige spilleregler, som vi ønsker skal være gældende i det her parlament.
Derfor har der fra Udvalget for Forretningsordenen været sendt en meget kraftig opfordring til finansministeren om, at den tekstanmærkning, som nu bliver ændret med dispensationen, har indledningen, at finansministeren bemyndiges til ikke »... efter orientering«, men
at finansministeren bemyndiges til »... med tilslutning fra Finansudvalget«
Mit spørgsmål er: Hvad er egentlig begrundelsen for, at finansministeren modsat Folketingets Udvalg for Forretningsordenens ønske ikke vil have, at det skal være med tilslutning fra udvalget, men kun til orientering?
Thor Pedersen (V), 2005-12-08:
Jeg skal nok analysere de særlige færøske bånd, men ellers er det sådan, at selv om man er i et råd, er det jo ikke nødvendigvis det samme, som at man af den grund mener, at man skal støtte et arktisk universitet.
Jeg ved bare, at i det princip, som vi har anvendt over for Grønland, har vi sagt: O.k., de har nogle frie midler, som de selv kan anvende, om man så må sige, udisponeret og ikke, som de var tænkt, hvad angår bloktilskuddet, til udvikling og innovation.
Vi har anbefalet, at Grønland anvender midler herfra, det er en pulje på 50 mio. kr., der er tale om.
Jeg skal nok finde bindeleddet til hr. Hoydal.
Men jeg kunne forestille mig, at misforståelsen har været, at jeg ved, at hr. Hoydal helst ser, at vi ikke bidrager til at binde økonomien til Færøerne.
Jeg havde ventet, at det var andre, der fra færøsk side ville have sagt det.
Høgni Hoydal (T), 2005-12-08:
Jeg er glad for, at finansministeren bekræfter princippet om, at den, der bestemmer, betaler.
Og jeg tror ærlig talt, at det her beror på en misforståelse.
Nu er Færøerne ikke de mest engagerede i Arktisk Råd, det er mest Grønland, der er det, og det er jo derfor, Danmark er medlem af Arktisk Råd, fordi Grønland er en del af det danske territorium.
Mit princip er jo selvfølgelig, at hvis du er medlem af en organisation, så betaler du også dit bidrag, du betaler dit kontingent.
Det her ønske om et arktisk universitet handler blot om, at de stater, der er medlemmer af Arktisk Råd, er enige om at betale et meget beskedent beløb til et arktisk universitet.
Vi vil gerne betale det, hvis vi også bliver medlem af Arktisk Råd.
Men det er princippet om, at Danmark, som er medlem på Grønland og Færøernes vegne, ikke vil betale det, det koster, som jeg synes er lidt underligt, i og med at det er det princip, som finansministeren lige erklærede sig enig i.
Så jeg synes, vi burde ordne det her på en enkel måde og holde os til de principper, som vi begge støtter.
Thor Pedersen (V), 2005-12-08:
Det synes jeg er et udmærket princip, altså at den, der bestemmer, betaler.
Det har jeg altid syntes.
Man betaler for noget, man gerne vil støtte.
Det er jo det, man skal huske, altså, om jeg så må sige, at man selv siger: Det her vil vi gerne betale til.
I det svar, vi tidligere har givet omkring Arktisk Universitet – spørgsmålet var jo rejst fra Grønlands side – har vi sagt, at vi vil etablere en del af bloktilskuddet til Grønland, således at der bliver en vedvarende fri pulje, som man selv kan bruge til initiativer vedrørende uddannelse og udvikling.
Vi har anbefalet, at man reserverer de 4 mio. kr. til det formål.
Jeg har ikke været opmærksom på, at hr. Hoydal ønskede at binde sig stærkere til dansk finansiering.
Jeg er ikke klar over, om der har stået et fælles ønske om at tilføre midlerne.
Hvis der har det, så har jeg været uopmærksom.
Havde jeg været klar over det, så havde jeg måske også givet et lidt bedre svar her, men så kan jeg give det næste gang, altså når vi mødes om den samlede finanslov.
Høgni Hoydal (T), 2005-12-08:
Jeg er jo ked af at tage lidt af opmærksomheden væk fra denne meget interessante diskussion om kommunerne og tekstanmærkningen osv., men jeg nærer jo stor beundring for finansministerens engagement i de her procenter af procenter.
Derfor er jeg også ked af, at jeg bliver nødt til at gå ned i promillernes verden.
Det drejer sig igen om bevillingen til det her arktiske universitet, et meget lille bidrag, som finansministeren, forstår jeg, stadig væk ikke vil bevilge på finansloven.
Derfor vil jeg spørge finansministeren, om han er enig med mig i princippet om, at politiske beslutninger og økonomisk ansvar følges ad, og det vil sige, at den, der bestemmer, betaler.
Thor Pedersen (V), 2005-12-08:
Jeg mener, at det var sådan, at KL den 8. november meddelte, at de da havde et foreløbigt skøn over totaludgiften på det kommunale område.
Det gjorde så, at KL’s formandskab sendte et brev til mig den 10. november, hvori de mente, at man nu skulle drøfte det foreløbige, og hvori de gjorde opmærksom på, at man måtte tage tallene med en vis forsigtighed.
I øvrigt betød den samme ophobning af viden – og i øvrigt på samme tidspunkt – at jeg den 10. november sendte et brev til KL, hvori jeg skrev, at vi var nødt til at have et møde, og at det var det foreløbige.
Det møde havde vi den 22. november, og det var stadig sådan på det møde, at vi sagde, at vi selvfølgelig tager den viden med varsomhed og bliver nødt til at grave videre i tallene, altså bliver nødt til at gå ind og analysere, hvad der egentlig er tale om.
Så man kan sige, at det var den 22. november, tallene blev vendt med KL efter et brev sendt ud den 10. november på baggrund af en viden, som KL den 8. november meddelte, at de havde.
Så vil jeg lige sige, at det, der blev præsenteret fra min side den 22. november, var muligheden for, at kommunerne selv klarede det ved at lukke deres budgetter op, og det synes jeg er fair.
Jeg forventer, at KL kommer og siger, at det er deres ansvar, og efterlever aftalen.
Det er min forventning, og så giver jeg det rygstød, at der altså er et flertal i Folketinget, der har sagt, at en aftale i givet fald skal kunne implementeres.
Johs. Poulsen (RV), 2005-12-08:
Ja, jeg må indrømme, at jeg er forbavset over finansministerens pludseligt manglende viden.
Så jeg undrer mig lidt over finansministerens manglende viden om det.
Nej, lad mig spørge om noget helt andet: Hvornår orienterede Kommunernes Landsforening Finansministeriet om de budgetoverskridelser, som vi nu i dag debatterer?
Der har jo været en debat i dag om, om man før kommunalvalget vidste det tilstrækkeligt til at kunne oplyse det udeomkring i samfundet.
Hvornår vidste Finansministeriet, hvor store budgetoverskridelserne var i primærkommunerne og i amterne?
For det andet vil jeg også spørge: Hvornår blev tilbuddet om det orienterende aktstykke fremsat?
Så vidt jeg ved, er det inden for det sidste døgn.
Både ordførerne for Dansk Folkeparti og regeringspartierne har gjort et stort nummer ud af, at det orienterende aktstykke jo tager Folketinget ind i behandlingen af det her.
Betyder det, at for lidt mere end et døgn siden mente man ikke engang, at det var nødvendigt med et orienterende aktstykke?
Er det det, det betyder?
Thor Pedersen (V), 2005-12-08:
Der må jeg sige, at det kan jeg ikke bekræfte, for det er jo den analyse, vi er i gang med.
Altså, man skal lige huske, at der er en forudsætning for aftalen, nemlig at man vurderer, hvad det er, det koster, hvad der skal være plads til i 2006, hvad der skal være plads til efterfølgende.
Der har været et kraftigt råd om, at man er ekstremt tilbageholdende.
Uanset at man har fået rammer, uanset vi har givet 1 mia. kr. til løft af udgifter og demografi, helt uden for det, vi egentlig skulle have givet, så har vi appelleret til, at man var meget omhyggelig med hver eneste krone i 2006, fordi vi står i et meget vanskeligt år.
Så man har vidst det hele tiden.
Der er jo i forvejen ca. 5 mia. kr. i omløb i kommuner og amter til edb, altså til it-området.
Det er jo ikke sådan, at man står og mangler penge.
De er jo sat af i forvejen, hvis man lægger alle de kontibeløb sammen, der er til it i kommunerne, det er 5 mia. kr., hvorom man siger, at de så skal bruges på en anden måde.
Så det analysearbejde er jo det, der skal gennemføres for at se, hvad det egentlig er, der står.
Og det er også sådan med hensyn til de indberetninger, at der er forskellige måder at indberette på, for den opmærksomhed på kontering har ikke været nødvendig i tidligere år.
Så det er et stort arbejde at udrede, hvad det så egentlig er, der er på kontiene, hvad der er anlæg, og hvad der er drift, hvad det er af it, der er anlæg, og hvad det er, der er drift.
Så er der selvfølgelig det problem, at kommunerne jo har valgt at have en stor leverandør i Kommunedata, som måske er meget dyr, jeg ved det ikke, men der er mange faktorer, man kommer til at se på.
Ole Sohn (SF), 2005-12-08:
Jeg er opmærksom på, at man kan få det indtryk, at finansministeren er ladet op med Duracellbatterier, idet han bliver ved at gentage det samme igen og igen og igen.
Jeg prøver at stille et meget enkelt spørgsmål en gang til.
Der har været et entydigt ønske fra Udvalget for Forretningsordenen, som administrerer huset her, om, at lovgivningen kommer til at foregå på en for demokratiet betryggende og ansvarlig måde – ikke altid en enkel måde, det er meget besværligt en gang imellem.
Så er spørgsmålet: Hvad er begrundelsen for, at finansministeren ikke ønsker at ændre » ... orientering« til » ... med tilslutning fra«?
Jeg beder ikke om alle de her udenomsforklaringer, bare: Hvorfor ønsker finansministeren ikke – der er jo flertal i Folketinget for finansministerens politik – at bruge den løsning, som er blevet anbefalet af Udvalget for Forretningsordenen om, at det skal ske med tilslutning fra Finansudvalget?
Den opfordring kom meget præcis til finansministeren i går.
Og det er finansministeren, der bevidst ikke har ønsket at bruge den løsning, men hvad er forklaringen på det?
Johs. Poulsen (RV), 2005-12-08:
Nu kan jeg forstå, at finansministeren ikke kan lide ordet nedskæring i den her sammenhæng, men det er jo ikke underligt, at Folketinget har interesseret sig for virkningerne af, at man eventuelt skal reducere amternes og kommunernes budgetter med 3 mia. kr.
Hvis vi tager primærkommunerne, så er der jo tale om 2,2 mia. kr., man som bekendt skal reducere med der.
De 1,1 mia. kr. ud af de 2,2 mia. kr. er engangsudgifter i forbindelse med kommunalreformen.
Så uanset hvordan man vender og drejer det, skal de 1,1 mia. kr. jo afholdes.
Men kan finansministeren ikke bekræfte, at det er tilfældet, at halvdelen af de primære kommunale overskridelser vedrører engangsudgifter, og de skal jo afholdes?
Line Barfod (EL), 2005-12-08:
Jeg kan forstå, at det her er noget, finansministeren mener man skal kunne bruge år efter år.
Vi har tidligere fået at vide, at det var tidsbegrænset, men jeg kan forstå på finansministeren, at aftaler skal holdes hvert eneste år.
Selv om forudsætningerne viser sig at være helt anderledes end det grundlag, aftalerne er indgået på, så skal finansministeren hvert eneste år have mulighed for at gå ud og gribe direkte ind i kommunerne, kunne styre med præcision, som ministeren sagde i sit lange indlæg.
Thor Pedersen (V), 2005-12-08:
Nu vil jeg sige, at det skyldes historieløshed, når man nævner, hvordan det var under Estrup.
Jeg vil selvfølgelig ikke tilsidesætte, hvad et flertal i Folketinget mener, for det var lige præcis det, Estrup jo gjorde i provisorietiden.
Det er mere for, at hr. Morten Helveg også hørte, at der har været andre Estrupper før hr. Jørgen Estrup, som har været i Rigsdagen.
Men hvorfor har vi gjort det?
Fordi det er en måde at gøre det på det.
Det er fuldt legalt.
Jeg ved ikke, hvorfor man pludselig kommer og siger, at det er noget særligt i den forstand, at det skulle være uden for de rammer, der kunne gælde for Folketinget.
Det er jo det, Justitsministeriet meget præcist har sagt at det ikke er.
Man kan udmærket skaffe den hjemmel med den tekstanmærkning, vi har gjort.
Vi har for så vidt, om jeg så må sige, udvandet hjemmelen i tekstanmærkningen ved at sige, at vi først vil gøre brug af den hjemmel, vi rent faktisk får, ved at præsentere Finansudvalget for, hvordan vi agter at bruge hjemmelen, således at det, der vil være tale om, jo er, at hvis Finansudvalgets flertal vil sige, at det ønsker man ikke, så gør vi det ikke.
Så det er parlamentarisk i enhver henseende.
Det er bare meget nyttigt, at man også giver det signal til kommunerne, at det altså ikke er ligegyldigt, om aftaler overholdes, for det var jo det, de lærte op igennem 1990’erne, nemlig at det sådan set var lige meget.
Det er det ikke længere.
Og hvis et flertal i Folketinget mener, at aftalesystemet ikke skal gælde, så må vi tage det op til overvejelse, når vi laver den mekanisme, der skal gælde fra 2007 og frem.
Line Barfod (EL), 2005-12-08:
Det siger noget om, hvor langt vi er kommet ud, når det skal være nødvendigt for en minister at sige fra Folketingets talerstol, at hvis der er flertal imod ham i Folketinget, så vil han ikke handle imod det flertal.
Det siger noget om, hvordan man opfatter situationen.
Det turde normalt ret klart fremgå af grundloven.
Vi mangler at få svar på det afgørende spørgsmål: Hvorfor har hr. Kristian Thulesen Dahl og finansministeren valgt, at vi ikke skal have en lovgivning, hvor borgerne og kommunerne har mulighed for at følge Folketingets behandling af det her store indgreb i velfærd i kommunerne?
Hvorfor har hr. Kristian Thulesen Dahl og finansministeren valgt, at det her skal gennemføres som en tekstanmærkning i et ændringsforslag til finansloven, som vi har haft en uge til at diskutere og kun får denne ene dag til at diskutere her i Folketingssalen?
Hvad er begrundelsen for, at man ikke kunne lovgive?
Thor Pedersen (V), 2005-12-08:
Jeg vil blot sige, at det jo ikke er et indgreb i kommunernes økonomi.
Der er tale om en hjemmel til, at man i givet fald kan agere, hvis en aftale er i skred ved, at kommunerne ikke overholder den.
Der er en tekstanmærkning, der fungerer som en sådan.
Den er anvendelig.
Man kan jo læse papiret fra Justitsministeriet, der siger, at der ikke er noget forkert i at bruge det, det viser blot, at der er en vilje, at der en hjemmel, men så siges det yderligere, at den hjemmel ikke finder anvendelse, før man har orienteret Folketingets Finansudvalg om, hvordan man agter at bruge den.
Så yderligere sagt her fra talerstolen: Hvis det viser sig sådan i Finansudvalget, at der er et flertal imod, så agter jeg selvfølgelig ikke at bruge den hjemmel.
Frank Aaen (EL), 2005-12-08:
Nu vil jeg jo så anbefale finansministeren at genlæse tekstanmærkningen, for der står, at hvis ikke kommunerne selv finder ud af at skære 3 mia. kr. i det, der er afsat til velfærd, så vil finansministeren komme og tage 3 mia. kr. fra dem.
Sådan står der.
Det kan finansministeren ikke løbe fra.
Og det spørgsmål, jeg stillede – jeg ved godt, at finansministeren ønsker, der skal skæres i velfærden – var: Hvorfor har hr. Kristian Thulesen Dahl og finansministeren aftalt, at dette indgreb over for kommunernes økonomi skal gennemføres som en tekstanmærkning og ikke som et lovforslag, når alle andre elementer i finanslovaftalen er blevet gennemført i form af lovforslag?
Thor Pedersen (V), 2005-12-08:
Jeg sagde før, at det nok ville være en misforståelse, hvis vi var enige, bare vi så er enige om, at det, vi ikke er enige om, er politik – og det er så det, der bærer, når man udtaler sig politisk.
Så jeg glæder mig stadig over, at vi ikke er enige politisk.
Må jeg lige sige igen, at der jo ikke er tale om at tage fra kommunerne.
Der er tale om det meget enkle princip, som gerne skulle være bærende, at aftaler overholdes.
Når aftalerne er indgået med den baggrund, at vi egentlig anvender det maksimale, der kan anvendes, så er det altså nødvendigt, at aftaler overholdes.
Det er egentlig det.
Så ønsket er ikke, at den skal bruges.
Det er ikke en fodnote, det er en tekstanmærkning, og jeg henviser til Justitsministeriets udmærkede redegørelse om regelsæt for tekstanmærkninger, i forbindelse med at det ikke er en fodnote, men at det er en tekstanmærkning på lige fod med ethvert andet ændringsforslag, der i virkeligheden fremkommer ved en tredjebehandling af finansloven.
Så sådan er det.
Vi ønsker bare i al fredsommelighed, at de aftaler, vi har indgået, også respekteres.
Frank Aaen (EL), 2005-12-08:
Jeg skal erklære mig helt enig med finansministeren i, at Enhedslisten og regeringen står for to helt modsatrettede synspunkter.
Og så har jeg forstået, at når jeg har erklæret den enighed, så er vi også enige om, at det er på tide, at finansministeren forlader dansk politik, det må vi jo så se frem til.
Så skal jeg komme til noget, vi ikke er enige om.
Jeg har forstået, at regeringen sammen med Dansk Folkeparti vil tage 3 mia. kr. fra kommunerne, som de ellers havde afsat til forbedret velfærd.
Det er regeringens politik, den melding er gået klart ind.
Det, vi ikke har hørt et eneste argument for i løbet af dagen, er, hvorfor det skal ske med en fodnote og ikke med en lov, der bliver fremsat som alle andre love her i Folketingssalen.
Derfor vil jeg gerne spørge finansministeren: Hvorfor har finansministeren og hr. Kristian Thulesen Dahl fra Dansk Folkeparti aftalt indbyrdes, at det her indgreb over for kommunerne skal gennemføres som en anmærkning for også at tage det tekniske udtryk?
Thor Pedersen (V), 2005-12-08:
For at undgå misforståelser fremgår det af aktstykket, at det er enkeltstående – det er enkeltstående.
Og hvis man læser det, Justitsministeriet siger, så er det meget klart, at det er meget anvendeligt.
Det er noget, der kun gælder for 2006.
Det, der måtte være grundlaget for efterfølgende år, bliver en almindelig lovgivning.
Det bliver noget vedvarende.
Det, der er anvendeligt med hensyn til tekstanmærkninger, er, at det er noget, der dækker en midlertidig, kortere periode.
Altså, læs dog det udmærkede responsum, der egentlig er kommet fra Justitsministeriet.
Det står jo meget klart.
Så det, vi taler om der kommer til at gælde for fremtiden for de nye store kommuner, er jo et lovbaseret grundlag, der kommer til at gælde hvert eneste år, og som er med til at sikre en bedre aftaleoverholdelse.
Så må jeg sige om det at skære ned, at der ikke er tale om at skære ned.
Jeg synes, det er lidt fantastisk, hvis der er nogen, der mener, de allerede nu er i gang med at bygge et plejehjem, som de først har penge til at begynde at grave ud til i 2006.
Sådan er det jo ikke.
Altså, man disponerer jo over det budget, man har i år.
Man disponerer jo ikke over det budget, man har næste år.
Så der er ikke tale om at skære ned.
Der er tale om at reducere de udgiftsstigninger, man har lagt ind, som er lagt alt for højt ind i forhold til det, der er aftalt.
Det er altså ikke en nedskæring, det er, fordi man bruger flere penge, det er sagt mange gange.
Og jeg ved ikke, om det er, fordi der er så lang afstand ned til, hvor Enhedslisten sidder, at det er svært at trænge igennem, for det er sagt af ordførere gang på gang: Man skærer ikke ned, man begrænser stigningerne.
Thor Pedersen (V), 2005-12-08:
Jeg er nu glad for den sammenligning med Duracellbatterier, for det er rigtigt, at de holder længere end andre, og derfor anbefaler man også, at det er Duracell, man bruger.
Så jeg er meget glad for, at den sammenligning også kan finde sted ved en vurdering af finansministeren.
Det er meget brugbart.
Sagen er den, at vi hele tiden har ment om den måde, som huset her arbejder på, at det er en god måde at gøre det på.
Det er legitimt at bruge en tekstanmærkning.
Det er operativt.
Det skaber ingen tvivl om vilje.
Og det er rigtigt, at jeg er blevet spurgt af medlemmer af Folketingets Udvalg for Forretningsordenen om, hvad meningen er, og det er egentlig at skaffe en hjemmel, som der står.
Er der noget, som generer medlemmer af udvalget, som jeg har talt med?
Er der noget, man ønsker gjort på anden vis?
Det endte med, at man sagde, at det var fint, hvis det var sådan, at man gav den hjemmel, men at den først kunne effektueres efter en godkendelse i Finansudvalget, nemlig ved at der ikke er noget flertal imod den i udvalget.
Den drøftelse har jeg da haft, det må jeg sige, at det har jeg da.
Det havde jeg så sent som i går.
Jamen det er da rigtigt, det havde jeg i går, jeg havde det da på gruppeformandens kontor, hvor vi sad og drøftede det med medlemmer af Udvalget for Forretningsordenen.
Nu sagde jeg udtrykkeligt, at det ikke var noget jeg mente kommunerne ønskede, men jeg opfattede, at det var noget, som den socialdemokratiske ordfører mente, at jeg i virkeligheden skulle fortælle.
Det er jo ikke blot at sige: Ja, men det drejer sig om et hjørne.
Man må sige, at så er det det samlede ansvar, kommunen ikke ønsker at have for sin økonomi.
Så må kommunen overveje, hvad den så gør, hvis den siger, at det kan den ikke længere selv, og at det må finansministeren overtage.
Jeg sagde, at det kunne være spændende, hvis det var et generelt ønske, som et flertal i Folketinget ville pålægge ministeren at opfylde.
Jeg sagde, jeg var villig til at påtage mig det – jeg ønsker det ikke, men jeg vil altid bøje mig for flertallet i Folketinget.
Jeg forstod, at hr. Henrik Sass Larsen havde det ønske om, at jeg skulle styre de enkelte kommuner.
Det var det, der blev sagt.
Lissa Mathiasen (S), 2005-12-08:
Hvorfor stiller man sig fra finansministerens side så stædigt an og siger: Jamen vi bruger magten, muligheden for magten?
Jeg synes egentlig, at finansministeren skylder os det svar: Hvorfor er det nok at sætte sig ned med Venstres gruppeformand?
Var det ikke mere nødvendigt at lytte til, hvad Udvalget for Forretningsordenen har ønsket og dermed appelleret til af hensyn til det samarbejdende folkestyre?
Thor Pedersen (V), 2005-12-08:
Jamen nu må vi gå tilbage og læse Folketingets forhandlinger, for jeg sagde gruppeformanden.
Altså, vores gruppeformand er hr. Svend Erik Hovmand, som er medlem af Udvalget for Forretningsordenen, det må jeg bare sige.
Jeg har ikke talt om Folketingets formand.
Jeg sagde, at jeg var på gruppeformandens kontor.
Så må vi gå tilbage i Folketingets forhandlinger og se, om ikke det er det, der står.
For der står gruppeformanden.
Det er gruppeformanden.
Det sagde jeg udtrykkeligt.
Det er gruppeformanden, som er medlem, der gav mig den melding, og det var der, jeg spurgte: Hvad skal der til?
Og det har vi så leveret.