runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Thomas Krog (SF), 2006-05-24:
Der er en række børnefamilier, en bred gruppe af ganske almindelige børnefamilier, som er økonomisk hårdt presset, og som i forhold til deres forældres generation har væsentlig færre penge mellem hænderne.
Det skal altså ikke være økonomiske hensyn, der er afgørende for, om man ønsker at blive forældre, og det er klart nogle overvejelser, man har i dag.
I SF synes vi, det er væsentligt også at se på de økonomiske omkostninger for forældre.
Derfor synes vi, det er rigtig, rigtig rart, at regeringen før det seneste folketingsvalg kom med nogle løfter til børnefamilierne, der var så klare, at man faktisk ikke kan løbe fra dem.
Det prøver man måske på andre områder – jeg skal nok lade være med at snakke dagpenge i dag – men på det her område er der i hvert fald kommet nogle løfter, som man så vil indfri.
Vi skal bruge nogle penge på børnefamilierne, lød det.
At man så samtidig er kommet dertil, hvor man siger: Vi alene vide, vi i Folketinget alene vide, vi bestemmer det hele, og vi ved, hvordan pengene skal bruges, kan jeg så ikke forstå, og det er jo baggrunden for, at vi i SF er imod centraliseringen, og at SF støtter ændringsforslaget.
Vi støtter faktisk kommunernes mulighed for at bruge de ekstra penge på at sikre børnene et godt fysisk, psykisk og æstetisk miljø i dagligdagen.
Vi støtter faktisk også kommunernes mulighed for at sænke taksterne.
Vi støtter oven i købet kommunernes mulighed for at bruge nogle af pengene, der er afsat her, til at forbedre børnenes miljø, samtidig med at andre af pengene kan bruges til at sænke taksterne.
Det er helt centralt, at pengene kommer til at gå til børnefamilier.
Som jeg startede med at sige, er børnefamilierne som gruppe ikke dem, der hører til de rigeste i Danmark.
Derfor støtter SF lovforslaget.
Vi så helst – og derfor stemmer vi for ændringsforslaget – at kommunerne faktisk får mulighed for selv at vælge.
Vi så helst, at der bliver noget reel opfølgning på de børnemiljøvurderinger, vi har snakket en del om, og som SF også støtter.
Men er det sådan, at flertallet mener, at man her fra Folketinget bedre end andre kan bestemme, hvad pengene så skal bruges til, ja, så mener vi alligevel, det er væsentligt, at pengene rent faktisk går til børnefamilier, altså til nedsatte takster.
Det foretrækker vi langt, frem for at man bruger dem til yderligere skattenedsættelser for de virkelig, virkelig rige.
Martin Lidegaard (RV), 2006-05-24:
Man kan sige dit, og man kan sige dat.
Der er lige præcis en automatik i vores ændringsforslag, og det er derfor, det er så uforståeligt, at Enhedslisten ikke vil støtte det.
Jeg tror, man har sovet lidt i timen, for der er nemlig den automatik i vores ændringsforslag, at pengene enten skal bruges til at øge kvaliteten i daginstitutionerne eller til at sætte taksterne ned.
Vi overlader valget til kommunerne, men de kan altså ikke bare bruge dem til at lappe huller i vejene, eller hvad man nu kunne forestille sig.
Det er lige præcis det, vores forslag går ud på.
Dermed tilgodeser man den mest velhavende del af befolkningen, hvorimod de mest socialt udsatte, de 25 pct., der har friplads, ikke får nogen som helst glæde af de penge, og siden hvornår har det været socialpolitik?
Per Clausen (EL), 2006-05-24:
Det var bare for at blive helt sikker på, at al den retorik, vi hører om kommunernes ret til at bestemme selv og sådan noget, ingenting har med det her at gøre.
Det her er et udtryk for Det Radikale Venstres politiske prioritering, hvor man klart siger, at taksterne ikke skal sættes ned i daginstitutionerne, fordi de penge bedre kan bruges til noget andet.
Men man kunne lige så godt sige, at det skyldes, at Det Radikale Venstre har nogle andre prioriteringer ude i samfundet, som de ikke vil lave om på, f.eks. i spørgsmålet om skat osv.
Der er jo ingen automatik i, at pengene inden for børneområdet hænger sammen, så jeg mener faktisk, at forslaget er udtryk for, at Det Radikale Venstre ikke ønsker taksterne på daginstitutionerne sat ned.
Det er det, forslaget handler om, og derfor afslører det meget effektivt hulheden, når Det Radikale Venstre taler om, at de er et socialt ansvarligt parti.
Martin Lidegaard (RV), 2006-05-24:
Det Radikale Venstre har, så vidt min politiske historiske viden tilsiger – jeg håber, det er rigtigt – været med til at vedtage loftet på 33 pct.
Vi synes, det er naturligt, at der er et loft, men vi synes bare, det er forkert at sænke det loft, fordi vi føler, at det, der er behov for ude i daginstitutionerne, det behov, som forældrene giver udtryk for i alle undersøgelser, det behov, som pædagogerne giver udtryk for, og det behov, som kommunerne giver udtryk for, er at hæve kvaliteten.
Det er det, der er brug for lige nu.
Baggrunden for vores indstilling er, at vi lavede en pasningsgaranti i 1990’erne.
Den skulle vi til at begynde at følge op på i form af høje bevillinger, men så kom den nye regering til, så det nåede vi ikke.
Derfor er der et kæmpe efterslæb, og det vigtigste lige nu er at få hentet det, ikke at sænke taksterne.
Men de 33 pct. står vi ved.
Per Clausen (EL), 2006-05-24:
Jeg kunne godt tænke mig at høre, om den radikale ordfører og Det Radikale Venstre er imod alle begrænsninger for, hvor meget kommunerne kan opkræve for pasning i daginstitutioner.
Var man imod det eksisterende loft, eller skyldes modstanden bare, at det nu bliver sat ned?
Eller er kendsgerningen, at Det Radikale Venstre mener, at kvalitetsforbedringer for børn i daginstitutioner skal betales af forældrene til disse børn?
Er det i virkeligheden det, der er pointen i Det Radikale Venstres ændringsforslag?
Thomas Krog (SF), 2006-05-24:
Det er jo helt korrekt, at de her to punkter helt naturligt hænger sammen, at det faktisk hænger sammen, at man laver nogle vurderinger af børnenes miljø, og der har vi i SF hele tiden sagt, at det faktisk hænger sammen med, at kommunerne også skal have nogle økonomiske muligheder for så at gøre noget ved de ting, som måtte vise sig hæmmer børnenes udvikling.
Så vil jeg sige med hensyn til, hvad der er rodet, at så er det i hvert fald lykkedes regeringspartiernes repræsentanter at sige tingene så tilpas rodet, at den socialdemokratiske ordfører og jeg har opfattet tingene vidt forskelligt.
Jeg har trods gentagne klare spørgsmål, hvor jeg har bedt om klare svar, ikke fået det mindste tilsagn om, at der bruges nogen som helst af de her meget berømte 2 mia. kr. på at rette op på de ting, børnemiljøvurderingerne viser mangler.
Derfor siger vi, at her faktisk er en mulighed for at finde nogle penge, sådan at man kan få gjort noget for at forbedre børnenes miljø.
Mogens Jensen (S), 2006-05-24:
Det er temmelig uforståeligt, at kulturministeren har valgt at bibeholde L 166 i dets nuværende form, og det er endnu mere uforståeligt, at Venstre, De Konservative og Dansk Folkeparti kan lægge stemmer til, for som forslaget nu fremstår, er der jo tale om, at man opretholder en afgift på blanke medier, der skal bruges til at kompensere kunstnere for den lovlige kopiering, der foretages af danskerne.
Oppositionen har jo tilbudt en løsning på hele blankbåndsområdet, som fjerner afgiften totalt og indfører en teknologineutral løsning enten finansieret som en kompensation gennem finansloven eller licensfinansieret.
Oppositionen har også foreslået en løsning, der fjerner al bureaukratiet og besværlighederne med at definere, hvilke typer nye apparater der skal omfattes af en afgift, og som totalt fjerner en afgift, der altså også vil være til gavn for hele grænsehandelen og dermed branchen på det her område, og alligevel vil kulturministeren altså fastholde en afgift, som totalt set bevarer en forældet kompensationsmodel.
Jeg forstår ikke, hvordan Venstres ordfører kan lægge stemmer til det her, da hun jo under førstebehandlingen tilkendegav, at man også i Venstre helst så en fuldstændig finanslovløsning.
Hvordan kan DF’s ordfører lægge stemmer til, når Dansk Folkeparti under førstebehandlingen slog til lyd for en licensfinansieret ordning?
Og hvordan kan De Konservative lægge stemmer til det her, når deres ordfører under førstebehandlingen plæderede for en teknologineutral løsning?
Det forslag, som vi nu står med, er noget rod.
Det sikrer ikke kunstnerne en fornuftig kompensationsordning.
Der burde ikke være et flertal i Folketinget med de udmeldinger, der har været fra partierne under førstebehandlingen, så jeg glæder mig til at høre, hvad forklaringen er på, at partierne kan stemme for det her forslag, som rent faktisk går imod det, man har stået her og sagt under førstebehandlingen.
Ole Sohn (SF), 2006-05-24:
Den absolut bedste løsning er det, som SF har foreslået i årevis, faktisk siden 1992.
Det gjorde man i begyndelsen af 1990’erne, og det optageudstyr, der var, var VHS-bånd, kassettebånd, cd-rom’er og dvd’er, altså løse medier.
I dag optager man ikke på løse medier, men på integrerede medier i computere, iPods, MP3afspillere, og hvad det nu hedder alt det her moderne, og derfor skulle man bare holde det ved lige, og det er jo sådan set det, vi har foreslået.
Det er i øvrigt også derfor, at der er 15 andre EUlande, som har gennemført det, som SF foreslår at vi kan gøre i Danmark, hvorimod der er ét land i Europa, som har lavet en finanslovmodel, og det er den, kunstnerne i Norge – det er der, den er indført –
er meget bekymrede over, fordi det altid afhænger af de politiske vinde, der blæser, og det er ikke særlig behagelige vilkår for kunstnerne at leve under.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-05-24:
Nogle gange får man et indtryk af, at regeringspartierne og Dansk Folkeparti ikke aner det ringeste om, hvad konsekvenserne er af deres egen politik.
Påstandene om bedre forhold i daginstitutionerne er et slående eksempel på den slags fuldstændig virkelighedsfjernhed, som præger regeringspartierne og Dansk Folkeparti.
Lad mig her benytte lejligheden til at prøve at give den her debat bare et skær af, hvordan virkeligheden er.
For ikke så lang tid siden modtog jeg en mail, som jeg vil tillade mig at læse noget op fra.
Der står: Jeg sad i dag, onsdag den 24. maj 2006, og så Folketingets debat om børnemiljø i dagtilbud; da blev det mere og mere klart for mig, hvor virkelighedsfjerne visse partier er.
Her tænker jeg på Inger Støjberg fra Venstre.
Jeg har arbejdet i diverse vuggestuer og børnehaver i Århus Kommune i et stykke tid.
Her har jeg nogle steder oplevet horrible forhold, hvor nærvær og tryghed for børnene har måttet træde til side for at ordne diverse praktiske gøremål.
Det har til tider grænset til samlebåndsarbejde, hvor der simpelt hen ikke har været den fornødne tid til omsorg og nærvær.
Jeg tror ikke, at forældrene ville sende børnene af sted, hvis de vidste, hvordan deres kæreste eje blev behandlet.
Desværre har jeg også mødt mange pædagoger, der simpelt hen ikke orker deres arbejde mere, som slet ikke kan finde gejsten længere, fordi de hele tiden må tilsidesætte deres faglige stolthed.
Jeg har set steder, hvor de har haft byggerod og igennem alt for lang tid har måttet stuve ungerne sammen på en stue – sikken en uro og støj.
Dette er ikke er godt miljø hverken for børn eller voksne.
Hvor er de 2 mia. kr. henne, som Inger Støjberg siger de har sat af?
Jeg har ikke set dem.
I min egen datters børnehave kæmper de, og de gør et fantastisk arbejde, til trods for at kommunen har skåret ned på deres rådighedsbeløb.
Heldigvis er forældregruppen fantastisk.
Vi kæmper for, at vores børn og dejlige pædagoger kan have det godt.
Vi har arbejdsweekend og skiftes til at bage kage, boller og meget andet.
Hvis ikke vi en gang imellem gav en hånd med, ville miljøet blive usundt og træls.
Vi ville få nogle usikre og ulykkelige børn, og de voksne ville brænde ud, hvilket desværre også har været tilfældet nogle gange de sidste år.
Mon ikke det ville være en god idé, hvis visse partiers medlemmer kom i praktik i en uges tid i en daginstitution, så de ved selvsyn kunne se tilstandene i de danske daginstitutioner?
Jeg vil for egen regning tilføje: Jeg synes, det er en god idé.
Ellen Trane Nørby (V), 2006-05-24:
I starten, da vi behandlede det her lovforslag, blev jeg ærlig talt lidt forvirret, fordi jeg troede, at jeg havde taget de forkerte papirer med, for der bliver jo snakket om noget helt andet.
Men det har vi jo så heldigvis fået opklaret af fru Louise Frevert og hr. Jakob Axel Nielsen.
Derfor kan jeg jo passende spørge SF’s ordfører, hr. Ole Sohn, hvordan det kan være, når det her ligger SF så meget på sinde, at SF ikke sikrede det her under SR-regeringen.
Det er jo sådan, at der aldrig nogen sinde før har været sikret en kompensation over finansloven.
Det her er den første regering, der tager initiativ til at sikre nogle penge på finansloven til kunstnerne.
Under den tidligere SR-regering faldt provenuet år efter år efter år.
Hvorfor har vi ikke hørt SF kræve af den tidligere SR-regering, at det her blev en finanslovløsning?
Ole Sohn (SF), 2006-05-24:
Nej, det er altså lidt fantastisk, at vi først skal tage bekymringerne, når de kommer.
Vi vedtog den her lov i begyndelsen af 1990’erne.
Da var der en forventning om, at den skulle give kunstnerne den kompensation, som de var berettigede til, på 100 mio. kr., vil jeg sige til fru Louise Frevert.
100 mio. kr. var det, den var sat til, og i dag giver den omkring 30 mio. kr.
Kompensationen er raslet ned, fordi politikerne ikke er fulgt med tiden og har sørget for, at lovens intention blev ajourført, sådan at de nye optagemedier også blev dækket.
Det ønskede fru Louise Frevert ikke, og derfor er vi i en situation, hvor regeringen alene med DF’s støtte har taget dvd’erne ud, altså en lille, bitte, bitte, bitte del af det lovkompleks, som vi snakker blankvederlagskompensation ud fra, og derfor er vi jo nødt til at påpege, at regeringen er i gang med at udhule ordningen, og det er en virkelighed, som selvfølgelig kan være ubehagelig for regeringen og Dansk Folkeparti at høre om, men det er virkeligheden, og derfor er vi nødt til at påpege det.
Louise Frevert (DF), 2006-05-24:
Der er jo overhovedet ikke nogen grund til at udsætte vedtagelsen af dette lovforslag, L 166.
Nu begynder hr. Ole Sohn at blande alle mulige andre vederlag ind i denne sammenhæng, og det er jo slet ikke det, sagen den drejer sig om: udfasning og alt muligt andet.
Skal vi ikke tage et stykke ad gangen, vil jeg spørge hr. Ole Sohn.
Det ville være meget mere relevant at behandle lige nøjagtig L 166 i denne sammenhæng og så tage problemerne, når de kommer, og ikke begynde at foregribe begivenhedernes gang, som hr. Ole Sohn åbenbart er ude på her.
Det er også, som om der bliver sagt, at den kompensation, som lige nøjagtig dette lovforslag medfører at kunstnerne kan få, er den kompensation, som kunstnerne i det hele taget skal leve af.
Det er fuldstændig fejlagtigt, og det ved hr. Ole Sohn jo også godt.
Ole Sohn (SF), 2006-05-24:
Jeg er da lidt bekymret over, at fru Louise Frevert ikke kan forstå, hvorfor vi er bekymrede.
Om vi er bekymrede kan være ligegyldigt, men at kunstnerne er bekymrede, burde fru Louise Frevert måske være lidt mere optaget af, for virkeligheden er, at vi har en ordning, som blev lavet i begyndelsen af 1990’erne, hvor alt blev optaget på kassettebånd, cd-rom og dvd’er.
Kassettebåndene er udfasede, VHS-båndene er ved at blive udfasede, cd-rom’erne er ved at blive udfasede, dvd’erne er ikke udfasede, men bliver det i løbet af ganske få år, og så går al optagelse over på andre optagemedietyper, og det er ikke omfattet af loven.
Det er derfor, der er blevet råbt vagt i gevær – det er derfor.
Havde man været saglig, havde man lavet en teknologineutral model, som man i øvrigt selv foreslår i forbindelse med licensen, og man havde ladet gældende retspraksis fortsætte.
Det var det, SF foreslog, men det ønskede Dansk Folkeparti ikke, og derfor har vi problemet i dag.
Kunstnerne advarer en bloc uden undtagelse imod at vedtage L 166.
Vi har fra oppositionens side foreslået: Udsæt loven.
Man kan sagtens overholde finanslovaftalen ved at vedtage det i efteråret, og så kunne vi have forhandlet en fælles løsning igennem i løbet af sommeren, som havde sikret kunstnerne den kompensation, som de er berettiget til.
Louise Frevert (DF), 2006-05-24:
Jeg må ærligt indrømme, at jeg synes, det er en langsommelig diskussion her under andenbehandlingen, og den virker fuldstændig unødvendig.
Vi har jo diskuteret det her i flere sammenhænge og flere gange, og tingene bliver jo fuldstændigt blandet sammen.
Det her lovforslag drejer sig om en kompensation til kunstnerne på de her 17 mio. kr.
Jeg kan slet ikke forstå, hvorfor man begynder at tale om alle de andre ting.
For første gang i danmarkshistorien bliver der simpelt hen givet en kompensation, der er statsgaranteret, til kunstnerne.
Hvad mere kan man forlange?
Der har ikke været en garanti tidligere.
Det er der nu.
Prisen er blevet sat ned fra 10 kr. til 3 kr. Jeg kan slet ikke forstå, hvorfor hr. Mogens Jensen hidser sig op på den måde.
Ole Sohn (SF), 2006-05-24:
Det er muligt, at der er tale om æbler og bananer, men begge dele er sundt, og derfor kan man godt til glæde for sit liv blande dem.
Det, der er virkeligheden, er, at det forslag, SF fremsatte, var teknologineutralt.
Det forslag, regeringen nu gennemfører, er fuldstændig målrettet dvd’er, og det betyder en faldende kompensation til kunstnerne, fordi det er det eneste, der bliver kompenseret af dvd’erne.
Ikke noget med, at der er lagt an til at kompensere for den nedgang i salget af cd-rom’er – et salg, som rasler ned.
Det her vil kun kunne kompenseres på fair vis, ved at man laver en teknologineutral løsning, hvor alle optagemedier bliver omfattet.
Det ønsker man ikke.
Derfor er det jo naturligt, at kunstnerne i den grad er imod det her forslag.
De har appelleret til regeringen.
Udsæt det her forslag, lad det oversomre, lad os finde en fælles model, enten i medieforhandlingerne eller på anden vis, sådan at vi kan sikre kunstnerne den kompensation for salg af blanke optagemedier, men det ønsker regeringen ikke.
Og det er derfor, vi har den situation og i øvrigt også den debat.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2006-05-24:
Det eneste, der var rigtigt i hr. Ole Sohns bemærkning, var, at en finanslov er en finanslov, og at den skal holdes.
Når det så er sagt, kan det godt være, at SF’s forslag var teknologineutralt.
Ja, det var nemlig så bebyrdet med afgifter på al form for teknologi, at det var grænsehandelsproblematisk, sådan at der ikke ville blive købt noget i Danmark.
Men tag nu lige – i stedet for at være så negativ – at se på det positive i det her forslag, nemlig at hr. og fru Danmark nu kan købe deres dvd’er i Danmark til en langt lavere pris, end de kunne før, plus se på det positive i forslaget frem for alt det, som ikke kom med i den her sag, fordi det ikke handler om den her sag.
Tag nu lige at se på, at der tilføres faste finanslovkroner til afløsning af en ordning, som ikke ødelægges, men som teknologien bare er løbet fra, til en ordning, som ikke ødelægges, men som teknologien løber fra.
Det er det, som tilføres 17 mio. kr. Er det ikke meget godt for hele dvd-delen?
Og det er jo dvd-delen, det hele handler om.
Ole Sohn (SF), 2006-05-24:
Jeg vil bare gøre opmærksom på, at SF faktisk i forbindelse med L 166 fremsatte et beslutningsforslag, som var teknologineutralt, og som fastholdt den ordning, Folketinget vedtog i 1990’erne tilpasset de medier, der nu er gældende i dag.
Det sagde regeringspartierne nej til, hvorefter regeringen i sit medieudspil foreslår en fuldstændig identisk øvelse, ved at man siger, at nu skal alt, der kan foretage optagelse til film og video, belægges med en licens – hvad der kan være meget fornuftigt, vil jeg i øvrigt sige, men det er jo til helt, helt andre store beløb end de få øre, det ville have kostet at lave en teknologineutral ordning for blankbåndsvederlag.
Det ville regeringen ikke, og derfor står vi i den ulykkelige situation, at regeringspartierne og Dansk Folkeparti faktisk er i gang med at afvikle en kompensationsordning til kunstnerne, som har gavnet så mange nye talenter.
Mogens Jensen (S), 2006-05-24:
Jeg vil da give hr. Ole Sohn fuldstændig ret i, at det her er lidt mystisk, når vi hører de tilkendegivelser, der er kommet fra partierne om, at de faktisk gerne så en løsning, som var teknologineutral, og man så fastholder at støtte et forslag fra kulturministeren, som ikke er teknologineutralt, men altså fastholder en afgift på et bestemt medie, i det her tilfælde dvd’er.
Det er en interessant ting, og jeg kan måske give hr. Ole Sohn ret i, at det har noget med finansministerens indblanding i den her sag at gøre.
Jeg synes, det afgørende er at få afprøvet, om der blandt Folketingets partier på det her område er et ønske om til gavn for kunstnerne at lave en langsigtet ordning, som ikke er afhængig af afgifter.
Ole Sohn (SF), 2006-05-24:
Det her er en underlig sag, som jeg næppe i min vildeste fantasi kan forestille mig at kulturministeren selv har opfundet, det er en sag, som han er blevet påduttet, fordi Dansk Folkeparti har lavet en eller anden finanslovaftale med finansministeren om et grænsehandelsproblem, som der skulle være, og så skal det løses ved en kulturpolitisk manøvre.
Det, der sådan set er sket, er, at man nu ødelægger en afgiftsordning, som har været god, og hvor man ville have haft et velfungerende system i dag, hvis ordningen var blevet moderniseret, sådan at den kom til at svare til, hvordan det oprindelig var tænkt, nemlig at det var de medier, som der optages musik og film på, som man delte afgiften ud på.
Det har man ikke ønsket, og derfor har vi altså et lovforslag, som i virkelighedens verden er med til at afvikle blankvederlagsordningen, som er til gavn for kunstnerne, uden at der er garanti for, at man finder en anden løsning.
Det er selvfølgelig en noget uheldig situation, vil jeg nok sige, som jeg næppe kan forestille mig at kulturpolitikere fra nogen partier kan få sig selv til at mene i dyb alvor.
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2006-05-24:
Med den debat, vi allerede har haft nu, er det jo lige før, man skal forklare de borgerlige ordførere, at man faktisk har fattet lovforslagets indhold.
Så det beder jeg mig fri for at få nogen forklaringer om løbende.
Vi havde under førstebehandlingen af det her lovforslag en utrolig god debat her i Folketingssalen, hvor Det Radikale Venstre foreslog, at man kunne lade blankbåndsafgiften afløse af en form for licens, altså sætte licensen op med 20, 30, 40 kr. om året og dermed sikre, at der var betaling for den lovlige kopiering, der foregår rundtomkring.
Det havde vi en meget fornuftig debat om.
Venstres ordfører, fru Ellen Trane Nørby, sagde bl.a., at Venstre rent principielt gerne havde set en fuldstændig finanslovløsning.
Det er en løsning, som Det Radikale Venstre egentlig også er meget interesseret i at diskutere, og det havde vi åbnet for.
Kulturministeren afsluttede debatten med at sige, at »jeg og mit ministerium i mellemtiden vil arbejde konstruktivt sammen med Kulturudvalget om lovforslaget og også om beslutningsforslaget«, der var fremsat af SF.
Der var i det hele taget en god debat, som lagde op til, at vi kunne finde en samlet løsning på det her.
Det, man ender med nu, er, at man stadig har noget tilbage af blankbåndsvederlaget, samtidig med at man også laver en lille finanslovløsning.
Hvorfor ikke lade os lave en samlet løsning, hvor vi sikrer det her område på en fornuftig måde?
Det kunne ikke lade sig gøre i den her omgang.
Det er ikke, fordi jeg har brug for en stor og principiel debat om det her og nu, men jeg vil bare meddele, at for Det Radikale Venstres vedkommende vil vi sammen med andre partier prøve at tage den her diskussion med ind i de mediepolitiske forhandlinger, som i øjeblikket foregår, sådan at vi måske i den sammenhæng kan finde en fornuftig løsning.