runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Peter Skaarup (DF), 2004-06-02:
Jeg synes, det er svært her fra Folketingets talerstol i en debat som den her at tage stilling til, om man på det tidspunkt ville have taget højde for problemer, der eventuelt kan opstå; det er svært at tage stilling til. Det, der er det afgørende for os - og der kunne jeg måske godt ønske mig, at Socialdemokraterne var lige så årvågne - er, at vi er sikre på, at den udlændingelov, vi vedtager, uanset om det er den lille del af det, vi har til debat i dag, eller det er mange andre dele af udlændingelovgivningen, ikke kan misbruges, at det ikke åbner en ladeport på forskellige områder, hvor man i fremtiden vil se, at f.eks. indvandrerbørn i Danmark får nogle rettigheder, som man ikke burde have givet dem, når man laver lovgivning i Folketinget.
Det er vi meget optaget af fra Dansk Folkepartis side, og det er jeg også begyndt at se at Socialdemokraterne er på vej til på nogle områder, men vi mangler den samlede linje, som der bør være, hvis man skal sørge for, at lovgivningen er rimelig og acceptabel for et bredt flertal af befolkningen.
Derfor kan vi altså som sagt ikke støtte det ændringsforslag, for vi mener ikke, det er gennemtænkt, men vi kan godt støtte, at man så vidt muligt overhovedet hjælper børn, der er blevet bortført fra Danmark, til at komme tilbage.
Karen J. Klint (S), 2004-06-02:
Men jeg kan nu også godt huske den ble i Odder, der blev til en helt ny tilsynslov, så det er i hvert fald ikke, fordi der ikke har været enkeltsager, der tidligere har rejst et lovgivningsarbejde her i salen. Når vi støtter det ændringsforslag, som er kommet op nu her meget sent i processen - det vedkender vi os - så er det ikke, fordi vi vil misbruge lovforslaget, men det er, fordi vi egentlig kan se en parallel til nogle af de andre børnerettigheder, som blev bragt ind i lovforslaget, efter at det var sendt til høring.
Der er jo en parallel mellem, at det er meget få børn, der bliver sendt på genopdragelse, og at det er meget få børn, der bliver kidnappet, men det handler jo om børns rettigheder på trods af de voksne forældres dumme handlinger, og det kunne lige så godt have været med i septemberaftalen som noget af det andet.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2004-06-02:
Der er en enkelt familie, der allerede har sendt en ansøgning og forklaret, at der var tale om et bortført barn, som har fået afslag på familiesammenføring efter de regler, der er, og efter Udlændingestyrelsens bedste vurdering.
Det, hr. Peter Skaarup kræver nu, er, at et flertal i Folketinget skal pålægge ministeren at administrere på en bestemt måde.
Det er vi modstandere af i Det Radikale Venstre, og det var hr. Peter Skaarup også for en uge siden, da han blev spurgt, hvad man skulle gøre i denne her sammenhæng, da foreslog hr. Peter Skaarup, at der skulle laves en ændring af udlændingelovgivningen.
Derfor handlede vi i Det Radikale Venstre.
Det kan være, vi har bedre tid til at få lavet ændringsforslag, men vi lyttede sådan set til et forslag, som Dansk Folkeparti var kommet med, og det er det, der er til afstemning i dag, og hvis Dansk Folkeparti stemte for, så var der en række familier, der ville få reddet deres familieliv.
Det synes vi de fortjener.
Peter Skaarup (DF), 2004-06-02:
Fru Elsebeth Gerner Nielsen - synes jeg - tager fuldstændig fejl.
Dansk Folkeparti siger det, vi gerne vil, i de situationer, hvor vi bliver spurgt, og det har vi også gjort i den her sag.
Vi synes, det er rimeligt - og det forstår jeg at fru Elsebeth Gerner Nielsen også mener - at en bortført pige, som under groteske forhold af en mellemøstlig mand f.eks. bliver bragt til et mellemøstligt land, på et tidspunkt kan vende tilbage med sin familie.
Det synes vi er rimeligt, og vi har fået et løfte fra ministeren om, at hvis der er nogen, der er i den situation - og det er der - som henvender sig til ministeren og beder ministeren om at se på en sådan sag igen, så vil ministeren se positivt på det.
Som sagt går vi ikke med på Det Radikale Venstres galej om særlove, hvis der kan argumenteres sagligt imod, og det synes vi ministeren har gjort.
Det er vigtigt, at vi hjælper de børn, der kommer i klemme, og som gerne vil vende tilbage, men det er altså også vigtigt, at den lovgivning, vi gennemfører, kan holde også mange år frem, og der kan jeg have en frygt for, at det er hovsalovgivning, fru Elsebeth Gerner Nielsen foreslår.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2004-06-02:
Der var en ordveksling i forbindelse med den pågældende tv-udsendelse, hvor integrationsministeren siger: Vi skal ikke løse helt specielle situationer ved at lave endnu flere paragraffer.
er jo altså utrolig vigtigt, at vi giver de kvinder, der er kommet i klemme, den støtte, det er, at de kan komme tilbage til Danmark og leve sammen med deres familie.
Jeg vil gerne sige til hr. Peter Skaarup, at Det Radikale Venstre er fuldstændig enig, og derfor tog vi hr. Peter Skaarups forslag til os og foreslog en paragraf, der lige præcis kan redde de her pågældende familier.
Peter Skaarup (DF), 2004-06-02:
I Dansk Folkeparti er vi i denne her sag meget optaget af, at man fra Folketingets side gør, hvad man kan, for at hjælpe børn, der er blevet bortført til udlandet og på et tidspunkt gerne vil vende tilbage med deres familie.
Det bør ikke være sådan, at lovgivningen laver nogle vigtige barrierer, der gør, at man af forskellige årsager ikke kan vende tilbage. Men det er klart, at vi er nødt til, når vi laver lovgivning i Folketinget, ikke at være optaget af enkeltsager, men af, at den lovgivning generelt vil være holdbar også i fremtiden.
Derfor kan der være et problem ved det ændringsforslag, Det Radikale Venstre har fremsat, og som meget præcist vil lave en særlov, der gør, at alle - også de, der eventuelt vil misbruge systemet - kan vende tilbage med familie.
Dér er vi enige med ministeren vedrørende de problemer, ministeren har påpeget her på talerstolen. Derfor kan Dansk Folkeparti ikke støtte det ændringsforslag stillet af Det Radikale Venstre, som vi taler om her, for det ville være en særlov.
Det ville være at løfte alle tilfælde, hvor der i dag er lovgivning, som fra ministerens side kan bruges til at rette op på eventuelle urimeligheder, over i en særlov, som der ikke er rimelighed i.
Derfor er vores opfordring til ministeren, og det har vi også stillet spørgsmål til ministeren om, at man er villig til at se på de sager - sådan hørte jeg også ministerens tilkendegivelse tidligere i dag - hvor der eventuelt foregår urimeligheder i forhold til den nuværende lovgivning.
Men at begynde at lave særlovgivning, som Det Radikale Venstre er klar til i det her tilfælde, hvor der kan være tale om misbrug, hvor mange, som ikke er berettiget til familiesammenføring, kan misbruge systemet, dér siger vi stop i Dansk Folkeparti.
Der har ministeren ret i, at der er vi meget årvågne med hensyn til, om man misbruger udlændingelovgivningen til at opnå asyl på forkert grundlag, familiesammenføring på forkert grundlag.
Det har Det Radikale Venstre ikke været, så der er det vigtigt, at vi har Dansk Folkeparti til at holde stilen på det punkt.
Anne-Marie Meldgaard (S), 2004-06-02:
Jeg kan nu godt nævne enkeltsager, som Venstre har været med til at støtte på baggrund af tv-udsendelser, men det er jo ikke det, den her sag drejer sig om.
Jeg vil også gerne gøre opmærksom på, at Socialdemokratiet ikke tager stilling til den her sag på baggrund af en tv-udsendelse, men at vi i hele forløbet omkring L 171 præcis har haft børns ret som ledetråd.
Vi har sat fokus på børns ret, og det har været det bærende i, at Socialdemokratiet støtter det her forslag. Jeg vil så godt spørge ministeren på baggrund af det svar, der blev givet tidligere her, om ministeren har eksempler på enkeltsager, hvor opsamlingsparagraffen er blevet brugt, og om ministeren her vil give tilsagn om, at der vil komme en indstilling til, at opsamlingsparagraffen vil blive brugt i den situation her.
Og så endelig: Det her handler jo ikke om at lave særlovgivning, og det handler ikke om en enkeltsag; det her handler om at sikre, at det ikke sker en gang til, altså en forebyggelse, så vi ikke står i den her situation senere.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2004-06-02:
Det, Det Radikale Venstre ønsker med det her forslag, er at befri ministeren for hans evindelige skøn.
Udlændingelovgivningen er en syns- og skønsforretning, hvor man hele tiden kan vurdere fra sag til sag, og som man kan lægge forskellige betragtninger ned over.
Det holder ikke i et retssamfund, synes vi.
Det er baggrunden for, at der skal være en paragraf, der klart beskriver en særlig situation, ikke et særligt tilfælde, men en særlig situation.
Det er jo ikke kun to familier, der bliver reddet med det her forslag, det er alle børn og familier, som kan risikere at komme i den situation, at børnene som små bliver bortført til et andet land. Så siger ministeren, at oppositionen vil lovgive på baggrund af enkelttilfælde.
Jeg gentager, at det her er en generel paragraf, som gælder alle.
Men i øvrigt er hele udlændingelovgivningen, som jeg ser det, baseret på enkelttilfælde; ganske få tvangsægteskaber og ganske få genopdragelsesrejser har ført til en stramning af udlændingelovgivningen, som rammer alle.
30 tvangsægteskaber fører til en stramning, som indebærer, at 4.000 familier ikke længere kan have et familieliv sammen her i Danmark.
Peter Skaarup (DF), 2004-06-02:
Det er det afgørende for os.
Det hensyn, Det Radikale Venstre så ikke tager, og som vi synes vi er nødt til at tage i Dansk Folkeparti, for vi er nødt til at se på helheden,
er, at vi ikke laver hovsalovgivning i Folketinget.
Det betyder, at den udlændingelov, vi møjsommeligt har arbejdet for sammen med regeringen, og som nu er blevet stram og på mange punkter er, som vi ønsker det, men stadig væk ikke stram nok på alle områder, kan fortsætte i mange år frem.
Det Radikale Venstre ikke, og derfor ønsker Det Radikale Venstre ved enhver given lejlighed at sige, at den lovgivning ikke fungerer, ikke duer, hvor vi har det ønske, at den skal fastholdes og udbygges, sådan at den er i overensstemmelse med det, som et flertal i befolkningen gerne vil have.
Som jeg sagde tidligere, har jeg ikke adgang til at se alle akter i enkeltsager, og det tror jeg heller ikke fru Anne-Marie Meldgaard har.
Jeg ved, at der er mange folketingsmedlemmer, der af medierne bliver konfronteret med forskellige sager, hvor man får en halvkvædet vise om, hvad sagen egentlig indeholder.
I andre tilfælde er sagen måske, som et medie fremlægger den, men der kan være sager, hvor man ikke får alle oplysninger. Jeg tror, at en af de ministre, der tidligere har siddet på udlændingeområdet for Socialdemokraterne, f.eks. blev konfronteret med en meget, meget kendt sag, hvor det viste sig, at man slet ikke havde alle oplysninger, hvor den alder, en bestemt pige angav, slet ikke var den rigtige, og hvor ministeren nærmest blev til grin.
Det er jo det, der er problemet for folketingsmedlemmer, at hvis ikke vi får alle oplysninger, så kan vi ikke afgøre sager.
Vi er ikke domsinstans fra folketingsmedlemmernes side, men vi har embedsmændene, og vi har ministeren til at gå ned i enkeltsager og vurdere dem, og der synes jeg så, at fru Anne-Marie Meldgaard skal være tilfreds med, at ministeren har tilkendegivet, at det vil man gerne gøre i den konkrete sag.
Det er det, vi synes er godt, at man altså fra ministerens side siger, at nu vil man prøve, hvis der kommer en henvendelse, at gøre noget ved sagen.
Else Theill Sørensen (KF), 2004-06-02:
Jeg tror, der er forskel på situationer, ligesom der er forskel på mennesker.
Men der er jo ikke nogen forskel i det her ændringsforslag; der bliver det en juridisk ret for enhver, som er blevet bortført som barn, også i den situation, jeg skildrede, nemlig at man bliver tvangsgift og får et antal børn, så skal man altså have ret til det.
Jeg synes, Socialdemokratiet burde stemme imod det her forslag, og lad os så tale om de faktiske problemer på et senere tidspunkt og så gå ud fra, at ministeren vil se på den konkrete sag.
Peter Skaarup (DF), 2004-06-02:
Hvis fru Anne Baastrup virkelig har den opfattelse, at Dansk Folkeparti er et meget inhumant parti, så burde fru Anne Baastrup vel glæde sig over, at Dansk Folkeparti netop har sagt og gjort noget i denne her sag: Vi har bedt ministeren se på sagen, og vi har bedt ministeren se på de problemer, den har medført. I stedet vælger fru Anne Baastrup at stille sig op på sidelinjen og råbe og skrige og være fuldstændig outreret i den måde, man går efter Dansk Folkeparti på i en sag som den her, hvor vi jo netop prøver på at arbejde i den retning, som fru Anne Baastrup gerne vil.
Med hensyn til, hvad vi skal gøre for at hjælpe de mennesker: Jamen vi har som sagt en folketingsdebat i dag,
hvor ministeren har sagt, at man fra embedsmandsside og ministerens side er villig til at se på de sager, der måtte komme.
Ministeren har tilkendegivet det meget klart, og jeg er sikker på, at de, der hører ministeren sige det, også godt ved, at det ligger der selvfølgelig noget bag.
Det burde fru Anne Baastrup være tilfreds med i stedet for at være sådan lidt negativ, som jeg synes at SF er i denne her sag.
Bertel Haarder (V), 2004-06-02:
Efter denne anden klare indrømmelse, som jeg håber Dansk Folkepartis folketingsgruppe nøje har lyttet til, så går jeg ud fra, at Dansk Folkeparti nu er klar over, at dette her ændringsforslag handler om udlændingepolitikken generelt.
Det er partier, som generelt er imod udlændingepolitikken og den linje, der er lagt, som stemmer for det her forslag, og så går jeg ud fra, at et flertal i Folketinget vil afvise forslaget.
Med hensyn til om jeg vil love at omgøre en beslutning: Det vil jeg ikke, men jeg vil gerne love at se på sagen igen, det vil jeg gerne.
Bodil Kornbek (KD), 2004-06-02:
Kristendemokraterne støtter dette ændringsforslag, om end vi er meget bevidste om, at der er et dilemma i forslaget, fordi vi mener, at der er tale om nogle særlige regler for en særlig gruppe, og dermed er der også lidt tale om en forskelsbehandling.
Jeg tror, det var hr. Søren Søndergaard, der var inde på at spørge: Jamen hvad med de børn, som er udsat for skilsmisse eller har andre oplevelser, men som ikke får de samme muligheder?
Vi ved, at det selvfølgelig er problematisk.
Men samtidig har vi jo i de her 2½ år på det her område arbejdet for, at det skal være muligt at leve med sin familie i Danmark, og vi har ikke været fortalere for de ændringer og de stramninger, som regeringen sammen med Socialdemokratiet har bragt på bane.
Så det er meget svært at skulle stemme imod dette forslag, fordi vi hermed giver nogle familier mulighed for at være sammen, og det vil vi trods alt gerne støtte op om.
Socialdemokraterne gør meget ud af, at der er tale om en generel ændring.
Jaja, så lad os da kalde det en generel ændring på et meget særligt område.
For os er det stadig væk at sige, at der altså er tale om nogle særlige regler.
Men vi vælger at støtte dette forslag.
Jeg vil dog lige til sidst kommentere den her diskussion om, hvorvidt man skal lovgive på baggrund af nogle enkelttilfælde, enkeltsager.
Nu har jeg ikke selv set den udsendelse, så det er i hvert fald ikke derfor, vi har den holdning, vi har.
Det mener jeg naturligvis ikke at vi bør gøre som Folketing.
Men vi gør det jo.
Den sidste sag, jeg kan huske,
var på sundhedsområdet, Jasonsagen; den tror jeg de fleste af os egentlig godt kan huske.
Det var jo netop på baggrund af en enkeltsag.
Else Theill Sørensen (KF), 2004-06-02:
Dette ændringsforslag stemmer vi imod, fordi det giver en hel generel tilladelse, og det ønsker vi ikke.
Anne Baastrup (SF), 2004-06-02:
Jeg kan forstå, at fru Else Theill Sørensen ud over de fem fejl, som integrationsministeren har bedt embedsmændene om at finde, nu har opfundet en sjette.
Men samtidig må jeg også kvittere for, at fru Else Theill Sørensen rent faktisk kan se, at det er et problem for disse mennesker, at det er et problem for den mor, som sidder tilbage og gerne vil have en tilværelse sammen med sin voksne datter.
Det er da et problem, hvis det er sådan, at denne mor ikke har mulighed for at vende tilbage til det danske samfund med sin nystiftede familie.
Fru Else Theill Sørensen skal også huske på - hvis fru Else Theill Sørensen har fulgt de her sager - at når kvinden bliver gift, får sin egen selvstændighed og dér tager kontakt til sin mor og siger: Jeg vil gerne have kontakt, jeg vil gerne bo hos dig kortere eller længere tid af mit liv, så kan hun ikke gøre det, således som reglerne fortolkes af integrationsministeren.
Derfor dette ændringsforslag.
Else Theill Sørensen (KF), 2004-06-02:
Vi vil gøre, hvad vi kan for at sikre, at kriminalitet ikke skal kunne betale sig,
men det har altså ikke noget med det her at gøre.
Jeg har ikke sagt på noget tidspunkt, at ingen bortført mor skal have lov at vende tilbage; jeg har bare sagt, at vi stemmer nej til, at enhver mor eller enhver person kan få lov at komme til Danmark, blot fordi man er blevet bortført.
Jeg ser slet ikke på de konkrete tilfælde - dem kan der være god ræson i at se på og se, om der er mulighed for at gøre noget ved, og det går jeg ud fra at ministeren vil gøre - men det er ikke efter vores mening rimeligt at lovgive på den måde, som er foreslået her.
Anne Baastrup (SF), 2004-06-02:
Jeg har nu forstået Det Konservative Folkepartis retspolitik:
Den beskrivelse, fru Else Theill Sørensen er kommet med, af en konkret situation er fuldstændig fortænkt.
Det ægteskab bliver at opløse, når moderen får mulighed for at komme tilbage og så i øvrigt fortæller, under hvilke omstændigheder hun er blevet gift.
Lad mig tage et andet eksempel.
Den mor vil fru Else Theill Sørensen heller ikke hjælpe, når den dreng måtte blive voksen. Der er så mange forskellige eksempler, hvor Haagkonventionen ikke har kunnet hjælpe børn, og hvor den danske stat ikke for alvor er gået ind for at hjælpe disse børn og deres mødre verden over.
Det handler ikke blot om de muslimske lande.
Det, der er vigtigt at få slået fast, er: Vil Det Konservative Folkeparti sikre, at kriminalitet skal kunne betale sig, eller hvad?
Else Theill Sørensen (KF), 2004-06-02:
Jeg går ikke ud fra, at der er tale om ægteskaber indgået i Danmark, jeg går ud fra, at der er tale om ægteskaber indgået steder, hvor det kan være almindeligt med tvangsægteskaber.
Hvordan i alverden skal vi finde ud af, at det er det?
Jeg vil gerne sige, at jeg dermed ikke har taget stilling til, om den ene konkrete kvinde eller den anden konkrete kvinde i situationen skal have lov, men jeg vender mig imod et lovforslag, som giver et retskrav på at få hele familien med alene ud fra det faktum, at kvinden flyttede fra Danmark ved en bortførelse.
Anne Baastrup (SF), 2004-06-02:
Hr. Peter Skaarup har afsløret sig her fra Folketingets talerstol.
Som hr. Peter Skaarup sagde i sit første indlæg, så siger Dansk Folkeparti det, de gerne vil sige, men det har ingen konsekvens.
Hr. Peter Skaarup fortæller nu, at den her familie vil forslagsstillerne til det her ændringsforslag plus os, der stemmer for det, gerne støtte.
Det, hr. Peter Skaarup har fået ud af det, er, at alle de mennesker, der så Dags Dato og TV 2-Nyhederne, sammen med familien kunne glæde sig over, at nu ville Dansk Folkeparti for første gang i mange år vise et humanistisk ansigt. Og hvad sker der så?
Hr. Peter Skaarup er simpelt hen på fuld flugt væk.
Det her er simpelt hen en pinlig sag for hr. Peter
Skaarup og for Dansk Folkeparti.
Hvordan vil hr. Peter Skaarup konkret hjælpe?
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2004-06-02:
Det er sådan, at tvangsægteskaber er forbudt ifølge dansk lovgivning, og udlændingelovgivningen er skruet sammen på en sådan måde, at hvis der er tale om et tvangsægteskab, så kan man ikke få sin ægtefælle med til Danmark.
Så det her er selvfølgelig under forudsætning af, at der ikke er tale om et tvangsægteskab.
Jeg synes, fru Else Theill Sørensen også på det her punkt har nogle interessante betragtninger.
Det kom i al fald til at lyde
Hvorfor skal hun tilbage til Danmark med sine børn og sin mand?
Dem må hun lade blive hjemme.
Er det sådan, at fru Else Theill Sørensen mener, at børn, der er resultat af et tvangsægteskab eller eventuelt en voldtægt, ikke er elsket af deres mor, altså at
en kvinde godt kan forlade dem? Jeg synes, fru Else Theill Sørensen glemmer, at vi her har at gøre med ofre.
Vi har at gøre med piger, der er blevet bortført som små.
De kan ikke gøre for det.
Deres mor er blevet forhindret i at være mor i årevis.
Vi snakker muligvis også om kvinder, der er blevet tvangsgift; det ved vi ikke noget om, jeg har ikke set nogen eksempler på, at der er bortførte børn, der er blevet tvangsgift.
Tværtimod ser det ud til, at der i de to eksempler, vi kender, er tale om kærlighedsforhold.
Men selv om der var tale om tvangsgifte!
Anne-Marie Meldgaard (S), 2004-06-02:
Det tror jeg på, når fru Else Theill Sørensen siger det.
Jeg har så kun ét spørgsmål til fru Else Theill Sørensen, og det er, om hun ikke mener, at der er forskel på de situationer, hvor der som i det her tilfælde er tale om en bortførelse af en person, som måske har sin anden familie her i Danmark, og som gerne vil leve sit liv her i Danmark, og så de tilfælde, som hr. Peter Skaarup har været inde på: nogle, der vil misbruge loven for at komme tilbage til Danmark.
Else Theill Sørensen (KF), 2004-06-02:
Jeg er nødt til at sige til fru Anne-Marie Meldgaard, at det, jeg sagde, faktisk var helt ærligt: Jeg har ikke set den udsendelse, og jeg er ikke inde i sagen. Jeg talte ikke om den pågældende kvinde, jeg talte ikke om nogen bestemt.
Jeg hørte fru Anne-Marie Meldgaard nævne, at en kvinde kunne have været bortført i 20 år.
Jeg vidste ikke, at det havde sammenhæng med den reelle situation.
Jeg mener bare, at hvis man siger, det er synd for den kvinde - og det tvivler jeg sådan set ikke på, det vil jeg gerne sige - og hvis man så vil redde én kvinde og hendes familie ved at lave en generel lovgivning, så er det, der bliver muligheder for den teoretiske kvinde, jeg skildrer.
Jeg udtalte mig ikke om en bestemt, for jeg har helt ærligt ikke set det, og jeg har heller ikke læst om situationen; jeg forholder mig alene til ændringsforslaget.
Anne-Marie Meldgaard (S), 2004-06-02:
Det lader da til, at fru Else Theill Sørensen alligevel er ret godt inde i sagen, når hun kan vide, at den pågældende kvinde er blevet tvangsgift som 16-årig og nu er 22 år og gerne vil tilbage til Danmark med sin familie.
Jeg har lyst til at spørge fru Else Theill Sørensen, om det slet ikke gør indtryk på hende, at der her er tale om en kvinde, der har et retskrav på at komme tilbage til Danmark, men ikke har haft mulighed for at udøve det før.
Der er tale om en bortførelse, som kan være traumatisk, og som nu kan få en lykkelig ende.
Hvorfor skal man påtvinge den unge kvinde her endnu en traumatisk oplevelse?
Else Theill Sørensen (KF), 2004-06-02:
Jeg er jo en lille smule handicappet i denne her politiske debat.
Der har været et lille stykke tid, hvor jeg ikke har set fjernsyn, og derfor har jeg så ikke haft denne mulighed for at danne mig en mening om den virkelige sandhed her i livet.
Det beklager jeg.
Derfor forholder jeg mig alene til ændringsforslaget, som jeg kan meddele at Det Konservative Folkeparti vil stemme imod.
Men jeg hørte fru Anne-Marie Meldgaard sige: en pige, som måske har været bortført i 20 år.
Se, der er ikke nogen, jeg kunne have mere ondt af end den pige, der har været bortført i 20 år, men jeg vil godt sige: Denne pige er bortført som 2-årig af en far, som ikke ønsker, at hun skal vokse op hos sin danske mor, en far, der har bortført hende til et samfund, som er ganske og aldeles anderledes end det, vi lever i, og hvor han, da hun var 16 år har tvangsgiftet hende med en eller anden, som han fandt det opportunt at gifte hende med, hun har fået et antal børn, og når hun så er 22 år, ville hun ifølge den paragraf her have retskrav på at komme herop med sin påtvungne udenlandske ægtemand af en ganske anden livsopfattelse end hun og hendes danske familie og med de børn, hun har måttet få, måske også mod sin vilje.
Jeg synes, det er ganske og aldeles uigennemtænkt, og jeg forstår strengt taget ikke, at Socialdemokratiet vil stemme for det.
At Det Radikale Venstre vil, skal jeg ikke forholde mig til; de vil vel stemme for alt af den slags.
Vi kan i hvert fald ikke stemme for det.