runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Frank Jensen (S), 2002-12-11:
Ja, det var jo ikke nogen garanti, vi fik for, at bare en enkelt skole kunne få sine penge tilbage.
Jeg forstår godt, at fru Tina Nedergaard ikke ville give den garanti, for vi har jo fået at vide, både i samråd og også i teknisk gennemgang, at der er vindere, og der er tabere. Jeg kan godt forstå, at Venstres ordfører er i den
situation, at hun ikke her ved tredjebehandlingen vil garantere noget som helst, for af den oplistning, vi har fået fra ministeren sent i aftes, kan man jo se, at det her er uoverskueligt.
Jeg havde håbet på, at ministeren havde taget de positive tilkendegivelser, ministeren fik ved førstebehandlingen, ad notam og havde sagt: O.k., nu gennemfører vi så momsafløftning på det, der er kendt stof, det er på undervisningstaxametrene, og det er på fællestaxameteret.
Så udskyder vi det der bygningstaxameter, så forhandler jeg det i løbet af året, og så vender jeg tilbage til Folketinget, når jeg har forhandlet med institutionerne.
Dansk Folkeparti i sækken, så snørede man den til, og så var man fuldstændig flintrende ligeglad med resten af Folketinget.
Det er ikke en måde at behandle Folketinget på, vil jeg sige til ministeren, og jeg synes også, at vi samlet set i Folketinget i lovkvalitetens navn burde gøre det langt bedre og også hjælpe hinanden lidt mere til at få forudsigelighed
med hensyn til konsekvenserne af lovgivningen
Jens Vibjerg (V), 2002-12-11:
Jeg skal bare sige som formand for udvalget, at efter at lovforslaget ved andenbehandlingen blev henvist til fornyet udvalgsbehandling, har udvalget behandlet lovforslaget i et møde og indstiller det herefter til vedtagelse uændret.
Tina Nedergaard (V), 2002-12-11:
Jeg noterer mig, at ministeren i sit betænkningsbidrag har præciseret, at man vil tage højde for det, hvis der er institutioner, som oplever uhensigtmæssige økonomiske konsekvenser af indfasningen af også momskompensationen på bygningsområdet.
Frank Jensen (S), 2002-12-11:
Nej, må jeg sige til fru Tina Nedergaard, det er simpelt hen for lyst til, at man kan prøve at prakke Folketinget den forklaring på.
Selv om vi har siddet her ganske mange timer, må jeg sige, at udgangspunktet er jo, at det her er et nulsumsspil.
Det er ikke én krone mere eller mindre.
Problemet er, at der er en række tabere, og så er der nogle vindere, og de fordeler sig vidt forskelligt fra uddannelsesområde til uddannelsesområde, fordi det er afhængigt af, om man har bygget inden for de seneste år eller ej.
Hvis man tager en teknisk skole som Aalborg Tekniske Skole, som jeg ved, fru Tina Nedergaard kender noget til,
så er meddelelsen derfra, at de, fordi de har bygget selv og optaget lån, altså ikke vil kunne få refunderet den byggemoms i de kommende år, som de har taget lån hjem til og betalt en gang for alle, for nu får de nedskåret deres taxameter.
Dem vil det koste godt 7 mio. kr.
Kan fru Tina Nedergaard give mig en garanti for her ved
tredjebehandlingen, at når fru Tina Nedergaard nu stemmer for det her lovforslag, så vil de kunne få de penge på den ene eller den anden måde? Vil fru Tina Nedergaard give mig et klart svar på det, bare hvad angår én skole, for så kunne vi tage alle de andre bagefter.
Det skal jeg så skåne fru Tina Nedergaard for, men kunne vi bare få ét eksempel?
Tina Nedergaard (V), 2002-12-11:
Jeg vil gøre det ganske kort: Årsagen til, at man har valgt at udskyde det et år, er jo af hensyn til den bekymring, der har været, også i institutionssektoren.
Det, der er væsentligt for os i Venstre, er, at lovforslaget som helhed indeholder nogle betydelige forbedringer i forhold til det valg, som institutionerne står i, når de skal have nyanskaffelser eller f.eks. skal finde ud af, hvor de bedst og billigst får løst deres opgaver.
Derfor er lovforslaget i sin helhed en forbedring for institutionssektoren og med den klausul, der er lagt ind nu fra ministerens side, en klar forbedring for sektoren.
Frank Jensen (S), 2002-12-11:
Jeg havde lejlighed til at kvittere ved andenbehandlingen
over for ministeren for udskydelsen af ikrafttrædelsen med et år.
Men jeg havde håbet, at ministeren ville tage det her som en tænkepause, og at vi ikke her i dag skulle stemme ved tredjebehandlingen for en lov, hvori der var en bemyndigelse til, at ministeren bare kunne udmønte den, uden at vi havde en garanti for, at institutionerne havde overblik over konsekvenserne for deres økonomi, og havde en garanti for, at de kunne få de penge tilbage, man nu skærer på deres bygningstaxameter.
Hvis fru Tina Nedergaard mener, at det er en imødekommelse, at man altså bare får mulighed for at udskyde det et år, må jeg sige, at så er det lykkedes ministeren at spise fru Tina Nedergaard af.
Sådan oplever de det ikke ifølge de høringssvar, vi nu har fået sent i aftes fra institutionsområderne.
Lad mig bare nævne lærerseminarieområdet, hvor høringssvaret siger, at de ikke kan anbefale det her til vedtagelse.
De kan ikke anbefale en udskydelse, fordi det rammer nogle institutioner, for Folketinget med Dansk Folkeparti har jo stemt taxameterreduktionerne igennem her i sidste uge, da vi stemte om ændringsforslag til finansloven.
Da stemte man de nye taxameter ned, og det betyder altså, at institutionerne kommer ud i nogle ganske alvorlige situationer uanset fru Tina Nedergaards tilfredshed.
Tina Nedergaard (V), 2002-12-11:
Tværtimod har ministeren faktisk udvist maksimal imødekommenhed, bl.a. har jeg i hvert fald en oplevelse af, at ministeren sammen med os andre i Venstre netop har delt bekymringen over, om momskompensationen kunne give problemer på bygningstaxameteret.
Derfor er det også med tilfredshed, at vi noterer i Venstre, at man har imødekommet denne bekymring og lavet en særordning, hvorefter man op til 10 år kan indfase lovgivningen på bygningstaxametrene, hvor man over det næste år friholder bygningsmomsen og i øvrigt også fra ministerens side har tilkendegivet, at såfremt der er uddannelsesinstitutioner, som får nogle meget uhensigtsmæssige økonomiske konsekvenser heraf, vil de faktisk blive tildelt ekstra midler.
Bjarne Laustsen (S), 2002-12-11:
Jeg synes ikke, det er klogt af hr. Lars Barfoed at pynte sig med lånte fjer i denne her sag.
Det kunne jo være grundlag for at stille et spørgsmål til hr. Lars Barfoed om, hvordan man har det som støtteparti for Venstre i den her sag her, hvor man har støttet Venstre i bestræbelserne på at få fjernet en lang række ting i forhold til erhvervsfremme osv., der nu fører til, at vi får 14.000 flere ledige til næste år.
Det må da være en underlig ting at stå heroppe og bryste sig af, at man nu har været i stand til at lave en reform, der vil skaffe flere i arbejde.
Det ligger der da ikke umiddelbart heri, hvis man ikke samtidig vil føre en erhvervsfremmepolitik, der gør, at folk kan komme i arbejde.
Så vil jeg sige i forhold til det med at flytte langt:
Jeg har ikke nævnt Bornholm i min indledning, men for nu at bruge min gode kollega hr. Ole Vagn Christensens udtryk om, at man har bygget diger omkring det her, så var det sådan, at regeringen havde et klart krav.
Det var, at man i alle tilfælde skulle kunne tåle 4 timers samlet transporttid.
Til gengæld var det sådan, at i forhold til nogle bestemte grupper kunne man acceptere, at man kom op på at bruge den maksimale rejsetid på 4 timer, og det kan man selvfølgelig gøre i enkelte tilfælde, hvis der er et arbejde
i den anden ende af landet, men det skal holdes inden for den samlede 4-timers rejsetid.
Lars Barfoed (KF), 2002-12-11:
Det er meget glædeligt, at Folketinget i dag kan vedtage første fase af arbejdsmarkedsreformen, så vi kan få flere i arbejde i Danmark.
Det er der brug for.
Det er en rigtig god arbejdsmarkedsreform, vi nu vedtager.
Der er flere positive elementer i den, først og fremmest at vi får en bedre arbejdsformidling, der i højere grad tager hensyn til den enkelte arbejdssøgendes egen situation, at der bliver taget udgangspunkt i vedkommendes kompetence og erfaring, og at vi får en meningsfuld aktivering med perspektiv i fremtiden.
Det er et af de væsentligste resultater af arbejdsmarkedsreformen.
Der bliver også tale om et mere intensivt kontaktforløb med de arbejdssøgende.
Der bliver tale om, at vi skal bruge private aktørers ekspertise mere i arbejdsformidlingen.
Så alt i alt: en særdeles god arbejdsmarkedsreform, som vi kan vedtage første fase af.
Så vil jeg godt sige med henvisning til hr. Bjarne
, at Socialdemokratiet på ingen måde skal forsøge at tage æren for, at der nu ikke bliver tale om, at folk skal flytte for at få et arbejde.
Det har det aldrig været.
Det ved hr. Bjarne Laustsen også udmærket godt.
Det har aldrig været foreslået.
Det har vi ikke foreslået, og derfor skal Socialdemokratiet ikke skabe et falsk billede af, at de har fået et resultat her, som de rent faktisk ikke har fået.
Til sidst skal jeg blot sige til hr. Bjarne Laustsen, at den dér med, at regeringen fører en politik, der fører til flere ledige, er det rene vrøvl.
Regeringen fører en vækstorienteret politik, der sigter på at skaffe flere i arbejde i det her samfund.
Derfor sker der lige præcis det modsatte: Der bliver flere i arbejde som følge af regeringens politik.
Ole Sohn (SF), 2002-12-11:
Jeg vil undlade at stille et spørgsmål, men jeg vil gerne sige, at jeg tror, det står klart for alle, at den her reform indebærer, at uddannelsesmulighederne bliver skubbet længere væk fra første ledighedsdag, end de har været tidligere.
Omvendt vil jeg sige til hr. Ole Vagn Christensen, at jeg er ret overbevist om, sådan som det har været tidligere, hvor Socialdemokratiet også har været med i arbejdsmarkedsreformer, at når man kan se, at der skal laves nogle fornuftige tiltag, som giver reel beskæftigelse, reelle muligheder, eksempelvis servicejob og lignende, voksenlærlingeinitiativer - nu er det en af de ting, som så er blevet en del af reformen af det gamle SF-forslag - men når der skal laves den type regulære, ordentlige forslag, er jeg helt sikker på, at så finder SF og Socialdemokratiet sammen igen.
Ole Vagn Christensen (S), 2002-12-11:
Til hr. Ole Sohn: Jeg er da glad for, at man ikke ville besvare mit spørgsmål, for det tager jeg som et udtryk for, at hr. Ole Sohn sådan set dybest set er enig i, at det er noget fornuftigt, det, der er lavet.
Det betyder ikke, at vi ikke bør være bekymrede for situationen i fremtiden, nemlig for spørgsmålet om den stigende arbejdsløshed.
Derfor tror jeg, at det bliver en helt, helt anden dagsorden, vi vil komme til at opleve i det kommende år. Og der skal vi selvfølgelig være opmærksomme på, hvad det er, vi skal gøre her, for at Danmark ikke sakker agterud. Men jeg mener, at de gode skridt er taget her, ligesom de er taget i forbindelse med lovforslag nr. 47 A.
Derfor synes jeg, at det er rimeligt, at hr. Ole Sohn roser flertallet også for den indsats.
Bjarne Laustsen (S), 2002-12-11:
Jeg vil blot minde hr. Ole Sohn om, at det blev sagt ved andenbehandlingen, at der ikke er nogen stramninger for de forsikrede ledige i reformen.
Vi ved desværre alle sammen, at den regering, vi har nu, fører en politik, der fører til flere ledige, og derfor ville det jo være tudetosset, hvis man indførte stramninger i en situation, hvor der kom flere ledige.
Det har vi også undgået med reformen her.
Der bliver ikke flere stramninger over for de ledige, uanset hvad, men hvis der er et arbejde at få, skal man selvfølgelig tage det; det går jeg ud fra at også hr. Ole Sohn er enig i.
Vi har netop aftalt, at man kan få 6 ugers selvvalgt kursus, og at man også kan få lagt 6 uger ovenpå i forhold til en individuel handlingsplan.
Det er faktisk en fordobling i forhold til, hvad vi har i dag.
Så der er forbedringer til de ledige, også i den sag her.
Ole Sohn (SF), 2002-12-11:
Jeg er enig med hr. Bjarne Laustsen i, at i virkeligheden burde jeg også som ordfører have rost beskæftigelsesministeren under de foregående behandlinger af L 47 A og L 47 B.
Men jeg er ikke sikker på, at ministeren ville kunne klare at få ros fra både Enhedslisten og SF, så derfor lod jeg Enhedslisten om det, men jeg har de samme positive holdninger.
Vi har et forskelligt udgangspunkt.
Jeg har fuld forståelse for, at Socialdemokratiet har et indgående behov for at være med i arbejdsmarkedsreformen og udmønte den, og det roste jeg i øvrigt også, da jeg sagde: Det er godt, I sidder med, når I nu har lavet skaden, så den ikke blev værre end som så.
Men grundlæggende mener vi, at arbejdsmarkedsreformen går den forkerte vej, for hele indsatsen med omskolingen og efter/videreuddannelsen er altafgørende i en arbejdsmarkedsreform, og den bliver hæmmet med dette forslag.
Derfor stemmer vi nej.
Jeg svarer ikke hr. Ole Vagn Christensen, fordi jeg ikke har tid til det.
Ole Vagn Christensen (S), 2002-12-11:
Hr. Ole Sohn var inde på, at med »Flere i arbejde« tog man nogle skridt i den forkerte retning.
Jeg mener nu, at på baggrund af hr. Ole Sohns erfaring og sådan set også på baggrund af den udvikling, man har kunnet følge, burde hr. Ole Sohn i stedet have rost Socialdemokraterne for, at de netop har styrket digerne omkring arbejdsløshedsforsikringssystemet, men vi kan forstå, at det, man lægger større vægt på, sådan set er alt det, der ligger uden for. Min opfattelse er, at den stigende arbejdsløshed, som jeg også tror vi får at se i fremtiden, netop rejser det spørgsmål, som hr. Ole Sohn var inde på: hvordan får vi sat nogle værktøjer i gang for at opkvalificere og give folk muligheder for uddannelse?
Ole Sohn (SF), 2002-12-11:
Jeg føler mig foranlediget til at gå på talerstolen, fordi jeg synes, der breder sig en vis forvirring i salen. Under et af de forrige punkter lyttede jeg meget til fru Line Barfod, som to gange i træk roste beskæftigelsesministeren, så jeg er lidt bekymret for, om Enhedslisten er på vej ud på et skråplan.
Men når man efterfølgende hører hr. Bjarne Laustsen kritisere beskæftigelsesministeren, kan man godt undre sig, for mig bekendt har Socialdemokratiet indgået et arbejdsmarkedsforlig med regeringen, og man må jo formode, at det er aftalt, hvilke spilleregler der skal følges.
Forvirringen er ved at brede sig.
Hvad er det, der er gældende?
Derfor håber jeg, at Socialdemokratiet får held med at få strammet bekendtgørelserne op, så der er lidt rimelighed til.
Vi mener faktisk også, at virkeligheden på flere punkter har overhalet reformen, idet vi nu kan se, der er en stigende arbejdsløshed, og i en periode med stigende arbejdsløshed er det utrolig vigtigt, at man holder sig for øje, at det er altafgørende at sikre, at man har den kvalificerede arbejdskraft, der er nødvendig til de stillinger, der bliver ledige i tiden, der kommer.
Vi ved, at der er væsentlig flere, som forlader arbejdsmarkedet, end der kommer ind på det, og derfor er der behov for, at man intensiverer og fremskynder omskoling og efter/videreuddannelse.
Men her har man med arbejdsmarkedsreformen valgt at gå den modsatte vej, givetvis ud fra nogle økonomiske overvejelser om, at der skulle spares lidt penge på grund af skattestoppet og Det Radikale Venstres og de borgerlige partiers ønske om skattelettelser.
Det mener vi er en meget gal udvikling, og vi har også undret os meget over, at Socialdemokratiet er gået med til det.
Vi har tidligere tilkendegivet, at vi finder det forkert, at man forringer de økonomiske forhold for folk på dimittendsats, og at der også lægges op til, at de, der er allerdårligst stillet i samfundet, nemlig folk på kontanthjælp, skal have nedsat deres ydelser.
Vi mener, det er den forkerte vej at gå.
Vi ønsker derimod at gå den vej, at man fremmer en aktiv arbejdsmarkedspolitik ved at give folk positive incitamenter til at komme i gang, både med omskoling og efter/videreuddannelse, så man på den måde kvalificerer den ledige arbejdskraft til at gå ind i de stillinger, der er eller måtte komme i tiden fremover.
Dette er begrundelsen for, at vi stemmer nej, når der skal stemmes om lidt, og jeg håber også, at Enhedslisten ikke roser regeringen yderligere, og at vi i fællesskab kan vise, at der også er partier i Folketinget, som vil gå en anden vej.
Søren Krarup (DF), 2002-12-11:
Må jeg allerførst sige til hr. Kramer Mikkelsen: Vi har jo haft nogle små disputter, og jeg synes, at jeg husker, hr. Kramer Mikkelsen havde et meget særpræget synspunkt på Grundtvigs forhold til kvindelig valgret.
Og jeg synes, at jeg genfinder lidt af det her, hvor han, efter at jeg klart og tydeligt har sagt, vi stemmer ja, spørger: Hvad vil Dansk Folkeparti stemme?
Der er vist lidt, det kniber med, men det skal jeg ikke blande mig i.
Jeg må jo blot sige til fru Elisabeth Arnold, at Det Radikale Venstre jo har haft stor indflydelse, men at det skulle have undergravende mulighed, har jeg nu aldrig troet.
Men det har intet at gøre med en evne til at undergrave.
Jeg vil så lige sige, at jeg har lyst til på ny at understrege det, der burde være grundlæggende for ethvert folketingsmedlem, nemlig en viden om, at ingen fremmede har ret til dansk indfødsret.
Dette er det danske folks gave, der gives til dem, der har kvalificeret sig til den.
Derfor er enhver tale om statsret og andet, som fru Elisabeth Arnolds partifælle, fru Elsebeth Gerner Nielsen, førte frem tidligere, simpelt hen meningsløs.
Og når vi nu bliver udstyret med responsa fra en docent ved Center for Menneskerettigheder om statsret, så er det lige så meningsløst. Folketinget har ikke blot ret, men pligt til at skønne over, hvem der er berettiget til at modtage indfødsret, og dette har intet med fremmedes krav at gøre.
Det har udelukkende at gøre med Folketingets skøn.
Kl. 9.30
Else Theill Sørensen (KF), 2002-12-11:
Jeg vil også godt spørge om en sætning i Det Radikale Venstres betænkningsbidrag.
Det Radikale Venstre finder det problematisk, at reglerne for, hvem der kan få indfødsret, findes i et cirkulære, som ikke undergår en bred demokratisk behandling blandt Folketingets partier og i Folketingssalen.
Det er et helt ærligt og oprigtigt spørgsmål, der er ikke andet end usikkerhed og uvidenhed i det: Hvilken demokratisk behandling havde de foregående cirkulærer fået her i Folketinget?
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2002-12-11:
Jeg skal blot spørge, hvorfor det er så væsentligt, at Danmark kommer først med at implementere det her?
Det er jo sådan, at der kun indtil videre er et eller to andre europæiske lande, der har implementeret det her direktiv. Det kan nu undre, når vi kan se, at der i Folketingssalen ville være et flertal for at stemme for Enhedslistens forslag, at man ikke gør det på grund af et EF-direktiv
, når nu størstedelen af de andre EU-lande ikke engang har implementeret aftalen.
Det er mig indimellem ubegribeligt.
Det næste er, at jeg gerne vil spørge Venstres ordfører, hvordan det her stemmer overens med frihandelstanken i Venstre.
Det er mig en lillebitte smule besværligt at se.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2002-12-11:
Jeg kan forstå, at når regeringen og dermed selvfølgelig også hr. Kim Andersen ikke kan støtte det ændringsforslag, som Enhedslisten har fremsat, og som Dansk Folkeparti jo i dag støtter, er det, fordi man ikke mener, man kan gøre det efter direktivets tekst.
Men dermed skaber man vel også den situation, at de mennesker rundtomkring i landet, der vil blive ramt af det her, så forhåbentlig vil prøve en sag om holdbarheden af det, Folketingets flertal er ude i her, altså hvordan fortolkningen af direktivet egentlig skal være, om det kan rummes inden for direktivets rammer på grund af de konkurrencehensyn, som jo er det overordnede hensyn, som EU også skal varetage, og om vi kunne have gennemført det ændringsforslag, som er stillet.
Så overlader vi det til dem ved en prøvesag at finde ud af, hvad retsstillingen egentlig er med det paradoks, at de skal føre en sag mod den danske stat, som har et Folketing, der i virkeligheden har et flertal, der mener, at sagsøgerne har ret eller bør have ret.
Det er jo det, der er helt absurd.
Man kunne tænke sig en anden situation, nemlig at
Folketingets flertal tog sig sammen og stemte efter overbevisning i dag i stedet for at stemme efter, hvad man mener, EU påbyder os, og så fik den mulighed, at det var Danmark, der i givet fald stod over for Kommissionen og førte en sag om fortolkningen af det her.
Kim Andersen (V), 2002-12-11:
Jeg skal på Venstres vegne oplyse, at vi heller ikke her ved tredjebehandlingen kan støtte Enhedslistens ændringsforslag. Det vil være en omgåelse af en del af det, der er formålet med dette lovforslag, nemlig at implementere infosoc-direktivet.
Vi kan heller ikke støtte Dansk Folkepartis ændringsforslag, som er identiske med dem, der blev stemt ned under andenbehandlingen.
Jeg skal bare til slut knytte den kommentar til Dansk Folkeparti, som vil have en langtidsholdbar lovgivning, at jeg tror, den teknologiske udvikling på det her område sker så hurtigt, at man lige netop, hvad angår ophavsret, ikke kan have noget berettiget ønske om at få en lovgivning, der holder mange år frem.
Tværtimod tror jeg, vi her må være indstillet på at foretage hyppige revisioner i takt med den teknologiske udvikling.
Det er jo også derfor, vi har indføjet revisionsbestemmelsen, så vi senest om 3 år skal tage lovgivningen op til fornyet overvejelse, ligesom man i EU om et par år begynder at arbejde med en revision af direktivet.
Så der bliver altså rig lejlighed til at følge udviklingen og til at få rettet op på eventuelle skævheder, som vi ikke mener der åbnes op for i lovgivningen, men som den teknologiske udvikling kan vise sig at frembringe, og som vi derfor naturligvis også lovgivningsmæssigt efterfølgende skal tage højde for.
Vi kan ikke støtte de stillede ændringsforslag, men kan naturligvis støtte selve lovforslaget ved tredje behandling, som vi kunne ved første og anden behandling.