runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jesper Langballe (DF), 2005-05-12:
Jeg har flere gange haft lejlighed til at diskutere med hr. Kamal Qureshi, sidst i debatten i fjernsynet, og jeg har altid den der fornemmelse af at diskutere med et fuldstændigt abstraktum, som ikke forholder sig til den konkrete virkelighed, som vi har fået af Vorherre, men som forholder sig til sådan en selvopfunden ideologisk abstrakt virkelighed.
Jeg ved ikke, om jeg siger noget dybt forargeligt nu, jeg ved ikke, om jeg kan anmeldes af et eller andet ligestillingsnævn og blive straffet, men det er kvinder, der føder børn.
Jeg er ked af at sige det, men sådan er det altså.
Og det har gennem århundreder været kvinder, der først og fremmest tog sig af børnene.
De kan også amme, det kan jeg ikke.
Med hensyn til det der med, at dronningen har sagt det: Dronningen har altså åbenbart den samme mening om det der som hr. Søren Krarup.
Det synes jeg da hr. Søren Krarup kan være glad for og stolt af.
Kamal Qureshi (SF), 2005-05-12:
En af de ting, der står i regeringens handlingsprogram, er jo noget om de danske værdier, som man meget gerne vil have at folk skal tilegne sig, når de kommer til Danmark.
Så vil jeg meget gerne spørge Dansk Folkeparti, hvordan de har det med sådan et integrationsprogram, eller om det er noget, som Dansk Folkeparti føler sig ramt af.
Jeg vil citere hr. Søren Krarup, som siger til Radioavisen: Det er lidt, som at gå i krig, et job, man må give drenge at klare.
Det at være regent er så belastende et arbejde, at jeg nødig vil lægge piger til.
Vores dronning gør det fortræffeligt, men der er ingen tvivl om, at hun må betale privat i forhold til familielivet.
Jeg synes, det er rimeligt, at den pris betales af en mand, der har nemmere ved at indløse den.
Det er kvinderne, der føder børnene, de ammer dem og er i hvert fald i den første tid dem, som står dem nærmest og opfostrer dem.
Hvad enten damesagen kan lide det eller ej, så er det kvinderne, der holder sammen på hjemmet.
Hvordan er det på linje med et ønske om, at man skal respektere ligestillingen i det danske samfund, når man mener, at kvinder ikke er egnede til at være regenter i Danmark?
Jesper Langballe (DF), 2005-05-12:
Vi tror, at der er sket det ulykkelige, at de mennesker, som Socialdemokratiet og venstrefløjen og De Radikale har trukket her til landet fuldstændig kritikløst og bare parkeret på passiv forsørgelse, faktisk er umulige at nå, de er umulige at påvirke.
Spørgsmålet er, om de hører dansk radio eller ser dansk fjernsyn.
Man kan frygte, at de kun ser Al-Jazeera.
Vi tror faktisk, at det er nødvendigt at gå ind og sige til sådan et ungt menneske: Hvis du ikke efter 9. klasse vil tage en uddannelse, hvis du ikke vil dygtiggøre dig, så du kan få et job, så tager vi din kontanthjælp, hvis du er over 18 år.
Og hvis der er tale om, at man er under 18 år, så er det altså børnechecken, det går ud over.
Vi tror, det er nødvendigt.
Morten Østergaard (RV), 2005-05-12:
Først vil jeg lige zoome ind på det her med ydelser.
Der har jo været nogle forlydender om, at den konservative arbejdsmarkedsordfører skulle have fremlagt en idé om, at man skulle reducere starthjælpen.
Jeg ville bare høre, om det er den officielle konservative politik.
Derudover vil jeg også godt høre, hvad skal der ske, hvis nu regeringen får held til at gennemføre det her forslag om, at børnechecken skal fjernes, hvis børnene pjækker og forældrene ikke gør noget ved det.
Hvad skal der så ske bagefter?
Når man så har fjernet børnechecken, fordi forældrene ikke gør noget ved det,
hvad så med de børn?
Hvem skal så sætte ind, hvor kommer ressourcerne fra til det?
Er det her børnecheckforslag ikke bare et slag i luften, for at man fortsat kan sige: Vi strammer, og vi slår hårdt ned og straffer dem, der ikke gør det godt nok, uden at man egentlig kommer ind til det, der er problemet, nemlig de unge, og hvordan man får bragt dem i god gænge?
Og endelig vil jeg sige: Er det ikke sådan, at man må opfatte hele planen, der bliver lagt frem her, som en meget fornuftig massiv investering og opprioritering af ressourcer til området?
Anne-Marie Meldgaard (S), 2005-05-12:
Jo, det kunne den såmænd godt, vi har bare ikke tænkt på den, men vi havde ikke set regeringens og Dansk Folkepartis forslag til vedtagelse, inden vi lavede vores eget.
Så det er jeg sådan set enig i.
Jeg kan godt være lidt ærgerlig over, at den ikke var med, for jeg kan være enig i intentionerne, at integration går begge veje, og at det både er rettigheder og pligter, og at ansvaret også følger, hvis man får lov at komme til Danmark.
Henriette Kjær (KF), 2005-05-12:
Jeg er meget enig i, at udgangspunktet er, at flygtninge skal tilbage, og det må de også have en interesse i.
Når man er flygtet, så er det jo ofte med negativ baggrund, og man er jo trist og ked af, at man må forlade sit land, og derfor er mit og Det Konservative Folkepartis udgangspunkt også, at vi bestemt regner med, at de mennesker kommer op og får hjælp her i en periode, og så skal de tilbage.
Jeg synes også, det er fornuftigt, at der kan foregå nogle aktiviteter – for selvfølgelig skal der ske noget, man bliver jo skør af at sidde på et asylcenter og trille tommelfingre hver dag – som netop forbereder dem på et liv i deres hjemland igen.
Så der er vi meget enige.
Jesper Langballe (DF), 2005-05-12:
Jeg tror nemlig ikke overhovedet, at hun har sagt det, hun er blevet citeret for – det tror jeg også hr. Steen Gade udmærket ved, men det kan da altid bruges – at indvandrere og udlændinge ikke skal integreres, fordi de skal hjem, hvor de kommer fra.
Jeg er ganske overbevist om, at hun har sagt: Flygtninge skal ikke integreres, for de skal hjem, hvor de kommer fra.
Og jeg vil gerne spørge fru Henriette Kjær, om det ikke er vores fælles udgangspunkt.
Der er nogle, der har det politiske synspunkt, at repatriering er en frivillig sag.
Det er ikke regeringens synspunkt, og det er ikke Dansk Folkepartis synspunkt.
Så vil jeg også gerne spørge fru Henriette Kjær: Er det ikke rigtigt, at når flygtninge skal hjem, så skal de selvfølgelig ikke integreres?
Det ville jo kun være at øge tragedien, om jeg så må sige.
Jeg husker på et tidspunkt, hvor vi var enige om, at de skulle have noget at lave i asylcentrene.
De skulle ikke sidde og rådne op af kedsomhed.
Og så skulle de lære sprog.
Og der blev vi så enige om, at de selvfølgelig ikke skulle lære dansk.
Hvad skulle de det for, når de skulle hjem?
De skulle lære engelsk.
Henriette Kjær (KF), 2005-05-12:
Jeg må sige, at jeg ikke tror, at det bliver så svært.
Men jeg er enig med fru Anne-Marie Meldgaard i, at selvfølgelig skal vi have retssikkerhed omkring det her, så det ikke er tilfældigheden, der råder, og at det bliver meget forskelligt fra kommune til kommune.
Selvfølgelig har vi ladet os inspirere af romabørnene i Helsingør, men det er jo også kommet af, at man har tænkt: Hvad kan man dog gøre for at få løst nogle af de her meget, meget svære problemer med børn, der bliver væk fra skolen, ikke gennemfører folkeskolens afgangseksamen og dermed aldrig kan komme videre i en ungdomsuddannelse?
Så bliver man nødt til at gøre noget.
Og der synes vi, at det er meget effektivt, fordi det virkelig er noget, der får forældrene til at vågne op, når de ikke modtager børnefamilieydelsen.
Der var engang en regel inden for det offentlige – og den gjaldt som målestok alle mulige andre steder også – som hed, at hvis man havde haft 120 sygedage, så blev man fyret.
Så forsvandt den, men man bruger den stadig væk som tommelfingerregel.
Det kunne man altså godt administrere.
Og det er jeg sikker på at vi også kan gøre her.
Anne-Marie Meldgaard (S), 2005-05-12:
I min verden er der altså forskel på målsætninger og så de forslag, der skal til for at realisere, at man når målsætningerne.
Så det var sådan lidt en sammenblanding.
Men lad nu det være.
Det synes jeg er fair nok, og jeg synes, at det er et reelt problem, som jeg faktisk gerne vil være med til at løse.
Men jeg vil godt spørge fru Henriette Kjær: Hvor lidt fremmøde skal der til i skolen, før man vil trække i børnechecken?
Og hvordan skal det vurderes, og hvem skal vurdere, når der skal trækkes i børnechecken?
Det synes jeg er et rent retssikkerhedsspørgsmål, som vi bør have nogle svar på, nogle klare svar på endda, ikke mindst hvis man skal gå ind og forhandle den problemstilling.
Henriette Kjær (KF), 2005-05-12:
Jeg synes, den sidste sætning om luftige målsætninger er sjov, for når jeg ser på den vedtagelse, man har fremsat fra Socialdemokraternes side med støtte fra andre, så må jeg sige, at så kan vi tale om luftige mål.
Der er jo stort set ikke noget konkret i det.
Det kunne jeg godt have tænkt mig at have set her i dag.
Jeg synes, vi har mange utrolig konkrete ting i det udspil, regeringen har fremlagt, og som Det Konservative Folkeparti også støtter fuldt ud.
Mette Gjerskov (S), 2005-05-12:
Det glæder mig da, at Det Konservative Folkeparti er enig i, at vi skal have nogle mål.
Men er det ikke væsentligt, når vi nu taler integration, at det er mål for integration, vi taler om, og ikke de helt almindelige, generelle mål, for netop nogle af de mål, som vi fra Socialdemokratiets side stiller op, er jo netop, at mennesker med en anden etnisk baggrund end dansk skal komme op på noget, der ligner det niveau, resten af danskerne er på, i forhold til, hvad det er for en uddannelse, de skal have?
Jeg synes, at det ville klæde Det Konservative Folkeparti så at være med til at sætte de her helt konkrete mål med nogle helt konkrete tal på og nogle helt konkrete årstal på i det her integrationsoplæg, sådan at vi har noget at måle på og kan se, at det er en reel indsats, der bliver gjort, og ikke bare er nogle luftige målsætninger.
Henriette Kjær (KF), 2005-05-12:
Jamen vi kan da bare overføre målsætningerne fra vores uddannelsesudspil til integrationsudspillet, for der har vi klare mål for, hvor stor en andel af ungdomsårgangene vi ønsker skal gennemføre en ungdomsuddannelse.
Så det er at flytte de tal.
Der er også mål i vores udspil, i forhold til hvor mange vi ønsker at få i job, i forhold til hvor mange den offentlige sektor skal kunne rumme osv., så mål kan vi godt blive enige om.
Nu har vi måske lige valgt at fokusere på nogle andre end Socialdemokraterne, men lad os da bare tale om det.
Det er udmærket at have noget at holde sig selv op på.
Men det skal også være realistiske mål, som man mener man kan overholde.
Mette Gjerskov (S), 2005-05-12:
Jeg vil gentage, at jeg synes, det er positivt, at regeringen nu er indstillet på endelig at tage fat på integrationsopgaven.
Men jeg vil også spørge den konservative ordfører, ligesom jeg spurgte Venstres ordfører, om man ikke vil være indstillet på at være lidt mere ambitiøs end det, der ligger i denne her plan, være så ambitiøs, at man sætter nogle konkrete mål som det, vi fra Socialdemokratiets side har stillet op i vores plan frem til 2015, altså om at forøge egenforsørgelsen efter et integrationsforløb fra 24 til 50 pct., at mindske frafaldet af unge fra ungdomsuddannelserne fra 60 til 30 pct., altså praktikpladser, forøge erhvervsfrekvensen.
Det er nogle af de helt konkrete ting og konkrete målsætninger, som vi fra Socialdemokratiets side foreslår at vi sætter for integrationen, så vi har noget at måle på.
Eller er Det Konservative Folkeparti enig med Venstres ordfører i, at den noget luftige målsætning om uddannelse til alle er et tilstrækkeligt mål at måle på i integrationsindsatsen?
Henriette Kjær (KF), 2005-05-12:
Jeg synes, hr. Jesper Langballe var meget klar i sin ordførertale i forhold til, hvad man vil i Dansk Folkeparti.
Selvfølgelig blev der også sagt, at man er uenig i, at der er så mange udlændinge, man skal bruge ressourcer på at integrere, men der var også en erkendelse af, at nu er de her, og så må vi prøve at få det bedste ud af det.
Så jeg har det ganske godt med det samarbejde, må jeg sige, ligesom jeg sagde, da vi havde den anden debat.
Der er selvfølgelig nogle ting og nogle formuleringer, vi ikke er enige om, men overordnet kan vi sagtens blive enige om, i hvilken retning der skal gås.
Steen Gade (SF), 2005-05-12:
Det havde jeg også forventet.
Det ville jo også have været lidt overraskende, om nogen havde turdet sige, at de var enige med fru Pia Kjærsgaard.
Men det er jo ikke det problem, fru Henriette Kjær har, at hun er uenig i udtalelsen.
Det problem, som Det Konservative Folkeparti har, er, at man vil lave, siger man, en integrationsindsats og tilsyneladende støtter sig – det fremgår af vedtagelsen i dag – til et parti, som har en formand, der siger, at hun er imod integrationsindsatsen.
Kan fru Henriette Kjær ikke forstå, at der er nogle af os, der bliver i tvivl om seriøsiteten i integrationsindsatsen og viljen hos regeringen, når man allierer sig med Dansk Folkeparti?
Henriette Kjær (KF), 2005-05-12:
Jamen det skal de, og længere er den ikke.
Der er jo bestemt også nogle udlændinge, som vi ikke kan sende tilbage.
Det er jeg ikke enig med fru Pia Kjærsgaard i.
Det er jo ikke en løsning, det er abstrakt tænkning eller måske ønsketænkning.
De udlændinge, der er her, er her nu engang, og der får samfundet altså mest ud af en god integration, så vi har nogle mennesker, der kan bidrage til det her samfund, tjene deres egne penge, forsørge deres egne familier, betale skat osv.
Så jeg mener, at god integration er fornuftig for samfundet.
Steen Gade (SF), 2005-05-12:
Jeg vil spørge fru Henriette Kjær, som jo fremsætter forslag til vedtagelse sammen med bl.a. Dansk Folkeparti i dag, hvordan hun har det med følgende udtalelse fra Dansk Folkepartis leder fru Pia Kjærsgaard i går til Ritzau.
Fru Pia Kjærsgaard siger, at partiet som udgangspunkt har, at indvandrere og udlændinge ikke skal integreres i Danmark, men sendes tilbage hvor de kommer fra.
Jeg synes, det kunne være relevant at få Det Konservative Folkepartis kommentarer til den udtalelse, at et af de partier, som man står sammen med, har det udgangspunkt, at indvandrere og udlændinge ikke skal integreres.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2005-05-12:
Bare lige til det sidste: Det gør jo ikke noget ved, at de hersens projekter aktuelt står og mangler penge og må lukke.
Et af projekterne er allerede lukket, og det andet vil lukke meget snart.
Det var bare det.
Der er jo tale om familier med to kontanthjælpsmodtagere, hvor man vurderer, at den, der står længst væk fra arbejdsmarkedet, er den, som så mister retten til kontanthjælp.
Og den, der står længst væk fra arbejdsmarkedet, har regeringen jo selv dokumenteret oftest er kvinden.
Derfor vil det betyde, at hvis det endelig skulle være så heldigt, at måske én af dem kunne komme på arbejdsmarkedet, vil det typisk være manden, og det vil være kvinden, der står tilbage som den, som er dybt afhængig af sin mand og fastlåst til kødgryderne derhjemme.
Henriette Kjær (KF), 2005-05-12:
Jeg mener lige præcis det modsatte af hr. Jørgen Arbo-Bæhr.
Jeg mener netop, at det her er med til at få kvinderne ud af hjemmet og ud på arbejdsmarkedet og i uddannelse, fordi familien samlet set bliver ramt på pengepungen.
Det er jo klart, at det for de fleste familier er uholdbart i det lange løb, og så vil man selvfølgelig som kvinde forsøge at komme ude på arbejdsmarkedet og væk fra den isolation, som mange kvinder, især udlændinge, befinder sig i i dag.
Så jeg mener faktisk, at det her løsningen på et ligestillingsproblem.
Og så må jeg sige om de der midler, som hr. Jørgen Arbo-Bæhr nævner, at jeg tror, der er tale om nogle puljer, der udløber eller noget, man kan søge om igen via satspuljen eller andre ting.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2005-05-12:
Nu er fru Henriette Kjær jo tidligere ligestillingsminister, derfor kunne man måske håbe på, at fru Henriette Kjær havde en særlig forkærlighed for ligestillingsproblemerne i forbindelse med integrationspolitikken.
Et af ligestillingsproblemerne ligger jo i det oplæg, som er kommet fra regeringen, hvor man vil gøre øget brug af det såkaldte forklædetillæg, et forklædetillæg, som ikke går til den enkelte, men som i virkeligheden går til den anden oven i kontanthjælpen.
For mange familier vil det betyde, at det så er manden, der får de indtægter, der er – ikke særlig mange – og kvinden bliver så erklæret stående uden for arbejdsmarkedet, bliver isoleret og har i øvrigt overhovedet ikke sin egen indtægt.
Er der ikke et ligestillingsproblem i det?
Må det ikke også betegnes som et problem for integrationen af de kvinder?
Johs. Poulsen (RV), 2005-05-12:
Jeg forstår på ordføreren, og det må jeg sige overrasker mig, at det er konservativ politik.
Jeg forstår på ordføreren, at man synes, det er helt o.k. at cementere, at vi altså placerer en gruppe af de mennesker, som i øjeblikket befinder sig på det nederste trin på den sociale rangstige på kontanthjælp, på en endnu lavere ydelse resten af livet.
Må jeg så ikke også sige til den konservative ordfører: Jeg har ikke i det her tilfælde talt om udlændinge.
Det er noget, den konservative ordfører siger.
Så vidt jeg ved, er det en lov, som gælder alle danskere.
Henriette Kjær (KF), 2005-05-12:
Det er specielt god konservativ politisk ånd, at dér, hvor der er mennesker, der kan klare sig selv, vil vi gerne have at de gør det, så vi virkelig kan tage hånd om de svageste, de handicappede og alkoholikerne, narkomanerne og de psykisk syge, der virkelig er i en svær situation.
Her taler vi om udlændinge, som der skulle være gode muligheder for at skaffe job.
Men incitamentet er der simpelt hen ikke i dag.
Derfor vil vi have strammet op på det her område, sådan at man selvfølgelig ikke kan gå rundt på kontanthjælp uden reelt at stå til rådighed for arbejdsmarkedet.
Det bliver vi nødt til at gøre noget ved.
Johs. Poulsen (RV), 2005-05-12:
Jeg kunne forstå på den konservative ordfører, at man var meget tilfreds, sådan var udtrykket vist, med regeringens udspil.
Der blev så nævnt som eksempel, at ordføreren kendte en eller havde hørt om en, som havde været på kontanthjælp i 18 år, uden at der var blevet gjort noget som helst ved det.
Med hensyn til den nye ydelse taler vi om folk, som er socialt meget dårligt stillet og har svært ved at hjælpe sig selv ud af den situation.
Er der ikke en risiko for, at man, ved at man sætter folk over på den type ydelse, reelt varigt, måske resten af livet, skaber en situation, der er endnu værre end den, ordføreren beskrev i forbindelse med den person, der havde været på kontanthjælp i 18 år, uden at der var blevet gjort noget?
Sagen er jo, at hvis man kommer på den nye ydelse, skal der ikke foretages noget som helst.
Man kan reelt gå på den resten af livet, uden der bliver foretaget noget.
Er det i overensstemmelse med det, man kunne kalde traditionel, god konservativ, social tankegang?
Er det i overensstemmelse med at tage hånd om dem, som måske har det allersværest på samfundets bund?
Henriette Kjær (KF), 2005-05-12:
Jeg synes, den radikale ordfører skulle sætte sig ind i, hvad byggeriet i Gentofte egentlig går ud på.
For det første bliver det nemlig en blandet anvisning eller beboersammensætning, der kommer til at være der.
Dels vil der være udlændinge, men der vil også være unge mennesker, og der vil også være ældre mennesker, der kommer til at bo i det byggeri.
For det andet, hvis ikke det byggeri skulle være godt nok, så kunne man godt begynde at rive alle de boliger ned, der i øvrigt ligger ud til Lyngbyvej og alle de motorveje, der krydser der, hvor der bor helt almindelige folk, der har købt deres lejligheder i dyre domme.
Det her bliver heller ikke beton, og det bliver i øvrigt heller ikke noget, der minder om en ghetto.
Det er bebyggelsen alt for lille til.
Så jeg bakker fuldstændig op om Gentofte, der her er ved at lave nogle gode boliger for nogle borgere.
Morten Østergaard (RV), 2005-05-12:
Jeg kvitterer for svaret omkring starthjælpen og konstaterer, at vi i hvert fald er enige om, at det at fjerne børnechecken i sig selv ikke løser problemet.
Så vil jeg gerne fokusere på den del af ordførertalen, hvor den konservative ordfører sagde, at det handler om boligen.
Vi skal føle os hjemme og trygge og godt tilpas.
Hvordan er det nu lige, det harmonerer med den politik, som man fører i Gentofte Kommune, hvor der jo er konservativt flertal i byrådet? Den type byggeri, hvor man ligesom har sagt, at nu bygger vi noget, som alle andre steder ville gå direkte ind i kategorien ghetto og socialt belastet område, og så er det dér, i øvrigt midt mellem tre motorveje, vi ønsker, at folk skal rykke ind i alment boligbyggeri, som fuldstændig er indrettet til netop det, vi forsøger i resten af landet at nedbryde.
Er det en kommunal udmøntning af den konservative politik på det her område, at man simpelt hen skal opføre nye boligområder i beton mellem motorveje og bede kontanthjælpsmodtagere og andre om at rykke derind, så andre er fri for at være i nærheden af dem og kan føle sig trygge der, hvor de nu måtte være?
Henriette Kjær (KF), 2005-05-12:
De står for hans egen regning, og jeg regner ikke med, at de får nogen gang på jorden.
Hr. Morten Østergaard spørger så: Hvad så, når man har fjernet denne her børnecheck, som vi kalder den?
Jamen så skal der jo i øvrigt sættes massivt ind i forhold til denne her familie.
Jeg er da enig i, at det er et tiltag, der ikke kan stå alene.
Jeg tror bare, at det har den effekt, at forældrene vil tænke sig en ekstra gang om, tage fat i barnet og støtte det med at komme i gang med en uddannelse eller komme ind i et job på anden måde.
Det tror jeg virker i sig selv.
Men det er da klart, at det også kræver, at kommunen måske går ind og hjælper med at lave en handleplan for den unge og på den måde er aktiv i forhold til, at barnet eller den unge kommer på ret kurs.
Jesper Langballe (DF), 2005-05-12:
Jeg sagde, at om mit land er ødelagt eller ej, er ikke noget, jeg spørger Verdensbankens statistikere om, det spørger jeg mine egne øjne om og mit eget hjerte.
Men når det er sagt, så vil jeg da godt sige, at mine ord jo heller ikke betyder, at jeg føler, at jeg hvert sekund på dagen går rundt i en ruin og græder og er tungsindig.
Når jeg taler om ødelæggelse, så er det – og det skulle Socialdemokraterne og De Radikale tage og lytte efter og tage til sig og tænke lidt over – fordi det, der er sket, det, som de er skyld i, simpelt hen er en folkelig forbrydelse imod nationen, som ikke er klaret over night, som ikke er klaret på 3 eller 4 år, men som vil sætte sig spor 100 år frem.
Der er brug for, som hr. Søren Krarup tidligere har sagt, noget anger og ruelse, det ville være klædeligt.
Johs. Poulsen (RV), 2005-05-12:
Jeg synes ikke, der var meget svar på spørgsmålet om, hvordan disse ting harmonerer, medmindre jeg skal forstå hr. Langballes svar sådan, at han er totalt uenig med de utallige undersøgelser, som rent faktisk siger, at Danmark som samfund betragtet klarer sig rigtig godt, når man tager den internationale målestok frem.
Jeg kender også folk, der har været til eksamen og siger, at de ikke er tilfredse med det, censor gav dem i karakter, men det behøver jo ikke være censor, der har uret.
Der er kun ét kritikpunkt, og det er vores manglende åbenhed over for andre kulturer, vores manglende evne til at integrere og vores polarisering, kan man sige, netop i forhold til andre kulturer.
Hvordan harmonerer det med hr. Langballes opfattelse?
Jeg synes, vi skal have et mere præcist svar på det.
Henriette Kjær (KF), 2005-05-12:
Det sidste er ganske rigtigt, men nu har vi en debat i dag, der handler om udlændinge.
Men ja, det er da selvfølgelig rigtigt, at der er tale om nogle mennesker, der ikke er så ressourcestærke, som man kunne ønske sig.
Men det er jo netop derfor, at der skal være en løftestang for at komme et trin op.
Hr. Johs. Poulsen brugte ordet, at man står på nederste trin.
Ja, men så skulle man også gerne kunne komme op, og det er det, vi skal hjælpe med til.
Det hedder incitament til, at der bliver en løftestang nu, så det bedre kan betale sig at gå ud og tjene nogle penge og få sig et job.
Og det tror jeg altså på at mange af de her mennesker kan.