Gitte Seeberg (KF), 1998-11-19:
Og den gennemgående holdning hos regeringen har været, at dønningerne fra de asiatiske kriseområder ikke ville berøre Danmark i en grad, som kræver handling.
Så sent som i juni var Økonomiministeriets vurdering, at den asiatiske krise kun ville dæmpe væksten i Danmark med et kvart procentpoint i 1998 og lidt mindre i 1999.
OECD's seneste tal viser desværre, at krisens dønninger er større, end regeringen hidtil har forventet.
Således vurderer OECD, at betalingsbalanceunderskuddet på knap 10 mia. kr. vil bide sig fast både i 1999 og i år 2000 - med deraf følgende risiko for en øgning af rentespændet til euroen, og det kan indbyde til fornyet spekulation imod kronen.
Det Konservative Folkeparti ser med bekymring på de økonomiske udsigter.
Og under de seneste års højkonjunktur har vi forsøgt at overtale regeringen til at benytte det økonomiske råderum til at trimme de offentlige budgetter, fordi, som vi af bitter erfaring ved, gode tider bliver fulgt af mindre gode.
Det er derfor fornuftigt at ruste samfundet til at modstå pres fra internationale kriser.
Men hvad har vi set: Væksten i de offentlige udgifter har år for år været større, end regeringen selv har lagt op til.
I sommer var vi således kommet i en situation, hvor regeringen med sin lempelige finanspolitik havde hældt benzin på bålet.
Hermed har regeringen selv bidraget til overophedning af økonomien.
I en situation med stor efterspørgsel efter arbejdskraft skal private virksomheder kæmpe side om side med det offentlige for at rekruttere ny arbejdskraft.
Det har bidraget til at øge lønningerne og til at svække konkurrenceevnen.
Indgrebet var som bekendt koncentreret om at ramme boligejerne, pensionsopsparerne og erhvervslivet.
Det Konservative Folkeparti havde hellere set et indgreb, der favnede mere bredt.
Det skulle inkludere de mange tusinde lejere og ikke mindst den offentlige sektor, og så skulle erhvervslivets omkostninger reduceres og ikke forøges.
Opsparingen skulle øges, det sagde regeringen også selv, og det er et standpunkt, vi er enige i.
Men man øger ikke opsparingen ved at forringe pensionerne, som man har gjort i pinsepakken.
Man forbedrer heller ikke erhvervslivets konkurrenceevne ved at pålægge nye skatter og afgifter på danske virksomheder.
Derfor er pinsepakken noget makværk, der ikke gavner dansk økonomi.
Erhvervslivet er grundlaget for vores eksportindtægter.
Det er, som om regeringen glemmer dette.
Nu har problemet med de høje danske lønstigninger og dermed den svækkede konkurrenceevne ikke spillet så stor en rolle de senere år.
Både den internationale og den indenlandske efterspørgsel har nemlig været så høj, at tabet af markedsandele ikke har været synligt.
Først nu, hvor den internationale efterspørgsel falder, mærker virksomhederne for alvor konsekvenserne.
Det burde regeringen have indset.
Regeringen har derfor svigtet erhvervslivet.
For at styrke eksporten bør virksomhedernes omkostninger reduceres.
Den planlagte nedsættelse af selskabs- og virksomhedsskatten er ikke nok; virksomhedernes øvrige omkostninger skal også reduceres.
Det Konservative Folkeparti vil styrke konkurrenceevnen og derigennem forbedre betalingsbalancen.
Det Konservative Folkeparti anbefaler regeringen at ruste Danmark til at modstå den internationale krise nu og krisen fremover.
Det burde være sket for længe siden.
Det Konservative Folkeparti lægger gerne stemmer til forbedringer, som vi har foreslået under finanslovforhandlingerne, for at styrke erhvervslivet.
Til slut vil jeg sige, at Det Konservative Folkeparti
heller ikke kan støtte det forslag til vedtagelse, som Enhedslisten og SF har fremsat.