Jytte Andersen (S), 1999-03-04:
Hr. Keld Albrechtsen var inde på at kommentere nogle af de synspunkter, der er kommet til udtryk fra Kommunernes Landsforening, og her vil jeg godt sige, at der ikke er noget modsætningsfyldt i en ansvarlig kommunal politik.
Der er heller ikke noget modsætningsfyldt i, at man fra regeringens side siger til kommunerne: Vær varsom, prioriter, og samtidig siger, at de altså også skal prioritere de unges boligbehov.
Mig bekendt er der ikke andre økonomiske rammer for Århus, end der er for alle andre kommuner, og i Århus har det altså kunnet lykkes.
Man har villet det, og man har også tænkt kreativt.
Man har jo ikke kun bygget.
Det handler ikke kun om at bygge nyt, det handler også om at tænke lidt anderledes, eksempelvis med forsøg med udlejningsregler, hvor de unge bliver prioriteret i nogle bofællesskaber i de større enfamilieboliger.
Vi skal have mange flere elementer med i vores løsninger end blot det at tænke: Vi må herindefra sende nogle flere penge ud til kommunerne, så der kan blive bygget noget nyt.
Man kan godt løse problemet i nogle kombinationer med noget kreativ tænkning: brug af boliger på en lidt anden måde, midlertidige boliger, forsøgsmuligheder af den ene og den anden art.
Jeg har ikke givet udtryk for andet her fra Folketingets
talerstol, end at kommunerne altså må tage det her problem alvorligt.
De har det ansvar, og nogle kommuner løfter det godt, mens andre kommuner løfter det mindre godt.
Jeg synes i øvrigt, det er helt forkert, sådan som hr. Keld Albrechtsen gjorde, at hænge Odense Kommune ud.
Odense Kommune har i forhold til sin størrelse ganske mange ungdomsboliger - ganske mange ungdomsboliger.
I årene 1993-97 har Odense Kommune bygget 190 ungdomsboliger, sidste år byggede man 211 ungdomsboliger, og jeg ved også, at man fra Odense Kommunes side nu kommer med nogle forsøg, hvor man prioriterer de unge.
Men dér, hvor det kniber - det er måske noget af det, vi skal fokusere særskilt på, og det var noget, fru Dorit Myltoft var inde på - er nok i de kommuner, der ligger op til universitetsbyerne.
I hele Københavns Amt, og Københavns Amt er et stort amt,
er der ikke blevet bygget én eneste ungdomsbolig i 1998, og i Frederiksborg Amt er der ikke blevet bygget én eneste ungdomsbolig i 1998.
Det, der måske er vores største opgave her i Folketinget fra alle partiers side, er at bevidstgøre lokalpolitikere om, at det her er et problem, der ikke forsvinder af sig selv.
Det har det gjort tidligere, fordi der har været et stort problem i august måned, og så er det forsvundet hen over 3 måneder eller sådan noget lignende, for så er personerne blevet placeret i den almindelige boligmasse.
Men sådan er det ikke længere.
Der er nemlig flere og flere unge, der tager en uddannelse, de er længere og længere tid i uddannelsessystemet, og det betyder, at de har et boligbehov, der er større og mere vedvarende.
Derfor er det et alvorligt problem, og man kan jo så glæde sig over, at der er så mange, der synes, det er et alvorligt problem.
Det, vi så bare skal, er at finde nogle redskaber, nogle instrumenter, som på den ene side er økonomisk ansvarlige og på den anden side respekterer det kommunale selvstyre.
Jeg er i hvert fald optaget af at finde nogle løsningsmodeller inden for det felt.