Morten Homann (SF), 2004-03-26:
SF var imod regeringens oprindelige forslag om skattelettelser, dels fordi de var delvis ufinansierede og dermed ville føre til, at der enten skulle afdrages mindre på gælden eller skæres i velfærden, dels fordi de var socialt uansvarligt fordelt.
Når man fremrykker skattelettelserne, løser man ingen af de to problemer.
Der er stadig ingen dækning for de checks, man udskriver, og den sociale profil er ikke blevet bedre, tværtimod kan man sige.
Med den øvelse, regeringen laver, bliver den sociale profil meget skæv.
Det er helt entydigt, at det er folk med høje indkomster, som tjener på ordningen - jo højere indkomst, desto bedre - og det er helt entydigt de lavtlønnede, som betaler.
Derfor er det heller ikke overraskende, at vi i Jyllands-Posten i dag kan læse en undersøgelse, som viser, hvordan danskerne ser på forårspakken.
Jo højere indkomst man har, jo større fordel får man, og jo større begejstring er der over forbrugsfesten.
Hvis man er en af de mange danskere, som har en årlig indkomst under 235.000 kr., er det eneste, man får ud af forårspakken, at man får lov til at betale en del af gildet.
Man får ingen skattelettelser, og man får ingen gevinster, men man får en regning i form af en mindre pension, så man kan være med til at finansiere gildet.
De lavtlønnede betaler, mens de højtlønnede får gevinsterne.
Hvis man ser på selve formålet med forslaget og læser i den fine pamflet, fremgår det - som det også er gået igen i flere indlæg fra regeringspartiernes ordførere - at formålet er at skabe beskæftigelse.
Jeg vil sige, at hvis det, man vil, er at skabe beskæftigelse, er det nok noget nær den mest ineffektive måde, man kan gøre det på.
Det er en meget dyr og meget ineffektiv måde, og der kommer kun et ganske marginalt antal nye job ud af det
, hvis altså regeringens egne beregninger holder stik - og kender jeg regeringen ret, har den ikke været for pessimistisk i sine vurderinger - så det er en ekstremt ineffektiv og ekstremt dyr måde at skabe nye job på. Hvis det havde stået til SF, var pengene i stedet målrettet blevet brugt på investeringer de steder, hvor der er brug for det: i skoler, i nye boliger og i miljøet.
Vi ville bruge pengene på at løse nogle af de velfærdsopgaver, som virkelig skriger på at blive løst inden for f.eks. uddannelse, forskning, ældrepleje og flere andre velfærdsområder.
Der er virkelig en ideologisk forskel, det er virkelig forskellige veje, man vil følge i dansk politik.
Men hvorfor har man gjort det her?
Hvis det er en ineffektiv måde at skabe job på, hvad er så forklaringen på det?
Jamen det er jo i virkeligheden fremgået af ordførernes indlæg.
Forklaringen skal findes i, at i løbet af nogle få måneder får skatteministeren den udelte glæde at få lov til at udsende nye skattekort, og det er vel i virkeligheden det, der er formålet med hele øvelsen.
Hvis vi skal være helt ærlige og skræller retorikken og statistikkerne væk, er baggrunden for øvelsen, at regeringen er trængt i meningsmålingerne - meget trængt endda - og at der er brug for panikløsninger for at få løst det problem.
Hvad kan være bedre markedsføring end at få lov til at sende et personligt brev til samtlige danskere og fortælle om de gode gaver, man vil give, selv om danskerne selv kommer til at betale regningen?
I virkeligheden kan man altså koge forslaget ned til, at det giver anledning til at sende et brev fra regeringen ud til samtlige danskere.
I udvalgsarbejdet vil jeg godt bede om en beregning af, om det frem for at lave denne øvelse i virkeligheden ikke ville være billigere simpelt hen at trykke et billede af statsministeren eller for den sags skyld skatteministeren og sende det ud til samtlige danske skatteydere med en venlig hilsen.
Jeg tror sådan set, det ville være billigere, og jeg tror sådan set også, at det ville være et lige så effektivt middel til at bekæmpe regeringens dårlige økonomiske tal, og at det stort set ville have en lige så god effekt på beskæftigelsen.