Grete Schødts (S), 2000-11-17:
De tre lovforslag, vi har til behandling,
har det tilfælles at forbedre menneskers vilkår i hverdagen.
De er en udmøntning af finanslovaftalen mellem regeringen, SF og Enhedslisten, og for regeringen og os i Socialdemokratiet er disse forslag også en udmøntning af vores store folkehøringer ud over det ganske land.
Folket ude i samfundet er med i dag, og vi er gået fra dialog til høring og nu til handling i dag.
L 108 er et lovforslag, der betyder, at kommunen fremover har pligt til at lave en skriftlig plan til kontanthjælpsmodtagere med problemer ud over det at være ledig.
Unge kontanthjælpsmodtagere under 30 år får fra årsskiftet en ret til en handlingsplan, og kommunen får en pligt til at udarbejde en sådan, senest efter en sammenhængende periode med 13 ugers kontanthjælp.
Med den skriftlige plan får vi et godt værktøj til en bedre aktivereringsindsats og en indsats, der i højere grad tilpasses den enkelte kontanthjælpsmodtagers mulighed og ressourcer.
Lovgivningen giver nu muligheder for ældres selvbestemmelse til at vælge ydelser fra og til i tæt samarbejde med hjemmehjælperen og i forhold til det kommunale udbud af serviceniveau.
At lytte til de ældres ønske er netop det, der lige mangler i hverdagen.
Handler det om at få rimet køleskabet af, eller handler det om at gå en tur?
Handler det om at få vasket gulvet i soveværelset eller at få pudset kobbertøjet?
Ja, her får borgeren så fremover en medbestemmelsesret, og det bliver man nu engang mere glad for og også tilfreds med. I samme lovforslag handler det om ansvar for genoptræning, og der har vi også oplevet på regeringens folkehøringer, at mange har sagt, at problemet er koordinering mellem amt og kommune, når det handler om genoptræning.
Debatemnet har været, hvor ansvaret skal placeres, typisk i forbindelse med behandling hos en fysioterapeut efter en operation.
Mange har givet udtryk for, at ofte havner ældre mennesker mellem to stole, og i dette lovforslag slår vi nu fast, at forebyggende træning, genoptræning og vedligeholdelse af træning for personer, hvis behovet er opstået uden for sygehusets regi, skal varetages af kommunerne.
Samtidig præciseres det amtskommunale ansvar i sundhedsministerens lovforslag, når det handler om genoptræning i forbindelse med hospitalsbehandling: Sygehuset skal udarbejde en handlingsplan ved udskrivelse.
Det har været et stort ønske både for medarbejdere, hjemmeplejen og også for sygehusene, men så sandelig også for den enkelte borger.
Med lovforslaget smidiggøres regelsættet for den obligatoriske opfølgning efter 8 uger, og samtidig justeres refusionsreglerne mellem stat og kommune.
Vi sikrer en hurtigere indberetning fra arbejdsgiveren om en medarbejders sygefravær til sygesikringskontoret, og vi sikrer også en hurtigere behandling i sygedagpengesager, når det handler om oplagt langtidssyge, og vi fjerner noget administrativt bøvl og frigør nogle ressourcer, som betyder, at kommunerne får et større råderum.
De smidigere regler om 8-ugers opfølgning medfører også, at kommunen får mulighed for at vurdere hensigtsmæssigheden i en personlig samtale med sygedagpengemodtageren.
Nu kan sagsbehandleren i højere grad koncentrere sig om indsatsen
for de langtidssyge.
Dette lovforslag har så også den konsekvens, at refusionen fra staten nedsættes efter den femte uge.
Jeg kan på Socialdemokratiets vegne anbefale alle tre lovforslag til hurtig vedtagelse.