Ove Hygum (S), 1998-05-06:
Til hr. Ole Sohn: Ja, teksten er ikke så præcis, som vi gerne så den.
Det er afklaret under dagens debat.
Og så rammediskussionen én gang til.
Vi lægger et antal
ekstra henholdsvis feriefridage og børnefamiliefridage oven på mæglingsskitsen.
Vi følger den opskrift, som begge parter har været inde på i deres drøftelser, efter at resultatet blev nedstemt, nemlig at foretage en reduktion i arbejdsgiverens pensionsbidragsstigning.
Det er ikke sådan, at vi reducerer i det pensionsbidrag, der var gældende i den forrige overenskomst; vi gør stigningen mindre.
Gør man kostpriserne op, kommer man altså frem til, at rammen er blevet væsentlig større, hvis ikke vi havde foretaget en lempelse af arbejdsgivernes udgifter i form af at afskaffe sygeskatten.
Så enkelt er det.
Det kan vi for min skyld godt diskutere fra nu af og så til omkring midnat, men det er de reelle tal, der fremgår af bemærkningerne til lovforslaget: Der er tale om, at rammen er blevet større, men det har regeringen foreslået Folketinget at vi kompenserer for via fjernelse af sygeskatten.
Ja, regeringen vil efterleve, at der ikke lægges op til politiske beslutninger fra regeringens side, der øger arbejdsgivernes lønomkostninger i de kommende år, og jeg mener lønomkostninger .
Jeg vil ikke på regeringens vegne med det her indgreb i overenskomstforhandlingerne i øvrigt tage stilling til regeringens politik på alle andre politikfelter, men vi har sagt meget klart til arbejdsmarkedets parter under forhandlingerne, at vi vil holde omkostningsudviklingen i ro.
Jeg har tilkendegivet over for hr. Ole Sohn, at teksten er ikke så præcis, som den burde være.
Der er vel ikke nogen grund til at lægge skjul på, at sådan er det.
Det prøver vi på at udbedre ved parternes hjælp.
Så vil jeg godt anholde den fremstilling, som giver indtryk af, at det handler om, at der er tusindvis af lønmodtagere, der er omfattet af indgrebet, som ikke bliver omfattet af de her forskellige former for flere fridage.
Det er ganske enkelt at skyde ved siden af og udelukkende et spørgsmål om at få diskussionen til at dreje sig om noget andet end det, der egentlig er indeholdt i lovindgrebet, nemlig en række forbedringer.
Jeg vil sige til hr. Villy Søvndal: Jeg læser også Ritzau-telegrammer, og jeg er meget glad for, at formanden for Børnerådet, Per Schultz Jørgensen, er meget glad for lovforslaget.
Det er det, vi har kæmpet for i de sidste 15 år.
Sådan kan vi jo hver især finde Ritzau-telegrammer frem.
Det er ikke noget problem, at regeringen bliver rost for indgrebet.
Det bliver vi måske ikke lige i dag af visse dele af arbejdsmarkedet, men jeg tror, at hen ad vejen vil vi også få anerkendelse for de perspektiver, der ligger i indgrebet her.
Men hvis hr. Villy Søvndal mener, det kan være et problem at blive rost af nogen, som man måske opfatter som hørende til den anden fløj,
skal jeg love hr. Villy Søvndal, at jeg i hvert fald ikke offentligt vil rose ham.
Til hr. Knud Erik Kirkegaard: Jeg har været inde på spørgsmålet om tilkendegivelsen, og så vil jeg sige omkring uklarheden, at det er rigtigt opfattet; det har ingen erhvervsøkonomiske konsekvenser, for de kostprisberegninger, der ligger i indgrebet her, bygger på de fortolkninger, som arbejdsmarkedets parter selv har indfortolket, og derfor er der ikke nogen erhvervsøkonomiske konsekvenser.
Til fru Ulla Tørnæs vil jeg gentage: Vi har ingen planer om at udvide lovindgrebet her til at omfatte overenskomster, der skal fornys i fremtiden.
Man kunne jo også rejse det retoriske spørgsmål: Hvor langt skal vi så gå?
Altså vi vil gerne ligesom i denne overenskomstsituation give arbejdsmarkedets parter mulighed for at føre overenskomstforhandlinger til ende og indgå et resultat, og det håber vi at man kan klare selvstændigt.
Det er jo det, der så langt er at foretrække.
Jeg vil sige, det kunne være, man kunne hente nogen inspiration i det lovindgreb, der er foretaget her i dag, så det måske går nemmere med godkendelsen i den fase.