Hans Christian Schmidt (V), 2006-11-29:
Jeg skal jo ikke lægge skjul på, at jeg har set frem til den her debat som en kærkommen lejlighed til at fremføre regeringens holdninger til udviklingen af landdistrikterne ved hjælp af landdistriktsprogrammet og også samtidig som en lejlighed til at drøfte programmet med Folketingets medlemmer.
Så vil det være sådan, at når regeringen, og det er altså indenrigs- og sundhedsministeren og fødevareministeren i fællesskab, først i det nye år fremsætter sin landdistriktsredegørelse, ja, så vil vi jo igen få lejlighed til på basis af redegørelsen at diskutere det samlede overordnede billede.
Udviklingen af landdistrikterne er en vigtig sag og en sag, hvor det er vigtigt at inddrage så mange synspunkter som muligt.
Regeringen har jo for nylig indgået en aftale om udmøntning af landdistriktsprogrammet for 2007 og 2008 med Dansk Folkeparti, og den aftale fastlægger de overordnede finansielle rammer for indsatsen.
Nu går vi så ind i næste fase, hvor de enkelte ordninger skal udformes og konkretiseres.
Derfor udsender Fødevareministeriet i denne uge vores bud på strategi og program i bred høring, hvor ikke bare de relevante organisationer, men vores landdistriktspartnerskaber i hele landet vil blive inddraget.
Jeg vil desuden fremsætte forslag til en ny landdistriktslov for Folketinget inden årets udgang.
Det vil også give Folketinget mulighed for at genoptage drøftelserne af landdistriktspolitikken.
Se, med det nye landdistriktsprogram bliver der gennemført aktiviteter for i alt godt 6,6 mia. kr. Heraf kommer halvdelen fra EU og halvdelen fra offentlige nationale midler, og regeringen har lovet fuld hjemtagning af de midler, EU stiller til rådighed i den nye programperiode.
Med den aftale, regeringen har indgået med Dansk Folkeparti om landdistriktsprogrammet for 2007-2009, udstikkes en ny kurs for landdistriktspolitikken, idet indsatsen for at fastholde og skaffe nye arbejdspladser i landdistrikterne får større prioritet end tidligere.
Målet med landdistriktsprogrammet har hele tiden været levende og dynamiske landdistrikter, og det får vi kun, hvis der er arbejdspladser til dem, der bor der.
Som bekendt er der med aftalen afsat tilstrækkelige statslige midler til at sikre en samlet ramme for programmet på 550 mio. kr. i både 2007 og 2008.
Det nye program bliver startet gradvis op, og fra 2009, når de nye kommuner og de lokale aktionsgrupper har fået et solidt fodfæste, øger vi indsatsen.
Til den tid kender vi bedre behovene for den resterende periode, og så har vi et godt overblik over, hvor pengene gør bedst gavn og mest gavn.
Vi skal have landdistrikter, der er attraktive at bo og arbejde i.
Midlerne for 2007 og 2008 fordeles med 142 mio. kr. til vækst og udvikling under det, vi kalder akse 1, 308 mio. kr. til miljøindsatsen under det, vi kalder akse 2, og 110 mio. kr. til indsatsen for forbedring af levevilkårene og det, vi kalder diversificering af økonomien i akse 3 og 4 – og heraf skal 95 mio. kr. af det sidste som noget nyt fordeles af de såkaldte lokale aktionsgrupper eller LAG'er, som de også kaldes.
Dette er en betydelig opprioritering af udviklingen og beskæftigelsesområdet i forhold til det tidligere landdistriktsprogram, og det sker vel at mærke, samtidig med at vi viderefører ambitionerne på miljøområdet.
Det er helhedstænkning til gavn for både erhvervslivet, miljøet og beboerne på landet.
I teksten til forespørgslen efterspørges regeringens strategi til bosætning, erhvervsudvikling og servicetilbud i landdistrikterne, ligesom jeg bliver bedt om at kommentere strukturudviklingen i landbruget.
Se, regeringens strategi er sådan set meget klar, for vi har i regeringsgrundlaget sagt, at vi ønsker, at der skal være gode rammer for vækst og udvikling i hele landet, og at der skal satses på de kompetencer og erhvervspotentialer, der findes lokalt.
Vi har også sagt, at der ønskes en fokuseret indsats for natur og miljø samt vækst og udvikling med henblik på at skabe og styrke et bredere erhvervsgrundlag og beskyttelse af miljøet og naturen i landdistrikterne.
Det er samtidig regeringens forventning, at den stærke udvikling, der er sket i erhvervslandbruget igennem en årrække, vil fortsætte og forstærkes i takt med, at konkurrencen fra producenterne såvel indenfor som udenfor EU tager til.
Udviklingen har hidtil vist, at nedgangen i antallet af bedrifter fortrinsvis berører de mellemstore brug.
Koncentrationen af den erhvervsmæssige produktion vil derfor formentlig kun i meget beskedent omfang medføre en reduktion af antallet af små og mindre landbrugsejendomme, som er de ejendomme, der primært udnyttes som fritids- og deltidslandbrug.
Også de nye tilflyttere kan bidrage til, at vi får levedygtige landdistrikter i fremtiden.
Så det er både med hensyn til udviklingen af erhverv og beskæftigelse og med hensyn til forbedring af levevilkårene i bred forstand.
Derfor er det vigtigt, at vi skaber rammerne for en fremtidssikret udvikling for denne sektor; en udvikling, som vel at mærke skal være miljømæssigt bæredygtig, og som skal bidrage til forbedrede levevilkår for alle dem, der bor i landdistrikterne.
I en globaliseret økonomi er det afgørende for fødevareerhvervets overlevelse, at man løbende kan udnytte de muligheder, den videnmæssige og teknologiske udvikling giver.
Ellers vil produktionen miste konkurrenceevne, og erhvervsvirksomheder vil enten lukke eller lægge produktionen i udlandet – og vi forventer vist alle, at konkurrencen fra producenterne i såvel de nye medlemslande som i lande uden for EU vil tage til fremover.
Derfor skal indsatsen under akse 1, altså beskæftigelse og vækst, bidrage til, at de erhverv, der er relateret til jordbrugssektoren, og som jo i høj grad findes i landdistrikterne, får hjælp til at omstille deres produktion, så de kan begå sig i en globaliseret økonomi, også i fremtiden.
Men den omstilling skal samtidig være bæredygtig, og derfor vil vi tilrette landdistriktsprogrammet, så miljøindsatsen underbygges af elementer i alle akserne.
Og når det danske fødevareerhverv skal konkurrere på globalt plan, er det afgørende, at vi satser på en produktion, som er af høj kvalitet, og som derfor kan sælges til en høj pris.
Derfor har vi med den økologipakke, som strækker sig over hele programperioden frem til 2013, valgt at gøre en særlig indsats for økologiske kvalitetsprodukter under akse 1, både fordi de økologiske producenter er langt fremme med udviklingen af kvalitetsprodukter, og fordi den økologiske produktionsform bidrager til at opnå en række miljøformål.
Denne indsats vil endvidere understøtte den udvikling hen imod en mere efterspørgselsbaseret økologisk sektor, der i øvrigt allerede er i gang.
Under akse 2 har vi valgt at videreføre centrale ordninger, så der kan gives tilskud til f.eks. miljøvenligt jordbrug og skovrejsning i højt prioriterede naturområder og i skovrejsningsområder.
Men som noget nyt vil vi udvikle et koncept, som sikrer, at de lokale aktører i kommuner og lokale aktionsgrupper bliver inddraget i naturplejen af de værdifulde lokale naturområder.
De får et medejerskab.
For med lokalt forankrede miljøindsatser sikrer vi ikke bare det lokale ejerskab til miljøindsatsen, men også gode rammer for et samarbejde mellem dem, der ejer jorden og dem, der ønsker at fremme fælles formål for natur og miljø og levevilkår.
Endelig er der indsatsen under akse 3, der skal have fokus på udvikling af levevilkår og på diversificering af landbrugsøkonomien.
Vi har valgt at afsætte i alt 20 pct. af programmets midler til de lokale aktionsgrupper i programmets start.
Nogle kan mene, det er meget, og sammenlignet med andre lande i Europa er det måske særdeles meget, men de er afsat, fordi vi synes, det er godt med et lokalt medejerskab.
Vi forventer, at disse grupper i høj grad vil lægge deres indsats i initiativer under akse 3, men de vil også have mulighed for at understøtte aktiviteter under akse 1 og miljøprojekter under akse 2.
Denne prioritering betyder, at de lokale kræfter i landdistrikterne får en enestående mulighed for at tilrettelægge indsatsen i deres lokalområde, så den bedst muligt tilgodeser de lokale behov og ønsker.
Jeg anser nemlig det lokale engagement og prioriteringen af de lokale aktionsgrupper som en central nyskabelse i det nye landdistriktsprogram, og derfor lægger jeg stor vægt på, at de lokale grupper får så stor indflydelse som muligt på landdistriktsudviklingen, både når det gælder fordelingen af midler, og når det gælder muligheden for at prioritere disse midler.
Landdistriktsprogrammet skal indgå i regeringens samlede indsats for Danmarks fremtid i en globaliseret verden.
Jeg vil her blot pege på den regionale vækststrategi og det nye fiskerifondsprogram.
Landdistriktsprogrammet vil naturligvis indgå i et tæt samspil med disse andre indsatser.