runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jacob Buksti (S), 1998-06-04:
Jeg vil som hr. Jens Peter Vernersen bare konstatere, at det var lidt fattigt, hvis ellers man må bruge det ord i den her forbindelse, med de eksempler, som hr. Peter Brixtofte kom med til offentlige besparelser.
Jeg synes, det var meget, meget luft, og jeg har svært ved at se, hvordan og hvorledes det skal kunne bidrage til nogen som helst finansiering, der ligner noget som helst.
Det kan jo være, hr. Peter Brixtofte kan komme med andre eksempler.
Nu kan jeg også forstå på hr. Peter Brixtofte, at hvis noget én gang for alle er blevet amtsligt eller kommunalt, så kan man ikke afskaffe det.
Det er jo interessant fra én, som har dybe rødder i den sektor.
bundfradraget i bruttoskatten, var sådan en columbusløsning, kunne jeg forstå, at vi i stedet for sænkningen med de to procentpoint i bundskatten brugte de penge til at bundfradrage i bruttoskatten.
Kan hr. Peter Brixtofte ikke se, at det betyder, at pensionisterne får et problem, for
de betaler ikke bruttoskat?
Kan hr. Peter Brixtofte ikke se, at det fuldstændig og totalt betyder en brandbeskatning af pensionisterne?
De får ingen fordele.
Er det det, der er Venstres politik?
Det synes jeg da kunne være rart nok at vide.
Og i øvrigt giver det en masse administrativt bøvl, som svarer til den løsning, man lavede med ATP-inddragelsen, men det er en helt anden sag, for Venstre går jo imod bøvl, har jeg forstået.
Peter Brixtofte (V), 1998-06-04:
Jeg synes, det var et interessant indlæg fra hr. Jes Lunde.
Naturligvis er det ikke meningen, hvis man fjernede 6 pct.-skatten helt, at man så skulle gå ned fra 58 til 52 pct.
Det vil sige, at topskatten så skulle sættes 6 pct. op, sådan at man fortsat havde den samme procent, som man har haft hidtil for topskatten, men at man fik sænket skatten for alle mellemindkomster med 6 pct.
Det ville virkelig, virkelig være effektivt. Det, vi siger man bør overveje i forhandlingerne, er den 6 pct.-skat i sin helhed, for det har også virkelig værdi som forenkling af vores skattesystem kombineret med det bundfradrag på arbejdsmarkedsbidraget, som betyder, at de, der tjener mindst, de lavestlønnede og mellemindkomsterne, i kroner og øre får den største skattelettelse.
Kan man kombinere de to, jamen så vil der være en meget bedre profil i de her forslag, og det vil være meget mere effektivt.
Aage Frandsen (SF), 1998-06-04:
Jeg har som andre også lyttet forgæves til hr. Brixtoftes mange eksempler på, hvordan det offentlige kan reducere udgifterne.
Det var noget med administration, det var noget
med udlicitering, det var noget med arbejdsmarkedsreform.
Det bliver forhåbentlig mere konkretiseret, for det svarer ikke i niveau til hr. Peter Brixtoftes intellekt. Så vil jeg godt spørge hr. Brixtofte: Hvis vi sætter mellemskatten ned, hvordan skulle det så finansieres?
For hr. Brixtofte sagde godt nok, at så skulle topskatten i hvert fald ikke reduceres, men den skal vel hæves, hvis vi skal have pengene ind, for jeg regner med, at vi er enige om, at vi ikke skal lave huller i statskassen.
Og så det sidste spørgsmål.
Hr. Brixtofte er optaget af bruttoskatten.
Hvad med at kigge på det fradrag, der ligger i det?
Det er jo en regulær skat.
Hvorfor skal den trækkes fra?
Så kunne vi jo lave nogle andre justeringer også.
Fradragsmuligheden med bruttoskatten er jo netop til gavn for de højeste indkomster; det er dem, der har glæde af den, og var det ikke noget, der var værd at kigge på, hvis vi nu lige pludselig også skal kaste det ind?
Det synes jeg var interessant.
Elisabeth Arnold (RV), 1998-06-04:
Der er forskel på udtrykket spare op i egen bolig og spare op til egen bolig.
Og sådan som vi har haft skattesystemet i årtier i Danmark, og som vi gjorde op med ved den skattereform i midtfirserne, som hr. Peter Brixtoftes parti også var med til, der sagde vi, at gældsætning er hidtil blevet belønnet fuldstændig skamløst.
Nu laver vi det lidt mindre fordelagtigt at sætte sig i gæld.
Det, der sker nu, er, at gældsætning belønnes lidt mindre, end det gjorde før.
Det er under alle omstændigheder sådan, at en meget stor del af Danmarks befolkning sætter sig i stor gæld, når de køber hus, og så sparer de op i egen bolig, men ikke til egen bolig.
Når de så omsider har boet i huset i 20 eller 30 år, er de gældfri.
Vi har haft et system, der belønnede gældsætning og straffede opsparing.
Det, vi prøver nu, er at fortsætte den linje med at belønne gældsætning lidt mindre og fremme opsparing lidt mere.
Det burde Venstre også kunne tilslutte sig.
Peter Brixtofte (V), 1998-06-04:
Der er bare det problem, at der er nogle, der har gældsat sig i tillid til bestående vilkår.
Det er jo dér, at overgangsregler, og hvordan man i øvrigt indretter lejeværdibeskatningen m.v., er afgørende.
For der er jo ikke nogen af os, som synes, det er rimeligt, at folk, der har erhvervet bolig i tillid til gældende regler, derefter ikke kan få økonomien til at hænge sammen. Derfor er det jo et spørgsmål om, hvordan man griber det an.
Men vi har jo i den formulering, jeg har givet udtryk for, sagt, at vi er parate til at drøfte rentefradragsret og lejeværdi i en sammenhæng, så boligejernes samlede økonomi ikke bliver dårligere.
Det er en åbning, hvis man ellers kan forstå folketingspolitisk - og det kan fru Elisabeth Arnold.
Derudover så omkring mellemskatten
: Altså, mellemskatten og et bundfradrag af den størrelse, som Kristeligt Folkeparti har været fremme med i de seneste dage, koster, som jeg kan regne det ud, sådan nogenlunde det samme som at sænke bundskatten med 2 pct.
Og det er derfor, jeg vil stille det spørgsmål: I stedet for at sænke bundskatten med 2 pct., var det så ikke bedre at gøre det på denne måde?
Det vil vi gerne have beregnet i forhandlingerne, for det synes vi faktisk er en interessant model, som bedre kan nå det mål, at det er fordelagtigt at gå i arbejde frem for passiv forsørgelse.
Endelig til hr. Frank Aaen
: Netop det bundfradrag er et forslag til fordel for de mindre indtægter, så hvis hr. Frank Aaen vil sætte sig ned og regne på det, kan han finde ud af, at det er korrekt. Endelig omkring det med den offentlige sektor, det med udlicitering og det, at man laver en mere effektiv arbejdsmarkedspolitik i kommunerne, det forbyder min beskedenhed mig at komme med eksempler på, men der findes faktisk kommuner, som har fået udgifterne ned svarende på landsplan til milliarder af kroner og fået folk i arbejde ved en mere effektiv lokal arbejdsmarkedsindsats.
Det er det, jeg synes vi skulle overveje.
Elisabeth Arnold (RV), 1998-06-04:
At sætte sig i gæld, stor gæld, og have tillid til bestående forhold er altid et dristigt forehavende, og det er der mange, der har gjort her i landet - også tidligere.
Dette tidspunkt at nedsætte skatteværdien af rentefradraget på er simpelt hen fænomenalt godt.
Vi har en stabil udvikling i Danmark.
Vi har stigende beskæftigelse, faldende ledighed.
Vi har lav rente.
Vi har lav inflation.
Regeringen og Det Radikale Venstre har absolut ingen intentioner om at arbejde hen imod en stigende inflation eller en stigende rente.
På det tidspunkt i midtfirserne, da man indførte den første skattereform, skete der jo det, samtidig med at man ændrede fradraget fra at blive trukket fra i indkomsten til at blive trukket fra i skatten, at inflationen faldt drastisk, renteniveauet faldt også, og lønstigningerne udeblev totalt.
Det slog bunden væk under mange mennesker, fordi de pludselig opdagede, at deres situation ændrede sig.
Ikke på grund af skattesystemet, men fordi andre ændringer i samfundet ændrede vilkårene totalt for dem.
Den situation er vi ikke i nu.
Der er stabilitet over hele linjen, og jeg er helt sikker på, at Venstre er med på den linje med, at vi skal have stabilitet - lav rente, lav inflation, ikke nogen voldsomme lønstigninger, stigende beskæftigelse.
Det er det helt rigtige tidspunkt at fremme opsparingen på, vil jeg sige til hr. Peter Brixtofte.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1998-06-04:
Jeg må medgive hr. Jens Peter Vernersen, at debatten indtil nu har været meget afdæmpet, og det også rigtigt, som hr. Jens Peter Vernersen har sagt, at i forhold til det indgreb, vi her står med, har der været stillet ganske få spørgsmål.
Men det skyldes måske to forhold.
Det ene er, at disse forslag, som regeringen har arbejdet med i månedsvis - det fremgår jo helt tydeligt af fremlæggelsen - er kommet til Folketingets kendskab i forgårs, og at tidsperioden, vi har til at arbejde med de forslag, derfor rent faktisk er meget lille.
Den anden grund kunne jo være, at det så tydeligt fremgår, at den rigtige debat, de reelle forhandlinger slet ikke foregår her i Folketingssalen.
De foregår et helt andet sted, og derfor er det en ren pseudodebat, som foregår her i dag af hensyn
til Folketingets forretningsorden
Det er ikke så unormalt, når man har med den slags indgreb at gøre, men jeg synes dog, det også burde være kommet til hr. Jens Peter Vernersens kendskab, at netop det måske er baggrunden for, at vi har den debat, vi har her i dag, og ikke, at der ikke er særdeles mange gode spørgsmål, man kan stille til indgrebet, og særdeles mange bekymringer, man kan komme frem med.
Mange spørgsmål har allerede været rejst, bl.a. hvordan det kan være, at regeringen for ganske kort tid siden sagde, at der overhovedet ikke var behov for et indgreb, og nu kommer med et indgreb, der rent faktisk er langt kraftigere end det, man havde frygtet.
Der er stillet spørgsmål til hr. Buksti om et skrå skatteloft.
Jeg synes, det er et utrolig interessant spørgsmål, men får vi noget svar?
Nej, spørgsmålet bliver henvist til de forhandlinger, der pågår et helt andet sted end i Folketingssalen.
Jens Peter Vernersen (S), 1998-06-04:
Hr. Peter Brixtofte gav udtryk for, at rentefradragsdebatten og debatten om lejeværdien skulle ses i nøje sammenhæng, vel forstået på den måde, at der skulle være balance i op- og nedadgående retning.
Jeg vil godt spørge hr. Peter Brixtofte, om han er af den opfattelse, at det så vil stoppe den overophedning, som
man har på boligmarkedet, og som jo også er en af baggrundene for, at disse lovforslag bliver fremsat
Det må vel også forstås på den måde, at lejeværdien skal sættes ned.
Men det har jo aldrig forhindret politikere i at kaste sig ud i denne opgave.
Fru Nina Smith sagde rent faktisk også, at der ikke var basis for at ændre lejeværdien, så den gav et mindre afkast.
Det var ikke tiden.
Det ville netop give overophedningsproblemer.
Kirsten Jacobsen (FP), 1998-06-04:
Jeg havde svært ved at forstå, hvad fru Elisabeth Arnold i grunden mente med det, hun sagde.
Fru Elisabeth Arnold sagde, at man skulle fremme opsparingen i egen bolig.
Man skulle straffe...
Peter Brixtofte (V), 1998-06-04:
Jeg vil også kvittere for de venlige ord og først sige til fru Elisabeth Arnold, at vi jo altid kan citere vismændene, når det passer lige til det forslag, vi går ind for.
F.eks. går vismændene stærkt ind for et beskæftigelsesfradrag, måske af den model, vi her diskuterer, og som Kristeligt Folkeparti også er varm fortaler for, så dér går vismændene varmt ind for vores forslag, kan man udlægge det.
Sådan er det jo blandt fagfolk.
Blandt arkitekter er der lige så store og blandt socialrådgivere, ja, arkitekter er måske meget værre, men økonomer diskuterer også.
Der er altså det, at der er noget, der hedder økonomi, og der er noget, der hedder politik, og vi har den opfattelse, at det er fornuftigt, at folk sparer op i deres egen bolig.
Det er også opsparing, og vi er kede af, hvis folk ikke længere kan blive i deres bolig, fordi de har sat sig for hårdt og derfor er nødt til at kapitulere.
Det tror jeg heller ikke Det Radikale Venstre går ind for.
Derfor synes vi, at det her indgreb er for hårdt, og jeg har da også set, at der er mange, der har erklæret, at de er parat til at gå ind og diskutere denne del af indgrebet.
Til hr. Jacob Buksti.
Jeg er lige så ked af det, når han er ked af det, og det - og det er også til hr. Frank Aaen - som er vigtigt for os, er at kigge på den offentlige sektor, som Dansk Metals formand siger, og se på strukturændringer, f.eks. udlicitering, hvor man får konkurrence, f.eks. at man indfører en mere effektiv arbejdsmarkedspolitik.
Og det er også til hr. Frank Aaen: Hvad vil vi med de arbejdsløse og bistandsklienterne?
I hr. Frank Aaens verdensbillede er de borgerlige sådan nogle, der altid vil sådan nogle det ondt; vi er nogle slemme mennesker.
Men vi har den opfattelse, at de skal i arbejde, og det gælder om at lave et bedre arbejdsmarked, få det til at fungere og give kommunerne en langt, langt større indflydelse på arbejdsmarkedspolitikken, så ledigheden kan komme ned.
Vi er ikke interesseret i alene at diskutere dagpengesatser og lignende.
Det er meget mere interessant, at man får et stykke arbejde, for det er også noget med menneskelig selvrespekt, og det burde hr. Frank Aaen også interessere sig for ud over pengene.
Og til sidst til fru Elisabeth Arnold, den forhenværende rødstrømpe, om det med familierne: I beskatning efter evne indgår også forsørgerforhold, børn og ægtefælle.
Flemming Hansen (KF), 1998-06-04:
Jeg skal naturligvis nok i mit ordførerindlæg komme ind på Det Konservative Folkepartis betragtninger og ikke være den, der forlænger debatten med mange korte bemærkninger.
Men når hr. Jacob Buksti tillader sig at sige, at dette fremmer opsparingen, samtidig med at man i usædvanlig grad lægger kapitalpensionen for had, må jeg sige, at man da ikke ligefrem kan påstå, at det fremmer opsparingen.
Jeg er helt overbevist om, at regeringen ikke tør afskaffe kapitalpensionsordningen, men man gør den så ringe, at den i virkeligheden ikke mere er noget værd.
De revisorer, jeg har talt med, og som vi har talt med i Det Konservative Folkeparti, skønner, at mere end halvdelen af dem, der indbetaler kapitalpension nu, vil holde op, for det kan ikke længere betale sig.
Så kan man da ikke påstå fra Folketingets talerstol, at man fremmer opsparingen, når man vil den mest populære opsparingsform, fordi den er fornuftig, til livs.
Kirsten Jacobsen (FP), 1998-06-04:
Lad det være en advarsel for fremtiden.
Og må jeg så ikke godt sige til Socialdemokratiets ordfører, hr. Jacob Buksti, at ejendomspriserne er da steget, men bare slynge 60 pct. ud - jamen i forhold til hvad, hr. Buksti?
Det er en kendsgerning, at fra 1986 til 1995 faldt ejendomspriserne, og først efter 1995 nåede man op på 1986-niveauet.
Det har regeringen jo regnet ud for os masser
af gange, og det vil sige, at den samlede boligmasse, alle boliger i Danmark, har været insolvent i 10 år.
Det kan hr. Buksti ikke bortforklare, og mit spørgsmål til hr. Buksti er
så: Hvad med dem, der har købt fra 1995 til nu?
Vil hr. Buksti afvise, at det er dem, der bliver de nye insolvente boligejere?
Frank Aaen (EL), 1998-06-04:
Jeg er enig med hr. Jacob Buksti i, at det her ikke er et traditionelt finanspolitisk indgreb, for det, vi har set i al den tid, jeg har været aktiv i politik, når der skulle strammes op på finanserne, har været en ensidig jagt på dem med de laveste indkomster her i samfundet, og det må vi give regeringen: Det her er ikke i udgangspunktet en ensidig jagt på dem, der har mindst.
Jeg er ikke imponeret, når man ud af forslaget - jeg tager bare et eksempel; der kunne nævnes mange andre - kan se, at en familie, der har en husstandsindkomst på 850.000 kr., som siden 1993 har fået en skatterabat på 6.500 kr., nu kan se frem til at få ca. 1.700 kr. oveni, når det her er gennemført, sådan som det er lagt frem, medens den arbejdsløse må regne med at skulle have 1.500 kr. oveni.
Altså, hvor er det henne?
Er det social retfærdighed, at de, der i forvejen fik meget, nu får mere udbetalt end den arbejdsløse?
Er Socialdemokratiet ikke enig i, at den sociale profil i det her dog trods alt kunne og bør blive en hel del bedre?
Frank Dahlgaard (KF), 1998-06-04:
For en måned siden, ja, bare for et par uger siden, skulle der ikke være noget økonomisk indgreb.
Det var der ikke noget, der tydede på.
Det var signalerne fra regeringen, og det var signalerne fra regeringspartierne, og nu slår man så til med et velforberedt - i hvert fald gennem den sidste måned - stort indgreb.
Det kan man da kalde
vælgerbedrag
Så taler den socialdemokratiske ordfører, hr. Jacob Buksti, om »Titanic« og om isbjerge, som man skal styre udenom.
Det er da rigtigt, men når man nu har lavet dette indgreb, så er der jo mere end et isbjerg, der truer.
Et vigtigt problem i økonomien er jo på arbejdsmarkedet, hvor der er stærke tegn på mangel på arbejdskraft og dermed flaskehalsproblemer og dermed lønglidningstendenserne.
Det er et af de største isbjerge foran skibet, og på det område er der jo ikke sket noget. Derfor er mit spørgsmål: Hvad agter man at gøre fra regeringens side, hvad agter man at gøre fra Socialdemokratiets side for at undgå at støde på det isbjerg, der hedder lønpres som følge af flaskehalse på arbejdsmarkedet?
Jacob Buksti (S), 1998-06-04:
Jeg skal da gerne kvittere for hr. Frank Aaens iagttagelse: at udgangspunktet er bedre, end det plejer at være efter hr. Frank Aaens oplevelser i både hans nuværende og tidligere liv.
Men hr. Frank Aaen siger også, at han ikke er imponeret.
Nu ved jeg ikke, hvor meget der skal til for at imponere hr. Frank Aaen, men bare for at stimulere hans gode humør, så skulle han måske prøve at læse eksemplerne 7 a og 7 b i tabel 9 i lovforslag nr. L 92, hvoraf hr. Frank Aaen kan se, at hr. Frank Aaens eksempel vælter, hvis det er sådan, at de pågældende har det, som der regnes med, nemlig kapitalpension, og de også har noget gæld.
Det får kun den profil, hr. Frank Aaen siger, hvis det er sådan, at de pågældende ikke har disse ting.
Så til hr. Frank Dahlgaard: Jamen jeg har en gang imellem hørt, at hr. Frank Dahlgaard er økonom.
Det, som hr. Frank Dahlgaard står her og siger, svarer jo til, at han mener, at man, hvis det var sådan, at man ville gennemføre en devaluering om en måned, sagde det nu.
Jeg tror, at hr. Frank Dahlgaard vil konstatere, at sådan foregår det ikke.
Og til spørgsmålet om, hvordan og hvorledes vi vil modvirke lønpres på grund af flaskehalse: Hvis hr. Frank Dahlgaard havde læst forslagene og overhovedet forstået, hvad det hele går ud på, så er det jo netop at nedsætte tempoet og dermed undgå flaskehalse.
Det er præcis det isbjerg, vi sejler udenom.
Og ja, hvad skal jeg sige til hr. Flemming Hansen?
Hr. Flemming Hansen tror, at den eneste opsparingsform her i landet er kapitalpensionen. Jeg har hørt, at alle dem, der har pebet over boligmarkedet her de sidste par dage, siger, at nu bliver det dyrere, nu bliver man nødt til at have en større kapital selv.
Jamen det er jo præcis det, det går ud på.
Man skal have en større opsparing for at kunne sætte sig.
Det vil stadig væk være sådan, at afkastet af pension vil være en lavere beskatning end afkastet af anden opsparing, så derfor er vi fulde af fortrøstning, hvad det her angår.
Søren Kolstrup (EL), 1998-06-04:
Gennem 1980'erne har vi jo oplevet, at det altid har været en bestemt gruppe i samfundet, der skulle have bank, når der blev grebet ind.
Det var altid dem, der havde de mindste midler, der skulle straffes.
Den situation blev ikke ændret, da Nyrupregeringen kom til.
Nu står vi så over for et indgreb, hvor vi for første gang i umindelige tider oplever, at de, der har de færreste midler, kassedamen, de arbejdsløse osv., skal fredes.
Godt nok, men der er sandelig også grund til at sørge for, at Overdanmark, der virkelig har spundet guld på de sidste perioder og de sidste år, yderligere bliver beskattet.
Vi har konstateret, at selskabsbeskatningen skal sættes ned.
Den idé er bestemt ikke groet i Enhedslistens have.
Vi har også konstateret, at regeringen er indstillet på, at de, der har, og er ejere, og de, der er inden for erhvervslivet, skal betale skat.
Mit spørgsmål til Socialdemokratiet lyder: Er man indstillet på at skabe et langt større merprovenu blandt ejere af virksomheder, f.eks. ved at beskatte private aktieejere, når man betænker, at vi har levet i en højkonjunktur, hvor der virkelig er nogle, der har spundet guld?
Med den lille, forsigtige vending, forslaget her lægger op til, er spørgsmålet, om vi kan sørge for, at det bliver langt mere socialt afbalanceret, og at de, der har noget, kommer til at betale.
Jes Lunde (SF), 1998-06-04:
SF hilser det meget velkommen, at regeringen nu endelig har lyttet til os og begynder at foreslå skattelettelser for de laveste indkomster.
Det er der bestemt også brug for, efter at 1993-skattereformen gav meget, meget store skattelettelser til de store indkomster, så er der brug for at vende om nu.
Vi deltager meget gerne i forhandlinger om det her, og vi deltager især gerne i et forsøg på at lave en endnu bedre social balance.
Derfor vil jeg gerne spørge hr. Buksti, om Socialdemokratiet er indstillet på at medvirke til at fjerne eller forhøje det skrå skatteloft.
Det er jo en rabat, man giver til folk med topindkomster.
De får en særlig rabat, når kommuneskatten sættes op, og det har vi alle dage syntes var ubegrundet.
Vil Socialdemokratiet være med til at hente nogle flere penge dér, så vi kan give større skattelettelser i bunden?
Og tilsvarende: Vil Socialdemokratiet være med til at beskatte aktieindkomster hårdere, så vi også dér kan flytte nogle penge fra toppen og ned i bunden?
Så går jeg ud fra, at Socialdemokratiet også vil være optaget af det samme, som vi er optaget af.
Når man nedsætter værdien af rentefradraget - noget vi kan tilslutte os - går jeg også ud fra, at Socialdemokratiet i forhandlingerne vil være parat til at se på, om der er nogle, der kommer urimeligt i klemme.
Vi vil ikke være med til at beskatte nogen fra hus og hjem.
Vi tror, at man godt kan opretholde sigtet med reformen, men alligevel garantere, at nyetablerede familier ikke bliver beskattet for hårdt og ikke bliver udsat for en brutal omlægning.
Er der tilsagn om, at det kigger vi på i forhandlingerne i fællesskab?
Kirsten Jacobsen (FP), 1998-06-04:
Den socialdemokratiske ordfører begrundede disse forslag med ejendomsprisernes himmelflugt.
Dertil er jo kun at sige, at det er meget godt at tage udgangspunkt i statistisk materiale og ikke i nogle fornemmelser, man har.
Det forholder sig sådan, at hvis man tager et indeks fra 1986 og renser det for inflation, er det kun for ganske nylig, man har genvundet alle de tab, man havde i perioden 1986-1993.
Det er de nøgne kendsgerninger.
Og så siger man fra Socialdemokratiets side, at nu handler det om, at nu giver vi noget til dem, der har allermindst, og så tager vi fra dem, der har allermest, og at det er det, det her går ud.
Så vil jeg gerne spørge: Hvordan kan det så være, at pensionister, som er boligejere, bliver behandlet på den måde, som de gør i dette forslag?
Jacob Buksti (S), 1998-06-04:
Jeg vil da gerne sige til både hr. Søren Kolstrup og hr. Jes Lunde, at Socialdemokratiet og regeringen er ganske godt tilfredse med den sociale fordelingsprofil i det udspil, som ligger her, og jeg har egentlig også forstået, at til indledning har man i hvert fald noteret sig, at det i det mindste ser pænere ud end det, man plejer at blive præsenteret for.
Jeg skal blot sige - og det er både til hr. Søren Kolstrup og til hr. Jes Lunde - at regeringen går jo ind i disse forhandlinger med et åbent sind, og vi imødeser da forhandlinger om de problemer, som især hr. Jes Lunde rejser med f.eks. det skrå skatteloft.
Men jeg tror ikke, det vil være sundt for de forhandlinger, hvis jeg på forhånd stod her og sagde fra Folketingets talerstol, hvordan og hvorledes udviklingen vil blive.
Det er også sådan, at man fra regeringens side er fuldstændig åben over for overvejelser om, hvordan og hvorledes nedsættelsen af rentefradragets skattemæssigs værdi påvirker nye husejere.
Men jeg bliver nødt til at sige til både hr. Jes Lunde og alle mulige andre - også folk fra pressen og dem, der er gode til at lave regneeksempler - at det ville altså være en god idé, hvis man begyndte at regne rigtigt.
Vi har indtil nu ikke kunnet finde ét eneste eksempel, hvor man har regnet rigtigt, og derfor er
Men indtil nu har vi ikke kunnet se det.
Så endelig til fru Kirsten Jacobsen: Jamen man kan altså lave statistik på mange måder, men fru Kirsten Jacobsen kan i hvert fald ikke komme uden om, at der er sket en stigning på 60 pct., og det er sådan set det afgørende.
Og så vil jeg bare sige om pensionisterne, at her har fru Kirsten Jacobsen åbenbart overset, at der sker en ekstraordinær forhøjelse af pensionisternes pensionstillæg.