Henriette Kjær (KF), 2000-11-28:
I Det Konservative Folkeparti mener vi, at alle midler skal sættes ind i kampen mod ventelister.
De store menneskelige omkostninger, det kan have at være længerevarende syg, er ofte unødvendige og urimelige.
Daglig tager mange kommunalt ansatte på arbejde og udfører deres job for det offentlige.
Det kan være hjemmehjælpere, vejarbejdere, ingeniører, HK'ere osv., og fælles for dem er, at de kan blive syge.
Jobbet som f.eks. hjemmehjælper er hårdt, og netop den gruppe er ramt af mange sygedage, men også andre kommunalt ansatte kan få dårlig ryg, dårligt hjerte eller andet, der gør, at de ikke kan passe deres arbejde i en periode.
I det private erhvervsliv kan arbejdsgiveren betale for den ansattes sygdomsbehandling.
Det kan man gøre af mange årsager.
Måske er det en beslutning, virksomheden har taget om at hjælpe deres ansatte hurtigst muligt tilbage på jobbet og sikre dem en hurtig sygdomsbehandling.
Måske har de ganske enkelt brug for en nøglemedarbejder.
Det kan være svært at undvære en medarbejder, og det gør man nu til dags på grund af de alt for lange ventetider i det offentlige sygehusvæsen.
Det kan være en højt placeret funktionær, men der kan også være tale om en specialarbejder, der er så specifikt uddannet, at der er et meget stort behov for at have ham på arbejdspladsen.
Vi vil jo gerne have, at det offentlige arbejdsmarked ligner det private.
Hvorfor skal der så ikke være lige vilkår i dette tilfælde?
Kommunerne bruger årligt 7,4 mia. kr. på sygedagpenge.
Det er et astronomisk beløb, vi bruger på syge mennesker, vi kunne gøre raske.
Nogle af de penge kunne altså spares, hvis vi var villige til at lade bare nogle af de offentligt ansatte blive behandlet privat eller i udlandet. Hvis man så også fjernede den tåbelige regel om, at modtagere af arbejdsgiverbetalte sundhedsydelser skal betale skat af deres såkaldte gode, ville meget være nået.
Ud over at betale for sygdomsbehandling for sine ansatte, bør kommunen også have mulighed for at betale for behandling af kommunens borgere generelt.
De enkelte kommuner bruger som før nævnt hvert år enorme summer på at udbetale sygedagpenge til folk, der ville være fuldt ud arbejdsdygtige, hvis bare de kunne blive behandlet for deres sygdom.
Hvis en kommune kan se ud af sagsbehandlingen, at en borger nemt kunne blive opereret og komme tilbage til sit job, ville meget jo være sparet for den syge og for det offentlige generelt, både det amtslige sundhedsvæsen og den kommunale kasse.
Den udgift, der ville være forbundet med behandling, er ofte langt mindre, end hvad kommunen skal udbetale i sygedagpenge.
Så burde alle jo være glade.
Patienten bliver rask, kommunen sparer penge, det private behandlingssted får
øget aktivitet og presset på de offentlige sygehuse lettes. Men nu er loven altså indrettet på en sådan måde, at det ikke kan lade sig gøre for kommunerne at sende deres borgere til privat behandling, og det vil vi gerne lave om på.
Vi mener, at kommunerne bør have det redskab, som det er at kunne sende sine medarbejdere og medborgere til behandling privat for derved at få dem i aktivitet igen hurtigst muligt. Det er også vigtigt for os at få sagt, at det offentlige sygehusvæsen skal være sin opgave voksen, at vi hele tiden skal sætte ind på at gøre det offentlige sygehusvæsen endnu bedre, end det er i dag.
Vi mener, det her forslag vil give mere luft i sygehusvæsenet, sådan at de kan komme hurtigere til, end de kan i dag.
Alt i alt mener vi faktisk, det er en fordel for alle, hvis man siger ja til dette forslag.