Kuupik Kleist (IA), 2005-05-31:
Nu havde vi jo nok i den nordatlantiske gruppe forestillet os, at den her forespørgsel og det efterfølgende forslag til vedtagelse var ganske udramatiske, og vi forestillede os nok også, at debatten her ville være kortere og mindre omfattende, end den har udviklet sig til at blive, bl.a. fordi vores ønske jo i realiteten er en opfølgning af den redegørelse, som Udenrigsministeriet har lavet omkring de rent juridiske aspekter.
Vi har simpelt hen taget udgangspunkt i alle de punkter, hvor Udenrigsministeriet skriver, at denne sag belyses kun delvis, eller at det muligvis kan være sådan og sådan.
Det er de spørgsmål, som Udenrigsministeriet jo faktisk selv har stillet, som vi har fulgt op på og ønsket en lidt dybere analyse af, selvfølgelig fordi vi mener, at det er relevant, fordi vi mener, at den EU-traktat, der blev lagt op til, i hvert fald indtil i søndags, ville have så store konsekvenser først og fremmest for Danmark selvfølgelig, men i anden række for rigsfællesskabet, at det måtte være interessant, ikke alene for grønlænderne og færingerne, men altså også for Danmark og riget som sådan at sætte sig dybere ind i forskellige forhold, der kunne være tvivl om før en folkeafstemning i september.
Jeg vil tillade mig stædigt at holde fast i, at jeg tror på, at der er andre og mere omfattende konsekvenser af EU-traktaten end dem, der er beskrevet i Udenrigsministeriets notat, som i øvrigt på sine præmisser vel er nogenlunde fyldestgørende, uanset hvad man måtte mene om rapportens omfang og kvalitet.
Den her debat er jo ikke rejst
hverken for at genere jasiden i forhold til en kommende folkeafstemning eller nejsiden.
Det er simpelt hen et meget simpelt ønske om at få mere indsigt og for vores eget vedkommende at kunne komme tilbage til vores bagland og sige, at sådan og sådan tror vi, tingene kommer til at virke i fremtiden, når og hvis en EU-traktat bliver vedtaget.
Vi havde en god uge i sidste uge yderst på Ridebanen, hvor den nordatlantiske gruppe holder til, fordi vi havde en lang række meget positive og konstruktive samtaler med næsten samtlige partiers repræsentanter undtagen et folketingspartis repræsentant.
Vi havde samtaler, som var motiverende, og samtaler, som også til dels gik ud på at være sammen om at formulere et forslag til vedtagelse.
I dag er vi inde i en anden uge, og tingene har så åbenbart også ændret sig undervejs over weekenden.
Jeg vil gerne gentage, at der vel ikke kan herske nogen tvivl om, at uanset hvilken udformning en traktat måtte få, vil det påvirke rigsfællesskabet i den ene eller den anden retning både positivt og negativt, og vores fromme og simple ønske er så vidt muligt, der hvor det kan lade sig gøre, at få de her ting diskuteret og afdækket før en folkeafstemning.
Nu har franskmændene jo så afgivet deres stemme, og Holland gør det i morgen.
Ni andre medlemsstater i EU har tiltrådt traktaten, og jeg hørte statsministeren og andre partiledere her til morgen sige, at Danmark holder fast i en folkeafstemning den 27. september.
Det er også fint nok.
Og stadig væk mener jeg, at der kunne være tid og kræfter til at udarbejde en redegørelse, som ville kunne blive tilfredsstillende.
Vi er inde i en proces, hvor vi snakker om at tegne nye linjer i udenrigs- og sikkerhedspolitikken inden for rigsfællesskabet.
Også af hensyn til det ville det have været meget nyttigt at diskutere forhold også af anden karakter end de rent juridiske.
Jeg vil til sidst sige, at vi jo også i de samtaler, vi har været igennem, har sagt, at vi er åbne for andre forslag til formuleringer af en vedtagelse.
Og det troede vi så egentlig ville være foregået konstruktivt her i dag.
Foreløbig tak.