Tom Behnke (FP), 1999-04-16:
Samtidig blev den kosovoalbanske befolkning frataget retten til offentlige job.
Kosovos regering og parlament er ikke blevet indkaldt igennem de sidste år, selv om de jo i virkeligheden er lovlig valgt.
Og på et tidspunkt var det sådan, at militærpolitiet blev sat ind og identifikationspapirer fjernet fra folk, der kunne være mistanke til, og uden disse papirer kan man ikke komme fra en by til en anden.
I måneden op til, at OSCE blev evakueret fra området, blev overgrebene på kosovoalbanerne mere og mere tydelige.
Alt fra dødsdomme i grøftekanten til dommernes domme i retten blev mere og mere håbløse.
Selv på hospitalerne vægrede de sig imod at tage etniske albanere ind.
Folk har flygtet igennem de sidste 10 år, og der er ingen tvivl om, at Milosevic ønsker alle ikkeserbere ud af sit land.
Kosovo bestod af 90 pct. kosovoalbanere, og derfor så har vi en katastrofe i dag.
Der regnes med, at der stadig væk er ca. 700.000-800.000 kosovoalbanere tilbage, men i skjul i Kosovo.
Og daglig kommer der rapporter om nye drab foretaget af serberne mod kosovoalbanerne.
Der er heller ingen tvivl om, at luftangreb formentlig ikke er nok.
Og det kan kun gøres ved, at vi også får russerne med igen, og derfor er det ikke så enkelt endda, hvilken løsning man skal gribe til.
Når jeg siger, at vi skal have russerne med igen, er det, fordi man skal huske på, at russerne jo var med i OSCE-missionen, og det skulle de gerne fortsat kunne blive ved med.
Det er også værd at understrege og huske på, at der jo ikke er tale om en religiøs krig.
Der er ikke talt så meget som ét ord om religion i den her krig.
Og det er heller ikke, fordi der var nogen, der ønskede at sammenlægge Albanien med Kosovo, for den tanke blev jo droppet for mange år siden.
Kosovos befolkning var faktisk glad for samarbejdet, indtil de blev frataget deres rettigheder som borgere i deres eget land. Nu vil de ikke længere affinde sig med situationen.
De vil ikke længere affinde sig med serbisk styre.
Nu vil de have lov til at tale frit.
Og det var jo i virkeligheden udgangspunktet. Lad mig så slå det fast med det samme: Fremskridtspartiet var i oktober imod udstationering af danske F16-fly til den her krig, men et flertal i Folketinget besluttede, at sådan skulle det være, og sådan blev det.
Og det betyder så i dag, at Danmark er med. Vi er sammen med NATO med i den væbnede konflikt, der foregår.
Vi er vel også nået til det, som man kalder »point of no return«.
Derfor er det vigtigt, at vi på nuværende tidspunkt lader NATO gøre det, der er nødvendigt at gøre, og derfor vil Fremskridtspartiet også i næste uge støtte forslaget om, at der bliver udsendt yderligere F16-fly.
Og derfor bakker Fremskridtspartiet op om det flertal, der er her i Folketinget, det flertal, der bakker op om NATO og NATO's operationer.
Det er utrolig vigtigt, at vi her fra Folketinget sender så klart et signal som overhovedet muligt, og derfor er Fremskridtspartiet medforslagsstiller til forslaget til vedtagelse fra det store flertal.
Der er ingen tvivl om for Fremskridtspartiet, at Milosevic skal stoppes, og den måde, vi bedst gør det på, er ved, at vi så bredt som overhovedet muligt står sammen om, at det kan lykkes.
Der skal etableres fred i regionen, og kosovoalbanerne skal kunne vende tilbage til Kosovo i sikkerhed.
Fremskridtspartiet er fortsat imod, at egentlige landstyrker bliver indsat, men så snart, der er våbenhvile, skal vi være klar til at sætte en sikringsstyrke ind, der kan fastholde og vedligeholde den fred, der opstår.
En sådan sikringsstyrke vil meget vel kunne bestå af en NATO-styrke.
Der er ingen tvivl om, at NATO formentlig i den situation vil være dem, der bedst og hurtigst kan gå ind og sikre, at den fred, der opstår, kan blive ved.
Men det er lige så vigtigt, at man lige så hurtigt efter gør, hvad man kan for at få udskiftet NATO-styrken med en egentlig FN-styrke til at bevare freden og sikkerheden på længere sigt.
Der er ingen tvivl om, at NATO som part i den væbnede konflikt vil have svært ved at stå i den situation, og der er ingen tvivl om, at en FN-styrke langt nemmere kunne løse den opgave.
Der er heller ingen tvivl for Fremskridtspartiet om, at sammen med FN-styrken er det vigtigt, at OSCE-landene igen genoptager det arbejde, som de var så godt i gang med.
Og lad mig igen understrege, at det, der jo er vigtigt og grunden til, at det er vigtigt, at det både drejer sig om FN og om OSCE, er, at vi får russerne med igen.
Der er i området op imod 1 mio. flygtninge, op imod 1 mio. flygtninge, der været nødt til at flygte fra hus og hjem, familier, der er blevet splittet.
Der er ingen tvivl om, at det, der skal til, er hjælp i nærområdet.
Hjælp i nærområdet er nødvendig her og nu, og der skal sættes massivt ind med hjælp i nærområdet.
Derfor vil vi fra Fremskridtspartiets side foreslå, at vi denne gang, ligesom vi tidligere har gjort det, i denne væbnede konflikt opretter et nyt »Jutlandia«, man kunne sige »Jutlandia II«, altså et hospitalsskib, der kan sendes ned til området.
Vi har i øjeblikket nogle Storebæltsfærger, som ikke bliver benyttet, og som formentlig aldrig igen skal benyttes til den trafik, og hvor der kan være op mod 600 mennesker om bord.
Samtidig ved vi, at der i Skrydstrup står pakket hospitalscontainere, der er klar til at blive sendt ud, hospitalscontainere, som blev etableret i forbindelse med Golfkrigen.
Hvis man under ledelse af Røde Kors sørgede for, at en sådan færge kom over til f.eks. Fredericia og blev klargjort, fik hospitalscontainerne om bord, ville man i løbet af ganske få dage være i stand til at sende et hospitalsskib til området.
Spørgsmålet er, hvad regeringen siger til det.
Spørgsmålet er, hvad udenrigsministeren siger til det.
Her er der en oplagt mulighed for at sætte ind med en kraftig humanitær hjælp med noget, som vi jo i virkeligheden har prøvet før, nemlig et hospitalsskib.
Fremskridtspartiet er som nævnt medforslagsstillere til det forslag til vedtagelse, som et stort flertal i Folketinget har fremsat.
Vi kan fra Fremskridtspartiets side ikke støtte de forslag, der er fremsat hverken af Enhedslisten eller SF.
Det, der er er vigtigt for Fremskridtspartiet at understrege, er, at politikerne, et stort flertal i Folketinget, i sin tid - uden Fremskridtspartiet, javel, men et stort flertal har defineret den opgave, der skal løses.
Man har givet grønt lys til NATO til at løse opgaven.
Sådan ser virkeligheden ud, og når det er virkeligheden, så er det vores opfattelse, at det er på tide, at politikerne så også holder deres mund og lader NATO udføre
den opgave, som vi har pålagt dem.