Tove Videbæk (KRF), 1998-06-10:
Det har i årevis været praksis, at folkeskoler i undervisningstiden har kunnet tilrettelægge udflugter og rejser, der i større eller mindre omfang var et led i eller havde tilknytning til undervisningen.
Skolernes rejseaktivitet har imidlertid givet anledning til tvivl om, hvorvidt rejserne skal være vederlagsfri for forældrene.
I redegørelsen fra 20. november 1997 udtaler Folketingets Ombudsmand i den anledning, at der har kunnet rejses berettiget tvivl om, hvorvidt forældrebetaling har haft den fornødne hjemmel.
Ombudsmanden finder, at en skole efter gældende ret som udgangspunkt er berettiget til at modtage bidrag, der betales på frivillig basis af forældre eller andre, og bidrag til dækning af lejrskoleophold, sprogrejser m.v., samt at der ikke kræves lovhjemmel til at opkræve mindre beløb til dækning af udgifter, der er relateret direkte til den enkelte elevs deltagelse i lejrskoler m.v. På grund af denne redegørelse har der foregået et udredningsarbejde for at definere, hvornår der er tale om ekskursioner og lejrskoler, som er en del af undervisningen, og hvornår der er tale om skolerejser, som er et alternativ til undervisningen, og hvor elevernes deltagelse er frivillig. Lovforslaget definerer herefter, at ekskursioner er endagsture, som er en del af den daglige undervisning, forberedelse og opfølgning foregår i undervisningstiden, og der er mødepligt.
Lejrskoler er herefter flerdagesture med minimum én overnatning.
De er et særligt led i undervisningen, og forberedelser og opfølgning foregår i undervisningstiden, og der er mødepligt.
Da der er mødepligt for eleverne både på ekskursioner og på lejrskoler, må de anses som værende en sædvanlig del af undervisningen.
Og på baggrund af dette skal deltagelsen i disse ifølge Ombudsmanden og igen ifølge grundlovens § 76 være gratis.
Bortset fra ekskursioner, som er en endagesforeteelse, kan der opkræves en vis betaling, der modsvarer et sparet privatforbrug til forplejning, ligesom der vil blive mulighed for at supplere kommunens betaling til aktiviteter med frivilligt indsamlede midler.
Ud over muligheden for disse klassekasser kan forældre og elever eventuelt i samarbejde med skolen foretage fælles indsamlinger eller gennemføre forskellige aktiviteter for på denne måde at tjene penge til turen.
I Kristeligt Folkeparti ser vi det som positivt, at elever skal være med til selv at yde, før de kan nyde.
Helst så vi faktisk, at de i alle tilfælde skulle betale en del og i særdeleshed i forbindelse med skolerejser.
En skolerejse defineres jo i loven som en flerdagestur med minimum én overnatning.
Den er et supplement til den almindelige undervisning, og deltagelse i skolerejsen er frivillig.
Rejsen kan foregå både i ind- og udland.
Også denne sidste form for rejseaktivitet mener vi er vigtig set i relation til folkeskolens samlede formål.
En skolerejse kan være en meget værdifuld oplevelse både socialt og rent fagligt.
F.eks. vil en tur til udlandet give en langt bedre forståelse for f.eks. fagene geografi og historie, og udlandsrejser kan også give eleverne et mere naturligt forhold til andre landes sprog.
Al anden rejseaktivitet end ekskursion og lejrskole og skolerejser, som ikke har et undervisningsmæssigt formål eller har tilknytning til skolens virksomhed,
er vi naturligvis enige i skal betales af elever, forældre og de involverede parter selv.
I Kristeligt Folkeparti ser vi det som værdifuldt, at børn og unge via rejsevirksomhed oplever en udvidelse af deres horisont både socialt og fagligt.
Verden er større end den by, de bor i.
Derfor stemmer Kristeligt Folkeparti for dette forslag.