runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Tove Videbæk (KRF), 2002-01-23:
Fru Lone Møller spørger, om jeg accepterer, at dette forslag skaber ulighed.
Jeg mener, det vil være med til at forkorte ventelisterne.
Der vil være nogle borgere, der bliver henvist til privathospitaler eller til udlandet, hvis vort eget sygehusvæsen ikke kan klare det inden for de tider, der kræves, og det vil være med til at nedbringe ventelisterne.
Det vil være med til at give yderligere gode tilbud til borgerne, og det vil absolut forbedre servicen i de kommuner, som vælger at bruge tilbuddet.
Fru Karen J. Klint spurgte vedrørende sygedagpengene.
Jeg er bange for, at det bliver en lidt abstrakt diskussion, hvis vi ikke har nogen præcise tal at gå ud fra.
Selvfølgelig betyder det noget, om det er 7 eller 10 mia. kr., det er helt klart, men jeg synes bare ikke, at vi kan gå ind i en præcis diskussion på det her område
Diskussionen bliver meget abstrakt, når vi netop ikke har nogen konkrete tal at gå ud fra.
Per Stig Møller (KF), 2002-01-23:
Jeg vil godt kæde svaret til hr. Jesper Langballe sammen med svaret til hr. Aage Frandsen.
Uanset hvordan min mistanke måtte være, så er spillereglerne de spilleregler, som hr. Aage Frandsen kommer med.
Folk kan jo lave de historier, de vil; det er jo præcis frihedens vilkår.
Og godt for det.
Jeg har netop talt i Baltic Development Forum, hvor jeg netop foreholdt Rusland, at de måtte respektere pressefriheden for at kunne komme ind i det pæne selskab, som vi godt vil udvikle i Baltikum.
Så det er vi enige om.
Derfor er min granskning i, hvorfor folk skriver hvad, ret uinteressant.
Det kan godt være, at hr. Villy Søvndal har fået sin opfattelse af at læse hist og her i verdenspressen
Derfor synes jeg, at kritikken, for at den skal være konstruktiv og skal kunne have nogen betydning for den hjemlige debat, nødvendigvis må basere sig på vores faktiske politik og ikke på misforståelser, rygter og selvforstærkende mytedannelser.
Og så forstod jeg overhovedet ikke spørgsmålet omkring udlændingepakken og 1943, men det er min begrænsning.
Jeg forstod ikke spørgsmålet.
Jesper Langballe (DF), 2002-01-23:
Det er en variant af det oprindelige spørgsmål.
Danmarks internationale anseelse er mildest talt et begreb, vi hører meget om i de her dage, jeg vil sige nærmest til ulidelighed.
Jeg kunne egentlig godt tænke mig at spørge udenrigsministeren i forbindelse med det her med alle disse mennesker, der, som hr. Villy Søvndal henviste til, er så bekymrede i FN og andre steder, om ministeren har en eller anden mistanke om - ligesom jeg selv i parentes bemærket - hvor bekymringen stammer fra.
Når Danmark får karakter af udlandet, uanset om det sker fra en FN-diplomat, Mary Robinson, eller fra en underlødig brøleabe i BBC, hr. Tim Sebastian, har man et indtryk af, at karaktergivningen er blevet til på hjemmefronten.
Det kan godt være, det ikke er et spørgsmål, der hører under Udenrigsministeriets ressort.
Jeg vil ikke forvente, at der sådan kommer oplysninger frem fra PET ved denne lejlighed, men jeg vil bare spørge, om udenrigsministeren måske er af en lige så mistænksom natur som jeg, og om en sådan mistanke måske kunne være nærliggende.
Aage Frandsen (SF), 2002-01-23:
Jeg vil godt spørge udenrigsministeren, bl.a. med baggrund i udenrigsministerens egen tidligere erfaring i informationens tjeneste, i formidlingens tjeneste, om ikke det er en del af vilkårene i politik, at vi politikere, når vi har et pluralistisk demokrati med hundrede procent ytringsfrihed for pressen, så må finde os i, at der en gang imellem er nogle, der har en opfattelse, som vi ikke har, men at det er det bedste, man kan ønske sig i forhold til det modsatte, nemlig at det skulle være statsdirigeret, hvad pressen skulle beskæftige sig med, forstået på den måde, at vi politikere må finde os i at blive kritiseret.
Vi er uenige i meget af det, der står i pressen, det er jeg også, og jeg går ud fra, at det er ligesådan for udenrigsministeren, men det er vilkårene, som politikere arbejder under, og vi vil nødig undvære den form for pressefrihed.
Kamal Qureshi (SF), 2002-01-23:
Jeg vil også gerne spørge udenrigsministeren, om det kunne tænkes, at det, at der har været udtalelser fremme, som har sammenlignet udlændingepakken, som regeringen har prioriteret, med situationen under Anden Verdenskrig i 1943, hvor de danske myndigheder tog afstand fra besættelsesmagten, kan have været med til, at de udenlandske journalister kan have fået det negative indtryk af den danske regering.
Villy Søvndal (SF), 2002-01-23:
Det vil altså sige, at udlandet fuldstændig har misforstået, hvad det er, der sker i Danmark, det er vel essensen af udenrigsministerens svar.
Udlandet har slet ikke forstået noget som helst af, hvad det er for bevægelser, der efter min opfattelse trækker i højrenational retning i det her land.
Det er jo summen af ting, der sker, der er interessant, og grunden til, at udenrigsministeren følte sig en smule presset i det der tv-program, var vel, at også set i forhold til udenrigsministerens, synes jeg, tidligere meget hæderlige synspunkter på mange af de her ting, var det ubehageligt pludselig at blive placeret et sted, hvor man skulle forsvare ting, som jeg i virkeligheden ikke tror, at udenrigsministeren har ret meget af sit hjerte med i, men som Dansk Folkeparti jo helt oplagt jubler over i øjeblikket.
Er det ikke den situation, der også skal bekymre udenrigsministeren?
Når man diskuterer med mennesker i udlandet, som følger pressen bredt om, hvad der sker i Danmark, så er der desværre efterladt det indtryk, at vi er i færd med at krybe sammen om os selv, at tidligere forsøg på at være foregangsland i forhold til hjælp, i forhold til åbenhed, i forhold til frisind og sådan noget, det lukker fuldstændigt i øjeblikket.
Det er det billede, som pågældende tv-udsendelse var en del af.
Jeg synes, det er et trist billede, der i øjeblikket bliver tegnet af Danmark.
Kamal Qureshi (SF), 2002-01-23:
Jeg stiller mig meget undrende over for, at en udenrigsminister med en regering, som snart skal til at overtage EU-formandskabet, i den grad er immun over for udlandets kritik.
Det kan jo føre til, at eventuel kritik fra EU over for andre lande, som ikke overholder menneskerettighederne, eller som ikke overholder nogle principper for, hvordan EU mener, et demokrati skal indrettes, også bliver fejet af bordet, ved at man siger, at udlandet skal bare passe sig selv, så skal vi nok passe os selv.
Derfor vil jeg gerne spørge udenrigsministeren: Hvordan kan det være, at udenrigsministeren mener, at udlandet er så uvidende om de danske forhold?
Og hvordan kan det være, at udenrigsministeren mener, at de udenlandske journalister er så uvidende, at en tv-station som BBC, som jo ellers betragtes som en lødig kanal, kan være så uvidende om de forhold?
Så vil jeg igen spørge helt konkret - selv om udenrigsministeren mener, at det var et udtryk for uvidenhed - hvorfor udenrigsministeren så konkret tog afstand fra, at Dansk Folkeparti er regeringens støtteparti og regeringens parlamentariske grundlag.
Hvorfor tog udenrigsministeren afstand fra det, hvis ikke det er med til at skade Danmarks anseelse?
Hermed sluttede spørgsmålet.
Bjarne Laustsen (S), 2002-01-23:
»Hvad er årsagen til, at regeringen vil fjerne sikkerhedsrepræsentanterne fra de små virksomheder, og kan det dokumenteres, at der er færre arbejdsulykker i de mindre virksomheder?«
Carsten Hansen (S), 2002-01-23:
»Vil ministeren, da denne nu har sat BST-udbygningen på »hold« og ifølge eget udsagn vil nytænke hele området, løfte sløret for, i hvilken retning denne nytænkning vil gå, og samtidig redegøre for de økonomiske og personalemæssige konsekvenser af stoppet for den planlagte udbygning af BST?«
Poul Henrik Hedeboe (SF), 2002-01-23:
Ministeren anfører, at det var den daværende minister, som med nogle - forstår jeg - håndbevægelser tog fire forskellige personer, som den nuværende minister måske ikke er tilfreds med.
Vi får at vide, at det er unødvendigt, men sagen er vel også, som hr. Jørn Jespersen siger, at det er den eneste uafhængige stemme, hvor den økologiske side skal opveje den rene økonomiske interesse.
Det er den eneste uafhængige stemme, vi har til det, og så må det, ministeren vil, vel være at få kritikken væk.
Jørn Jespersen (SF), 2002-01-23:
Jeg må bare konstatere, at det enten ikke er muligt for miljøministeren, eller at han ikke har viljen til at svare på de konkrete spørgsmål.
Jeg vil blot gøre opmærksom på, at det er den nuværende regering, som i den foregående valgkamp har sagt til befolkningen, at den ville afskaffe overflødige råd og nævn.
Nu kommer den så og siger: Vi har også afskaffet en hel masse, som vi ikke vil argumentere for er overflødige, fordi de indgår i en mere generel prioritering.
Havde det så ikke været mere ærligt at sige til befolkningen: Vi vil også afskaffe en lang række initiativer og godt arbejde inden for miljøområdet, fordi vi har lovet en hel masse til vælgerne på sundheds- og ældrepolitikken?
Så kunne vælgerne have forholdt sig til den prioritering.
Ville det ikke have været mere ærligt? Så efterlyser jeg stadig væk et svar fra ministeren -
det får jeg så ikke i dag, men forhåbentlig ved en senere lejlighed - på spørgsmålet, om der findes anden uafhængig ekspertise.
Det er min klare opfattelse, at det gør der ikke.
Regeringen har slagtet det eneste uafhængige organ på naturområdet.
Hans Christian Schmidt (V), 2002-01-23:
Jeg vil sådan set
godt benytte lejligheden til at at læse op af det svar, jeg jo også gav i samrådet.
Det lyder: »Det er rigtigt, at Danmark siden naturforeningslovens vedtagelse i 1917 har haft et naturforeningsråd, senest kaldet Naturbeskyttelsesrådet. Dengang havde man slet ikke naturvidenskabeligt uddannede medarbejdede i det ansvarlige ministerium.
Der var derfor brug for almindelig faglig rådgivning til behandling ikke mindst af konkrete sager, som man så hentede på universiteterne via Naturfredningsrådet.
I dag har man i modsætning til tidligere ansat naturvidenskabelig ekspertise i Skov- og Naturstyrelsen.
Hertil kommer, at der også på DMU og på andre forskningsinstitutioner er ansat forskere, som Skov- og Naturstyrelsen og andre kan spørge til råds i det omfang, der er behov herfor.
Der var ikke længere behov for Naturbeskyttelsesområdet, der da også blev nedlagt i 1997.
Man kan derfor ikke sige, at det naturråd, der blev oprettet i 1998, var den samme type organ, som det tidligere Naturbeskyttelsesråd.« Jeg kan jo blive ved med at sige, at jeg ikke mener i den prioritering, der foregår, at jeg har brug for et naturråd.
Jeg kan komme med nogle indspark.
Jeg kan forstå, at uanset hvor tit jeg siger det, vil man stadig væk sige, at der må være andre grunde.
Sådan er det.
Om rammerne vil jeg kun sige, at om råd, nævn og puljer har jeg sagt flere gange, at det tal, der er fremkommet om reduktioner på råd, nævn og pulje, er noget, miljøministeren står fuldstændig inde for.
Det er faktisk sådan, at det er det, miljøministeren har bidraget med.
Hvad angår størrelsen af det, der måtte komme ved finanslovforslaget, når det bliver offentliggjort i næste uge, må hr. Jørn Jespersen have tålmodighed, indtil vi får det fremsat på tirsdag, den 29. januar.
Jørn Jespersen (SF), 2002-01-23:
Jamen spørgsmålene bliver ved, lige indtil ministeren bestræber sig på at svare på dem.
Det er klart, når man gentagne gange alle mulige steder svarer udenom, bliver spørgsmålene ved med at komme.
Jeg spurgte ikke om indholdet af rammen på finansloven.
Jeg spurgte om rammens omfang er noget, som Finansministeriet har pålagt miljøministeren, eller om han selv har bidraget til at gøre den større.
Jamen så vil jeg da godt have at vide: Hvorfor skal det så nedlægges?
Nu kan vi godt undvære det, får vi at vide; det er ikke overflødigt, men vi kan godt undvære det.
Hvorfor kan vi undvære det?
Endelig spurgte jeg: Eksisterer der efter ministerens opfattelse andre uafhængige råd på naturområdet, der kan bidrage til den politiske offentlige debat efterfølgende?
Hans Christian Schmidt (V), 2002-01-23:
Faktisk til begge, der spurgte om uafhængighed: Nu skal man jo huske, at da Naturrådet blev nedsat i 1998, og det har jeg aldrig klaget over, skete det jo på den måde, at den daværende miljø- og energiminister fandt fire personer, som miljø- og energiministeren syntes skulle sidde i det her råd, og sådan blev det.
Der var ingen høring.
Der var ingen indstilling.
Der er ingen lovgivning om, at det her råd skal nedsættes.
Det bestemmer en minister selv, og det har jeg aldrig klandret den tidligere miljø- og energiminister for.
Sådan er det.
Men jeg synes, at jeg selvfølgelig har en ret til at mene, om det er et råd, der skal fortsætte, og nu har vi jo i samrådet en times tid i formiddags diskuteret kun Naturrådet, og vi skal, når de her spørgsmål er færdige, starte hele samrådsspørgsmålet om Naturrådet op igen i Miljø- og Planlægningsudvalget, og det glæder jeg mig til.
Jeg kan bare mærke, den bliver ved.
Uanset hvad jeg giver af svar, får jeg det samme spørgsmål igen.
Det er sådan set også i orden, men så må man jo også forvente, at der kommer de samme svar.
De mennesker, der bliver sat til at yde en indsats, gøre et stykke arbejde i et råd, eller hvad det måtte være, udfører det job, de er blevet sat til, og så ville det da være helt forkert bagefter at skose dem.
Jeg har bare den opfattelse, at de, der nedsatte rådet, må have haft den holdning, at det var en god idé.
Jeg har den holdning, at det råd kan vi undvære.
Om rammen vil jeg kun sige, at den jo vil fremkomme, når finanslovforslaget bliver fremsat i næste uge.
Poul Henrik Hedeboe (SF), 2002-01-23:
Ministeren siger meget pænt, at det er en anderledes prioritering på det her område.
Men når man skærer den uafhængige instans væk, som kan rådgive uafhængigt, er det, man siger, så i virkeligheden ikke, at kritikken på det her område er overflødig?
Jørn Jespersen (SF), 2002-01-23:
Jeg vil gerne bede miljøministeren om at svare på det, jeg spørger om.
Jeg spurgte for det første, om størrelsen af den ramme, som efter forlydender betyder, at Miljøministeriet er det ministerium, der skal spare allermest, er blevet udstukket som en ordre fra Finansministeriet, eller om miljøministeren selv har været med til at påvirke omfanget af rammen.
Det andet spørgsmål gik på, om Naturrådet efter miljøministerens opfattelse er overflødigt.
Det vil miljøministeren ikke sige i dag.
Men jeg gør bare opmærksom på, at det er den nuværende regering selv, der i valgkampen har introduceret termen overflødig ved at varsle, at man ville nedlægge en lang række overflødige råd, nævn og puljer.
Det er jo klart, at så siger folk, at hvis de alligevel er overflødige, er det vel ikke så slemt.
Men jeg tror, at der er mange, der ikke havde drømt om, at det betød, at en lang række vigtige organer på miljøområdet skulle nedlægges, og de går rundt og siger, at det kunne regeringen egentlig godt have fortalt på forhånd.
Nu kommer man så og nedlægger Naturrådet, som vi må forstå ikke er overflødigt.
Har regeringen så nævnt i valgkampen, at den også ville nedlægge ikkeoverflødige råd, som spillede en rolle på miljøområdet?
Hvor er det blevet nævnt af regeringen i valgkampen?
Hans Christian Schmidt (V), 2002-01-23:
Spørgsmålet gik på, i hvor høj grad den ramme, spareramme om
man vil, der er blevet udmøntet i Miljøministeriet på råd, nævn og puljer, var en, som ministeren havde bidraget til at fastsætte.
Jeg kan sige, at jeg som miljøminister står inde for hvert og et af de beløb, der er opført over de råd og nævn og puljer.
Det er jo sådan, at regeringen ikke har gjort noget for at skjule, at den selvfølgelig ville gennemføre det, den gik til valg på, og når det er tilfældet, er det klart, at der også skal findes nogle midler.
Det har miljøministeren fundet det helt naturligt også at bidrage til.
Jeg kan kun sige, at en diskussion om, hvorvidt noget er overflødigt, synes jeg er helt urimelig.
Det skal man efter min opfattelse ikke begynde at sige til nogle folk, som har siddet i Naturrådet, og dér har ydet den indsats, som jeg må forvente, at de, der har nedsat rådet, har ønsket af dem.
Jamen det er selvfølgelig det arbejde, de har lagt i det, og det skal man jo ikke sige noget til. Derimod vil det jo så være helt naturligt, at en regering kan vurdere, om den mener, at det er et råd, der skal fortsætte, eller den ønsker at anvende pengene til nogle andre formål.
Jørn Jespersen (SF), 2002-01-23:
Miljøministeren siger, at Miljøministeriet ikke kan gå fri, når der skal foretages besparelser.
Hvis bare en lille del af de foreløbige forlydender, der har været om nedskæringer på Miljøministeriets område, viser sig at være rigtige, så må man jo sige, at det er Miljøministeriet mildest talt heller ikke - altså gået fri.
Tværtimod forlyder det, at Miljøministeriet er det ministerium, der skal spare allerallermest, og der vil jeg så bare spørge: Er den spareramme, der har været i Miljøministeriet, en, som ministeren er blevet pålagt af Finansministeriet, eller er det en spareramme, som miljøministeren selv har bidraget til at få op i så store størrelsesordener? Så vil jeg for det andet spørge, om ministeren er af den opfattelse, at Naturrådet er overflødigt.
Det, som den nuværende regering sagde forud for valget, var jo, at den ville nedlægge overflødige råd, nævn og puljer. Da man har besluttet at nedlægge Naturrådet, må man deraf slutte, at regeringen mener, at Naturrådet er overflødigt.
Er det rigtigt opfattet?
Så vil jeg for det tredje gerne spørge, om der efter miljøministerens opfattelse eksisterer nogen som helst andre uafhængige ekspertorganer, som kan rådgive politikere og deltage i den offentlige debat på naturområdet?
Findes der overhovedet andre, eller er det sådan, at regeringen her bortskærer det eneste uafhængige ekspertorgan, som kan bidrage til den politiske og offentlige debat?
Villy Søvndal (SF), 2002-01-23:
Når man hører hr. Søren Krarup, bliver man næsten sat tilbage til de dage, hvor Serbien diskuterede med omverdenen, hvad der skete i Serbien, og hvor påstanden var, at det var, fordi omverdenen ikke forstod, hvad der skete i Serbien, og at det skulle man i øvrigt ikke blande sig i.
Det er formentlig ikke udenrigsministerens opfattelse.
Lad os kigge på, hvad der sker.
Alene i dag er en af overskrifterne i Berlingske Tidende, at FN er urolig for Danmark, og i en stor artikel i Politiken står der, at FN er bekymret for Danmark.
Det er man formentlig, fordi man har sat sig ind i, hvad det er, der sker i øjeblikket, ikke alene på et enkelt punkt, men på en række punkter, der tegner et klart mønster af et land, der er på vej et bestemt sted hen. Jeg vil spørge i modsætning til hr. Søren Krarup: Tror udenrigsministeren ikke, at det er, fordi man i udlandet er rimelig velorienteret om, hvad der sker i Danmark?
Og giver det ikke regeringen anledning til bekymring, at udlandet helt klart ser et mønster, som ikke er pynteligt?
Hans Christian Schmidt (V), 2002-01-23:
Saneringen af råd og nævn vil bidrage til den nødvendige omprioritering af de offentlige midler, og Miljøministeriet kan naturligvis ikke være fredet. Miljøindsatsen består af meget mere end råd og nævn, og der er stor opbakning til miljøpolitikken i befolkningen, og aktiviteterne i råd og nævn har næppe haft den store betydning her.
Naturrådet er en uafhængig institution oprettet af miljø- og energiministeren i 1998.
Det er blot én aktør blandt mange inden for natur- og miljøområdet.
Dets rolle var først og fremmest tænkt at være langsigtet og tværgående inden for den række af natur- og miljøproblemer, der har præget og præger dagens Danmark.
Med en årlig bevilling på omkring 5 mio. kr. til bl.a. et sekretariat har rådet været i stand til at iværksætte en række undersøgelser og drive en betydelig publikationsvirksomhed.
Rådet har også løbende udtalt sig om relevante spørgsmål.
Det er regeringens opfattelse, at Naturrådets virksomhed nu ikke er så vigtig som en række højere prioriterede opgaver, hvortil der på forskellig vis må findes finansiering.
Lone Møller (S), 2002-01-23:
»Mener ministeren, det er en forbedring af den enkelte lønmodtagers valgmuligheder, at lovudkastet om deltid ikke giver en adgang til at vende tilbage til fuldtid?«
»Kan ministeren bekræfte, at ingen kan tvinges på deltid/fuldtid, men at den enkelte medarbejder altid har vetoret i forbindelse med en individuel aftale?«
»Kan ministeren oplyse, hvilke arbejdstidsbestemmelser i den kollektive overenskomst der gælder, når arbejdstiden om deltid aftales individuelt?«
Ole Sohn (SF), 2002-01-23:
Vil ministeren informere om rækkevidden af ministerens forslag til lov om ændring af lov om gennemførelse af deltidsdirektivet ved at oplyse, om følgende eksempler på overenskomster, aftaler, kutymer, personalepolitiske retningslinjer m.v. vil blive gjort ulovlige/ugyldige samt udelukket fra alle fremtidige overenskomster:
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2002-01-23:
»Vil ministeren oversende en status over skattemyndighedernes indsats mod transfer pricing og herunder oplyse, hvor mange sager der er under behandling, hvor mange sager der er afsluttet, og hvor store forhøjelser der er sket, og vil ministeren lave en opdeling på sager, der er rejst på baggrund af den nye lovgivning fra juni 1998 henholdsvis ældre lovgivning og opdele forhøjelserne på antal i passende beløbskategorier?«
Carsten Hansen (S), 2002-01-23:
»Vil ministeren, da denne nu er i gang med at undersøge, om man kan begrænse kravene til en skriftlig arbejdspladsvurdering for virksomheder under 10 ansatte, og samtidig har stoppet for Arbejdstilsynets muligheder for at give administrative bøder ved manglende APV, redegøre for, om dette giver problemer med EU-reglerne, og mener ministeren ikke, at det er en god idé, at der er lavet en plan for enkelte medarbejdere og arbejdsmiljø?«
Jørn Jespersen (SF), 2002-01-23:
»Vil ministeren begrunde, at Naturrådet ifølge regeringen er overflødigt og derfor skal nedlægges?«
Søren Krarup (DF), 2002-01-23:
Det er klart, at når jeg stiller spørgsmålet, er det jo ud fra en generel kritik af, jeg kan sige pressen i Danmark, men i og for sig også pressen i Europa.
Og jeg spørger mig selv om, hvor denne ensretning kommer fra.
Jeg står her med et udklip fra det svenske Aftonbladet, som er så utrolig hadsk og fuldstændig usaglig i sin vurdering af Danmark.
Og jeg har jo altså set det bekræftet i europæiske aviser i den forløbne tid efter valget.
Jeg kan jo så også fra min tid i Danmarks Radios bestyrelse sige, at det svarer til mit undren over, at et statsligt departement, Danmarks Radio, der har som sit formål at være i folkets tjeneste, tilsyneladende betragter folket som noget, der skal kules ned og føres propaganda imod med alle midler.
Vores højtærede udenrigsminister klarede sig fortræffeligt.
Jeg var dybt imponeret over, at han ville tale engelsk med denne englænder i en debat; det ville jeg ikke have indladt mig på, men jeg synes, at han klarede sig fortræffeligt, og jeg synes, han fik en ualmindelig skidt behandling.
Jeg vil derfor spørge, om det mon ikke kunne være på sin plads at sige et par kritiske ord om det i EU, der har et overvågningscenter og på alle måder prøver på at begrunde og understrege en politisk korrekthed, som behandler os så ilde.
Per Stig Møller (KF), 2002-01-23:
Det er jeg ude af stand til at svare på, for jeg aner jo ikke, hvor BBC har lavet sin research.
Jeg takker for hr. Søren Krarups venlige ord til mig; dem er jeg selvfølgelig glad for.
Det er overordnet set
ikke min erfaring, at man i udlandet har den negative opfattelse af Danmark, som man nu nogle steder kan se viderebragt.
Tværtimod er det min erfaring, at Danmark med god grund har et solidt og godt ry i omverdenen.
Vi er kendt viden om for vores aktive og ansvarlige bidrag til internationalt samarbejde og for den høje kvalitet, der kendetegner de danske produkter og den danske samfundsstruktur.