runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bertel Haarder (V), 2002-01-29:
Den samlede virkning kan måles i tusinder, det vil jeg gerne gentage og bekræfte.
På de enkelte felter er det svært at forudse, hvor stor begrænsningen vil blive.
Den kan på nogle felter måles i hundreder og på andre felter måles i tusinder.
Det kan godt være, det lyder lidt afvisende, at jeg ikke vil komme det nærmere, men det hænger altså sammen med, at vi i regeringen er mest optaget af, at der sker nogle helt sikre ændringer, som vil give en mindre tilstrømning i forhold til, hvad der ellers ville være kommet.
Men vi vil ikke lokkes ud i at sige, at det lige nøjagtigt giver de og de tal, og det beder jeg om forståelse for.
Så vil jeg med hensyn til spørgsmålet om, hvorvidt udlændinge i almindelighed er et problem, eller om det kun er dem, der er på bistand, sige, at de, der er på bistand, er det store problem.
Det viser sig også ved, at regeringen f.eks. gerne vil udstede arbejdstilladelser til folk, som har ekspertise inden for områder, hvor vi har brug for ekspertisen.
Derved signalerer vi jo, at det ikke i sig selv er et problem, at der er udlændinge i Danmark.
Men udlændinge, der ikke klarer sig og ikke har chance for at klare sig, er et problem.
Hans Christian Schmidt (V), 2002-01-30:
Det, jeg oplyste under valgkampen, var, at Venstre har stemt for ca. 90 pct. af den tidligere regerings lovforslag set over de sidste 4 år, men bortset fra dette er det i øvrigt min opfattelse, at brudfladerne i miljøpolitikken mellem Venstre og de to tidligere regeringspartier kun udgør en meget lille procentandel.
Den er til gengæld meget synlig i den offentlige diskussion, jeg tænker her ikke mindst på, hvordan og hvor bredt man forankrer miljøpolitikken lokalt
Jeg vil også gerne nævne, da nu finansloven bliver bragt ind i spørgsmålet, at det jo selvfølgelig er sådan, at jeg som minister har foretaget en prioritering, bl.a. af Den Grønne Fond og Den Grønne Jobpulje, og jeg har set på, hvilke projekter man har givet til.
Der er det jo en politisk prioritering at spørge: Er det sådanne projekter, man skal bruge sine penge til, når man skal prioritere, eller skal man bruge dem til sygehusene, til de ældre, til børnefamilierne?
Jeg har følt det naturligt, at jeg som en del af holdet går
ind og kigger på, hvilke midler jeg mener jeg kan undvære, når man som regering skal leve op til de løfter, vi gav under valgkampen, og det agter vi jo at gøre.
De er nu fremlagt og fuldt finansieret i den fremsatte finanslov.
Pernille Blach Hansen (S), 2002-01-30:
Jeg bliver da bekymret, når det lyder, som om ministeren nærmest er stolt af det forslag til finanslov, regeringen har fremsat.
Hvis man ser på det tidligere Miljøministerium, som det så ud under valgkampen, da vi jo havde diskussionerne, er der jo i forhold til det nu sket en beskæring på op mod halvanden milliard kr.
Det er op mod en tredjedel af det tidligere Miljøministeriums budget.
Det får selvfølgelig konsekvenser
for miljøpolitikken
Det anerkender ministerens egne folk jo også i dagens aviser.
Jeg står her med Jyllands-Posten fra i dag, hvor bl.a. Mikael Skou Andersen fra Danmarks Miljøundersøgelser siger: »De kraftige nedskæringer overrasker mig, da miljøet stort set ikke spillede nogen rolle i valgkampen. Det er klart, at der bliver en væsentlig lavere aktivitet - uden at miljøproblemerne samtidig bliver mindre.« Synes miljøministeren ikke, at der er et forklaringsproblem?
Hvordan kan ministeren på den ene side hævde, at man vil føre en aktiv miljøpolitik, samtidig med at man skærer så stort et beløb, at det selvfølgelig får store natur- og miljømæssige konsekvenser? Jeg synes, det er meget, meget svært at forstå, hvorfor miljøområdet skal holde så meget for, som det her er udtryk for.
Men skal det tages som et udtryk for, at ministeren ser det som sin fremmeste opgave at ødelægge og afvikle al dansk miljøpolitik, fordi miljø efter regeringens opfattelse ikke har noget at gøre med velfærd?
Naser Khader (RV), 2002-01-30:
Tak for svaret.
Kan ministeren ikke forklare mig, hvorfor man i andre lande bevæger sig væk fra det at være tættere på og bevæger sig hen imod uafhængige institutioner, mens ministeren går den anden vej og vil have institutionerne tættere på?
Noget af det, vi kræver af de nye lande, der skal optages i EU, er også en uafhængighed af sådanne institutioner.
Pernille Blach Hansen (S), 2002-01-30:
Spørgsmålet er stillet, fordi vi jo ikke under valgkampen hørte noget som helst fra Venstres daværende miljøordfører, den nuværende miljøminister, om, at der skulle ske drastiske besparelser og ændringer i miljøpolitikken.
Nu ser vi så et forslag til en finanslov, hvor der er besparelser på miljøbistanden til andre lande, til ulandene og til Østeuropa på op over 50 pct.
Alt, der handler om miljø- og energipolitikken, er væk, og Miljøministeriet skal afvikle ca. 450 stillinger alene i år.
Finder ministeren ikke, at Venstre og ministeren har et problem i forhold til, hvad der blev diskuteret før valget, og det, man så gennemfører efter valget?
»Hvorfor oplyste ministeren ikke før folketingsvalget den 20. november 2001 befolkningen om de dramatiske ændringer i miljøpolitikken, som regeringen lægger op til?«
Skriftlig begrundelse
Henriette Kjær (KF), 2002-01-30:
Jeg må bare konstatere, at vi er politisk uenige om lukningen
af det her center.
Jeg mener godt, at man kan føre en god ligestillingspolitik ved at undvære centeret, og det er synspunkter, der skiller her.
Altså jeg tror ikke, at vi kan komme det nærmere.
Vi har levet en årrække uden at have et center, så har vi haft et center nu et års tid, og jeg tror, at verden vil bestå, og at vi får en god ligestillingsdebat, selv om vi nedlægger det.
Det er jo en vurdering, der er blevet truffet, og som man er enig om i regeringen, og når jeg siger, at jeg ønsker en mere nærværende debat og en mere politisk debat, har det overhovedet ikke noget at gøre med, at så skal ligestillingspolitikken basere sig på rygter, på rygtedannelse.
Det er forkert.
Ligestillingspolitikken skal selvfølgelig basere sig på undersøgelser, der er blevet lavet, og det er der nogle midler til i ligestillingsafdelingen, bl.a. til, at man kan bestille og købe på vores forskningsinstitutioner, og jeg regner bestemt også med, at der fortsat vil foregå fri forskning, hvor der kommer nogle spændende resultater, vi skal tage stilling til, og som intet har at gøre med rygtedannelse.
Så kommer jeg jo også med en ligestillingsredegørelse, der skal diskuteres her i Folketinget, hvor alle partier
forhåbentlig vil deltage aktivt i debatten.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Margrethe Vestager (RV), 2002-01-30:
Det er ikke, fordi jeg ikke fuldt ud anerkender ministerens ret til at prioritere og foretage økonomisk begrundede beslutninger, men det forekommer mig indlysende, at der så må have været en argumentation, som gjorde, at man fandt, at man faktisk godt kunne undvære det, når nu man sad i denne her økonomiske prioriteringssituationen.
Når det er interessant, er det jo bl.a., fordi ministeren tilsyneladende mener, at man får en mere nærværende debat, når der ikke er en klar, hvad skal man sige, kilde til viden på et område, og jeg må indrømme, at jeg synes, at det modsatte er tilfældet, nemlig at ofte får man en nærværende debat, som kan være fordomsfri og uden de barrierer, som, hvad skal man sige, almindelig rygtedannelse og formodninger kan være på et område.
Jeg er enig med ministeren i, at vi er langt fremme, men skal vi længere frem med ligestillingsarbejdet, og ministeren anerkendte før, at der stadig væk er alvorlige problemer, er det hensigtsmæssigt at have et vidensmæssigt grundlag, og derfor vil jeg gerne gentage mit spørgsmål om, hvorvidt ministerens ressourcer, altså det, ministeren betragter som »mine« ressourcer, bredt vil blive anvendt også til Folketingets bidrag til ligestillingen.
Henriette Kjær (KF), 2002-01-30:
Mit indtryk er, når jeg taler med ligestillingsministrene i andre lande, at vi er langt fremme i Danmark på ligestillingsområdet.
Sverige er selvfølgelig utrolig godt med, men jeg mener ikke, at vi står noget tilbage, så jeg har ikke dårlig samvittighed på det område.
Jeg tror bare på, at vi vil få en mere nærværende debat, når den bliver mere politisk, og det er jo en prioritering, vi har foretaget, at lukke centeret.
Som jeg startede med at sige som svar på det første spørgsmål, er det en prioritering.
Vi har gerne villet skaffe nogle flere penge til velfærd, og derfor er den tese, fru Margrethe Vestager har, om at jeg vil være smagsdommer, ikke korrekt.
Hvis der var penge nok, havde jeg nok ikke lukket centeret, men når det drejer sig om, at man skal prioritere og se, hvad kan man undvære, så mener jeg godt, at man kan undvære centeret, og det er derfor, beslutningen er truffet.
Margrethe Vestager (RV), 2002-01-30:
Jeg vil gerne først bede ministeren om at uddybe, på hvilken måde hun vurderer, at centeret har hindret ministerens kontakt med de i svaret nævnte, altså erhvervsliv, organisationer og så fremdeles.
Det andet er, om man synes uden evaluering netop at kunne drage den konklusion, da ministeren jo har været minister i relativt kort tid.
Altså for mig ligner det lidt, at man har været smagsdommer på et grundlag af en meget, meget lille smagsprøve: Det her duer altså ikke i forhold til det, vi gerne vil.
Henriette Kjær (KF), 2002-01-30:
Fru Margrethe Vestager skal selvfølgelig få et skriftligt svar på sit spørgsmål.
Med hensyn til det med sovepuden så er det ikke en generel vurdering.
Jeg har altid ment med hensyn til ligestillingsspørgsmål, at da vi havde Ligestillingsrådet, var det en sovepude, for så havde vi det, og det så meget pænt ud, og så behøvede vi ikke at foretage os ret meget.
Jeg synes, det er utrolig vigtigt, at man selv foretager sig noget, og at vi prøver at få den brede befolkning med i debatten, sådan at man ikke begynder at lede efter temaer, man skal diskutere, men hvor man faktisk prøver at få løst de reelle ligestillingsproblemer, der er, og som man oplever som almindelig borger i det her samfund.
for begge køn
Naser Khader (RV), 2002-01-30:
»Hvordan vil ligestillingsaktiviteterne og -beslutningerne ved nedlæggelsen af Videnscenter for Ligestilling blive »bragt tættere på ministeren« og af hvilke årsager?« Skriftlig begrundelse EU og FN har netop givet udtryk for, at det er nødvendigt med en uafhængig institution, der kan overvåge, kritisere og evaluere ligestillingsfeltet.
Et af de mest essentielle elementer i den nuværende lov er at adskille vidensindsamlingen og -formidlingen på den ene side og ligestillingsarbejdet på den anden side.
Denne opdeling blev netop skabt på baggrund af erfaringerne med det tidligere ligestillingsråd, hvor disse to ting var samlet under ét.
Henriette Kjær (KF), 2002-01-30:
Ja, vi har jo så ikke vurderet, at det ville have været mere passende.
Vi har ment, at det skulle nedlægges, og det har vi gjort.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Naser Khader (RV), 2002-01-30:
Ville det ikke have været mere passende at evaluere centeret, før man havde nedlagt det?
Margrethe Vestager (RV), 2002-01-30:
Når forvirringen opstår, er det ikke, fordi det er svært at gennemskue, at et center nedlægges, og at aktiviteten trækkes ind i ministeriet, men at der hele tiden henvises til andre organisationer, Kvinfo og andre kvindeorganisationer, samt til forsknings- og uddannelsesmiljøer, som ministeren finder varetager en stor del af opgaven i dag, som åbenbart findes at blive dubleret af centeret.
Det er ministerens oversigt i den mundtlige form om den samlede struktur i forhold til ligestillingen, som godt må blive sat på skrift, sådan at vi andre kan få en fornemmelse af, hvor de forskningsmiljøer er henne i dag. Det forekommer nemlig, som om det er ministeren, der skal sætte dagsordenen i forhold til ministeriets arbejde, det ville være naturligt, og derfor er det væsentligt for os andre at finde ud af, hvor vi så kan gå hen med ligestillingsspørgsmål.
Det andet er et generelt spørgsmål om, hvorvidt ministerens bemærkning om, at det her med at nogle professionelle tager sig af det, og det kan være en sovepude, og at vi derfor ikke behøver at tage os af det, er en overvejelse, der gælder generelt i forhold til råd og nævn, at det kan være en sovepude, hvis der er nogen, der professionaliserer sig enten direkte eller indirekte på et område, som bør være Folketingets almene interesse.
Henriette Kjær (KF), 2002-01-30:
Jeg vil selvfølgelig gerne give en skriftlig redegørelse for den fremtidige organisering, men den er jo ret ligetil i og med, at Videncenteret nedlægges, at vi bliver ved med at have nævnet, der kan træffe afgørelser i forskellige sager, og så har vi ligestillingsafdelingen, der ligger under Socialministeriet.
Men jeg vil selvfølgelig gerne sende det over på skrift.
Det er selvfølgelig meget op til mig, men selvfølgelig også de indspil, jeg får af ligestillingsordførerne her i Folketinget, hvad vi kommer til at diskutere, hvad vi mener, der skal sættes fokus på.
Jeg har lige nævnt nogle af de områder, jeg prioriterer højt, som jeg synes, det er vigtigt, at vi får diskuteret på ligestillingsområdet.
Men det er da meget vigtigt, at der kommer input, hvis man mener, der er noget, der halter, så det ikke kun bliver kvindespørgsmål, man ser på.
Det havde jeg nu heller ikke med i det, jeg omtalte, hvor jeg bl.a. også nævnte kvinder og mænd på samfundets bund, sammenhængen mellem arbejdsliv og familieliv, mainstreaming, det kønsopdelte arbejdsmarked.
Det drejer sig
sådan set om begge køn.
Margrethe Vestager (RV), 2002-01-30:
Det er svært for os præcis at overskue, hvordan ligestillingsarbejdet i fremtiden vil blive organiseret, så derfor vil jeg bede ministeren om skriftligt at give et svar på, hvordan man forestiller sig den fremtidige organisering, for det forekommer ret uklart.
I forbindelse med de her spørgsmål tror jeg ikke, der er nogen, der er ude i at forfølge ministeren på noget, der måtte være lovet eller ikke være lovet.
Hele spørgsmålet handler om, hvordan man sikrer en ligestillingsdebat, som ikke kun handler om køn.
Derfor vil jeg gerne spørge om ministerens vurdering med hensyn til, om kvinde- og kønsforskning er det samme som ligestillingsspørgsmål, eller om det kunne tænkes, at det var en bredere overvejelse, der lå bag det?
Herudover: Hvad det er for andre institutioner, som ministeren mener varetager det arbejde, som centeret har varetaget indtil nu.
Jørn Dohrmann (DF), 2002-01-30:
Da hr. Kristian Thulesen Dahl ikke kan være til stede,
skal jeg på Dansk Folkepartis vegne meddele, at vi kan støtte forslaget.
Torben Hansen (S), 2002-01-30:
Det står i regeringens regeringsgrundlag, at regeringen vil udvikle en miljøpolitik, som kombinerer et klart ansvar for vore omgivelser med realistisk internationalt samarbejde om at nedbringe forureningen der, hvor man får mest for pengene.
Når man så kigger på det internationale samarbejde, har Miljøstyrelsen også offentliggjort en rapport, lavet af COWIconsult, hvor det jo netop klart bliver konkluderet, at
de miljøprojekter, som man har haft i Østeuropa, har været billige, og at de har haft en utrolig stor effekt.
Og den effekt, man har haft, er bl.a. målt på, hvor meget beløbene har været pr. kilo fjernet kvælstof.
Så kan man sige, at når det er regeringens oplæg, at man skal have mest miljø for pengene, virker det så ikke som at gå direkte mod eget regeringsgrundlag, når man så samtidig fjerner midlerne til Øststøtten?
Inger Bierbaum (S), 2002-01-30:
Det blev også i sin tid udarbejdet af den tidligere miljøminister, så det er måske derfor.
Som tidligere sagt skal der stilles store og præcise krav til alle aktører, der har med affald at gøre.
Det blev stærkt pointeret af Socialdemokratiet i oktober 2001, hvor forslaget første gang blev behandlet. Med dette forslag skabes der hjemmel til en bekendtgørelse om overholdelse af nationale og internationale regler ved import og eksport af affald over grænserne.
Lovforslaget retter sig mod mæglere og indsamlingsvirksomheder og formidlere af affaldshandler til og fra andre lande.
Disse skal for egen regning certificeres, verificeres eller inspiceres af en uafhængig tredjepart.
Men mange mæglere er i forvejen ikke genstand for miljøtilsynet, da de ikke er i direkte kontakt med affaldet.
Derfor giver lovforslaget affaldsproducenterne en større sikkerhed, når de bruger mæglere, der nu skal certificeres for at blive registreret i Miljøstyrelsen.
Det bliver en hjælp for affaldsproducenterne, der ikke selv står for handel med deres affald.
Producenterne kan herved lettere leve op til myndighedskravene, og det giver yderligere sikkerhed i håndteringen.
Jeg håber, at den nuværende regering fortsat vil arbejde på at mindske affaldsmængderne og udnytte genbrugstanken fuldt ud, så handel over grænsen ikke tager overhånd.
Med disse ord ser vi positivt på forslaget fra Socialdemokratiets side.
Hans Christian Schmidt (V), 2002-01-30:
Til den sidste spørger vil jeg godt starte med at sige
, at jeg noterer mig selvfølgelig altid, hvad Danmarks Naturfredningsforening mener, men jeg vil også have en forståelse for, at idet Danmarks Naturfredningsforening jo også er blevet ramt i finansloven, kan det selvfølgelig påvirke Danmarks Naturfredningsforenings holdninger til de ting.
Sådan må det nu være.
Men jeg vil gerne sige om naturgenopretning, at der er vi nødt til at gøre os én ting helt klart.
Det var sådan i finanslovforliget - det rød-grønne, eller hvad man nu kaldte det - for 2001, at der blev det aftalt, at man skulle afsætte 80 mio. kr. til yderligere naturgenopretning og 20 mio. kr. til noget, der hed sundhed og miljø.
En del af de penge på sundhed og miljø står der stadig væk.
Det er 80 mio. kr. til naturgenopretning, der er skåret væk.
Altså det var jo ikke sådan, at så kom finansloven for 2001, og så begyndte al skov og natur og miljø at vokse.
Det er i hvert fald noget, jeg kan stå inde for.
Til fru Pernille Blach Hansen: Jeg forstår, at det var noget om de midler, vi anvendte også til naturgenopretning, og jeg har jo i hvert fald svaret, at det var en del af det.
Det andet var råd, nævn og puljer, og med råd, nævn og puljer må man sige, at det er jo en prioritering, om man vil bruge midler på råd, nævn og puljer eller på sygehuse, ældre og børn.
Henrik Dam Kristensen (S), 2002-01-30:
At vi også fra dansk side vedkender os den her aftale er medvirkende til, at vi kan forbedre forholdene på Balkan og i det her tilfælde Makedonien.
Så et forbedret forhold også handelspolitisk mellem EU og Makedonien vil Socialdemokratiet til enhver tid støtte.
Naser Khader (RV), 2002-01-30:
Spørgsmålet er, hvad skal der ske med de 5,9 mio. kr., når nedlæggelsen af Videnscenter for Ligestilling ifølge ministeren skaber en nettobesparelse på 4,1 mio. kr. Jeg vil gerne begrunde det.
Der er på finansloven afsat 10 mio. kr. til Videnscenter for Ligestilling.
Ministeren pointerer, at Videnscenter for Ligestilling primært nedlægges af økonomiske årsager, og at besparelsen ikke sigter på at ramme ligestillingsarbejdet, men derimod på at bruge ressourcerne bedre.
Der foreligger derfor ingen saglig begrundelse for, at ressourcerne ikke allerede bruges optimalt.
Videnscenter for Ligestilling har desuden haft en betydelig indtægt på 11 mio.
kr. i det forgangne år.
Tina Nedergaard (V), 2002-01-30:
Beslutningsforslaget, vi her skal tage stilling til, sigter på at ratificere Stabiliserings- og Associeringsaftalen mellem på den ene side Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien og på den anden side De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater.
Stabiliserings- og Associeringsaftalen erstatter den nuværende samarbejdsaftale, som er mellem de to parter. For at modvirke uroligheder på Balkan og for at støtte de nye spirende demokratier i deres bestræbelser på at opbygge et frit samfund, har EU hidtil ydet betydelig, konkret, politisk og økonomisk støtte til denne region inden for samarbejdsaftalen.
Disse bestræbelser bør belønnes, da de ikke alene er til fordel for Makedonien og dets befolkning, men for hele regionen og også for hele Europa.
Stabiliserings- og Associeringsaftalen vil tjene til yderligere politisk dialog mellem EU og Makedonien
, hvilket kan understøtte demokratiseringsprocessen i landet.
Venstre støtter disse intentioner og støtter derfor også forslaget.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-01-30:
Jeg har ikke ændret holdning til det her lovforslag, siden vi så det i sidste samling.
Vi mener det samme.
Vi støtter det forslag.
Vi synes, det er rigtig godt.
Der kan være nogle tvivlsspørgsmål, som vi skal have opklaret, det er jeg enig med Enhedslisten og SF i, men bortset fra det er sagen her rigtig og vigtig, så vi støtter den.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-01-30:
hvis ikke det ligesom havde været omfattet af inertiens lov, og hvis ikke regeringspartierne, da det tidligere blev fremsat, var i opposition, men støttede det. Hvis man forestillede sig, at det her skulle have begyndt forfra i dag, var den nuværende regering nok ikke kommet med forslaget.
Så det bliver nok sådan sidste runde af dansk miljøpolitik også på det her område, vi her er vidne til.
Det er et arvegods, ministeren har overtaget, og som hr. Villy Søvndal var inde på, har han alligevel forsøgt at pille lidt ved det af hensyn til nogle særlige erhvervsinteresser.
Det er vi enige med SF i at vi må kigge på i udvalget.
Det siger sig selv, at Enhedslisten støtter en certificering.
Det, man kan beklage, er, at forslaget ikke går længere, end det gør, at kontrollen ikke ændres, for det er jo fint nok med certifikater, men hvor meget hjælper det, hvis der ikke er nogen reel kontrol med, at de, der har certifikaterne, ikke alene kender reglerne, men rent faktisk også overholder dem?
Christian Brix Møller (RV), 2002-01-30:
Belært af de triste episoder vi gennem årene har været vidne til, er vi alle sammen klar over, at der er behov for en opstramning og en forbedring af indsamlingsvirksomheders, forhandleres og mægleres engagement i grænseoverskridende handel og transport af affald.
Det fremgik også af debatten, da den tidligere regering i oktober sidste år fremsatte lovforslag nr. L 14.
Dengang anbefalede Det Radikale Venstre som regeringspartner lovforslaget, og da L 44, som vi behandler i dag, bortset fra enkelte præciseringer i bemærkningerne er helt identisk med det tidligere fremsatte, er vi naturligvis stadig positive over for at skabe hjemmel for en bekendtgørelse, som kan skabe mere ordnede forhold i branchen og forebygge nye kedelige sager og miljøproblemer i fremtiden.
Desuden er det ganske positivt, at de mange affaldsproducenter i fremtiden kan aflevere affaldet med fuld tryghed for, at de gældende myndighedskrav overholdes ved at anvende en sagkyndig mægler, der er certificeret, verificeret eller inspiceret og registreret hos Miljøstyrelsen.
Vi kan have forståelse for de principielle overvejelser, som nogle kan rejse, og de principielle indvendinger mod, at der overhovedet handles med affald.
Men det er en anden diskussion end den konkrete, hvor vi finder det meget positivt, at markedsmekanismerne kan anvendes til på effektiv og billigste vis at få bragt affaldet derhen, hvor bortskaffelse eller genudnyttelse kan ske på bedst mulig måde, vel at mærke når det foregår på miljømæssigt betryggende vis og vi ikke bare eksporterer vores miljøproblemer til andre lande.
For i en international sammenhæng er der altså nogle klare moralske grænser for den nuværende regerings mantra om mest muligt miljø for pengene.
Men som allerede antydet er dette forslag i de her dage, hvor mange af os mildest talt er i chok over perspektiverne for Danmarks globale miljøengagement i de kommende år, et lille skridt i den positive retning, og derfor anbefaler vi fra Det Radikale Venstres side forslaget til positiv behandling i Miljøudvalget.