runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Klaus Kjær (DF), 1999-05-12:
Lovforslaget er en følge af aftalen om tilpasning af den danske afgiftsstruktur på energiområdet til nye, liberaliserede forhold på elmarkedet.
Elliberaliseringen medfører stigende mulighed for markedsadgang for producenter, forhandlere og forbrugere af elektricitet, hvilket igen medfører, at reglerne for betaling af afgiften af elektricitetsforbruget må tilpasses for at tage højde for de nye aktører på elmarkedet.
Det foreslås derfor, at det i det fremtidige afgiftssystem som udgangspunkt vil være netselskaberne, der skal betale el- og CO2-afgiften til staten.
Denne del af lovforslaget har Dansk Folkeparti for så vidt ikke noget imod.
Men samtidig foreslås indført et såkaldt eldistributionsbidrag som et tillæg til den eksisterende elafgift.
Det betyder, at elafgiften forhøjes med 5 øre pr. kWh for husholdninger.
De momsregistrerede erhverv vil generelt blive belastet med 1 øre pr. kWh netto, og alle ikkemomsregistrerede virksomheder vil blive belastet med det fulde bidrag på 4 øre pr. kWh.
Lovforslaget betyder således en forhøjelse af elprisen
Hvis der er tale om et parcelhus, der er så uheldigt indrettet, at det opvarmes elektrisk, vil prisen stige med ca. 750 kr. pr. år.
Alt i alt skønnes lovforslaget at indbringe et merprovenu til staten på 720 mio. kr.
Godt nok indeholder lovforslaget en lempelse i eldistributionsbidraget for forbrugere over 15 mio. kWh, men for virksomheder, som aftager store mængder el, vil det alligevel betyde ekstraregninger i millionklassen.
F.eks. har Det Danske Stålvalseværk i Frederiksværk beregnet, at ekstraregningen vil løbe op imellem 7,5 og 8,5 mio. kr.
næste år.
I bemærkningerne til lovforslaget anføres det, at elprisen dog skal ses i sammenhæng med, at andre forhold trækker i retning af en lavere elpris, f.eks. øget liberalisering af markedet samt en skærpet priskontrol af de dele af elsektoren, hvor priserne fortsat er omkostningsbestemte.
På mig virker argumentationen nærmest lidt bagvendt, da realiteten er, at den besparelse, som forbrugerne og erhvervslivet opnår som følge af en liberalisering på elmarkedet, med det samme inddrages til nye skatter.
Det er klart, at Dansk Folkeparti ikke på nogen måde kan medvirke til en sådan forhøjelse af elafgiften. Ud over den her foreslåede eldistributionsafgift vil elprisen stige som følge af de ekstra udgifter f.eks. til grøn el, som yderligere væltes over på borgerne og erhvervslivet. Allerede i år skal der ifølge finansloven hentes 1,3 mia. kr. til statskassen fra energisektoren, og næste år bliver beløbet hævet til 2 mia. kr. Dansk Folkeparti kan ikke medvirke til at gennemføre dette lovforslag.
Peter Hansen-Nord (V), 1999-05-12:
Jeg må korrigere det, hr. Klaus Kjær siger her fra talerstolen, idet en ting ikke er korrekt.
Det er således, at alle virksomheder, herunder Stålvalseværket, der har et forbrug på over 15 gigawatt timer om året, slipper helt for afgiften.
Klaus Kjær (DF), 1999-05-12:
Det er også en lempelse, hvis der ikke betales afgift af det.
Men afgiften for erhvervslivet som sådan betyder, at op til de her 15 mio. kWh om året betales altså en afgift, som f.eks. Det Danske Stålvalseværk har beregnet til at ville udgøre omkring 8 mio. kr. om året.
Anne Baastrup (SF), 1999-05-12:
Da SF's ordfører, fru Pernille Frahm, ikke kan være til stede i dag, skal jeg kort redegøre for SF's holdning: Til forskel fra de ordførere, der tidligere har været oppe, har SF rent faktisk forsøgt at læse beslutningsforslaget, og jeg er derfor fuldstændig enig i indenrigsministerens indledning, nemlig at man ikke kan være andet end for dette forslag.
Forslaget indeholder som bekendt et pålæg til regeringen om fra det tidspunkt, hvor Danmark bliver fuldgyldigt medlem af Schengenaftalen, at sikre, at ingen tredjelandsstatsborger automatisk bliver afvist ved indrejse til Danmark.
Indenrigsministeren var enig i dette.
Man vil ikke automatisk blive afvist, og derfor forstår jeg slet ikke, at der er nogen, der kan sætte spørgsmålstegn ved, om man kan støtte forslaget.
Det kan måske være indholdsløst, men der er mange andre ting, der træffes beslutning om her i Folketinget, som ikke har et reelt indhold, og en vedtagelse af forslaget her vil jo blot blive en bekræftelse af, hvad indenrigsministeren indledte med at sige: Ingen tredjelandsstatsborger kan automatisk blive afvist.
Derfor støtter SF beslutningsforslaget og står fuldstændig uforstående over for, at ikke alle gør det.
Søren Søndergaard (EL), 1999-05-12:
Det eneste, der har været formålet med det her beslutningsforslag, som det jo også fremgår af teksten, er at forhindre, at folk automatisk bliver sendt tilbage, når de kommer til et land.
Jeg synes, det er interessant
, når fru Dorte Bennedsen siger, at vi ikke har mulighed for at få denne her sag opklaret, fordi vi jo ikke er involveret i den. Nej, og det var Holland sådan set heller ikke, og det vil Danmark heller ikke være, når en lignende person på vej til Greenpeaces hovedkontor i Holland finder ud af, at han godt vil ind at se Tivoli og derfor vil mellemlande i København. Så vil Danmark heller ikke være involveret som udgangspunkt, og så vil vedkommende blive sat på et fly tilbage til New Zealand.
Sådan er reglerne, medmindre vi lige præcis lægger en spærre ind, der gør, at man ikke automatisk bliver afvist.
Det er den spærre, jeg efterlyser, og den har vi ikke kunnet få.
Jeg tror ikke, det er tilfældigt, at vi ikke har kunnet få den, og jeg tror, der er flere eksempler, end man umiddelbart er klar over.
Men vi må så afvente, at de eksempler kommer i Danmark.
Så kan det være, at diskussionen bliver lidt mere konkret.
Christian H. Hansen (DF), 1999-05-12:
Det forholder sig jo sådan, at hvis man har et udvalg i et byråd, så kan det udvalg faktisk, hvis det har lyst til det, fra måned til måned skifte udvalgsformanden ud.
Så må jeg spørge fru Else Winther Andersen, hvori fru Else Winther Andersen ser forskellen på, at det kan man faktisk gøre fra måned til måned, men samtidig ønsker hun så ikke, at man skal have mulighed for at udskifte en borgmester.
Det er, synes jeg, en urimelig forskelsbehandling.
Morten Helveg Petersen (RV), 1999-05-12:
Lovforslaget skal ses i forlængelse af både finansloven for 1999 og liberaliseringen af elmarkedet.
Liberaliseringen betyder også ud over en skærpet konkurrence, at de gældende regler for registreringen efter elafgiftsloven kommer under pres.
Derfor er der behov for en justering, og der lægges op til en justering af reglerne for registreringspligten, fordi en konsekvens af elliberaliseringen let bliver, at det ikke længere vil være så klart, hvem der er afgiftspligtig.
Forslaget søger at klargøre dette ansvar gennem en opstramning af bestemmelserne.
I Det Radikale Venstre er vi positive over for elreformen, men vi mener naturligvis også, at der skal tages de nødvendige skridt for at sikre, at der ikke opstår uklarhed omkring afgiftspligten.
Vi synes i det hele taget, at lovforslaget indeholder fornuftige og rimelige overvejelser, og vi kan støtte det.
Søren Søndergaard (EL), 1999-05-12:
Nu er jeg vidende om det lovforslag, som ministeren har fremsat.
Det er jo kommet i Retsudvalget.
Men det spørgsmål, som rejser sig, er, om alle påstande, som kommer frem, så skal henvises til den undersøgelse.
Så vidt jeg forstår, kan der jo også være påstande, der kommer frem ikke i den konkrete sag, men om ting, der er foregået efter 1989-90. Derfor er det jo lidt interessant, om ministeren er af den opfattelse, at uanset hvad der kommer frem af påstande, sådan set helt op til vores dato, så er det noget, der ligger i undersøgelseskommissionen, og ikke noget, ministeren eller PET selv eller statsadvokaten har et ansvar for at gå ind og få undersøgt.
Det kunne jeg godt tænke mig at få ministerens kommentar til, også fordi jeg er vidende om fra pressemeddelelser, vi får fra partiet Venstre, at justitsministeren har fået en opfordring - sådan var det formuleret af fru Birte Rønn Hornbech - til at igangsætte lige præcis en undersøgelse omkring den her sag.
Kunne ministeren give et par ord med på vejen om det mere generelle problem, der rejser sig ved, at denne her sag
bliver henvist til den undersøgelseskommission?
Frank Jensen (S), 1999-05-12:
Som jeg svarede indledningsvis med hensyn til de sager, der i den kommende tid vil komme op i forhold til Politiets Efterretningstjenestes arbejde på det, vi kalder det politiske område, tror jeg - når vi nu har besluttet at nedsætte en undersøgelseskommission og Folketinget forhåbentlig tilslutter sig det med fastlagt lovgrundlag for undersøgelseskommissionen - at det er rigtigst, at undersøgelseskommissionen vurderer de konkrete påstande, der kommer frem i offentligheden, og vurderer, om det er noget, der skal inddrages i undersøgelseskommissionens arbejde.
Lige netop det, som her er trukket frem, den påstand om, at PET's afdeling i Århus skulle have haft et samarbejde med en samarbejdspartner, som også er indgået i et tidligere spørgsmål her i salen, forholder kommissionen sig til.
Kommissionen forholder sig til det indhold, der er i det, og kan tage det med i sin undersøgelse, hvis kommissionen ser det som en del af sit arbejde.
Det vil jeg tro den her sag umiddelbart vil være, også sådan som vi har beskrevet det i bemærkningerne, og da den er det, vil jeg vurdere det rigtigst, når nu kommissionen kommer i arbejde, så snart lovforslaget er vedtaget og kommissionen er sammensat, at så er det den, sådan nogle sager henvises til.
Det er klart, at jeg har mit daglige ministeransvar for, hvis jeg i mit virke som justitsminister med ansvar for Politiets Efterretningstjeneste har konkrete mistanker om, at der foregår ting, der ikke er i overensstemmelse med regler og retningslinjer, at gribe ind over for det.
Men da det er noget, der ligger tilbage i historien, da det er noget, kommissionen på normal vis efter lovforslaget får kompetence til at undersøge, synes jeg, det er rigtigst, at vi afventer det.
Søren Søndergaard (EL), 1999-05-12:
Jeg takker for svaret.
Jeg vil også godt indrømme over for justitsministeren, at det her spørgsmål er formuleret og stillet, inden det seneste ændringsforslag fra regeringen er fremkommet.
Jeg synes alligevel, at der er behov for en mere principiel overvejelse, men jeg har fuld forståelse for det, hvis justitsministeren ikke vil gøre det her.
F.eks. er det jo sådan, at der for øjeblikket er en undersøgelse i gang ved PET selv, så vidt jeg forstår, omkring et andet forhold, som omhandler spørgsmålet om en påstået aflytning af Rigspolitiets Rejsehold fra PET's side.
Derfor bliver der jo på en eller anden måde behov for at få klarlagt: Hvad skal køre via normale undersøgelseskanaler i PET selv, hos statsadvokaten, via andre kanaler, og hvad skal foregå via denne her undersøgelseskommission?
Jeg har forståelse for det, hvis justitsministeren ikke vil foretage den præcise skelnen på stående fod.
Jeg tror bare, vi har behov for at få det præciseret, inden der går for lang tid.
»Kan ministeren oplyse, om der er eksempler på, at Politiets Efterretningstjeneste har forsøgt at forhindre politiske organisationers lovlige arrangementer for eksempel ved at lægge pres på indehaverne af lokaler, hvor disse skulle afholdes?«
Frank Jensen (S), 1999-05-12:
For så vidt angår disse to spørgsmål, kan jeg sådan set ikke knytte så meget til det, jeg allerede har svaret i besvarelsen af det tidligere spørgsmål.
Der er nu heldigvis et flertal i Folketinget for, at vi kan få etableret en undersøgelse af de mange påstande, der har været fremme i offentligheden om Politiets Efterretningstjeneste.
Når sådan noget er fremme, og al den stund der også er rejst spørgsmål, der knytter sig til Politiets Efterretningstjeneste, som den siddende regering ikke kan give svar på, uden at der bliver lavet en egentlig undersøgelse, så finder jeg og regeringen det rigtigst, at der bliver lavet en grundig undersøgelse af forholdene inden for de retssikkerhedsmæssige rammer og med den grundighed, der skal til, og at det foregår inden for rammerne af en undersøgelseskommission.
Også de forhold, som knytter sig til de konkrete spørgsmål her, er noget, der vil kunne indgå i den undersøgelse, som der nu om kort tid vil blive vedtaget et lovforslag om her i Folketinget.
Så jeg må sige, at til de pågældende spørgsmål kan jeg ikke knytte andre kommentarer end det, jeg allerede har sagt under besvarelsen af det tidligere spørgsmål.
Søren Søndergaard (EL), 1999-05-12:
Da jeg har forstået det på den måde, at vi tager de to spørgsmål samlet i forhold til ministerens besvarelse,
vil jeg sige: O.k., jeg forstår godt, at spørgsmålet om Folkebevægelsen mod Nazisme overgår til undersøgelseskommissionen. Hvad angår det næste spørgsmål, nr. S 2029, kan det jo være et forhold, som ligger efter 1989, og dér må jeg så forstå justitsministerens besvarelse på den måde, at såfremt det er et forhold, der ligger efter 1989, er justitsministeren sådan set også af den formening, at det bør være noget, som undersøgelseskommissionen kigger på.
I så fald siger jeg tak for det svar.
Så må vi afvente, hvad der kommer ud af det.
Frank Jensen (S), 1999-05-12:
Jeg kan svare bekræftende på hr. Søren Søndergaards spørgsmål
, at også forhold, der knytter sig til Politiets Efterretningstjeneste efter 1989, kan indgå i kommissionens arbejde.
Det er alene kommissionen, der er kompetent til at træffe afgørelse om det, hvis det er forhold, der er opstået efter 1989.
Hvis det er forhold, der ligger tilbage før 1989, og samarbejdsrelationerne fortsætter den konkrete opgave efter 1989, kan kommissionen selvsagt forfølge dem også efter 1989.
Men også i konkrete sager, der først starter efter 1989, kan kommissionen naturligvis gøre det.
Hvis det er det, hr. Søren Søndergaard tænker på i det konkrete spørgsmål, nr. S 2029, er svaret bekræftende.
Det er vel også et svar med hensyn til det, som hr. Frank Aaen tidligere over for statsministeren har været inde på, at kommissionen er kompetent til også at tage spørgsmål op, der knytter sig til perioden efter 1989.
Det er en kompetence, der er henlagt til kommissionen efter lovforslaget.
Hermed sluttede spørgsmålene.
Hans Hækkerup (S), 1999-05-12:
Generalauditøren har på den baggrund anmodet vicegeneralauditør Niels Christiansen om at gennemføre undersøgelsen.
Vicegeneralauditøren har oplyst, at undersøgelsen indebærer afhøring af adskillige personer, der havde ansættelse i Forsvarets Efterretningstjeneste eller tilknytning til militærnægterbevægelsen.
Vicegeneralauditøren har endvidere oplyst, at man med forbehold forventer, at undersøgelsens rapport vil kunne afleveres til Forsvarsministeriet i løbet af august 1999.
Frank Aaen (EL), 1999-05-12:
Jeg skal takke for svaret.
Det lyder, som om det er en grundig undersøgelse.
Vi ser spændt frem til resultatet.
Tak for svaret.
Hermed sluttede spørgsmålet, og spørgetiden var dermed til ende.
Anni Svanholt (SF), 1999-05-12:
Indenrigsministeren nævner, at der i den sag fra Randers, som er baggrunden for, at forslaget er blevet aktuelt og bliver genfremsat, ikke var et flertal for at stille et mistillidsvotum til borgmesteren.
Jeg vil spørge indenrigsministeren, om det vil sige, at den nuværende styrelseslov faktisk åbner mulighed for, at man i den sag kunne anvende den, og at det kunne indebære, at borgmesteren måtte gå efter et mistillidsvotum.
Skulle jeg forstå det sådan, da ministeren sagde, at en borgmester kan drages til ansvar, at vi faktisk med den nuværende styrelseslov har de regler og de muligheder, så man rent faktisk kunne have gennemført et mistillidsvotum i den aktuelle sag i Randers?
Allerførst tak for debatten her i dag.
Det er fortsat vigtigt at tage den diskussion om, hvordan forholdene skal være for kommunestyret.
Og tak til de partier, som har støttet det af SF fremsatte forslag.
Vi mener klart, at da borgmesteren er tillagt et særligt ansvar, nemlig et administrativt ansvar, er der en begrundelse for, at det skal være muligt, såfremt borgmesteren efter kommunalbestyrelsens og byrådets mening ikke forvalter sit ansvar på bedste vis, at denne skal kunne afsættes.
Dertil kommer, at vi jo også udmærket kunne have den vedtagelse, at det så i sidste instans skulle godkendes af indenrigsministeren.
Det er ret uforståeligt for os, da der jo er almindelig opbakning til, at man kan afsætte en udvalgsformand.
Jamen det kan faktisk lade sig gøre at afsætte en udvalgsformand/-forkvinde fra gang til gang, hvis man har lyst til det.
Det er for os lidt uforståeligt, hvordan demokratiopfattelsen hænger sammen dér, for når man i det ene tilfælde har ønske om - oven i købet med simpelt flertal - at kunne afsætte en udvalgsformand, hvorfor skal det så ikke også være muligt med to tredjedeles flertal at afsætte en borgmester?
Det blev så heller ikke muligt ved den her lejlighed, må vi så hermed erkende, men i SF mener vi fortsat, at der er mange vægtige grunde til det, og vi håber naturligvis, at der på et tidspunkt vil være opbakning til synspunktet.
Det er jo et spørgsmål om, hvor mange graverende sager der skal til i kommunalbestyrelser, amtsråd, bydelsråd.
Vi håber selvfølgelig ikke, at livet leves på den måde rundtomkring,
men hidtil har det jo været sådan, at der faktisk har været tilfælde, som gav grundlag for, at netop dette forslag skulle gennemføres.
Thorkild Simonsen (S), 1999-05-12:
Jeg går ud fra, at når SF og Dansk Folkeparti beder om at få en ændring, er de klar over, at det kan man naturligvis ikke.
Jeg nævnte kun dette eksempel som et eksempel på, at selv dér, hvor man bruger eksemplet, kunne man ikke efter Dansk Folkepartis forslag, som er det skrappeste, have gjort det.
Men man kunne heller ikke efter SF's, og det tror jeg at fru Anni Svanholt udmærket ved i forvejen.
Else Winther Andersen (V), 1999-05-12:
Jeg vil gerne starte med på Venstres vegne at sige, at vi ikke kan støtte nogen af de her to beslutningsforslag.
Og det kunne vi heller ikke, da SF fremsatte deres sidste år.
Der er nu engang kommunevalg hvert 4. år, og der gør man det, at man ud fra den sammensætning, som vælgerne har brugt deres stemmeseddel til, laver en konstituering og derudfra vælger en borgmester.
Vi ved, at det er en fast periode.
Vi ved, at når de 4 år er gået, så gives der en mulighed for vælgerne til at bestemme sig om, og så er det op til de til enhver tid siddende valgte kommunalpolitikere at gøre sådan et arbejde, at de måske kan pege på en anden sammensætning.
I Venstre vil vi gerne, at der er ro om det kommunale arbejde rundt om i kommunerne, og begynder man først at kunne lave noget filifut med, at man laver en anden sammensætning midt i perioden, så bliver det ikke det egentlige politiske arbejde, det kommer til at dreje sig om, men det kan være, at man i nogle enkeltsager pludselig sidder med en anden sammensætning og så gerne vil bruge det til at afsætte borgmesteren.
Derved forsvinder helheden, og det bliver til skade for borgerne, og det har efter vores opfattelse aldrig været det kommunale selvstyres intentioner.
Men jeg kan da ikke lade være med at drille SF, når man her underforstået har bragt ind, at det var sagen i Randers, der gjorde, at nu skulle det her genfremsættes.
Jeg kan da oplyse over for SF - og det ved man muligvis også godt - at der jo ikke var flertal for at give vores borgmester dér et mistillidsvotum, og det var der lige nøjagtig ikke, fordi det ene SF-mandat sprang i målet.
Anni Svanholt (SF), 1999-05-12:
Jeg forstår, at fru Else Winther Andersen jo af gode grunde har et indgående kendskab til, hvad der foregik i Randers Byråd, og jeg har da også i den forbindelse lagt mærke til, at fru Else Winther Andersen var meget aktiv i arbejdet for, at der skulle kunne gives et mistillidsvotum til den pågældende borgmester.
Det har jo sådan været offentligt kendt, og der er skrevet om det.
Men jeg vil godt spørge fru Else Winther Andersen, hvorfor det ikke var muligt at gennemføre det forehavende, som man jo sådan set havde meget, meget stærke intentioner om at gennemføre.
Jeg mener, der var flere partier sammen med Venstre, der havde det formål, og i den anledning vil jeg da gerne gøre opmærksom på, at SF jo er klar over, at man ikke med styrelsesloven i hånden kunne gennemføre et mistillidsvotum, og det er lige netop derfor, at vi fremsætter forslaget, for vi ville gerne have kunnet gennemføre den handling.
Else Winther Andersen (V), 1999-05-12:
Til hr. Christian H. Hansen, der spørger, om ikke jeg har problemer med, at udvalgsformændene kan skifte fra måned til måned: Nej, det har jeg ingen problemer med, for det sker jo ikke.
Men der bliver da i hvert fald ikke mere ro, hvis man pludselig begynder at skifte borgmestre ud.
En borgmester og en udvalgsformand vil jeg heller ikke sidestille med hinanden.
Til fru Anni Svanholt: Jeg har svaret på, hvorfor det ikke lykkedes.
Det var jo lige nøjagtig, fordi vi manglede den ene SF-stemme, at borgmesteren selvfølgelig bare kunne blive siddende.
Men det er jo da ret væsentligt, om man har fået et mistillidsvotum, eller man ikke har fået det.
Anni Svanholt (SF), 1999-05-12:
Det hænger altså ikke sammen, vil jeg sige til fru Else
Winther Andersen.
Venstre ville jo gerne afsætte en borgmester i Randers, ja, man lod måske, som om man kunne afsætte den pågældende, og agerede, som om man kunne, men måtte vel erkende som andre, at man ikke med styrelsesloven i hånden kunne gennemføre sit forehavende.
Sådan forholder det sig, og det kan bare ikke bortforklares.
Det er derfor, vi diskuterer det forslag her i dag.
Jeg vil godt spørge fru Else Winther Andersen, om det ikke rent faktisk forholder sig sådan - det kan der gives et klart svar på - at man ikke med styrelsesloven i dag kan afsætte en borgmester.
Else Winther Andersen (V), 1999-05-12:
Til fru Anni Svanholt: Det er jo da fuldstændig korrekt, at vi ikke med styrelsesloven i hånden kan afsætte en borgmester.
Og det har jeg heller ikke nogen sinde udtalt mig om på nogen måder.
Anni Svanholt (SF), 1999-05-12:
Jeg kan så på baggrund af de udtalelser, der nu kommer fra fru Else Winther Andersen, helt fastslå, at det bare var fuldstændig tom musik, Venstre var i gang med i Randers - vi kan kalde det spil for galleriet - og i dag vil Venstre så heller ikke engang gøre noget som helst for rent faktisk så at skabe mulighed for det, som man var i gang med i Randers.
Om det kan man sige: Man siger ét og gør noget ganske, ganske andet.
Knud Erik Kirkegaard (KF), 1999-05-12:
Beslutningsforslag nr. B 113 fra SF er jo en uændret genfremsættelse, hvorimod forslaget fra Dansk Folkeparti er en nyskabelse; men i praksis er substansen i de to forslag jo den samme, og det er selvfølgelig også derfor, at de bliver behandlet samtidig.
Der er forskelle, hvis man går bemærkningerne igennem, men det helt principielle er naturligvis, at man ønsker mulighed for, at man kan afsætte en borgmester midt i en valgperiode. Efter Det Konservatives Folkepartis opfattelse har vi et system i Danmark, hvor vi for borgmestre har en 4-årig valgperiode.
Efter vores opfattelse fungerer dette system fremragende.
Det giver arbejdsro, det giver kontinuitet, det giver beslutningskraft.
Det er så muligt, hvis man går nogle årtiers historie igennem i den kommunale verden, at man kan finde eksempler, hvor det måske i enkelte tilfælde havde været hensigtsmæssigt, at man havde haft mulighed for at afsætte en borgmester midt i en valgperiode.
Men det er vores faste opfattelse, at antallet af den type sager ikke er af et sådant omfang, at vi skal slå det gode, velfungerende system i stykker af den grund.
Derfor må vi afvise både forslaget fra SF og forslaget fra Dansk Folkeparti.