Anne Baastrup (SF), 2004-11-19:
Ved forslaget får forældre udvidet deres ret til at vælge folkeskole for deres børn.
Folkeskolen er og skal være det sted i livet, hvor børn fra forskellige samfundsgrupper mødes på tværs af klasser.
Folkeskolen er på en måde samfundets lim.
Det er dér, hvor børn oplever andre børn og får set, at andre børns liv og deres familier er forskellige fra deres egne.
Det er en utrolig værdi for samfundet, at folkeskolen eksisterer, for alternativet vil være en udvikling, hvor børn ikke oplever samfundets mangfoldighed og ikke lærer, at livet kan leves på godt og skidt bare på en anden måde.
Over for denne vision om folkeskolen står det individuelle ønske fra forældre, at de vil have en valgmulighed.
De vil kunne vælge den skole, hvor de andre børn fra børnehaven skal starte.
De vil kunne vælge den skole, hvor der er en bestemt måde at undervise på, for selv om folkeskolen er underkastet samme lov, så kan selve fortolkningen af loven gøre en forskel.
På nogle skoler er skolelederen synlig, kender alle børn, har god kontakt med forældrene og får involveret alle forældre i deres børns dagligdag.
På andre skoler er det inddragelse af det omgivende samfund, der er overskriften på skolens undervisningsmetoder.
Andre skoler satser på musikken, på gymnastikken osv.
Og for nogle forældre er tanken om at fravælge distriktsskolen utænkelig, alene af den grund at skolen ligger lige ved siden af.
Vi kan da også se i høringssvarene, at der sådan generelt er flere positive reaktioner.
Men der er også malurt i bægeret.
Der er skoler, hvor langt de fleste børn har en anden etnisk baggrund end dansk.
Der vil komme skoler, hvor andelen af stærke forældre vil dale, og hvor der til sidst kun vil være børn med socialt svag baggrund.
Det vil være en yderligere opdeling af skolerne.
Det vil være et fravalg af folkeskolen som samfundets lim.
Det vil være en udvikling, som vi i SF på det bestemteste må fraråde.
Lovforslaget er meget kort og præget af meget mangelfulde oplysninger.
Man kan selvfølgelig sige, at det handler om, at lovforslaget i virkeligheden er Venstres valgoplæg, som Socialdemokratiet er hoppet på.
For hvis man sådan ser over de forskellige kommuners grænser, er det vel i virkeligheden kun København og Frederiksberg, der reelt vil være i en situation, hvor de vil modtage børn fra andre skoler, og som ikke er omfattet af disse 3.400 elever, som i dag flytter skole.
Det er også karakteristisk for lovforslaget, at man slet ikke har været inde på de pædagogiske problemer, som jeg rejste i mit spørgsmål til hr. Thomas Adelskov.
Man fratager simpelt hen skolelederen, i hvert ifølge lovforslaget, muligheden for at gå ind og styre en klasses konkrete udvikling.
Man kan godt sige, at det her lovforslag er fuldstændig indholdsløst, men man kan også sige, at det er starten på en opsplitning af vores folkeskole, en nedbrydning af folkeskolen som det sted, hvor børn fra forskellige grupper mødes.
Det er ikke til at vide.
I SF kan vi jo godt forstå de forældre, der gerne vil have lov til at flytte deres børn eller lov til at vælge en anden skole, hvis der er konkret begrundelse herfor.
Det kan være børnene fra børnehaven, der alle sammen går i den distriktsskole, og at man ikke selv lige hører til distriktet.
Der er mange gode grunde.
Men jeg synes, det er pinligt, og jeg synes, det er nedvurderende for vores alle sammens folkeskole, at man ikke i langt højere grad dybsindigt går ind og overvejer, hvilke konsekvenser der vil komme af det her lovforslag.
Så der er jo ikke andet for, end at det må vi så tage fat på i udvalgsarbejdet, når forligspartierne kan komme med så tyndt et forslag.