Hans Christian Schmidt (V), 2002-11-22:
Indledningsvis vil jeg sige til hr. Keld Albrechtsen, at jeg synes, det er godt, at vi stedse har en god debat netop om iltsvind.
Det er nødvendigt, at opmærksomheden er henledt på det her område konstant og hele tiden.
Jeg forstår sådan set også godt, at Enhedslisten føler, at man også skal stille en forespørgsel, for at man kan få lov til at komme frem med synspunkterne.
Det har jeg altså fuld forståelse for.
Jeg er sikker på, at Enhedslisten også har i sin erindring, at miljøministeren jo netop gerne havde inddraget Enhedslisten i en debat, en nærmere debat omkring de ting.
Den debat vil jo komme og vil være en mulighed for, at man kan komme med ind i og diskutere det.
Det ved jeg at hr. Keld Albrechtsen finder er et meget stort område, som han gerne vil med ind i en debat om, og det håber jeg sådan set også der vil blive mulighed for.
Så jeg kan godt forstå, at vi har en debat som den her, og jeg glæder mig til den.
Se, indledningsvis vil jeg gøre opmærksom på, at det klart fremgår af denne regerings grundlag, at udledningen af kvælstof og fosfor fortsat skal nedbringes.
Så er det på plads.
Som jeg vil komme ind på i det følgende, er reduktionen af tabet af næringsstoffer nøglen til at forbedre miljø- og naturtilstanden, akkurat som forslagsstillerne efterlyser.
Så er det også på plads.
I strategien indgår bl.a., at regeringen vil fortsætte bestræbelserne på at opnå en bæredygtig landbrugsproduktion gennem mål og indsatser for såvel en økonomisk, socialt som miljømæssigt bæredygtig udvikling.
En meget vigtig del af regeringens indsats for at begrænse påvirkningen af naturarealer og vandmiljø er en målsætning om at leve op til internationale forpligtelser, som Danmark har påtaget sig.
De vigtigste forpligtelser i denne sammenhæng er nitratdirektivet og habitatdirektivet.
Det overordnede naturpolitiske mål for regeringen er, at tilbagegangen i den biologiske mangfoldighed skal standses inden 2010.
Regeringen vil sikre en rig og mangfoldig natur, hvor offentlige initiativer og regulering forankres solidt lokalt og hviler på åben dialog og medejerskab.
Det betyder, at regeringen generelt vil opretholde beskyttelsesniveauet for naturen og forbedre det, hvor det er nødvendigt. Indsatsen for at nå disse mål vil blive tilrettelagt i en balance mellem hensynet til beskyttelsen af dyr og planter, erhvervsudøvelsen i jordbruget og til befolkningens muligheder for friluftsliv og naturoplevelser.
En række mål og hensyn er nærmere beskrevet i regeringens naturpolitiske redegørelse, som vi jo netop lige har drøftet, og det er på det grundlag, at den fremtidige indsats for at begrænse belastningen af naturen med bl.a. næringsstoffer fra landbruget vil blive tilrettelagt.
Regeringen har allerede taget en række initiativer til gavn for naturbeskyttelsen.
Vi har udpeget habitatområder, vi har vedtaget et nationalt skovprogram, og regeringen har også implementeret ammoniakhandlingsplanen, som vil betyde, at ammoniakfordampningen fra landbruget reduceres, ikke mindst til gavn for de sårbare naturtyper på land.
Blandt initiativerne i det videre arbejde er udlægning af bufferzoner omkring naturarealer, der er sårbare over for belastning med ammoniak fra landbruget, det er sikring af habitatdirektivets naturtyper såvel på land som i vand, og det er pilotprojekter med nationale naturområder. En målsætning for og en målretning af indsatsen er vigtig.
Derfor arbejder Skov- og Naturstyrelsen sammen med Amtsrådsforeningen og Danmarks Miljøundersøgelser på et idékatalog om naturplanlægning.
Naturplanlægningen skal danne grundlag for at målrette den aktive indsats for naturbeskyttelsen.
En mere målrettet indsats skal i første omgang koncentreres om sårbare naturområder, hvor der er en særlig stor risiko for, at tålegrænser overskrides, og blandt de kommende initiativer fra regeringens side er også fremlæggelsen af en handlingsplan for biodiversitet.
Handlingsplanen vil sammenfatte Danmarks opfølgning af den globale biodiversitetskonvention, og den vil på en række punkter opfølge og udbygge den naturpolitiske redegørelse.
Så lægger regeringen også vægt på, at den bygger på relevante samfundsøkonomiske analyser.
Vedrørende beskyttelse af vandmiljøet har vi også i regeringsgrundlaget tilkendegivet, at vi vil indbyde Folketingets partier til forhandling om en Vandmiljøplan III til afløsning af den eksisterende Vandmiljøplan II.
I 1998 indgik forligskredsen, SF, Socialdemokratiet, De Radikale, De Konservative og Venstre, en aftale om Vandmiljøplan II, som bl.a. sikrede, at Europa-Kommissionen godkendte den danske implementering af nitratdirektivet.
Det vil sige, at vi med den danske regulering af kvælstofudvaskningen fra landbruget fortsat er absolut førende i EU, og vi følger løbende Vandmiljøplan II-aftalen op.
I 2001 foretog forligspartierne en midtvejsregulering, som førte til en række opstramninger af gødningsreglerne og til, at mulighederne for at indgå aftaler om nye vådområder blev mere fleksible.
Det var alt sammen noget, vi gjorde sammen under den tidligere regering, og det står vi ved.
Regeringen er fast besluttet på at gennemføre Vandmiljøplan II, så det oprindelig mål nås.
De næste skridt er slutevalueringen af Vandmiljøplan II med udgangen af 2003, hvor vi også vil indlede forhandlinger om en Vandmiljøplan III.
Vandmiljøplan III skal være med til at udstikke de videre rammer for en bæredygtig landbrugsproduktion i balance med natur og miljø, og den skal bidrage til, at vi kan leve op til de internationale forpligtelser.
Regeringen ønsker, at den nye vandmiljøplan udmøntes som en tværgående indsats for vandmiljø og natur.
Sensommerens iltsvind i de indre danske farvande viser, at der fortsat udledes for store mængder næringsstoffer, og at der derfor er brug for en vedholdende og fremadrettet indsats.
Fødevareministeren og jeg har hen over sommeren haft tre møder med forligspartierne bag Vandmiljøplan II.
Vi har her drøftet, hvordan arbejdet med en ny Vandmiljøplan III skal tilrettelægges, og vi er blevet enige om at nedsætte tre arbejdsgrupper.
Første arbejdsgruppe om generelle landsdækkende virkemidler til regulering af kvælstof- og fosforbelastning.
Anden arbejdsgruppe om udarbejdelse af et grundlag for en strategi til reduktion af landbrugets fosforoverskud.
Tredje arbejdsgruppe om gennemgang af virkemidler i en regionalbaseret beskyttelse af vandmiljø mod kvælstof og fosfor.
Historien viser, at der ikke findes nogen hurtige og enkle midler til at reducere vandmiljøets sårbarhed yderligere.
På dagsordenen er bl.a. et notat fra Danmarks Miljøundersøgelser og Danmarks JordbrugsForskning om størrelsen af udvaskningen i 1980'erne og effekterne af virkemidlerne i Vandmiljøplan I og II.
Der er vi nødt til at have en viden, inden vi handler.
Vi går efter en åben proces, hvor alle tal kommer på bordet, og når vi har det nødvendige vidensgrundlag, er det min overbevisning, at et bredt flertal i Folketinget med befolkningens opbakning vil træffe beslutning om en fortsat indsats, hvor miljø og natur får det bedre, og hvor erhvervet løbende får tid til at tilpasse sig ny viden og nye tekniske muligheder.
Beskyttelsen af grundvandet har også høj prioritet for regeringen, og der har gennem årene været stor enighed blandt partierne om vigtigheden af at sikre grundvandet.
Sådan skal det være i et land, hvor mere end 99 pct. af drikkevandet indvindes fra grundvandet.
Der er derfor også iværksat en række initiativer for at sikre grundvandets kvalitet.
Vandmiljøplan II er også et centralt omdrejningspunkt for denne indsats.
Her fulgte man inddelingen af Danmark i områder med forskellige grader af drikkevandsressourcer og interesser op.
Områderne med særlige drikkevandsinteresser, som er følsomme over for forurening, skal således identificeres, og amterne skal på baggrund heraf udpege de områder, hvor der er behov for en særlig indsats.
For disse områder skal der udarbejdes indsatsplaner, som fastlægger, hvordan grundvandet kan beskyttes.
Indsatsplanerne skal udarbejdes på baggrund af en detaljeret geologisk kortlægning.
Normalt vil det være amterne, som udarbejder indsatsplaner, men også kommuner og vandværker har mulighed for at udarbejde indsatsplaner.
Det er vigtigt, at de borgere, som kan blive berørt af konsekvenserne af indsatsplanerne, bliver inddraget i beslutningerne.
Der er derfor afsat regler for, hvordan indsatsplanerne skal udarbejdes med henblik på at sikre, at borgerne høres.
Kortlægningen er en meget betydelig opgave, som forventes at strække sig over en 10-årig periode, og udgiften til kortlægning og udarbejdelse af indsatsplaner m.v. udgør ca. 90 mio. kr. årlig.
Hertil kommer udgifterne til gennemførelse af indsatsplanerne, som normalt vil blive afholdt af vandværkerne.
Vandmiljøplan II skabte også grundlaget for, at der kan indgås frivillige dyrkningsaftaler mellem landbruget og vandværkerne med henblik på at mindske påvirkningen af grundvandet med nitrat.
Der er således iværksat en betydelig indsats for at beskytte grundvand og drikkevand mod forurening med nitrat, men grundvandet bevæger sig som bekendt langsomt.
Resultaterne af indsatsen vil derfor først vise sig på længere sigt.
Dette direktiv har et samlet formål om at beskytte vandløb, søer, overgangsvande, kystnære områder og grundvandet, og vandrammedirektivet skal være gennemført i dansk lovgivning senest 22. december 2003.
Det vil sige, at på denne dato skal de overordnede juridiske rammer for distrikter, administration og planlægning være klar. Vandrammedirektivets krav til søer, vandløb og kystnære farvande ligger i forlængelse af de målsætninger, vi har arbejdet med i en årrække, og både i regi af Vandmiljøplan III-forberedelsen og en målrettet udvikling af det faglige grundlag for implementering af direktivet arbejdes der på at omsætte direktivets ordlyd til en fremtidig dansk indsats med mål- og indsatsplaner.
En indsats på natur- såvel som vandmiljøområdet tager også udgangspunkt i landbrugspolitikken og ikke mindst støtteordningerne til landbruget.
Regeringen vil derfor arbejde for, at tilskudsordningen under det danske landdistriktsprogram tilpasses og målrettes mere helhedsorienterede indsatser, der understøtter en bæredygtig udvikling.
Regeringen støtter dermed generelt Europa-Kommissionens oplæg til midtvejsevaluering af landbrugspolitikken, hvor det fremgår, at landdistriktspolitikken skal styrkes med henblik på at øge integration af natur og miljø og jordbrug og dermed en mere målrettet støtte til bl.a. landbrugsproduktion med høj naturkvalitet.
Der er således ingen tvivl om, at regeringen er ambitiøs, når det gælder målsætninger for natur og miljø og spørgsmål om at reducere tabet af næringsstoffer.
Det er klart, at når nu hr. Keld Albrechtsen på Enhedslistens vegne sagde, at han jo havde håbet på, at han netop ville få sådan et oplæg, kan jeg selvfølgelig også håbe på, at Enhedslisten vil kvittere for det.
Jeg vil så til gengæld sige, at de her visioner, som jeg indrømmer er store, som er langsigtede, og som kræver virkelig stor beslutsomhed, vil det jo være bedst, at vi kan være så bredt et flertal som muligt om.
Jeg vil bare sige til Enhedslisten, at Enhedslisten også skal få lov at være med i det her, hvis Enhedslisten har lyst.
Det skal i hvert fald ikke skorte på regeringens vilje
til, at Enhedslisten kan komme med i det.
Jeg vil også sige, som man sikkert har forstået, at der er et kæmpestort arbejde foran os, og sammen med Folketingets partier, det enormt store flertal, som jeg er sikker på vil tegne sig, håber jeg så, at vi vil kunne løse det.
Vi er i hvert fald klar fra regeringens side til at yde den indsats, som jeg lige har beskrevet.
Forhandling