runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Tina Nedergaard (V), 2006-06-02:
Det hænger glimrende sammen med, hvad Venstres ordfører sagde for et øjeblik siden.
For det, der er situationen, er, at vi opfatter færdigheder og kundskaber som noget, der kan bruges både socialt, fagspecifikt og bevægelsesmæssigt; man har færdigheder og kundskaber inden for en lang række områder.
Jeg tror, at når misforståelsen opstår hos Det Radikale Venstre, skyldes det, at man i Det Radikale Venstre har en opfattelse af, at færdigheder og kundskaber alene kan dreje sig om noget med teori og bøger.
I Venstre har vi altså en anden opfattelse, nemlig den, at færdigheder og kundskaber også er vigtige inden for de kreative områder, og at det er vigtigt at have sociale færdigheder.
Det tillægger vi betydning i Venstre.
Thomas Krog (SF), 2006-06-02:
Den sidste del af argumenterne kan lyde noget hul, når vi står med en lov, der i den grad statsstyrer og centraliserer, med hensyn til hvad der skal foregå på folkeskolerne i kommunerne.
Jeg synes stadig væk, det er meget uklart, hvad formålet er med, at det er så vigtigt for Venstre at få offentliggjort de her resultater.
Det er for at følge folkeskolen, siger Venstres ordfører.
Jamen er det virkelig så svært at have fingeren på pulsen?
Er det virkelig det, der er afgørende for Venstres mulighed for at følge folkeskolen, hvad nogle landsdækkende testresultater siger?
Er der ikke andre ting, der er meget mere vigtige?
Det kan f.eks. være, hvor glade børnene er, hvor mange der kan komme videre til nogle andre foranstaltninger, hvad de lærer, hvor gode de er til at samarbejde, hvor gode og kreative mennesker vi får ud i den anden ende.
Er der ikke mange, mange andre ting, der er vigtigere end de ting, som er testbare og målbare?
Morten Østergaard (RV), 2006-06-02:
Selv om ministerens deltagelse i den her debat er lidt spartansk, så kan man sige, at fru Tina Nedergaard i hvert fald var til stede under førstebehandlingen, hvor jeg hørte den ordveksling, der var.
Og der er det jo meget skægt, at hr. Martin Henriksen sagde, og nu citerer jeg fra førstebehandlingen: Der er udtrykt en prioritering i folkeskolens formålsparagraf, og det er færdigheder og kundskaber.
Det andet er sidestillet, og det fremgår også af bemærkningerne.
Der er udtrykt en prioritering i folkeskolens formålsparagraf, og det er færdigheder og kundskaber.
Hvordan hænger det sammen med det, fru Tina Nedergaard lige netop sagde for et øjeblik siden?
Tina Nedergaard (V), 2006-06-02:
Der er ikke nogen problemer i forligskredsen.
Prioriteringen af faglighed er ikke en opprioritering af faglighed på bekostning af andre områder, men en præcisering af, at folkeskolens opgave er at give eleverne færdigheder og kundskaber inden for et bredt felt, som kan bringe dem videre i tilværelsen.
Morten Østergaard (RV), 2006-06-02:
Jeg synes, man må have en vis sympati med Venstres ordfører i den her sag, for det har jo ikke været helt nemt i den diskussion, der har været helt tilbage fra førstebehandlingen, at finde ud af, hvad det egentlig var, man holdt sammen på forligskredsen med, altså hvad det egentlig var, man havde besluttet.
Det gælder selvfølgelig særlig diskussionen om formålsparagraffen, hvor jeg synes, at det ville være velgørende, om det største parti blandt forligspartierne måske lige i dag præcis kunne klargøre formålet med den ændring, der nu er sket i formålsparagraffen, som jeg forstår at man i øvrigt i Venstre mener sådan set bare er en snak om ord osv. – der er så andre forligsparter, der kan bruge meget lang tid på at diskutere, hvad de ord betyder.
Jeg synes, det ville være relevant her i dag én gang for alle at få at vide af fru Tina Nedergaard, om det, som vi har forstået på hr. Martin Henriksen, er korrekt forstået, nemlig at den vægtning i og ændring af formålsparagraffen sker, fordi nu handler folkeskolen om, at eleverne skal have færdigheder, og at det ligesom er det, det drejer sig om.
Tina Nedergaard (V), 2006-06-02:
Hr. Per Clausen overser jo en ikke uvæsentlig detalje, som er, at de nationale test blot er et instrument af mange, som den brede forligskreds har valgt at benytte til at styrke vores folkeskole med, således at den kan være til større gavn for hvert enkelt barn.
Vi har f.eks. afsat midler til flere timer i dansk og historie, en indsats, som hr. Per Clausen jo på ingen måde anerkender eller på nogen måde mener at han behøver at nævne i sine indlæg.
Vi har sørget for, at den videnspredning, der sker mellem kommunerne, sker igennem kommunalbestyrelserne og ikke skal ske centralt via os.
Vi har ansvarliggjort kommunalbestyrelserne, så hver eneste kommunalbestyrelse er sig sit ansvar bevidst med hensyn til hver enkelt skole, men også med hensyn til hvert eneste barn.
En præcisering af dette ansvar er for Venstre helt afgørende, for at man også kan sikre, at folkeskolen i fremtiden udvikler sig dynamisk, men lokalt afstemt.
Per Clausen (EL), 2006-06-02:
Det, jeg synes, er det største problem i den her debat,
er, at der ingen sammenhæng er mellem det problem, som Venstre og de øvrige forligspartier vil løse, og den model, man opstiller.
For lige før fik vi at vide, at det var vigtigt, at man i 5.-6. klasse vidste, om eleverne i en klasse kunne læse og skrive, og at det var vigtigt, man greb ind over for det.
Så stiller jeg det spørgsmål: Er det virkelig nødvendigt at indføre en centralt bestemt test for at sikre det, og er man sikker på, at den centralt bestemte test vil opfylde det?
Eller vil man i stedet for tilrettelægge undervisningen sådan, at den smule, eleverne lærer, hvad angår det at læse, skrive og regne, er målrettet, så de kan svare sådan, at testen ser ud, som om det fungerer?
Jeg har nogle års erfaring som underviser, og jeg er nødt til at sige, at undervisningen tit præges af den måde, man bliver bedømt på, og der er eksamen og test effektive, men spørgsmålet er, om man opnår det resultat, man gerne vil, nemlig at skabe mere kreative og dygtige unge mennesker.
Tina Nedergaard (V), 2006-06-02:
I Venstre ser vi ikke mennesket som en arbejdskraft, og i særdeleshed ikke børn, vi er imod børnearbejde.
Vi ser i stedet et barn som et selvstændigt individ, som bevæger sig frem i livet mod gode oplevelser som voksen og som ung.
Vi må imidlertid konstatere, at situationen er den, at til trods for at vi har en af verdens dyreste folkeskoler, så er der omkring 20-25 pct. børn, der forlader grundskolen uden at have den fornødne motivation eller de faglige kundskaber til at kunne gennemføre en ungdomsuddannelse.
Det er vores tunge opgave i det danske Folketing at bidrage i videst muligt omfang til at sikre, at alle unge får en ungdomsuddannelse, og at folkeskolen som minimum giver de færdigheder og faglige kundskaber, der er en forudsætning herfor.
Per Clausen (EL), 2006-06-02:
Det er jo en lille smule ubegribeligt, at det skulle være nødvendigt at gennemføre en landsdækkende test for i den enkelte klasse at sikre sig, at man ved, om børn har lært at læse og skrive i 5.6. klasse.
Det er helt ubegribeligt, at man sætter alt det her i værk på grund af det, så det tror jeg i grunden heller ikke er årsagen.
Jeg vil spørge Venstres ordfører fru Tina Nedergaard, om det ikke er rigtigt, at det her først og fremmest handler om at opfatte mennesket som arbejdskraft, og at det er derfor, man fokuserer på test, for gennem test kan man også styre undervisningen, så den fokuserer på de kvalifikationer, der skal bruges hos mennesker, der skal være arbejdskraft.
Det er også det, elevplanerne handler om.
De handler om at udvikle fleksible mennesker, som ganske vist skal være fleksible på præcis den samme måde, nemlig tilpasset erhvervslivets behov.
Det er sådan set det, der er målsætningen, og det kunne man jo bare sige fra Venstres side.
Så kunne vi diskutere målsætningerne, i stedet for at vi skal lede efter fornuftige forklaringer og få søforklaringer.
Tina Nedergaard (V), 2006-06-02:
Der er mange ting, der er vigtige, når man ser på et barns udvikling, og derfor er der også mange ting, der er vigtige i folkeskolen, det anerkender vi fuldt ud i Venstre.
I Venstre har vi imidlertid den opfattelse, at man jo bl.a. går i skole for at få sig nogle kundskaber og færdigheder, som kan bringe en videre i livet, og derfor holder vi et naturligt fokus herpå.
Det, hr. Thomas Krog helt overser, er imidlertid, at de nationale test jo først og fremmest er pædagogiske redskaber, som den enkelte lærer kan bruge i sit arbejde med at undervise og hjælpe barnet til personlig udvikling i den daglige undervisning frem mod videre uddannelse.
Derfor er den diskussion, som hr. Thomas Krog gentagne gange har taget fat på om offentliggørelse af landsresultaterne, ikke interessant, for det, der er vigtigt for os, er, at ingen børn i den daglige undervisning af den enkelte sættes i den situation, at når de kommer i 5. eller 6. klasse, ja, så har man ikke været tilstrækkelig opmærksom på, at helt grundlæggende færdigheder ikke var i orden, uden at der blev foretaget en målrettet indsats over for det pågældende barn.
Altså, jeg ved ikke, hvorfra fru Margrethe Vestager ved, at testene passer så utrolig dårligt til den folkeskole, vi har, for så vidt jeg ved, så har vi jo sådan set ikke indført testene endnu.
Vi er ved at lovgive om dem, men vi har altså ikke indført dem i folkeskolen endnu.
Så fru Margrethe Vestagers viden må jo bero på en forventning om, hvordan det kommer til at virke.
Der har vi en positiv forventning i Venstre.
Vi ved og anerkender fuldt ud, at testene ikke vil kunne afdække al den viden, barnet besidder, og alle de færdigheder og kundskaber, barnet bredt har tilegnet sig i folkeskolens mange gode undervisningstimer og i fritiden, men de vil være en del af en værktøjskasse til at afdække, hvor barnet står i det enkelte fag.
Og det skal bruges aktivt og naturligvis i sammenhæng med andre evalueringsværktøjer i den daglige undervisning i den enkelte klasse.
Ole Glahn (RV), 2006-09-07:
Hr. Christian Wedell-Neergaard har kommunale erfaringer og ved sikkert også eller har oplevet, at når man lægger budgetter i kommunerne, vil man gerne have, at man ikke sådan skal køre op og ned fra år til år med serviceudgifter osv.
I år er situationen den, at vi bl.a. har kommunesammenlægningen, og der er nogle engangsudgifter i forbindelse med det.
Finder hr. Wedell-Neergaard ikke, at det var rimeligt, at man sørgede for, at den del af de engangsudgifter, der falder her i 2006, og som kommer til at gå over den vækstramme, bliver pillet ud af vækstrammen, så man ikke skal betale dobbelt i kommunen, fordi man har fået centralt pålagte ekstraudgifter ved kommunalreformen?
Dem skal man først afholde i 2006, og i 2007 bliver man trukket i bloktilskud for dem.
Ville det ikke være rimeligt at tage dem ud, sådan at man kan sikre, at de stordriftsfordele, som givetvis vil komme, kan blive udjævnet sammen med det her, så man ikke pludselig kommer i en situation – og det gør man nu – hvor man sparer på de centrale driftsområder, skoler, børn og ældre?
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2006-09-07:
Jeg må helt tage afstand fra fru Anne Baastrups præmis for spørgsmålet, jeg forstår det simpelt hen ikke og kan ikke bruge det til noget.
Når fru Anne Baastrup siger, at det er sort snak, jeg løber med, så vil jeg også sige, at det her er sort snak for mig.
Jeg vil igen pointere, at vores udgangspunkt er, at så mange som muligt kommer i arbejde.
Det skal kunne betale sig at arbejde, og ved at komme i arbejde bliver de også bedre i stand til at håndtere deres egen situation.
Dermed får de andel i den vækst, som samfundet har, og dermed får de bedre mulighed for at varetage det, jeg vil kalde for det personlige ansvar.
Det er vores svar, at vi vil skabe incitament til, at flest muligt kommer i arbejde.
Det er jo i direkte tråd med, at vi ser, at ledigheden nu igen i juli måned er faldet, og at arbejdsmarkedet dermed igen står i en situation og skriger på arbejdskraft.
Så det er vores svar.
Ole Glahn (RV), 2006-09-07:
Det er meget godt, at ordføreren siger, at det ikke skal ramme de centrale velfærdsområder, men virkeligheden er jo den, at hvis man skal finde nogle besparelser i 2007-budgettet, og man har skullet skære ned her i år for at holde sig inden for vækstrammen, så er det jo nødvendigt, at man gør det på de områder, der er løntunge, og det er de områder, jeg taler om.
Så jeg vil gerne høre hr. Christian WedellNeergaards præcise bemærkninger til: Ville det ikke være en god idé, at man gør ligesom i erhvervslivet, når man laver nogle store forandringer, at man sætter det som engangsudgifter og holder det ude af det generelle driftsniveau, altså den vækstramme, der er?
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2006-09-07:
Jeg vil gerne orientere mig på Loftsramte Eksperter og se, hvad situationen er der.
Det berører mig dybt, at fru Line Barfod kan fremdrage sådanne eksempler, og derfor mener jeg også, der er noget fornuft i det svar, jeg gav før, nemlig at regeringen nu gennemgår og kulegraver hele det her område.
Så vil man, når den rapport kommer, se, hvad situationen er, og er der så ting, der skal rettes, ja, så er man nødt til at gøre det for at undgå de eksempler, som fru Line Barfod redegør for, og som berører mig dybt.
Der er tale om en fusion, og en sådan fusion giver jo først resultat efter en periode.
Derfor kan man sige, at engangsudgifterne ligger i starten af forløbet, og at gevinsterne først kommer senere.
Det er rigtigt, hvad hr. Ole Glahn siger, at engangsudgifterne er meget belastende.
Men at pille dem ud af rammen og sige, at de er et selvstændigt objekt, som kan finansieres på anden vis, synes jeg er forkert, da forhandlingsforudsætningen jo var, at man kendte opgaven, man kendte omfanget, og så har man skønnet, hvad der var det rigtige beløb, og derved har man skabt mulighed for at dække de her engangsomkostninger inden for rammen.
Og i den situation er man altså gået ind og har sagt, at det godt kunne være, at man ville se på det inden for de næste 14 dage.
Det har aldrig været meningen, at der skal spares på de centrale velfærdsområder.
Det har aldrig været meningen, at der skulle spares hverken på skoler, på børn eller på ældre, og de steder, hvor det sker, må man så lede efter årsagen.
Kigger man f.eks. på Århus Kommune, som står og mangler 410 mio. kr., ja, så er det jo fortidens synder.
Det er ting, der ligger tilbage i fortiden i Århus Kommune.
Så derfor skal man altså også være forsigtig, når man siger, at besparelserne skyldes strukturreformen.
Kommunerne er jo ikke født i går, og det kan være noget, man bør undersøge.
Med hensyn til engangsudgifter var de jo kendte, da man lavede aftalen mellem KL og regeringen.
KL har i dag i avisen gjort rede for, at det vil være muligt at opretholde serviceniveauet i 2007.
Det er jo sådan, at der cirkulerer udgifter i størrelsesordenen 3 mia. kr. til konsulentydelser i kommunerne med henblik på at få den her proces til at køre, plus at der cirkulerer et tilsvarende beløb, 3-4 mia. kr., til it-investeringer, som kommer i forbindelse med det her.
Derfor kan man sige: Jamen der er penge til at gennemføre det her.
Line Barfod (EL), 2006-09-07:
Jamen så vil jeg altså meget anbefale ordføreren at gå ind på hjemmesiden Loftsramte Eksperter og læse de beretninger, der ligger fra dem, der er ramt af kontanthjælpsloftet; at gå ud og tale med de folk, der er ramt; at se på nogle af de svar, vi får fra beskæftigelsesministeren.
Jeg har tidligere i år fået et svar om, at af dem, der var ramt af kontanthjælpsloftet, var der 1.100 kvinder på barsel, så det er åbenbart også konservativ politik, at de, der er på barsel, sådan skal tage børnene på nakken og så ud at gå med aviser.
Eller hvad er det for 5 timers arbejde, den konservative ordfører forestiller sig man skal have, for at man kan tjene de penge, der kan opveje det, man er skåret i kontanthjælp, og dermed få råd til at købe det nødvendige til sine børn, så man ikke skal nøjes med at have 20 kr. om dagen at leve for, som hr. Jørgen Arbo-Bæhr var inde på før?
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2006-09-07:
Jamen jeg fremhæver jo, at der foreligger et finanslovforslag, som på en lang række områder skaber en bedre situation for en lang række personer, og at det dermed er vores svar på den her debat.
Vores svar er, at vi på den måde skaber en bedre situation for de mange, og vores svar er også, at det skal kunne betale sig at arbejde, og dermed at flere får mulighed for på den måde at skabe deres egen indkomst.
Line Barfod (EL), 2006-09-07:
Ordføreren sagde i sit indlæg, at De Konservative vil tage hånd om de svageste, og talte om, at finansloven udtrykker et socialt ansvar, og sagde mange andre pæne ord.
Men når man så ser på, hvad det er, man i virkeligheden gennemfører, og hvordan virkeligheden ser ud for de mennesker, der bliver ramt, så fastholder man altså en øget ulighed, både fordi man sparer op til skattelettelser til de rigeste, og fordi man fastholder kontanthjælpsloft, starthjælp og andre nedskæringer, som fastholder folk i fattigdom.
Hr. Christian Wedell-Neergaard sagde tidligere i et svar til hr. Jørgen Arbo-Bæhr, at de, der var ramt af kontanthjælpsloftet, jo bare kunne tage 5 timers arbejde som avisbud.
En af de skæbner, man kan læse om på hjemmesiden Loftsramte Eksperter, er en, der er sygemeldt, efter at hun fik en blodprop i benet, og som derfor nu er tvunget til at gå med rollator.
Hun kan ikke gå særlig langt, fordi hun skal lægge sig ned og have benene op i en højde, så blodet kan løbe tilbage til hjertet.
Hun skal altså ud at gå med aviser, kan jeg forstå, for at have råd til at købe de nødvendige ting til sine tre børn.
Er det sådan, man tager hånd om de svageste efter De Konservatives mening?
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2006-09-07:
Det første, jeg lige vil sige, er, at den overordnede økonomiske politik naturligvis er regeringens ansvar, men inden for rammerne af den overordnede økonomiske politik indgår regeringen jo en række aftaler på en række områder, herunder med regionerne og med kommunerne.
Det vil sige, at Kommunernes Landsforening naturligvis er blevet præsenteret for regeringens syn på, hvad der er mulighed for.
Det er da ganske naturligt, at man som den ene forhandlingspart lægger sine kort på bordet og siger, at det er vores interesse; så lægger Kommunernes Landsforening deres kort på bordet og siger, at vi skal gennemføre en strukturreform; og i den forbindelse forhandler man sig frem til et beløb i størrelsesordenen 1,2 mia. kr. til imødegåelse af omkostninger, plus at man laver en lånepulje på 1,5 mia. kr., som i øvrigt ikke er fuldt udnyttet.
Der er næsten 800 mio. kr. tilbage.
Kan fru Lise von Seelen fortælle mig, hvorfor kommunerne ikke søger om de bidrag, som de har mulighed for at få i Indenrigs- og Sundhedsministeriet til sammenlægningsomkostninger?
Hvorfor kommer de ansøgninger ikke frem?
Så det er de to parters interesser, og så finder man en aftale.
Regeringen har en aftale med kommunerne kollektivt.
Lise von Seelen (S), 2006-09-07:
Jeg konstaterer, at formanden for KL deler min opfattelse af, at rammerne er givet, og at man så har lavet en aftale inden for rammerne.
Jeg husker også, at vi har haft en debat om, at netop finansministeren ville have uhindret ret til at intervenere i det, der foregår.
Så jeg synes, vi må konstatere, at det er regeringens ansvar, og at den giver rammerne.
Så vil jeg gerne spørge: Når nu ordføreren siger, at finanslovforslaget giver noget til nogen her, hvad nytter det så, at finanslovforslaget giver noget til nogen, hvis det, der bliver givet, langt overhales af det, de i øjeblikket sidder og sparer væk ude i kommunerne?
Hvis man skal lave et nettoregnestykke på det, betyder det, at det her koster velfærd ude i kommunerne.
Det koster velfærd for børnene, det koster velfærd for undervisningen, det koster velfærd for de ældre og for de syge, og det er det nettoregnestykke, der kommer ud af, at de skal sidde og skære ude i kommunerne lige præcis i de her dage.
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2006-09-07:
Nej, det vil jeg ikke.
Der er en aftale mellem Kommunernes Landsforening på den ene side og regeringen på den anden side, hvor man har aftalt væksten i kommunerne under et, og så er det kommunernes ansvar med den vækst at sikre den bedst mulige situation.
Det kræver i mange tilfælde prioritering.
Det, vi hører om, handler jo om at nivellere serviceniveauet.
Hvis man er fem kommuner, der går sammen, en ligger højt, og en ligger lavt, ja, så er der nogle, der stiger, og nogle, der falder.
Det er naturligvis smertefuldt for dem, der oplever det, og derfor sagde jeg også i mit ordførerindlæg, at jeg godt kan forstå dem, der synes, at det her er meget vanskeligt.
Men når budgetlægningen for 2007 er overstået, så skulle kommunerne gerne være i en situation, hvor de har tilpasset sig udligningsreform, strukturreform osv., og den tilpasning kan i visse tilfælde være smertelig.
Anne Baastrup (SF), 2006-09-07:
Jeg tror, at hr. Christian Wedell-Neergaard har været for meget sammen med finansministeren, for mange af de svar, som vi får, er sorte svar.
Hr. Ole Sohn spurgte konkret: Går Det Konservative Folkeparti ind for ulighed?
Ønsker Det Konservative Folkeparti at gennemføre det, statsministeren siger, at ulighed ikke er noget, vi snakker om, det er noget, vi gennemfører?
Er det konservativ politik at gennemføre uligheden?
Lise von Seelen (S), 2006-09-07:
Hr. Wedell-Neergaard sagde, at det er kommunernes ansvar at tilrettelægge de borgernære servicetilbud ude i kommunerne, og at de skal prioritere, og det tror jeg da rigtignok de får øvet sig rigtigt meget i lige for tiden.
Jeg er sikker på, at hr. Wedell-Neergaard får lige så mange borgerhenvendelser, som vi andre gør, om folk, som river sig i håret og ikke kan få budgetterne til at nå sammen.
Det er jo fuldstændig rigtigt, at det er deres opgave at tilrettelægge og prioritere.
Men er ordføreren enig med mig i, at rammerne for, hvad de har at prioritere imellem, er regeringens ansvar?
Det er regeringen, der har givet kommunerne de rammer, der i dag gør, at de sidder og flår sig i håret, fordi de ikke kan få budgetterne til at nå sammen.
Vil ordføreren give mig ret i, at det er regeringens ansvar at give rammerne?
Anne Baastrup (SF), 2006-09-07:
Jeg synes, det er lidt forbløffende, at Det Konservative Folkeparti slet ikke deltager i den diskussion, som i øvrigt har fyldt den danske presse i det sidste par år.
Det er jo rent faktisk sådan, at socialministeren lige præcis for et år siden sagde: Ulighed skaber vækst.
Hun fik så nogle på kassen af statsministeren.
Vi har i forgårs haft en finansordfører fra Venstre, der sagde: Ulighed skaber vækst, og jeg er ikke ked af ulighed.
Så spørger jeg, og det synes jeg er et ærligt spørgsmål: Hvad mener Det Konservative Folkeparti?
Mener Det Konservative Folkeparti, at samfundet har det bedst og udvikles bedst, hvis der er større ulighed?
Kan man dog ikke bare få et svar?
Det synes jeg da er et simpelt spørgsmål, som de fleste aviser skriver om.
Det Konservative Folkeparti har slet ikke opfattet det, det synes jeg er noget underligt noget.
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2006-09-07:
Nej, det kan da aldrig nogen sinde være meningen, og det er da også det mest groteske eksempel, jeg nogen sinde har hørt, at man med en rollator skal kravle op ad trapperne med aviser i baglommen.
Jeg har aldrig nogen sinde hørt noget lignende, og det kan aldrig nogen sinde blive konservativ politik at gennemføre, at nogen mennesker skal udsættes for det.
Det kan jeg heller ikke forestille mig er situationen.
Jeg kan ikke forestille mig, at der er nogen, som bliver udsat for den situation.
Jeg kan ikke forestille mig, at det er sådan, at der ikke er mulighed for at hjælpe en person som den, fru Line Barfod gør opmærksom på.
Det er da helt vanvittigt at forestille sig, at det skulle være tilfældet.
Det kan jeg simpelt hen ikke forstå.