runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Poul Nødgaard (DF), 2004-01-15:
Man har jo altid her i livet bekymringer.
Sådan små og store mellem hinanden.
Der har vi jo gang på gang anlagt nye tolkninger af, hvem der kan stemme til folketingsvalgene.
Det er helt rigtigt, for det er jo udvidet gang på gang, uden at det har givet anledning til de helt store komplikationer.
Så jeg ville ikke være nervøs for at afprøve den - overhovedet ikke.
Men så vil jeg godt spørge fru Gudrun Laub: Vi har alle sammen her i Folketinget stor respekt for grundloven, men er det så ikke grundlovstridigt overhovedet at sige 2 år?
Hvordan kan man sige det?
Jeg sagde nemlig i forbindelse med det første spørgsmål, at når man siger 2 år, er man også gået ind på at give nogle stemmeret, selv om de er flyttet ud af landet.
De der statsretseksperter er jo trods alt ikke overvidenskaben her i landet.
Den her sag har også en hel masse med skøn at gøre, og jeg vil også godt erindre fru Gudrun Laub om, at alle de, der er udsendt af Udenrigsministeriet, har jo kunnet stemme, selv om de opholder sig i udlandet i 25-30 år, eller hvor lang tid det er.
Jeg ved ikke, hvor mange år det er, men de kan i hvert fald stemme ved folketingsvalgene.
Synes fru Gudrun Laub ikke, at det giver problemer, når en lang række borgere, måske op imod 100.000 danskere, fratages muligheden for at stemme?
Margrete Auken (SF), 2004-01-15:
Når jeg spørger, så er det, fordi jeg synes, det var chokagtigt at få det der store høringssvar fra Jernbanetilsynet.
Jeg skal ikke på nogen måde påstå - og det vil også kunne høres om lidt - at jeg har styr på den kritik, som Jernbanetilsynet har fremsat af forslaget.
Men jeg vil godt spørge Socialdemokraterne, om man er indstillet på, at vi sammen tager fat om det her.
Jeg ved det ikke.
Men jeg vil godt bede Socialdemokratiet her give tilsagn om, at vi i hvert fald skal komme med noget nu, som vi er sikre på er tilstrækkelig uafhængigt, tilstrækkelig kompetent, har tilstrækkelig mange ressourcer til, at vi har noget, vi kan være trygge ved.
Jeg synes, det er ganske voldsomt, og jeg vil spørge, om jeg ikke kan gå ud fra, at vi ikke giver tilsagn om at støtte forslaget, før vi er helt sikre på, at det er i orden.
Jytte Wittrock (S), 2004-01-15:
Socialdemokratiet går ind for at sikre borgerne den bedste service og sikkerhed på de danske jernbaner.
Vi ønsker ikke liberalisering for liberaliseringens skyld, som regeringen måske vil, men vi vil være med til at sikre borgerne service og sikkerhed.
Det foreliggende lovforslag lægger med sin sammenskrivning af lovene omkring jernbanevirksomhed m.v. og lov om jernbanesikkerhed m.v. op til en forenkling af lovene på området.
Det er positivt med sammenskrivning og forenkling, men vi har dog et par bemærkninger til indholdet.
Af lovforslaget fremgår det, at en person, der udfører sikkerhedsklassificerede funktioner, må have en alkoholkoncentration på op til 0,2 promille i blodet
, mens han eller hun udfører sit arbejde.
Det er vi imod.
Promillegrænsen skal derfor efter vores mening være 0,0, som testes af politiet.
Lovforslaget lægger også op til, at en person, der udfører sikkerhedsklassificerede funktioner på de danske jernbaner, af Trafikstyrelsen kan tages ud af tjenesten, hvis vedkommende i privat regi har fået frakendt sit kørekort til et motorkøretøj.
Der kan være mange årsager til frakendelse af kørekortet, og derfor mener vi ikke, at det at miste kørekortet skal være grund nok til at fratage en person arbejdet.
Den pågældende skal jo ikke bruge sit kørekort direkte til at køre med tog.
Der må skelnes mellem fritids- og arbejdsliv.
Socialdemokratiet mener, at der ikke må herske tvivl om borgernes sikkerhed på de danske jernbaner, men der skal også være sikkerhed i ansættelsen for de ansatte, der udfører sikkerhedsklassificerede funktioner.
Det vil vi gerne have under udvalgsarbejdet
bliver fuldstændig klarlagt, så der er fuldstændig rene linjer omkring habiliteten i den nye trafikstyrelse.
Ellers ser vi lovforslaget som en forenkling og dermed også en forbedring, men det udelukker ikke, at de par skønhedspletter, der er, vil vi gerne have rettet under udvalgsbehandlingen.
Gitte Lillelund Bech (V), 2004-01-15:
I Venstre støtter vi en fortsat liberalisering af jernbaneområdet, herunder liberalisering af togdriften og selvfølgelig også institutionelle tilpasninger til sikring af fortsat udbud og effektivisering.
Det er faktisk, hvad L 109 vil bidrage til.
Lovforslaget lægger op til en ret klar og entydig opsplitning af henholdsvis de regulerende og de producerende funktioner i jernbanesektoren, og nu får vi altså adskilt virksomhedsorienterede opgaver fra myndighedsopgaver.
Trafikstyrelsen får med lovforslaget tilført tilsyns- og godkendelsesmyndigheden inden for jernbanesektoren, og det betyder faktisk, at Trafikstyrelsen fremover kan sikre politiske beslutningsgrundlag, som inddrager både økonomiske, trafikale og sikkerhedsmæssige forhold.
Undersøgelsesopgaver i forbindelse med jernbaneulykker eller lignende lægges med lovforslaget sammen med opgaverne i den eksisterende Havarikommission for Civil Luftfart, og så får vi altså en handlekraftig fælles uvildig havarikommission
for både civil luftfart og jernbane
Samlet set indebærer de her to dele af lovforslaget, at Jernbanetilsynets opgaver deles mellem den regulerende myndighed, Trafikstyrelsen, og undersøgelsesenheden, Havarikommissionen, hvilket også er i overensstemmelse med Kommissionens forslag til EU's anden jernbanepakke.
Endelig er lovforslaget led i den fortsatte regelforenkling, som vi fra Venstre ønsker, idet de to love på jernbaneområdet samles i én lov, nemlig lov om jernbane. Da vi jo i Venstre godt kan lide, at myndigheds- og institutionsstrukturen matcher det fremtidige behov og fremtidens jernbanesektor, kan vi selvfølgelig støtte lovforslaget.
Martin Lidegaard (RV), 2004-01-15:
Det er en meget stor debat, hr. Søren Søndergaard rejser om udbud og ikkeudbud, for jeg kunne nævne mange eksempler på, at man har vundet betydelige gevinster ved at sende det i udbud, og derfor er det selvfølgelig også naturligt, at de, der har den potentielle chance for at vinde noget, også er dem, der betaler udbuddet.
Jeg synes, det er mærkeligt med Enhedslisten, som normalt forfægter - med stor opbakning fra Det Radikale Venstre i øvrigt - at når man har indgået internationale aftaler, så følger man den selvfølgelig, indtil det er lykkedes en at lave dem om, og uanset hvad stemningen så er rundtomkring i landet, uanset, havde jeg nær sagt, hvad et flertal i Folketinget måtte mene, så kan man altså i nogle situationer godt synes, det er forkert, fordi man faktisk har nogle regler, der siger, at man skal gøre noget andet.
Det er normalt et fuldstændig fundamentalt princip for Enhedslisten, når man diskuterer FN-resolutioner, Irakkrig osv. - uden sammenligning i øvrigt.
Det er det også for Det Radikale Venstre.
Det, der er forskellen på Enhedslisten og Det Radikale Venstre i den her sag, er, at vi fuldt ud går ind for den tanke, der ligger bag.
Det skal bare ikke blive
fuldstændig latterligt, som det er med de små færger.
Jeg vil også, hvis vi udbyder Læsø og der ikke er nogen, der byder på Læsøfærgen, og det bliver én stor omkostning, være den første til at sige, at så vil Det Radikale Venstre hermed afgive garanti for at gå forrest i kampen for også at få afskaffet udbuddet for denne type færger.
Søren Søndergaard (EL), 2004-01-15:
Jeg fik ikke helt fat på, hvad der var hr. Martin Lidegaards svar på, hvem der skulle betale de omkostninger.
Jeg går ud fra, at Det Radikale Venstre naturligvis ikke mener, at det er borgerne, der skal betale de omkostninger, der er ved udbud, altså hele den administration og det bureaukrati, der skal opbygges omkring det.
Jeg går ud fra, at vi kan få en klar melding om, at De Radikale vil finde en model, hvor det naturligvis ikke er borgerne, som skal betale det, da det jo ikke er dem, der har ønsket det her.
Det må de, der gennemtvinger det,
jo sørge for.
Jeg må indrømme, at selv om jeg forstår, at man selvfølgelig kan sige, at der er en grænse et eller andet sted, så må hr. Lidegaard også acceptere, at der er en grænse, hvor det for et bestemt rederi måske kan være en fordel at komme ind på markedet og måske køre uden noget særligt overskud den første periode, for at man så får de etablerede strukturer og den etablerede knowhow fjernet, og dermed på et senere tidspunkt kan stille nogle andre krav.
Det er jo det, der er problemet netop på de her mellemstore øer, at den risiko eksisterer.
Har Det Radikale Venstre overhovedet prøvet at tænke den tanke til ende, at der kan være tale om en overgangssituation, selv hvis man får det lidt billigere nu, til noget, der på længere sigt kan blive meget værre?
Martin Lidegaard (RV), 2004-01-15:
Hr. Søren Søndergaard har jo fat i noget meget væsentligt, nemlig hvor er smertegrænsen?
Hvor er mindstemålet for, hvad det kan betale sig at sætte i udbud?
Det er enormt svært at sige noget generelt om, fordi det selvfølgelig skifter fra branche til branche.
Men på færgerne ved vi, at vi for ganske nylig har forsøgt os med nogle udbud på de små færger, som ikke gav mening.
Omkostningerne var for store, og der var ikke nogen, der ville byde.
Så skal Det Radikale Venstre være de første til at medgive, at så er der ikke nogen som helst idé i at prøve at sætte det i udbud.
Det behøver man ikke at begrunde meget mere end som så.
Men vi har også nogle andre erfaringer, nemlig at vi har sendt nogle af de større ruter i udbud, og der har været nogle, der bød.
Det er på baggrund af de to erfaringer, at jeg måske synes, det er meget fornuftigt at prøve det af.
Det er rigtigt, at der jo er nogle omkostninger forbundet med at sende noget i udbud.
Men så vil hr. Søren Søndergaard måske også medgive mig, at det er set i danmarkshistorien, at der også er noget at vinde ved at gøre det.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-01-15:
Jamen det glæder mig at høre, at det ikke er en livssag for Det Radikale Venstre at få gennemtvunget dette udbud.
Men når det er konstateret, mener Det Radikale Venstre så, at vi bør lytte afgørende til, hvad befolkningen på de pågældende øer mener?
Når jeg stiller det spørgsmål, som selvfølgelig er noget ledende, ligger der deri, at det kan være, at det ikke er en sag, der har livsvigtig betydning for Det Radikale Venstre.
Det Radikale Venstre kan godt leve med, at den ikke bliver udliciteret.
For når det netop ikke er et kardinalspørgsmål for Det Radikale Venstre med den her specielle udbudsrunde, så kunne man da godt give det en chance.
Martin Lidegaard (RV), 2004-01-15:
Det er ikke et kardinalpunkt og en mærkesag for Det Radikale Venstre, at Læsøfærgen skal i udbud, men det er omvendt heller ikke et kardinalpunkt eller en mærkesag, at den ikke skal, for nu er vi jo sådan set inde ved hele sagens kerne, nemlig om man tror på udbuddet som en mekanisme til at sikre, at man får den bedste og billigste betjening.
Det tror Enhedslisten jo generelt ikke på.
Det er dog noget andet end udlicitering.
Nu blandede hr. Keld Albrechtsen begreberne lidt sammen, men udbud er jo en måde at finde ud af, om man kan få en bedre service og en billigere tilgang for passagererne.
Det, som beboerne på Læsø har været stærkt optaget af, hvad jeg fuldt ud forstår, er jo arbejdspladserne, der er forbundet med Læsøfærgen.
Det er jo netop det, der er blevet lagt op til her: Dem skal man sikre følger med, fordi færgen følger med i et udbud.
Men jeg har svært ved at forestille mig, at nogen på Læsø skulle have noget imod at få lavere billetpriser.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-01-15:
Jeg vil godt spørge hr. Martin Lidegaard, om det er en særlig interesse, om det er vigtigt for Det Radikale Venstre at få f.eks. Læsøfærgen i udbud?
Eller om det er noget, hvor Det Radikale Venstre siger, at hvis man bliver tvunget til det, så vil Det Radikale Venstre affinde sig med det.
Men jeg synes, det er et vigtigt spørgsmål, for hvis det ikke er en livssag for Det Radikale Venstre at få Læsøfærgen i udbud, ville det så ikke være klogere at gøre i det mindste forsøget på at undgå det, hvis det nu er sådan, at der ikke er nogen på Læsø, der ønsker at få den i udbud?
Jeg ved ikke, om hr. Martin Lidegaard har undersøgt forholdene f.eks. på Læsø, men mig bekendt er der ingen der, i hvert fald ikke kommunalbestyrelsen, som har givet udtryk for, at de ønskede en udlicitering. Hvis det ikke ligefrem er en livssag for Det Radikale Venstre, kunne man så ikke forestille sig, at man med Det Radikale Venstres tilslutning kunne sige til EU: Jamen lad os nu forsøge at få friholdt Læsø.
Hvis det så ikke kunne lade sig gøre, så kunne Det Radikale Venstre sige: Nå, men o.k., så må vi diskutere situationen igen.
Det er bare et mindeligt håb om, at hr. Martin Lidegaard vil være imødekommende over for os.
Martin Lidegaard (RV), 2004-01-15:
Forhandlingerne er i gang, som fru Margrete Auken meget rigtigt siger, og man kan jo altid diskutere, hvad den bedste forhandlingsstrategi er.
Det er i hvert fald ikke nogen særlig god forhandlingsstrategi for et land at diskutere dets egen strategi meget åbenlyst, vil jeg sige.
Det, vi støtter i dag, er jo lige præcis det.
Deraf kommer selvfølgelig også, at hvis det bliver væsentlig mindre, så vil vi ikke være tilfredse med det.
Margrete Auken (SF), 2004-01-15:
Jamen vi er i øjeblikket i en forhandlingssituation.
Jeg er jo ikke så imponeret, som regeringen selv er, over, hvad den har opnået indtil nu.
For den har jo ikke opnået andet end grænsen med de 100.000 passagerer.
Det, man spiller ud med nu, er, så vidt jeg kan se, et minimumskrav om 1 mio. euro.
Jeg går ud fra, at hvis vi får noget, der er ringere end det, er vi i en meget dårlig situation.
Det vil sige, at regeringen nu tager af sted og har det med at skulle forhandle med, som i virkeligheden er det mindste, de må komme hjem med.
Det er på den baggrund, at vi har bedt om det og sagt, at nu skal vi sikre dem.
Der står jo ikke alle færger i det her.
Det gør der jo ikke.
Altså »Bornholm« er f.eks. ikke med af gode grunde.
Men hvis man havde kunnet sige, at jamen vi kan godt dokumentere, at vi er så nogenlunde trygge ved, at det vil være til skade for de andre, hvis ikke de får lov til at bruge et udbud, så var det et godt udgangspunkt.
Men vi sender faktisk regeringen af sted med det nu.
De har været af sted med det før, og de vandt det ikke.
De har været svage forhandlere, og der er ikke andet end det mindst tænkelige.
Jeg vil da i hvert fald spørge hr. Martin
Lidegaard, om han ikke er enig i, at hvis de får noget, der overhovedet er mindre end det, der ligger her, så har vi faktisk en meget dårlig situation, og så er det bedre at sørge for, at den bliver prøvet ved domstolen, end at man lader de øer gå nedenom og hjem.
Martin Lidegaard (RV), 2004-01-15:
Det er jo utrolig vanskeligt at vide, om der er nogen, der vil byde, før man har lavet et udbud.
Vi ved om de små - vi har haft en række af dem i udbud - at det jo viste sig klokkeklart, at der ikke var nogen, der ville byde på dem. Derfor synes jeg, det er helt logisk at lave den kobling, så det for de resterende små, der ikke har været i udbud, men som har nogenlunde samme størrelse, gælder, at de så ikke omsonst sendes i udbud.
Det er vi allesammen enige om.
Så er der de store, og det er fuldstændig rigtigt, at »Samsø« og, havde jeg nær sagt, hver enkelt af de her ruter jo næsten har deres egen historie, og netop af den grund er det jo også svært at lave en slags undersøgelse af, om nogle vil byde.
Det er jo det.
Hvis man skulle gøre det, skulle det jo være det, man kunne kalde en form for afgivelse af interessebud, men det er man jo også imod i den vedtagelse, som bliver lagt frem af Enhedslisten, Socialdemokratiet og SF.
Man ønsker heller ikke en, om jeg så må sige, mildere form for runde for at vurdere, om der er en interesse, før man kaster sig ud i det store bureaukrati.
Jeg kunne egentlig godt synes, at det kunne være et meget fornuftigt sted at lande også med de store færger, at man foretog en sådan.
Margrete Auken (SF), 2004-01-15:
Det lød nu da, som om man kunne tro, at Det Radikale Venstre siger, at de ser EU-reglerne, som om de næsten er lavet af Gud.
Det vil sige, at man ikke skal forsøge at lave dem om.
Men vi er jo i forhandling i øjeblikket, der sker noget i øjeblikket, men jeg synes ikke, at regeringen spiller tilstrækkelig stærkt ud.
Vi har kun fået et meget forvirret billede af de tre sidste ruter og ikke en klar melding om, at alt tyder på, at det er til gavn for de tre-fire ruter, at de kommer i udbud.
Samsøruten har en anden baggrund, den er en del af Storebæltsforliget, så jeg ved ikke rigtig med den.
Jeg synes, vi skal være sikre på, at vi ikke bare sender Læsøboerne ud i noget snavs, fordi vi ikke gør vores arbejde ordentligt.
om han dog ikke vil være lidt åben over for, at man måske lige tænkte sig om; om vi ikke kan få lidt bedre belæg for det end bare at lave det, altså hvor vi prøver os frem, og så ser, hvor det går galt.
Martin Lidegaard (RV), 2004-01-15:
En stor del af tiden i dag har været brugt på at diskutere, hvad historien er i den her sag.
Det vil jeg ikke gøre mig klog på, dels fordi jeg ikke har været trafikordfører i mere end 2½ år, dels fordi jeg må sige, at for mig lyder det
umiddelbart, som om både den tidligere og den nuværende trafikminister har arbejdet ganske ihærdigt på at undgå den groteske situation, at meget små færgeruter skal igennem et stort bureaukrati uden nogen som helst mening, og at der er bred enighed i dette Folketing om, at vi skal have fritaget de små færger med under 100.000 passagerer, eller som ligger under 1 mio. euro.
Så er der diskussionen om de færger, som ligger over 1 mio. euro, som ligesom har været det andet ben i diskussionen.
Jeg vil gerne sige, at der har vi jo lidt erfaring.
Der er tre af dem, der aldrig har været i udbud,
herunder
Læsøfærgen, men der er også et par af dem, der har været i udbud, hvor der rent faktisk er blevet budt
Det vil sige, at udbuddet dog har givet mening.
Derfor er det umiddelbart Det Radikale Venstres holdning, at vi ikke kan se, hvorfor Læsøboerne f.eks. ikke skulle have lov til at få prøvet, om de kan få en billigere og bedre færgebetjening gennem et udbud.
Så er det klart, at når man så har prøvet at lave udbud på de tre sidste, og det skulle vise sig, at der ikke er nogen, der byder, ud over staten, så har man jo en sag, hvor man kan gå ned og sige til Kommissionen, ligesom vi har gjort det i forhold til de mindre færger: Der kan I se, der er ikke nogen, der byder, er det så ikke meningsløst?
Men jeg må sige, at det er omvendt med de større færger.
Vi ved altså, at der er nogle, der har budt på bl.a. Samsøfærgen, så synes jeg da, det er værd at prøve, for man kan altså få gode resultater ud af det for passagererne.
Det må også gælde for den kollektive trafik, at vi forsøger at optimere brugen af pengene så godt som muligt.
Det Radikale Venstre støtter altså op om den forhandlingslinje, der er i EU, og vi forventer, at ministeren lever op til alle de løfter, han har givet i dag.
Vi kan ikke støtte forslaget til vedtagelse fra hr. Keld Albrechtsen, hr. Niels Sindal og fru Margrete Auken, fordi de netop siger, at al færgetrafik pr. definition skal undtages for udbud.
Hvis det viser sig, at det er omsonst, vil vi være med til, at de undtages, men ikke før.
Derudover er det os også meget magtpåliggende, at det selvfølgelig sker i fuld overensstemmelse med EU-reglerne.
På den baggrund vil vi støtte det af regeringen og Dansk Folkeparti fremsatte forslag til vedtagelse.
Gudrun Laub (V), 2004-01-15:
Jeg er selvfølgelig helt bekendt med, at der er mange vælgere, som er bosat i udlandet, som gerne vil stemme til folketingsvalg, selv om de er bosat i udlandet.
Det her er så et supplement, hvor man ud over midlertidigt ophold i udlandet også kan stemme, selv om man har et kortvarigt ophold i udlandet.
Her er det altså i 2 år, at det er en yderligere mulighed, når det er et kortvarigt ophold i udlandet, hvor man ikke behøver at have nogen speciel begrundelse, sådan som det er efter stk. 2, hvor de persongrupper, som hr. Poul Nødgaard omtalte, kommer ind.
Med forslaget her skulle der være ca. yderligere 1.000 personer ud over dem, der kan stemme i dag, som kan komme i betragtning til at kunne stemme til folketingsvalg.
Jytte Wittrock (S), 2004-01-15:
Jeg vil gerne give tilsagn om, at vi går ind i udvalgsarbejdet så seriøst, at hvis vi finder andre skønhedspletter end dem, vi har været i stand til at finde nu, vil vi være med til at grave til bunds i det.
Vi vil have et ordentligt resultat, selvfølgelig vil vi det.
Søren Søndergaard (EL), 2004-01-15:
Jeg må tilstå, at jeg faktisk tror, at Det Radikale Venstre er betydelig mere forhippet på det her udbud, end måske hr. Keld Albrechtsen gav udtryk for.
Hvorfor skal det stoppe der?
Man har nogle erfaringer, men der kan jo komme nye udbydere, og der kan jo komme nye færger, og der kan komme nye folk forbi, som har lyst til det.
Hvorfor skal der ikke være et konstant udbud også af de mindste færger til småøerne, hvis det virkelig er sådan et vidundermiddel og der åbenbart ikke er noget problem i at lave udbud, for det koster åbenbart ikke noget?
Eller koster det noget at lave udbud?
Og hvem skal så betale det?
Det er jo så godt med de her udbud.
Poul Nødgaard (DF), 2004-01-15:
Jeg synes, det på sin vis var en glimrende tale, Venstres ordfører holdt, men jeg synes, at Venstre har et kæmpe problem i relation til det her lovforslag.
2 år, og hvad står der i regeringsgrundlaget?
Så har man gjort det nu, at man har kastet det i hovedet på nogle juridiske eksperter.
Men der er ingen, der siger, at det er dem alene, der ved, om det er 2 år, 10 år eller 12 år.
Derfor vil jeg godt spørge Venstres ordfører, om Venstre ikke har det lidt slemt med at møde op med et lovforslag her i dag, der overhovedet ikke på nogen måde lever op til noget som helst af det, man har lovet vælgerne.