runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ole M. Nielsen (KRF), 1998-12-10:
Jeg skal bare sige, at Kristeligt Folkeparti ikke kan stemme for de to forslag her.
Men jeg vil benytte lejligheden til at sige, at motortrafikveje er et elendigt begreb, og de motortrafikveje, vi har i Danmark i forskellige udformninger, egner sig i hvert fald heller ikke til at sætte hastigheden op på.
Men jeg forstår ikke, at motortrafikveje skal være et så forskelligt begreb.
De fleste af dem herhjemme er jo tosporede, og så afbrydes de i tide og utide, og de er med forskellige hastighedsbegrænsninger osv.
Jeg har så mange gange snakket om, at jeg ikke kan forstå, at vi ikke herhjemme har et begreb for veje, der ligger imellem almindelige tosporede veje og så motorveje,
f.eks. det svenske system, hvor man har landeveje på fire spor, to i hver retning, hvor de inderste i begge sider er til den langsomt kørende trafik, der kan trække ind.
Men det vil man altså ikke i Danmark.
De bestemmende herhjemme har i mange år ment, at man kun kunne have motorveje, hvis det skulle gå godt, og ellers skal vi have de dér æselstier, vi har, der er tosporede veje.
Beklager.
Søren Kolstrup (EL), 1998-12-10:
Og hr. Ole Donner kan ikke andet end lade være med at friste yderligere og friste og friste.
Det er ikke godt.
Og det er ikke godt, hvis man vil have et helhedssyn.
Enhedslisten afviser på det skarpeste de her forslag.
Vi skal i en anden retning, vi skal have lavere hastigheder på vore landeveje.
Det er det eneste jeg tror hr. Donner forstår.
Vi skal have lavere hastigheder af hensyn til miljø, af hensyn til trafiksikkerhed og af hensyn til fællesskabet.
Lad os lade være med at friste speederen i bund-kulturen, hr. Donner.
Ole Donner (DF), 1998-12-10:
Jeg vil godt sige til hr. Erling Christensen, at det jo ikke er mig, der har fundet på, at den formentlig skal hastes igennem.
Lovforslaget er til anden behandling på onsdag, men der er selvfølgelig også god tid til på onsdag. Med hensyn til, at det er meget svært at beregne de dér akseltryk: Hr. Erling Christensen påstår, at sådan en chauffør, der ikke engang kan regne dét ud, heller ikke kan regne en standselængde ud.
Jeg vil godt sige til hr. Erling Christensen, at jeg har 15 års erfaring som kørelærer, og man kan altså simpelt hen efter et skema regne ud, hvor lang
standselængden er i forhold til hastigheden; den ændrer sig altså ikke, medmindre man ændrer på hastigheden. Så hvis ikke man selv er så klog, at man kan regne det ud, så kan man lære det udenad efter et skema.
Erling Christensen (S), 1998-12-10:
Jamen det er måske 15 år siden, hr. Ole Donner havde 15 års erfaring som kørelærer, for det er ikke alene hastigheden, der bestemmer standselængden, det er altså også den mængde, der skal stoppes.
Så vil jeg sige til hr. Ole Donner, at den anden behandling på onsdag mener jeg at kunne huske
er anden behandling af beslutningsforslag nr. B 31.
Det behandlede vi også på udvalgsmødet i formiddags og tog beslutning om, hvordan det skulle være.
Erik Jacobsen (V), 1998-12-10:
Til den radikale ordfører vil jeg dog lige sige til det med frakendelse af kørekortet, at det er en alvorlig sag, for samtidig fratager man den pågældende person hans erhvervsmuligheder.
Så det kræver nøje overvejelse, inden man gør det.
Med hensyn til hastighedsgrænserne fortolkede jeg det sådan, at der var et positivt signal fra De Radikale.
Jeg vil så spørge under det kommende udvalgsarbejde, om vi så kan forvente, at De Radikale er positive over for en regulering af hastighedsgrænserne.
Vibeke Peschardt (RV), 1998-12-10:
Til hr. Erik Jacobsen: Jeg skulle jo nok have holdt den tale, jeg havde skrevet i forvejen, for dér stod der sort på hvidt, at vi ikke vil være med til at røre ved de hastighedsgrænser.
Hvis der er andre ting i lovforslaget, som vi skal diskutere, kan vi da godt gøre det.
Men sidste gang denne her sag blev behandlet, fik jeg sat så voldsom trumf på, at Danske Vognmænd bagefter henvendte sig til mig og sagde, at jeg havde udtalt mig grimt om vognmænd.
Så jeg har bestræbt mig på ikke at bruge de samme ord, som jeg gjorde sidst.
Men for mig er der ingen tvivl om, at store biler og høj fart er farligt, og at det er lige meget, om det er på motorveje, eller det er andre steder.
Der er også andre steder, hvor man ønsker at ændre hastighedsgrænserne, nemlig de 50 km/t på omfartsveje omkring byer osv.
De skal ikke ændres, vi har ikke ændret holdning her.
Søren Kolstrup (EL), 1998-12-10:
Det er jo ikke altid, Enhedslisten står over for at kunne sige om et forslag på det trafikpolitiske felt, at det støtter vi.
Men vi er glade for at kunne sige, at dette forslag vil vi gå meget positivt ind for, og jeg vil også godt begrunde, hvorfor vi mener, der er behov for forslaget og også gerne for et forslag, der arbejder videre efter de retningslinjer.
Vi oplever for øjeblikket, at der kommer mere og mere gods på asfalt.
Vi oplever for øjeblikket, at hele det vesteuropæiske vejnet bliver udsat for et større og større tryk, bliver mere og mere presset, og derfor er der et utrolig stort behov for hele tiden - så længe vi ikke har sørget for, at gods bliver transporteret på anden måde - dog som minimum at sikre, at der er nogle regler, der gør, at hverken chauffører eller svage bilister kommer ud i uføre.
Det handler først og fremmest om trafiksikkerhed.
Forslaget her indeholder en samlet buket initiativer, og om de fleste af dem siger vi umiddelbart, at de er korrekte.
Det er korrekt, at der skal ske frakendelse af førerretten ved hastighedsoverskridelser på mere end 40 pct., og selvfølgelig skal man også kunne frakendes førerretten, hvis der er tale om 30 pct.s overlæs.
Det handler jo om sikkerhed, det handler om, at man ikke så at sige frister chaufførerne, og derfor er der et utrolig stærkt behov for regulering.
Der er et punkt, jeg er usikker på, og det drejer sig om omlægningerne vedrørende køre- og hviletidsbestemmelserne.
Jeg ved godt, at det fremgår af bemærkningerne, at der ikke tilsigtes realitetsændringer, men en sådan formulering kan jo godt dække over forskellige tolkningsmuligheder.
Derfor vil jeg gerne have lejlighed til at studere ikke mindst fagbevægelsens høringssvar, før jeg forholder mig endeligt til det punkt.
Vi har jo oplevet, at køre- og hviletidsbestemmelserne formelt bliver overholdt, men at chaufførerne udsættes for et stadig stærkere pres på grund af den voldsomme konkurrence, der er inden for branchen.
Jeg mener, der her er et fælles problem, og at vi derfor har et stærkt behov for regulering.
Endelig står det ikke ganske klart for mig, om der i den samlede pakke indgår en forhøjelse af de tilladte totalvægtsgrænser for lastbiler, hvilket absolut ikke er Enhedslistens ønske.
Jeg vil godt minde om, at der med et EU-direktiv blev gennemført en harmonisering, som medfører en forhøjelse af den tilladte vægtgrænse, og jeg vil derfor gerne høre, om der direkte eller indirekte i det samlede forslag indgår en ændring af de danske vægtgrænser.
Men alt i alt vil jeg godt sige, at vi gerne vil støtte lovforslaget.
Vi kan se, at det er et lille skridt i den rigtige retning, og vi finder det utrolig vigtigt, at det danske Folketing ikke lader sig friste af de røster, der har været fra borgerlig side i denne sag.
Thorkild B. Fransgaard (FP), 1998-12-10:
Fremskridtspartiet ser positivt på dette lovforslag om skærpet kontrol med køre- og hviletidsbestemmelserne, og det tror jeg faktisk hele vognmandserhvervet også gør.
Den største del af vognmændene er jo seriøse mennesker, der allerede overholder de bestemmelser, der er, og de ser selvfølgelig gerne, at de bliver ført ud i livet som helhed.
Men der er mange ting ved lovforslaget, vi meget gerne vil være med til at tale om i udvalget.
Lovforslaget skulle jo helst handle om sikkerhed og ikke være en straffeekspedition mod vognmandserhvervet.
Ifølge lovforslaget strammes der vældigt op med hensyn til, hvad straffen bliver for at overskride hastighedsbegrænsningerne.
En overskridelse på 40 pct. vil medføre, at man mister sit kørekort.
Det mener vi er for restriktivt, og det bør ændres på en eller anden måde.
Her tænker jeg ikke på, hvis man overskrider 70 km/t med 40 pct.
Det giver i alt 98 km/t, men det er ikke aktuelt, for langt de fleste lastbiler er jo i dag udstyret med en fartspærre, som bliver slået til ved 90-95 km/t.
Nej, problemet med en overskridelse på 40 pct. opstår ved en hastighedsgrænse på 50 km/t, for så vil der jo ifølge lovforslaget ske det, at hvis man kører 70 km/t, kan man miste sit førerbevis.
Det ville også være helt i orden, hvis der var en, der tillod sig at køre så stærkt i et tæt bebygget område.
Men tænker man nu på indfaldsvejene og omfartsvejene ved vore byer, er det jo sådan, at almindelige biler må køre 80 km/t og lastbilerne kun 50 km/t.
En anden ting er med hensyn til den skærpede straf for overlæs.
Her kan jo ske det samme, for ved bare 30 pct. overlæs kan man også miste sit kørekort.
Det mener vi også er for restriktivt, for det er ikke altid lige nemt for en vognmand at føre kontrol med, hvad han har på lastbilen, selv om han burde gøre det.
Selvfølgelig skal de vognmænd, der ikke overholder reglerne for, hvad de må have med af last, have en bøde.
Men jeg kunne forstå på mødet i Trafikudvalget, at det er noget, vi kan tale om.
En sidste ting, jeg vil nævne, er med hensyn til, at i § 1, pkt. 12, står der, at man kan tilbagekalde en tilladelse, hvis den pågældende skylder det offentlige 100.000 kr.
Jeg vil godt sige her til sidst, at da jeg læste det, syntes jeg nok, det lød lidt skrapt, og tænkte, om vi ikke kunne få defineret, hvad det er, man skal skylde det offentlige.
Man skulle jo nødig risikere at miste sin tilladelse, fordi man ikke har fået betalt sin skat, men det er også noget, vi må se på.
Men generelt kan jeg altså sige, at Fremskridtspartiet vil gå positivt ind i arbejdet.
Det er noget, vi selvfølgelig bør gøre som politikere, men jeg er sikker på, at også vognmandserhvervet er interesseret i at få nogle gode regler at gå frem efter, så jeg ser frem til et godt samarbejde om lovforslaget i Trafikudvalget.
Thorkild B. Fransgaard (FP), 1998-12-10:
Fremskridtspartiet kan støtte lovforslag nr. B 48, hvor der er tale om at sætte hastighedsgrænsen op fra 110 km/t til 120 km/t på motorvej.
Hvorfor vil vi være med til det?
Ja, det er af to hensyn.
Det ene hensyn går på at få trafikken afviklet ikke bare hurtigere, men også mere glidende på motorvejene.
Det er den ene ting.
Men den anden grund til, at vi vil være med til det, er af miljøhensyn, for som det er i dag - og det har det været de sidste mange år - så er det sådan, at alle nye bilers motor er med elektronisk indsprøjtning og er indstillet således, at der netop er det mindste CO2-udslip ved den hastighed, vi taler om.
Så for miljøets skyld vil vi støtte B 48.
Med hensyn til beslutningsforslag nr. B 49 er vi mere betænkelige ved at sætte hastigheden op til 100 km/t på motortrafikveje.
Det vil vi ikke umiddelbart støtte her ved førstebehandlingen, men se nærmere på under behandlingen hen
ad vejen
Men B 48 kan vi ikke se der er nogen begrundelser for at stemme nej til.
Det kan vi støtte.
Margrete Auken (SF), 1998-12-10:
Jeg har to små bemærkninger, og ministeren behøver i og for sig ikke at svare på dem nu; men vi skal have svar på, hvor meget Rådet for Trafiksikkerhedsforskning laver, om det er på niveau med det, en havarikommission ville gøre.
Hvis der foregik et sådant arbejde, ville det vel også have skinnet igennem i de undersøgelser, der har været lavet, og som er baggrunden for det papir, Danske Vognmænd har sendt til os.
Af det papir fremgår det nemlig ikke, at der foreligger undersøgelser, der er ret meget bevendt, der er kun nogle skøn og nogle statistikker.
Og så vil jeg på baggrund af ministerens noget nedslående konklusion om miljøet spørge: Det er vel meningen, at loven skal overholdes?
Jeg tror egentlig bare, det var en lapsus, fordi man har så svært ved at snakke miljø i Trafikministeriet; man tænker bare sådan af gammel vane, at det ikke kommer med.
Ministeren gik herop og sagde, at man i al nøjsomhed ikke turde regne med det, men hvis Rigspolitichefens tal er rigtige, er der altså en ret stor miljøgevinst.
Ministeren behøver ikke at gå herop og sige, at selvfølgelig skal loven overholdes, for jeg går ud fra, at det var et forsøg på at sige et eller andet sødt til mig.
Det var bare lidt uhyggeligt.
Ole Donner (DF), 1998-12-10:
Ministeren nævnte i sit svar til hr. Fransgaard, at det, at man tager køretilladelsen fra folk, der skylder det offentlige penge, er en gammel bestemmelse.
Jeg vil gerne spørge ministeren, hvordan man har tænkt sig at administrere den bestemmelse, og jeg vil gerne spørge ministeren, om man administrerer kørselstilladelser til kollektiv rutekørsel på samme måde.
Jeg mener, at når et stort kollektivt trafikselskab skylder et millionbeløb til staten, bliver der ikke grebet ind over for det, og man fratager ikke nogen kørselstilladelse, så jeg vil gerne spørge ministeren, om der skal administreres på den måde, som er anført i loven, eller om der skal administreres, ligesom man gør over for den kollektive trafik.
Sonja Mikkelsen (S), 1998-12-10:
Jeg kan bekræfte fru Margrete Aukens opfattelse af, at der hensigten, at loven skal overholdes;
det er klart.
Og så kan jeg sige til hr. Ole Donner, at på dette område skal der forvaltes på samme måde, som der er blevet hele tiden.
Disse to beslutningsforslag, vi her har til behandling, skal skabe mulighed for en forhøjelse af hastighedsgrænsen på motorvej fra 110 km/t til 120 km/t og på motortrafikvej fra 90 km/t til 100 km/t. I anledning af de fremsatte forslag kan jeg oplyse, at hastigheden på motorveje sidste gang blev ændret den 1. maj 1992, hvor den generelle hastighedsgrænse blev hævet fra 100 km/t til de nuværende 110 km/t.
Der har ikke været en tilsvarende ændring for motortrafikveje, men jeg kan oplyse, at det fremgår af undersøgelser og statistikker på området, at der er en ganske nær sammenhæng mellem antallet af ulykker og fart.
Jeg tror, det var fru Vibeke Peschardt, der i den forrige debat sagde, at store biler og høj fart er en farlig cocktail.
Rådet for Trafiksikkerhedsforskning har oplyst, at det fremgår af undersøgelser, som er foretaget af Vejdirektoratet, at tendensen går mod stigende hastighed på motorvejene.
Det fremgår samtidig af oplysninger fra Danmarks Statistik, at antallet af ulykker på motorvejene ligeledes er stigende, såvel absolut som relativt, i en periode, hvor ulykkestallet generelt set i øvrigt har været faldende.
På baggrund af regeringens handlingsplan »Hver ulykke er en ulykke for meget« og som en følge af den tætte sammenhæng mellem fart og antallet af ulykker kan regeringen ikke tilslutte sig de stillede forslag om at forhøje hastighedsgrænserne på motorvejene respektive motortrafikvejene.
Erling Christensen (S), 1998-12-10:
Jeg har såmænd ikke så meget at tilføje til det, trafikministeren lige har sagt.
Forslagsstillerne skriver, at en forøgelse af hastigheden efter deres opfattelse samlet set vil medvirke til en bedre trafikafvikling med færre uheld til følge.
Nu er motorvejene jo de sikreste veje, men hvorfra ved forslagsstillerne, at en forøgelse af hastigheden giver færre uheld?
Og hvad betyder det i øvrigt for miljøet?
CO2-emissionen vil jo stige ved en stigende hastighed.
Trafikforskningen og vel også den barske virkelighed på biluheldssteder fortæller entydigt, at en ensidig forhøjelse af hastigheden betyder flere uheld og dermed flere tragedier, flere dræbte, lemlæstede og handicappede.
Og hvad med påstanden om, at det virker mindre stressende at køre stærkere?
Det er vel en påstand, som forslagsstillerne vel heller ikke selv rigtig tror på og måske slet ikke er i stand til at sandsynliggøre.
Jeg tror heller ikke, at det er det øjeblikkelige vinterføre, der får forslagsstillerne til at fremsætte forslaget, for så vidt jeg er orienteret, er hastighedsgrænsen på de tyske motorveje i øjeblikket 60 km/t. B 48 kan vi ikke støtte fra Socialdemokratiets side, og med hensyn til B 49 ser jeg, at der bruges de samme begrundelser som i B 48, og derfor vil jeg også bruge de samme begrundelser, som jeg brugte ved B 48, til at fortælle, at vi heller ikke kan støtte det forslag.
Erik Jacobsen (V), 1998-12-10:
Efterhånden som vores vejnet er ved at være fuldt udbygget - her tænker jeg navnlig på færdiggørelsen i store træk af vores motorvejsnet og på bilernes udvikling, også hvad angår det rent færdselssikkerhedsmæssige - føler vi nu i Venstre, at tiden er kommet til at se nærmere på de hastighedsgrænser, som vi opererer med i Danmark.
Disse grænser trænger til at blive harmoniseret, så de tilpasses vores naboers og EU's normer.
Om det nøjagtig skal være de grænser, som fremgår af beslutningsforslagene, vil jeg ikke her tage stilling til, og hvad angår regulering af hastighedsgrænser på motortrafikveje, vil vi først have analyseret uhelddsstatistikken, da vi ved, at netop på denne kategori af veje er der sket mange alvorlige uheld.
Vi vil derfor afvente de høringssvar og deputationer, der eventuelt måtte komme under det kommende udvalgsarbejde, inden vi lægger os fast på de forskellige grænser.
Men Venstre vil gå ind i det kommende udvalgsarbejde med en positiv indstilling til disse to beslutningsforslag.
Margrete Auken (SF), 1998-12-10:
Nå, det var jo alligevel så usynligt igen at blive for De Konservative!
Det er hjerteløst.
Dansk Folkeparti er kun optaget af én ting: Hvordan kan vi fiske stemmer?
Og hvad er det, de siger?
De siger: Vi er skingrende ligeglade - det har vi jo hørt bl.a fru Pia Kjærsgaard sige i dag - med statistikker.
Hvis vi kan gå ud og puste til følelser, er det vel det bedste.
Det er altså ikke metoden.
Og man er bedøvende ligeglad med, at vi kan vise statistikker, der viser, at chancen for eller risikoen eller faren for, eller hvad vi nu kalder det, at de gamle kommer noget til sådan på gaden, er minimal. Det sted, hvor vi virkelig har et voldsproblem - to dræbte om dagen, mange tilskadekomne, unge mennesker - dér kommer dette hjerteløse parti igen og siger: Jamen det føler eller synes folk ikke rigtig - jo desværre også lidt ligesom hr. Erik Jacobsen før, han følte heller ikke rigtig, eller han følte, at nu var det vist på tide, at man følte i Venstre, at nu måtte der vist gøres et eller andet, ja, jeg var lige ved at sige ved de faldende tal, for vi har trods alt også set bedre tal for trafikforholdene, så nu skulle vi sådan se, om der ikke var plads til lidt flere ulykker på motorvejen.
Jeg synes, det er rystende forslag, der er lagt frem.
Al statistik viser, at det vil medføre flere meget alvorlige ulykker, og ikke desto mindre ser vi de forslag her.
Der er kun ét ord for det.
Det er »hjerteløst«.
Jeg synes, det er et ækelt parti, der fører kampagner på den måde.
Ole Donner (DF), 1998-12-10:
Efter at fru Margrete Auken var begyndt på sit indlæg, kiggede jeg op på tavlen for at se, hvad det egentlig er, vi behandler.
Det er så to beslutningsforslag om en forhøjelse af hastighedsgrænser.
Men fru Margrete Auken indskrænker sig til at tale om et hjerteløst parti - fru Pia Kjærsgaard har åbenbart generet fru Margrete Auken i dag - og noget med statistikker, men jeg forstår godt, at fru Margrete Auken har svært ved at finde ud af de her ting, hvis hun ikke engang gider læse forslagene, men alene siger, at det er et hjerteløst parti.
Så må jeg sige: Okay, hvis vi siger, vi er det, så er det trods alt bedre at være hjerteløs end hovedløs.
Vibeke Peschardt (RV), 1998-12-10:
Nu skal jeg ikke rigtig blande mig i debatten omkring det følelsesladede her, men jeg kan jo ikke lade være med at sige, at i dag er jo 50-året for menneskerettighederne, og når man læser de to forslag, som Dansk Folkeparti har fremsat her, skulle man jo tro, at det var en menneskeret at køre stærkt.
Altså øget hastighed på motortrafikveje og øget hastighed på motorveje.
Det vil overhovedet ikke være rigtigt at gøre det, for man ved - og her bliver jeg altså nødt til at tage fat i statistikkerne, og jeg har også nogle tal med - at i 1992 blev der skadet 257 personer i trafikken, og i 1996 var antallet 375, og samtidig er antallet af dræbte i samme periode steget fra 13 til 31.
Det er mere trafik, og det er mere fart.
Vi vil ikke være med til det.
Ole M. Nielsen (KRF), 1998-12-10:
Jeg beder kun om ordet igen, for at der ikke skal herske nogen tvivl om, hvad jeg mener.
Jeg mener bestemt ikke, at det, at der er konkurrence i erhvervet, giver vognmændene et alibi for at gå på akkord med reglerne, absolut ikke.
Jeg mener bare, at vi i vores opfølgning, vores kontrol af reglerne i praksis skal støtte de gode imod dem, der vil gå på akkord med sikkerheden, og det gør vi altså ikke, hvis vi bare lader fem og syv være lige med en for slap kontrol.
Så bliver det nemlig den laveste fællesnævner, der kommer til at gælde, og vi må altså støtte dem, der ønsker at gøre tingene på en ordentlig måde.
Anne Baastrup (SF), 1998-12-10:
Der er tre ting i det her lovforslag, som jeg vil kommentere på SF's vegne:
Ministeren har redegjort for dansk rets meget vidtgående krav, hvis man skal undgå at blive dømt for medvirken
: Den kvinde, der har strikket elefanthuen, kan i virkeligheden efter dansk ret dømmes for medvirken til bankrøveri, hvis det kan bevises! Alt i alt læser jeg forslagsstillernes forslag således, at man ønsker at droppe kravet om forsæt.
Ganske vist er der visse krav med hensyn til, for hvilken type kriminalitet man skal droppe kravet om forsæt, men jeg har vanskeligt ved at læse det på anden måde, også fordi forslagsstillerne tager fat i netop Blekingebandesagen.
Både ministeren og fru Dorte Bennedsen var inde på det, og nu vil jeg læse op, hvad det var, de juridiske dommere skrev: »Det må imidlertid efter de juridiske dommeres opfattelse efter alt foreliggende, herunder den hurtige udvikling af begivenhedsforløbet i Købmagergade, anses for overvejende betænkeligt at antage, at gerningsmændene til røveriet har været indforståede med, at man eventuelt skulle skyde med overvejende risiko for at dræbe en eventuel forfølger.« Man kan altså ikke konstatere forsæt til medvirken, og SF kan ikke under nogen omstændigheder støtte, at kravet om forsæt i straffelovens forstand droppes. Så har jeg et suk: Forslagsstillerne har lært, at vi går ind for kvalitet i lovgivningsprocessen - der er ikke et øje tørt - og derfor foreslår forslagsstillerne, at Straffelovrådet skal ind i billedet.
Men det, man reelt gør, er, at man pålægger Straffelovrådet
at komme med en ganske bestemt løsning; der kan være variationer af løsningen, men målet skal være klart. Det synes jeg er at se ned på Straffelovrådets medlemmer og ikke at anerkende, at Straffelovrådet rent faktisk består af fornuftige og tænksomme folk: Man lægger præcis op til, hvordan det skal være; man har et facit.
Det er ikke acceptabelt.
Og så har jeg et stilfærdigt spørgsmål til forslagsstillerne.
Lige præcis i dag er det jo ganske interessant, hvordan vi forholder os til menneskerettighederne:
Det anføres i forslaget, at Straffelovrådet skal overveje, »hvordan det angivne mål kan nås, uden at væsentlige retssikkerhedsgarantier krænkes, herunder forskrifterne i artikel 6 i den europæiske menneskerettighedskonvention.«
Hvad er det for væsentlige retssikkerhedsgarantier, forslagsstillerne ønsker skal tilsidesættes?
Pia Kjærsgaard (DF), 1998-12-10:
Det er altså nogle gange, det er skidt at komme i selskab med Socialdemokratiet, SF, Det Radikale Venstre og Enhedslisten.
Og jeg synes her først på dagen, at det var noget af en katastrofe, at Kristeligt Folkeparti lod sig overtale, men at Fremskridtspartiet også har ladet sig overtale, det er deres problem.
Jeg synes bare, det er lidt trist, at borgerlige partier ikke kan stå sammen om det retspolitiske, og jeg synes, det er sørgeligt, som det ser ud nu, hvor Fremskridtspartiet er hoppet med på hr. Jann Sjursens forslag til vedtagelse.