runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ole Sohn (SF), 2002-05-28:
Nu kan der jo opstå visse problemer, når man som minister henholder sig til et forberedt svarindlæg og dermed kommer til at forholde sig til noget, som ikke er blevet sagt.
Jeg mener ikke på noget som helst tidspunkt, at jeg skulle have sagt, at regeringens holdningsskift er et udtryk for udemokrati, eller at have citeret eksperter forkert.
Jeg har faktisk slet ikke citeret eksperter i denne her sammenhæng, så den forberedte svartale kunne man godt have undværet. Det, der er sagens kerne, er sådan set bare, at der har været en fælles forståelse - i øvrigt også inklusive Det Konservative Folkeparti - før valget for, at man tidligere havde en kompensationsordning for den analoge kopieringsmulighed, som skulle kunne give op til 100 mio. kr.
Det var det, der var beregnet af Kulturministeriet.
Det blev så aldrig det niveau, fordi den digitale kopiering begyndte at tage over.
Så skulle kompensationen naturligvis være højere end det beløb, og det var også det, der lå i det betænkningsbidrag, hvor et flertal erkendte det, hvor De Konservative og Venstre ikke var med, men hvor Dansk Folkeparti var med.
Når jeg henholdt mig til, hvad den daværende konservative ordfører sagde, var det blot, fordi han under debatten i forrige samling sagde, at der skulle gives en reel kompensation også for digital kopiering.
Og det sker ikke.
Brian Mikkelsen (KF), 2002-05-28:
Nu er det jo, har jeg konstateret ved flere lejligheder, åbenbart svært for hr. Ole Sohn at acceptere, at vi lever i et demokrati, et demokrati, hvor et flertal af Folketingets partier har én mening, som ofte er modsat den, hr. Ole Sohn står for.
Men når man har en anden mening end hr. Ole Sohn, så er det udemokratisk, at man skifter holdning.
selv om hr. Ole Sohn ved flere lejligheder har skamredet, har citeret forkert, citeret
direkte forkert, hvad forskellige politikere har stået for i forskellige debatter, hvad eksperter har sagt ved høringer, så må jeg konstatere, at fra regeringens side har vi lavet en ordning her, som ganske enkelt er enestående, unik i hele verden.
Vi sikrer en kompensation, en fair kompensation, for det rettighedstab, man som kunstner har, ved at man får kopieret sine produkter.
Se, det er jo enestående og unikt, for inden for alle mulige andre brancher - lad os tage softwarebranchen, lad os tage spilbranchen - er det sådan, at når man får kopieret et produkt, får man ikke nogen kompensation.
Men fordi vi erkender, at kunstnerne står i en helt speciel situation, og fordi vi vil værne om ophavsretten - det er jo, hvad skal man sige, en borgerlig dyd, at man værner om ophavsretten - så vil vi kompensere på et niveau, som ikke på nogen som helst måde er ringere end sidste år og forrige år og forrige år igen osv., men et niveau, som hedder 40-60 mio. kr.
Det er valgt, fordi man fik 40 mio. kr. sidste år.
Hvis vi så lander på 60 mio. kr. i år, siger mit hoved mig og den måde, jeg regner på, at det er 60 pct. mere end 40 mio. kr., det er 20 mio. kr. mere, end man fik i 2001.
Det er altså en stigning i forhold til, hvad man kan ende på i kompensation til kunstnerne.
Blot for at sige det heroppefra: Det er afgørende for regeringen, at kunstnerne får kompensation for deres rettighedstab.
Vi synes, at det er afgørende vigtigt, at man som kunstner har ophavsret, og det har vi villet være med til at sikre som en selvfølgelighed.
Derfor er vi landet på det niveau, vi er, og det gør vi i erkendelse af, at kunstnerne yder et værdifuldt stykke arbejde for det danske samfund.
Ole Sohn (SF), 2002-05-28:
Det mente den daværende ordfører for De Konservative, hr. Brian Mikkelsen, var helt afgørende.
Siden hen er der skiftet regering, og kulturministeren har en helt anden opfattelse.
Han mener faktisk, at det er fair, at man giver en lavere kompensation, og derfor har regeringen spillet ud med, at der ikke skal gives kompensation for den kopieringsmulighed, der er blevet skabt, af digitale midler.
Det er ganske uhørt, at man på den måde frarøver kunstnerne et reelt vederlag, som de rettelig har krav på.
Man kan selvfølgelig forvente, at et parti, som kommer fra opposition til regering, foretager den slags uforståelige skift.
Men vi er også i den situation, at der i forrige samling var et meget bredt flertal for at sikre, at der skulle gives kunstnerne en reel kompensation for den digitale kopieringsmulighed, et flertal, som bestod af alle Folketingets partier eksklusive Venstre og De Konservative, hvilket også ville sige inklusive Dansk Folkeparti.
De har nu i den nye position, de har fået her i Folketinget som parlamentarisk grundlag for den nuværende borgerlige regering, skiftet opfattelse.
Og vi er i en situation, at hvor der tidligere har været en klar erkendelse af, forståelse for, at kunstnerne, som mister millioner af kroner, mange millioner kroner, som følge af den digitale kopiering, skulle for at kunne følge med den udvikling, der følger af den kopieringsmulighed, have en kompensation, som ligger et sted mellem 100 mio. kr. og 200 mio. kr.
Det var noget, som Kulturministeriet skulle beregne.
Men Dansk Folkeparti har givet regeringen tilsagn om, at man skal sætte kompensationen ned til et sted mellem 40 mio. kr. og 60 mio. kr.
Det er en ganske uhørt situation, man er kommet i, hvor et Folketing med så bredt et flertal laver en lovændring, hvorunder man giver en garanti for, at de, der bliver berørt, naturligvis skal kompenseres.
På grund af et valg skifter så to af partierne markant om.
Det er ganske enkelt uforståeligt, men sådan er det politiske liv, og det må man erkende.
Det er sådan, at man ikke altid kan stole på, hvad folk siger før valget og efter valget.
Når jeg nævner det her, er det også mere af hensyn til eftertiden.
Den debat må den nuværende kulturminister selvfølgelig tage med kunstnerne, og vi andre skal nok bidrage til, at det også kommer frem i offentligheden.
Svend Aage Jensby (V), 2002-05-28:
Jeg føler trang til at takke Venstre, Socialdemokratiet, Dansk Folkeparti, Det Konservative Folkeparti, Det Radikale Venstre og Kristeligt Folkeparti, altså en kæmpe majoritet, der står bag det beslutningsforslag, som vi nu stemmer igennem om få øjeblikke.
Med dette beslutningsforslag sender Danmark et klart signal om, at vi fortsat aktivt deltager i kampen mod terrorismen, nemlig ved at sende ubåden »Sælen« til det østlige Middelhav.
Det er et for dansk forsvar og for dansk international anseelse overordentlig vigtigt signal, vi hermed sender.
Derfor min tak til de partier, som står bag det.
Tove Videbæk (KRF), 2002-05-28:
Jeg er fuldstændig enig med Socialdemokratiets ordfører i, at den psykosociale indsats er meget, meget vigtig, og jeg er også enig i - jeg kan godt gentage det, som jeg sagde tidligere - at der er narkomaner i dag, som ikke bliver taget seriøst, men som bliver spist af med metadon og en kop kaffe.
Og nej, jeg har ikke noget imod den substitutionsbehandling, men det, som jeg har noget imod, er, at narkomanerne kun får metadon, men ikke nogen psykosocial støtte, ikke det mindste andet, de får bare metadonen og en kop kaffe og så farvel og tak, og så må de klare sig selv.
Det synes jeg simpelt hen er så useriøst; jeg skammer mig over, at vi behandler mennesker på den måde.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2002-05-28:
»Vi har spist narkomanerne af med metadon og en kop kaffe.«
Altså vil fru Tove Videbæk fortælle, om Kristeligt Folkeparti også ville gå imod indførelse af metadonbehandling i dag, hvis det var det, der var til afstemning, for så bliver jeg da for alvor dybt, dybt bekymret over Kristeligt Folkepartis meninger på det her område.
Der bliver sagt glidebane, der bliver sagt, at metadonbehandling bare var et tegn på, at flere og flere blev indrulleret.
Er det ikke sådan, at metadonbehandling blev indført, fordi vi havde en stor gruppe mennesker, der var sat ud på et sidespor og led stor smerte på grund af deres heroinmisbrug, og at man gav det til nogle flere og flere, fordi det rent faktisk viste sig at hjælpe?
Substitutionsbehandling med metadon er i dag den allerbedste behandlingsform, vi overhovedet har i narkotikabehandlingen i sammenhæng med psykosocial indsats.
Tove Videbæk (KRF), 2002-05-28:
Til hr. Villy Søvndal: Jamen jeg er meget enig i, at vi er meget enige i, at det er mennesker, der skal hjælpes, og vi vil næsten gøre hvad som helst for at hjælpe dem, både SF og Kristeligt Folkeparti.
Men dér stopper så enigheden, for vi mener, at behandlingstilbuddene er langtfra udbygget nok.
Der er et meget, meget stort uudnyttet potentiale, der skal bygges langt flere behandlingssteder osv., osv., som jeg sagde før, og det er jeg helt enig med den danske ekspertgruppe i.
Mange narkomaner er ikke blevet taget alvorligt i Danmark, de har fået tilbudt metadon og en kop kaffe, og det var så det.
Jeg synes, vi på en eller anden måde burde skamme os over i Danmark, at vi har behandlet narkomanerne på den måde.
For når vi sammenligner både med Schweiz og med Holland, har de dér, hvis vi ser bort fra heroinen, forsøgt med massivt psykosocialt arbejde, hjælp, støtte, og det var så noget, vi kunne begynde at tage fat på i Danmark og så udelade heroinen.
Den psykosociale hjælp og indsats tror jeg vi er helt enige i.
Karen J. Klint (S), 2002-05-28:
Jamen det, der får mig på talerstolen med en kort bemærkning til fru Tove Videbæk, er også, at det næsten lyder, som om vi andre ordførere ikke talte for forebyggelse m.v.
Jeg nævnte faktisk meget konkret i min tale her som repræsentant for hele den socialdemokratiske gruppe, at forebyggelse og stoffri behandling også er vigtig for os.
Men så er der bare nogle af os, der også synes, at de måske 250 narkomaner, der kan få glæde af en heroinunderstøttet behandling, ikke skal snydes herfor.
Da jeg skal have et spørgsmål til en kort bemærkning, vil jeg så tillade mig at sige, at i det bilag, vi har fået så sent som i dag, er der jo en model på et forsøg netop i relation til de sværeste og til målgruppen, som er beskrevet i beslutningsforslaget, og der vil jeg så spørge Kristeligt Folkeparti, om de vil være med til at genoptage debatten omkring de sværeste, uanset hvordan stemmeresultatet bliver i dag.
Villy Søvndal (SF), 2002-05-28:
Ja, jeg kan ikke lade være.
Må jeg ikke godt sige, at jeg har bare et behov for, at fru Tove Videbæk bekræfter, at de, der har været drivende i hele den behandlingsindsats, vi har gennemført gennem den sidste del af 1990'erne, har været SF.
De, der har foreslået behandlingsgarantien for narkomaner, har været SF.
Det er jo ikke det, vi skiller på.
Vi skiller på, at selv når vi har uddybet behandlingstilbuddene - og dem vil vi gerne fortsætte med - så har vi for mange mennesker, der dør.
Jeg har ikke sagt, at der ikke kan gøres mere behandlingsmæssigt.
Selvfølgelig kan der gøres langt mere behandlingsmæssigt.
Det er derfor, det bekymrer mig dybt, at vi er på vej mod et efterår, hvor der vil blive skåret dybt i behandlingsindsatsen rundt om i amterne.
Så får man altså hverken den ordentlige behandlingsindsats eller det stof, der kunne hjælpe nogle af de allerdårligst stillede.
Men jeg siger ikke det her, fordi jeg tror, at jeg kan overbevise Kristeligt Folkeparti.
For uanset hvor mange gunstige forsøg vi laver, er Kristeligt Folkeparti imod det her projekt, og sådan er det.
Karen J. Klint (S), 2002-05-28:
Det skal kun være for at hjælpe fru Rikke Hvilshøj lidt på vej.
Der er jo ingen, der siger, at finansieringen skal være i indeværende år.
Der vil gå lang tid med at undersøge, hvordan et forsøg skal designes og alt muligt andet, så det kan være, at vi er fremme ved år 2004, inden et forsøg skal etableres.
Vi plejer vel ikke allerede et par år før, når vi laver et beslutningsforslag, at have finansieringskilderne så meget på plads, som det efterlyses af Venstre?
Rikke Hvilshøj (V), 2002-05-28:
Nu tror jeg ikke, det er stedet, hvor vi skal til at forhandle finansiering, og som jeg siger, så flytter debatten sig.
Vores konklusion er i dag, at vi stemmer imod forslaget på grund af manglende finansiering.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-05-28:
Jeg må jo så læse op af svaret på spørgsmål 90, hvor der står: »Kommunen modtager den omhandlede sag om ansøgning om en byggetilladelse, og da ejendommen ligger i landzone, skal ansøgeren i forbindelse med ansøgning redegøre for, hvorfor der ikke kræves en landzonetilladelse.
Er kommunen i tvivl om, hvorvidt ansøgeren har til hensigt at opføre en aftægts- eller medhjælperbolig, kan den bede om nærmere oplysninger, herunder oplysning om navne på den eller dem, der skal bo i huset.
Det betyder altså, at der skal være en produktion, der giver basis for en medarbejderbolig, selvfølgelig.
Det svar er i hvert fald nyere end det, hr. Carsten Hansen refererer til.
Jeg må formode, at hvis der er divergens mellem dem, er man kommet til fornyet erkendelse senere i forløbet, og så må det være det, der er gældende.
Eyvind Vesselbo (V), 2002-05-28:
Umiddelbart er der ikke nogen grund til at sende denne sag tilbage til behandling i udvalget, for den har været grundig behandlet, og alle forhold er blevet belyst.
Som udgangspunkt vil jeg sige, at jeg ikke mener, at forslaget skal sendes tilbage til udvalg.
Men nu kan vi høre de korte bemærkninger og de argumenter, der kommer, og så kan vi tage stilling.
Jørn Jespersen (SF), 2002-05-28:
Jeg tror, vi er en del partier, som synes, at det er meget problematisk, at et så væsentligt spørgsmål ikke er besvaret umiddelbart før en tredjebehandling.
Det drejer sig trods alt om ganske mange ejendomme, som ligger tættere på kysten end 300 m.
Vi har stillet nogle spørgsmål om, hvad konsekvensen af en vedtagelse af det her vil være set i sammenhæng med kystbeskyttelseslinjen.
Ministeren har ikke svaret på det præcise spørgsmål.
Derfor skal jeg bede om, at behandlingen af det her punkt standses, og at sagen går tilbage i udvalget med henblik på, at de spørgsmål kan blive seriøst og ordentligt drøftet og beslutningsgrundlaget kan blive fuldstændig klart.
Vi beder altså om, at behandlingen standses, og at sagen går tilbage i Miljø- og Planlægningsudvalget.
Helga Moos (V), 2002-05-28:
Jeg er i hvert fald glad for at få at vide, at Esben Munk Sørensen bare beskriver, hvor mange der ville kunne komme.
Det er rart at vide, og det havde jeg såmænd også kunnet gange mig frem til.
Det er jo ikke særlig interessant, og det har vi jo så også fået at vide.
Det interessante er, hvor mange der så vil komme, men det kommer han jo så heller ikke med svaret på.
Det vil sige, at vi stadig væk ikke har noget svar hverken fra ministeren eller fra ham her, og hvad så?
Vi kan da ikke bruge ham her til noget.
Med hensyn til forslumningen: Jeg synes ikke, at Sønderjylland er væsentligt forslummet.
Folk tager faktisk ned og synes, der er så himmelskønt dernede, og ved alle ejendomme er der fra gammel tid lagt aftægtsboliger og medarbejderboliger.
Men er man bange for, at der kommer nogle nye, moderne boliger derud, og at det ville skæmme landskabet, hvis der kom nogle pæne derud?
Så har jeg ikke rigtig fået svar på mit spørgsmål med hensyn til de overflødige landbrugsbygninger.
Vil man helst ikke have folk der?
Eyvind Vesselbo (V), 2002-05-28:
Det bliver mere og mere interessant, for jo mere vi får snakket om denne anerkendte forsker, jo mere klart bliver
det, at det her er, som jeg sagde i mit tidligere indlæg, ét stort flop.
For nu bliver det jo ganske klart, hvilket vi jo godt vidste, inden vi kom herind, men det har egentlig været lidt skjult indtil nu, at der ikke er nogen rapport.
Fru Helga Moos har spurgt om den flere gange - der er ikke nogen rapport.
Det, vi har snakket om her, 240.000 boliger, bygger bare på en artikel, hvor man ikke har set beregningerne, hvor man ikke kender grundlaget.
Men det er åbenbart niveauet, vi skal diskutere på. Så er det jo interessant, at hr. Jørn Jespersen siger, at den eneste måde, hvorpå man kan bygge ude i det åbne land, er ved at flytte de overflødige landbrugsbygninger op på en bakketop.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-05-28:
Jeg undrer mig da også over, at der først kommer en offentlig debat, efter at en anerkendt forskningsprofessor i Aalborg tilsyneladende på bestilling har leveret en artikel.
Den debat har kunnet komme i mange måneder, og de beslutningsforslag, som ligger til grund for det her i landzonedelen, har vi fremsat 3 år i træk.
Der har været rigelig tid til en god debat.
Jeg kender ikke noget til hr. Jørn Jespersens økonomiske forhold, men jeg kunne godt tilbyde ham et kursus i økonomi og spekulation og finansiering af byggeri på landet.
Så vil jeg spørge efter det med bakketoppe og stranden.
Hvis de bygninger på bakketoppen kun handler om eksisterende bygninger, hvordan ødelægger det yderligere det åbne land, at man nu kan indrette boliger i den der landbrugsbygning, som i forvejen ligger på bakketoppen?
For det er jo i hvert fald ikke en ny bolig, man kan få lov at lægge på den bakketop der.
Men hvordan kan det ødelægge landskabet, at der nu kommer til at være mennesker i stedet for grise i den der landbrugsbygning?
Det kan jeg sådan set
ikke rigtig forstå.
Så vil jeg gerne have bekræftet, at for landbrugsejendomme under 30 ha skal der gives en landzonetilladelse, hvis det overhovedet skal være muligt at bygge medarbejder- og aftægtsboliger.
Det er ikke bare noget, man gør uden videre, som hr. Jørn Jespersen sagde i sit første indlæg her.
Og med hensyn til de andre over 30 ha skal kommunen give en byggetilladelse.
Hvordan kan kommunen give en byggetilladelse og holde til det i forhold til naboer, som eventuelt skulle være utilfredse med det
, hvis der
overhovedet ikke er tale om medarbejderbehov eller aftægt?
Jørn Jespersen (SF), 2002-05-28:
Fru Helga Moos spørger interesseret til den rapport, der er blevet nævnt masser af gange.
Det er en artikel, som ligger på nettet, og jeg skal meget gerne give fru Helga Moos et eksemplar af den.
Så har vi i hvert fald et fælles udgangspunkt for debatten.
Så bliver der spurgt, om man tager højde for forskellige ting, bl.a. de mennesker, som ikke ville bryde sig om at have sin familie tæt på.
Nej, det gør man ikke, for det, der er tale om, er, at man siger: Hvor stort er det antal, som ville kunne udnytte en tilladelse, hvis man ønsker det og ser en fordel i det?
Det er jo det, hele diskussionen har drejet sig om: Hvor stor en del af de tilladelser, der nu ligger der automatisk, vil rent faktisk blive udnyttet?
Så det tager man ikke højde for, tværtimod siger man, at det vil være et spørgsmål, der afhænger af mange forskellige forhold, lokale forhold, efterspørgsel, udbudsforhold, prisforhold, finansieringsmuligheder osv.
Og det er jo det, der ville have været rart at få belyst under debatten.
Men det har vi altså ikke kunnet få, og det beklager jeg.
Der har vi kun vores forskellige vurderinger at henholde os til.
Hr. Eyvind Vesselbo snakker om et grønt flertal.
Det var en situation, hvor det grønne flertal vendte tilbage, fordi vælgerne ønskede det, eller fordi en del af det ikkegrønne flertal i dag blev klogere i denne her sag og kunne erkende, at vi er gået for vidt og derfor ville være med til at begrænse loven. Der gik spørgsmålet så på: Kunne man forestille sig erstatning i den sammenhæng? Vil det være realistisk på samme måde, som man i 1969 måtte betale erstatning i forbindelse med indførelse af landzonebåndet?
Det er da oplagt, at når man vil indrette en overflødig landbrugsbygning til bolig eller nyopføre boliger, vil man da udfolde store bestræbelser på, at de kommer til at ligge så naturskønt som muligt, ikke alene af hensyn til udsigten i sig selv, men også af hensyn til den økonomiske værdi. Og der er det vores vurdering, at den her meget lemfældige behandling af den slags sager, der lægges op til, vil føre til, at det kan lade sig gøre i en lang række tilfælde, og at man derfor vil se boliger, der er placeret med en meget skøn udsigt, og at man vil se, at de efterfølgende bliver frastykket, og at det har givet en meget stor økonomisk gevinst.
Der er jo ikke noget problem med den økonomiske gevinst, hvis den kom flyvende ned fra himlen til nogle udvalgte.
Problemet er, at det ødelægger det åbne land.
Det er det, der generer os i det.
Så skal jeg endelig takke hr. Søren Egge Rasmussen for tilsagnet om at ville støtte en folkeafstemning.
Det er vi glade for.
Og vi synes i virkeligheden, at flertallet bag lovforslaget burde tage Jyllands-Postens leder i dag til sig, som på linje med Naturrådet og en lang række andre kredse anbefaler, at man skaber tid til en grundig offentlig debat om det her ved at trække lovforslaget til den anden side af sommerferien.
Det synes jeg sådan set ville være fornuftigt at gøre.
Søren Egge Rasmussen (EL), 2002-05-28:
Jeg er sådan set meget enig i de betragtninger, der er kommet frem.
Det ser jo også ud til, at der ikke er et flertal til at stemme lovforslaget ned.
Derfor vil jeg gerne meddele, at Enhedslisten støtter de bestræbelser på at få 60 folketingsmedlemmer med på at sende denne her lov til en folkeafstemning.
Det kan måske virke meget drastisk at ville gøre det, og der ligger jo også en meget stor opgave i at forsøge at informere befolkningen om, at de her ændringer er så drastiske.
Især når der her rejses tvivl om, hvem der har de korrekte tal angående konsekvenserne af det mulige boligbyggeri.
Derfor synes jeg, det er meget uheldigt, at man vedtager et lovforslag, hvor det er så uklart, hvilke konsekvenser det har.
Og det vil jeg hermed give tilsagn til at Enhedslisten støtter.
Eyvind Vesselbo (V), 2002-05-28:
Hr. Jørn Jespersen talte om et grønt flertal.
Det var interessant. Er det det grønne flertals vigtigste opgave at lave skræmmebilleder af den danske miljøpolitik, eller er det det grønne flertals opgave at være med i konstruktive løsninger, så vi får et godt miljø i det danske samfund?
Sådan som det har lydt hidtil, kan jeg godt give
Når man ser, hvad hr. Jørn Jespersen er citeret for i går i Politiken, så står der her: »Der kommer til at stå huse på bakketoppe og ved havet i tusindvis«, siger Jespersen.
Helga Moos (V), 2002-05-28:
Jeg er lidt nysgerrig efter at få mere at vide om den rapport.
Med hensyn til de 240.000 nye boliger er der en meget stor del af dem i eksisterende landbrugsbygninger, så vidt jeg kan forstå.
at de eksisterende landbrugsbygninger bliver anvendt?
Vi har været på Fyn for at kigge på alle de tomme stråtækte landbrugsbygninger med bindingsværk og alt det der, som turisterne så gerne vil se på.
Så har jeg spurgt Socialdemokratiets ordfører, om der i rapporten, som han åbenbart ikke kendte til, var taget hensyn
til landsbyerne - de gårde, der ligger i landsbyerne, kan jo ikke bygge ude i det åbne land - om der er taget hensyn til Sønderjyllands situation, og om der også er taget højde for dem, der hverken vil eje eller have familien omkring sig.
Er det indgået i hans rapport eller er det ikke?
Freddie H. Madsen (DF), 2002-05-28:
Vi har det i Dansk Folkeparti helt fint med, at vi, som jeg har sagt før, flytter zonemyndigheden fra amterne over til kommunerne.
Og som jeg sagde før, er det bl.a. en af disse pinde, der er med til at nedlægge amterne, hvilket vi som sagt går ind for.
Så bliver der spurgt, om vi også kan gå ind for, at man laver erhverv i de nedlagte landbrugsejendomme.
Ja, det kan vi.
Jeg kan oplyse, hvis man ikke er klar over det fra hr. Jørn Jespersens side, at Mads Clausen fra Danfoss startede i en lille garage.
Her har vi nogle mennesker, som måske gerne vil starte en virksomhed, og som har nogle ledige bygninger, som er meget billige at komme i gang i.
Vi synes fra Dansk Folkepartis side, at det vil være alle tiders at få disse mennesker ud at arbejde og få disse bygninger brugt.
Det kan ikke være rigtigt, at vi har en kapital stående i de bygninger, som vi ikke bruger overhovedet.
Derfor hilser vi det velkommen.