runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anni Svanholt (SF), 2001-05-30:
Til hr. Jørgen Winther: Der er jo et mønster i den række af forslag, som Venstre har fremsat.
Det er et rent ideologisk korstog, man fører, under dække af, at alle i dette land skal kunne få behandling når som helst og hvor som helst.
Men det passer ingen steder.
Det forslag, der tidligere er stillet, om, at kommunerne skal betale for borgerne,
er for dem, der er i arbejde, for dem, der er på en venteliste på grund af sygedagpenge.
Det er det, Venstre går ind for, altså forskelsbehandling.
Det er det mønster, der er i det her.
Og så er det først og fremmest understøttelse til privathospitalerne.
Det er det, det handler om for Venstre.
Jørgen Winther (V), 2001-05-30:
Det, vi ønsker, er først og fremmest det frie valg for den enkelte patient.
Som situationen er i dag, så siger fru Lone Møller, at det er amterne, der kan vælge, men det, vi ønsker i Venstre, er, at den enkelte patient får mulighed for at vælge.
For eksempel angående den MR-scanning, der er på MØLHOLM - privathospitalet - er det sådan, at der kommer
masser af patienter til undersøgelse, fordi ventetiden inden for det offentlige sygehusvæsen er meget, meget lang.
Sagen er, at der er lange, lange ventetider inden for det offentlige sygehusvæsen.
Det er, at alle patienter skal have mulighed for det frie valg, hvis de ønsker og har behov for en hurtig behandling.
Tove Fergo (V), 2001-05-30:
Socialdemokratiet er, nøjagtig som Socialdemokratiet altid har været, nemlig systemernes parti.
Hvis vi skal se på det med sund fornuft, er en del af vores sundhedsområde jo udliciteret i forvejen til de almenpraktiserende læger og til de privatpraktiserende speciallæger.
Hvad i alverden har Socialdemokratiet imod, at
mennesker, som har en lidelse, som skal have en undersøgelse, kan blive henvist til en privatklinik for at få foretaget den nødvendige undersøgelse, så de kan komme videre i deres behandling?
Kan man da ikke komme videre end hele tiden at skulle stå på monopolsynspunktet, på systemernes side i stedet for at tage udgangspunkt i det enkelte menneske?
Det praler man ved festlige lejligheder med at man gør, men hver gang det kræver handling, så står man der på barrikaden og råber på, at vi skal bevare de eksisterende systemer.
Lone Møller (S), 2001-05-30:
Jeg vil gerne spørge hr. Jørgen Winther, om han er imod de systemer, som vi har vedtaget i meget bred enighed i dette Folketing, hvor vi har nogle opgaver, som kommunerne tager sig af, vi har nogle andre opgaver, som amterne tager sig af, og så er der nogle statsopgaver.
Ifølge det svar vi har fået fra ministeriet, er der rent faktisk ikke en opgørelse over ventetider på det her område.
Det kan godt være, at hr. Jørgen Winther sidder inde med nogle tal, som vi andre ikke kender, som de ikke kender i ministeriet, men så ville det da være rart at høre om dem og måske også få dem dokumenteret; det ville også være rart.
Hanne Andersen (S), 2001-05-30:
Jeg vil gerne spørge hr. Jørgen Winther, hvorfor vi dag efter dag, forslag efter forslag skal behandle nogle forslag, der er udtryk for, at Venstre i Folketinget har én holdning, og Venstre i amter og kommuner har en anden holdning.
Det var måske mere nyttigt, hvis Venstre blev enig med sig selv, så de dér, hvor de har flertallet lokalt og har muligheden, også benyttede den.
Så kunne man tage fat på at indføre nye systemer ad den vej.
Jørgen Winther (V), 2001-05-30:
Til fru Lone Møller: Angående ventetider og ventelister kan det godt være, at der er nogle socialdemokrater, der kun har mulighed for at få en viden om det, hvis de har fået en opgørelse fra ministeriet.
Så er vi også nogle, der har et vist kendskab til virkeligheden, har kontakt med patienter, som får at vide, hvor lange ventetiderne er.
Og jeg vil sige, at man kan læse i mange bøger, at ventetiderne på CT-scanning, MR-scanning osv. af patienterne opleves som utrolig lange, hvor de ofte er på 2 og 3 måneder.
Hvis den socialdemokratiske ordfører ikke er vidende om det, vil jeg sige, at det er et lavpunkt, som næsten er uacceptabelt.
Så: Har man ikke nogen rigtig opgørelse over det, skal man altså vente på en opgørelse over ventelister, og det synes jeg egentlig også er lidt tankevækkende.
Jeg kan sige, at det vil være en rigtig god idé, hvis nogle socialdemokrater besøgte Privathospitalet MØLHOLM, men det er nok svært for dem at få lov til det, at få mulighed for at gå derind.
Det er kun, når man selv er patient og har behov for behandling, at der er nogle socialdemokrater, også her i Folketinget, der vælger behandling på privathospitaler.
Deri er der jo en forskel.
Vi har denne holdning: mennesket før amterne, mennesket før systemerne, lad patienterne få det frie valg.
Det er nok det, der bliver et ret stort tema i den næste valgkamp, at patienter får det frie valg, både angående det her og også angående, hvordan barselorloven skal være og mange andre områder. Vi glæder os til valgkampen, når den kommer.
Anni Svanholt (SF), 2001-05-30:
Jeg undrer mig lidt.
Mon man ikke taler sammen i Venstre?
Taler hr. Jørgen Winther ikke med næstformanden i Venstre?
Næstformanden i Venstre, som også er amtsborgmester i Frederiksborg Amt, har jo de her forhold tæt inde på livet, mon ikke hr. Jørgen Winther kunne rette henvendelse til amtsborgmesteren dér?
Der er i hvert fald et flertal, som har mulighed for at gøre noget ved ved de her ventelister, hvis der er nogle problemer.
Men man taler måske ikke sammen, og så er det nemmere at fremsætte forslag.
Det må være rette vedkommende og rette ansvarlige, der skal gøre noget her.
Altså klar tale til dem.
Lone Møller (S), 2001-05-30:
Det er da lidt interessant.
Jeg fik til gengæld et langt foredrag om, at jeg ikke vidste, hvordan virkelighedens verden ser ud.
Nu bor jeg i et amt, hvor der er et borgerligt flertal, hvor man så nemt som at knipse med fingrene kunne indføre, at der var frit valg til privathospitaler i morgen, hvis det var det, man ønskede.
Så jeg ved godt, hvad der foregår i den virkelige verden.
Men jeg vil lige spørge hr. Jørgen Winther, om jeg kunne få et svar på, om han mener, at vi skal droppe amterne, for
det lyder faktisk sådan.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2001-05-30:
Jeg vil bare spørge hr. Jørgen Winther, om han ikke kan bekræfte, at vi tit taler sammen, og at vi også i de samtaler bl.a. har talt om det arbejde, der er i gang i Frederiksborg Amt om i den nye sundhedsplan at indføre borgergarantier, der betyder, hvis det implementeres og vedtages i amtsrådet, at hvis amtsrådet ikke lever op til nogle minimumsstandarder på ventetider, så har patienterne mulighed for at vælge det offentlige sygehusvæsen fra. Jeg vil også godt spørge hr. Winther, om hr. Winther kan bekræfte, at det beslutningsforslag, der er til diskussion her i dag, skal ses i sammenhæng med Venstres øvrige sundhedspolitik, hvori bl.a. indgår, at amterne skal tilføres
1,5 mia. kr., og at en række af de begrænsninger, der er på opgaveløsningen i de danske amter, liberaliseres, således at man netop i amterne inden for grænserne af udvidet lokalt selvstyre får en mere optimal mulighed for at løse disse opgaver.
Thomas Adelskov (S), 2001-05-30:
Nu skal jeg jo sige, at det er den fri ungdomsuddannelse, og på et eller andet tidspunkt må vi lægge et snit.
Vi har en en bred vifte af anden udmærket lovgivning, som netop tager sigte på at uddanne og opkvalificere den del af befolkningen, som er over 25 år.
Det, der har været tilsigtet her, har været at gå ind og begrænse og sige: Vi sikrer nu, at denne her uddannelse har ro og er kvalificeret, og det gælder primært for de unge under 25 år.
Jeg skal samtidig sige, at man jo altså godt kan være på den fri ungdomsuddannelse, selv om man er over 25 år, hvis bare man er gået i gang inden.
Jeg skal sige til Enhedslisten, at vi jo har gennemført en lang række lovgivninger, som netop retter sig mod området her og tager sigte på at give voksne, altså personer over 25 år, en række uddannelsestilbud.
Det drejer sig bl.a. om voksenlærlingeuddannelse, om grundlæggende voksenuddannelse og voksenundervisning osv.
Der findes altså en lang række lovgivninger, som i dag netop retter sig mod den gruppe.
Så jeg kan ikke forstå, at Enhedslisten ikke har budt
mere villigt ind og måske havde været med til at kunne skabe et forligsgrundlag omkring den fri ungdomsuddannelse.
Helen Beim (S), 2001-05-30:
Jeg sagde i min ordførertale, at der var forhold i det nye beslutningsforslag, som bestemt gav anledning til, at man skulle kigge nærmere på det under udvalgsarbejdet.
Et af dem er, om der skal være et antal dage imellem, at man udsender rykkere.
Så vil i hvert fald nogle af de forhold, der her er blevet påpeget og er blevet spurgt til, bortfalde. Hvad angår det andet emne, som der bliver spurgt om, der tror jeg rent faktisk, at man skal bede indenrigsministeren om at blotlægge problemets omfang, for det er jo fuldstændig mur- og nagelfast, at mængden af kommunernes udeståender over årene er faldet dramatisk.
Og det er godt for alle parter, både for dem, der skylder penge, og også og ikke mindst for de kommuner, som nu engang har haft milliarder af kroner udestående.
Frank Aaen (EL), 2001-05-30:
Jeg tager det som et yderligere tilsagn, og jeg håber, ministeren på et tidspunkt vil bekræfte, at vi graver videre i sagen i fællesskab.
Hvis vi skal nævne flere eksempler på, hvad kommunerne tillader sig, så har jeg et eksempel, jeg har modtaget, hvor en kommune har opkrævet et gebyr på 200 kr. for en rykker, der ikke er sendt.
Indbetalingen indgik simpelt hen en dag for sent, men før rykkeren blev sendt, og alligevel skriver man et gebyr ud på 200 kr. eller 250 kr., jeg kan ikke lige huske, hvilket beløb den kommune opkræver.
Jeg mener da ikke, det kan være lovligt, så det vil jeg lige spørge ministeren om: Er det overhovedet lovligt at udsende et gebyr for en rykker, man ikke har sendt?
Det ville da være interessant, hvis det også er sådan.
Så kunne jeg godt tænke mig at spørge den socialdemokratiske ordfører: Når nu vi siger, at den offentlige sektor skal have de her særlig gode regler, hvorfor gælder det så ikke el-, gas- og varmeselskaberne, som er en meget stor del af den offentlige sektor?
De har fået at vide, at de kun må have lov til at tage det gebyr, som det faktisk koster at udsende rykkeren.
Hvorfor skal det ikke gælde for elregningen, men gerne for regningen på daginstitutionen?
Er det også socialdemokratisk politik, at den enlige mor skal betale, mens millionæren, der ikke gider betale sin elregning til tiden, ikke skal betale mere end det, det koster?
Kristen Touborg (SF), 2001-05-30:
Jeg synes, det er godt, at den socialdemokratiske ordfører nævner i ordførertalen, at der godt kan være noget fornuftigt i at se på det med antal dage imellem rykkere og udlæg osv. Men den socialdemokratiske ordfører svarer jo ikke på mit spørgsmål, om Socialdemokratiet vil overveje at sætte prisen på første rykker ned til kostprisen.
Problemet er vel nok, som indenrigsministeren ganske rigtigt sagde, at det her er forhandlinger, der er foregået, økonomiforhandlinger med kommunerne, men det er lige så indlysende, at så må man ændre på de økonomiske forhold.
Man har jo fra statens side lagt ud med, at kommunerne kunne klare sig med noget mindre i bloktilskud, fordi de kunne opkræve en skat på glemsomhed - ja, det var ikke det, indenrigsministeren sagde, men det er det, jeg oversætter det til - og det finder jeg altså ret urimeligt.
Vil Socialdemokratiet ikke se på det og så altså nedsætte første rykkerskrivelse til kostprisen?
Ebbe Kalnæs (CD), 2001-05-30:
Det var lidt vigtigt, det, hr. Touborg fik med dér.
Jeg går ud fra, at hvis vi her i Folketinget finder ud af, at der skal være andre regler, at vi så også tilpasser økonomien i kommuneforhandlingerne til de aftaler.
Eksemplerne er mange, det er rigtigt, og jeg håber også på, at der vil være bevægelser.
Men jeg vil nu alligevel godt spørge den socialdemokratiske ordfører, om ikke det offentlige i den her sammenhæng til syvende og sidst er dem, der overhovedet agerer i det økonomiske liv, der har de bedste inddrivelsesmuligheder, der overhovedet findes?
Er der andre end det offentlige, der har så gode inddrivelsesmuligheder?
Er der nogen private, er der nogen andre former for selskaber, der har så fine inddrivelsesmuligheder ud over det at lægge gebyrer på?
Helen Beim (S), 2001-05-30:
Jeg vil starte med at besvare spørgsmålene fra hr. Ebbe Kalnæs:
Det er da rigtigt, at det offentlige selvfølgelig har en særlig råderet, men samtidig er der jo også det forhold, der gør sig gældende, at lige akkurat derfor må det offentlige også have et selvstændigt regelsæt for at opkræve rykkergebyrer.
For det er jo netop sådan, at det offentlige ikke, eksempelvis hvis det er en børnehaveplads, eller hvad det nu måtte være, som offentlig virksomhed pludselig kan afbryde kundeforholdet.
Det er jo det, der adskiller det offentlige fra det private.
En privat erhvervsdrivende afbryder jo kundeforholdet til den kunde, som ikke længere betaler for den ydelse eller den vare, man nu engang har købt.
Det er lige akkurat dér, skillelinjen er. Og så til både hr. Kristen Touborg og hr. Frank Aaen: Jeg har givet tilsagn om, at der er nogle af de spørgsmål, som er blevet rejst her i de korte bemærkninger, der skal belyses, og det er under udvalgsarbejdet, den slags ting skal foregå.
Ebbe Kalnæs (CD), 2001-05-30:
Ganske kort: Jeg fik ikke noget svar på, om der var nogen andre end det offentlige, der havde så gode inddrivelsesmuligheder, altså mulighed for at få pengene hjem, hvad enten de har rykkergebyr eller ej.
Bodil Thrane (V), 2001-05-30:
Da Venstres ordfører, fru Else Winther Andersen, ikke kan være til stede, vil jeg gerne læse følgende op.
Men inden jeg gør det, var jeg lige ved at kunne sige, at jeg meget gerne ville tilslutte mig den socialdemokratiske ordførers ordførertale.
Jeg tilføjer lige dette, for beslutningsforslaget er jo en delvis genfremsættelse af B 121
fra sidste samling, og der blev for 10 år siden i enighed her i Folketinget vedtaget en lov, der gav kommunerne mulighed for at opkræve rykkergebyrer.
Loven har jo medvirket til, at gælden til det offentlige er blevet reduceret væsentligt, og det var jo hele hensigten med de her ting.
I 1994 var gælden på 16,6 mia. kr., og i 1998 var den reduceret til 13 mia. kr.
Det har da kunnet mærkes i den offentlige sektor.
Det er et fald på 20 pct., og det er jo ganske vist, for de oplysninger stammer fra indenrigsministerens tale ved behandlingen af beslutningsforslag nr. B 121 i sidste samling.
Deraf kan vi jo se, at det har været nødvendigt, at kommunerne har mulighed for at få et redskab til at opkræve de restancer.
Beslutningsforslaget nu lægger op til en ligestilling mellem den offentlige og den private sektor, når det drejer sig om gebyrer ved for sene indbetalinger, og det kan man selvfølgelig ud fra det, jeg nu har sagt, ikke være enig i.
I erhvervslivet kan man nemlig vælge sine kunder fra, hvis man kan sige det sådan, og det kan man jo ikke i den kommunale verden.
Kommunerne er et serviceorgan med børnepasning og alle de ting, der følger med det, og også på andre områder.
Kommunen er også administration, og man har derfor mulighed for at lave frivillige aftaler med borgerne om løntilbageholdenhed.
Så Venstre kan ikke støtte forslaget, da problemstillingerne er mere nuancerede end som sådan.
Derfor vil vi gerne sige, at skal der laves om på de her ting, skal vi have nogle eksempler frem, og så skal det fremgå af kommuneaftalerne, hvis det skal ændres.
Frank Aaen (EL), 2001-05-30:
Tror fru Bodil Thrane ikke, at faldet i restancerne til kommunerne i højere grad skyldes, at man har indført mulighed for f.eks. at trække gæld i børnepengene, altså i børnechecken?
Der er jo indført skrappere muligheder, ikke bare lønindeholdelse, men tilbageholdelse, hvis man har skat til gode, hvis man har betalt for meget i skat, eller, hvis kommunen synes det, så trækker den da bare i børnechecken.
Altså det er penge direkte i kassen, og det gælder jo for de hårdnakkede, dem, der ikke reagerer på, at de har glemt at betale.
Men her udskrives gebyret bare helt tilfældigt, fordi folk har forlagt et girokort, hvis de er flyttet, hvis deres bank har begået en teknisk fejl; så udskrives der helt vilkårligt regninger.
Det har ikke ret meget med restanceinddrivelse at gøre.
Det er kommunal finansiering på en meget asocial måde, der er på dagsordenen.
Så vil jeg godt spørge fru Bodil Thrane: Hvis nu det er sådan, at det offentlige skal have særlige inddrivelsesmuligheder, hvorfor skal det så kun gælde, når man skylder penge i daginstitutionen, men ikke, når man skylder for el og varme?
Vil Venstre foreslå, at de samme gebyrregler skal indføres for el- og varmeregninger, der skal rykkes for?
Ebbe Kalnæs (CD), 2001-05-30:
Jeg tror, jeg sagde fem kroner og nogle og tres øre lige før.
Den sidste regning, jeg kan huske jeg fik personlig, var på 8,20 kr. med 250 kr. i gebyr.
Det skyldtes en fejl, altså en beløbsfejl, som var sket imellem nogle revisorer.
Det var oven i købet en lille leje af en grund på en havn.
Så det kan bruges i mange sammenhænge, det er klart.
Men jeg vil spørge fru Bodil Thrane: Hvad med imellem første- og andenbehandlingen f.eks. at få drøftet, at man måske kunne starte med et gebyr, som nogle har været inde på, som har med omkostningerne at gøre, ligesom at få delt det op i, om der kan ligge en forglemmelse, eller om der er tale om nogle rigtige banditter, nogle rigtige slendrianer, som man i den sidste ende skal sparke til.
Kunne man også graduere de her ting?
Og så en anden ting: Er fru Bodil Thrane enig med Socialdemokratiet og med ministeren om, at kommunerne jo frivilligt kan gøre, hvad de vil, når man i kommuneforhandlingerne har forudsat, at de giver den hele armen, når de kræver op?
Kristen Touborg (SF), 2001-05-30:
Jeg må desværre bedrøve den socialdemokratiske ordfører med, at der ikke er tale om særlige forhold, når Enhedslisten nævner 163 kr. Jeg er desværre bange for, at der er rigtig mange beløb på under 100 kr., og det betyder rigtig mange, det betyder mange tusinde beløb, der bliver opkrævet 250 kr. på i gebyr.
Det gælder f.eks. områder som genbrugsordninger, hvor virksomheder tilslutter sig forskellige genbrugsordninger.
Der er normalt en udgift på mellem 50 kr. og 100 kr., og er man så uheldig at være så glemsom, at man ikke får det betalt, så løber der faktisk 250 kr. på. Er det virkelig Socialdemokratiets politik, at det er rimeligt?
Og jeg vil godt spørge meget klart: Vil Socialdemokratiet ikke overveje, om man ved første rykker skulle sætte det ned til kostprisen?
Bodil Thrane (V), 2001-05-30:
Altså jeg vil gerne understrege, at hvis folk tager telefonen og ringer til forvaltningen og siger, at de har et problem, så kan de sikre sig at blive fri for alverdens gebyrer.
Hvis det beror på en decideret fejl, så synes jeg, enhver kommune med respekt for sig selv bør slette et givet opkrævet gebyr, men slendrian kan man jo ikke gardere sig imod, og derfor må man betale. Derfor synes jeg, at den aftale, man har, har været god, for det har vist sig, at man har fået virkelig mange penge i kassen i den offentlige sektor.
Og de penge, der tales om at det giver, er jo alligevel ikke helt penge, der kan forrente det udestående, man har, og det tilgodehavende, man har.
Derfor er der altså ikke ret meget at komme og hente her.
Så bliver jeg spurgt, om ikke de samme regler bør gælde for el og varme.
Det er jo sådan en gråzone, fordi der nogle steder er private elværker og private varmeværker, og der gælder så disse regler, der gælder i det private erhvervsliv, og det kan jeg fuldt ud tilslutte mig.
Så hvis der skulle være nogle, der er i tvivl, er det jo ikke den side, vi er kede af kommer til at fylde mere her i verden.
Ebbe Kalnæs (CD), 2001-05-30:
Hvis nu det er en fejl, at jeg ikke har fået betalt 50 kr. og skal have et rykkergebyr på 250 kr., så tror jeg nok, det dækker forrentningen af udeståendet.
Vi kan jo ikke have kollektive ordninger, hvor vi skal dække forrentningen af udeståender.
Det er i hvert fald ikke det, vi forventer af et liberalt parti.
I det hele taget må jeg sige, at på det her punkt er jeg fuldkommen forundret over, at man er enig i, at i erhvervslivet skal de her gebyrer være efter omkostningerne, så de er rimelige.
Erhvervslivet har langt dårligere mulighed for at indkræve deres tilgodehavende, og især i dag, hvor man, hvis det kommer under et vist beløb, ikke engang har retten til at køre en sag og opkræve det, osv. Så jeg er målløs, jeg er simpelt hen målløs over Venstres holdning, over de borgerliges holdning på dette område.
Det eneste, der rinder mig i hu, er vores tidligere formand for Folketinget, som engang sagde: I Danmark skifter man af og til regeringer, men sjældent politik.
Frank Aaen (EL), 2001-05-30:
Jeg synes jo, at det er interessant, at Venstre vil stå fast på en politik, hvor en kommune, fordi den mangler penge i kassen, bare sådan helt vilkårligt kan udskrive tre rykkere i rap og indkassere, som vi har et eksempel på, 800 kr. fra en person, som var flyttet og derfor ikke havde fået regningen betalt i tide.
Og da man så 26 dage efter, altså mindre end en måned efter, skulle betale regningen, var den altså løbet op med regningens oprindelige beløb plus 800 kr. i gebyr.
Jeg kan ikke forstå, at Venstre kan sige: Jamen det er i orden.
Og jeg kan ikke forstå, at Venstre synes, at det er i orden, at man på denne måde skaffer penge, f.eks. at forældre, der har deres børn i daginstitution, skal bon'es efter nogle særlige regler, hvis de kommer til at glemme en regning, i modsætning til hvis det er nede i den private butik, man har glemt at betale en regning, eller hvis det er hos elselskaberne.
Så skal man bon'es efter, hvad det koster.
Men hvis vi er så uheldige at have glemt regningen fra børneinstitutionen, skal man straks bon'es med 250 kr.
Jeg synes, det siger en hel del om Venstres sociale holdning.
Bodil Thrane (V), 2001-05-30:
Jeg mindes hr. Frank Aaen i en tidligere udtalelse fra talerstolen i dag sige, at hvis det er fattige pensionister, der skal have overskrevet et skøde på en ejendom, gjorde det ikke så meget, men hvis det var de rige, så gjorde det altså ingenting, hvis de skulle betale for den omlægning.
Jeg understreger: Hvis folk tager telefonen og ringer ned på forvaltningen og får lavet en aftale, så koster det ikke noget gebyr.
Men for os i Venstre - og det er overhovedet ikke en ny politik - er det lige meget, om man er rig eller fattig: Hvis man udviser slendrian, så koster det.
Og jeg sagde i et tidligere svar, at hvis man er blevet rykket for gebyret ved en fejl, så bør enhver kommune med respekt for sig selv strege det gebyr.
Men hvis der er tale om, at man har overskredet nogle grænser for betaling, eller man ikke har ladet høre fra sig, så mener jeg, at det er rimeligt, at man må betale. Det er ikke at sammenligne med det private erhvervsliv, for man smider jo ikke børn ud af daginstitutionen, hvis forældrene ikke har kunnet betale eller villet betale eller ikke har reageret.
Man bliver nødt til at finde en ordning.
Og der har det jo vist sig, at den rykker, man sender af sted, har haft en meget god virkning, fordi gælden til det offentlige er faldet væsentligt.
Og det er da ikke helt uvæsentligt i det her spil, så vi bliver nødt til at gøre brug af de midler, der er nødvendige for at få pengene i kassen.
Til sidst vil jeg godt medgive, at hvis det nu viser sig, at vi under udvalgsarbejdet får belyst, at der er nogle ting, der er fuldstændig vanvittige, så bør det selvfølgelig rettes gennem Indenrigsministeriet.
Men jeg kan ikke se, at der er nogen grund til at lave om på de regler, vi har tilsluttet os i sin tid.