Peter Skaarup (DF), 2004-04-16:
I Dansk Folkeparti er vi tilfredse med, at regeringen nu er kommet med sit bud på, hvordan løsningerne skal være for Christiania fremover. Vi synes, at den politiindsats, der har været igennem mange år, og som også har været fremme under debatten her i dag, har været rigtig, og at den er blevet mere og mere målrettet og fornuftigt indrettet, sådan at hashhandelen ser ud til i hvert fald at være blevet bremset på Christiania.
Det synes vi er en fortjeneste, som regeringen skal have ros for.
Når vi så ser forslaget og regeringens udspil i øvrigt for Christiania igennem
, er der som sagt på mange måder fornuftige ting, men der er også nogle problemer, som vi vil sætte fokus på både her i dag og også under udvalgsarbejdet.
I Dansk Folkeparti synes vi, det er rigtigt, at man fjerner det, man kan kalde den kollektive ejendomsret, så det bliver sådan som i resten af samfundet, at hver enkelt ejer det, man nu ejer.
Vi synes også, det er rigtigt, at de, der vil opføre sig ordentligt på Christiania, altså de christianitter, som har boet der i, ja, ikke en menneskealder, men har boet der i lang tid, får lov til at blive boende på rimelige vilkår.
Det synes vi er fornuftigt, og det lægger regeringens forslag også op til, sådan som vi ser det.
Når vi så ser på den fremtidige situation for Christiania, kan vi godt være skeptiske over for visse ting, ikke så meget i forslaget, men mere det, der ikke står i forslaget. Det er sådan noget som den hastighed, hvormed man kan få lovliggjort de ting, der foregår på Christiania.
Der må vi nok erkende, at christianitterne i visse situationer kan komme af sted med at trække tingene i langdrag, hvis man udnytter lovgivningen, domstole osv., fuldt ud.
Og da kan vi godt være bekymrede for, at der går for lang tid, og har man først givet snor på det her område til christianitterne - det har fortiden vist - så kan det godt ende med, at den snor bliver så lang, at de løber med hele snoren, og at de reelt ikke går ind på de krav, som samfundet stiller.
Det vil vi meget nødig se.
Derfor vil vi godt advare imod det, og vi vil også under udvalgsarbejdet prøve at trænge nærmere til bunds i, hvorfor der skal gå så lang tid som måske op til 5 år i visse tilfælde med den lovliggørelse, som skal finde sted.
5 år er lang tid, og 5 år kan gøre, at man trækker tingene i langdrag.
Hvis vi så kigger på et andet vigtigt emne, som vi også synes der er med hensyn til Christiania,
så har det jo været rystende at erfare, at christianitterne har misrøgtet smukke gamle bygninger i en sådan grad, at kun 10 ud af oprindelig 24 fredede bygninger i dag skønnes bevaringsværdige. Men det understreger jo også blot, at det er vigtigt, at man gør noget nu, sådan at de ejendomme fremover kan fungere på tilfredsstillende vis.
Og der kan vi være bekymrede for, om man i forbindelse med de ændringer i bygningerne på Christiania kan være sikker på, at man også fremover har et åbent Christiania, så man kan komme ind og se de bevaringsværdige bygninger, så man kan komme frem til de rekreative områder, som jo er smukke, på Christiania, og som mange københavnere jo gerne vil ud til og se. Vi kan være bekymrede for, at det som følge af den måde, man gør tingene på i forbindelse med lovforslaget og opfølgningen på det, vil vise sig, at christianitterne får en eller anden vetoret for, hvem der kan komme ind, hvad man gør på Christiania, hvem der kan få lov til at bosætte sig osv. osv.
Og boligsammensætningen er jo utrolig vigtig.
Det må vi sige.
Hvis vi ser på det omkringliggende samfund, hvor vi f.eks. har ghettoer, så er boligsammensætningen, dem, der bebor et område, en utrolig vigtig ting for områdets udvikling.
Og hvis der er en inerti, en udskiftning af beboere, der sådan set bare går på, at christianitter afløser christianitter, så er vi ikke kommet særlig langt. Det skulle gerne være sådan, at københavnere, som gerne vil ud at bo i det her smukke område, kan få lov til at komme
derud at bo.
Og her tænker jeg både på, at der skal være ungdomsboliger, ældreboliger, andelsboliger.
Der skal være forskellige boligformer, så det kan blive til gavn for alle, så det ikke bare bliver en lukket klub, hvor man er i stand
til at holde folk ude.
Det er også derfor, at vi kan være bekymrede for det, som Socialdemokraterne åbenbart går ind for, nemlig en fondsmodel, hvis den fondsmodel går ud på, at christianitter vil beskytte christianitter, og at andre ikke kan komme ind på Christiania.
Så det er meget vigtigt, at det bliver et åbent område, ikke kun hvad angår adgangen til rekreative områder, men også med hensyn til adgangen til at bosætte sig på Christiania.
Så er vi jo selvfølgelig også glade for, at der sker det nu, at der bliver taget hånd om den her latterlige husleje, hvis man overhovedet kan kalde det husleje, som christianitterne i gennemsnit har betalt for en almindelig lejlighed, på vel omkring 1.600 kr. om måneden.
For det er grotesk, at man i et område i København et stenkast fra Rådhuspladsen kan forestille sig, at man i dag med de markedspriser, der er, kan bo for en husleje, som er næsten lig nul, og som med el og varme så kommer op på de her 1.600 kr.
Det er urimeligt.
Og det er provokerende for mennesker, der må betale høje huslejer for at bo i København og andre steder i landet, at man dér har været friholdt for at betale noget særligt for at bo.
Det bliver der strammet op på, og det er vi tilfredse med, ligesom vi er tilfredse med mange andre ting i regeringens forslag.
Men i udmøntningen af det, i de samtaler, der skal være med Københavns Kommune, skal vi være på vagt for at sikre, at der ikke går for lang tid, og for at sikre, at området bliver med adgang for alle københavnere, ja, alle borgere i København, både hvad angår boliger og som rekreativt område.