runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mette Gjerskov (S), 2006-03-29:
Ministeren siger, at han tager et ansvar.
I mine øjne er det at påtage sig det politiske ansvar altså også, at man sikrer, der er det nødvendige antal medarbejdere til at sørge for, at der er en tilstrækkelig kontrol af de virksomheder, som nu engang har det med en gang imellem at overtræde reglerne.
Der skal være tilstrækkeligt med medarbejdere, og jeg kan simpelt hen ikke se, at ministeren har taget det ansvar.
Vi så ved den seneste omstrukturering – jeg tror, det var der, hvor der røg 60-70 stillinger i Fødevarestyrelsen – at ministeren sagde, at det ikke gik ud over fødevarekontrollen, men at det alene var ledelse og administrativt personale.
Nu, når smileyordningen går helt galt, hører vi ministeren sige, at det er ledelsen af smileyordningen og administrationen af smileyordningen, den er gal med, ikke selve kontrollen.
Vil ministeren redegøre for, om han mener, at nedskæringer i ledelsen så måske kunne være årsagen
Så det betyder, at ministeren ikke mener, at der er nogen ledelsesmæssige problemer?
Det er bare det, jeg spørger om.
Det, der er det overordnede spørgsmål, er jo, om ministeren påtager sig sit politiske ansvar for, hvad det er, der foregår i Fødevarestyrelsen.
Så det er det, jeg spørger om: Er det ledelsen, eller er det medarbejderne, det skal tørres af på, eller er det ministeren, der har det overordnede ansvar for, hvordan fødevarekontrollen er i Danmark?
Og så kunne jeg måske lige tage spørgsmålet en gang til, ministeren har jo hørt det nogle gange i dag: Er det 217 medarbejdere, der er blevet skåret væk, eller er det ikke 217 medarbejdere, der er blevet skåret væk i Fødevarestyrelsen siden 2001?
Så siger jeg, at den sammenhæng kan der jo ikke være, eftersom ændringen i ledelsen fandt sted efter problemerne med at opfylde antallet af smileybesøg.
Når det så gælder det generelle spørgsmål om ledelse, tror jeg, at fru Mette Gjerskov stiller spørgsmålet mere for at stille det end for at høre svaret, for fru Mette Gjerskov kender svaret.
Jeg har jo netop meddelt, og jeg har også sagt det på udvalgsmødet i dag, at jeg vil iværksætte en tilbundsgående uvildig undersøgelse, altså sådan at nogle udefra kommende laver en undersøgelse af styringsforholdene vedrørende fødevarekontrollen for at afdække, hvilken karakter problemerne i styringen af fødevarekontrollen har.
I den forbindelse skal vi også, som jeg flere gange har sagt det, være opmærksomme på, at det er aftalt med Dansk Folkeparti, at vi skal se på ressourcesituationen i forbindelse med finanslovforhandlingerne i 2007.
Jens Peter Vernersen (S), 2006-03-29:
Det, der selvfølgelig er afgørende, og jeg har efterlyst det flere gange, er jo, at man overordnet får den organisation i en sådan tilstand, at man ikke skal behandle enkeltsager gang på gang, som vi har gjort ugentligt i ministerens ministertid.
Det synes jeg ministeren skulle have givet et mere præcist tilsagn om.
Jeg ved godt, det hedder: Når man åbner skabene, så falder skeletterne ud.
Jeg vil nu sige, at hvad angår Fødevarestyrelsen, har vi omdøbt det til: Når man åbner skabene, så falder skandalerne ud.
Hvis vi tager specielt smileyordningen, så er det jo rigtigt, at man med hensyn til effektiviseringskravene sammen med Dansk Folkeparti har skåret 10 pct. af smileybesøgene.
Det vil sige, at der bliver 4.000 færre besøg, 14 medarbejdere færre til at lave opgaven, for de skulle over på noget andet, hvor man kunne opnå en større virkning.
Men efter hvad vi nu har set med smileyordningen, kan alle jo se, at det står rivende galt til.
Man overholder ikke besøgene, man laver ikke opfølgning, og man laver væg til vægbesøg, fordi man bliver pisket rundt i manegen.
Det er sådan set det billede, der står mere og mere tydeligt.
Der synes jeg, ministeren skulle give tilsagn om, at det kommer til at se anderledes ud.
Ellers vil jeg give tilsagn om, at vi også fremover vil forfølge de her sager, og så bliver det ikke sidste gang, vi står hernede og taler om de her ting.
Ikke mindst vil jeg gerne fremhæve, som jeg har gjort det før, at vi f.eks. pr. 1. januar har iværksat en anden måde at prioritere fødevarekontrollen på, sådan at vi netop kan skride ind der, hvor problemerne er størst.
Så hr. Jens Peter Vernersen kan tage det helt roligt, vi skal nok forstå at træffe de beslutninger, der er nødvendige for at sikre forbrugernes fødevaresikkerhed.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Forslaget sattes til forhandling.
Forhandling
Søren Espersen (DF), 2006-03-29:
»Vil ministeren arbejde på at få Det Muslimske Broderskab optaget på EU's terrorliste?«
Som det fremgår meget kort af spørgsmålet til justitsministeren, drejer det her spørgsmål sig om Det Muslimske Broderskab.
Det er en bevægelse, som er vidt forgrenet, som ministeren vil vide, mange steder.
Selv i muslimske lande er broderskabet forbudt.
Det har forbindelse til nogle af de terrororganisationer, som vi bekæmper: Hamas, Islamisk Jihad, måske også Al-Qaeda.
Vi har igennem længere tid undret os over, at netop den organisation, som også har en hel masse forbindelser til danske kredse, ikke er blevet forbudt og ikke har stået på en terrorliste.
Spørgsmålet er: Vil ministeren arbejde på at få det sat på EU's terrorliste?
Lene Espersen (KF), 2006-03-29:
Jeg kan oplyse, at det spørgsmål, som hr. Søren Espersen rejser, nemlig spørgsmålet om optagelse på EU's terrorliste, jo er et område, der hører under udenrigsministeren, og noget, der bliver besluttet af EU's udenrigsministre.
Jeg har derfor indhentet en udtalelse fra Udenrigsministeriet, der over for mig har oplyst, at betingelserne for at blive optaget på EU's terrorliste fremgår af den fælles holdning til anvendelsen af specifikke foranstaltninger til bekæmpelse af terrorisme, som blev vedtaget af EU's udenrigsministre i 2001.
Det fremgår af den fælles holdning, at personer, grupper eller enheder kan optages på listen på grundlag af oplysninger om, at de pågældende er dømt for at have begået en terrorhandling eller har forsøgt at begå en terrorhandling.
De pågældende personer, grupper eller enheder kan endvidere optages på listen på grundlag af oplysning om, at der er truffet afgørelse om at indlede efterforskning mod de pågældende i anledning af en begået terrorhandling eller et forsøg på at begå en terrorhandling.
Det er altså, man kan sige, de materielle betingelser, der skal være opfyldt, og som fremgår af den fælles holdning, for at blive optaget på terrorlisten.
Udenrigsministeriet har endvidere over for mig oplyst, at Udenrigsministeriet ikke er bekendt med, at der i Danmark eller andre steder foreligger oplysninger, der kan begrunde, at Det Muslimske Broderskab optages på EU's terrorliste.
Søren Espersen (DF), 2006-03-29:
Jeg beklager, at spørgsmålet så er stillet til justitsministeren.
Jeg var ikke klar over, at det var forkert, for så ville jeg selvfølgelig have stillet det til udenrigsministeren.
Jeg står noget undrende over for de oplysninger, der er kommet her, om, at der ikke er nogen som helst ting, der tyder på, at Det Muslimske Broderskab har været involveret i eller har opfordret til vold og terror.
Det er ikke i overensstemmelse med de oplysninger, jeg har, hvor selv anerkendte terrorismeeksperter som Evan Kohlman fra Israel opfordrer til at sætte broderskabet på terrorlisten, fordi det har direkte forbindelser til f.eks. sheik Omar Abdel Rahman, der stod bag det første angreb på World Trade Center osv. osv., Jamaat Islamia, Hamas, Islamisk Jihad.
Det er selvfølgelig klart, at jeg ikke kan have beviser for det, det er bare overraskende for mig, det, som justitsministeren oplyser her.
Lene Espersen (KF), 2006-03-29:
Jeg vil sige til hr. Søren Espersen, at der nok ikke er meget andet at sige til det, end at der er nogle ret klare regler for, hvilke kriterier der skal være opfyldt for at komme på terrorlisten.
Det er som sagt, enten at man er dømt for at have begået eller have forsøgt at begå en terrorhandling, eller at politiet er i gang med efterforskning mod den pågældende eller organisationen.
Det er altså de regler, man følger, og det betyder såmænd, at ethvert EU-land, der måtte have, man kan sige, materialer og beviser til at understøtte en sådan optagelse, jo kan fremføre dem.
Så jeg kan ikke sige andet, end at hvis hr. Søren Espersen kommer i besiddelse af oplysninger ad anden vej, vil jeg opfordre til at videregive de oplysninger til Udenrigsministeriet.
For den liste bliver jo jævnligt revurderet set i lyset af den løbende efterforskning, der sker ikke mindst i kampen mod terror.
Søren Espersen (DF), 2006-03-29:
Jeg vil gerne, hvis jeg kan,
være regeringen behjælpelig med nogle oplysninger, men det tror jeg ikke mine evner rækker til
Jeg ved i hvert fald, at i de kilder, jeg har læst om Det Muslimske Broderskab, har der sådan set ikke været særlig megen tvivl om, at man er involveret.
Det kan være, det er nogle gale kilder.
Jeg kan bare konstatere, at Det Muslimske Broderskab f.eks. har været forbudt i Ægypten siden 1954, og at der er meget store indicier for og vist også beviser på, at man var direkte involveret i mordet på Anwar Sadat, at medlemmerne i varierende grad har lagt op til tortur, deltaget i gidseltagninger osv.
Der er en række ting, der peger på, at Det Muslimske Broderskab er et vældigt problem.
Så det er meget, meget overraskende for mig, at man ikke selv fra regeringens side kan prøve at få fat på sådan nogle oplysninger.
Jeg skal efter bedste evne levere det, jeg har.
Lene Espersen (KF), 2006-03-29:
Som sagt er jeg i hvert fald ikke bekendt med og har ikke via Udenrigsministeriet fået oplysninger, der tyder på, at der i EU-landene er oplysninger, der kan afstedkomme, at organisationen kan komme på EU's terrorliste.
Det er som sagt udenrigsministrenes ressort.
Men det, jeg måske kan sige til hr. Søren Espersen, er, at som jeg har forstået regelsættet, kan det godt være, at en enkelt person, som er medlem af en organisation, kan komme på listen som enkeltperson.
Det er ikke nok til, at hele organisationen kommer på, at der er et eller to medlemmer, som gør noget strafbart.
Men det er måske ikke, set i lyset af den diskussion, som vi har her i dag, det, der er mest relevant at få frem.
Jeg synes bare, det skal med i billedet, at den mulighed altså er der, at man kan tage det på personniveau, hvis ikke man kan gøre det på organisationsniveau.
Jeg er som sagt ikke i besiddelse af andre oplysninger, og derfor kan jeg ikke uddybe besvarelsen yderligere.
Søren Espersen (DF), 2006-03-29:
Jeg siger tak for svaret, og jeg tager det også sådan lidt som udtryk for, at man i hvert fald fra regeringens side er interesseret i, at der måske kunne være noget i forhold til Det Muslimske Broderskab.
Jeg skal i hvert fald gøre, hvad jeg kan for at levere det eventuelle materiale, jeg har, og så er det jo ikke en afvisning af, at man eventuelt, hvis der er indicier på det, vil forsøge at få det optaget på terrorlisten.
Lene Espersen (KF), 2006-03-29:
Jeg kan bekræfte over for hr. Søren Espersen, at regeringen sandelig tager EU's terrorliste meget alvorligt.
Der er nogle kriterier, der skal være opfyldt, fordi det har ret drastiske konsekvenser for de personer og organisationer som er på listen.
Men vi tager det meget alvorligt, og vi følger det arbejde løbende og arbejder konstruktivt også med de andre EU-lande for at sikre, at den liste er så opdateret som muligt.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Peter Skaarup (DF), 2006-03-29:
»Mener ministeren, at imam Ahmed Akkari kan retsforfølges for at fremføre dødstrusler mod en folkevalgt politiker, og hvilke konsekvenser mener ministeren at truslerne skal have?«
Skriftlig begrundelse
Den franske tv-station France 2 har afsløret imam Ahmed Akkari i at fremsætte dødstrusler mod det danske folketingsmedlem Naser Khader.
I slutningen af februar 2006 lavede France 2 en dokumentarudsendelse i Danmark.
Under skjulte optagelser har Akkari angiveligt fremsat følgende udtalelse om Naser Khader
»Hvis han bliver minister for udlændinge eller integration, skulle man så ikke sende to fyre ud for at sprænge ham og hans ministerium i luften«, jf. Jyllands-Posten, Politiet ind i sagen om imamer, 23. marts 2006.
Ifølge chefinspektør Per Larsen fra Københavns Politi er der tale om alvorlige trusler, hvis det viser sig, at Ahmed Akkari er citeret korrekt.
Han udtaler »Det her virker alvorligt.
Hvis ordene falder som beskrevet, taler vi under alle omstændigheder om trusler på livet.
Det skal undersøges til bunds ... med forbehold for, hvordan truslerne er fremsat, kunne det også godt lyde, som om vi skal have afhørt de mennesker i det øjeblik de vender hjem«
, jf. Jyllands-Posten, Politiet ind i sagen om imamer, 23. marts 2006.
Spørgsmålet er stillet på baggrund af den franske tv-udsendelse, som har været vist på TV 2 og blev genudsendt senest her mandag aften, hvoraf det fremstår sådan, når man ser udsendelsen, at den imam, der har været meget omdiskuteret i de seneste dage, Ahmed Akkari, udtaler trusler mod en folkevalgt dansk politiker.
Han siger, at der vil være tale om, at man kan sprænge den pågældende politiker og hans eventuelle ministerium i luften.
Det synes jeg er meget grotesk, at man i Danmark er kommet så langt ud nu, at der er fremtrædende imamer, der truer med at sprænge danske politikere i luften.
Derfor er mit spørgsmål til justitsministeren: Hvad bliver der gjort i forhold til så klare trusler mod danske folkevalgte politikere, og hvad for nogle konsekvenser vil det få?
Lene Espersen (KF), 2006-03-29:
Jeg er også blevet forelagt de oplysninger, der har været i flere omgange omkring denne hemmelige tv-optagelse.
Det er klart, at jeg kun har det fra medierne, også den oversættelse, som medierne har lavet af optagelserne.
Som jeg har tilkendegivet, og det gør jeg meget gerne igen i dag, så har begge de udsendelser, som har været vist, virkelig rystet mig, hvis det er rigtigt, som det er refereret i pressen.
Jeg må så også sige til hr. Peter Skaarup, at af principielle grunde kan jeg ikke som justitsminister på nuværende tidspunkt udtale mig om, hvorvidt Ahmed Akkari kan retsforfølges i anledning af udtalelsen.
Sagen er jo den, at Københavns Politi i øjeblikket undersøger, om der med udtalelsen er begået strafbare forhold.
Det er altså noget, politiet er i gang med at undersøge, og jeg kender ikke resultatet af de undersøgelser, men jeg kan sige, at Københavns Politi prioriterer sagen meget højt.
Politidirektøren i København har over for mig oplyst, at Københavns Politi i mandags afhørte Ahmed Akkari i anledning af udtalelsen.
Det tror jeg også er alment kendt.
Københavns Politi forsøger endvidere at få kontakt til den journalist, der stod for den franske dokumentarudsendelse, ligesom politiet vil forsøge at identificere de øvrige personer, der optrådte i udsendelsen.
Københavns Politi er samtidig ved at få udarbejdet en officiel oversættelse af bl.a. Akkaris udtalelser, ligesom politiet også forsøger at få udleveret de råbånd, der blev vist klip fra på bl.a. TV 2.
Når Københavns Politis undersøgelser er afsluttet, vil anklagemyndigheden vurdere, om der vil være grundlag for at rejse tiltale i sagen.
Jeg kan bekræftende sige til hr. Peter Skaarup, at det her er noget, der bliver taget meget alvorligt, det er noget, der bliver undersøgt.
Alle tænkelige vinkler, som man sådan som almen person har kunnet se for sig, mener jeg at Københavns Politi er i fuld gang med at få undersøgt med henblik på at se, om der er noget at gå videre med.
Peter Skaarup (DF), 2006-03-29:
Jeg synes, det er fint, at man undersøger den konkrete sag, for det er jo ikke hver dag, det sker, at der er en folkevalgt dansk politiker, der på den måde bliver truet, selv om der har været et vist skred i den måde, som man behandler fremtrædende politikere på, og det har så medført, at nogle har brug for beskyttelse.
Jeg synes, der går vel lang tid med fremskaffelsen af råbånd og med sagsprocessen osv.
Hvis man ser på, hvordan det er gået i en anden sag, hvor en ung mand har truet statsministeren på grund af statsministerens politiske virke med alvorlige konsekvenser som følge, så ser det ud som om, at der her går lang tid, inden man kan få fat i de råbånd.
Nu snakker man først om overhovedet at få fat i de råbånd.
Hvordan kan det være, at politiet ikke – lige så snart den udsendelse var blevet sendt og den her megen debat om de udtalelser, der kom fra Akkari, kom frem til overfladen – fremskaffer de råbånd, sørger for at have de klare tekster, så man kan have dem klar, når man afhører den pågældende person?
Hvorfor går der så lang tid? vil jeg spørge justitsministeren.
Lene Espersen (KF), 2006-03-29:
Nogle af de overvejelser, som jeg tror, at pressen og journalisterne nogle gange gør sig i mange af den her type sager, er, om de overhovedet vil udlevere det materiale, de har, til politiets undersøgelser.
Det er jo ikke mindst med til at vanskeliggøre tingene, at der her er tale om et grænseoverskridende problem, at man i det her tilfælde skal have hjælp fra franske statsborgere og have ting, der er opbevaret i Frankrig, ligesom man skal have Akkaris udtalelser oversat til dansk, hvilket selvfølgelig også tager nogen tid.
Så jeg vil sige til hr. Peter Skaarup, at det er min klare opfattelse, at Københavns Politi prioriterer denne sag meget højt og gør alt, hvad de kan, for at presse på for at få oplysningerne.
Jeg har i hvert fald ikke set nogen dokumentation for, at man har været langsom.
Tværtimod synes jeg, at man har reageret meget hurtigt.
Peter Skaarup (DF), 2006-03-29:
Jeg må sige, at i forhold til at oversætte det, der fremgår af udsendelsen, kan det vel dårligt siges at være gået hurtigt, når man tænker på, at vi alle sammen – vi, der interesserer os for sagen – har kunnet se udsendelsen, og hvis man kan sproget arabisk, vil man også umiddelbart kunne høre, hvad der bliver sagt, så den oversættelse kan vel ikke tage lang tid.
Det, jeg er lidt bekymret for, er, at vi igen ser, at der går for lang tid, inden man så rent faktisk skrider ind over for dem, der står bag de her ekstreme handlinger.
Ligesom vi har set det efter boykotten mod Danmark, da den blev startet af den her imamrejse, hvor man fremkom med fuldstændig forkerte og urigtige oplysninger og bagtalte Danmark med det resultat, at der er kommet den boykot, som danske virksomheder i øjeblikket oplever.
Det er derfor, det undrer mig lidt, at der går så lang tid med at lave en oversættelse.
Og bør man ikke opfatte Akkari og nogle af de andre yderliggående imamer, der har stået bag meget dårligt for Danmark, som nogle ekstremister, som nogle, der har fået ophold i Danmark, men bruger deres ophold på en meget uheldig måde for Danmark?
Det er jo det, der, som vi hørte under en tidligere besvarelse, i andre lande har medført, at man har udvist imamer også med f.eks. fransk statsborgerskab, men det er ikke sket i Danmark endnu.
Hvad gør man fra regeringens side?
Hvilke overvejelser har man i forhold til den her meget, meget alvorlige situation, hvor vi i Danmark har imamer, der står for ekstremisme, og som kommer med dødstrusler mod danske politikere?
Lene Espersen (KF), 2006-03-29:
Jeg vil godt indlede med at sige til det sidste, som hr. Peter Skaarup sagde, og det er mere min personlige opfattelse, at jeg synes, det er fint, at vi har ytringsfrihed i Danmark, at folk kan sige, hvad de vil, de kan kritisere regeringen, de kan kritisere Dansk Folkeparti, de kan kritisere, hvem de har lyst til.
Jeg har meget, meget svært ved at forstå, hvorfor folk tager ophold i Danmark, hvis de ikke synes, det er et dejligt sted at bo.
Det har jeg også sagt offentligt i den her sag.
Det er for mig ubegribeligt, at der er mennesker, som simpelt hen synes, at regering, Folketing, hele vores værdisæt og hele vores levevis er helt forfærdelige, men hvorfor i alverden er de her, hvorfor er de ikke rejst et andet sted hen?
Det er jo noget, der er ens eget personlige valg, men jeg kunne da personlig aldrig finde på at bosætte mig i et land, hvor jeg ikke føler, at jeg hører hjemme.
Jeg kunne da aldrig nogen sinde tolerere at bo i et land som Saudi-Arabien, hvor jeg ikke engang må få lov at køre bil eller gå påklædt, som jeg har lyst til.
Jeg fatter det simpelt hen ikke.
Men jeg må med hensyn til Københavns Politis håndtering af den her sag sige til hr. Peter Skaarup, at man tager det meget alvorligt og undersøger alt til bunds.
Det gør man af flere grunde.
Det er selvfølgelig ikke mindst af hensyn til hr. Naser Khader og hele det voldsomme pres, han er udsat for, vigtigt, at sagen bliver afklaret og afsluttet hurtigst muligt.
Det er naturligvis også af hensyn til hr. Akkari, som der er stor offentlig bevågenhed omkring, og endelig er det også af hensyn til retsfølelsen, at den her sag skal afklares.
Peter Skaarup (DF), 2006-03-29:
Hvis det er i orden, og hvis tingene kører efter bogen, så lad os tage udgangspunkt i det. Men så kunne jeg godt tænke mig at spørge justitsministeren: Hvordan vurderer ministeren, at en sådan sag vil kunne komme frem ved domstolene?
Vurderer ministeren, at det, der er sagt i udsendelsen, vil være nok til, at der kan føres en sag?
Hvad vil man i givet fald have som strafferamme i den sag, hvis man ser på andre lignende tilfælde?
Og hvad vil regeringen i øvrigt gøre i forhold til de her ekstreme imamer, der åbenbart bliver ved med deres forehavende, bliver ved med at stå for ekstremisme, selv om der er kommet megen debat om den situation?
Jeg efterlyser altså nogle konkrete holdninger, nogle konkrete initiativer fra regeringen.
Den konservative partiformand har jo sagt, at det skal få nogle konsekvenser, men det har det ikke fået endnu.
Lene Espersen (KF), 2006-03-29:
Jeg vil til det første spørgsmål om, hvad min vurdering er, sige, at jeg har ikke nogen vurdering på nuværende tidspunkt.
Sagen er ved at blive undersøgt, og det vil være anklagemyndigheden, der træffer beslutning om, hvorvidt der er grundlag for at foretage sig yderligere i sagen, og hvilke paragraffer der i så fald måtte komme i anvendelse.
Det er simpelt hen ikke til at sige på nuværende tidspunkt.
Jeg er ikke bekendt med nogle resultater, der kunne gøre, at jeg kunne forklare lidt mere for Folketinget her i dag.
Til det andet spørgsmål vil jeg sige: Integrationsministeren har i hvert fald taget ét initiativ som en del af antiterrorpakken til at gøre det nemmere og sikrere i forbindelse med en udvisningssag, at der så efterfølgende bliver indrejseforbud for de personer, der misbruger deres position i Danmark.
Jeg synes, det er rigtigt, som integrationsministeren netop har givet udtryk for, at der bliver foretaget en grundig undersøgelse af, hvad der sker i udlandet på det her område, og hvilke regler der er, så vi er sikre på, at vi har det bedst mulige værn og mulighed for at kunne sige, at der er folk, der ikke skal tage ophold her.
Derudover synes jeg, at vi alle sammen skal gøre det, at vi deltager i den offentlige debat og er med til at tage afstand fra nogle af de meget rystende udtalelser, der er kommet.
Det tror jeg faktisk er noget af det, der er allermest gavnligt, at man ikke gemmer sig og putter sig og ikke tør tage debatten, men går åbent ud og siger, at man er uenig med de folk.
Morten Messerschmidt (DF), 2006-03-29:
Jeg vil nok lige blive ved spørgsmålet om de religiøse helligdomme på Nordcypern, for det er faktisk sådan, at jeg kan sende statsministeren en række turistbrochurer fra de nordcypriotiske myndigheder, altså tyrkiske myndigheder, hvori der faktisk er en lang række hoteller, restauranter og kasinoer, som er opkaldt efter de kirker, der engang var i de bygninger.
Og jeg mener, at det da er en meget ubehagelig måde at behandle et medlem af EU på.
En ting er, at man har besat landet, en anden ting er, at man så omdanner de helligdomme, som den oprindelige befolkning anvendte, til kasinoer, restauranter og hoteller og fastholder de navne, som altså indtil da var de pågældende kirkers osv.
Det er da en så ubehagelig måde at fremture på over for en oprindelig befolkning, at jeg er nødt til at høre, om ikke statsministeren er enig i, at det må høre op, og i, at den eneste anstændige måde, Tyrkiet kan komme ud af det her på, er ved at reetablere de kirker og klostre og andre ting, som er blevet omdannet til sådan nogle usmagelige formål, som de har i dag.