Morten Helveg Petersen (RV), 2004-12-15:
Der er gennemført en skatteomlægning, eller hvad vi skal kalde forårspakken.
Jeg går ikke ud fra, at fru Pia Christmas-Møller siger, at forårspakken er en egentlig skattereform.
Det er en sænkelse af nogle skatter, men det er jo ikke en reform i forhold til, at vi skal have den strukturvirkning, at tusindvis af mennesker kan komme ud på arbejdsmarkedet, som eksempelvis i det radikale skatteudspil, hvor op mod 50.000 ekstra får en chance for tilknytning til arbejdsmarkedet.
Det er en egentlig reform.
Det synes jeg ikke man kan kalde forårspakken, og det er derfor, vi er kritiske.
Det er det, der er baggrunden for vores kritik.
Forårspakken er jo ikke i nærheden af den effekt.
Der skylder regeringen stadig væk at svare.
For at svare på den sidste del af spørgsmålet først, kunne det, som vi nu kalder vores finanslovforslag, jo lade sig gøre, hvis vi fik 90 mandater, men det er klart, at det måske nok er det mest overbudsagtige i vores udspil, der i øvrigt er meget ansvarligt strikket sammen.
Men lad mig sige til hr. Henrik Vestergaard, dels at der er indført ting på skatteområdet, der gør, at jeg synes, der er god grund til at kigge nærmere på mellemskat og på topskat, dels at der er det forhold, at fire ud af ti betaler topskat i dag.
Det synes jeg er lidt overset i debatten i øvrigt, og endelig synes jeg, det er mildest talt paradoksalt og måske et udtryk for, at det næsten er en anden verden, vi befinder os i, at Det Radikale Venstre af det borgerlige Danmark skal kritiseres for at gøre noget i forbindelse med mellemskat og for at hæve grænsen for, hvor topskatten sætter ind.
Jeg forstår godt, hvis der er mennesker ude i stuerne, der sidder og kniber sig lidt i armene, men jeg er da glad for, at det også bliver transmitteret hjem til hr. Henrik Vestergaards bagland, så det kan se, hvordan Venstres politik er anno 2004.
Vi er to forskellige partier, det burde vel være lysende klart.
Vi har fremlagt vores finanslovudspil, og Socialdemokraterne har fremlagt deres finanslovudspil, så enkelt er det vel.
Hvis det var sådan, at der var tale om ét parti, kunne man snakke om at lave noget, der var helt fælles.
Det er vi jo af gode grunde ikke.
Der er to udspil, der er to partier.
Med hensyn til ændringsforslaget på børneområdet er det helt rigtigt, som hr. Vestergaard siger, at vi stemte imod det forslag, fordi vi har vores eget forslag til, hvordan det skal gøres.
Det indbefatter i øvrigt, at vi regulerer børnechecken tilbage til det niveau, den var på, før regeringen satte børnecheckreguleringen i stå.
Endelig: Vores skatteforslag er udtryk for, at det skal kunne betale sig at arbejde.
Derfor vil det også være sådan – og det er effekterne af vores skatteforslag – at de mennesker, der så kommer ind og får et arbejde som følge af, at vi sænker skatten på arbejdsindkomst, også får meget ud af det.
Så enkelt er det, og det synes jeg i virkeligheden er et godt, sundt borgerligt princip, som jeg egentlig troede at vi ville få lidt klap på skulderen af fra det borgerlige Danmark.
Jeg er da ked af, at det blev opfattet som en hån.
Det, der er vores problem, er, at vi har meget svært ved at se de konservative fingeraftryk på det samarbejde, der finder sted med Venstre i øjeblikket, og hvis det er en hån at sige det højt, ja, så kan vi godt kalde det for en hån.
Men det er nu ikke hån ment i ordets egentlige forstand, tværtimod en ærgrelse over, at konservative tanker ikke slår mere og fuldt igennem i regeringssamarbejdet, end tilfældet er.
Så beder fru Christmas-Møller mig nævne en række ting, jeg tror, der blev sagt tre eksempler på visioner og ting, som er gennemført tidligere.
Lad mig nævne genopretningen af dansk økonomi op gennem 1990’erne, lad mig nævne et fleksibelt arbejdsmarked, lad mig nævne, at det danske arbejdsmarked vel i dag er en rollemodel sammenlignet med mange andre lande, i forhold til hvor fleksibelt man kan strikke et arbejdsmarked sammen.
Lad mig også nævne miljøområdet som et eksempel på et område, som blomstrede i bogstaveligste forstand, og hvor man virkelig lavede en indsats, der gjorde en forskel.
Så kan man diskutere ulandsbistand og en lang række andre politikområder derudover, men det er da bare for at nævne nogle af eksemplerne, nogle af forskellene.