Ole Stavad (S), 2000-11-24:
Det har ligesom været antydet, at det er en usædvanlig
situation, jeg befinder mig i her, for normalt er en skatteministers opgave at skabe rammerne for at kunne opkræve de skatter og de afgifter, som skal bruges andre steder.
Det skal da heller ikke være nogen hemmelighed, at det har været overvejet noget, om det var et forslag, som trafikministeren skulle komme med, eller det var et forslag, jeg skulle komme med, men trafikministeren og jeg blev enige om, at da Told og Skat i forvejen er involveret, var det nok også, apropos talen om bureaukrati, mest hensigtsmæssigt, at jeg fik mulighed for at komme med et lille, godt forslag.
Jeg vil godt gøre opmærksom på, at det selvfølgelig er et forslag, der har det primære formål at tilskynde til, at de lastbiler, der skal køre i en årrække fremover, og som anskaffes i den kommende tid, får den bedst mulige miljønorm, og at vi, så godt vi kan, prøver at undgå de skadevirkninger, som trafik jo nu engang har.
Men der ligger også i det, vil jeg godt signalere, et af initiativerne i den række, som er kommet ud af nogle drøftelser, jeg har haft med Dansk Transportlogistik, altså organisationen af danske vognmænd.
har kæmpet indædt på.
Jeg må jeg sige, at det har hårde forhandlere at sidde over for, men det har også været rationelle forhandlere, ikke forhandlere, der er gået efter alt eller ingenting.
Derfor mener jeg også, at vi kan se dette initiativ i den sammenhæng og dermed også, at dem, der kommer med en saglig indstilling, som ønsker en saglig løsning, som lader sig påvirke af kendsgerninger og prøver at være med til at skabe de rette rammer for erhvervet, tager regeringen venligt imod.
Jeg skal lige nævne, at jeg lovede CD's repræsentant,
fru Sonja Albrink,
der er forhindret i at være her, at sige, at CD som aftalepartner om dette punkt af finansloven i sagens natur vil støtte forslaget.
Hr. Erik Jacobsen spurgte om leasing og brugerne.
Vi er i fuld gang med at finde ud af, hvordan vi med størst mulig sikkerhed og mindst muligt bureaukrati kan sikre, at det er de rigtige modtagere, pengene ender hos.
Vi er i kontakt med de folk, vi skal være i kontakt med, og under udvalgsarbejdet og inden forslaget når frem til tredje behandling, er jeg parat til at medvirke alt det, jeg kan, til at brugerne får gavn af det initiativ, vi her foreslår, hvad enten det kan gøres aftalemæssigt, eller vi skal justere loven.
Så kan jeg ikke lade være med at glæde mig over, at fru Jette Gottlieb tager EU-direktiverne alvorligt, for det mener
Men bekymringen for, at lovforslaget skulle udhule et EU-direktiv, synes jeg ikke er rigtig, og jeg forstår heller ikke bekymringen for, at det skulle være et skridt i modsat retning af det, som jeg tror, fru Jette
Gottlieb og jeg er enige om, nemlig at en masse transport, der i dag foregår på gummihjul, ud fra en samfundsmæssig og miljømæssig betragtning kunne foregå fornuftigere på skinner eller pr. skib
Men vi må også forholde os til det virkelige liv, nemlig at den altovervejende del af transporten rent faktisk foregår på gummihjul.
Uanset hvordan vi forsøger at indrette tingene, er de langsigtede mål, som fru Jette Gottlieb og jeg er enige om, ikke noget, der kan nås hverken i morgen eller i overmorgen, og derfor har vi taget dette initiativ, der har til formål at sikre, at den transport, der nu og også i de kommende år vil foregå på gummihjul, bliver til så ringe ulempe for miljøet, som det er muligt, ved brug af den nyeste teknik så tidligt som muligt.
Jeg har svært ved at forstå, at Enhedslisten ikke går herop på talerstolen og siger: Det er et formål, vi kan støtte uden på nogen måde at gå på kompromis eller moderere vores bestræbelser for at få de langsigtede målsætninger, vi har for transport og specielt transport over meget lange afstande, gennemført.
Jeg mener bestemt ikke, at fru Jette Gottlieb og Enhedslisten kan finde nogen begrundelser for at være imod forslaget, ikke så meget som et halmstrå, og med tanke på den velovervejethed, som Enhedslisten og fru Jette Gottlieb normalt behandler forslagene med, vil jeg opfordre til, at man lige prøver at tænke sig om en gang til.
Så skal det i øvrigt siges, at med hensyn til forholdet til EU og EU-direktiverne er dette et forslag af en sådan karakter, at det skal notificeres, dvs. at vi skal have accept på, at vi overholder statsstøttereglerne og bestemmelserne om lige konkurrencevilkår.
Det er min klare opfattelse, at det gør vi, fordi der skal betales merpris for miljømæssigt mere rigtige lastbiler, indtil de bliver obligatoriske den 1. oktober 2001.
Jeg forstod, at hr. Kim Behnke på trods af sine kritiske bemærkninger trods alt ville ende med at stemme for.
Det takker jeg for, og så skal jeg sige til hr. Kim Behnke, at det, hr. Kim Behnke efterspurgte, er sådan set det, regeringen har gjort.
Hvis vi tager den almindelige registreringsafgift for de biler, der opfylder de bedste miljønormer i forhold til brændstofforbruget, har vi jo lavet en løsning, der foreløbig rækker, så vidt jeg lige husker, frem til 2005, men problemet er, at det er meget svært at anvende det værktøj at lempe afgiften på en bil, der ikke betales afgift af.
Derfor bliver redskabet til at nå målet, når vi taler om personbiler og biler, der er omfattet af registreringsafgiften, at påvirke prisen, der står på skiltet i udstillingslokalerne, for vi kan selvfølgelig ikke give en rabat på en afgift, der ikke opkræves, da den for de pågældende lastbilers vedkommende er lig nul. Jeg glæder mig over hr. Kim Behnkes konklusion, som jeg mener er rigtig, og jeg glæder mig over at kunne sige, at den tankegang, der i øvrigt lå bag hr. Kim Behnkes bemærkninger, ikke er os fjern, idet vi i fællesskab allerede har vedtaget lovgivning vedrørende afgifterne på bilerne.
Jeg takker for en bred tilslutning i Folketinget til lovforslaget.