runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Charlotte Antonsen (V), 2001-05-17:
Nu er det jo ændringsforslaget til Niceloven, som vi vedtager og diskuterer i dag.
Derfor bliver jeg nødt til at spørge udenrigsministeren om, hvor meget ændringsforslaget er værd.
Ændringsforslaget, som Venstre for så vidt selvfølgelig støtter, taler om, at Europaudvalget skal give mandater i forbindelse med vores EU-beslutninger.
Så man kan sige, at man skriver det ind, der har været praksis. Problemet er, at praksis på det seneste har ændret sig.
Der er opstået en vis slendrian blandt ministre i regeringen, og derfor har Europaudvalget et par sager kørende med henholdsvis arbejdsministeren og miljø- og energiministeren, som for at sige det ganske enkelt ikke tager Europaudvalgets mandatgivning alvorligt.
Derfor vil jeg meget gerne nu i dag, når vi behandler lovforslaget og ændringsforslaget, bede udenrigsministeren om at sætte en meget tyk streg under, at mandatgivningen i Europaudvalget skal tages alvorligt.
De to sager, jeg taler om, drejer sig for det første om miljø- og energiministeren, der under en debat i Folketingssalen den 8. maj 2001 om Kyoto påstår, at Europaudvalget har taget stilling til Kyoto og har taget stilling til den byrdefordeling, der er en konsekvens af Kyoto.
Derudover siger miljø- og energiministeren ifølge referatet den 8. maj 2001, at Danmark naturligvis ikke kan tilslutte sig nogen forpligtelser, uden at vi har taget stilling i Europaudvalget.
Det er jo lidt ejendommelige udtalelser, ikke mindst fordi jeg et par dage senere får bekræftet som et svar på et skriftligt spørgsmål af miljø- og energiministeren, at Europaudvalget aldrig nogen sinde har afgivet mandat i Kyotosagen.
Derfor er der faktisk tale om en misinformation
af Folketinget.
Så agter udenrigsministeren at tage mandatgivningen fra Europaudvalget alvorligt, også når vi taler om miljø- og energipolitik, for det er jo ikke uvæsentlige sager i EU?
Den anden sag vedrører arbejdsministeren.
Arbejdsministeren har for nogle år siden i Europaudvalget fået mandat i deltidsdirektivsagen.
Forudsætningerne for, at Europavalget afgav mandat, og vi har jo skriftlig protokol i Europaudvalget, var, at det ikke ville kræve lovændringer i Danmark.
Hvad ser vi så i dag?
Der ser vi et lovforslag fra arbejdsministerens side, som siger, at vi som følge af EF-direktivet om deltid er nødt til at ændre funktionærloven.
Så et klart svar fra udenrigsministeren i dag, tak.
Lene Espersen (KF), 2001-05-17:
Det Konservative Folkeparti hilser også med tilfredshed, at Folketinget nu nærmer sig afslutningen af behandlingen af Nicetraktaten.
Vi har også den opfattelse, at Nicetraktaten er EU's udvidelsestraktat, og at det er et meget, meget, meget stort og væsentligt historisk skridt, der bliver taget med vedtagelsen af Nicetraktaten.
Der har været nogen kritik.
Er man nået langt nok?
Er man nået frem til de rigtige og de bedste resultater?
så langt, som Folketinget ønskede det, på andre områder nåede vi heldigvis det, vi skulle, og vi er meget, meget tilfredse med, at man med Nicetraktaten nu har gjort EU klar til udvidelsen.
Ligeledes synes jeg også, det er værd at præcisere, at man i forbindelse med Nicetraktaten også fik lagt sporene for, hvad der kommer til at ske i EU-debatten og i EU-samarbejdet de næste par år frem.
Til den diskussion, der er om ændringsforslagene, og ikke mindst det, at Europaudvalget nu indskrives direkte i Nicetraktaten, mener Det Konservative Folkeparti i lighed med Venstre, at der desværre på det seneste har været et par sager, som begynder at sætte spørgsmålstegn ved den mandatgivning og den arbejdsgang, vi har i Europaudvalget.
Jeg må sige, at jeg mener, det er meget uheldigt, selv om det måske er sjældent, at det sker, hvis vi har ministre, der tager Europaudvalget som gidsel i debatten her i Folketingssalen.
Det er en uskik, som vi simpelt hen ikke vil se.
Jeg mener, at i de konkrete sager har såvel miljøministeren som arbejdsministeren et gevaldigt troværdighedsproblem, og derfor forventer jeg naturligvis også, at udenrigsministeren her fra talerstolen bekræfter, at den mandatgivning, der bliver givet i Europaudvalget, og den måde, hvorpå mandaterne skal fortolkes, kan der overhovedet ikke stilles spørgsmål om, så den diskussion ikke får lov at fortsætte.
Den måde, som f.eks. miljøministeren har misbrugt ordføreren i en debat til at sige, at Europaudvalget har taget stilling til noget, vi aldrig er blevet spurgt om, er fuldstændig utilfredsstillende.
Susanne Clemensen (CD), 2001-05-17:
I CD hilser vi det naturligvis velkommen, at vi er ved at være ved vejs ende, og at Danmark snart kan ratificere Nicetraktaten.
Jo mere vi smøler, jo mere vi venter, jo flere ændringsforslag Enhedslisten og Dansk Folkeparti fremfører, jo længere bliver udvidelsen rent faktisk forsinket.
Hvis de ændringsforslag, som Enhedslisten og Dansk Folkeparti har stillet, og som vi skal stemme om i dag, virkelig kom igennem, hvis der virkelig var et flertal for dem her i Folketingssalen, ville det betyde, at Danmark pludselig stod i en situation, hvor vi skulle genforhandle Nicetraktaten, og det ville naturligvis betyde, at udvidelsen blev forsinket.
I CD mener vi ærlig talt, at vi skylder de nye demokratier i Øst- og Centraleuropa, at de snart kan blive medlemmer af EU.
Det er efterhånden mange, mange år siden, vi sagde: Vi vil gerne have jer med her efter den kolde krigs ophør, og efter at Muren mellem Øst og Vest heldigvis blev nedbrudt.
Derfor kan vi naturligvis heller ikke støtte de ændringsforslag, der er stillet af Enhedslisten og tiltrådt af Dansk Folkeparti.
Når det gælder ændringsforslaget om, at det nu præciseres, at det er Folketingets Europaudvalg, der giver mandat, vil jeg gerne sige, at det tilslutter vi os naturligvis i CD ud fra det synspunkt, at det har været praksis i snart 30 år.
EU-politik er jo ikke længere kun et udenrigspolitisk anliggende.
Det er i meget, meget høj grad
også et indenrigspolitisk anliggende, og derfor skal lovgivning fra EU, f.eks. vedrørende miljø, ses i sammenhæng med den lovgivning, vi i øvrigt forbereder her i Folketinget, når det gælder miljøspørgsmål.
Det bør kun være de overordnede, de koordinerende ting, f.eks. Danmarks ratifikation af Nicetraktaten og den slags, der skal ligge i Europaudvalget, men vi kan godt tilslutte os den foreliggende formulering på baggrund af den praksis, der har været i mange år. Så vil jeg gerne slutte af med at tilslutte mig den kritik, som Venstres og De Konservatives ordførere har fremført, og opfordre regeringen til i fremtiden at tage mandatgivning i Europaudvalget mere alvorligt.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-05-17:
Jeg vil godt bede fru Susanne Clemensen forklare, hvordan Enhedslistens ændringsforslag skulle kunne forsinke udvidelsen.
Fru Susanne Clemensen må da være klar over, når hun har læst ændringsforslagene, at de netop ikke forsinker udvidelsen.
Jeg spurgte den socialdemokratiske ordfører om det samme, men han ville ikke svare på spørgsmålet, for det kunne han ikke, så han undlod at tage ordet.
Men jeg vil bede fru Susanne Clemensen forklare det.
Claus Larsen-Jensen (S), 2001-05-17:
Den socialdemokratiske ordfører både kan og vil svare, men ved rette lejlighed.
Vi har haft flere store debatter i Folketinget om denne sag, vi har været turen rundt adskillige gange i Europaudvalget og har diskuteret tingene.
Men sagen er, at problemet for Enhedslisten og også for Dansk Folkeparti er, at man sådan set ikke interesserer sig voldsomt meget for substansen i selve udvidelsen, men ønsker
at finde nye sten på vejen, der grundlæggende kan blokere for, at vi virkelig får udvidelsen af EU.
Vi går gerne ind i kernesubstansen på de enkelte områder, men vi vil bare ikke gentage debatten fra tidligere.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2001-05-17:
Jeg vil gerne spørge fru Susanne Clemensen, hvad rette tid og sted er efter hendes opfattelse.
Er det ikke at stille spørgsmål efter et ordførerindlæg og så få svar?
Det var jo lige præcis det, der blev gjort over for hr. Claus Larsen-Jensen, men han tog ikke ordet og svarede på de spørgsmål, som relaterede sig direkte til udvidelsen i forhold til Traktaten, som var omdrejningspunktet i ordførerindlægget.
Rette tid og sted må da være at svare på de spørgsmål, der bliver rejst i kølvandet på ens ordførerindlæg, og derfor må jeg spørge fru Susanne Clemensen, om hun er enig med den socialdemokratiske ordfører, når han siger, at udvidelsen er en realitet efter dette her.
Det var det indtryk, man fik.
Han kom overhovedet ikke ind på de knaster, der jo tegner sig med hensyn til de sydeuropæiske landes økonomiske krav og heller ikke på spørgsmålet om overgangsordninger og den stigende skepsis, som gudskelov kan ses i en del af de øst- og centraleuropæiske lande.
Susanne Clemensen (CD), 2001-05-17:
Vi ved jo alle sammen godt, at hvis denne Traktat bliver forsinket, betyder det i realiteten, at så bliver udvidelsen også forsinket.
Den er forudsætningen for, at vi kan komme videre i forhandlingerne med de øst- og centraleuropæiske lande, som gerne vil optages i EU.
Det mener jeg er helt klokkeklart.
Vi skulle sådan set allerede være nået frem til det med Amsterdamtraktaten, men her kunne landene jo ikke komme til enighed, bl.a. om stemmevægten i Rådet og Kommissionens størrelse og den slags.
Der er mange nationale interesser på spil, og derfor er det jo, man må sige, at der er nogle lande, som ikke har den samme store interesse i udvidelsesprocessen, som vi f.eks. har i Danmark.
Derfor kan det heller ikke nytte noget, hvis vi begynder at sætte spørgsmålstegn ved det, der er kommet ud af det, for så risikerer vi altså bare at sætte udvidelsesprocessen i stå.
Det mener jeg er en realitet, og derfor skal vi naturligvis ratificere Nicetraktaten.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-05-17:
Jeg vil godt spørge fru Susanne Clemensen, om hun ikke godt vil forklare sig lidt mere konkret.
Man behøver ingen som helst traktatændringer, så man kan bare gå i gang.
Foreløbig er der ingen udsigt til, at der optages mere end fem lande, og så kommer de store lande og siger: Nu vil vi have noget mere magt på de små landes bekostning og på Folketingets bekostning.
De store lande skal da endelig have noget mere magt, det synes vi er helt fint.
Men det hænger jo slet ikke sammen, og derfor vil jeg godt bede om en lidt mere indholdsrig forklaring på, hvorfor der skal være dette hastværk, og hvorfor man skal aflevere Folketingets rettigheder til de store lande helt gratis og uden sikkerhed for, at det, man påstår skulle være forudsætningen, nogen sinde bliver opfyldt.
Susanne Clemensen (CD), 2001-05-17:
Jeg gør mig ikke nogen forhåbninger om, at Enhedslisten og CD skal kunne blive enige om, hvad der er realiteterne i denne sag, men i CD fastholder vi altså, at realiteterne er, at hvis vi ikke får ratificeret Nicetraktaten, får vi heller ikke udvidelsesforhandlingerne på plads og dermed optaget de øst- og centraleuropæiske lande.
Jeg er meget uenig med hr. Keld Albrechtsen i, at det kun er fem lande, der ser ud til at blive optaget.
Vi håber og tror, at hvis vi rigtig lægger os i selen i Danmark og i de andre EU-lande, kan vi få en udvidelse her i første omgang gerne med op til 10 lande.
Det er i hvert fald det, vi satser på, og som vi også har hørt, at udenrigsministeren satser på.
Det er jo netop også, fordi vi får mange små og mellemstore lande ind i EU, at det er naturligt at se på magtbalancen i Rådet, der ændrer sig.
Det er klart, at de store lande naturligvis ikke bare kan godskrive, at mange små lande får meget mere indflydelse end i dag.
Knud Erik Hansen (SF), 2001-05-17:
Vi har i SF haft den samme bekymring, som Enhedslisten åbenbart stadig væk har, om at man gennem handelsaftaler kunne udlicitere en stor del af vores sundhedsvæsen og andre offentlige ydelser, så det har bekymret os meget.
Men det er vores vurdering - også med det, der står i betænkningen, der er vi ikke enige med hr. Keld Albrechtsen - at der faktisk er dæmmet så meget ind omkring, hvad EU kan lave, at vores tolkning af det er, at det kan EU ikke gå ind og lave.
Det er baggrunden for, at vi ikke har bekymringen mere på det område.
Men vi mener, at det er afklaret.
Henning Gjellerod (S), 2001-05-17:
Hr. Villy Søvndal har nu et par gange fra denne talerstol nævnt, at situationen i Tjetjenien er værre på alle punkter.
Det fremgår altså ikke af den rapport, vi har fået fra dem i Europarådet, der har været derovre mange gange i løbet af det forløbne år.
Jeg vil nævne to punkter, som lord Judd og de andre har nævnt, hvor der er forbedringer.
Det ene er den aktuelle situation, som flygtningene befinder sig i.
Den er klart erklæret bedre.
Den er ikke god nok, men den er klart bedre, end den var på det tidspunkt, hvor vi havde debat sidste gang, hvor den var helt fortvivlet.
En ting mere er altså, at ngo'er har fået adgang, og det er jo ikke mindst på baggrund af Europarådets arbejde.
Og nogle af de rapporter og ting, der er kommet frem her fra talerstolen i dag, er jo baseret på Human Rights Watch.
Jeg vil godt spørge hr. Villy Søvndal: Vil han anerkende de to ting?
Villy Søvndal (SF), 2001-05-17:
Bestemt.
Jeg vil også anerkende, at det jo er af overmåde stor betydning, at ngo'erne får adgangen, har adgangen og kan være med til kritisk at holde øje med, hvad der sker.
Men jeg synes stadig væk, hvis man kigger samme vej på situationen, som den så ud i januar 2000 og i dag, at man så kan sige, at situationen er kendetegnet ved, at russerne har fået lov til stort set at fuldende deres værk, og på den måde er situationen jo forværret. Jeg synes så, at det er helt uforståeligt, men det vil jeg spørge hr. Henning Gjellerod om: Er han enig i, at forskellen på den stærke fordømmelse og den store bekymring kun er semantik, at det kun er en retorisk leg med ord?
Var det ikke vigtigt netop i den nuværende situation at lægge så voldsomt pres på Rusland, at man måske var med til at understøtte netop de kræfter i Rusland, der arbejder for at få en ændret situation?
Henning Gjellerod (S), 2001-05-17:
Nej, jeg er jo ikke ordfører og vil ikke ind i nogen diskussion om semantikken omkring bekymringen over rapporterne.
Jeg deler også bekymringerne over de rapporter, der er.
Men jeg vil godt spørge hr. Villy Søvndal: Sidste år, da vi havde debatten, syntes SF, at det var for svagt et forslag til vedtagelse, som vi fremsatte dengang, og det var samme partigruppering, som fremsætter det her i dag.
Kan hr. Villy Søvndal huske, hvorfor SF var så kritiske over for det forslag til vedtagelse, der var sidste år?
Mig bekendt var det, fordi man syntes, at det var for svagt over for europarådsdelegationen.
Villy Søvndal (SF), 2001-05-17:
Det er helt rigtigt.
Vi valgte sidste år at fremsætte vores eget forslag til vedtagelse, fordi vi syntes, at det skulle udtrykkes skarpere, end tilfældet var i regeringens udspil til forslag til vedtagelse.
Hvis jeg husker rigtigt, valgte vi så til gengæld at stemme for, da vi blev stemt ned på vores eget forslag til vedtagelse.
Men man kan sige, at vi så har set den bevægelse.
Vi ønsker en meget skarp fordømmelse, men den bliver så svagere, end vi ønskede.
Så er det da klart, at det er svært at udtrykke voldsom stor tilfredshed med to gange svækkelser i forhold til den skarphed i ordlyden, vi havde foretrukket.
Henning Gjellerod (S), 2001-05-17:
Europarådsdelegationen kunne vel ikke have ageret stærkere end ved at stemme for, at regeringerne arbejdede for suspension af Europarådet øjeblikkeligt, hvis ikke der med det samme skete forbedringer i situationen i Tjetjenien.
Jeppe Kofod (S), 2001-05-17:
Jeg synes, der i hr. Villy Søvndals ordførerindlæg ligger en eller anden antydning af, at bl.a. Socialdemokratiet ikke skulle være lige så optaget, lige så bekymret, lige så forfærdet over de krænkelser, der foregår af menneskerettigheder - denne her uforholdsmæssige magtanvendelse, der foregår i Tjetjenien.
Det synes jeg er noget sludder.
Jeg må tilstå, at det er lidt ærgerligt, at vi skal konkurrere om, hvem der er mest humanistisk.
Jeg tror, vi alle sammen er enige om, at det, der foregår, er en forfærdelig katastrofe.
Derfor kunne jeg godt tænke mig at spørge hr. Villy Søvndal om det, som jeg synes er vigtigt ved denne her forespørgsel: Hvad vil hr. Villy Søvndal og SF foreslå, der skal gøres for at få en løsning på denne her tragiske konflikt ud over at fordømme, ud over at vise bekymring - hvad vil SF foreslå?
Det kunne jeg godt tænke mig at høre lidt mere om.
Per Stig Møller (KF), 2001-05-17:
Jeg har lidt svært ved at forstå hr. Villy Søvndals historik.
Det støttede så den parlamentariske delegation, men det støttede regeringen ikke, og det er jo dybt beklageligt, for det gjorde regeringen ikke.
Men derefter kommer så initiativerne, og jeg kan ikke se forskel på de initiativer, som SF stemte for i fjor, og dem, der står i forslaget til vedtagelse i år.
Formålet med initiativerne skal være, står der i forslaget til vedtagelse fra i fjor, at få de russiske myndigheder til at standse de væbnede styrkers uforholdsmæssige og vilkårlige magtanvendelse mod den tjetjenske befolkning - det står der nu.
Formålet er også at påbegynde en politisk dialog med de folkevalgte tjetjenske repræsentanter med henblik på at finde en fredelig og varig løsning på konflikten - det står der nu.
Når vi ikke bare skriver »folkevalgte«, er det, fordi de jo kan finde på at få valgt nogle andre folk, quislingfolk.
Formålet er at sikre overholdelsen af menneskerettighederne og andre internationale humanitære principper i henhold til de forpligtelser, som Rusland har påtaget sig inden for Europarådet, OSCE og FN - det står der nu.
Formålet er at tilvejebringe den nødvendige humanitære bistand til de mange internt fordrevne samt sikre forhold for de internationale nødhjælpsorganisationer - det står der nu.
Så hvad er det, der mangler i forhold til det, vi vedtog sidst?
Der står de samme ting.
Søren Søndergaard (EL), 2001-05-17:
Jeg vil godt bede hr. Villy Søvndal bekræfte, at det af den vedtagelse, et flertal stemte for sidste gang - SF som parti støttede den i modsætning til Enhedslisten, der undlod at stemme, for vi havde ikke nogen tiltro til, at de ting, der stod, som helhed ville blive ført ud i livet - klart fremgår, at man støtter de sanktioner, som bl.a. EU anbefalede.
Og jeg vil godt bede hr. Søvndal svare på, hvordan han opfatter, at det er gået med de sanktioner, som EU vedtog.
Det var sanktioner, der lå i forlængelse af mødet i Helsinki i december 1999. Blev de sanktioner rent faktisk implementeret fuldt ud, eller viste de sig at være meget varm luft, der ikke blev implementeret?
Villy Søvndal (SF), 2001-05-17:
Først til de socialdemokratiske ordførere, og først til hr. Jeppe Kofod: Nej, jeg har ingen ret til at mene, at Socialdemokratiet ikke skulle være lige så bekymret eller regeringspartierne eller for så vidt andre, der har en anden politisk holdning.
Jeg vil ikke gøre noget forsøg på at tage monopol på bekymringen over forholdene i Tjetjenien.
Det, jeg bare har undret mig over, er, at sprogbrugen bliver svækket, og det vil så også være et svar til hr. Per Stig Møller.
Jeg forstår ikke, hvorfor den skarpe fordømmelse er gledet ud.
Undskyld mig, men jeg opfatter ikke det at udtrykke bekymring og det skarpt at fordømme som en retorisk forskel, et retorisk spørgsmål.
Hvis det kun er retorik, må jeg så spørge modsat: Er der noget i vejen for, at Socialdemokratiet ville kunne støtte et forslag til vedtagelse, der indeholdt den skarpe fordømmelse?
Hvorfor har man valgt at ændre det?
Det må der dog være en begrundelse for.
Og jeg forstår, at begrundelsen ikke findes ved, at hr. Per Stig Møller og andre har vredet armen om på den socialdemokratiske ordfører.
Det var hr. Per Stig Møller jo oppe at redegøre for under en kort bemærkning.
Til hr. Søren Søndergaards spørgsmål om flertallets vedtagelse fra sidste år og EU-sanktionerne: Jamen det er rigtigt, at der jo ikke er sket det, der forventedes.
Det tror jeg alle er enige om.
Men modsat er det klart, at vi også har en interesse i at prøve at bruge også EU - det har jo langt større virkning, hvis det lykkes - til at deltage i det her.
Derfor stemmer vi for.
Vi er tilhængere af, at EU også skal gå ind i det her, men vi er også tilhængere af, at Danmark går ind selvstændigt og udtaler en skarp fordømmelse.
Ebbe Kalnæs (CD), 2001-05-17:
Når jeg kigger på den vedtagelse, et bredt flertal i Folketinget fremsætter og vedtager senere, må jeg jo sige, at når jeg sammenligner den med den tidligere, som SF og Enhedslisten henviser til, så kan jeg heller ikke se, at der er de store forskelle. Men jeg vil gerne spørge hr. Villy Søvndal om, hvor meget Enhedslisten i den almindelige kamp for markering vrider armen om på SF i det daglige.
Hvor meget lægger SF vægt på, at det her Folketing rent faktisk laver gedigne, brede vedtagelser i et lille land?
Er vi enige om, at det via EU er noget, der tynger noget?
Og det tynger også, at Danmark kommer med meldingerne.
Men hvor meget vægt lægger SF på, at regeringen i Danmark har et Folketing med en bred vedtagelse bag sig, når den skal ud at forfægte de her synspunkter?
Jeppe Kofod (S), 2001-05-17:
Til hr. Villy Søvndal: Først vil jeg kvittere for, at man anerkender, at EU spiller en vigtig rolle i løsningen af den her konflikt.
Jeg tror, at hr. Villy Søvndal har meget ret i, at EU kan spille en vigtig rolle.
Så vil jeg sige, at når hr. Villy Søvndal igen rejser spørgsmålet om, hvordan vi formulerer vores forslag til vedtagelse,
så ville det, som hr. Villy Søvndal foreslår, ikke give nogen mening.
Hr. Per Stig Møller var jo oppe og sige det tidligere.
Vi siger jo i forslaget til vedtagelse, at vi udtrykker stærk bekymring over de vedvarende rapporter om Ruslands alvorlige brud på menneskerettighederne og humanitære principper.
Jeg synes, det er lidt tom snak, hr. Villy Søvndal begiver sig ud på, og jeg synes, at hr. Villy Søvndal burde læse forslaget til vedtagelse mere indgående.
Villy Søvndal (SF), 2001-05-17:
Jeg skal sige til hr. Ebbe Kalnæs, der var lidt optaget af konkurrenceforholdet mellem partierne - det er jo en vigtig ting at være optaget af - at i synet på Tjetjenien har Enhedslisten og SF ligget på linje hele tiden. Vi gjorde det ved sidste forespørgsel, hvor vi lavede et fælles forslag til vedtagelse, og vi gør det nu.
For jeg tror, det er vigtigt, at venstrefløjen er meget optaget af menneskerettighedssituationen overalt og ikke lader den gradbøje nogen steder, uanset hvem det er, der begår overgreb.
Så til hr. Jeppe Kofod: Jamen SF's hele position i EU-debatten er jo netop at få EU til i en række udenrigspolitiske og sikkerhedspolitiske sammenhænge at spille en anden rolle.
Jeg forstår ikke, hvis det stadig overrasker nogen.
Vi mener det i forhold til Tjetjenien, vi mener det i forhold til Mellemøsten, vi mener det i forhold til initiativer over for Nordkorea.
Vi har rost alle de steder, hvor EU her går ud og lægger en udenrigspolitisk linje, som er ganske, ganske anderledes end den amerikanske linje.