runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Vibeke Peschardt (RV), 2001-05-21:
Der skal ikke herske nogen tvivl om, at Det Radikale Venstre ikke bryder sig om uhæmmet og grim skiltning i det åbne land.
Det gør vi ikke, og vi ønsker overhovedet ikke at være med til at fremme en udvikling, der går i den retning.
Som hr. Jørn Jespersen sagde, kunne man måske endda kigge på det i udvalget i fællesskab.
Det, man i hvert fald godt kunne have behov for, var egentlig en redegørelse eller en orientering om de aktuelle regler.
Det, jeg ved fra henvendelser, jeg har fået, er jo, at de regler, der anvendes i dag, bliver brugt meget forskelligt fra amt til amt. Man hører om amter, der er yderst restriktive, og så hører man om andre, hvor meget kan lade sig gøre.
Og man kan i øvrigt med sine egne øjne se, når man kører rundt ude i det åbne land, at pludselig står der pap- eller træskilte med »Hindbær til salg« eller »Blommer til salg« eller »Camping om hjørnet« eller noget andet.
Det vil sige, at der altså også er en række regler, der ikke overholdes.
Jeg tror ikke, at det er nemt at finde noget perfekt snit på, hvordan det her skal skrues sammen.
Men jeg tror på den anden side også, at udviklingen, som den foregår på og i det åbne land, og med den udvikling, der er med nedlæggelse af landbrug, vil give et stigende pres på de her regler.
Derfor synes jeg, at vi skal finde ud af en måde, hvorpå man i hvert fald kan få det her administreret bedre.
Som det ligger her, og hvis det kommer til afstemning, vil vi stemme det ned.
Men vi lægger egentlig op til, ligesom SF gjorde det, at man i udvalget taler om det her hen over sommeren.
Helga Moos (V), 2001-05-21:
Jeg synes, det var positive toner, og når det gælder om, hvorvidt det er uhæmmet og grimt, så bliver det i hvert fald ikke det, der kommer til at skille, for vi kunne ikke drømme om at forsvare det, der er uhæmmet og grimt.
Men nogle gange kan vi jo så være nødt til at lade være med at opfordre amterne til at køre ud og kigge på det uhæmmede og grimme, for når vi ikke har det smukke og organiserede at stille i stedet, så er det, at vi fratager folk deres muligheder.
Vi har organiserede og godkendte skilte for camping.
Vi har de blå skilte, hvor man må skrive forsamlingshus, men hvad med netop skilte som »Hindbær til salg«?
Jeg vil spørge fru Vibeke Peschardt, om hun i det arbejde hen over sommeren, der bliver lagt op til, eller i den diskussion i Miljøudvalget, der måtte komme, vil tage udgangspunkt i det, der egentlig foregår ude på landet?
Det vil sige, at vi har sæsonskilte.
Hvordan stiller fru Vibeke Peschardt sig til det?
Vibeke Peschardt (RV), 2001-05-21:
Til fru Helga Moos vil jeg sige, at det har jeg ikke noget helt fast svar på.
Det var jo bare et eksempel hentet lige ud
af virkeligheden.
Det kunne have været alt mulig andet, f.eks. æg.
Det er de antagelig ikke, og det var derfor, jeg lagde op til, at man måske fik en redegørelse eller en forklaring på, hvordan de her regler virker, for jeg er i hvert fald ikke klar over det.
Det var bare det, der lå i det.
Ebbe Kalnæs (CD), 2001-05-21:
Jeg vil gerne sige til den socialdemokratiske ordfører: Der er jo ikke nogen, der taler om store eller selvlysende skilte osv.
Der er en lang række mennesker, der har arbejdet med det her.
Vi kan få samme farve på de skilte over hele landet, så vi har en klar farveholdning. Vi kan få piktogrammer, som vi lærer at kende efterhånden, som henviser til bestemte former for handel osv.
Det er et spørgsmål om, at de mennesker, der lever derude, skal have en chance for at holde liv i området og kunne ernære sig på stedet.
Og det kan lade sig gøre at lave det på en helt anden måde end den skræmmende, som man hele tiden prøver at mane frem.
Der er brugt tid - oceaner af tid - af fornuftige mennesker, som er meget nænsomme i deres oplæg, meget forsigtige.
De skal være momsregistrerede, de skal betale for at gøre det, det skal administreres af amter og kommuner osv.
Det er styret udvikling, det her.
Det er ikke nogen form for klondike.
Søren Kolstrup (EL), 2001-05-21:
Der var ét medlem, der »generede« mig.
Enhedslisten er enig med forslagsstillerne i det ønskelige i at fastholde levende landdistrikter.
Nu er der jo nogle steder, hvor de absolut ikke er levende, så derfor kunne man jo spørge: Hvordan kan vi puste liv i landdistrikterne?
Dét er vel snarere spørgsmålet.
Men for Enhedslisten er det afgørende, at det, hvis et sådant projekt skal lykkes, så forudsætter et produktionsgrundlag.
Og for os er et af de mest oplagte produktionsgrundlag at få en langt mere decentral fødevareindustri, som vi tidligere har haft lejlighed til at tale om; primært til gårdslagterier, men også landsbymejeriet og landsbyslagteriet, som vil give den fornødne alsidighed i vores vareudbud, som vi mener, man skal kæmpe for.
Man skal bryde med markedskræfterne på det punkt.
Men hvad det her forslag angår, mener vi, at der er al mulig grund til at fastholde den danske linje på det her område.
Vi skal netop ikke have et eller andet gennemsnit, som man har det i EU eller andre steder, nej, heller ikke som
i Spanien.
Vi skal netop fastholde det niveau, vi har.
Og uanset hvad andre måtte mene, så vil vi slås for det. Men derfor kan man godt stille spørgsmålet, om der er behov for at korrigere det eksisterende civiliserede danske system.
Og vi mener, at der er behov for en udredning på området omkring den eksisterende lovgivning.
Det er dog interessant, at der kan være en så forskelligartet praksis fra amt til amt.
Det er det ene. Det andet er, at vi synes, at en sådan udredning skal munde ud i en faktisk anbefaling af noget af det, som man har været inde på her i dag, nemlig henvisningsskilte, som har en ensartet størrelse, gerne den samme farve, som flugter, som går i ét med naturen på en naturlig måde; jordfarver er blevet nævnt, men altså en fælles skabelon.
Og så kan man spørge: Hvad skulle man med sådan en redegørelse?
Vi kan gå i dialog om det i udvalget, og så kan vi gå i dialog til efteråret, men man kunne da også forestille sig, at denne redegørelse var med henblik på at igangsætte ét eller to forsøg, ét amt og et andet amt, hvor vi så på, hvordan man kunne etablere en meget forsigtig, ensartet, beskeden skiltning, som i lidt højere grad kunne blive til glæde for keramikeren, der har sit værksted her og dér, og til glæde for dem, der har lidt småhandel her og dér.
Vi så meget gerne, at en sådan øvelse skete parallelt med, at vi fik reduceret mulighederne for den meget ubehagelige og aggressive skiltning, som undertiden er i vore byområder.
Men som sagt mener vi, at der er behov for en udredning omkring det lovgivningsmæssige og det praktiske med henblik på, at vi får en forsøgsvirksomhed af kortvarig karakter, som kan munde ud i, at vi tager en større armbøjning omkring nogle egentlige lovændringer.
Jørn Jespersen (SF), 2001-05-21:
Forslaget her rejser jo en diskussion omkring nogle modsatrettede interesser, som hver især er helt legitime.
På den ene side erhvervsvirksomheder, som er lokaliseret på landet, der har et behov for at skilte, så kunderne kan finde dem i deres egen og i kundernes interesse, og på den anden side hensynet til, at vi bevarer et ordentligt landskab uden skilteskove, og at vi også bevarer en høj trafiksikkerhed.
Jeg vil da ikke afvise, at man på nogle områder kan finde eksempler på, at den nuværende lovgivning og den måde, den bliver praktiseret på, ikke er hverken konsistent eller hensigtsmæssig, og at man muligvis skulle justere på den, som jeg også har hørt at ministeren er villig til at drøfte.
Det kan godt være, at der nogle steder er virksomheder, som ikke har mulighed for at skilte på en hensigtsmæssig måde, så kunderne kan finde dem.
Jeg tror på den anden side også, at der kan findes eksempler på, at lovgivningen ikke bliver overholdt, eller at der er nogle steder, hvor den ikke er hensigtsmæssig, så vi får en skiltning, der er mere omfattende og mere skæmmende, end det egentlig har været tilsigtet.
Så jeg tror, at en nøjere diskussion omkring hele problemstillingen kan føre til, at man måske både skulle administrere anderledes, lempe nogle steder og stramme nogle steder, og kontrollere og følge op mere effektivt, end man gør i dag.
Den diskussion er vi i hvert fald åbne over for at tage.
formentlig nogenlunde med vilje.
Man kan læse det på den måde, at det er virksomhedernes egen adgang til at opsætte skilte, der skal lempes.
Men man kan også tage de efterfølgende bemærkninger som udtryk for, at det er den offentlige skiltning, der skal være mere effektivt og hensigtsmæssigt indrettet og imødekomme virksomhedernes behov i større omfang.
Vi vil gerne indgå i den dialog.
Vi går ud fra, at forslagsstillerne også gerne vil i dialog med os om, hvorvidt der er nogle af reglerne, der skal håndhæves mere effektivt, og om der er nogle af reglerne omkring skiltningen i byerne, der muligvis også burde strammes.
Men vi er parat til dialogen selvfølgelig under den klare forudsætning, at et hovedhensyn for os er at bevare et pænt, ordentligt, åbent landskab, der ikke skæmmes af skilteskove.
Men det skulle vel heller ikke forhindre dialogen at have det udgangspunkt.
Lis Greibe (S), 2001-05-21:
Til hr. Ole M. Nielsen: Jeg tror helt ærligt ikke, at de, der ønsker at skilte, vil være tilfredse med jordfarver.
Jeg tror, at de gerne vil have dem så selvlysende som muligt, hvis det endelig skal være, så man virkelig kan se, hvad det er, det drejer sig om man skal hen og finde.
Fru Helga Moos snakkede om gadenavne og om at køre forbi med 80 km/t.
Altså når jeg leder efter en gade, befinder jeg mig normalt i en by, og så lister jeg mig jo ikke af sted for fuld fart.
Der er ikke så mange gadenavne ude i det store åbne land, at det ikke er muligt at finde et sådant skilt med navn.
Det, det er vores problem, er, at nu skal der så ikke bare være et gadeskilt, nu skal der måske være en serie af skilte nede under gadeskiltet, der henviser til diverse virksomheder, der ligger fra den frakørsel.
Og så vil jeg medgive, at det er meget forskelligt, som tingene bliver forvaltet i amterne.
Reglerne om skiltning bliver ikke lige godt håndhævet, og derfor er klagerne jo så også geografisk bestemt.
Så jeg ser da meget gerne, at der kunne ske en opstramning de steder, hvor det i den grad bliver misbrugt med hensyn til at kunne smække diverse skilte op diverse steder og ødelægge landskabet.
Ebbe Kalnæs (CD), 2001-05-21:
Det bliver ikke så langt.
Jeg vil spørge hr. Søren Kolstrup: Er det rigtigt, når jeg har en oplevelse af, at Danmark er et af de lande i Europa, som har presset mest på i den her sammenhæng, som er optaget af det her?
Er det rigtigt, når jeg har den opfattelse, at et bredt flertal i det danske Folketing er meget optaget af de mange, mange tusinde kemikalier, som vi ikke kender nok til?
Og så vil jeg gerne spørge til sidst: Hvis hr. Søren Kolstrups model for det her for alvor skulle batte noget, er det så, fordi hr. Søren Kolstrup i virkeligheden gerne så massive importforbud, massiv, miljømæssig grænsesætning ved den danske grænse, som gjorde, at en lang række af de ting, der findes i dag, som styrer den livsform, vi har i dag, i virkeligheden skulle forbydes, sådan at vi måtte klare os med det, vi selv kunne overskue, og så leve derefter?
Helga Moos (V), 2001-05-21:
Det var begrebet de små, fikse skilte.
Jamen sig mig engang: Alle gadenavne, står de ikke på små, fikse skilte?
Er det ikke et eksempel, hvor man må tage farten af og ikke kan køre med 80 km/t., hvis man leder efter en sidevej?
Jeg skal ned på omkring 50-60 km/t., for at jeg kan nå at læse det.
Og hvis det er den vej, jeg søger, så skal jeg faktisk længere ned, sådan at jeg også kan nå at dreje, så jeg ikke bliver nødt til at køre forbi.
Så vi er da vant til at håndtere små, fikse skilte.
Desuden skal man afpasse sin hastighed efter forholdene.
Så hvis man kører bag en, der skal finde en sidevej og nå at læse et skilt, så må man køre lidt langsommere.
Jørn Jespersen (SF), 2001-05-21:
Jeg er godt klar over, at Enhedslisten på det principielle plan går meget ind for internationalt samarbejde.
Det er tilfældigvis bare aldrig de organisationer, der eksisterer, man kan bruge.
De findes ikke i virkeligheden, og i øvrigt hører vi ikke hyppigt fra Enhedslisten, hvordan de skulle fungere, men på det principielle helt overordnede plan, som ikke har meget med virkeligheden at gøre, er jeg godt klar over, man har en eller anden tendens til internationalt samarbejde.
Det, der er det centrale her, er, at selv om det ikke var det, hr. Søren Kolstrup brugte mest tid på, bekræftede han for så vidt angik bromerede flammehæmmere: ingen indsats i Enhedslistens forslag; sundhedsskadelige stoffer i tekstiler: ingen indsats; sundhedsskadelige stoffer i kosmetikpræparater og hudplejeprodukter: ingen indsats, når det er importerede varer.
Enhedslisten vil bruge alle sine kræfter på snævert nationale indsatser, og så må resten af verden rode, som den nu engang gør.
Der skal vi ikke gøre os gældende.
Vi er fundamentalt uenige om det.
Ebbe Kalnæs (CD), 2001-05-21:
Jeg synes jo, at det går helt godt, vil jeg sige til hr. Kolstrup.
Jeg glæder mig meget over det tilsagn, der trods alt ligger indimellem meget af det, der bliver sagt. Hvis der er nogle, der mener, at det kunne være en idé med et forsøg - jeg ved ikke, om det er nødvendigt, for det er altså ret overskueligt det her, hvis man sætter sig ned og ordner det - så synes jeg også, at det er o.k.
Og jeg kan jo rigtig lokalt sige, at jeg tror, at Fyns Amt kunne synes, at det var spændende, for det er faktisk et af de amter, hvor man håndhæver nidkært, og der kunne jeg godt forestille mig, at det, hvis nogle gerne vil se et forsøg, så vil være meget passende. For det første fordi det er et afgrænset sted.
Der bliver ikke nabotvister på hver sin side af amtsgrænsen og sådan noget.
Vi har vand hele vejen rundt, hvis man gerne vil se, hvordan det virker først.
Så det kunne jeg sagtens forestille mig.
Søren Kolstrup (EL), 2001-05-21:
Det sidste er korrekt.
Kan hr. Jørn Jespersen fortælle forsamlingen, hvor tålmodig er hr. Jørn Jespersen med hensyn til uønsket kemi, og når det drejer sig om børn, med hensyn til bare at kunne bevæge sig en smule? Mener hr. Jørn Jespersen, at når det drejer sig om kvinder og børn, skal vi affinde os med, at det spørgsmål skal overdrages til aktive forbrugere, til præcis de kvinder, præcis de familier, som er så ressourcestærke, at de kan guide sig frem til de rette produkter?
Eller mener hr. Jørn Jespersen, at der kunne være behov for her og nu at gøre en eller anden form for en kollektiv samfundsmæssig indsats?
Jørn Jespersen (SF), 2001-05-21:
Når det drejer sig om børn, unge gamle, kvinder og mænd, så er jeg med hensyn til kemikalier så utålmodig, fordi der er et så stort et problem, der skal løses, at jeg ville foretrække, at vi brugte vores tid på det, der virkelig kan flytte noget, nemlig at få de internationale regler på plads, sådan at også de importerede produkter bliver omfattet.
Jeg er så utålmodig, at jeg hver eneste gang, jeg skal bruge tid på at diskutere Enhedslistens forskruede nationalistiske ideer,
synes det er spild af tid, som kunne være brugt meget bedre og meget mere konstruktivt.
Søren Kolstrup (EL), 2001-05-21:
Jeg må så konstatere, at vi må vente, til verdenssamfundet har fundet en reguleringsmekanisme i forhold til importerede varer, og indtil da kan vi lægge os på sofaen.
Jørn Jespersen (SF), 2001-05-21:
Jamen jeg synes, det vil være ærgerligt, hvis hr. Søren Kolstrup lægger sig på sofaen.
Jeg synes, han skal gå hjem og læse hvidbogen om kemikaliepolitik og så sammen med SF præge den.
Der er store forbedringer, der skal ind i den hvidbog.
Vi skal have langt stærkere forbudsmekanismer.
Vi skal have sikret omvendt bevisbyrde. Vi skal have sikret, at der er gruppeklassifikationer, således at bare ét stof kan udløse et masseforbud.
Vi skal have brugt computermodeller.
Der er en stor opgave, der skal løses internationalt.
Vil hr. Kolstrup ikke godt medvirke til det i stedet for at lægge sig på sofaen?
Søren Kolstrup (EL), 2001-05-21:
Den danske regering har taget en lang række initiativer.
Jeg har nævnt det tidligere, jeg vil gerne gentage det: Hver eneste gang man kommer med nogle konkrete forslag, nogle konkrete udspil, kan de kun hilses velkommen. Vores påstand har været tidligere og er det fortsat, at disse konkrete udspil vinder hver eneste gang i styrke, når man har søgt at gøre et eller andet i baggården, et eller andet derhjemme.
Det er det, der skaber dynamikken, og det er her forskellen ligger.
Men det er interessant, hvis vi kan styrke omstillingen og give et bidrag til en så stærk omstilling som vel muligt i Danmark, også inden for kosmetik og pleje. Vi har i forvejen produkter, som er befriet for uønsket kemi, og dem kan vi få flere af.
For øvrigt har forbrugerne da også et stærkere alternativ, hvis der er en hel klynge producenter her i landet, der ikke anvender uønsket kemi.
Det styrker i virkeligheden det såkaldt frie valg.
Ebbe Kalnæs (CD), 2001-05-21:
Det frie forbrugsvalg er for CD og for mig noget, der har en ret klar sammenhæng med, om der overhovedet er et demokrati.
Det er én ting.
En anden ting er, at jeg mangler altså et helt klart svar på, om Enhedslisten på de områder, hvor Enhedslisten vil tage initiativer og forbyde import, så principielt er optaget af, hvis den kunne få flertal for det, at vi skulle slå bommen ned ved grænsen.
Søren Kolstrup (EL), 2001-05-21:
Jeg kan garantere CD's ordfører for, at hvis vi havde styrke til det, så synes vi ikke, der var noget perspektiv i at importere produkter, som er hormonforstyrrende.
Hvorfor skulle man dog gøre det?
Ole M. Nielsen (KRF), 2001-05-21:
Jamen jeg må jo erkende, at jeg så næsten fik svar på det spørgsmål, som jeg ikke har stillet endnu, for vi er jo helt enige om, at vi ikke vil have landet ødelagt med grimme skilte, selvfølgelig vil vi ikke det.
Til gengæld forstår jeg ikke helt, at en ordentlig skiltning skulle kunne være generende for trafiksikkerheden.
Tværtom mener jeg, at det vil være hensigtsmæssigt, at folk kan finde ud af, hvor de skal hen.
Den der med de bemandede rastepladser med infoterier, eller hvad de nu hed - som jeg kan forstå at formanden ikke kan hjælpe mig med - har altså ikke ret meget med det forslag her at gøre, den gælder ikke de små veje.
Men jeg skulle til mit spørgsmål: Det var det med at kigge på, om vi kan administrere anderledes i henhold til den eksisterende lovgivning.
For det er jo så det sidste, at man administrerer jo heller ikke den lovgivning, der er.
Det bliver jo mere og mere almindeligt, at vi ser sådan skilte og gravkøer stillet op ude i et vejkryds i weekenden med nogle flag på og så noget halløj.
Det er vi jo stærkt imod.
Altså ville ministeren være indstillet på, at man laver
en bedre vejledning, også for at sikre en ensartet administration rundtomkring i amterne, for den er jo meget forskellig nu?
Ebbe Kalnæs (CD), 2001-05-21:
Jeg har ikke hørt nogen i denne her lange debat, der har været på området, der ønsker hverken italienske eller andre tilstande.
Det, der er det afgørende, er, at det er et spørgsmål om liv og død for nogle af dem, som hidtil har haft et mindre skilt.
Når det er væk, er omsætningen stort set også væk.
Der er tale om landdistrikter, landsbyer osv., som stadig væk har en smule liv og indtjening.
Der er nogle, der har arbejdet med det her, bl.a. en større gruppe på Fyn, som også har kontaktet andre, hvor man har lavet meget fine planer og oplæg med 10 punkter, piktogram og alt muligt andet, som netop tager alle de her hensyn.
Så om Nettet: Jeg er også optaget af Nettet, og jeg synes, det kan bruges til meget, men som jeg engang hørte én sige: »Hvad skal fru Hansen med Internet, når hun har brug for et indkøbsnet?«
Der er altså stadig væk en hel del mennesker i det her land, for hvem der vil gå nogle år, før de lander i den situation, at de kan leve med alle deres informationer på Nettet.
Svend Auken (S), 2001-05-21:
Jeg tror altså ikke, man skal tage helt så let på det, som hr. Ole M. Nielsen gør, når vejmyndighederne udtrykker alvorlig bekymring for trafiksikkerheden.
Jo flere skilte, jo mere bud er der efter at fange folks opmærksomhed, og vi har altså brug for, at den egentlige trafikskiltning er tydelig og klar og ikke bliver distraheret af andre skilte.
Nu ved jeg godt, at hr. Ole M. Nielsen jo dækker et bredere felt, end jeg gør, men jeg er i hvert fald ikke i stand til uden videre at underkende Vejdirektoratets ekspertise på det her område og heller ikke amternes ekspertise på det her område.
Derimod har jeg sagt, at jeg vil meget gerne være med
til, at vi kigger på vejledninger osv. Det er jo en gang imellem mærkeligt, at vi har de her meget skrappe regler for f.eks. skilte, hvorimod de hæsligste flagalleer bliver sat op i nærheden af virksomheder, og kunne vi slippe af med dem og så til gengæld gøre noget for dem, som hr. Ole M. Nielsen nævner, så lad os dog snakke om det.
Det er det, jeg har prøvet at tilbyde hr. Ole M. Nielsen.
Så lad os slutte det her i en vis harmoni, for vi har et fælles ønske om at friholde det åbne landskab for skæmmende skiltning og usikkerhed omkring trafiksikkerheden.
På den anden side er der hensynet til virksomhederne.
Jeg så meget gerne, at vi også så på dette med flag osv.
Altså når man kommer forbi en virksomhed med sådan en kæmpe flagborg udenom, er det ikke vanvittig kønt. Men lad os kigge på det, som jeg sagde, inden for rammerne af den nuværende lovgivning.