runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Frode Sørensen (S), 1998-12-03:
I Socialdemokratiet mener vi, at de regler, der er for øjeblikket, det tilsyn, som Finanstilsynet fører, og de muligheder, som regeringen har, er fuldt tilstrækkelige.
Frank Aaen (EL), 1998-12-03:
De muligheder, som regeringen har, er tilstrækkelige.
Ja, det er jeg ikke i tvivl om, det er jo det, vi har set, når regeringen på forskellige niveauer - vi er ikke helt klar over på hvor højt - har været involveret i forbindelse med Færøbanksagen, Hafniasagen, Balticasagen osv.
Selvfølgelig har den været inde, men det var ikke det, jeg spurgte om.
Jeg spurgte, om Socialdemokratiet tror, at Folketinget har mulighed for at udføre det tilsyn, vi skal føre med regeringen og med de forskellige tilsyns embedsførelse.
Mener Socialdemokratiet virkelig med de sager, vi nu kender, at vi har haft tilstrækkelig mulighed for at få indsigt i og kontrol med, hvad der er foregået?
Frode Sørensen (S), 1998-12-03:
I Socialdemokratiet mener vi, at de muligheder, vi har for at indkalde ministeren i samråd, fuldt ud kan afdække de problemer.
Frank Aaen (EL), 1998-12-03:
Det er da utroligt.
Socialdemokratiet må da være vidende om, at vi gang på gang på gang, når vi har stillet spørgsmål, når vi har haft en minister i samråd, hele tiden får at vide: Dette kan jeg ikke udtale mig om på grund af de gældende tavhedsbestemmelser.
Det er derfor, vi har været ude i den øvelse, at vi har skullet have kolossale undersøgelser som en Færøbankkommission, vi skulle have Rigsrevisionen, vi skulle have alle mulige kæmpemæssige undersøgelsesapparater sat i gang alene af den ene grund, at vi som Folketing ikke kan få svar på de spørgsmål, vi stiller.
Kunne Socialdemokratiet ikke tænke sig, at det var mere effektivt og billigere oven i købet, at Folketinget havde mulighed for direkte at få svar på spørgsmål, i stedet for at vi skulle engagere kæmpemæssige undersøgelsesapparater?
Kirsten Jacobsen (FP), 1998-12-03:
Jeg kunne godt tænke mig at stille et spørgsmål til den socialdemokratiske ordfører, når han siger her: Vi har den opfattelse i Socialdemokratiet, at vi er fuldt fortrøstningsfulde med hensyn til, at vi kan føre den kontrol, som grundloven pålægger Folketinget, og vi kan kalde ministrene i samråd.
Er det slet ikke gået op for den socialdemokratiske ordfører, at de svar, man får fra ministeren, når man kalder ministeren i samråd om den slags ting, er, at det kan ministeren ikke svare på under henvisning til straffelovens paragraf et eller andet og fortrolighedsbestemmelserne, eller er det sådan, at man har et særligt samrådsinstitut mellem ministrene og Socialdemokratiet, som gør, at Socialdemokratiet føler, at deres grundlovssikrede forpligtelse er overholdt?
Frode Sørensen (S), 1998-12-03:
Til hr. Frank Aaen skal jeg henvise til, at der er et EU-direktiv om disse spørgsmål, og at vi selvfølgelig ikke vil pålægge ministrene at oplyse ting, der er underlagt tavshedspligt.
Jeg kan også henvise til, at der er visse situationer, hvor både Ombudsmanden og Rigsrevisionen kan gribe ind.
Med hensyn til fru Kirsten Jacobsens spørgsmål, om vi synes, der er mulighed for i forbindelse med et samråd at få fornuftige svar på de henvendelser, vi kommer med, kan jeg henvise til, at vi i sidste uge havde et samråd, hvor jeg synes, vi fik en god og grundig orientering om nogle af de aktuelle problemstillinger, vi diskuterer her i dag.
Frank Aaen (EL), 1998-12-03:
Det er da en kujonagtig måde at opføre sig på bare at gemme sig bag ved et EU-direktiv.
Altså, mener Socialdemokratiet, at vi i dag har de nødvendige muligheder som Folketing til at føre kontrol med regeringen og dens embedsførelse?
Det var punkt ét.
Punkt to: Hvis svaret er nej, vil Socialdemokratiet så være med til at undersøge mulighederne for inden for EU-direktivernes rammer at udvide vores muligheder for at føre tilsyn?
Og punkt tre: Vil Socialdemokratiet i givet fald være med til at ændre de EU-direktiver, der beklageligvis - og det er jo derfor, vi er EU-modstandere - stiller nogle grænser for, hvor langt vi må gå?
Vi har dog den opfattelse, at vi gerne må gå endnu længere end det, der ligger inden for de gældende EU-direktiver i dag.
Kirsten Jacobsen (FP), 1998-12-03:
Jeg synes, det var en meget interessant oplysning, som den socialdemokratiske ordfører gav, når han henviste til samrådet i sidste uge, hvor den socialdemokratiske ordfører mente, man fik gode og fornuftige svar på de stillede spørgsmål.
Frode Sørensen (S), 1998-12-03:
Til hr. Frank Aaen: Ja, Folketinget har de nødvendige tilsynsmuligheder.
Nu svarer jeg selvfølgelig ja til det, og hr. Frank Aaen sagde, at hvis jeg svarede nej, om jeg så ville være med til at se på EU-direktiverne.
Jeg mener altid, at vi skal være åbne over for at se på direktiver, såvel dem, som EU laver, som de regler, vi selv fastsætter.
Til fru Kirsten Jacobsen kan jeg sige, at jeg er helt overbevist om, at da det var et fælles møde, vi deltog i, har vi sikkert også hørt de samme svar.
Pia Larsen (V), 1998-12-03:
Venstre kan ikke støtte dette forslag fra Fremskridtspartiet om ændring af tavshedspligten og partsbegrebet i den finansielle tilsynslovgivning.
For at tage tavshedspligten først, har dr.jur. Jan Schans Christensens eneudredning været vejledende for Venstre, og da Schans Christensen konkluderede i sin eneudredning for et par år siden, at tavshedsbestemmelserne formentlig var gode nok, som de var, støtter Venstre sig til det.
Og da Fremskridtspartiets forslag går langt videre, siger det sig selv, at vi må tage afstand fra det. Med hensyn til partsbegrebet havde dr.jur. Schans Christensen også en række anbefalinger, som Venstre har forholdt sig til, og det har betydet, at vi er fremkommet med et ændringsforslag til økonomiministerens forslag om en ændring af de finansielle love, som er til behandling i øjeblikket, og det ændringsforslag vil vi naturligvis støtte.
Det går ikke så vidt som Fremskridtspartiets forslag, men vi mener, det er tilstrækkeligt.
Vi mener også, der skal være en balance mellem partsbegrebet og tavshedspligten i den finansielle sektor sådan at forstå, at hvis man lemper lidt på partsbegrebet, som Venstre foreslår, er det så meget mere vigtigt at sikre, at tavshedspligten ikke skrider.
Der skal være et tillidsforhold mellem de tilsynsbelagte virksomheder og Finanstilsynet, for at det kan fungere ordentligt, og det er selvfølgelig det, vi har størst interesse i.
Vi indrømmer, at der har været nogle situationer i Folketinget, hvor vi har haft uhyre vanskeligt ved at komme til bunds i nogle sager, og vi har også nogle aktuelle diskussioner i gang, men det får altså ikke Venstre til at synes, at vi skal gå så vidt, som Fremskridtspartiet foreslår, og derfor må vi afvise forslaget.
Frank Aaen (EL), 1998-12-03:
Nu fik fru Pia Larsen svaret på et af mine spørgsmål til sidst, nemlig at der aktuelt er nogle problemer med at føre
det nødvendige tilsyn med regeringen og dens embedsførelse.
Derfor vil jeg alligevel stille spørgsmålet, om fru Pia Larsen ikke mener, vi har brug for at kigge på, om vores tavshedsbestemmelser er for stramme i forhold til Folketingets muligheder for at føre tilsyn.
Nu ved jeg jo, at Venstre er meget EU-tro, men jeg vil spørge: Hvis der er muligheder inden for EU-direktivernes rammer for at udvide tavshedsbestemmelsen eller lempe den, vil man så være med til det?
Pia Larsen (V), 1998-12-03:
Jeg mener ikke, det er afgørende i dette tilfælde, hvad EU mener.
Jeg mener, det er afgørende, som jeg sagde, at der eksisterer et stærkt tillidsforhold mellem de tilsynsbelagte virksomheder og Finanstilsynet, og der vil være en risiko for, at hvis vi lemper på tavshedspligten, vil det tillidsforhold skride. Som jeg sagde under min ordførertale, læner vi os meget op ad dr.jur. Jan Schans Christensens eneudredning, hvor han over mange sider når frem til, at bestemmelserne formentlig er gode nok, som de er nu.
Marianne Jelved (RV), 1998-12-03:
Ja, tak.
Der sker overraskelser hver dag.
Tak for den positive modtagelse af lovforslaget.
Jeg vil godt understrege, at Den Nordiske Investeringsbank ikke af den almindelige banksektor opleves som en konkurrent, der forvrider markedet, fordi Den Nordiske Investeringsbank jo, som hr. Morten Helveg Petersen har præciseret det, er en multinational bank på linje med Europæisk Investeringsbank, Østbanken, også kaldet EBRD, og Verdensbanken. Alle de banker, jeg har nævnt her, ejes jo af regeringer i stort antal, og det betyder, at der er en, kan man sige, garantistillelse for aktiekapitalen.
Den Nordiske Investeringsbanks arbejde består i at låne på det store, globale, finansielle marked på nogle vilkår, som er fordelagtige for dem, der så låner penge hos Den Nordiske Investeringsbank til forskellige projekter, og det kan være i de baltiske lande f.eks., hvor Den Nordiske Investeringsbank også hjælper med finansiering af infrastruktur og andre ting.
Så det er en slags udviklingsbank på lige fod med de udviklingsbanker, som vi kender andre steder fra, både i Europa og verden over, og som arbejder på fuldt kommercielle vilkår, som medfinansierer projekter gennem långivning, hvor der også er private investorer med med långivning fra andre kommercielle banker.
Så det er ikke konkurrenceforvridende på den måde, som man skulle tro.
Det er en kendt konstruktion.
I øvrigt giver Den Nordiske Investeringsbank et pænt overskud
til sin ejerkreds hvert år.
Det kunne måske også være rart at vide.
Men jeg synes da på grund af de faldne bemærkninger, at jeg vil bede ministeriet om at give en beskrivelse af NIB's konstruktion og funktion og sende den til udvalget under alle omstændigheder.
Birthe Skaarup (DF), 1998-12-03:
Til hr. Jørn Jespersen: Jeg tror, hr. Jørn Jespersen skyder sig selv i foden i dag.
Jeg tror, SF skulle have kigget lidt anderledes på det her.
Det er et tøbrud.
Vi er nået et skridt
på vejen.
Vær med til det!
Christine Antorini (SF), 1998-12-03:
Da SF's ordfører, hr. Ole Sohn, ikke kan være til stede, vil jeg fremføre følgende: Lovforslaget indebærer en ændring af Finanstilsynets tavshedspligt, således at de stående udvalg i særlige situationer kan modtage fortrolige oplysninger fra Finanstilsynet i tilfælde, hvor et dansk institut er kriseramt og som følge heraf træder i betalingsstandsning, går konkurs, likvideres eller rekonstrueres.
Oplysninger skal videregives i en sådan form, at institutternes enkelte kunder
ikke kan identificeres.
Ligeledes ønskes partsbegrebet udvidet i de finansielle love, således at f.eks. kunder i pengeinstitutter m.v. bliver betragtet som part i sager, der vedrører kundens forhold i det finansielle institut.
Lovforslaget blev til på baggrund af de mange skandaler i den finansielle sektor, bl.a. sagerne om Hafnia og Baltica.
Intentionerne i lovforslaget er positive, for virkeligheden har dokumenteret, at det er påkrævet med en bedre kontrol med Finanstilsynets arbejde, men oplysninger i den finansielle sektor er følsomme og skal behandles med diskretion.
SF føler ikke umiddelbart, at der er den fornødne balance mellem diskretion og kontrol i Fremskridtspartiets forslag.
Derimod bør der nok arbejdes frem mod et særligt parlamentarisk kontroludvalg.
SF er enige i, at der er behov for et udvidet partsbegreb, men her håber vi, at der i forbindelse med Folketingets igangværende behandling af de finansielle love kan findes et flertal for et udvidet partsbegreb.
Carsten Koch (S), 1998-12-03:
Jamen det, jeg kan sige, er, at den måde, hvorpå dette viden- og forskningscenter skal fungere, er ved at indsamle oplysninger og også gerne foretage forskning.
Men at man for hver eneste behandlingsforms og præparats vedkommende på grundlag af en ren formodning uden dokumentation skal kunne komme og gøre krav på at få en fuldstændig værdifri videnskabelig afprøvning af alle disse præparater og metoder, som man måtte finde på at komme med, og på forhånd få en fuldstændig beskrivelse af, hvad der virker, og hvad der ikke virker, osv., det er ikke det, det er intentionen; det er beskrevet udmærket i oplægget fra Sundhedsstyrelsen, og det er det, der vil være retningslinjen for et sådant centers funktion.
Frank Aaen (EL), 1998-12-03:
Man må jo sige, at det er interessant, at vi først kan få den sidste oplysning frem, efter at jeg et par gange har rejst spørgsmålet, og at det overhovedet ikke indgik i ministerens oprindelige afvisning af forslaget.
Men her har vi jo så allerede det første skriftlige spørgsmål, vi skal have stillet: På hvilket grundlag vurderer ministeren, at det her er i modstrid med EF-direktivet?
Og så må vi jo få svaret skriftligt og tage stilling til det dér. Hvad angår de undersøgelser, der har været af den tidligere direktør for Finanstilsynet, vil jeg bare sige, at vi om dem har den konklusion i Enhedslisten, at da de kom på et tidspunkt, hvor vi ikke var operative i Folketinget, fik vi ikke taget dem op.
Men jeg har tidligere lovet ministeren, at vi skal have et samråd om dem.
Birthe Skaarup (DF), 1998-12-03:
Det er efterhånden meget få, der i dagens Danmark ikke er eller har været i berøring med alternativ behandling.
Mere end hver femte dansker har faktisk forsøgt sig med alternativ behandling, og intet tyder på, at interessen svækkes,
Den omfattende brug af alternativ behandling er også økonomisk betydningsfuld, idet der inden for samme område omsættes for adskillige milliarder.
Dansk Folkeparti foreslår
derfor oprettet et videns- og forskningscenter, et center, der kan indsamle viden og forske i alternative behandlinger.
Det er baggrunden for, at Dansk Folkeparti i dag har taget initiativ til en debat her i Folketinget. Og vi håber sammen med andre partier senere at fremsætte forslag til vedtagelse.
Vi ser frem til, at forslaget bliver positivt modtaget af partierne her i Folketinget, idet vi mener, at man ikke længere kan eller bør lukke øjnene for effekten inden for alternative behandlingsformer.
Det er som sagt vigtigt med en kvalificeret faglig viden om alternativ behandling.
Og det mener vi kan ske ved etablering af et videns- og forskningscenter, som går på tværs af faglighed.
Med disse ord vil jeg slutte min begrundelse, og vi håber i Dansk Folkeparti, at vi får en seriøs debat om emnet.
Besvarelse
Marianne Jelved (RV), 1998-12-03:
Det er bestemt ikke, fordi jeg ønsker denne debat trukket længere ud, men to ting vil jeg dog gerne lige sige nu: Jeg vil minde om, at den tidligere direktør for Finanstilsynet har været igennem to tjenestemandssager på baggrund af to af de konkrete sager, der er blevet nævnt flere gange her fra talerstolen: Spar Nord-sagen og Færøbanksagen, og der har begge gange vist sig ikke at være grundlag for at føre en tjenestemandssag.
Det andet, jeg gerne vil sige, er, at efter min vurdering af det lovforslag, der er fremsat, er det min opfattelse, at det ikke er i overensstemmelse med EU-retten.
Karen J. Klint (S), 1998-12-03:
Som det både fremgår af forespørgslen og af ministerens besvarelse, er der en stor del af befolkningen, der anvender alternativ behandling enten som et supplement til en mere formel sundheds- og socialbehandling eller som en selvstændig behandling.
Området for alternativ behandling skal ikke ses som en ensartet masse, og der er stor forskel på behandlingsmetoder, behandlernes uddannelse, viden og held med deres gøremål.
Det er vigtigt, at vi som politikere og borgere ikke vender det blinde øje til den alternative behandling, men tør se på den med åbne øjne: Borgerne, så de ikke bliver snydt af useriøse behandlere eller i værste fald udsat for kvaksalveri, og vi politikere bør lægge kræfter i at se seriøst på området, så vi kan få mere viden både om metoder og om deres virkning, få en viden, så vi kan bidrage til at synliggøre, hvordan de forskellige tilbud virker, herunder afgrænse de metoder, der ikke virker ud fra en ren objektiv sondring i et behandlingsforløb.
Vi vil naturligvis aldrig kunne afgrænse de subjektive virkninger af visse behandlings- eller terapiformer.
Vi har et stort medansvar for, at borgerne får
bedre viden for at gennemskue de mange tilbud, så de bedre ved, hvad de indlader sig på, når de vælger den alternative vej.
Den socialdemokratiske gruppe kan derfor støtte et forslag om, at der oprettes et videns- og forskningscenter som anbefalet af Sundhedsstyrelsen.
Vi ønsker dog at tilkendegive, at dette nye center skal stykkes sammen på en sådan måde, så vi reelt kan foretage vidensopsamling og forskning på det alternative område, hvorfor det skal være parat til at finde nye metoder til den videnskabelige afgrænsning.
Sagt lidt forenklet: Hvis der skal forskes i f.eks. akupunktur, så er der næppe et i forvejen kendt blindforsøg
til det at stikke en nål ind i et meget præcist afgrænset punkt på en person.
Centeret skal altså kunne arbejde både traditionelt og utraditionelt på en måde, så det får viden og forskning.
Jørn Jespersen (SF), 1998-12-03:
Jeg synes, det er lidt vigtigt på det her tidspunkt i debatten at få konstateret, om det forslag til vedtagelse, som et lidt overraskende bredt flertal har kunnet enes om, er et forslag, der har et reelt indhold, eller om der i virkeligheden er tale om et rent afværgeforslag fra regeringens side, hvor Dansk Folkeparti er blevet lokket ind i en fælde.
Og derfor vil jeg gerne have afklaret, om der er tale om, som sundhedsministeren sagde, at der ikke skal ske en anerkendelse af de såkaldt alternative behandlingsmetoder, men alene er tale om en vidensopsamling.
Er det også den socialdemokratiske ordførers opfattelse, at der ikke skal være anerkendelse af nogen som helst alternativ behandling
, heller ikke selv om forskningen måtte vise, at der rent faktisk er gode effekter af behandlingen?
Og jeg vil også gerne spørge om, hvilket beløb der er tale om, at man vil afsætte her, for hvis det er sådan et virkelig skrabet forslag, hvor der ikke er penge til nogen som helst forskning, og hvor der ikke er tale om et center, som virkelig kan sætte gang i formidlingen af viden om effekter af de alternative behandlinger, så er der jo reelt ikke meget i det her forslag.
Så kunne vi få afklaret fra Socialdemokratiets side: Er det her noget, man vil, fordi man har en positiv tilgang til visse af de alternative behandlinger, eller er det et rent afværgeforslag?
Karen J. Klint (S), 1998-12-03:
Det er ikke et afværgeforslag, og det er heller ikke et stort forskningscenter, så det er ikke nogen af de yderligheder, som der bliver lagt op til fra SF's side.
Når vi siger, at viden er vigtig, så er det jo netop, fordi viden er grundlaget for at afklare, hvor der skal forskes, og hvad der virker eller ikke virker.
Så lad os starte på vidensniveauet, før vi beslutter at blåstemple nogle ting, for det kan være, at der er mange flere ting, der kan blåstemples, når vidensniveauet stiger.
Der er heller ikke tale om de store beløb.
Vi vil starte på et beskedent niveau og så se, hvad det udvikler sig til.
Birthe Skaarup (DF), 1998-12-03:
Nu var det til den socialdemokratiske ordfører, hr. Jørn Jespersen henvendte sig, men jeg vil da godt sige, at det her forslag er altså et skridt på vejen.
Der er sket et tøbrud, og man anerkender, at der oprettes et videns- og forskningscenter.
Jeg er overhovedet ikke i tvivl om, at der er mange, der vil gå videre.
Det er der.
Man kan bare se debatten, der har kørt i disse dage, og man kan bare se alle de mennesker, der har henvendt sig, da de hørte, at vi her i Folketinget skulle debattere netop alternativ behandling i dag.
Jeg takker for ministerens redegørelse om alternative behandlinger.
Det er velkendt for mange, at der blandt alternative behandlere både er seriøse og mindre seriøse folk, og det må være en opgave for samfundet at skelne de seriøse behandlere fra dem, nogle kalder platugler.
Her kan vi gå ind og sikre befolkningen mod de useriøse behandlere.
Dansk Folkeparti står gerne i spidsen for en sådan officiel interesse, der er blandt befolkningen i Danmark, og som kan udbygges gennem dannelse af et uafhængigt videns- og forskningscenter for alternativ behandling.
Andre vestlige lande, som Danmark almindeligvis sammenligner sig med, har netop sådanne institutioner og beskæftiger sig med forskningsinitiativer.
Det skal også lyde herfra, at amerikanske sundhedsmyndigheder har oprettet en central forskningsenhed for alternativ behandling i forbindelse med flere fremtrædende universiteter.
Det kunne også lade sig gøre herhjemme at få et sådant center og få det oprettet i tilknytning til eksempelvis et universitet eller et hospital, men som en uafhængig enhed.
Jeg er ikke i tvivl om, at mange har lyst til at gå endnu videre med autorisation til alternative behandlere og til statsanerkendte uddannelser, såsom zoneterapeuter og akupunktører.
Det har Dansk Folkeparti flere gange slået til lyd for her i Folketinget, men det, der er muligt i denne debat, og det synes jeg er meget fint, er at få et flertal til at tilslutte sig og give en blåstempling af et videns- og forskningscenter.
Det er efter vores mening et tøbrud, at et sådant center kunne begynde sit virke inden udgangen af 1999.
Derfor fremsætter Dansk Folkeparti på egne og flere partiers vegne følgende forslag til vedtagelse.
Partierne er Socialdemokratiet, Venstre, De Konservative, CD og De Radikale og så Dansk Folkeparti naturligvis.
Forslag til vedtagelse »Idet Folketinget konstaterer, at en stigende del af befolkningen opsøger og benytter alternative behandlingsformer som supplement til det traditionelle sundhedsvæsen, pålægger Folketinget regeringen at arbejde for oprettelsen af et uafhængigt viden- og forskningscenter for alternativ behandling.
Regeringen pålægges at sørge for, at viden- og forskningscentret kan påbegynde arbejdet inden udgangen af 1999.«