runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Dorit Myltoft (RV), 1998-11-18:
Som energipolitisk ordfører opdager man temmelig hurtigt, at hele energiområdet udfordrer til kreativitet, nysgerrighed, opfindsomhed og samfundsengagement.
Aktiviteterne hos disse involverede og engagerede mennesker er for mig at se en væsentlig årsag til, at dansk energipolitik har kunnet fremvise så gode resultater, som
Det Radikale Venstre kan derfor støtte dette lovforslag, hvorefter der gives tilskud til udvikling af nye energiformer, bedre og renere energiudnyttelse, energibesparelser og forbedrede energiindvindingsmetoder.
Vi vil med interesse følge projekterne, og især er vi optaget af at følge, hvad der kan findes på inden for den vedvarende energi.
Vi støtter også, at der administrativt sigtes mod, at de forskellige tilskudsordninger på energiområdet supplerer hinanden, og at der bliver sikret en koordinering med anden støtte på området, for at vi kan strække pengene mest muligt.
Pernille Blach Hansen (S), 1998-11-18:
Som alle andre våben er buen effektiv, hvis man rammer rigtigt.
For at sikre, at de danske buejægere så vidt muligt rammer præcist og rigtigt, er de danske krav til buejægerne skrappere end kravene til andre jægere. De danske krav til buejægere benyttes faktisk også uden for Danmarks grænser.
Én af betingelserne for at udøve buejagt i Sverige er således, at jægeren har bestået den danske buejagtprøve.
I forbindelse med vedtagelsen af loven om jagt og vildtforvaltning i 1993 blev aftalepartierne enige om at iværksætte en undersøgelse til vurdering af de dyreværnsmæssige aspekter ved buejagt.
På baggrund af denne undersøgelse har Vildtforvaltningsrådet indstillet til ministeren, at buejagt bør tillades på mindre vildt, samt at kravene til buejagtprøven bør skærpes yderligere. Samtidig indstillede Vildtforvaltningsrådet, at der skulle gennemføres en 5-årig forsøgsperiode for buejagt på råvildt.
I denne periode skal det undersøges, om de nye skærpede krav til buejagtprøven sikrer, at der ikke sker flere anskydninger ved buejagt end ved jagt med skydevåben.
Socialdemokratiet er enig med Vildtforvaltningsrådet og kan på den baggrund ikke støtte forslaget.
Arne Melchior (CD), 1998-11-18:
Altså hvad forstås ved nedlæggelse? Er det ét skud, og så er dyret dødt? Det kan vel så være interessant nok at vide; det vil formentlig ikke give dyret nogen særlig lidelse. Men det vil jo anskydningen, der ikke omgående eller måske slet ikke i et længere livsforløb for det pågældende stykke vildt fører til, at dyret er nedlagt.
Kender ministeren tal på det?
Der findes jo nogle rapporter i ministerens regi om fugle, der findes vist også ...
undskyld, hr. formand, jeg glemte klokken.
Jeg har vist gjort mig klar.
Frank Dahlgaard (KF), 1998-11-18:
Det, der kalder mig herop igen, er en utilfredsstillende fornemmelse både for mit eget og for mit partis vedkommende, for vi savner sådan set stadig væk svar på spørgsmålet: Er der noget i dette lovforslag, som gør, at ministeren nu kan foretage sig noget administrativt, som ministeren ikke kunne foretage sig før?
Er der med dette lovforslag givet nogle bemyndigelser til ministeren, som gør, at ministeren nu kan agere på områder, hvor ministeren ikke kunne agere før?
Det er jo det afgørende.
Jann Sjursen (KRF), 1998-11-18:
Jeg vil godt tilsige ministeren og regeringen Kristeligt Folkepartis støtte til det foreliggende lovforslag.
Jeg vil også godt understrege, at for Kristeligt Folkepartis vedkommende er det utrolig vigtigt, at vi også sætter fokus på forskning og den teknologiske udvikling inden for energiområdet.
Det er det, der er hele forudsætningen
for, at vi overhovedet kan videreføre en energipolitik, også i lyset af de miljømålsætninger, som vi ønsker den skal føres i
Jeg synes også, det er vigtigt som forudsætning for, at vi kan opretholde den eksport, som vi har på en lang række områder inden for miljø og teknologi som sådan.
Jeg synes, det ville være udmærket, hvis vi kunne det.
Ellers er der ikke så mange bemærkninger at gøre om lovforslaget, da det jo i høj grad er en videreførelse af gældende praksis, som der også står i den skriftlige fremsættelsestale.
Det mest bemærkelsesværdige er måske, at lovforslaget skal godkendes i Europa-Kommissionen, og det kan så i virkeligheden være en af årsagerne til, at vi ser det her i dag i Folketinget.
Man kan sige, at regeringen må have en klar formodning om, at det vil kunne godkendes, for ellers står vi jo unægtelig med lidt af et problem, sådan som jeg vurderer det.
Men vi er fra Kristeligt Folkepartis side positive over for lovforslaget og kan støtte det.
Ebbe Kalnæs (CD), 1998-11-18:
Kun lige kort vil jeg sige, at hr. Søren Kolstrups forslag om at bruge de CO2-afgifter, der skal tilbageføres til det her, bliver uden vores hjælp. Vi har altså nogle klare aftaler på det her område med ministeren.
Jeg har tidligere sagt, at han er lidt langsommelig og knap så kreativ, som han burde være, for at få klaret denne sag, men den vil vi vide at holde øje med.
Søren Kolstrup (EL), 1998-11-18:
Man kan betragte det foreliggende lovforslag som et uskyldigt forslag, der blot skal sørge for, at den gældende administrative praksis nu bliver sat på lovform.
Man kan også se lovforslaget som en mere højtidelig status over, at der nu er behov for at få den gældende administration i lovgivningsmæssige rammer.
Enhedslisten kan jo altså ikke andet end støtte det her lovforslag, men jeg synes også, der er baggrund for at få nogle præciseringer i loven.
Når vi nu er ved at sætte det her på lovform, kan vi jo lige så godt gøre det så detaljeret og så velgennemarbejdet som muligt.
I lovens § 1 omtales nye energiformer, og man kan godt blive, synes jeg, en lille smule usikker på, hvad der egentlig ligger i begrebet nye energiformer.
Enhedslisten foretrækker, at der hver gang, der står nye energiformer, så stod vedvarende energi.
Er det ikke det, vi taler om?
Og hvis det står til Enhedslisten, må man altid gerne lige tilføje deponeringsfri, altså vedvarende deponeringsfri energi, så ved vi jo helt præcist, hvad vi taler om.
Men vi ved jo godt, at der er et politisk skel dér, som vi endnu ikke har overkommet, men den tid kan vel komme.
Vi mener ligeledes, at det af formålsparagraffen bør fremgå, at sigtet med programmet for vores energi er at få udfaset kulfyringsteknikken.
Vi har i det hele taget ikke noget imod, at der kommer til at stå lidt mere »Energi 21« i teksten.
Så var der et andet problem, som fru Anni Svanholt nævnte, og det var jo finansieringen.
Vi er ganske enige i, at hvis vi skal videreudvikle energien, som der er lagt op til i § 1, står vi over for, at der skal findes mange midler.
Enhedslisten har således foreslået,
at de rene erhvervsprojekter under EFP-programmet passende kan finanisieres som en del af tilbageføringen af CO2-afgifterne til erhvervslivet, og det kan så frigøre finanslovmidler til f.eks. et solcelleprogram.
Så i den forstand er vi jo altid beredte til at lette skattebyrden på det her område og lade sektorerne selv bestemme det gennem omlægninger. Så har jeg et par små detaljerede spørgsmål.
Også Risøs anbefaling af, at programmet kan indgå fireårige resultatkontrakter, hører jeg gerne ministerens bemærkninger til, idet jeg i hvert fald på nogle punkter ser dette som et offentligt alternativ til erhvervslivets stadig større styring af forskningen.
Henriette Kjær (KF), 1998-11-18:
Som ministeren også sagde, har der været drevet buejagt i Danmark i mange år, det er der ikke noget nyt i.
Man har blot tidligere givet dispensationer til hver enkelt jæger, hvor det efter ministerens bekendtgørelse nu er tilladt uden dispensation dog med den helt afgørende ændring, at man efter en grundig uddannelse skal aflægge en prøve, der nu er blevet skærpet.
Det giver mig en sikkerhed for, at buejægerne derefter forsvarligt kan drive deres jagt.
Ingen jæger har interesse i at omgås lemfældigt med egne evner til at ramme vildtet præcist.
Man går ikke på jagt, hvis ikke man stoler på sin egen træfsikkerhed.
Det gælder naturligvis også for buejægerne.
Jeg synes derfor, at Vildtforvaltningsrådets indstilling om at tillade buejagt er fornuftig.
Det er for mig at se
For med den skærpede teoretiske og praktiske prøve slipper kun de bedst uddannede og engagerede jægere igennem nåleøjet.
Det er derfor også en fornuftig disposition, at man indfører en 5-årig forsøgsperiode, hvad angår buejagt på råvildt, så vi ser, om de nye strengere krav er tilstrækkelige.
Det er vigtigt med vore egne danske erfaringer, da resultaterne fra USA ikke direkte kan overføres til danske forhold, ganske simpelt fordi der ikke stilles nævneværdige krav til buejægere i USA.
Så alt i alt er vi trygge ved den tilladelse, man nu har givet til buejagt, og kan derfor ikke støtte Dansk Folkepartis beslutningsforslag om at ophæve tilladelsen til buejagt.
Jeg vil dog sige, at vi er parate til at gå ind og se på tilladelsen, hvis det viser sig, at der har været mange
anskydninger - at der er problemer med det også inden for
den 5-årige periode, man har givet forsøget med jagten på rådvildt.
Aase D. Madsen (DF), 1998-11-18:
Jeg vil gerne takke ministeren for den redegørelse, han er kommet med, men jeg synes altså, at den er meget misvisende.
Jeg har ikke set nogen grov hjemmevideo i går.
Jeg har bare handlet ud fra det, som jeg har fået fra ministeren, de papirer, som jeg har fået fra ministeren med hensyn til tilladelse og dokumentation for tilladelsen til den 5-årige dispensation.
Ministeren siger, at der bliver nedlagt 40 stykker vildt med bue og pil.
Jeg vil gerne spørge ministeren, om det er korrekt ifølge den rapport, der ligger fra Danmarks Miljøundersøgelser?
Er det et korrekt tal?
Det gendrives af indberetningerne fra Dansk Bueskytteforening, og det er det tal, som ministeren kommer med her.
Jeg vil gerne spørge fru Henriette Kjær, som er ret skråsikker på, at alt er i orden med det her:
Hvorfor mon buejagt ikke er tilladt i Norge og Sverige eller vore omgrænsende lande? Buejægerne søger her til Danmark, får det dér buejagttegn og kan så gå på jagt.
Jeg er bange for, at Danmark bliver et buejagtsafariland. Der er ingen øvre grænse for, hvor mange buejægere der kan komme til Danmark og skyde med bue og pil.
Det er en farlig udvikling.
Jeg er ikke i tvivl om, at der findes mange seriøse jægere her i Danmark.
Men er det ikke ligesom en ensidig information kun at tage jagtforeningernes henvendelser til efterretning?
Jeg er meget glad for, at Socialdemokratiets ordfører netop kommer ind på det.
Ja, det er tilladt i indhegninger, det har jeg et ministersvar på, og det synes jeg gør sagen endnu værre.
Tænk, de stakkels dyr må man jagte rundt i en indhegning og så skyde til måls efter dem.
Det er sandelig en god metode.
Nej, det er meget sjovere at komme til de danske skove, hvor der ikke er nogen indhegning, dér er der mere sport i det!
Ebbe Kalnæs (CD), 1998-11-18:
Vi vil selvfølgelig gerne som alle andre følge op, at man skal være årvågen på dette område og sørge for, at pengene bliver brugt rigtigt.
Det skal sikres, at vi ikke får for mange enkeltsituationer, hvor det at lægge op til projektet - altså beskrive projektet og evaluere sig selv bagefter - bliver det, der kommer til at fylde mest.
Mere generelt vil jeg sige om Danmarks stilling på det område, der hedder energi og energiforskning og vores muligheder i forbindelse med det, man kalder vedvarende energi med forskelligt indhold, at vi somme tider kan være lidt uenige om, hvad der er vedvarende, og hvad der ikke er det.
Men hele det område er et af de meget spændende områder for Danmark, både industripolitisk og på anden måde.
Det er et område, som - hvis vi griber tingene rigtigt an og betragter området på en offensiv måde forskningsmæssigt og erhvervspolitisk - vil være noget, som inden for nogle få år faktisk kan matche dansk landbrug osv. rent eksportmæssigt, hvis vi bærer os heldigt ad.
Så selv om dette område er en del af hele det kompleks, som hedder at forcere udviklingen rent industripolitisk, vil jeg bede ministeren om at se meget forretningsmæssigt på det.
Selvfølgelig skal der også ses miljømæssigt fornuftigt på det, men der er altså sådanne træk i det, at jeg håber - ikke mindst når det gælder vindindustrien, men også andre områder - at man vil se så fornuftigt på det, at det ikke bare bliver miljøtanker, men at man for alvor får koblet det sammen med de utrolige muligheder, vi rent industrimæssigt har på området, fordi vi er langt fremme med det pres, der har ligget på både industrien og andre.
Der er oceaner af muligheder, og jeg håber, at vi i den kommende tid kan få lovforslaget til at være en del af støtten på mange andre felter.
Men lad os kigge meget på, hvad vi bruger pengene til, det er jeg enig i.
Aase D. Madsen (DF), 1998-11-18:
Jeg er meget glad for spørgsmålet.
Jeg kan referere, at jeg har korresponderet lidt med formanden for Det Dyreetiske Råd, og han siger, at Det Dyreetiske Råd vil gerne gøre opmærksom på, at rådets udtalelse ikke er korrekt refereret i det vedlagte ministersvar.
På baggrund af det tilsendte materiale fra Skov- og Naturstyrelsen fandt et flertal af rådets medlemmer ikke anledning til at ændre konklusionen, nemlig at buejagt ikke i dag kan betragtes som en etisk acceptabel jagtform, men alle medlemmer af Dyreetisk Råd savnede dokumentation for effektiviteten af de foreslåede stramninger.
Desuden henleder man opmærksomheden på, at det af rådets medlemmer, der deltog i styregruppen vedrørende buejagt, ikke deltog i arbejdsgruppen omkring udarbejdelse af regler for udøvelse af buejagt i Danmark.
Pernille Blach Hansen (S), 1998-11-18:
Et eller andet sted må der altså foreligge en misforståelse, for som jeg er oplyst, har der været et medlem af Dyreetisk Råd med i den her arbejdsgruppe bag Vildtforvaltningsrådet.
Og det medlem, der sad i denne arbejdsgruppe, var med til at udforme de retningslinjer, der skal stramme op på jagtprøven og gik også ind for det.
Aase D. Madsen (DF), 1998-11-18:
Jeg har været meget glad for debatten her i dag.
Jeg mener, at der er visse positive tegn i debatten, og de tegn er, at vi under udvalgsarbejdet vil gå ind på, hvor længe denne dispensation kan holde.
Kan den holde 5 år?
Skal der først laves en rapport om 5 år?
Det er fuldstændig urealistisk.
Hvor mange forsøgsdyr skal vi endnu have i den danske natur?
Det kan vi ikke leve med.
Jeg begriber sådan set ikke den bagatellisering af problemet, som nogle partier har gjort sig til talsmand for.
Jeg vil gøre opmærksom på, at selv om buejagt er en gammel kulturarv, er der vel ingen, selv med en dispensation fra jagtloven, der vil give tilladelse til jagt med bue og pil eller slynge eller andre former for middelalderlige våben.
I udvalget vil vi så gå ind og se på: Hvad kan vi gøre?
Kan vi nu og her nedsætte dispensationstiden til nul på grundlag af, at Det Dyreetiske Råd, som jo er regeringens egen rådgiver på dette område, ikke har været med til den opstramning af bueskydningstegnsreglerne, som er grundlaget for dispensationen.
Jeg mener, at det er så alvorligt, at den institution, som hele dispensationen skulle hvile på, ikke er inddraget, og jeg har oven i købet fået et forkert ministersvar, hvor rådet bliver taget til indtægt for, at hvis reglerne bliver strammet op, så godkender de dispensationen, og det passer ikke.
De har ikke været med i arbejdsgruppen.
Det synes jeg er en så alvorlig årsag, at man må sige, at her er der sket noget, en fejltagelse måske, som vi kan gøre god igen ved i det mindste at tage sagen op og lade Det Dyreetiske Råd komme ind og give deres tilbagemelding om, hvorvidt den opstramning, der er sket, er god nok.
Hvis ikke det kan ske, at vi så siger, at dispensationen er nul år, så må vi finde ud af, om vi kan lave den kortere.
Det har jeg da hørt nogle tilkendegivelser om her i dag, at det er der flere partier, der går ind for.
Det håber jeg så kan blive enden på det, for jeg synes
ikke, at vi behøver flere forsøgsperioder.
Der ligger jo Miljøministeriets egen rapport, der har været ude i forsøg.
Der ligger rapporter fra dyrlæger, der siger, at sådan og sådan er det.
Jeg kan ikke forstå, hvad det er for stærke
kræfter, der ligger bag miljøministerens ja til dispensationsordningen.
Der er det, der hedder Jagtforvaltningsrådet, og jeg har hørt rygter om, at i Jagtforvaltningsrådet er der et stort flertal af jægere.
Så er det, ligesom det dæmrer lidt med hensyn til dispensationen.
Men jeg beder ministeren om at tage sagen op igen, få Det Dyreetiske Råd ind, helst helt forbyde jagt med bue og pil, for det er jo ikke alene råvildt, der jagtes.
Vi siger, at der er kun - i gåseøjne - 40-50 dyr, der bliver nedlagt om året, men jagt med bue og pil er tilladt for alle dyrearter indtil rådyrstørrelse; det glemmer man vist.
Derfor så siger jeg: Lad os prøve at se på det i udvalget, og jeg er glad for det, hvis vi kan få en lille lempelse igennem eller helst en stor. Det er dyrenes sag, vi taler her, og der er jo ikke andre til det end os.
Arne Melchior (CD), 1998-11-18:
Ja, jeg kender ikke noget tabuområde, heller ikke hvad disse ting angår.
Hans Christian Schmidt (V), 1998-11-18:
Nu var det hr. Arne Melchior, der sådan inddrog Venstres ordfører i det her.
Jeg tænker også på, at der var jo engang, at man kunne stange ål.
Det fik man også at vide, at det skulle man lade være med.
Er hr. Arne Melchior ikke enig i, at hvis vi skal ind at kigge på, hvordan man afliver dyr, så bør vi se mere bredt på det, når vi skal til at kigge på det?
Aase D. Madsen (DF), 1998-11-18:
Jeg er meget glad for det, hr. Arne Melchior sagde her: at Dansk Folkeparti skulle hellere interessere sig lidt for selve anskydningen på de almindelige jagter.
Det kan hr. Arne Melchior godt tro, at det gør jeg.
Men jeg holder mig til emnet her i dag.
Jeg har meget materiale.
Det er lige parat til at blive fyret af, så der kommer snart en debat om det.
Jeg skal love hr. Melchior, at det skal nok blive taget op.
Arne Melchior (CD), 1998-11-18:
Jeg vil gerne sige tak til hr. Steen Gade, fordi han trak parallellen fra det foreliggende forslag til jagt i al almindelighed og oplyste et par tal; der er jo mange flere i rapporten fra Danmarks Miljøundersøgelse om anskydning af fugle.
Hr. Steen Gade oplyste bl.a., at af gæs bliver der anskudt mere end én for hver én, der bliver dræbt. Så vidt jeg erindrer - det sagde jeg allerede i en tidligere kort bemærkning -
er det nærmere 200.000 anskudte fugle, der flyver over Danmarks område.
Og der findes en foreløbig undersøgelse om firbenede dyr, jeg har den endnu ikke, og der kommer et endeligt undersøgelsesresultat lidt senere, men efter hvad der foreløbig er oplyst for mig, drejer det sig om snesevis af tusinder af firbenede dyr, der løber rundt i vore skove og på vore marker anskudt og altså lidende.
Hr. Steen Gade kaldte det for langsom død.
Anledningen til, at jeg drager denne parallel og bringer disse tal i erindring,
Selv med alle regler for at opnå jagttegn til det ene
eller det andet skydevåben er det altså gigantiske tal af anskudte dyr, flyvende og løbende, som vi tillader her i dette land.
Mon ikke Dansk Folkeparti skulle holde nogle dybe overvejelsessamtaler med hinanden, om egentlig dette her forslag er det mest væsentlige, og om ikke det ville være i væsentlig grad mere i overensstemmelse med tidligere fra dette parti fremlagte forslag, hvis man interesserede sig for det helt store område, der hedder jagt, og de indtil frygtelige konsekvenser, som efter alt, hvad vi har kunnet få oplyst, følger deraf for andre levende væsener.
Jeg tror, det var Venstres ordfører, der bragte lystfiskeri ind i billedet.
Det undrer mig nu meget.
Jeg har aldrig hørt om, at fisk lider ved at blive trukket op.
Der må da vel stadig være forskel på fisk og varmblodede dyr; jeg har aldrig hørt nogen tidligere sammenligne disse former for menneskers trang til at skaffe sig føden.
Jeg mener, at enhver form for lystjagt burde forbydes.
Det er min private opfattelse.
Hvad beslutningsforslaget angår, er jeg selvfølgelig henholdende mig til det, som CD's ordfører har udtalt i sin ordførertale.
Mogens Nørgård Pedersen (KRF), 1998-11-18:
Jeg skal undlade at kommentere jagtformer i bred almindelighed, men prøve på ganske kort at holde mig til det foreliggende beslutningsforslag.
Det er glædeligt, at der er skrappe regler på området, når det gælder buejagt.
For de indberetninger, de breve og de telefonopkald, som vi får, vil naturligvis altid være favoriseret af den holdning, som de pågældende personer lægger for dagen.
Men i Kristeligt Folkeparti har vi den holdning og den vurdering efter de ting, som vi har fået forelagt her, at vi ikke kan støtte forslaget.
Thorkild B. Fransgaard (FP), 1998-11-18:
Jeg vil sige, at alle de oplysninger, vi får enten i den ene eller anden retning, gør indtryk.
Det gør de, når det drejer sig om sådan noget, men det gør de selvfølgelig i alle tilfælde.
Men hvilke oplysninger der er rigtige, skal jeg, som jeg sagde, ikke gøre mig til dommer over.
Man kan tage den skrivelse, der ligger fra Danmarks Jagtforening.
Den anbefaler jo, at vi fortsat skal have buejagt her i landet.
Og det er den almindelige jagtforening.
Så derfor: Jeg skal ikke gøre mig til dommer over, hvilke af de ting, vi får ind ad døren, der er rigtige. Men ud fra vores nøgterne vurdering mener vi ikke, der er grundlag for at sige nej til buejagt.
Aase D. Madsen (DF), 1998-11-18:
Jeg er frygtelig ked af, at hr. Fransgaard ligesom de andre, mange af de andre, ordførere benægter fakta: »Hvis det her er fakta, så benægter a fakta.«
Jeg har fået masser af henvendelser fra konsulenter, vildtkonsulenter, gamle skovridere.
Og han udtaler herefter: »Jeg er overbevist om, at bueskyttesagen og jagtsagen er bedst tjent med, at bueskydning bør udøves på bane.«
Gør det slet ikke noget indtryk?
Thorkild B. Fransgaard (FP), 1998-11-18:
Det kan da altid virke drastisk, når et dyr skal aflives, hvadenten det foregår på den ene eller anden måde.
Men det er nu engang livets gang.
Vi mener ikke i Fremskridtspartiet, at vi skal gå ind og forbyde alt, hvad der hedder jagt, fiskeri og andre ting, for det må vi jo også gøre, hvis vi forbyder det her.
De ting mener vi hænger sammen.
Med hensyn til, om det er mere inhumant at skyde et dyr ved buejagt end ved almindelig jagt,
kan det jo altid diskuteres, og det skal jeg ikke være dommer i.
Med de nye præcisionsbuer, der er i dag, mener vi ikke der er nogen forskel.
Ifølge de oplysninger, vi har, er afskydningsfrekvensen for de nye buer den samme som et projektil fra en riffel.
Det er ud fra de ting, vi har læst, og derfor mener vi ikke, at der er noget grundlag for at gå ind og forbyde buejagt.
Men som jeg startede med at sige: Det virker altid drastisk, når et dyr aflives, men det kan vi da ikke her i Folketinget i hvert enkelt tilfælde gå ind og lave en lovgivning om.
Fremskridtspartiet er selvfølgelig også af den opfattelse, at ser man en gammel amatørfilm ovre fra Midtstaterne, hvor der skydes med bue og pil, ja så kan man blive meget skeptisk over for, om det er rigtigt, men det er ikke sådan, det foregår i dag.
Som vi ved fra den bekendtgørelse, der er sendt ud, er det jo sådan, at enhver buejæger skal gennemgå et skrapt kursus her i landet og have en tilladelse, inden de overhovedet går ud, ligesom en almindelig jæger skal have det.
Og jeg ved i hvert fald, at for almindelige jægere er det en meget skrap og god uddannelse, de er igennem, inden de får jagttegn her i landet.
Ud fra det, vi ved om det her, kan vi ikke støtte lovforslaget, for så bliver der mange andre ting, vi skal til at tage op.