runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Holger K. Nielsen (SF), 1998-05-06:
Hr. Dyrlunds tale var jo en temmelig kort tale.
Og som gammel fagforeningsmand kan jeg godt forstå, at han har behov for at tale kort om det her.
Noget af det mere interessante var jo, hvad hr. Dyrlund ikke omtalte.
Og så vil jeg spørge hr. Dyrlund: Er det ikke et problem, at i dette lovforslag er den her feriefridag sammenkoblet med en nedsættelse af arbejdsgivernes pensionsbidrag, at præcis dét er indeholdt?
Det, som LO lagde meget vægt på i går som et problem, var, at lønmodtagerne skal selv betale for det her, at man fodrer hunden med dens egen hale, som det blev sagt af LO-formanden.
Er det ikke et problem, hr. Dyrlund, at man har følt sig tvunget til at holde sig inden for den økonomiske ramme?
Det er det, som LO har sagt hele tiden: at man ikke kunne lave en ordentlig ordning, medmindre man går ud over rammen.
Det er én ting.
En anden er afskaffelse af sygeskatten, indført sammen med SF i et forlig omkring finansloven.
Regeringen siger sådan uden videre: Den afskaffer vi bare.
Men derudover er der også kompensation til de arbejdsgivere, der slet, slet ikke er omfattet af det her.
Man forærer med andre ord flere hundrede millioner kroner til arbejdsgivere, der intet har med det her at gøre.
Er det virkelig socialdemokratisk politik, hr. Dyrlund, og kan hr. Dyrlund virkelig inderst inde stå inde for det?
Poul Erik Dyrlund (S), 1998-05-06:
Jeg vil godt sige til fru Jette Gottlieb, at jeg faktisk er helt på det rene med og står ved det, når jeg siger, at Danmark går mere og mere i stå.
Vi ser flere og flere daginstitutioner, der lukker.
Vi ser
flere og flere folkeskoler, der lukker på baggrund af, at der ikke kan blive gjort rent.
Konsekvensen for forældrene, f.eks. dem med børn i daginstitutionerne,
er jo, at de måske bliver nødsaget til at blive hjemme fra arbejde, osv.
Så det er ganske korrekt, når jeg siger, at flere og flere mennesker bliver omfattet af denne konflikt.
Så siger hr. Ole Sohn: Jamen der er forskel på en feriedag og en feriefridag.
Forskellen er, hr. Ole Sohn - det er jo korrekt, som hr. Ole Sohn sagde - at en feriedag er en, man optjener, og en feriefridag er altså en, vi nu står her og lovgiver om, og som man får en ret til i årene fremover.
Så siger hr. Ole Sohn, at der ikke er tale om, at man tager hul på den sjette ferieuge.
Det mener jeg rent faktisk der er.
Jeg mener faktisk, at man her lægger grundstenen til at arbejde videre ud i fremtiden for at få den fulde sjette ferieuge.
set i forhold til det dér med uafbrudt beskæftigelse
, osv.
Det må vi jo kigge på under udvalgsarbejdet og se, hvordan og hvorledes vi kan håndtere de betænkeligheder, som hr. Ole Sohn her giver udtryk for.
Hr. Tom Behnke spørger: Hvad er det for nogle signaler, vi sender?
Ja, Folketinget og samfundet giver faktisk de øvrige overenskomstparter på arbejdsmarkedet, dem, der ikke forhandler på nuværende tidspunkt, men står over for kommende forhandlinger, et vink med en vognstang om, hvor det er, vi skal hen, og hvor det er, tingene skal drejes henad.
Det er et meget klart signal set med mine øjne i den her situation.
Så er der hr. Frank Aaen.
Ja, hr. Frank Aaen, jeg er betænkelig, og det gav jeg i øvrigt også udtryk for i min ordførertale, på baggrund af det, vi her er i gang med.
Det skal der ikke herske nogen tvivl om.
Der skal ikke herske nogen som helst tvivl om, at vi i den socialdemokratiske gruppe faktisk havde en forventning om, at arbejdsmarkedets parter selv løste den situation, man var inde i. Men kendsgerningen er jo også, at man i går over for arbejdsministeren gav udtryk for: Tingene er faldet på gulvet; vi kan ikke komme videre.
Skal vi så stå her med korslagte arme og sige: Jamen det er der så for resten ikke noget at gøre ved, og så kan man strejke fra nu af og til efter sommerferien?
Det er dybt uansvarligt at lægge en sådan holdning for dagen, når man får et så kraftigt signal fra arbejdsmarkedets parter, der går ud på: Jamen vi er desværre nødt til at opgive.
Tingene er faldet på gulvet, og vi kommer ikke videre.
Det er jo det, der er sket i den her situation, og derfor står vi her og tager den diskussion, vi gør, nu her i dag.
Frank Aaen (EL), 1998-05-06:
Socialdemokratiet forsvarer den fri aftaleret og dermed også retten til at strejke, men er det ikke rigtigt, vil jeg spørge hr. Poul Erik Dyrlund, at hver eneste gang, det er blevet til alvor, hver eneste gang, det har ført til konflikt på arbejdsmarkedet, er disse konflikter, storkonflikterne i dette århundrede, blevet løst ved lovindgreb?
Er det ikke sådan, at når rettighederne bliver brugt, så griber man ind?
Er hr. Poul Erik Dyrlund slet ikke betænkelig ved sådan et mønster.
Når det er en overenskomst, eller når det gælder en EU-afstemning, hvor Danmark tillod sig at stemme mod Overdanmark, så griber man ind?
Er det ikke betænkeligt, at hver eneste gang, almindelige mennesker bruger deres demokratiske rettigheder, så griber Overdanmark ind?
Synes Socialdemokratiet ikke, at det er et meget grimt mønster?
Tom Behnke (FP), 1998-05-06:
Det var hr. Dyrlunds korrekte citat af forslaget, at det, man nu gør, kommer kun til at dreje sig om de lønmodtagergrupper, som er omfattet.
Spørgsmålet er derfor til hr. Poul Erik Dyrlund: Når vi nu her kun går ind og beskæftiger os med en begrænset kreds
hvad så med alle dem, der ikke har været ude i konflikt?
Hvad med alle dem, hvor overenskomsten er indgået?
Hvad er det for et signal, vi sender til resten af arbejdsmarkedets parter: at hvis man konflikter, kommer Folketinget og griber ind og forsøder tilværelsen for de lønmodtagere
, men resten af lønmodtagerne de får ikke gavn og glæde af det? Hvad så i øvrigt med hele den store del af lønmodtagerne, som er afskåret fra at kunne gå ud i konflikt?
Der er ganske mange lønmodtagere i dette land, som slet ikke må gå i konflikt, og dermed har de slet ikke mulighed for at opnå at få forsødet deres tilværelse, som forslaget her gør.
Ole Sohn (SF), 1998-05-06:
Jeg synes, at det er vigtigt at få afklaret begreberne, når man diskuterer indgrebet her.
Det betyder jo, at en række, blandt andet bygningsarbejderne,
som har hyppige, jævnlige arbejdspladsskift, ikke bliver omfattet af rettighederne til en feriefridag. Det er altså at stikke lønmodtagerne blår i øjnene at sige, at man har taget hul på den sjette ferieuge, for det har man ikke.
Jette Gottlieb (EL), 1998-05-06:
Er det rigtigt, at nu går Danmark mere og mere i stå?
Er det kyllingefarmerne, der tager statsministeren som gidsel, eller er det i virkeligheden omvendt?
Er der de problemer, der bliver nævnt?
Er der noget argument for at gribe ind?
Nej, der er ikke.
Det, der er sket, er, at det er begyndt at trykke arbejdsgiverne på pengepungen, at der ikke bliver produceret i det her land, og det gør der ikke, når vilkårene for at producere ikke er i orden for arbejderne.
Derfor har man truffet den tunge beslutning at strejke, den omkostningsfyldte beslutning at strejke, og det vælger regeringen positivt bevidst og aktivt at gribe ind i.
Og lige præcis det positive, bevidste og aktive valg har arbejdergiverne regnet med.
Derfor var det ikke muligt at nå til forlig blandt parterne, derfor kunne de gå til arbejdsministeren i går og fortælle, at de kunne ikke blive enige, for så sad man med forventningen om, at så skulle regeringen nok gennemføre arbejdsgivernes politik, og det er lige præcis det, der sker. Er det virkelig det, som Socialdemokratiet kalder den fri forhandlingsret, er det det, Socialdemokratiet kan stå model til?
Poul Erik Dyrlund (S), 1998-05-06:
Der er ingen grund til at lægge skjul på, at den situation, som regeringen og Folketinget nu er bragt i af arbejdsmarkedets parter, havde vi meget, meget gerne været foruden i den socialdemokratiske gruppe.
Nogle vil sandsynligvis sige: Jamen, regering og Folketinget kan jo lade være med at blande sig.
Dertil er der at sige, at så nemt er det ikke.
Sådan hænger tingene ikke sammen.
Danmark er ude i en storkonflikt, som startede forrige mandag suppleret med en yderligere stor udvidelse af konflikten i går tirsdag.
Det er beklageligt, at parterne ikke i tilstrækkeligt omfang har set situationens alvor i øjnene.
Forslaget, som vi nu behandler, er efter den socialdemokratiske folketingsgruppes opfattelse
et fornuftigt, afbalanceret forslag, der betyder, at konkurrenceevnen bevares, således at det sikres, at der ikke kommer et afbræk i den positive udvikling i beskæftigelsen, som vi har set i de senere år. Jeg kan også konstatere, at der nu reelt tages hul på den sjette ferieuge.
Det finder vi er positivt.
Der er mange gode argumenter for at sikre mere frihed fra den stressede hverdag, vi alle sammen lever i.
I valgkampen var børnefamiliernes situation og hverdag sat højt på den politiske dagsorden.
Socialdemokratiet gav tilsagn om at forbedre børnefamiliernes vilkår.
Det regeringsgrundlag, som er aftalt mellem Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre, omhandler også forbedringer af børnefamiliernes vilkår.
Jeg kan konstatere, at regeringen nu lever op til tilsagnet om mere frihed for børnefamilierne, idet der er foreslået en 3-dages ekstra frihed til familier med børn
under 14 år
Lagt sammen med de ekstra 2 feriefridage er der tale om 5 ekstra fridage til mor og fem ekstra fridage til far, hvis de er beskæftiget under en af de overenskomster, der er omfattet af det her lovforslag.
Jeg synes, at det er et flot familiepolitisk udspil, der her er tale om.
Det er værd at hæfte sig ved, at der ikke ændres på overenskomsternes løbetid, hvilket betyder, at overenskomsterne kan fornys pr. den 1. marts år 2000.
Socialdemokratiet kan tilslutte sig forslaget og vil gerne give tilsagn om at medvirke til en hurtig udvalgsbehandling.
Ole Sohn (SF), 1998-05-06:
Hr. Poul Erik Dyrlund bekræftede endnu en gang, at den socialdemokratiske folketingsgruppe har været betænkelig ved at foretage indgrebet, men at man fandt det nødvendigt. Samtidig har hr. Poul Erik Dyrlund flere gange tilkendegivet, at man også finder det flot, at lovforslaget holder sig inden for den ramme, der er afsat, og at det har været meget magtpåliggende for regeringen.
Det er da også korrekt, at statsministeren sagde her ved middagstid under forelæggelsen af lovforslaget, at det var helt afgørende, at man ikke brød den ramme, som Dansk Arbejdsgiverforening havde accepteret.
Den ramme støtter regeringen.
Hvorfor sagde man ikke det fra starten?
Frank Aaen (EL), 1998-05-06:
Så vidste man jo også, hvordan indgrebet kom til at se ud, og derfor kunne arbejdsgiverne jo bare, som de gjorde, læne sig tilbage og vente på, at den socialdemokratisk ledede regering greb ind på arbejdsgivernes side, og det var det, der skete.
Jette Gottlieb (EL), 1998-05-06:
Jeg vil gerne fastholde det faktum, at alle de mennesker, som ikke er fastansat - og det vil sige på noget, der nærmest ligner livstidsvilkår, for alle andre bliver rent faktisk berørt af ledighed - intet får ud af dette lovforslag ud over det forhold, at de mister nogle procent på pensionsopsparingen.
Det er ellers et forhold, som jeg har forstået, at forhandlerne har lagt en hel del vægt på.
Jeg er lidt træt af de her myter, så jeg vil gerne spørge hr. Poul Erik Dyrlund helt præcis, om han er af den opfattelse, at arbejdsmarkedets parter har bedt ministeren om at gribe ind på den måde, at de har bedt ministeren om at fastsætte løn- og arbejdsforhold for de næste to år.
Har hr. Jensen og hr. Neergaard, eller hvem der nu var ovre til mødet, konkret anmodet om ved lov at få fastsat de arbejdsvilkår, der skal herske de næste to år?
Hvad forstår
man ellers ved, at arbejdsmarkedets parter har lagt det i regeringens hænder?
Er hr. Knud Erik Kirkegaard vidende om det?
Jeg finder det i hvert fald rimeligt begrundet, at Hans Jensen på den baggrund siger, at nu må arbejdsgiverne til lommerne.
Ulla Tørnæs (V), 1998-05-06:
Lad mig starte med det sidste: Jeg skal sige til hr. Frank Aaen, at vi ikke har noget forlig med regeringen på dette punkt.
Det er regeringens lovforslag, og vi har sagt, at vi vil stemme for det, når vi når så langt som til tredje behandling.
Men det forudsætter, at vi gennemgår en grundig udvalgsbehandling, at jeg får min håndfæstning fra regeringen omkring regeringens økonomiske politik, og at man ikke vil pålægge erhvervslivet yderligere byrder, for det er tiden ikke til.
Med hensyn til hr. Duetofts spørgsmål til mig, kan jeg bekræfte, at hr. Frank Aaen altså ikke var velorienteret om den seneste udvikling.
Og jeg vil sige til hr. Frank Aaen, at jeg ikke synes, at det medfører, at der ikke er noget påskud for at foretage et lovindgreb lige netop på det her tidspunkt, for hr. Verner Elgaard refererer jo til, at man starter nødslagtningerne, fordi vi er i færd med at lave det indgreb, som vi netop er i færd med.
Så på den måde hænger tingene sammen, må jeg sige til hr. Frank Aaen.
Til hr. Søren Søndergaard med hensyn til den sjette ferieuge: Vi kan jo ikke på nuværende tidspunkt sige, hvad der vil være prioriteringen om 2 år
, når overenskomstforhandlingerne starter igen.
Det, vi behandler her, er de overenskomster, som skal løbe frem til år 2000, og hvad der vil være lønmodtagernes og arbejdsgivernes prioriteringer efter år 2000, kan vi ikke i dag sige noget som helst om fra Folketingets talerstol.
Frank Aaen (EL), 1998-05-06:
Er fru Ulla Tørnæs ikke enig i, at med de oplysninger, vi netop har fået, og som jeg er meget glad for at vi fik frem her i Folketingssalen, er hensynet til dyrevelfærd ikke nogen begrundelse for at lave det her indgreb, og dermed er der et argument mindre for indgrebet.
Havde det ikke været ærligt at have præsenteret det synspunkt så klart, da vi blev - må jeg sige det lidt bramfrit - fyldt med varm luft af hr. Poul Erik Dyrlund?
Peter Duetoft (CD), 1998-05-06:
Jeg vil gerne spørge fru Ulla Tørnæs, om hun er opmærksom på, at hr. Frank Aaen ikke er særlig velorienteret om dyrespørgsmålet.
i dag er der faktisk udsendt en Ritzau, hvor Verner Elgaard fra CO-Industri udtaler, at fordi der er tanker om et regeringsindgreb, starter man nødslagtninger, og man er også glad for, at landbruget ville betale 1 krone pr. kylling, altså ikke de 5, som man krævede tidligere, og i slutningen af den pågældende Ritzau erkender man faktisk, at der er voldsomt store problemer, man er nødt til at diskutere inden en ny konflikt, fordi man godt kunne se, at alt det her ikke har fungeret.
Når man ikke ved disse ting, kan man jo godt diskutere så skævt, som hr. Frank Aaen gør, og jeg håber, fru Ulla Tørnæs er mere opmærksom på dem end hr. Frank Aaen.
Ole Sohn (SF), 1998-05-06:
Vi har nu fået bekræftet, at Venstre klart opfatter feriefridagen som en ganske almindelig fridag.
Jeg synes også, det er meget rart at få bekræftet, at i forhold til det mæglingsforslag, som lovforslaget bygger på, er der tale om en selvbetalt fridag, i og med at den pensionsordning, som var aftalt, nu er blevet reduceret tilsvarende.
Det er altså lønmodtagerne selv, der betaler den fridag; den er altså ikke en gave fra nogen.
Søren Søndergaard (EL), 1998-05-06:
Jeg synes, det er godt, at vi har fået det konstateret.
Og jeg håber, at de, der skal tage stilling til, hvad de skal gøre på mandag, når de møder på arbejde ude omkring ved tv-skærmene, forstår, hvad der bliver sagt her, nemlig at det, som den socialdemokratiske ordfører forsøger at sælge dette forlig på, nemlig at der er taget hul på den sjette ferieuge, og at man vil sikre, at også bygningsarbejdere, løsarbejdere og folk, der kan blive ramt af arbejdsløshed, selvfølgelig også skal have noget ud af dette forlig, ingen støtte har hos Venstre.
Det har absolut ingen støtte hos Venstre.
Dette forlig er ikke begyndelsen på den sjette ferieuge.
Dette forlig indeholder kun forringelser for store dele af arbejderbefolkningen.
Tom Behnke (FP), 1998-05-06:
Jeg skal ikke gentage hr. Poul Erik Dyrlunds forklaring om, hvad det er, der sker i forhold til pensionstilsidesættelserne, men jeg skal blot spørge: Var det striben af negative konsekvenser, striben af forringelser over for lønmodtagerne?
Ét punkt!
Er det den stribe, eller var der noget mere?
Det andet, jeg godt vil høre,
er også på foranledning af et medlem af Enhedslisten.
Det var henvendt til kyllingefarmerne og andre landmænd, som ikke skulle tjene penge, når der var konflikt.
Hvordan harmonerer det med, at fagbevægelsen går ind og siger: I de situationer, hvor vi går ind og giver dispensation, er der mindst 100 pct. ekstra betaling for at få udført det pågældende arbejde?
Er det ikke at tjene på, at der er en konflikt?
Er det faktisk ikke, at man tjener dobbelt så meget, når der er en konflikt, hvis man altså vel at mærke er blandt dem, der kan få lov til at arbejde og får dispensation til det?
Så var det ikke helt korrekt formuleret? Men det vigtige er: Var det virkelig striben af forringelser over for lønmodtagerne, som fru Jette Gottlieb her fik remset op?
Ulla Tørnæs (V), 1998-05-06:
Vi mener ikke, at der med dette forslag tages hul på den sjette ferieuge, så enkelt kan det siges.
Frank Aaen (EL), 1998-05-06:
Siden i lørdags har det været muligt at få slagtet kyllinger
, så man undgik de problemer, der er med dyrevelfærden på kyllingefarmene.
Det er Dansk Industri, der i en udtalelse til Ritzau gør opmærksom på, at det er landbruget selv, der ikke har kunnet tage stilling.
Landmændene skulle simpelt hen tage stilling til, om de, punkt 1, ville have udtyndingsaflivning, eller, punkt 2, slagtninger på slagterierne.
Det har landbruget ikke svaret på, og grunden til, at de ikke ville svare på det, er selvfølgelig, at så kunne de ikke tjene penge.
Ved udtyndingsslagtning kunne de ikke tjene penge, og skulle de aflive kyllingerne ved slagtning på slagterierne og betale til Kræftens Bekæmpelse, kunne de ikke tjene penge.
Derfor er den eneste grund til, at der opstod et problem og fortsat er et problem på landets kyllingefarme,
landmændenes
ønske om at tjene penge under konflikten.
Jeg synes sådan set godt, at Venstre kunne tage stilling til, om de er enige i den aktion fra landmændene, der dels skulle presse Folketinget til at gribe ind og dels skulle sikre, at de fik nogle penge ud af det.
Synes fru Ulla Tørnæs ærlig talt ikke, at et parti som Venstre burde tage afstand fra landmændenes aktion på det her område?
Aage Frandsen (SF), 1998-05-06:
Det var et stærkt ord.
Hvis man ikke får det skrevet ned, vil man så ikke være med?
Det er det ene spørgsmål.
Jeg har også et andet spørgsmål.
Fru Ulla Tørnæs sagde, at regeringen skal love at sikre, at når man nu griber ind - med Venstres støtte åbenbart - bliver der også ro bagefter. Hvordan skal regeringen sikre det?
Man kan jo ikke gribe ind én gang mere, så vidt jeg ved.
Det hjælper vist ikke.
Er det politiet, der skal sættes ind, eller hvad er det for noget, man vil have?
Hvordan kan regeringen sikre, at der ikke er nogen, der laver konflikter eller faglige møder, fordi de simpelt hen synes, at det her er et indgreb, som de ikke vil have?
Hvad er det for noget, Venstre forestiller sig?
Ole Sohn (SF), 1998-05-06:
Jeg vil gerne stille fru Ulla Tørnæs to spørgsmål.
Det ene er om princippet med en feriefridag.
Er Venstre enig i, at den feriefridag bør optjenes på samme måde som de almindelige feriedage, sådan at man har ét princip for optjening af ferie, frem for den karenstid på ni måneder, som indføres med forslaget?
Det andet er, at jeg kan forstå, at fru Ulla Tørnæs er glad for, at arbejdsgiverne får fuld kompensation, ved at sygeskatten bliver fjernet i forbindelse med omsorgsdagene.
Jeg vil gerne høre, om fru Ulla Tørnæs også synes, det er rimeligt, at de to tredjedele af arbejdsgiverne, som i dag bliver opkrævet sygeskat, men som ikke er omfattet af konflikten, i denne forbindelse får foræret 280 mio. kr. i skattelettelse, selv om de ikke er omfattet af mæglingsskitsen.
Ebbe Kalnæs (CD), 1998-05-06:
Jeg vil gerne spørge statsministeren i forlængelse af spørgeren: Når statsministeren nævnte Odense-Svendborg, tror jeg ikke, at der er nogen, der har taget endelig stilling til, hvad resultatet skal blive. Men vil statsministeren ikke bekræfte, at det er uklogt af en trafikminister, når der foregår en VVM-undersøgelse, som alle parter, kommuner, amter osv., venter på, så måske af ideologiske årsager at komme med den slags meldinger om, at vi er færdige med at bygge motorveje i Danmark.
Når alle andre parter går og venter på undersøgelsen for at få vurderet den samlede situation, er det så ikke uklogt i en sådan situation at komme med den slags meldinger?
Frank Aaen (EL), 1998-05-06:
Så fik vi igen det her med, at aktionen var til skade for dyrenes velfærd.
Kan fru Ulla Tørnæs ikke bekræfte, at Dansk Industri og SiD havde åbnet for dispensation, således at man kunne gennemføre slagtning af alle de kyllinger, man ønskede at få slagtet?
Det eneste, der forhindrede, at kyllingerne blev sendt til slagtning, var landmændenes krav om at ville tjene penge under en konflikt.
Burde det ikke være sådan, at af alle partier skulle Venstre naturligvis give den melding til landmændene, at de skulle opgive kravet om at tjene penge, tage hensyn til dyrenes velfærd og sørge for, at de slagtninger blev gennemført på de betingelser, der var blevet tilbudt?
Søren Søndergaard (EL), 1998-05-06:
Jeg har to helt korte og enkle og simple spørgsmål til Venstres ordfører.
Det første spørgsmål er, om Venstres ordfører og Venstre er enig med den socialdemokratiske ordfører, når han nævnte, at der var behov for under udvalgsarbejdet at sikre, at også bygningsarbejdere, løsarbejdere og andre, der rammes af arbejdsløshed, får noget som helst ud af det forslag, der her er fremsat, andet end forringelser.
Er Venstres ordfører enig med den socialdemokratiske ordfører på det punkt? Det andet spørgsmål er: Er Venstre enig med den socialdemokratiske ordfører i, at der med dette forslag tages hul på den sjette ferieuge?
Det var jo en fuldstændig klar melding fra den socialdemokratiske ordfører, og jeg vil bare høre, om det er en opfattelse, som deles af Venstre, at der hermed er taget hul på den sjette ferieuge.
Poul Erik Dyrlund (S), 1998-05-06:
Jeg vil godt sige til fru Jette Gottlieb, at jeg ikke er vidende om, at arbejdsmarkedets parter har bedt arbejdsministeren om at gribe ind.
Det er det, der er blevet sagt i hvert fald ifølge det, som jeg har fået refereret.
Så vil jeg godt sige til hr. Ole Sohn, som stillede spørgsmålet, hvorfor vi så ikke greb ind for 14 dage siden, at vi rent faktisk har den opfattelse af de her ting, at det burde og det bør være arbejdsmarkedets parter, der selv løser denne opgave.
Derfor skulle vi naturligvis ikke have grebet ind for 14 dage siden, selv om der var nogle journalister, der gerne så, at vi havde gjort det.
Vi fik jo stillet spørgsmålet, allerede inden afstemningsresultatet var offentligt kendt: Hvornår griber politikerne ind?
Selvfølgelig skal politikerne da ikke gribe ind i det her, men omvendt var vi jo i den situation, at når man får et
signal som det, der blev præsenteret fra parternes side over for arbejdsministeren så sent som i går aftes, så foreligger der et andet grundlag.
Så er det til hr. Aage Frandsen om optjeningsretten.
Jeg har ikke den opfattelse, at man skal til at indføre en optjeningsret i det her.
Jeg vil ikke på nuværende tidspunkt forudskikke, hvordan man ellers kan skrue tingene sammen, men jeg kan i hvert fald få øje på andre løsningsmodeller end decideret at indføre en optjeningsret, når vi taler om det her.
Og så til hr. Holger K. Nielsen.
Jeg medgiver gerne, at jeg og den øvrige del af den socialdemokratiske gruppe allerinderst inde har det dårligt med det her.
Som jeg gentagne gange har sagt her, og som statsministeren sagde mellem kl. 13 og kl. 14, har vi det selvfølgelig dårligt med det her.
Det er der ingen grund til at gentage mere.
Det er korrekt, men som jeg har sagt tidligere, ligger der altså overenskomstforhandlinger efter denne, og som jeg også har sagt, er det et vift med en vognstang til de arbejdsgivere, som allerede på nuværende tidspunkt - på forhånd, det erkender jeg - har fået betaling for at indføre de dage, der skal indføres efterfølgende.