Keld Albrechtsen (EL), 2001-02-06:
Tak for besvarelserne.
Jeg må sige, at ministrene berørte kun meget perifert de uløste problemer, som ligger foran os, og et stort problemområde er jo det overvågningssamfund, som bliver resultatet af indførelsen af Schengenland.
Det kaldes så pænt et tilbud til borgerne.
Men længere ude i fremtiden ligger jo, at Schengenlogikken med kontrollen, der lukker de ydre grænser, så udlændinge ikke kan komme ind, medfører, at den paskontrol, der tidligere var ved de indre grænser - altså grænserne mellem landene i EU - bliver så omfattende, at man i virkeligheden får et krav om identitetsbevis.
Man skal faktisk i princippet kunne legitimere sig til hver en tid døgnet rundt, uanset hvor man befinder sig.
Det er noget, der ældre danske statsborgere har oplevet i den periode, hvor en fremmed magt havde besat Danmark.
Men ellers har det jo ikke været en nordisk tradition, og jeg frygter meget, at det statslige id-kort, som nu er blevet så populært i Sverige og Finland, også bliver slutresultatet af debatten her i Danmark på et eller andet tidspunkt.
I grænselandet vil det allerede fra den 25. marts være nødvendigt for danske statsborgere at gå rundt med deres pas eller anden legitimation, fordi der i grænselandet foregår baglandspatruljering.
Så siger indenrigsministeren: Jamen vi kan bare tage til Sverige, og vi behøver ikke tage vores pas med.
Men indenrigsministeren har også oplyst over for mig, at i Sverige har man ikke villet garantere, at jeg f.eks. kan bruge mit sygesikringsbevis. Så siger ministeren, at så kan jeg bruge mit kørekort.
Men det kan jeg ikke, for jeg har ikke noget kørekort, så jeg er altså nødt til fra den 25. marts at tage mit pas med, hvis jeg vil overnatte i Sverige.
Det er bundlinjen i diskussionen, og det er derfor, den svenske Rikspolis nu siger, at man er nødt til at indføre statslige id-kort i Norden, så nordiske statsborgere har en legitimationsmulighed, når de rejser.
Den nordiske pasunion er altså døende, og jeg synes ikke, ministeren forholder sig til det problem.
Ministeren har jo f.eks. ikke villet spørge den svenske regering, om vi kan få garanti for, at vi kan bruge vores sygesikringsbevis. Indenrigsministeren kom med et eksempel på, hvor fortræffeligt dette SIS-register, altså det centrale register, hvor man registrerer tusinder og atter tusinder af mennesker, virker.
Jeg vil sige, at det eksempel, ministeren nævnte, er ganske almindeligt Interpolarbejde, hvor et SIS-register overhovedet ikke ville have været nødvendigt, og så vidt jeg er informeret, var der endda tale om en tilståelsessag, hvor man slet ikke behøvede at indhente nogen oplysninger fra noget som helst register.
Hr. Kaalund har jo ret i, at man har ret til at henvende sig til SIS og spørge, om man er blevet registreret, hvis man f.eks. har deltaget i lovlige demonstrationer.
Men man har ikke ret til at få et svar, og mig bekendt har de, der faktisk har henvendt sig for at spørge, om de er registreret, heller ikke fået noget svar, så den ret har man vist ikke ret meget at have i.
Men så vil jeg godt spørge hr. Kaalund, hvorfra han ved, at jeg fortsat kan tage op i en norsk fjeldhytte og lade være med at medbringe mit pas.
Hvis det er en svensk fjeldhytte, skal hytteværten tage stilling til, om jeg skal vise pas, og har hr. Kaalund været rundt hos alle fjeldhytteværter og sikret sig, at de ikke vil kræve at se mit pas?
Det tror jeg ikke hr. Kaalund har, og jeg tror, hr. Kaalund skulle tage at undersøge den sag lidt nærmere.
Så vil jeg gerne spørge hr. Kaalund: Er det ikke et problem for Socialdemokratiet, hvis det nu viser sig, at regeringen går hen og taber grundlovssagen, og det viser sig, at Schengenreglerne strider imod den danske grundlov?
Ville det ikke være ret pinligt, hvis man havde sat reglerne i værk uden at vente på domstolenes færdiggørelse af den sag?