Hans Christian Schmidt (V), 2003-05-08:
Jeg må sige, at det kan altså somme tider være svært at lægge ører til det, der bliver sagt.
Hvis jeg hørte det, den socialdemokratiske ordfører spurgte mig om, rigtigt, var det, at det godt kunne være, at fugleantallet heldigvis var vendt i 2002, men det var måske på tide, vi allerede begyndte at bekymre os, for tænk nu hvis det ikke holdt.
Hvis man lever sådan, vil jeg sige, at så kan man sådan set bekymre sig om alt.
Hvis det skulle ske en gang imellem, at noget løser sig, som man gerne vil have, starter man bare med det samme med at sige: Jamen så må vi straks bekymre os, for det kan jo være, at det alligevel ikke går sådan og sådan, så det bliver anderledes igen. Til det kan jeg kun sige: Det kan jeg bekræfte, for det kan ikke engang miljøministeren styre.
Udviklingen vil foregå, men det, vi kan gøre, er at påvirke udviklingen, og det har vi gjort nu.
I 2002 har vi for første gang fået det sådan, at der er sket en fremgang i fugleantallet, men det vil alligevel her i Folketingssalen kunne vendes om til, at det skal man vist være bekymret over, for der er jo større risiko for, at det kan gå den anden vej, når tallet nu er blevet højere.
Ja, det er jo rigtigt, men helt ærligt: Det bliver svært at diskutere.
Jeg hørte den diskussion, der gik på, at den lokale befolkning ikke vil være interesseret i det.
Hvis man sidder i området og hører noget af debatten her, må det være mærkeligt at konstatere, at nu har man for første gang leveret næsten 600 ha i en frivillig ordning, og så siges det: Ja, det var godt nok det, vi gerne ville have, men det er slet ikke sikkert, det er en god idé, og det er måske ikke godt nok. Man kan hele tiden få ret, for man flytter bare målene.
Hver gang der er nogen, der lever op til det, man beder om, flytter man bare målene en gang til.
Det er selvfølgelig en god måde at gøre det på, hvis man hele tiden vil have uvenner og forsøge at bringe nogen i miskredit, men jeg vil altså hellere vende det om og sige: Jeg synes, det er flot.
Jeg har opfordret folk til at gå endnu længere næste år og prøve at levere endnu flere områder, og jeg håber også, at fugleantallet stiger.
Men skulle vi ikke lige prøve at vente?
Vi har bare én sæson, vi kan vurdere på baggrund af, og er det ikke svært at vurdere, før det overhovedet er trådt i kraft, og sige: Jeg har allerede på fornemmelsen, at det vil gå den forkerte vej?
Jeg må nok sige, at det altså er en mærkelig måde at diskutere på.
Jeg skal sige til hr. Keld Albrechtsen, at da den nye regering overtog de habitatområder, var sandheden jo, at alle forslagene var blevet hældt ned af brættet af Kommissionen, så vi måtte starte med at fuldføre arbejdet.
De 254 områder kom vi til eksamen i i juni og november og bestod, og siden har vi haft EU-fuglebeskyttelsesområder, der er langt større end dem, den tidligere regering udpegede.
Hvad er i grunden hr. Keld Albrechtsens problem, ud over at han er nødt til at skabe nogle problemer, fordi han ellers ikke har noget at være bekymret over?
I hele den tidligere regerings tid, hvor hr. Keld Albrechtsen jo havde en vis indflydelse, var man af den opfattelse, at den lovgivning, der fandtes i naturbeskyttelsesloven, var nok til at sikre
habitatområderne.
Nu har vi fået Kammeradvokatens rapport, der fortæller, at det er de ikke, og nu går vi så i gang med at ændre naturbeskyttelsesloven til efteråret.
Men hvad får vi at vide nu?
Vi får at vide, at det da er underligt, at vi alligevel ikke begynder at lave et par hovsaforslag for et tilfældigt par steder rundt i Danmark i stedet for at komme med en samlet plan.
Hvor er hr. Keld Albrechtsens gode humør i dag?
Jeg synes, hr. Keld Albrechtsen plejer at have et bedre humør, og der er grund til at have det i dag.
Så kan han kritisere miljøministeren, når vi kommer frem til efteråret, hvis det er sådan, at hr. Keld Albrechtsen ikke er tilfreds med den nye naturbeskyttelseslov.
Det vil jeg gerne lytte til, og jeg vil endda gerne tage en debat med hr. Keld Albrechtsen for at søge gode råd fra også hr. Keld Albrechtsen i denne sag.