Margrete Auken (SF), 2000-05-18:
En række ændringsforslag er kommet meget sent.
Jeg er ikke medlem af udvalget.
Jeg sidder som medlem af Udvalget
vedrørende Det Etiske Råd og bliver derfor skiftet ind i den her sag.
Jeg har bare kunnet konstatere, hvornår de ændringsforslag er kommet, den lange stribe, som vi skal til at stemme om nu.
Jeg snakker ikke om de gammelkendte, CD's ændringsforslag, dem kender vi, men jeg snakker om de mange nye, som ikke kan sammenlignes med stedbarnsadoptionen, for den havde vi drøftet.
Det var der ingen tvivl om.
Det her er ting, som ikke har været grundigt behandlet i Folketingssalen.
Det er det, jeg taler om, med respekt for Folketingssalen.
Og det er derfor, vi beder om, at vi kan få lov til lige at kigge det her igennem på en anden måde, end det er.
Jeg synes umiddelbart, der er identitetsproblemer - ikke til en række af ændringsforslagene.
Som fru Dorte Bennedsen selv sagde: Det her forslag handler om nedfrysning af æg.
Og det tog vi stilling til ved første behandling.
Så blev der bebudet nogle ændringsforslag, og vi skønnede, at det var dem, vi kendte i forvejen, og det var o.k
Men nu har vi fået en hel masse, og de er altså kommet i sidste øjeblik.
Jeg kan jo se på bilagsnumrene, hvornår de er kommet.
De er kommet i sidste øjeblik.
Jeg synes, det er mobning af Folketinget, at man nu siger: Det her kan I godt.
Hvis jeg gik rundt og spurgte herinde om, hvor mange der har vidst det her i god tid, ville det lyde anderledes.
Jamen altså jeg kan godt mange af de her sager, for jeg har arbejdet med det i mange år.
Jeg synes bare, at hvis man skulle give sin gruppe osv. en fair behandling i de her spørgsmål, havde det været godt, om vi havde haft den almindelige proces med det, som grundloven foreskriver, og jeg er dybt forbløffet over, at det skal foregå på denne her måde.
Men o.k., det er så vilkårene, og så tager vi det på de vilkår, og så må vi se, hvordan vi så kan klare det, for vi skal jo selvfølgelig have forslaget tilbage i udvalget - det beder jeg hermed om - og så må vi, hvis der er ændringsforslag, der er blevet skævt behandlet, kunne tage dem op i en eller anden form igen.
Det har vi prøvet før.
Der vil jeg så godt sige, at jeg synes, det helt overordnet er forkasteligt, når vi har et Etisk Råd, som ikke skal bestemme, men som skal rådgive: De er i gang, og det har vi vidst, med en større samlet redegørelse om problemerne med kunstig befrugtning.
Der er kommet mange nye aspekter til.
Det vil der komme vedvarende, og der er et af disse aspekter, der f.eks. hænger sammen med fosterreduktion
- jeg har ikke før været klar over, at det f.eks. er noget, man generelt tilbyder trillingeforældre, og jeg vil godt lige spørge her, om man også generelt tilbyder tvillingeforældre det, om man sådan siger: Vil I have den ene væk?
Der er store etiske problemer med det.
Ændringsforslagene burde have været noget, vi havde taget, efter vi havde haft den redegørelse at forholde os til. Spørgsmålet om, hvordan man skal vurdere par, havde vi til kort behandling, da vi havde L 5.
Skal man bare give kunstig befrugtningsbehandling til alle, også selv om man umiddelbart skal tvangsfjerne barnet efter osv.?
Det er altså et stort problem.
Vi havde det til en kort behandling, men jeg synes, det rejser uendelige etiske problemer, som det havde været dejligt om vi havde haft Det Etiske Råd til at lave arbejdet i gennemtænkningen af.
Nu står vi her og skal tage stilling til det på baggrund
af et ændringsforslag, der er kommet susende ind
Jeg vil ikke bebrejde Kristeligt Folkeparti, at de er kommet så sent med de forslag, for sådan blev spillereglerne jo så, men det er ikke en måde at behandle os på, og det er derfor, jeg er meget glad for, at Kristeligt Folkeparti selv har prøvet at få det her til at blive en forsvarlig sag. Vi stemmer ikke samlet i SF om det her.
Vi er nogenlunde samlet om at afvise forslaget, hovedforslaget, det oprindelige forslag, hvor vi er meget betænkelige ved, at man som argument for at forlænge tiden for nedfrysning af fosteranlæg, hvad der jo reelt er tale om her, bruger den begrundelse, at man så kan få flere søskende.
Vi synes nok, at det er en enkelt sag, med »t«, en enkelt, der er én sag.
Det var det, vi diskuterede i går, da vi foreslog i udvalget, at vi eventuelt nøjedes med at køre den igennem og så udsatte alt det andet.
Det var et af de forslag, der var til drøftelse i udvalget i går.
Men det er minsandten ikke nogen enkel sag - uden »t« - at man på den måde, hvis jeg skal vende det om, siger, at så har man søskendeflokken i fryseren, og så tager vi dem op, efterhånden som vi har brug for dem.
Det vil jeg minsandten gerne have vurderet igennem på en anden måde set fra børnenes side og ikke ud fra, hvad der er hensigtsmæssigt for moderen i en bestemt situation.
I det hele taget at få anlagt børnevinklen i en række af de her forslag er noget, der er meget, meget nødvendigt og umiddelbart svært, fordi de fleste af os er vant til at tænke i de baner, hvor vi siger: Hvad er hensigtsmæssigt for os, de voksne, der skal til behandling, hvad er smart, hvad er praktisk og så videre?
Og så tænker vi ikke på dem, der er implicerede her, nemlig børnene.
Det er derfor, jeg synes, det er, ja, uansvarligt.
Og jeg synes, at det er en tilsidesættelse af de mest vigtige regler, at vi nu tromler det her igennem på den her måde, også før vores eget Etisk Råd har haft lejlighed til at komme med en redegørelse.
Vi har faktisk fået et glimrende Etisk Råd, et meget aktivt Etisk Råd og med meget ansvarlige mennesker, som føler sig noget tilsidesat og næsten - altså ja, dårligt behandlet har de ikke sagt, for det er pæne mennesker, men vi kunne da mærke, da vi havde mødet med dem i går, at det var lidt besynderligt, at det foregik på denne her måde.
Så vil jeg godt sige om de forskellige ændringsforslag, at SF jo altid har haft en meget restriktiv linje.
Vi mener ikke, at det er særlig godt, at vi lader det her udvikle sig.
Vi foreslog faktisk oprindeligt, at man helt stoppede - nu siger jeg ikke kunstig befrugtning, der er da også noget kludder i ændringsforslagene, mange af ændringsforslagene er noget kludder.
Et af dem f.eks. går ud på, at det skal være forbudt at inseminere med sæd.
Hvad skulle man ellers inseminere med, hvis ikke det er med sæd?
Det står der i et
af ændringsforslagene for bare tage noget af klumset i det, vi skal til at behandle her og som jo åbenbart er behandlet så grundigt i udvalget inden. Jeg kan godt sige, hvad nummer det er.
I betænkningen er det ændringsforslag nummer 18.
Der står, at kunstig befrugtning med sæd kun må tilbydes af personer, der er læger eller under lægeligt ansvar.
Ævl, hvad skulle det ellers være med?
Og det er bare sådan en lille en af de sager her.
Til det her sjuskede arbejde, som vi nu sjusker igennem, vil SF sige, at vores gamle holdning har været, at vi skal være utrolig forsigtige.
Og vi skal gå ind og tage hensyn
til: Hvad kan der ske senere hen?
Hvilke konsekvenser kan det få?
Når vi har været imod reagensglasbefrugtning, er det ikke, fordi det er en uetisk behandling.
Det er det ikke.
Den er helt o.k.
Den er oven i købet smart.
Hvis man f.eks. har lukket æggeleder, er det altså - undskyld mig metaforen, jeg er lidt skamfuld over den, men den er meget anskuelig - smartere at lave en sejloverfart end at bore en tunnel, hvis man kun skal have to eller tre overfarter, undskyld mig billedet.
Vi synes sådan set, det er en smart behandling i stedet for den indviklede operation.
Men så snart man har ægget ude af kvindens krop - og kvinder er ikke donorer, mænd er donorer pr. definition af naturen, men kvinder er det ikke - så viser det sig, at alt muligt begynder at dukke op.
Det gjorde jo så, at vi i midten af 1980'erne f.eks. havde diskussionen - og undskyld mig igen - om, hvorvidt man kunne være delvis gravid.
Hvornår begynder livet, spurgtes der.
Hvornår skulle det da ellers begynde, hvis ikke den begivenhed med mænd og damer var ganske afgørende for et barns tilblivelse.
Men pludselig kunne man være delvis gravid. Og det vil sige, at man altså havde noget, som ikke var en rigtig graviditet, men det var der alligevel. Når vi i sin tid sagde nej til den dér delvise graviditet, var det ikke, fordi vi sagde, at man ikke måtte foretage sådan nogle ting, men vi ville have den røde lampe til at blinke med det samme, så vi alle sammen var dybt opmærksomme på, hvad der foregik.
Og det skråplan, vi dengang forudså, rutscher vi nedad nu, sådan så man oven i købet skal diskutere i ramme alvor - det er ikke et af forslagene her, så vidt jeg ved, men det er lidt svært at gennemskue nogle af forslagene - hvorvidt man kan få lov til både at have fremmed æg og fremmed sæd.
Altså så vi putter adoptionsbørnene - undskyld mig igen billedet - en tur ind igennem livmoderen.
Nu må det altså være nok med den dér voksenforkælelse i forhold til, hvor selvoptaget man kan blive af sin egen krop.
Det er mig og min krop, det hele efterhånden handler om i det her foretagende.
Jeg kan ikke stå her og gå ind i hvert enkelt forslag, fordi det simpelt hen er for kompliceret.
Jeg har præsenteret dem for gruppen, så godt det har kunnet lade sig gøre.
Nu må vi stemme, så godt vi kan.
Og så har vi jo så en lejlighed
til at få en tredje behandling, hvis noget af det er gået rasende galt.
Det kan det jo godt være gået, når vi ikke har fået bedre vilkår og Folketinget ikke har villet give os det, men jeg vil blot her sige, at jeg synes, det er en dybt uforsvarlig behandling, vi står over for.
Og så vil jeg godt lige spørge De Konservative, hvad de tænker på med det ændringsforslag »med sæd«, hvad det er.
Jeg ved godt, der må være en tanke bag ved det.
Jeg tror, det er De Konservative, der har foreslået det, er det ikke det?
Det er ændringsforslag nr. 18.