Ole Stavad (S), 2005-10-12:
Jeg må jo erkende, at det er et område, der optager mig bl.a. qua min fortid som erhvervsminister.
Derfor vil jeg da godt spørge ministeren, om ikke det her er en mere grundlæggende diskussion om markedskræfternes frie spil.
Det, som jeg hørte i replikken fra ministeren, var, at ministeren har tillid til, at hvis det er sådan, at vi nu har færrest muligt restriktioner overhovedet, så skal markedskræfterne nok klare resten.
Dermed er vi også på kollision med noget af det, der har været de gode, sunde erfaringer fra den nordiske forbrugerpolitik og mulighederne for, at forbrugerne i Norden får reelle valgmuligheder og ved, hvad det er, de køber og betaler for.
Jamen der er jo ikke noget som helst, der forbyder, at man annoncerer med, at folk kan købe habit og slips.
Det, der siges, er, at man ikke kan sige, at så får folk noget gratis oven i handelen – hvilket i øvrigt også er noget vrøvl.
Jeg vil bekræfte hr. Ole Stavad så langt, at der jo altid er en grundlæggende diskussion, når vi skal revidere markedsføringsloven, fordi det er en grundlæggende lovgivning.
Jeg har bestemt ikke udtalt, at der skal være så få restriktioner som muligt, og at det i virkeligheden alt sammen skulle overlades til markedskræfternes frie spil.
Hr. Ole Stavad må forstå, at jeg jo ikke er liberalist, jeg er konservativ.
Derfor mener jeg, at markedet i en vis udstrækning skal tæmmes, sådan at man f.eks. ikke kan vildlede forbrugerne, drive gæk med forbrugerne gennem dårlig markedsføringsskik og sådan noget.
Derfor er der jo en række opstramninger i det her lovforslag.
Lovforslaget indeholder flere stramninger i forhold til den gældende lov – men der er også nogle lempelser – derunder og først og fremmest de fire specialforbud, der dog er kombineret med en skærpelse af salgsfremmende foranstaltninger.
Så der er ikke nogen vidtgående lempelse i det samlede lovforslag, som jeg her har fremsat på regeringens vegne.
Jeg er sådan set
ikke specielt optaget af at sige, hvem der har gjort hvad, hvorfor og hvornår.
Men når nu ministeren tager Bodø op og lader, som om alle vidste alt, er der for det første at sige, at det under Bodømødet fremgik, at der ville blive lavet en offentlig høring hos bl.a. forbrugerorganisationer.
At det danske Forbrugerråd – glædeligvis – har reageret, uden at det skete på opfordring, at det kom engang efter sommerferien, og at det var en meget, meget, meget massiv kritik, som der efter min opfattelse ikke er taget noget som helst hensyn til, må vel også gøre, at nogle af os måske er blevet lidt mere bekymrede for, hvad det her har som konsekvens.
For det andet ved vi jo ikke engang på nuværende tidspunkt, hvilke konsekvenser det har for budgetposter osv.
Da vi mødtes i september i Karlstad, var det ikke forelagt fra Ministerrådssekretariatets side, hvad det var for nogle samleposter, og hvad det er, der ryger ud, og det er i hvert fald ikke nået mig på nuværende tidspunkt i forbindelse med det budget, vi skal færdigbehandle om 14 dage i Island.
Jeg må bare med hensyn til det med, at forslaget blev sendt i høring, sige: Det blev det altså før sommerferien.
Hvis jeg ikke bliver hængt op på en helt eksakt dato, vil jeg sige, at det var omkring den 15. juni.
Da havde samarbejdsministrene det til behandling.
Kort tid derefter mødtes statsministrene og forholdt sig til det, og derefter gik der en offentlig høringsfase i gang.
Men jeg indrømmer da, at det altid er vanskeligere at tage sådan nogle høringer, når de ligger hen over en sommerferie.
Det er også vanskeligt for organisationer, det ved vi alle sammen.
Det ændrer nu ikke ved, at de nordiske forbrugerorganisationer jo har reageret og har reageret klart lige præcis på det her.
Der må jeg så bare sige, at det, der var argumentationen hos f.eks. det danske Forbrugerråd, jo i den grad også var et fokus på at opretholde Ministerrådet som særligt ministerråd, og det er i hvert fald også den del af deres kritik, som jeg har forholdt mig til.
Hermed sluttede forhandlingen.
Lovforslaget sattes til forhandling.
Forhandling