Bent Hindrup Andersen (EL), 1998-01-20:
Først til de kommentarer, der har været til vores forslag: Jeg vil gerne indledningsvis sige, at baggrunden for, at vi fremsætter det, er, at vi desværre via vores medlemskab af EU ikke er i stand til at gennemføre en rimelig forbudspolitik på dette område.
I den forbindelse kan man sige, at der rigtig nok lige er taget initiativ til forbud mod virginiamycin fra regeringens side.
Men der er ikke taget noget initiativ i forhold til tylosin, som i virkeligheden er langt, langt, langt mere omfattende og problematisk, også i forhold til den humanmedicin, som den risikerer at gøre virkningsløs.
Danmark har haft den holdning, at det aldrig nogen sinde
skulle have været indført, men vi er blevet påtvunget tylosin i 1982 på grund af vores EU-medlemskab.
Tylosin er den mest omfattende af vækstfremmerne, og den er forbudt i Sverige, og den er en af de to antibiotiske vækstfremmere, der også er forbudt i Finland.
Derfor deler jeg fuldt ud synspunkt med de ordførere, der siger, at vi bør have et forbud.
Men når man så hører de samme ordførere sige, at det eneste saliggørende her i verden er, at EU får kompetence på flere og flere områder, så synes jeg, det virker meget dobbeltmoralsk.
Her synes jeg egentlig, at fødevareministerens argumentation er klarere.
Han siger, at det har vi accepteret, og derfor fører man en formel politik, der går igennem EU og opgiver, at vi herhjemme kan lave et nationalt forsvar for vores folkesundhed og vores veterinære forhold.
Med hensyn til nogle af de andre ting, der er kommet frem: Der bliver sagt, at man vil afstå fra det, fordi det er et rent skatteobjekt.
Jeg vil da gerne sige, at det standpunkt deler jeg sådan set.
Hvis det bare er for at dække et hul i statskassen, så er det ikke så afgørende for mig at få lavet den her afgift, medmindre den har en helt entydig adfærdsregulerende effekt.
Vi har lagt os på et niveau, der er lidt højere end regeringens.
Grunden til, at vi har gjort det, er, at vi siger, vi skal gå så højt, som det ærede EU tillader.
Det vil sige, vi erkender, at vi skal gøre, hvad vi kan for at udnytte vort råderum inden for EU.
Derfor vil jeg gerne spørge regeringen og skatteministeren, hvad grunden er til, at de ligger på et niveau, der ganske vist ikke er meget lavere, men som er noget lavere end det, som vi har foreslået i Enhedslisten.
Når nu vi har med afgiften at gøre, er motiveringen for, at vi er meget ivrige for at sige, hvad tilbageføringsmidlerne skal gå til, at en afgift ikke skal få den modsatte effekt.
Det var sådan, da man i Sverige indførte forbudet mod brug af antibiotiske vækstfremmere, var der umiddelbart efter en voldsom stigning i brugen af antibiotika i behandlingen i svinestalde.
Det var, fordi man ikke samtidig fik sat fokus på at omstille staldsystemet, sådan at man kunne bruge det uden vækstfremmere.
Og jeg vil gerne sige til skatteministeren - jeg vil ikke forlange, at skatteministeren skal gå ind i en debat, og det var måske bedre, hvis det var fødevareministeren - at hvis man følger den linje, man brugte i Sverige, og blot forbyder brugen af antibiotiske vækstfremmere, så får man et højere forbrug af penicillin og antibiotika.
Det vil sige antibiotika fra andre områder, f.eks. systematisk behandling af smågrise ordineret af en dyrlæge.
I Sverige var det svært at se, at der var et fald i det samlede forbrug af antibiotika.
Det er for at undgå den situation, at vi har peget på, at de afgifter, der kommer ind, skal bruges til hjælp til omstilling af staldsystemerne, sådan at man kan gebærde sig uden brug af vækstfremmere.
For mig at se
er det ikke alene for at få en højere miljøeffekt ud af det og derigennem at få endnu flere til hurtigere at omstille til staldsystemer, hvor man ikke bruger antibiotiske vækstfremmere, men det er simpelt hen også for at undgå, at det ikke skal få den modsatte effekt.
Så håber jeg, vi får en drøftelse af det under udvalgsbehandlingen.
Der er for mig at se et klart, klart formål med brugen af afgiftsprovenuet til netop omstillingen. Med hensyn til hvordan man skal beregne afgiften - om
man skal bruge det system, som er fremlagt af regeringen, eller det, som Enhedslisten har fremlagt - vil jeg sige, at det mere er et spørgsmål om en faglig vurdering.
Jeg kan sige, at grunden til, at vi har valgt det system, vi har valgt, nemlig at afgiften beregnes af aktivstoffet, er, at vi vil gøre det enkelt.
Der sker selvfølgelig altid det, når man gør tingene enkle, at det godt kan gå hen og blive lidt uretfærdigt.
Når den går generelt på aktivstoffet, som den gør dér, så rammer den jo de bredspektrede pesticider på samme måde som dem, der er målrettede.
Hvis man endelig skal sige, at der er nogle pesticider, der er lidt mindre spild ved end andre, så er det dem, der er målrettet mod nogle særlige forhold.
Og det er de nyeste, og det er dem, der er patent på, og derfor er det de dyreste, og dem holder de sådan set ude af markedet.
Derfor vil jeg sige, at det virker lidt underligt, at man skal lave systemet så kompliceret, som det er her.
Men lad os kigge på det.
Det skal ikke være det, der forhindrer, at der kommer en aftale på det her område så hurtigt som muligt.
Det er jeg da helt enig i.
Men jeg håber også, at regeringen vil lytte til, at der er et vist formål med at få brugt provenuet.
Det er at undgå, at det får en negativ effekt ved, at der pludselig bliver et større antibiotikaforbrug, som det skete i Sverige, og derudover at få speedet omstillingen og omlægningen op, og det kræver bl.a. nyinvesteringer i staldsystemer og driftssystemer.
Hvis man giver pengene som tilskud til det, så får man altså den tredobbelte effekt ud af afgiftsprovenuet.
Det er jo det, der er vores hensigt med at accelerere og speede afviklingen af vækstfremmerne op, så de kommer ud af dansk husdyrproduktion, og det er især svin og fjerkræ, vi tænker på.