Jacob Buksti (S), 2001-03-16:
Selv om jeg godt har hørt de betænkeligheder, der er blevet fremført, vil jeg godt tillade mig at takke for den - trods alt, synes jeg - rimelig positive modtagelse, forslaget her
har fået.
Med hensyn til nogle af betænkelighederne synes jeg godt, jeg vil understrege, at man skal gøre sig lidt umage for at være opmærksom på, hvad det her overhovedet handler om. Det handler altså om, at Ombudsmanden har ment, at vi har
et problem.
Og jeg synes, det blev udtrykt meget klart af SF's ordfører, som sagde, at det jo var bedre at ændre loven, end at blive ved med at overtræde den.
Det er faktisk det, betænkelighederne især fra borgerlig side opererer med, at det er bedre at blive ved med at overtræde loven.
For hvad handler det om?
Det handler om, at der hvert år udskrives cirka en halv million parkeringsafgifter.
Og hvis man skal overholde partshøringsbestemmelsen, skal man altså, før man overhovedet placerer girokortet i forruden, stå og vente på, at den pågældende borger kommer, og så derefter høre, hvad vedkommende har at sige til sit forsvar. Jeg ved ikke, hvordan og hvorledes man tror, at det vil virke, men det er i hvert fald ikke den måde, det foregår på i dag.
Det har jo ikke noget med klageadgangen at gøre det
Det har noget at gøre med, at man simpelt hen ikke kan pålægge afgiften, før man har hørt vedkommende borger.
Jeg synes, det er meget, meget interessant at høre især borgerlige partier, som ellers normalt kommer med store armbevægelser om administrativt bøvl og alt muligt, sige, at det her definitivt vil føre til kaos og sammenbrud.
Jo, det er udtryk for, at man, da man lavede forvaltningsloven og forvaltningslovens bestemmelser, § 19 om partshøring, ikke har været opmærksom på, at der findes noget, der hedder parkeringsafgifter, som, i kraft af at det er en forvaltningsakt, er omfattet af forvaltningsloven.
Derfor står vi med et hul.
Og det, som det her forslag dybest set skal råde bod på, er, at man som sagt glemte at tænke på parkering, da forvaltningsloven blev vedtaget.
Jeg synes, alle skal holde sig for øje, at hvis det her forslag ikke bliver vedtaget, så vil vi dels opbygge et stort administrativt system, dels give borgerne et håb om at kunne slippe for at betale en afgift, som man i virkeligheden ikke har nogen mulighed for at undgå. Forvaltningslovens bestemmelser om partshøring er en vigtig og væsentlig del af vores retssystem.
Men at lave store partshøringer om et faktum, der ikke kan diskuteres, er at stikke borgerne blår i øjnene.
Og derfor, som også flere, bl.a. hr. Arne Melchior, siger: Hvad sker der, hvis forslaget ikke bliver vedtaget?
Hvis forslaget ikke vedtages, står vi i den situation, at ikke en eneste parkeringsafgift kan pålægges, uden der er sket partshøring.
Kommunernes Landsforening har vurderet, at det vil betyde en tredobling af antallet af klager.
Og jeg vil gerne understrege, at vi jo ikke fjerner klagemuligheden, men at man stadig kan klage, hvis man ikke er enig i afgiftspålæggelsen.
Det vil selvfølgelig være sådan, at man skal kunne klage, og det skal ligesom i dag fremgå klart af girokortet, hvilke klagemuligheder man har, og klagen skal behandles ligesom alle mulige andre klagesager. Så det her er overhovedet ikke noget forslag fra ministeren om at fratage borgerne muligheden for at klage.
Så jeg har meget svært ved at forstå, at man her fra nogle partier udtrykker betænkelighed over for et forslag, som er en udmøntning af Ombudsmandens indsigelse imod det.
Den betænkelighed, jeg til gengæld godt forstår, er den betænkelighed, som går på det mere principielle i, hvordan og hvorledes det her er affødt i forhold til andre ting omkring forvaltningslovens bestemmelser, som f.eks. hr. Søren Kolstrup og hr. Flemming Kofod-Svendsen var inde på.