Jes Lunde (SF), 2000-12-13:
SF har indgået et temmelig omfattende finanslovforlig med regeringen.
i vort samfund.
Jeg tænker på de udstødte, hvor der gøres en forstærket indsats med satspuljemidlerne, og jeg tænker på mange af de ældre, især de ældre, som kun har lave indkomster at leve af.
Vi får lavet en god og stor førtidspensionsreform, og også den har jo indflydelse på finansloven.
Vi har bl.a. afsat 0,5 mia. kr. til at mindske ægtefælleafhængigheden for førtidspensionister og alderspensionister, også noget, der giver et meget kontant løft til nogle af de dårligst stillede i vort samfund.
Desuden forbedres servicen over for pensionisterne, idet der bliver bedre mulighed for at yde hjemmehjælp og bedre mulighed for kvalitet på plejehjemmene og i ældreomsorgen.
Også det synes vi er meget vigtigt.
På uddannelsesområdet investeres der langt mere.
Der laves flerårsaftaler for de videregående uddannelser, og nogle af de steder, hvor der er brugerbetaling for forskellige typer voksenuddannelse, reduceres den. Det synes vi også er en klog udvikling.
På miljøområdet er der indgået en 4-årig aftale om 250 mio. kr. mere pr. år, altså 1 mia. kr. i alt, og det synes vi også er klogt.
Det er vigtigt, at vi hele tiden holder en høj profil i miljøpolitikken og bl.a jagter problemerne med det stigende kemikalietryk.
Det gøres der en ekstra indsats over for, der gøres også en større indsats for økologien, og der gøres noget mere inden for naturgenopretningen for at få døde områder lavet om til god natur til gavn for både mennesker, fauna og flora.
På sundhedsområdet er det forebyggelsen, der er i fokus.
Det hænger vældig godt sammen med, at vi samtidig har lavet en aftale om arbejdsmiljøpolitikken, som giver håb om bedre arbejdsmiljø ude på arbejdspladserne, fordi de virksomheder, der ikke har orden i sagerne, efterhånden kommer til at betale for det.
I arbejdsmarkedspolitikken er der lavet en revision af aktiveringsreglerne, desværre sammen med Venstre og De Konservative.
Vi havde håbet, den var blevet lavet sammen med os, for så var den blevet bedre.
Ikke fordi det, man har lavet, alt sammen er dårligt, vi synes f.eks., det er fint nok at få øget fokus på jobtræningen, og vi kan faktisk også støtte jobrotation.
Men hvis man virkelig ville have gjort noget for at forbedre de lediges muligheder og deres rettigheder, sørge for en ordentlig kvalitet i aktiveringsindsatsen og give de ledige øget mulighed for selv at have indflydelse på deres fremtid, var det jo med den anden side, man skulle have lavet aftalerne.
Men det valgte regeringen altså ikke at gøre.
Den aftale, vi har lavet med regeringen inden for arbejdsmarkedspolitikken, medfører, at vilkårene i servicejobbene er forbedret, og det synes vi er meget vigtigt.
Det er stadig væk et problem i vores samfund, at der er alt for mange, der dømmes ude, når de bliver ledige i en moden alder.
Det er uacceptabelt, og derfor er det godt, at vi har servicejobordningen.
Vi håber, at den vil blive brugt mere, nu hvor der også er fuld genoptjening af dagpengeret, og hvor ordningen udvides til ikke kun at omfatte en snæver del af den offentlige sektor, men også selvejende institutioner, og forsøgsperioden forlænges.
Derudover har vi i forbindelse med ældrepolitikken afsat en særlig pulje på 100 mio. kr. til kommunerne, som kan vælge at ansætte nogle flere i ældreomsorgen og få 50.000 kr. i særligt tilskud pr. job til at foretage optræning af folk, så de kan fungere godt ude i ældresektoren.
Det tilbud ser vi frem til at kommunerne benytter sig af.
Inden for trafikpolitikken lavede vi jo sidste år nogle meget store aftaler om DSB, og derfor er det forholdsvis små sager, der er tale om i år.
En af dem har dog tiltrukket sig lidt opmærksomhed fra konservativ side, og derfor skal jeg kommentere den lidt.
Det drejer sig om roadpricing, og her er der sådan set kun lagt op til, at vi undersøger mulighederne for at lave en form for roadpricing.
Der er ikke lagt op til en eller anden gigantisk skatteskrue, som kan skaffe masser af milliarder
Det drejer sig simpelt hen om, at der er nogle problemer med trafikken set i sammenhæng med miljøpolitikken og med hensyn til fremkommeligheden i byerne.
Med hensyn til miljøpolitikken har vi jo forpligtet os internationalt til at nedbringe vores CO2-udslip, så vi kan mindske risikoen for en forøgelse af drivhuseffekten.
Det har vi gevaldige vanskeligheder med at leve op til, især på trafikområdet, fordi trafikken stiger og stiger og stiger.
Vi har simpelt hen brug for nogle virkemidler, som kan gøre, at det bliver dyrere at køre i bil, og her er finessen ved roadpricing, at den kan målrettes til de steder, hvor der samtidig er problemer med forurening i nærmiljøet eller problemer med fremkommeligheden, altså i storbyerne.
Der er ikke nogen speciel mening i, at der er så mange, der kører i bil her i København, hvor vi har et fintmasket kollektivt trafiknet; her er det oplagt at presse folk over i den kollektive trafik.
Omvendt ovre i det fjerne Jylland; her kan der være nogle, der skal på slagteriet klokken 5 om morgenen for at arbejde, og de har simpelt hen ikke nogen mulighed for at vælge den kollektive trafik.
Derfor er det også rimeligt nok, at man ikke sætter benzinpriserne så voldsomt op, at man gør livet umuligt for de folk, der lever derude, bare for at få flyttet nogle københavnere over i S-toget.
Når vi skal forholde os til de ændringsforslag, der skal stemmes om i dag, bliver hovedlinjen selvfølgelig for SF's vedkommende, at vi stemmer for de forslag, der er stillet af finansministeren på regeringens vegne
, fordi det i hovedsagen er forslag, som er aftalt med os, og at vi som hovedregel stemmer imod de forslag, der er stillet af andre partier.
Det skyldes simpelt hen, at vi har lavet et finanslovforlig, og i det finanslovforlig står der højt og tydeligt, at vi ikke må påføre regeringen udgifter uden om regeringen, og det er jo også rimeligt nok. Når vi nu har lavet en stor samlet aftale, hvor vi har prioriteret og er blevet enige om at skabe forbedringer for de ældre, for uddannelserne, for miljøet osv. osv., skal der være finanspolitisk sammenhæng og balance i den, så vi ikke risikerer at destabilisere dansk økonomi.
Derfor er det fornuftigvis sådan, at aftaleparterne ikke går ud og klatter andre millioner eller milliarder væk med tilfældige flertal, der kan opstå her i Folketingssalen i løbet af eftermiddagen, og derfor vil man opleve, at vi stemmer imod forslag, som vi ellers synes kunne være fornuftige nok. Der kan sagtens være partier i den borgerlige lejr, som en gang imellem kan finde på at stille fornuftige forslag.
Jeg kan se forslag om forbedringer for handicappede og om forbedringer inden for boligpolitikken, og jeg kan også se forslag på andre områder, som vi isoleret set har megen sympati for, men som vi altså ikke har nogen mulighed for at støtte.
Kristeligt Folkeparti har nogle forslag om afgift på husstandsomdelte reklamer; det er en gammel SF-tanke, så dem stemmer vi for.
Også afgifter på fly og lystfartøjer synes vi er yderst fornuftige, og regeringen har ikke noget at indvende imod, at vi stemmer for øgede indtægter til den.
Hvordan regeringspartierne selv stemmer, må de jo redegøre for, men vi er i hvert fald fritstillede, når det drejer sig om at skaffe endnu flere penge i kassen.
Så er vi faktisk parat til det.
Vi har ikke så megen sympati for det generelle billede, der tegner sig af Venstres og De Konservatives forslag.
Der har været en del debat om dem her i løbet af dagen i dag, og vi synes, det er en meget, meget tynd finansiering, man lægger op til.
Vi synes også, det er ubehageligt at se, at det er ulandsbistanden, det skal gå ud over, altså at det er de fattigste mennesker overhovedet på vores klode, som skal bøde for at få V og K's politik til at hænge sammen, og vi er meget glade for, at midterpartierne, CD og Kristeligt Folkeparti, også tager afstand fra nedskæringer i ulandsbistanden.
Der er altså med andre ord stadig et stort flertal her i Folketinget for at opretholde en høj og god profil i ulandsbistanden på Danmarks vegne.
Det betyder også, at V og K's politik ikke hænger sammen, og jeg håber da, at de på et tidspunkt selv begynder at erkende, at hvis de skal have den profil udadtil, at de en gang imellem vil udrette noget godt og skabe nogle forbedringer, må de også komme med noget finansiering, der duer.
Der er nogle enkelte af regeringens forslag, som vi har lidt vanskeligheder med.
På arbejdsmarkedspolitikkens område er der jo, som jeg nævnte, indgået nogle forlig med de borgerlige, og her har man bl.a. valgt at putte nogle flere penge i det kuldsejlede Amanda-projekt.
Det er ikke noget, vi har lyst til at deltage i, og derfor vil vi undlade at stemme til de forslag.
Regeringen har også et forslag, hvor den trækker en besparelse på forsvarsområdet tilbage, og det stemmer vi selvfølgelig imod.
Vi mener sagtens, forsvaret kan holde til at spare de penge, og det mener regeringen jo også.
Men jeg har forstået, at den føler sig bundet af et forlig med Venstre og De Konservative, som, når det kommer til stykket, jo ikke vil være med til et så gedigent besparelsesforslag, som der er tale om her.
Der er en enkelt sag mere, som jeg skal ofre nogle særlige bemærkninger på, og det er Elsparefonden.
Elsparefonden har jo været lidt omdiskuteret, siden Rigsrevisionen kom med en beretning om, at de mente, at den måde, man havde disponeret på i Miljø- og Energiministeriet, var forkert, og vi stemmer imod de forslag på området, der er stillet af V og K og Kristeligt Folkeparti.
Men det skyldes, at vi har en aftale med regeringen, og jeg vil gerne bede den socialdemokratiske ordfører, hr. Jan Petersen, om at bekræfte, at regeringen her i starten af januar kommer med et aktstykke, som fører 30 mio. kr. tilbage til Energisparefonden, og at det er helt klart, at uanset hvad der ellers er af generelle overførselsmuligheder på kontoen, er det meningen, at de 30 mio. kr. skal bruges i Elsparefonden og ikke skal tømmes ud igen.
På den måde kommer den sag på plads, og derfor har vi ikke noget behov for at stemme for forslagene på området fra V og K og Kristeligt Folkeparti.
Det overordnede billede af SF's stemmeafgivning bliver altså, at med de undtagelser, jeg har redegjort for her, vil vi selvfølgelig stemme de forslag igennem, som er et led i vores finanslovaftale, og som konsekvens heraf stemme andre forslag ned, uanset om de isoleret set og i en anden sammenhæng kunne have været fornuftige.