runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Aage Frandsen (SF), 2002-02-26:
Som regel er der jo en sammenhæng mellem de argumenter, man har vedrørende et lovforslag, og så den konklusion, man har
til sidst: om man stemmer for eller imod det pågældende lovforslag.
Det synes jeg var lidt svært at se her, for jeg fik indtryk af, at Dansk Folkeparti har tænkt sig at stemme for lovforslaget, men vil undersøge nogle bestemte ting.
Det, jeg fik indtryk af, var, at der for Dansk Folkeparti i virkeligheden var så mange negative ting ved det eksisterende lovforslag, at man i hvert fald som udgangspunkt burde have stemt imod.
For det første er det ikke et forsøg.
Hvis det skal være et forsøg, skal der stå, at loven tages op til ny vurdering, eller at loven bortfalder efter 3 års forløb.
For det andet er der rent faktisk nu indbygget i det, at man kan tage hr. Hansen og ikke hr. Jensen, afhængig af om man synes, hr. Hansen er vigtigere på arbejdspladsen end hr. Jensen.
På den måde er de kritikpunkter, som Dansk Folkeparti fremfører, jo ikke tilgodeset i lovforslaget.
Så medmindre der bliver et helt andet indhold i lovforslaget, bør Dansk Folkeparti sådan - vil jeg sige - vejledningsmæssigt set stemme imod, når det kommer til tredje behandling.
Charlotte Dyremose (KF), 2002-02-26:
Til fru Sandy Brinck kan jeg sige, at vi beklager ikke lovforslaget som sådan, vi beklager bare, at det er nødvendigt at fremsætte det.
Vi har overhovedet ikke noget problem med forslaget, heller ikke i den situation, hvor det ikke behøver at blive benyttet.
Til hr. Ole M. Nielsen kan jeg kun sige, at jeg forestiller mig, at når der står færre mennesker i kø foran mig, kommer jeg hurtigere i behandling, og det kan jeg kun sætte pris på.
Aage Frandsen (SF), 2002-02-26:
Vi kan være - og det vil vise sig senere, at vi er det - uenige i, om denne udvidelse er fornuftig eller ej, men jeg synes også, at Venstres ordfører skulle sige, at der er tale om en indskrænkning.
Der er tale om en indskrænkning ved, at det nu bliver muligt for et firma, en virksomhed, alene at have denne politik i forhold til nogle bestemte medarbejdere, hvor der hidtil, når det drejede sig om alkoholafvænning, var tale om, at det var en del af en samlet personalepolitik, sådan at det ikke kun var direktøren, der var omfattet, men også andre, eller rettere sagt: Alle skulle være omfattet.
Derfor er der i høj grad tale om en indskrænkning - hvis man endelig vil det - og når det drejer sig om alkoholafvænning, er det klart, at det er en svækkelse af det, vi kender i øjeblikket i forhold til ganske mange mennesker.
Sandy Brinck (S), 2002-02-26:
Det er også til Venstres ordførers bemærkning om, at det lovforslag, vi behandler nu, er en udvidelse af den nuværende ordning omkring alkoholafvænning.
Der er dog nogle ændringer, bl.a. at man nu kan vælge enkelte medarbejdere, at det ikke længere er et krav, at det, hvis man skal tilbyde sygdomsbehandling, skal indgå som en generel del af personalepolitikken og dermed være en ret for alle ansatte på virksomheden.
Det kunne jeg godt tænke mig at få Venstres kommentar til.
Søren Søndergaard (EL), 2002-02-26:
Tænk, jeg synes, det var så dejligt, at hr. Søren Krarup gik på talerstolen, for så blev det jo afklaret, at regeringen og dens støtteparti argumenterede diametralt modsat for den samme lovgivning.
Der var hverken hoved eller hale i sammenhængen og argumentationen.
Hr. Søren Krarup sagde, at det var vigtigt at tage udgangspunkt i, at mennesker ikke nødvendigvis var gode, og derfor kunne der være behov for en lidt hårdhændet pædagogik, som i det her tilfælde handler om penge. Ministeren sagde, at det, at folk mistede nogle penge ved, at denne her lov blev gennemført, ikke ville få folk til at afholde sig fra at komme på kurserne, for sådan er folk slet ikke.
Kun en af delene kan være rigtig.
Begge dele kan ikke være rigtige. Derfor vil jeg spørge ministeren: Er det ministerens udlægning, der er rigtig, eller er det hr. Søren Krarups udlægning, der er rigtig?
Kamal Qureshi (SF), 2002-02-26:
Det er så, hvad det er.
Det er ikke nogen overraskelse. Jeg vil gerne spørge ministeren: Er SU indtægtsreguleret? Man har da lov til at få SU, selv om man faktisk er i stand til at optjene en relativt høj indkomst og rent faktisk har forældre og andre, som har en høj indtægt.
Så får man stadig væk SU.
Som studerende får man f.eks. gratis DSB-kort, hvis man bor tilstrækkelig langt væk fra sit studium, selv om man har en høj indtægt.
Det er heller ikke indtægtsreguleret.
Det er heller ikke reguleret således, at hvis man har nogle forældre, der har høje indkomster, eller selv har en høj indkomst, kan man ikke få gratis DSB-kort.
Og så kan ministeren altså ikke gå op og sige, at det her er en markant anderledes tankegang fra SF's side; det er det altså ikke.
Søren Krarup (DF), 2002-02-26:
Ja, jeg er jo nødt til at gå op og svare.
Jeg vil lige begynde med at sige, at jeg ikke er ordfører nummer to; jeg er slet ikke ordfører, men jeg er medlem af Folketinget, og jeg har faktisk lyst til at blande mig i en debat, når den forekommer mig overfladisk. Jeg beklager meget, hvis Socialdemokratiets ordfører finder det fuldstændig irrelevant at prøve at tænke forudsætningerne med; prøve på at se på, under hvilken forudsætning selve debatten forekommer.
Og jeg synes ikke, det er ganske irrelevant at sige, at en integrationspolitik, der kun henholder sig til arbejdspladser, er utrolig overfladisk.
Mennesket er måske andet end sin funktion på et arbejdsmarked, og det er det, jeg forsøger at gøre bl.a. Socialdemokratiet opmærksom på
Jeg så også, at fru Ritt Bjerregaard har et udspil til fremmedlovgivningen, der udelukkende fokuserer på arbejdspladser.
Hele denne overfladiskhed ønsker jeg at anfægte, idet jeg understreger, at mennesket faktisk er andet end sin produktionsmæssige basis.
Anne-Marie Meldgaard (S), 2002-02-26:
Indholdet, som integrationsministeren nævnte som meget simpelt og meget enkelt, tillader Dansk Folkepartis ordfører nummer to sig at omtale, som om ministeren og de øvrige ordførere er meget overfladiske.
Jeg synes, det er uanstændigt, at vi gang på gang skal have en kulturdebat, uanset hvilket forslag vi behandler her.
Jeg vil gerne spørge ordføreren her, om ikke Dansk Folkepartis ordfører nummer to synes, at det var mest hensigtsmæssigt, at han holdt sig til de lovforslag, han har med at gøre.
Søren Krarup (DF), 2002-02-26:
Der er to for så vidt uvedkommende bemærkninger, som jeg ikke kan lade være at komme med.
For det første i anledning af, at det er integrationsloven, der bliver behandlet: Her kan jeg ikke lade være at sige, at jeg synes, at den måde, hvorpå der tales om integration her i Tinget, er utrolig overfladisk.
Det er jo ikke først og fremmest et spørgsmål om at komme i arbejde.
Spørgsmålet om fremmede og danskere er et kulturspørgsmål, og derfor går det anderledes dybt end spørgsmålet om arbejde og ansættelse.
Det har jeg lyst til at sige, fordi jeg synes, det er så utrolig overfladisk, hvad der siges.
For det andet vil jeg lige med hensyn til det her konkrete forslag, hvor hr. Kamal Qureshi anker over, at det er spanskrørspædagogik eller det sure princip, sige, at det er måske noget af det, der er forskellen på den ene og den anden side i Folketinget.
I den ene side - hr. Kamal Qureshis - er man tilhænger af hallelujasynet på mennesker: vi er alle gode, og vi vil kun det gode.
Men måske er sandheden om mennesker lidt anderledes, måske er mennesker ikke helt så hallelujaprægede, som bl.a. hr. Kamal Qureshi tror.
Måske er det nødvendigt med en straf, et krav til selvstændighed, frem for fromme erklæringer.
Søren Søndergaard (EL), 2002-02-26:
Jeg ved ikke, hvor ministeren fik fra, at jeg specielt ville omklamre eller passe på nogen.
Jeg sagde jo netop til ministeren, at kom der nogle rige indvandrere og flygtninge, skal Enhedslisten være de første til at foreslå, at de bliver plukket i skat, uanset hvor meget de hyler og skriger, ligesom andre danskere, der tjener enorme summer, skal gøre det for at kunne bidrage til velfærdssamfundet.
Der ved vi godt at Venstre har en anden politik.
Derfor vil Venstre selvfølgelig også på et tidspunkt fremlægge forslag om, at man skal betale for at gå på universitetet, at man skal betale for at gå i gymnasiet, at man skal betale for at gå i folkeskolen.
Og dér er en fundamental forskel mellem Venstre og Enhedslisten, og det var bare den, jeg ønskede at fremhæve.
Derudover er jeg glad for, at ministeren bekræftede, at det forslag, der er fremsat her, er med til at fastholde folk i passiv forsørgelse, og alene derfor er det et dårligt forslag.
Kamal Qureshi (SF), 2002-02-26:
Jeg vil nu også sige, at hvis integrationsministerens intentioner, som han udtrykker dem her fra talerstolen, netop havde været at kigge på de mennesker, der faktisk er i stand til at klare sig, og se på, hvordan vi hjælper dem i gang, er der ikke nogen tvivl om, at jeg ville have grebet det med kyshånd.
Og jeg ser frem til det forslag, som integrationsministeren lover, hvor der ligger nogle incitamenter og nogle belønninger.
Det, jeg bare kan konstatere - det er det, jeg sådan på et eller andet plan prøver at protestere over - er, at der ikke er nogen tegn på, at man, ligesom når man giver SU til folk, siger: Ved du hvad, det er altså dit arbejde at gå på studiet og passe det, det får du SU for, og hvis ikke du gør det, så trækker vi i SU'en.
At man ikke på nogen måde går ind og laver nogle incitamenter i den retning.
Der er da ikke nogen, der skal sige, at jeg synes, det er socialistisk politik at belønne mennesker, der i forvejen har godt råd.
Bertel Haarder (V), 2002-02-26:
Jeg kan forsikre den sidste taler om, at vi arbejder med incitamenter, tilskyndelser og belønninger i forbindelse med det integrationsoplæg, som vi vil præsentere offentligheden for om ikke så længe, og som vil komme her til Folketinget i oktober.
Det er ikke så nemt at ændre, men vi arbejder med det og glæder os til at drøfte det med Kommunernes Landsforening.
Til hr. Søren Søndergaard kan jeg sige, at ud fra en rent matematisk betragtning - det er jo den, hr. Søren Søndergaard anlægger - kan det godt tænkes, at hvis det koster en lille bitte smule at passe sit integrationsprogram, kan man regne ud, at så betaler det sig egentlig ikke at prøve at integrere sig i det danske samfund.
Men undskyld, sådan er mennesker altså ikke.
Der er noget andet, som stiller sig meget værre i vejen for integration, og det er den holdning, som hr. Søren Søndergaard giver udtryk for, hvor mennesker, der kommer her til landet, tilsyneladende er stakler alle til hobe; ingen kan noget selv; de har brug for hr. Søren Søndergaards vat og omsorg.
Sådan tror jeg slet ikke de pågældendes egen holdning er.
Det her handler jo ikke om det store flertal, for hvem det er rimeligt, at man betaler.
Der er jo folk, som kommer her til landet, bliver gift med nogle, der har godt råd f.eks. Hvorfor i alverden skal det offentlige betale deres transport til danskundervisning?
Kunne jeg ikke få et svar på det?
Hvorfor i alverden skal det offentlige betale transport til danskundervisningen for en, som er kommet hertil som led i et ægteskab med en, der har godt råd?
Er det virkelig den måde, vi skal bruge offentlige penge på?
Det synes jeg ikke det er.
Kamal Qureshi (SF), 2002-02-26:
Det kan da godt være, at mine bedsteforældre ville have støttet forslaget.
De var nu meget mere gammeldags, end jeg er, og det er nu ikke dem, der sidder i Folketinget, trods alt.
Nu siger ministeren, at det gør man også i mit hjemland.
Jeg vil gerne gøre ministeren opmærksom på, at Danmark er faktisk mit hjemland, uanset min hudfarve.
Hvorfor er det hele præget af straf?
Hvorfor er det hele præget af, at man nidkært går ind og prøver at finde ud af, hvordan man kan gøre livet så surt som overhovedet muligt, frem for at gå ind og støtte de mennesker, som klarer sig selv, som ministeren jo også selv påpeger?
Søren Søndergaard (EL), 2002-02-26:
Nej, det er klart, at efter Enhedslistens opfattelse skal folk, der tjener utrolig mange penge, som er indvandrere og flygtninge, selvfølgelig betale skat, ligesom danskere, der tjener utrolig mange penge, skal betale skat.
Og det er klart, at ønsker man skattelettelser for den gruppe, skal pengene ind på en anden måde.
Det er jo klart.
Det, jeg er ked af at ministeren ikke svarede på, var mit meget konkrete spørgsmål, som gik på, om ministeren kan bekræfte, at det her kommer til at betyde, at der vil være stadig flere, for hvem det ikke kan betale sig at komme i arbejde, der vil være stadig flere, for hvem det ikke kan betale sig at gøre en indsats, og at den samlede effekt af det her forslag derfor vil være med til at fastholde folk på passiv forsørgelse. Jo bedre forslaget virker, jo flere penge staten tjener på det her forslag eller undgår at give ud, og det er i denne her sammenhæng det samme, jo mere vil forslaget have den effekt at fastholde grupper på passiv forsørgelse.
Hans Andersen (V), 2002-02-26:
Jeg betragter det som en væsentlig og meget afgørende ting, at denne skattefrihed for arbejdsgiverbetalte sundhedsbehandlinger fremover ikke kun skal omfatte alkoholbehandling, og det er jo en udvidelse af den pågældende ordning.
om dette forslag
Jeg synes, det er et skridt på vejen til at give virksomhederne mulighed for at påtage sig et socialt ansvar, og man hindrer, at mennesker tilbringer unødig lang tid på sygedagpenge.
Bertel Haarder (V), 2002-02-26:
Jeg vil gerne takke for den overvejende positive modtagelse, som Tinget har givet forslaget.
Det er jo ikke noget dramatisk forslag.
Det er ret simpelt.
Vi foreslår simpelt hen, at vi indfører sætningen: »hvis den pågældende eller dennes ægtefælle ikke har økonomisk mulighed for at betale udgifterne.«
Så enkelt er det.
Det er svært at lave lovsjusk, når man producerer et så enkelt lovforslag.
Hvis der er noget, som er uklart, er det spørgsmålet om, hvor stor en besparelse det giver, og her har vi skønnet lavt og rundt: 10 mio. kr. ud af en samlet udgift på 120 mio. kr. Det kan man ikke kalde ønsketænkning.
Det er det, man kalder et forsigtigt skøn.
Jeg synes, det er svært at sige, at det rammer skævt, for det rammer jo altså dem, der både efter egne og andres opfattelser mener, at de kan klare det selv.
Og det er vel ganske rimeligt.
Det er jo ikke alle, der kommer til Danmark og skal lære det danske sprog og skal i gang med et integrationsprogram, som er stakler, som ikke kan klare noget selv.
Det er ikke alle.
Jeg har i virkeligheden betydelig sympati for hr. Kamal
Jeg tror, det er fuldstændig rigtigt, at hans bedsteforældre ville støtte dette forslag.
Hr. Christian Brix Møller har ret i, at vi ikke kan dokumentere, at det giver 10 mio. kr., men det skulle dog være mærkeligt, om det ikke vil give en besparelse på 7-8 pct.
Det skulle dog være mærkeligt.
Og det er også helt sikkert, at bestemmelsen ganske enkelt vil føre til, at der kommer færre ansøgninger om støtte til disse småudgifter, som det jo meget ofte vil være.
Jeg synes ikke, vi behøver en dramatisk første behandling.
Jeg skal svare så godt, jeg kan, i udvalget, og så håber jeg, at forståelsen kan blive endnu bredere, end den har været her ved førstebehandlingen.
Men det glæder mig, at også Kristeligt Folkeparti og Det Radikale Venstre ikke på forhånd vil afvise det.
Jeg forstår, at deres tilslutning vil afhænge af de gode svar, jeg kommer med, og det skal jeg så beflitte mig på.
Tak for det.
Jann Sjursen (KRF), 2002-02-26:
Da jeg læste lovforslaget første gang, tænkte jeg, at det egentlig umiddelbart så meget fornuftigt ud.
Selvfølgelig skal vi kun hjælpe og støtte dér, hvor folk ikke selv kan betale, eller hvor ægtefællen, hvis der er tale om en sådan, heller ikke kan bidrage.
Vi skal kun hjælpe dem, der har hjælp behov, det må være udgangspunktet, og derfor er et trangskriterium sådan set rimeligt også i forbindelse med, om kommunen skal yde støtte til folk, der er under integrationsprogrammet.
Men så har vi i dag fået høringssvarene, og der kan man jo se forskellige synes jeg relevante indvendinger mod det lovforslag, som regeringen her har fremsat.
Det får mig i øvrigt til at sige, at jeg faktisk synes, at lovforslaget er for dårligt.
Der er tale om dårlig lovkvalitet, der er en del ting, som slet ikke er belyst i bemærkningerne, hvilket der burde have været, når man ser på, hvilke høringssvar der er leveret fra forskellig side.
Der er spørgsmålet om administrativt bøvl, som kommunerne henviser til i deres høringssvar, og det er så, hvad det er.
Hvad der måske er mere vigtigt, er de høringssvar, der er afgivet fra Nævnet for Etnisk Ligestilling og Dansk Socialrådgiverforening og HK Kommunal, som netop peger på den historiske baggrund for, at integrationsloven på det her punkt lige præcis fik den udformning, den fik, nemlig at flygtninge i medfør af integrationsloven, som blev vedtaget i 1998, ikke længere var omfattet af de gældende revalideringsbestemmelser, og det var baggrunden for, at § 74 blev indsat i integrationsloven dengang.
Man kan altså i virkeligheden sige, at hvis man gennemfører det, regeringen her lægger op til, vil det stride mod ligebehandlingsprincippet i den sociale lovgivning, som vi ser i høringssvaret fra Dansk Socialrådgiverforening og HK Kommunal.
Det får mig alt i alt til her på Kristeligt Folkepartis vegne til at sige, at vi har nogle spørgsmål, som vi vil vurdere nærmere under udvalgsarbejdet, og derfor kan vi ikke i dag endeligt redegøre for vores stilling til lovforslaget.
Jeg er også enig med de ordførere, der har påpeget, at det er lidt usikkert, hvilke konsekvenser lovforslaget helt præcis vil få for dem, der deltager i introduktionsprogrammet.
Hvad kan de komme til at betale i praksis?
På den baggrund ser vi frem til udvalgsarbejdet og en yderligere belysning af specielt nogle af de kritikpunkter, som er rejst i høringssvarene, altså de høringssvar, som vi i virkeligheden først uformelt har fået i dag, for de er faktisk ikke omdelt på alm. del.
Det lever ikke op til den lovkvalitet, som regeringspartierne især talte om, da de var i opposition.
Anne-Marie Meldgaard (S), 2002-02-26:
Nu er vi jo i den situation, at den nuværende integrationsminister har været tidligere undervisningsminister, og vi, der har arbejdet med undervisningslovgivningen, ved udmærket, at i lovgivningen på det område er det helt almindeligt, at arbejdsgiverne betaler netop arbejdstøj og forskellige ting i forbindelse med uddannelserne.
Det står i lovgivningen.
Mit spørgsmål til ministeren er så, om det, vi ser her, som meget isoleret rammer en gruppe, ofte en meget svag gruppe, som er på integrationsydelse, er første skridt til, at vi også vil se lovgivning fra regeringens side, som vil tage de privilegier fra andre uddannelsessøgende her i landet.
Bertel Haarder (V), 2002-02-26:
Svaret er nej.
Hvis jeg ikke er meget galt orienteret, men der kan jo være sket meget, siden jeg forlod undervisningssektoren, er det sådan, at hvis en studerende har et halvt job eller måske et helt job ved siden af, kan vedkommende ikke samtidig få SU.
Det vil sige, at vi praktiserer det samme princip for studerende, som vi gør her: hvis de selv kan betale, får de ikke SU.
så dårligt vil jeg ikke tænke om mennesker, men vil få nogle til at afholde sig fra overhovedet at søge om tilskud til bøger, tøj og transport.
Det er det, der ligger bag ministeriets beregning: at der er en hel del, som herefter ikke længere vil søge.
Derfor giver det heller ikke det administrative bøvl, der er blevet nævnt.
Det er da rigtigt, at der kan være nogle, som siger, at de gerne vil have tilskud, og så er der en kommune, der siger, at det vil de ikke give, og der får vi så en sagsbehandling, som vi ikke kender i dag.
Men til gengæld er der altså nogle, som straks vil sige: Jamen vi kan da selv betale.
Husk lige på: Indvandring i Danmark er familiesammenføring, der har været indvandrerstop i 30 år.
De familiesammenførte bliver sammenført med folk i vidt forskellige indtægtsklasser.
Og det her drejer sig simpelt hen om at tænke lidt socialdemokratisk og lade de stærke skuldre bære.
Jeg synes, at det, hr. Søren Krarup sagde, var lige så relevant som det, hr. Søren Søndergaard og hr. Kamal Qureshi sagde; men sådan kan man jo have forskellige synspunkter.
Jo, det gør vi.
Hvis man kan klare sig selv, får man ingen uddannelsesstøtte, og dette her er et lovforslag, der går efter samme princip. Langt de fleste indvandrere i Danmark er jo indvandrere, der kommer som led i en familiesammenføring, og nogle bliver sammenført med en, som ikke har godt råd, men der er sandelig også nogle, der bliver sammenført med nogle, der har godt råd.
Og det er den sidste gruppe, vi tillader os at sige selv kan betale transport og materialer og arbejdstøj.
Det synes jeg lyder så rimeligt, at det næsten lyder socialdemokratisk.
Undskyld, jeg siger det.
Aage Frandsen (SF), 2002-02-26:
SF kan støtte lovforslaget.
Vi har én gang for alle taget stilling til, at når der er tale om disse aftaler lande imellem, støtter vi ud fra en principiel betragtning - medmindre det er noget helt usædvanligt - når det skal omsættes til lovgivning.
Det gælder også, uanset om det, der sker i den her forbindelse, eventuelt er et provenutab eller en provenugevinst for staten.
Vi har jo tidligere set, at partier - hvoraf et af dem tilfældigvis i dag har skatteministerposten - har været meget tilbageholdende med at støtte sådan nogle overenskomstaftaler, hvis der har været tale om en provenugevinst for staten, for så er det en del af noget, der er i strid med skattestoppet.
Men vi har det sådan, at det principielle er det afgørende.
Om det giver gevinst eller tab, er ikke det afgørende for os.
Så vi støtter lovforslaget vedrørende disse tre landområder.
Svend Erik Hovmand (V), 2002-02-26:
Jeg vil gerne sige tak for en positiv modtagelse af disse forslag.
Jeg mener, det er vigtigt for den internationale samhandel, at vi bidrager til den her udvikling.
Jeg har forstået, at der er et enkelt parti, der vil have lejlighed til at fordybe sig lidt mere i problemstillingen under udvalgsarbejdet.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-02-26:
Jeg skal sige, at Kristeligt Folkeparti kan tilslutte sig de her dobbeltbeskatningsaftaler, ligesom vi plejer at gøre med den slags.
Det er væsentligt at have dem for at få tingene til at fungere.
Jeg har det ligesom hr. Aage Frandsen: Om de giver overskud eller underskud, bekymrer vi os ikke så meget om, for det skifter over tid.
Der er overskud med ét land og underskud med et andet land, og det er måske anderledes om 5 år, så det kan vi ikke tage os af.
Vi skal have den internationale verden til at fungere på det område her.
Så vi tilslutter os fuldt ud.
Charlotte Dyremose (KF), 2002-02-26:
Det Konservative Folkeparti betragter dobbeltbeskatningsordninger som væsentlige i en international verden, og vi kan derfor fuldt ud tilslutte os forslagene.
Mikkel Dencker (DF), 2002-02-26:
Jeg skal med det samme meddele, at Dansk Folkeparti endnu ikke har taget stilling til, hvorvidt vi kan støtte de tre foreliggende lovforslag.
Det skyldes såmænd ikke, at Dansk Folkeparti ikke mener, at dobbeltoverenskomster er en god ting, det er såmænd ganske udmærket, at der ikke sker dobbeltbeskatning af indkomster tjent i ét land af en person bosiddende i et andet land, men grunden til, at vi endnu ikke har taget stilling, er, at udgangspunktet omkring beskatning i de tre lovforslag, der foreligger her, er, at skatten skal opkræves i kildelandet. Dansk Folkeparti mener af princip, at skatten skal opkræves i bopælslandet, eftersom det er bopælslandet, der har udgifter til socialvæsen, til sygehuse osv. Som sagt har vi endnu ikke taget stilling til det, men vi vil i løbet af udvalgsbehandlingen tage endelig stilling til, hvad vi vil stemme til de foreliggende forslag.
Claus Larsen-Jensen (S), 2002-02-26:
Socialdemokratiet kan give sin fulde tilslutning til alle tre dobbeltbeskatningsoverenskomster.