runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Aage Frandsen (SF), 1997-12-09:
Som både Venstres og De Konservatives ordførere har sagt, er det her en del af den forståelse omkring finansloven, som regeringen har med Venstre og De Konservative.
Vi har ikke del i den aftale, og vi har under finanslovforhandlingerne sagt, at vi ikke ønsker at have del
i aftalen, fordi den har et indhold, som, i hvert fald når det drejer sig om signalet, helt klart siger, at det er på den arbejdsløses side, problemerne ligger.
Det drejer sig om to elementer, hvoraf det ene element også er indeholdt i det, som lå i socialministerens forslag, som vi tidligere har behandlet, og som vores partis ordfører, hr. Villy Søvndal, gjorde nærmere rede for, og det er de samme synspunkter, der gælder i denne forbindelse, nemlig med hensyn til, om man kan kalde det dobbeltregistrering.
Med hensyn til de sygemeldte, er vi også tilhængere af, at de hurtigst muligt kan komme i arbejde, efter at de har været syge, men der ligger jo også i det her forslag, sådan som vi læser det, en art mistænkeliggørelse af, at de måske ikke er helt rigtigt syge.
Og vi synes, en række ting i det her forslag giver udtryk for den ensidige opfattelse, at det er hos de arbejdsløse, problemerne ligger, hvorimod vi mener, at det i langt højere grad er på arbejdsmarkedet, problemerne ligger.
Og netop på grund af dét, men også på grund af, at vi overhovedet ikke har haft indflydelse på lovforslaget, kan vi ikke give vores tilslutning til forslaget.
Tom Behnke (FP), 1997-12-09:
Fremskridtspartiet har heller ikke haft indflydelse på det her forslag, men det afholder os nu ikke fra at stemme for et godt forslag, når det foreligger, uanset hvem der har fremsat det, og forslaget er et godt forslag. Jeg skal ikke gentage, hvad de øvrige ordførere har været inde på, for de har godt og grundigt refereret, hvad forslaget går ud på.
Fremskridtspartiet støtter lovforslaget.
Jytte Andersen (S), 1997-12-09:
Jeg vil gerne takke de partier, der har støttet lovforslaget - og det er jo et bredt flertal i Folketinget, må man sige -
og blot komme med et par bemærkninger til for så vidt både SF og Enhedslisten: Der ligger altså det i forslaget, at hvis man har været syg i en længere periode, kan det være meget godt, at man ikke bare får lov til at være sig selv, når man er kommet ind i dagpengesystemet igen, men faktisk kommer tilbage til et dagpengesystem, som giver én nogle muligheder for at komme på fode og på banen igen
Og det er jo ikke rigtigt fremstillet, at den måde, der aktiveres på i AF, er ved at baste og binde de ledige, for de fleste ledige får faktisk et tilbud, der gør dem bedre i stand til at få det, de allerhelst vil, nemlig et helt almindeligt arbejde.
Og det, der ligger i det her forslag, er sådan set, at når man har været væk i en sygeperiode, skal der måske en ekstra hånd på for at få folk ind i en aktiveringsperiode.
Og der er jo ikke tale om, at det ikke godt kan være uddannelse. Om det er uddannelse eller jobtræning, eller hvad det måtte være, afhænger af en helt konkret vurdering.
Og jeg kan ikke helt forstå, hvorfor fru Jette Gottlieb igen ligesom vil lægge tilbudssiden for had, for fru Jette Gottlieb har som konsekvens af vores tidligere finanslovforståelse lige fået SFI's undersøgelse, som jo fortæller noget om, at jobtræning faktisk er et godt redskab og ikke et redskab, som presser folk ud af ordinær beskæftigelse, men et redskab, som fører frem til noget. Hvis man bare tager sådan et arbejdsmarkedspolitisk redskab som jobrotationsprojekterne, er der jo en beskæftigelseseffekt på 85 pct. Det vil sige, at 85 ud af 100 faktisk kommer i arbejde, men det gør de jo ikke, hvis de ikke kommer ind i tilbudssiden.
Så er det, de hænger fast i dagpengesystemet på en uhensigtsmæssig måde og også i for lange perioder.
Tilbudssiden udgør rigtigt nok pligtsiden.
Jeg synes simpelt hen, det er så forkert fremstillet, når man lægger to sådanne rimelig godt afbalancerede principper for had, og det har jeg faktisk meget svært ved forholde mig seriøst til.
Det er jo heller ikke den virkelighed, som de ledige oplever; måske nok nogle få ledige, som fru Jette Gottlieb sagde.
Det kan da godt være, at der er nogle få, som helst vil undgå aktivering og sådan noget, men det er jo ikke dem, vi taler om.
Det er den store, sammenhængende gruppe af ledige, som synes, det er dybt tragisk og dybt ulykkeligt at være ledige.
De oplever faktisk ikke tilbudssiden på den måde, som fru Jette Gottlieb oplever den.
Vibeke Peschardt (RV), 1997-12-09:
Lovforslaget er, som det er sagt flere gange, en del af den forståelse med Venstre og De Konservative, som er opnået omkring finansloven.
Det handler for det første om, at sygemeldte dagpengemodtagere under bestemte forudsætninger, hvis de raskmeldes inden udløbet af aktiveringsperioden, kan få et aktiveringstilbud.
Dernæst er der i det et interessant forslag om, at arbejdsformidlingen skal kobles sammen med det kommunale aktiveringssystem.
Det tror vi kan udvikle sig til en god idé.
Vi støtter lovforslaget.
Poul Nødgaard (DF), 1997-12-09:
De to elementer, som dette forslag indeholder, har været nøje beskrevet af de forskellige ordførere, så det skal jeg springe over og blot sige, at Dansk Folkeparti kan støtte det foreliggende lovforslag, fordi begge elementer i forslaget er ganske udmærkede.
Vibeke Kiil (CD), 1997-12-09:
Centrum-Demokraterne støtter en skærpet aktiveringsindsats for ledige på sygedagpenge, og Centrum-Demokraterne støtter opstramningen af rådighedsforpligtelsen for modtagere af kontanthjælp.
Det er i alles interesse, at vi får styrket formidlingen af arbejde til ledige.
Poul Nødgaard (DF), 1997-12-09:
Så jeg vil stadig væk sige, at forslaget om en tvungen opsparing på 1 pct. bestemt ikke har groet i Dansk Folkepartis have.
Og det er kun gældende for 1 år, og i den forbindelse har jeg forgæves spurgt andre socialdemokrater, men jeg kan også spørge hr. Poul Erik Dyrlund: Hvad retter den beskedne opsparing op på Danmarks økonomiske situation? Ingen verdens ting!
Nej, Socialdemokratiet vil ikke tage fat på de grundlæggende problemer i dette land ved at stoppe den stigende gældsætning til både ind- og udland.
Jette Gottlieb (EL), 1997-12-09:
Nu lød det, som om hr. Jens Peter Vernersen ikke hørte helt rigtigt, for spørgsmålet om at tilmelde sig arbejdsformidlingen er faktisk et af de elementer i forslaget, som vi ikke har noget imod, for det giver måske mulighed for, at man kan blive hjulpet ind på det rigtige, ordinære, normale arbejdsmarked, og det er ikke nogen dårlig ting.
Og hvad jeg sagde om hetzen mod de arbejdsløse, handler om, at man her taler om, at når folk bliver sygemeldt, er der måske mulighed for, at det ikke er ægte sygdom, der er årsagen, og det er den type hetz, jeg ikke bryder mig om, for det er en måde at mistænkeliggøre de arbejdsløse på ved at hævde, at der ikke er rent trav i en sygemelding.
Det kan da godt være, at det nogle gange er tilfældet, men det er jo ikke det, der er normen.
Og jeg kunne forstå logikken, hvis der, i det øjeblik den sygemeldte så bliver rask, var tale om et aktiveringstilbud, som den raskmeldte nu havde mulighed for selv at vælge til eller fra, for så ville det øge den vifte af tilbud, som man får, når man har været syg, men det, der er problemet i det, er jo, at det er det ikke.
Det er jo en ret og en pligt, som det hedder, og med det kodesprog betyder det altså, at man mister sin dagpengeret, hvis man siger nej, og derfor er det ikke en øget vifte af tilbud.
Det er tværtimod en øget tvang, fordi man er kommet i den menneskelige situation, at man er syg.
Og muligvis kan man også diskutere, om menneskerettighederne ikke bliver krænket her, fordi folk, der har været syge, og folk, der ikke har, forskelligstilles.
Jens Peter Vernersen (S), 1997-12-09:
Men hvis man ser på de to elementer i forslaget - og nu blev udtrykket også modereret med hensyn til det sidste element - er det jo absolut ikke en hetz mod de arbejdsløse, at de bliver tilmeldt arbejdsformidligen, selv om de ikke er arbejdsløshedsforsikrede, men bistandsklienter.
Man kan jo ikke sige, at det er en hetz mod de arbejdsløse, at man sikrer aktivering af ledige, der har været syge i en længere periode, for man giver dem tværtimod en mulighed for at vende tilbage til arbejdsmarkedet
hurtigst muligt
Og jeg synes da, det i stedet må betragtes som betydelig positivt, men jeg kan jo høre - og har hørt det utallige gange - at det gør det altså ikke i den terminologi, man bruger i Enhedslisten.
Peter Brixtofte (V), 1997-12-10:
Det er min grundlovssikrede ret at være uenig med hr. Frank Aaen og med Skatteministeriet i det sidste spørgsmål.
Jeg har den opfattelse, at det gælder om at få et generationsskifte i Danmark.
Det gavner vores velfærdssamfund, at der er nogle andre, der gerne vil overtage en virksomhed fra den, der har startet den.
Det er det, vi lever af alle sammen, det er det, der sikrer din løn, min løn og vores alle sammens løn.
Det er ikke din indsats eller min indsats, der sikrer vores samfund, det er virksomhedernes indsats, som sikrer det.
Frank Aaen (EL), 1997-12-10:
For nu at prøve at få et svar på mit spørgsmål fra før, er det så ikke korrekt opfattet, at når der her med Venstres ordførers ord siges et billigt generationsskifte, betyder
Det er det, jeg ikke kan forstå.
Hvor er fordelen for den unge, der overtager virksomheden?
Det var punkt 1. Punkt 2: Er hr. Peter Brixtofte ikke enig i den rapport, der er lavet af Skatteministeriet, og som understreger, at lige præcis det, at det var muligt at sælge goodwill uden beskatning, var et af de foretrukne instrumenter, som alle 1.600 selskabstømmere tog i anvendelse?
Peter Brixtofte (V), 1997-12-10:
Hr. Frank Aaen har fået selskabstømning i hovedet.
Han tænker
ikke på andet, og han får alt til at dreje sig om det.
Vi er alle sammen imod selskabstømmere, og vi har alle sammen stemt for lovforslaget, som gik ud på at forhindre, at der var selskabstømmere, så der er ikke noget at komme efter med en eller anden social retfærdighed eller bevidsthed, som hr. Frank Aaen også i sin fortid har elsket at dyrke.
Men når det gælder det helt konkrete, går vi ind for, at man skal kunne have et generationsskifte, der er så billigt som muligt fra den ene generation til den anden.
Der er ingen tvivl om, at den måde, som man i dag har goodwillbeskatning på, er dyrere end den måde, der var tidligere, og da vi bedre kan lide et billigt generationsskifte frem for et dyrt generationsskifte, er det vel naturligt, at vi går ind for det billige.
Frank Aaen (EL), 1997-12-10:
Punkt 1: Jeg kan forstå, at Venstre går ind for, at man skal gøre det skattefrit at sælge goodwill.
Derfor vil jeg spørge hr. Peter Brixtofte, om han er informeret om, at skattefrit salg af goodwill var en af hovedmetoderne, som selskabstømmerne brugte i forbindelse med selskabstømningerne. Punkt 2: Er hr. Peter Brixtofte ikke enig i, at når man afkorter afskrivningsperioden for køb af goodwill, er det en skattelettelse, der kapitaliseres og bliver til fordel for sælgeren?
Peter Brixtofte (V), 1997-12-10:
Dette lovforslag støtter Venstre.
Der skal ikke herske tvivl om, at vi hellere ville have, at det var som i gamle dage, altså det vil sige før 1993, hvor det var sådan, at det var skattefrit at sælge goodwill, og at man så ikke kunne afskrive.
Som det er i dag, skal man betale skatten med det samme, og afskrivningen går over flere år.
Derfor er der en forskydning i skattebetalingen i forhold til generationsskifte, som vi ikke bryder os om.
Men når det nu er sådan, vil vi hellere have en afskrivningsperiode på 7 år end på 10 år.
Jacob Buksti (S), 1997-12-10:
Jo, det er den socialdemokratiske ordfører helt enig i.
Det er også derfor, det aldrig nogen sinde har været socialdemokratisk politik at lempe eller afskaffe goodwill.
Det er også derfor, socialdemokratisk politik er at ændre de generelle afskrivningsregler og netop ikke goodwill, men når man skal lave en finanslovaftale, så skal der en gang imellem 90 mandater til, og det er det, der er situationen.
Frank Aaen (EL), 1997-12-10:
Jeg kunne godt tænke mig at spørge den socialdemokratiske ordfører, hvordan dette her kan lette generationsskiftet.
Er den socialdemokratiske ordfører ikke enig i, at når man laver sådan en skattelettelse, vil det i alt væsentligt kapitalisere sig i form af en højere salgspris?
Johannes Sørensen (FP), 1997-12-10:
I en tid, hvor der i samfundet stilles store og større og større krav til det enkelte menneske, er det godt, at der er nogle uddannelsesinstitutioner, hvor folk kan få den ballast, som er nødvendig for at gå ud i samfundet og gøre en indsats også inden for arbejdsmarkedet.
I den forbindelse kan daghøjskolerne være et godt tilbud til folk, specielt til de mennesker, der ikke har en stor uddannelsesmæssig baggrund, og derfor mener jeg også, det er vigtigt, at der gives mulighed for at fortsætte under en eller anden form.
Der er, som det er nævnt specielt af den socialdemokratiske ordfører, alt for mange områder, hvor man tager nogle ting ind, som ikke hører hjemme i en daghøjskole, og det vil vi gerne være med til at stramme op.
Det er også blevet for let at starte en daghøjskole, og vi mener også klart, at kravet om, at der skal være minimum 20 årselever, er helt o.k.
Det er også vigtigt, at der sikres et skolemiljø, og det skal også være et acceptabelt kvalitetsniveau, der undervises på.
Kursuslængden er naturligvis også vigtig.
Dér mener vi fra Fremskridtspartiets side, at det er en alt for bombastisk måde at køre det på, for det kan blive meget vanskeligt at opfylde det, specielt for de mindre skoler, og det er vel også derfor, man har sagt, at undervisningsministeren kan dispensere fra det.
Vi finder i al fald, det er meget vigtigt, at det sker.
Jeg kan tilsige Fremskridtspartiets positive medvirken i det udvalgsarbejde, der skal foregå.
Ole Vig Jensen (RV), 1997-12-10:
Jeg kan takke alle ordførerne på nær hr. Bruno Jerup for støtte til lovforslagets gennemførelse, også at man er indstillet på, at det skal ske forholdsvis hurtigt.
Jeg mener til gengæld også, at det, der lægges op til, er tilpas overskueligt, sådan at det også er forsvarligt.
Det er jo rigtigt, som det er sagt af flere ordførere, at der har været en meget kraftig stigning i antallet af daghøjskoleelever igennem de senere år, en udvikling, der er gået så stærkt, at man godt kan være betænkelig ved, om hovedformålet med daghøjskolevirksomheden har kunnet fastholdes.
Og bekymringen har vel ikke været ubegrundet, også med de eksempler, der her fra talerstolen er nævnt på aktiviteter, som er taget op af daghøjskolerne, og som ligger mere end på kanten af, hvad der har været tænkt med daghøjskolevirksomheden.
Så jeg tror, at de forslag, der knytter an til lovforslaget her, og som sikrer kvalitet, skal fremme kvaliteten, skal undgå kassetænkning, tilsammen vil tjene det formål, som har været meningen med fremsættelsen af lovforslaget.
Jeg kan svare på spørgsmålet fra fru Eva Møller, at antallet af årselever ikke gælder for produktionsskoler; det gælder alene for daghøjskoler.
Produktionsskolerne organiseres jo på en anden måde ved at have skiftende tilgang og afgang af elever over et år, og tjener det formål at give unge mennesker en chance her og nu, når de har behovet, og til gengæld kan de også komme videre, når de er klar til det.
Så på den måde kan de ikke sammenlignes.
Så er jeg i øvrigt enig med dem, der har omtalt undersøgelsen af Socialforskningsinstituttet.
Jeg mener nemlig ikke, at man kan drage de konklusioner så klippefast, som det tilsyneladende er gjort i den pågældende rapport, når det gælder AMU-systemet og daghøjskolevirksomheden.
Det er forskellige formål, der er stillet op for henholdsvis AMU-uddannelserne, arbejdsmarkedsuddannelserne og daghøjskolevirksomheden, og derfor kan man ikke foretage en sammenligning, som det er gjort dér, og det skal selvfølgelig ikke komme daghøjskolerne til skade.
Til gengæld skal daghøjskolerne indstille sig på, at den fremtidige virksomhed helt og fuldt skal være i overensstemmelse med det, der er formålet med daghøjskolerne, og det er det, jeg forstår at Folketinget meget markant slutter op om.
Jeg tilsiger min støtte til det hurtige udvalgsarbejde, der skal foregå, og vil også svare på de spørgsmål, der er rejst.
Bruno Jerup (EL), 1997-12-10:
Dette er et lovforslag, som vi fik udleveret i går eftermiddag, sidst på eftermiddagen, og som vi har til første
behandling i dag
, og kort efter skal vi have lavet en betænkning til det.
Vi synes, det er en urimelig måde, at man på så kort tid forsøger på at få lavet nogle ret vidtrækkende ændringer vedrørende daghøjskolerne, og så vidt vi er orienteret, har lovforslaget heller ikke været til høring.
I hvert fald har jeg indtil nu ikke set nogen høringssvar
angående den pågældende lovgivning
Derfor vil jeg allerede nu annoncere, at Enhedslistens samlede stilling til lovforslaget vil blive fremlagt under anden behandling, idet vi først skal bruge tiden på bl.a. at stille nogle spørgsmål og diskutere med nogle af de berørte parter for at se, hvad konsekvenserne af denne her lovændring egentlig er.
Man kan jo sige, at vi på en eller anden måde kommer til at bevæge os hen et sted mellem to stole, hvor vi på den ene side siger, at det er vigtigt med nogle daghøjskoler, som sikrer, at folk får færdigheder til job og erhverv, men samtidig gør en masse ud af at understrege, at det endelig ikke må være AMU-lignende kurser, som lige præcis er kurser, som retter sig mod job og erhverv på en meget direkte måde.
Det vil sige, at man har valgt under alle omstændigheder at sætte sig mellem to stole.
Vi mener også, at der ligger en klar forringelse i, at man ikke kan få de tilskud, som man fik sidste år.
Men som sagt vil vi ikke på nuværende tidspunkt udtale os om, hvorvidt vi kan støtte det konkrete lovforslag, men vil komme tilbage med en længere vurdering under andenbehandlingen.
Jacob Buksti (S), 1997-12-10:
Forslaget her er et resultat af forhandlingerne om finanslovforslaget for 1998, således som det fremgår af aftalen med CD og forståelsen med Venstre og De Konservative.
Lovforslaget går ud på at afkorte den eksisterende 10-årige afskrivningsperiode til 7 år.
Det er således, at den helt afgørende neutralitet i beskatningen af forskellige immaterielle aktiver fastholdes.
Med de foreslåede ensartede afskrivningsregler undgås derfor fortsat tidligere tiders vanskelige afgrænsning af, om køberen af en virksomhed har betalt for overtagelse af goodwill, for sælgerens påtagelse af en konkurrenceklausul eller for overtagelse af en eksisterende lejekontrakt.
Socialdemokratiet kan derfor støtte forslaget.
Frank Aaen (EL), 1997-12-10:
Jeg vil gerne spørge, om fru Gitte Seeberg ikke er enig i, at denne lempelse i alt væsentligt kapitaliseres, således at det eneste, der kommer ud af det, er, at sælgeren, den velbjærgede, får en større betaling for sit selskab, end han ellers ville have fået, og at det er en ekstra betaling, som skatteyderne kommer til at betale.
Gitte Seeberg (KF), 1997-12-10:
Mit svar på det, hr. Frank Aaen siger, er, at det er jeg uenig med hr. Frank Aaen i.
En lempelse, som alene går fra 10 år til 7 år, vil ikke blive kapitaliseret på den måde, som hr. Frank Aaen hentyder til.
Det, som det i bund og grund drejer sig om, er, at der skal så få penge op af lommen som muligt, når man generationsskifter, og at det offentlige skal have så lidt andel i midlerne som muligt.
Man skal altså tænke på, at den sælger, som i dag sælger sin goodwill, rent faktisk bliver beskattet fuldt ud det efterfølgende år.
Det, som Det Konservative Folkeparti ønsker, er som minimum symmetri i beskatningen.
Frank Aaen (EL), 1997-12-10:
Det er godt gjort, at man skal stå her og belære liberalister om, hvad der er liberalismens grundlov.
Liberalismens grundlov går ud på, at når man køber en virksomhed, køber man den til markedsprisen, og markedsprisen fastsættes ud fra, hvilken fortjeneste man kan få af den pågældende virksomhed i de efterfølgende år.
Når vi lemper skattereglerne, kan man få en større fortjeneste, og en større fortjeneste betinger en højere pris.
Derfor får man en højere pris, og dermed er det sælger, dvs. den gamle ejer, der meget typisk ikke har betalt skat i mange år, som får gevinsten, mens køberen ikke får noget som helst ud af det her.
Jes Lunde (SF), 1997-12-10:
Jeg har det problem, at hr. Frank Aaen nu har holdt min ordførertale fire gange.
Jeg kan sådan set bare gentage, at jeg er enig i ræsonnementet.
Det her er i virkeligheden ikke en hjælp til den nystartede, det er en hjælp til den, der sælger.
Så vil jeg gerne sige, at hvis endelig det, man ville, var at hjælpe den nye mand, der har startet en butik, kunne man have angrebet det her fra en helt anden vinkel.
Så kunne man have sagt, at den afskrivningsperiode, der er bundet på goodwill i øjeblikket, ikke skulle være bundet længere.
Der er jo nogle, som overhovedet ikke får nogen gavn af disse afskrivninger på goodwill, fordi de har underskud i deres startfase.
Det var da en bedre hjælp til den nye mand at sige til ham, at den binding, der ligger på afskrivningsperioden, ophæver vi nu, og at han godt kan få lov at vente med at afskrive til senere, hvor han tjener nogle penge.
Jeg ved ikke, om det interesserer de borgerlige partier at diskutere
Som forslaget ligger her, er det kun en støtte til dem, der vil sælge, det er kun en kapitalisering af en gevinst.
Man kan få en højere goodwillbetaling for det betalt af statskassen, og det synes vi ikke, der er nogen mening i.
Vi stemmer imod dette lovforslag.
Elisabeth Arnold (RV), 1997-12-10:
I det samarbejdende folkestyre må vi jo erkende, at det at indgå i et regeringssamarbejde indebærer visse suverænitetsafgivelser.
Det indebærer også suverænitetsafgivelser at indgå finanslovaftaler, og Det Radikale Venstre er tilhængere af beskatning af goodwill. Det var vi med til at indføre i 1993, og det vil vi gerne fastholde. Jeg har forstået, at dette forslag om at forkorte afskrivningsperioden ikke vil komplicere skattesystemet,
Derfor kan Det Radikale Venstre tilslutte sig dette lovforslag.
Frank Aaen (EL), 1997-12-10:
Det er simpelt hen en utrolig debat, og det er utroligt, at det ikke kan lykkes at få de borgerlige partier her i salen til at forholde sig mere seriøst til de økonomisk begrundede indvendinger, der kommer.
Det er sådan, og det kan ikke afvises seriøst, at når man laver en skattelettelse på denne måde, kapitaliseres skattelettelsen i form af en højere pris for selskabet, og en højere pris for selskabet betyder, at den unge, der skal hen og købe en virksomhed - det er dem, man hele tiden taler om - fra denne lovs ikrafttræden skal låne mere i banken, end vedkommende skal, før denne lov bliver gennemført, og dermed have mere besvær med at overtage et nyt selskab.
Vedkommende får godt nok i de første syv år en skattelettelse, som modsvarer dette lån, men det betyder alt andet lige, at de første syv år bliver vanskeligere for den unge, end de ellers ville have været. Hvordan kan man i fuldt alvor stille sig op og sige, at det her er en forbedring for de unge, der skal overtage en virksomhed, når det er det stik modsatte?
Jeg synes simpelt hen, det er mangel på seriøsitet, og når V og K overhovedet kan slippe afsted med det, udtrykker det jo kun, at V og K's bagland er etablerede virksomhedsejere og folk, som har deres på det tørre - hvorimod de mennesker, som gerne vil oparbejde en virksomhed, åbenbart ikke har nogen stor position i V og K's bagland.
Sådan er realiteterne jo, og jeg synes simpelt hen, det er for meget, at man kan markedsføre et forslag med den modsatte overskrift af det, der er indholdet i forslaget.
Lad mig sige til sidst for ikke at holde min ordførertale for femte gang, at som hr. Jes Lunde også ville påpege, er det et dyrt forslag.
Tallene er ikke regnet sammen, men når man lægger de tal sammen, som står i bemærkningerne, koster det frem til år 2007 samlet statskassen et sted mellem 1½ mia. kr. og 2 mia. kr.
Det skal jeg nok have i erindring, når V og K næste gang siger, at de føler et særligt ansvar for statsgælden og statsfinansernes størrelse.
Her har de altså været med til at øge statsgælden med mellem 1½ mia. kr. og 2 mia. kr. Velbekomme!
Jeg håber ikke, CD skal have ret mange flere af den slags indrømmelser i forbindelse med finanslovforliget.