runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-12-13:
Nu har vi fået diskuteret selve den her konkrete episode, som bliver oprullet i Berlingske Tidende den 30. november om annoncen den 26. september umiddelbart før afstemningen om kronens fremtid.
Nu med det her spørgsmål ønsker vi at debattere det i forhold til fremtiden, og det gør det jo ikke mindre aktuelt i lyset af, at økonomiministeren siger, at det er helt normal praksis.
Det er jo rigtigt, som økonomiministeren også tidligere har sagt det, at det jo ikke er sådan, at Dansk Folkeparti har haft indsigt i det her indefra som regeringsdeltager, men det må da optage alle, hvor grænsen går mellem embedsmænd og regering.
Der er en grænse, og der er også flere, der har gjort forsøg på at lave en grænse.
Ombudsmanden har været involveret tidligere, og der har været andre initiativer.
Tidligere nedsatte regeringen task-forces i ministerierne, der skulle sørge for at få en mere EU-positiv debat frem.
Vi har set pjecer, som er kommet i en lind strøm, også i forhold til eurovalgkampen, fra i særdeleshed Økonomiministeriet, som vi syntes i højere grad var valgmateriale end egentligt oplysningsmateriale, og vi har så diskuteret denne her annonce.
Det, der egentlig er ideen med det her, er at bede ministeren komme med en redegørelse om, hvorvidt den her måde at gøre tingene på i ministerens øjne er uproblematisk.
Den situation, vi står i, og det, vi kan konstatere, er, at den udvikling, der er i brugen af embedsmændene, illustrerer noget problematisk, som vi må tage hånd om i forhold til, hvad vi ønsker for demokratiets vilkår i Danmark, og hvis ministeren er enig i det, ønsker vi selvfølgelig, at vi i fællesskab diskuterer, hvordan sådan et sæt spilleregler kunne se ud.
»Mener ministeren, at regeringens brug af embedsmænd, som det er kommet til udtryk i forbindelse med folkeafstemningen om kronen den 28. september, er uproblematisk, og at den udvikling, som brugen af embedsmændene illustrerer, er ønskelig for demokratiet?« Skriftlig begrundelse
Der henvises til begrundelsen for spørgsmål nr. S 802.
Marianne Jelved (RV), 2000-12-13:
Altså jeg blev på et tidspunkt i forløbet orienteret om, at ideen var videreformidlet og havde ingen bemærkninger til det, indrømmer jeg.
Som sagt kunne jeg selv have fundet på det.
Jeg er helt, helt tryg ved en anden regering.
Jeg så helst, at denne regering fortsatte, men jeg er helt tryg ved, at centraladministrationen står parat til at modtage en hvilken som helst regering, som Folketinget står bag eller i hvert fald ikke er imod, og jeg er overbevist om, at embedsmændene vil arbejde lige så loyalt, professionelt, hjælpsomt, fagligt velfunderet osv., som de har gjort for f.eks. mig.
Jeg er fuldstændig tryg ved det, og jeg håber og har ikke grund til andet end også at tro, at sådan er det. Jeg kan henvise til at bruge juleferien til at læse Erik Ib Smidts erindringer, der hedder »Fra psykopatklubben«, som jo beskriver ganske glimrende, hvordan arbejdet igennem 1950'erne, 1960'erne og 1970'erne har været i centraladministrationen.
Intet nyt.
Det er helt klart, at der er forskel på en folkeafstemning og et folketingsvalg.
I det øjeblik, folketingsvalget er udskrevet, ophører ministeriet med at fungere i forhold til ministeren.
Det er kun de allermest nødtørftige ting lige i ministersekretariatet og forkontoret, der kan lade sig gøre, og der er ingen sagsbehandling.
Det er et forretningsministerium.
Så der er meget, meget stor forskel på en folkeafstemning og valgkampen op til et folketingsvalg.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-12-13:
Selvfølgelig skal embedsmændene bistå ministrene.
Det er jo soleklart, men der en forskel på at bistå en minister og så være aktiv i valgkampøjemed, og det, den nuværende regering har været skyld i, er, at grænsen bliver mere og flydende, og at man flytter flere og flere af de aktiviteter, jeg tror, man almindeligvis logisk ville tænke sig bør ligge i partiapparaterne, over i statsapparatet og får dem via statsapparatet finansieret af skatteydernes midler.
Det er da utrolig lidt betryggende at vide, at det er sådan det foregår, og så endda få bekræftet gang på gang, at det er sådan, det foregår.
Jeg kan konstatere, at i den annonce, som blev bragt den 26. september, 2 dage før danskerne blev bedt om tage stilling til, om vi skulle bevare kronen eller ej, er de, der står som dem, der finansierer annoncen, ikke dem, der har fået ideen.
Jeg kan også forstå, at de afbillede tidligere vismænd heller ikke har fået ideen.
Jeg kan endda konstatere, at to af vismændene siger i Berlingske Tidende den 30., at havde de kendt sammenhængen, så ville de slet ikke have deltaget. Så kan jeg nu forstå på økonomiministeren, at det er slet, slet ikke noget problem.
Det er hel normal praksis, og det vil vi også se fremover.
Det er da bekymrende, må jeg sige til økonomiministeren.
Peter Skaarup (DF), 2000-12-13:
Det var, om ministeren selv var bekendt med, at der blev arbejdet med udkast, ideer til annoncer, der altså havde det ene formål at få et ja igennem den 28. september.
Så vil jeg godt spørge: Føler ministeren ikke selv, det er et problem, hvis en anden regering end den, der sidder nu, en eventuel borgerlig regering, der kunne komme efter et valg, i den grad benyttede embedsværket til at fremme egne politiske ideer?
Vil ministeren have den samme holdning til, at embedsværket også kan bruges i forbindelse med en folketingsvalgkamp, som til, at embedsværket kan bruges i forbindelse med en folkeafstemning?
Hvis det nu var en valgkamp, som vi skal have vel nok inden for et års tid, det er jo op til statsministeren at vurdere, men det er der meget, der tyder på,
vil ministeren så acceptere, at ministeriets embedsmænd bruges til at fremme specielt økonomiministerens, altså fru Marianne Jelveds, valgkamp, i en sådan form, at der laves udkast og ideer til annoncer om, hvor god og fantastisk den pågældende minister og regering er?
Er det fornuftigt?
Er det rimelig brug af skatteydernes penge?
Det er trods alt skatteyderne, der betaler gildet.
Marianne Jelved (RV), 2000-12-13:
Jeg kan da godt bekymre mig over, at Dansk Folkeparti er bekymret.
Jeg synes også, det er relevant, og jeg indledte med at sige: Det er meget relevant at tage drøftelsen her i Folketinget.
Helt klart.
Ikke over for mig, og jeg er ikke bekendt med, at der er nogen, der har oplevet det på den måde.
Jeg må minde om de værker, betænkninger osv., der ligger om disse spørgsmål, som statsministeren også refererede til forrige onsdag, hvorefter det her ligger helt klart inden for de rammer.
Så efter min bedste overbevisning er der ikke noget galt i det.
Hvis jeg selv havde fået ideen, som jeg selv fik ideen til at bruge Lise Nørgaard-billedet på den meget omdiskuterede pjece, kunne jeg jo selv have ringet til en vismand og sagt, at jeg havde fået en idé.
Det må jeg altså sige.
Så til det sidste spørgsmål fra hr. Thulesen Dahl, om jeg føler et ansvar for, at afsenderen ikke var afsenderen, om jeg så må sige.
Jeg har meget svært ved at forstå det spørgsmål, for afsenderen af annoncen fremgik af annoncen.
Ministerierne, embedsmændene og ministrene har jo ikke presset nogen til at gøre noget, og det har været fuldstændig klart i den formidling, der har været af ideen, hvordan ideen er opstået.
I ministeriet er vi ikke vidende om, hvordan kontakten i øvrigt har været imellem de pågældende.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-12-13:
Jamen jeg er forundret over, at ministeren kan være forundret over, at vi synes, det er relevant at diskutere den her sag.
Vi ville i øvrigt meget gerne have en videre indsigt både ad den ene og den anden vej; nu forsøger vi det så med de regler, vi har i Folketinget om, at vi kan stille ministeren spørgsmål.
Men der var et spørgsmål, jeg ikke fik svar på, og som jeg gerne vil bede ministeren tage med i sin anden runde, og det var: Føler ministeren ikke et vist ansvar for det, der er foregået her, på den måde, at ministeren også må synes, det er utilfredsstillende, hvis man fra regeringens side har været med til at arbejde på en annonces tilblivelse, som har givet et budskab om en afsender, som reelt ikke var den afsender, som stod bag, og med nogle folk indblandet i annoncen, som ikke vidste, at Statsministeriet og Økonomiministeriet havde fået ideen, og at det var derfra, ideen stammede.
Det er jo det, der kommer til udtryk i Berlingske Tidende, når der er nogle af de tidligere vismænd, der klart siger, at havde de kendt den sammenhæng, der nu er kommet frem ved hjælp af den her artikel, ved hjælp af de her spørgerunder, vi har haft, så havde de ikke medvirket i artiklen.
Bekymrer det ikke økonomiministeren, at det forholder sig på den måde?
Marianne Jelved (RV), 2000-12-13:
Jeg må næsten have lov til at sige, at jeg er en lillebitte smule forundret.
Der er tale om, at nogle embedsmænd, som jo ofte mødes tværministerielt i mange forskellige sammenhænge, under et sådant møde får en idé til en annonce, hvis der var nogen af dem, som i givet fald skulle optræde i annoncen, som syntes det var en god idé.
Den idé, der opstår, formidles videre af en embedsmand
i mit ministerium til et par af de mennesker, som er afbilledet i annoncen, og så arbejder de mennesker selv med sagen.
Det er en lov, der er vedtaget af et meget bredt flertal i Folketinget.
Regeringens politik er omfattet af den lov, der er vedtaget, og meget af det arbejde, der foregår i et ministerium, handler også om at formidle regeringens politik, hvilket ligger fuldkommen inden for de rammer, som helt naturligt er hverdagen i et ministerium.
Den pågældende embedsmand har ikke talt med alle dem, der er med i annoncen.
Det var slet ikke meningen, det var videregivelse af en idé, og på et senere tidspunkt bliver der meldt tilbage til den pågældende embedsmand fra kontaktpersonen, at der faktisk var en række, der gerne ville være med.
Vi har overhovedet ikke i ministeriet været involveret i teksten, i udformningen eller i noget som helst.
Det er videregivelse af en idé.
Jeg må komme tilbage til hr. Skaarup i næste spørgerunde.
Peter Skaarup (DF), 2000-12-13:
Jamen det er også bare bekymrende for mig, og jeg tror for mange, at både Statsministeriet og Økonomiministeriet i den grad har været med til at prøve at påvirke resultatet af folkeafstemningen ved så aktiv brug af embedsmændene, som der er tale om.
Det er klart, at Det Radikale Venstre og Socialdemokratiet må føre nøjagtig de afstemningskampagner, de gerne vil, men brugen af embedsmænd er forkert, og det bør ministeren også erkende her i dag.
For det første vil jeg godt spørge, om ministeren ved starten af denne kampagne var bekendt med - det fik jeg ikke helt fat i - at ministeriets embedsmænd var involveret i det. For det andet vil jeg godt spørge, om der er nogen af de embedsfolk, der har været involveret i kampagnen, der over for ministeren har sagt fra og har sagt: Det her er altså på kanten af det, vi kan udføre som embedsfolk i ministeriet på vegne af en kampagne, fordi man gerne vil have et ja ved folkeafstemningen om euroen.
Er der nogen embedsmænd, der direkte har sagt eller skrevet det til ministeren?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-12-13:
Som det også vil være ministeren bekendt som følge af den debat, der var i onsdags med statsministeren, så var vi nogle stykker, der var, for nu at sige det mildt, ret rystede over, at statens embedsmænd er blevet brugt i en sammenhæng som den foreliggende, altså at man har brugt embedsmænd til at komme med ideer til annoncer, som efterfølgende bliver indrykket, og som skal give indtryk af at komme andetsteds fra end fra ministerierne og ministeriernes embedsmænd.
Det er meget svært at se, at det er statens rolle på den måde at være med til tilblivelsen af valgannoncer, som der her er tale om.
Jeg vil spørge ministeren, da ministeren sandsynligvis efterfølgende har lavet noget research på den her sag: Er ministeren bekendt med, at der ikke var kontakt til alle de tidligere vismænd, som er indeholdt i annoncen? Når jeg spørger om det, er det selvfølgelig, fordi det er særskilt bekymrende, at der er to tidligere vismænd, der siger, at hvis de havde kendt den rette baggrund for annoncen, ville de sandsynligvis ikke have deltaget.
Finder økonomiministeren i øvrigt ikke, at det er dybt bekymrende, at økonomiministeren jo dermed har et medansvar for en annonce, som to af de medvirkende siger de ikke ville have deltaget i, hvis de havde kendt den rette baggrund?
Så siger ministeren i den sidste del af svaret, at ministeren ikke er bekendt med, at ministeriets embedsmænd har deltaget i tilblivelsen af andre annoncer.
Det synes jeg er rart at få slået fast, hvis det er rigtigt forstået, at det er sådan, det forholder sig, for det er jo påfaldende, at vi ser mange annoncer med Lise Nørgaard cirka samtidig med, at man fra Økonomiministeriets side udsender den her meget diskuterede og omdiskuterede pjece, som forskellige fagfolk jo også har sagt er i strid med det, man bør bruge embedsmænd til, nemlig den pjece med Lise Nørgaard på forsiden, der fortæller om Lise Nørgaards holdning til euroen.
Marianne Jelved (RV), 2000-12-13:
Jeg er meget - jeg havde nær sagt som sædvanlig - meget glad for at få lejlighed til at bidrage til opklaringen af også dette spørgsmål.
Som det fremgår af den skriftlige begrundelse - som jo også til dels er repeteret af spørgeren - har statsministeren den 6. december 2000 besvaret spørgsmål om det, vi kan kalde vismandsannoncen.
Statsministeren gjorde ved den lejlighed opmærksom på Økonomiministeriets rolle i sagen, og jeg kan kun gentage, at sådan som sagen foreligger oplyst for mig, blev den idé om en fælles udtalelse, der var fremkommet under drøftelserne ved et møde i Statsministeriet, nævnt over for enkelte økonomer, der er tidligere vismænd, og som offentligt havde givet udtryk for, at det ville være en økonomisk fordel for Danmark at deltage i euroen.
Deres holdninger var altså velkendte. Da Økonomiministeriets embedsmænd er dem, der har jævnlig kontakt med økonomkredse, var det naturligt, at det var embedsmænd fra Økonomiministeriet - altså mit ministerium - der videregav ideen med henblik på en vurdering af, om den var realisabel.
Og det var herefter op til de kontaktede personer selv at undersøge og tage stilling til, om idéen havde tilslutning blandt tidligere vismænd.
Økonomiministeriet er ikke bekendt med, hvordan drøftelserne mellem de pågældende tidligere vismænd nærmere forløb, men det er oplyst over for ministeriet, at de forespurgte - altså de, der blev spurgt - fik at vide, at ideen var videreformidlet fra anden side, uden at det gav dem anledning til nærmere spørgsmål desangående.
Mine embedsmænd fik efterfølgende at vide, at der var en række fremtrædende økonomer og tidligere vismænd, der gerne ville medvirke i en sådan fællesudtalelse i en annonce indrykket af arbejdsmarkeds- og erhvervsorganisationerne.
De pågældende aftalte selv annonceteksten og betingede sig
, at begge sider af arbejdsmarkedet i Det Økonomiske Råd var med i annoncen og i finansieringen af den.
Det dannede baggrund for den annonce, der blev tegnet i Dansk Industri, LO, Arbejderbevægelses Erhvervsråd og Finansrådet.
Jeg kan i øvrigt tilføje, at hverken jeg eller mine embedsmænd har medvirket ved annoncer i øvrigt.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-12-13:
Onsdag den 6. december 2000 havde vi i spørgetiden en debat
med statsministeren på baggrund af en artikel i Berlingske Tidende torsdag den 30. november 2000.
Det var en artikel med overskriften »Vismænd føler sig misbrugt«, og i artiklen er der to tidligere vismænd, der stiller sig frem og siger, at de ikke kendte den fulde sandhed omkring tilblivelsen af en annonce, der blev bragt i aviserne op til afstemningen den 28. september 2000, og at de derfor følte sig misbrugt.
Statsministeren henviste en del af det, der var sket i forbindelse med det, til økonomiministeren og Økonomiministeriet.
Det er derfor, at jeg har ønsket, at vi i dag får en diskussion og en redegørelse fra økonomiministerens side for ministerens og ministeriets embedsmænds rolle i tilblivelsen af annoncer op til folkeafstemningen den 28. september 2000, herunder annoncen med de tidligere vismænd.
»Vil ministeren redegøre for sin og ministeriets embedsmænds rolle i tilblivelsen af annoncer op til folkeafstemningen den 28. september - herunder annoncen med de tidligere vismænd?«
Skriftlig begrundelse
Berlingske Tidende har den 30. november 2000 beskrevet, hvorledes Statsministeriet spillede en central rolle i tilblivelsen af en annonce med tidligere vismænd, på trods af at offentligheden såvel som mindst to af de tidligere vismænd blev givet det indtryk, at det var medlemmer af Det Økonomiske Råd, som stod bag initiativet.
Statsministeren har besvaret spørgsmål herom i Folketinget den 6. december 2000, men afvist at besvare en række spørgsmål under henvisning til, at Økonomiministeriet var involveret i sagen.
Ud over annoncen som nævnt i Berlingske Tidende den 30. november ønsker spørgeren oplyst ministeriets rolle i forbindelse med øvrige annoncer generelt - herunder selvsagt også annoncerne med Lise Nørgaard, som pudsigt nok fandt sted i sammenhæng med udgivelsen af en pjece fra Økonomiministeriet med samme Lise Nørgaard.
Lone Møller (S), 2000-12-13:
Jeg kan forstå, at statsministeren betragter spørgsmålet som afsluttet.
Derfor har jeg blot den kommentar, at jeg på baggrund af de spørgsmål, der er stillet fra hr. Jørgen Winther og fru Charlotte Antonsen, må få den opfattelse, at de mener, at de er bedre til at give en vurdering af, hvordan syge mennesker skal behandles, end de ypperste kræftlæger i dette land.
Det har jeg det nu ikke så trygt ved.
Jeg er faktisk tryg ved, at vi har nogle læger, som godt selv kan vurdere. Hermed sluttede spørgsmålet.
Marianne Jelved (RV), 2000-12-13:
Til hr. Frank Dahlgaard: Jeg er da meget glad for at høre, at det er Nævnet for EU-oplysning, altså skatteydernes penge, der har finansieret den pågældende pjece, og ikke britiske konservative eller andre udmærkede briter, men det andet havde nu heller ikke gjort mig noget.
Til hr. Thulesen Dahl: Jeg synes da, den er meget sød den der.
Der er både tre nejer og tre jaer, det kan ikke være mere, jeg havde nær sagt, radikalt.
Det var i forbindelse med en drøftelse af, hvordan de penge blev brugt, som Folketinget havde afsat til Økonomiministeriets formidlingsarbejde omkring euroen og Den Økonomiske og Monetære Union.
Til hr. Skaarup
: Embedsmænd i ministerier laver ikke annonceudkast, har ikke lavet annonceudkast, beflitter sig ikke med den slags ting og kommer heller ikke til det, og de betaler heller ikke annoncer via ministeriernes kasser.
Det kan ikke lade sig gøre.
Til hr. Melchior vil jeg sige, at al lovgivning i dette land bygger på, at det gør ministerens embedsmænd.
Vi har endda en ministeransvarlighedslov, og det er fuldstændig korrekt, at embedsmændene bidrager med ideer til at begrunde og formidle regeringens politik.
Vi er lige blevet enige om en stor førtidspensionsreform, og der vil være et stort arbejde med at formidle den politik, der ligger her, ud til alle vælgere.
I virkeligheden er det en meget stor opgave, som Folketinget måske burde interessere sig meget mere for, at følge op på den lovgivning og formidlingen.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-12-13:
Jeg vil gerne bede økonomiministeren i forhold til den sidste besvarelse fortælle Folketinget, om det, at hun giver udtryk for, at der f.eks. ikke vil blive lavet annoncer eller bragt annoncer betalt af ministeriets kasse, er et udtryk for, at hun personligt mener, at det vil være forkert, men ikke i strid med reglerne.
For som jeg har forstået debatten indtil nu, så vil det være op til ministerens skøn, og hvis ministeren skønner, at det er inden for reglerne, så vil det efter økonomiministerens opfattelse også være inden for reglerne at lave sådan nogle annoncer.
Og jeg tænker da på det, for vi har jo set annoncer fra regeringen bragt tidligere, lige så vel som vi ser andre initiativer, som når socialministeren skriver ud til landets pensionister og beder dem om at føre dagbog for en dag og sende den ind osv.
Altså jeg har ikke haft det indtryk, at det er for Socialdemokratiets kampagnemidler, men jeg har haft det indtryk, at det er embedsmændene, der laver det, og at det er statskassen, der finansierer sådan et initiativ.
Derfor er det selvfølgelig vigtigt, at sådan noget som det alene går på fagligheden og ikke på en egentlig valgkamp, som er i gang for øjeblikket, hvad vi jo også kan fornemme i andet regi med hensyn til finanslovdebat og lignende.
Marianne Jelved (RV), 2000-12-13:
Det kan jeg slet ikke se for mig kan lade sig gøre.
Jeg kan godt se for mig, som en tidligere skatteminister i en borgerlig regering har gjort, at man indrykker annonce, der oplyser om skatteændringer f.eks.
Jeg svarede altså helt specifikt på det spørgsmål, hr. Peter Skaarup stillede.
Jeg må til allersidst sige, at jeg glæder mig til den den forespørgselsdebat, vi skal have den 16. januar, for jeg synes, der er brug for, at vi kan få klarhed over de misforståelser, som jeg synes stadig væk ligger i de spørgsmål, der blev stillet her på det sidste fra de to spørgere fra Dansk Folkeparti.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Knud Erik Hansen (SF), 2000-12-13:
»Vil ministeren tage initiativ til et landsplandirektiv eller andet initiativ i henhold til planlovgivningen med henblik på at sikre, at amter og kommuner gennem deres planlægning sørger for, at der er reserveret arealer til muslimske gravpladser?«
Svend Auken (S), 2000-12-13:
Ja, for det normale er jo, at man begrunder det spørgsmål, man stiller, i stedet for at stille et nyt spørgsmål, hr. formand.
Nu bliver der stillet mig et helt andet spørgsmål end det, jeg er blevet bedt om at svare på.
Jeg vil gerne have formandens vejledning: Skal jeg svare på det skriftlige spørgsmål, eller skal jeg svare på det af fru Aase D. Madsen stillede?
Er det rigtigt?
Jeg forstår, at jeg er i færd med at svare på spørgsmål nr. S 804, eller hur?
Aase D. Madsen (DF), 2000-12-13:
Det er jo selvfølgelig i den samme boldgade.
Det er med hensyn til, at ministeren har udtalt til Ritzaus Bureau i forbindelse med det manglende kontrolregister, at »i samme sekund, jeg hørte om det, reagerede jeg, og så blev der lavet et register.« Er det korrekt?
Og hvornår har ministeren første gang hørt om det manglende register?
»Vil ministeren i forbindelse med statsrevisorernes og Rigsrevisionens meget stærke kritik af de manglende registre til kontrol af vindmølletilskud oplyse, hvornår ministeren erfarede, at edb-registrene ikke var oprettet?«
Svend Auken (S), 2000-12-13:
Jeg er ulykkelig over, at jeg har gjort et ufordelagtigt indtryk på fru Aase D. Madsen.
Det var bestemt ikke mit ønske.
Det, jeg henviste til med hensyn til prisen, var, at prisen, man forlangte fra elselskabernes side, var meget høj.
Og da var alle de, der havde med det at gøre dengang, enige om, at det var for mange penge at bruge på det.
Og det, jeg alene har sagt med hensyn til tilskud, er, at det, samfundet har ønsket at betale for, nemlig produktion af vindmøllestrøm, har man fået ned til den sidste kilowatt-time.
Det, der er tilbage, er, om den modtagerkreds af producenter af strøm, om der er sket noget uberettiget dér.
Og der tillod jeg mig - ikke for at genere fru Aase D. Madsen, men fordi det er sandt - at glæde mig over, at det drejer sig om et meget beskedent omfang.
Jeg har ansvaret.
Men jeg har ikke siddet det overhørigt.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Charlotte Antonsen (V), 2000-12-13:
Næh, vi hakker på regeringen
Så statsministeren bedes venligst bekræfte - selv om han har sagt, at han ikke vil rejse sig igen -
at hvis det nu viser sig, at man ikke i Danmark behandler de her 60-120 om året, vil man så fra statsministerens side bede amterne om at gøre noget ved det?
Vil statsministeren med andre ord garantere, at kvinder får dette tilbud?