Kristian Thulesen Dahl (DF), 2002-03-20:
Først til fru Mette Frederiksen: Jamen når fru Mette Frederiksen konkret nævner det med sikkerhedsrepræsentanter, så har vores ordfører på det område jo også haft betænkeligheder i forhold til området og har arbejdet med ændringer af forslaget, som nemlig ville betyde, at man for virksomheder, der har mellem fem og ti ansatte, som udgangspunkt skal have en sikkerhedsrepræsentant.
Så vi behøver ikke at snakke os vildt fra hinanden i spørgsmålet om, hvorvidt vi er optaget af, hvordan vi sikrer nogle gode arbejdspladser for vores arbejdere rundt på landets arbejdspladser.
Det er jo noget, vi er dybt optaget af, og det vil man også vide, hvis man arbejder med stoffet, for det er vores ordfører garant for.
Det er en interessant oplysning.
Den er ny for mig, og jeg ville gerne have, hvis fru Elisabeth Arnold kunne få mulighed for at gå på talerstolen og fortælle mig, hvor det flertal er.
Og i det flertal må fru Elisabeth Arnold naturligvis gerne medtælle Dansk Folkepartis 22 mandater, det er soleklart, også med det, jeg har nævnt her i dag.
Vi har jo ikke haft for vane at stille ultimative krav i forhold til en forhandling.
Vi har sagt, at vi har en række ønsker, som vi ønsker gennemført, og det er nok den facon, jeg tror er rigtigst for os at have.
Så jeg vil ikke umiddelbart sige, det er et ultimativt krav.
Men det er noget, vi meget stærkt ønsker, og hvis det er sådan, at der et flertal for det her i Folketinget, så kan vi jo lige så godt få det manifesteret og så få det vedtaget med virkning fra 1. januar 2003.
Og vi kan jo straks efter denne her debat gå i gang med at få det strikket sammen og vedtaget her i Folketingssalen.
Jamen det er jo ikke anderledes end under det møde.
Jeg tror også, at LO som organisation, som jeg var inde på i mit indlæg, er opmærksom på, at vi måske mener noget af det, vi har sagt, og derfor har taget kontakt til os og ønsket at diskutere mange af de forslag, regeringen kommer med, som påvirker lønmodtagerne.
Det er jo en diskussion, vi løbende indgår i, ikke kun hvad angår arbejdsmiljø konkret, men jo også hvad angår forslaget om deltidsregulering og forslaget om statslig a-kasse osv. Så det er jo helt klart noget, som vi følger op på, også i forhold til de diskussioner, der var på det møde.
Så til hr. Aage Frandsen, som stiller sig til rådighed, fordi hr. Aage Frandsen i modsætning til en række andre af dem, hr. Aage Frandsen normalt sidder og har arbejdet sammen med tidligere, finder, at vi ikke har fået så meget igennem. Jeg skal altså forholde mig til det her meget, meget siksakkende, synes jeg.
Den næste kommer op og siger, vi har slet ingen indflydelse og sådan noget.
Det afgørende må jo være, om vi føler os tilfredse med det, vi har lavet.
Og når vi har været med til at gennemføre noget, som også i valgkampen har været vigtigt for os, som f.eks. 1 ½ mia. kr. til sygehusene, hvor vi jo allerede tilbage i december sammen med sundhedsministeren lavede en aftale om, hvordan de skulle udmøntes, ja, så fremgår det selvfølgelig af finanslovforslaget, som regeringen kommer med, at det ikke gennemføres ved et ændringsforslag, men er gennemført i december ved en aftale.
Ja, sådan er der jo så meget.
Det er den måde, man stiller det op på.
Så jeg føler mig altså rimelig tryg ved situationen.
Men ellers glæder jeg mig over, at hr. Aage Frandsen - til hver en tid kunne jeg forstå - står til rådighed.