Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2006-02-24:
Jeg synes lige, det ville være rart at samle lidt op på noget af den diskussion, der har været, og derfor måske tage en anden runde.
Jeg vil godt overordnet sige, at Det Radikale Venstre mener, at der skal stilles krav til folk, som gerne vil have dansk indfødsret, altså dansk statsborgerskab.
Vi mener, at folk som udgangspunkt skal kunne dansk for at få dansk indfødsret.
Vi måtte så nøjes med de tre, men det overlever vi også: de skærpede krav til danskkundskaber, den såkaldte indfødsretstest og dispensationsreglerne.
Jeg kan se, at Dansk Folkepartis medlemmer sidder og hygger sig på bænkene, og det forstår jeg sådan set godt.
For det er Dansk Folkepartis dag i dag.
Det er faktisk Dansk Folkepartis aftale.
Det er Dansk Folkepartis aftale – og de nikker endda, kan jeg fortælle seerne – der er blevet gennemført med V's og K's stemmer.
Det synes jeg er godt gået, så tillykke med det.
Hvad er det for nogle krav, der bliver stillet?
Man stiller krav om, at folk skal kunne dansk på et niveau, så det vil blive sværere og sværere for folk, der ikke har dansk statsborgerskab i forvejen, at få dansk statsborgerskab i fremtiden.
Så er der indfødsretsprøven eller danskhedstesten, som jeg bedre kan lide at kalde den, hvor man vil have, at ansøgerne skal kunne bestemte historiske årstal eller lignende og dermed illustrere en bestemt historisk betinget opfattelse af, hvad danskheden er.
Det kunne være interessant at se, hvad det er for spørgsmål, de skal kunne, hvis vi en dag får et andet flertal her i Folketinget.
Men i det hele taget glæder jeg mig til at se den test, for så vidt, jeg kan forstå, trækker det lidt ud.
Der er måske nogle uoverensstemmelser dér.
Det ved jeg ikke.
Så til det med dispensationerne, som måske næsten er det værste.
Rehabiliterings- og Forskningscentret for Torturofre var inviteret til dialog af udvalgets formand, hr. Allan Niebuhr, for at finde ud af, om vi kunne lave nogle andre regler, fordi der var et flertal i udvalget, der mente, at det var problematisk med de lægeerklæringer, der havde været.
De kom jo med deres flotte papir om, hvordan man kunne ændre reglerne, før der blev lavet en aftale mellem Venstre, Konservative og Dansk Folkeparti.
Vidste ministeren, at den aftale eksisterede?
Det har ministeren lige afvist her fra Folketingets talerstol at hun vidste.
Jeg kan fortælle, at vi er flere af oppositionens folketingsmedlemmer, der mener, at ministeren svarede anderledes, da vi havde det åbne samråd.
Jeg siger ikke, at det forholder sig sådan, jeg siger, vi er flere, der mener det, og det er vi nu gået i gang med at kontrollere.
Det kunne man jo så også godt vælge at se som lettere problematisk: at borgerlige ordførere har holdt denne dialog med RCT tilbage i de forhandlinger, man har haft om en ny aftale.
Til sidst vil jeg sige, at jeg synes, vi har set især en konservativ ordfører, der har stået på talerstolen og snoet sig, for det har været svært.
Det er jo en ren symbolpolitisk aftale, der gennemfører Dansk Folkepartis stramninger: Det ændrer ikke på antallet af udlændinge i Danmark; det ændrer ikke på antallet af kroner, der vil blive brugt på de mennesker i Danmark.
Det eneste, det handler, er, om de må få de sidste borgerlige rettigheder eller ej.
Det mener Venstre, Konservative og Dansk Folkeparti ikke at de skal have nær så let ved, som de tidligere har haft.
Ministeren har i et interview i dagbladet Information skrevet eller sagt, at hun tidligere ikke helt forstod det med sammenhængskraftens betydning, men at nu var det med sammenhængskraften i samfundet utrolig vigtigt for ministeren.
Det anerkender jeg: den udvikling, der har været.
Men hvis man mener, at samlingskraften i det danske samfund betyder noget andet en bare ord, så må det altså også betyde noget for en, om vi får en større og større gruppe i det danske samfund, som skal leve her uden at have de fulde demokratiske rettigheder.
Så går det altså ikke at sige, de bare kan stemme til andre valg.
Det kunne man jo så også have sagt til kvinderne før 1915, hvis det argument skulle have nogen som helst gyldighed, og det har det selvfølgelig heller ikke.
Så jeg synes, at det alt i alt er en meget ærgerlig aftale, og jeg synes, det er ærgerligt, at man har lavet en aftale, som er hæmmende for sammenhængskraften i det danske samfund.
Det synes jeg er ærgerligt at især Venstre og Det Konservative Folkeparti har kunnet få sig selv til at gå med til.