Morten Helveg Petersen (RV), 2002-01-17:
Den danske velfærdsmodel står over for en række store udfordringer i de kommende år.
Udfordringerne består bl.a. i, at der bliver flere ældre i forhold til andelen af erhvervsaktive.
Samtidig med at vi skal møde disse udfordringer, vil vi gerne forbedre kvaliteten i velfærdsydelserne.
Så udgangspunktet for at løse alle disse store opgaver må være en ordentlig økonomi og vel at mærke en erkendelse af, at vores økonomi er lille, den er åben.
Vi lever i høj grad af samhandel med omverdenen.
Det må være naturlige udgangspunkter for en sådan diskussion.
Den tidligere regering satte sig i sidste folketingssamling nogle ambitiøse mål for, hvordan dansk økonomi skulle udvikle sig frem til 2010.
Målsætningerne lød bl.a. således: At skaffe 100.000 ekstra arbejdspladser, hvoraf halvdelen skal være i den private sektor; overskud på de offentlige finanser, så gælden betales af; en begrænsning af realvæksten i de offentlige udgifter; sikring af lav inflation og afvikling af udlandsgæld.
Den nuværende regering har i hvert fald tilsluttet sig også disse målsætninger.
Men dér, hvor vandene skilles, er selvfølgelig, hvordan vi når frem til målene, hvordan vi dermed sikrer finansieringen af fremtidens velfærdssamfund, også på en solidarisk vis.
Fra radikal side lægger vi vægt på det rummelige arbejdsmarked.
Vi lægger vægt på, at flere mennesker og flere hænder skal have mulighed for at få en tilknytning til arbejdsmarkedet.
Det må for så vidt være ligegyldigt, om hænderne er brune eller hvide eller gule eller blå.
Derfor har integrationspolitik selvfølgelig også en vigtig rolle at spille i det her.
Vi har fra vores side også fremlagt et forslag til, hvordan finansieringen af velfærdssamfundet kunne se ud i form af et forslag til en skattereform, hvor vi foreslår at nedsætte skatten dér, hvor der er mest brug for det, nemlig på arbejde.
Nedsat skat på arbejde kommer alle indkomstgrupper til gode og giver det fornødne økonomiske incitament til at gå fra offentlig forsørgelse til arbejde.
Det radikale forslag til ny skattereform har tilmed den fordel, at det giver et langt mere enkelt og gennemskueligt skattesystem, hvor enhver kan regne sin skat ud uden brug af lommeregner.
Hvad har den nye regering så anvist som vejen til at fremtidssikre velfærdssamfundet?
Det mest markante hidtil er det såkaldte skattestop.
Nu kan vi så diskutere, i hvilket omfang der egentlig er tale om et skattestop.
Det synes i hvert fald at være en målsætning i udvikling.
Men hovedkritikken fra vores side i forhold til skattestoppet er, at det virker konserverende.
Det forudsætter netop, at skattesystemet, som det er indrettet i dette øjeblik, er det perfekte system, og det er det mildest talt ikke.
Derfor kritiserer vi skattestoppet for at virke konserverende og for ikke at imødegå de udfordringer, vi står over for.
Vi har tidligere i dag haft en debat om finansieringen
og solidariteten i forhold til de allerfattigste i denne verden
Det synes vi simpelt hen ikke, at man anstændigvis kan være bekendt.
Det bør også indgå i en diskussion som den, vi har i dag.
Endelig skal jeg sige, at vi selvfølgelig stemmer for det forslag til vedtagelse, som vi selv har været med til at fremsætte.
Vi finder, at de problemstillinger, der er nævnt i vedtagelsen, er vigtige problemstillinger, som man også bør inddrage i denne vigtige diskussion.