runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-01-25:
Jeg kan egentlig godt forstå, at statsministeren har lidt problemer med overhovedet at ville svare på spørgsmålet, for der er hverken hoved eller hale på de svar, der kommer.
Nu har statsministeren f.eks. understreget, at det her ikke har noget som helst med kontanthjælpsloftet, ikke engang noget med kontanthjælp som sådan at gøre.
Så kunne jeg godt tænke mig først at bede ministeren om at gøre det lidt mere præcist end bare at kalde det en problemstilling og rent faktisk sige, hvad det er, statsministeren har bedt socialministeren om at kigge på, når det ikke har noget at gøre med forsørgelsesgrundlaget.
Når statsministeren siger, at løsningen ikke skal have noget med kontanthjælp at gøre, betyder det så, at ministeren rent faktisk siger, at det forringede forsørgelsesgrundlag for nogle mennesker, som ikke kan komme ud af kontanthjælpen, og hvis situation notorisk bliver forringet, har regeringen overhovedet ikke tænkt sig at røre ved, altså røre ved forsørgelsesgrundlaget for de sindslidende, som i dag er ramt af kontanthjælpsloftet?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-01-25:
Vi kan ikke komme det meget nærmere end det, jeg allerede har svaret.
Vi har bedt socialministeren om at kortlægge den særlige problemstilling og, ifald det konstateres, at der er et problem, så også at komme med forslag til en løsning, og det vil ske i løbet af foråret.
Lise von Seelen (S), 2006-01-25:
Hvis det nu viser sig, at det faktisk er sådan, at der er folk med psykiske lidelser på kontanthjælp, er statsministeren så enig i, at det kan være et sværere vilkår for den enlige mor, som skal være med til at bryde den negative sociale arv, hvis hun ryger ind i kontanthjælpsloftet?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-01-25:
Det vil jeg ikke gå nærmere ind i her, for det savner jeg oplysninger og baggrund for at kunne gøre.
Det er netop derfor, vi har bedt socialministeren om at kigge nærmere på det.
Jeg mener nøjagtig, hvad jeg allerede har sagt, nemlig at kontanthjælpsloftet står fast, men at socialministeren vil se på, om der er initiativer, der kan bidrage til at forbedre de sindslidendes livsvilkår og fremme deres muligheder for beskæftigelse.
Nu har jeg sagt det flere gange, og vi kommer det ikke meget nærmere selv med nok så mange spørgsmål.
Det er det, der er sat i gang, og forventningen er, at socialministeren kan komme med et udspil her i løbet af foråret, hvis der konstateres at være problemer.
Thomas Adelskov (S), 2006-01-25:
Det forstår jeg ikke helt.
Altså, jeg har hørt konservative ordførere her i salen og også i medierne sige, at nu ville man løse det problem, at psykisk syge mennesker blev ramt af kontanthjælpsloftet og af den særlige lave ungeydelse.
Det tog jeg som udtryk for, at det også var regeringens politik, særlig i betragtning af, at vi den 14. december i Jyllands-Posten kunne læse: »Regeringen er klar til at give sindslidende hjælp og økonomisk støtte, hvis de rammes utilsigtet af kontanthjælpsloftet.«
Det vil sige, at det ikke er det, statsministeren mener, og at det ikke er det, statsministeren i dag her i salen vil give tilsagn om, nemlig at man vil hjælpe de unge og psykisk syge over 25 år, som bliver ramt af henholdsvis kontanthjælpsloft og den særlig lave ungeydelse.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-01-25:
Det, hr. Thomas Adelskov gør nu, er at fordreje, hvad jeg rent faktisk har sagt, og derfor står jeg også her ved, hvad det var, jeg fuldstændig nøjagtigt sagde på det pågældende pressemøde.
Jeg har lagt mærke til, at der er nogle socialdemokrater, der suser rundt med forkerte fremstillinger af, hvad jeg rent faktisk har sagt.
Jeg sagde: Vi har haft en drøftelse af det i regeringen, og det står fuldstændig fast, at regeringen og regeringspartierne holder fast i kontanthjælpsloftet; det bliver der ikke ændret i.
Det meddelte jeg på pressemødet.
Så sagde jeg, at det selvfølgelig er klart, at hvis der er helt specielle grupper, som kommer i klemme på en eller anden måde, så må vi selvfølgelig se på, om der er noget i de eksisterende systemer, der ikke fanger det op.
Men jeg sagde så: Det er uden for kontanthjælpssystemet, for det, der er peget på her, er psykisk syge, og det er noget, man løser andre steder.
Det sagde jeg allerede på pressemødet, og derfor er der ingen grund til at forsøge at fordreje det, som jeg sagde ved den lejlighed.
Thomas Adelskov (S), 2006-01-25:
Jeg bliver nødt til at spørge meget præcist, for når vi har spurgt beskæftigelsesministeren, så har beskæftigelsesministeren sagt, at der ikke bliver tale om, at man kan kompensere økonomisk.
Da vi spurgte socialministeren i forbindelse med ulighedsdebatten den anden dag, fik vi det svar, at man ville se på at skabe ordninger, der bragte de sindslidende tættere på enten uddannelse eller arbejde.
Men det har jo ikke noget at gøre med det, som statsministeren lovede den 13. december 2005, nemlig at se på, hvordan man kunne hjælpe dem, hvis de uhensigtsmæssigt og utilsigtet blev ramt økonomisk af kontanthjælpsloftet eller af den særlige ungeydelse.
Så mit spørgsmål til statsministeren bliver nødt til at være meget præcist
: Står statsministeren stadig væk ved, at man skal give en økonomisk hjælp til de psykisk syge, som bliver ramt af kontanthjælpsloftet og den særlige ungeydelse?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-01-25:
Jeg tror ikke, der er så meget nyt at føje til, hvad der allerede er sagt i den sag.
Jeg har bedt socialministeren om at se på initiativer, der kan bidrage til at forbedre sindslidendes livsvilkår og fremme deres muligheder for beskæftigelse.
Regeringens forslag vil blive lagt frem, når sagen er tilstrækkeligt gennemarbejdet og ordentligt belyst, og socialministeren har oplyst, at det er forventningen, at det vil ske en gang i løbet af foråret.
Thomas Adelskov (S), 2006-01-25:
Stor var glæden hos Socialdemokraterne, da statsministeren den 13. december 2005 på sit pressemøde sagde, at regeringen nu var indstillet på at slå hul i kontanthjælpsloftet i form af at kigge på at hjælpe nogle af de svage grupper, som bliver ramt af henholdsvis kontanthjælpsloftet og den særlige ungeindsats-ydelse.
Vi har igennem et stykke tid gået og glædet os til, at vi skulle høre, hvordan regeringen agtede økonomisk at hjælpe de svage grupper, som bliver ramt af de to ydelser.
Desværre har vi måttet konstatere, at beskæftigelsesministeren her i salen i forbindelse med et beslutningsforslags behandling afviste, at man økonomisk ville hjælpe psykisk syge, og senest da vi havde ulighedsdebatten i sidste uge, måtte vi også konstatere ved den lejlighed, at da var der heller ikke mulighed for at få socialministeren til at tilkendegive, at man ville give den økonomiske hjælp.
Derfor vil jeg godt spørge statsministeren: Hvornår sker der noget på baggrund af statsministerens løfte fra den 13. december 2005 om at hjælpe de økonomisk svage, særlig de psykisk syge, som bliver ramt af kontanthjælpsloftet og den særlige ungeindsats?
»Vil statsministeren oplyse, hvornår der kommer konkrete tiltag i forlængelse af statsministerens udtalelse ved det ugentlige pressemøde den 13. december 2005, hvor han lovede at ville se på særlige grupper, der kommer i klemme i kontanthjælpssystemet, herunder de psykisk syge?«
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-01-25:
Det, jeg har givet udtryk for, er det, der er regeringens politik.
Det står fast, at det er regeringens linje.
Lad mig gentage, hvad det var, jeg sagde.
Det var, at hvis der er helt specielle grupper, som kommer i klemme på en eller anden måde, så må man selvfølgelig se på, om der er noget i de eksisterende systemer, der ikke fanger det op.
Men det er uden for kontanthjælpssystemet, for det, der er peget på her, er psykisk syge, og det er noget, man løser andre steder.
Jeg er nødt til at understrege, sagde jeg videre, at hvis mennesker ikke kan arbejde, så er det jo ikke noget, der har med kontanthjælpssystemet at gøre.
Så er det noget, der skal løses andre steder.
Derfor er regeringen selvfølgelig åben over for at se på, om der er specielle grupper, som utilsigtet bliver klemt på den ene eller den anden måde.
Det var ret krystalklart, hvad jeg meddelte på regeringens vegne ved det pågældende pressemøde, og det skulle hr. Thomas Adelskov måske lige have sat sig ind i, inden han her forsøger at give en fordrejet fremstilling af, hvad det er, jeg har sagt.
Peter Skaarup (DF), 2006-01-25:
Selvfølgelig skal der være beviser, men nu er det jo sådan, at den her virksomhed faktisk selv har givet beviserne, stod frem i tv den pågældende dag i sidste uge og sagde, at det gjorde man, og at det var helt bevidst, at man gjorde det.
Man vidste godt, at støtten gik til de her terrororganisationer.
Så hvor meget mere bevis der skal til, end at repræsentanter for virksomheden deltager i tv og åbenhjertigt fortæller, hvordan tingene er, ved jeg ikke.
Så siger justitsministeren, at justitsministeren er bekendt med, at jeg har stillet spørgsmål til udenrigsministeren i sagen.
Det har jeg faktisk ikke, men hvis det er nødvendigt for at få svar fra regeringen i denne sag, så vil jeg da bestemt gøre det.
Derfor forventede jeg egentlig, at justitsministeren her i dag kunne fortælle, hvad der er sket i sagen, og hvad man har svaret Colombia.
Frank Aaen (EL), 2006-01-25:
Det er helt i orden, at Venstres ordfører gerne vil rose regeringen.
Men det spørgsmål, vi debatterer i dag – vi kan vende tilbage til det, når skatteministeren får ordet senere – bliver faktisk allerede i foråret 2005 rejst her i Folketingssalen.
Det bliver så rejst igen i efteråret 2005.
Der sker stadig væk ingenting.
Først efter en stribe spørgsmål fra folketingsmedlemmer til skatteministeren kommer der et tilsagn i november måned om, at det her hul nok skal blive lukket, og nu er vi i januar.
Rettidig omhu er ikke lige det udtryk, jeg ville bruge om regeringens indsats i den her sag.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-01-25:
»Hvordan vil ministeren sikre, at den kulegravning af kontanthjælpsområdet, som regeringen har aftalt med DF i december 2005, ikke vil forsinke den hjælp og økonomiske støtte til sindslidende, der utilsigtet rammes af kontanthjælpsloftet, som statsministeren lovede på pressemødet den 13. december 2005?«
Eva Kjer Hansen (V), 2006-01-25:
Det sidste er jeg enig med fru Lise von Seelen i, og det er jo derfor, jeg synes, det er meget bagvendt, når Socialdemokratiet tilsyneladende vil tilbage til den situation, hvor nogle har mere ud af det økonomisk ved at være på passiv forsørgelse end ved at være i aktiv beskæftigelse.
Det synes jeg faktisk er bagvendt, og jeg undrer mig over, at Socialdemokratiet har forladt deres opbakning til loftet over kontanthjælpen.
Jeg lytter netop meget til både rådet og til ngo'ernes kommentarer.
Lad mig igen gentage: Noget af det, der blev påpeget i ngo-rapporten, og som rådet også tidligere har været inde på, er, at mange slås med gammel gæld, og det viser sig at være hindringen for dem til at komme i beskæftigelse.
Derfor har vi nu en forsøgsordning med gældssaneringsmuligheder på vej.
Sådan gælder det om at gå ind og få fjernet de barrierer, der er, for at folk kan komme i beskæftigelse.
Det er den linje, regeringen følger, for vi vil ikke bare acceptere, at folk bliver parkeret eller låst fast på den passive forsørgelse.
Jeg mener, at alle skal have en chance.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-01-25:
Jeg synes, det lykkedes socialministeren at få blandet pærer og bananer så gruelig meget sammen.
Der er jo ikke nogen her i denne her sal, der i dag har givet udtryk for, at man ikke skulle gøre alt, hvad man kunne, for at hjælpe folk tilbage på arbejdsmarkedet gennem sociale hjælpeforanstaltninger, gennem uddannelse, gen nem at de fik en berøring med arbejdsmarkedet, alt muligt.
Det er der ikke nogen, der har sat spørgsmålstegn ved.
Det, denne her diskussion drejer sig om, er, om ikke at kontanthjælpsloftet og starthjælpen blot fører til fattigdom.
Det gør det jo i den periode, hvor man skal leve af den.
Folk får færre penge.
Og når socialministeren så siger, at hun lytter meget til ngo'erne og Rådet for Socialt Udsatte, så bliver jeg nødt til lige at gentage det, for det kan godt være, at det kniber lidt nu.
Før røg det ind ad det ene øre, og nu ryger det ind ad det andet øre, og så håber jeg, det bliver derinde.
Det, de siger, er jo, at de lovgivningsmæssige initiativer på kontanthjælpsområdet som reglerne om starthjælp og introduktionsydelse leder til fattigdom.
Punktum.
Kan vi ikke bare blive enige om, at det i hvert fald da er rigtigt, og så kan vi jo se, hvad vi gør ved det?
Kan vi ikke bare blive enige om, at det måske kan være rigtigt, at når man får færre penge, så bliver man fattigere?
Eva Kjer Hansen (V), 2006-01-25:
Og det er det, der ligger bag det, at vi har loftet over kontanthjælpen.
Som også statsministeren var inde på i en tidligere besvarelse – jeg tror i øvrigt, det også var til hr. Jørgen Arbo-Bæhr – så er det jo stadig væk en forholdsvis lille forskel, der er mellem familierne, når man er på lavtlønsområdet på arbejdsmarkedet, og når man er i kontanthjælpssystemet.
Det, der er så afgørende, er, at vi giver folk en mulighed for at få en plads på arbejdsmarkedet.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Pernille Blach Hansen (S), 2006-01-25:
»Vil ministeren konkretisere og eksemplificere sit udsagn om, at miljølovgivningen i fremtiden skal vedtages på baggrund af økonomiske konsekvensberegninger?«
Skriftlig begrundelse
Der henvises til artiklen »Regeringen vil se på prisen for miljø«.
Børsen den 29. december 2005.
Jeg har bedt finansministeren komme i salen i dag for at uddybe det, han sagde i juledagene om, at regeringen fremover ønsker at lave økonomiske konsekvensberegninger af miljøforslag.
Det forstår jeg ikke af den simple årsag, at hvis man kigger på de lovforslag, vi i dag har på miljøområdet, så bliver de jo regnet igennem økonomisk.
Der foretages jo økonomiske og administrative konsekvensberegninger, så der er tilsyneladende ikke noget nyt i det, ministeren siger.
Derfor kan jeg kun fortolke udsagnet på en af to måder.
Enten ved finansministeren ikke, hvordan man behandler lovforslag i Folketinget, det er den ene mulighed, den anden mulighed er, at det her bare generelt er endnu et af regeringens og især Venstres forsøg på at køre en negativ historie på miljøområdet, og det bunder vel dybest set i det gammeldags syn på, hvad natur og miljø er.
Thor Pedersen (V), 2006-01-25:
Jeg vil da takke for spørgsmålet, for jeg er enig i, at det nye ville have været, hvis jeg havde sagt, at regeringen ikke agter at foretage vurderinger af, hvordan man prioriterer.
Vi vil til stadighed gøre mere og gøre det bedre end det, der har kendetegnet de sidste 20 års indsats.
Det betyder jo, at vi styrker prioriteringen og ser på de forskellige værktøjer, der er til rådighed i miljøpolitikken, for at nå de mål, som vi rent faktisk sætter os.
Nu fremgår det jo af spørgsmålet, at fru Pernille Blach Hansen beder om et eksempel, og der kan vi jo bruge vandrammedirektivet som et ganske glimrende eksempel, for her er der jo tale om bindende mål for åer, søer og kystnære farvande.
Der er tale om, at man skal fastlægge målene i 2009, og at de skal være fuldt implementeret i 2015.
Her er så nedsat en tværministeriel arbejdsgruppe, der ser på, hvilke instrumenter der er, og hvordan vi når målene bedst på den mest omkostningseffektive måde.
Så det er altså ønsket om egentlig at trække det op.
Men det er sådan, at det jo på mange måder stadig har været omgærdet af myter om, hvorvidt man overhovedet måtte vurdere, hvad ting kostede, og hvordan man får mest for pengene.
Jeg vil blot nævne, hvordan Bjørn Lomborg er blevet behandlet, fordi han ønskede at prioritere, hvordan flest muligt på kloden kan overleve.
Men det er næsten forbudt område for mange, der overhovedet ikke mener, at man kan prioritere.
Derfor er det noget, man er nødt til at fokusere på.
Hvordan sikrer vi, at man får mest miljø for pengene til gavn for alle levende?
Pernille Blach Hansen (S), 2006-01-25:
Jeg forstår finansministerens besvarelse sådan, at det her ikke er nyt, at der bare er tale om ord.
Finansministeren har ønsket at sende et signal, som måske lidt for mig at se afslører en meget gammeldags indstilling til, hvad miljø er.
Der er endda sat konkrete kroner og øre på, så det er der jo intet som helst nyt i.
Det, finansministeren gjorde allerførst, da regeringen kom til, var jo at fjerne den miljømæssige vurdering af de økonomiske forslag, f.eks. af finansloven.
Se, der ville jo virkelig være tale om noget nyt, hvis finansministeren nu også var i stand til så at erkende, at det måske ikke var så klogt, at der var tale om en fejl.
Vi har også brug for at få de økonomiske beslutninger gennemregnet, så vi kan se, hvad deres miljømæssige konsekvenser er.
Vil finansministeren være villig til det?
Thor Pedersen (V), 2006-01-25:
Det ville sådan set være at gå den gale vej, for det, der er ønsket, er, at Folketinget, hver eneste gang de lovgiver, har et fuldstændigt grundlag at træffe de optimale beslutninger for, hvordan man sikrer, at pengene bruges ansvarligt, hvordan man sikrer den største nytteværdi, før de så lovgiver.
Det er det, jeg har sagt, og der er for så vidt ikke noget nyt i det.
Men det er sådan, at vi har opprioriteret området og fokuserer meget på det i forarbejdet til lovgivningen.
I alt det lovforberedende arbejde er det i fokus, om vi er sikre på, at vi vælger de rette instrumenter til at nå målene.
Det er en skærpelse.
Det er også rigtigt, det må jeg konstatere at det er.
Hvis man tager hele forarbejdet til Kyoto, så ligger der jo ikke en total beskrivelse af, hvad omkostningen egentlig er, hvordan man bedst muligt når målet.
Det er noget, man tager fat på, efter at man har besluttet.
Det, vi ønsker, er, at man også, før man beslutter, så egentlig ved, hvad konsekvensen af beslutningerne er, hvordan man gør det optimalt, hvordan man hjælper flest muligt med de ressourcer, man nu engang har til rådighed.
Pernille Blach Hansen (S), 2006-01-25:
Det er lidt svært at følge den røde tråd i finansministerens besvarelse, for først sagde han, at der ikke er noget nyt i det, og derefter blev det til en skærpelse.
Jeg har lidt vanskeligt ved at se, hvad der reelt er tale om.
Men for så at gøre det en anelse mere konkret og måske perspektivere det lidt, vil jeg spørge: Betyder det her så, ud over at ministeren ønsker at sende et negativt signal til hele befolkningen om miljøområdet, noget for de andre områder, vi også sidder og lovgiver om her i Folketinget?
Hvad med f.eks. landbrugsområdet?
Vil det fremover være sådan, at hvis regeringen også i den kommende finanslov beslutter at give 168 mio. kr. i skattelettelse til de danske landmænd, bliver der foretaget en tilbundsgående samfundsmæssig økonomisk analyse af, om det er den rette anvendelse af skatteborgernes penge?
Eller er der her bare tale om, at man ønsker at sende et negativt signal på miljøområdet, men at det f.eks. ikke gælder, når vi snakker landbrugspolitik?
Thor Pedersen (V), 2006-01-25:
Jamen jeg har jo lige sagt, at der ikke er noget nyt i, at man miljøvurderer.
Der er ikke noget nyt i, at man på delområder har analyseret omkostningerne.
Det, jeg har sagt, er, at vi skærper, at vi forstærker den indsats, fordi opgaven er at bruge pengene optimalt, så man får mest miljø for pengene.
Det er et fokusområde.
Så må jeg lige sige, at jeg ikke forstår, at det er et negativt signal.
Det skulle da være et negativt signal.
Det er da den dybeste ansvarlighed at sige, at vi vil sikre, at de penge, vi råder over, giver mest miljø for pengene til glæde for danskerne, når vi taler om Danmark isoleret, altså til mest glæde for de levende væsener.
Det er da et flot mål.
Jeg kan ikke se, det er negativt.
Pernille Blach Hansen (S), 2006-01-25:
Det negative var nok især finansministerens ordbrug i den artikel, der foranledigede hele mit spørgsmål, hvor ministeren bl.a. siger, at på miljøområdet har man haft en mere fundamentalistisk holdning end de værste muslimer.
Ministeren svarede jo ikke på mit spørgsmål: Hvis regeringen nu vil forstærke indsatsen, hvad består det så konkret i?
Det er det ene.
Det andet er: Vil man bruge samme pointer, samme metoder på andre områder?
Skal vi til at diskutere mest landbrug for pengene?
Mest forsvar for pengene
Vil det i givet fald betyde f.eks., at regeringen er færdig med at give skattelettelser til udvalgte grupper, f.eks. landmænd, på finansloven eller bevilge penge til traktortræk?
Thor Pedersen (V), 2006-01-25:
Jamen vi diskuterer jo alt det, altså mest produktion for pengene, mere politi for pengene, altså mest muligt af alt for pengene.
Vi har mere sundhed for pengene, vi har flere hospitalsbehandlinger for pengene.
Mere for pengene er da et mål i sig selv.
Hvordan kan det være negativt?
Målet er vel at gøre danskerne glade, og det gør man i virkeligheden ved at sikre, at de får større nytteværdi af hver eneste krone, vi bruger.
Jeg har meget svært ved at se, at der er noget negativt i, at vi også på miljøsiden siger, at vi vil skaffe mest muligt miljø for pengene.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Lene Espersen (KF), 2006-01-25:
Jeg vil sige til hr. Peter Skaarup, at jeg i dag har svaret på den politimæssige efterforskning af det, og grunden til, at jeg troede, hr. Peter Skaarup havde stillet spørgsmål til udenrigsministeren, er, at jeg i hvert fald kan se i Politiken, at hr. Peter Skaarup er citeret for at sige, at han vil høre udenrigsministeren, da hr. Peter Skaarup frygter, at salget skader Danmarks omdømme.
Det var egentlig det, der var grundlaget for, at jeg troede, der var stillet et spørgsmål til udenrigsministeren.
Men jeg må bare fastholde, at hvis det er ting, der har at gøre med Danmarks internationale omdømme og forhold til fremmede magter og lande, så er det altså korrekt at stille spørgsmålet til udenrigsministeren.
Det er ikke noget, som justitsministeren normalt beskæftiger sig med.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Lovforslaget sattes til forhandling.
Forhandling
John Dyrby (S), 2006-01-25:
Der er såmænd ingen grund til at gå meget i detaljer med lovforslag nr. L 115.
Ordføreren for Venstre har gjort det så glimrende og udmærket.
Jeg skal sige, at det for Socialdemokratiet jo er indlysende rigtigt, at Danmark skal kunne yde administrativ bistand til kompetente myndigheder i andre lande, herunder også Færøerne og Grønland, når de anmoder om dansk hjælp i form af oplysninger til brug ved skatteansættelser og inddrivelse af skattekrav.
Det er vigtigt, at de her sager kun omhandler skattesager og ikke straffesager.
Der kan i nogle tilfælde være en gråzone mellem de to, men vi har tiltro til, at den praktiske håndhævelse ikke giver anledning til problemer.
Socialdemokraterne kan støtte L 115.
Frank Aaen (EL), 2006-01-25:
Jeg er da glad for, at Venstre vil være med til at lukke det her skattehul.
Men udtalelserne om »rettidig omhu« og »forudseenhed fra skatteministeren« undrede mig lidt, for mig bekendt har det her hul jo eksisteret i lang tid.
Når man læser forslaget igennem, viser det sig – det indrømmer jeg gerne – at være vanskeligt stof, men skatteministeren har jo et helt ministerium til at hjælpe sig.
Det her huls opståen burde have været forudset for lang tid siden.
Som jeg har forstået det, var det et spørgsmål fra Folketinget, der gjorde ministeren opmærksom på hullet allerede tilbage i efteråret.
Er det derfor ikke at prale lidt for meget af ens egen indsats at kalde det rettidig omhu, når man, efter at Folketinget har spurgt, kommer med et forslag her i januar måned?