runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Martin Lidegaard (RV), 2003-01-21:
Jeg vil gerne starte med at sige, at jeg udmærket forstår, at hr. Kristian Thulesen Dahl er tilfreds med den position, han har.
Men det er klart, at set fra andre partier kan det godt være betænkeligt, ikke at man har et flertal i Folketinget, for det har man jo, sådan er demokratiets vilkår, men at finansministerens personlige politiske liv står og falder med, om Dansk Folkeparti kan levere sikkerhedsnettet, og det er en lidt usædvanlig situation.
Men mit spørgsmål til hr. Kristian Thulesen Dahl var i og for sig et andet. Forskellen på de to vedtagelser, Dansk Folkeparti skal vælge imellem i dag, er, at den ene stryger finansministeren lidt over håret og siger: Det var søreme godt, at finansministeren har erkendt sit lovbrud, og det er godt, at han har beklaget det, og det er da også kritisabelt, at han har overtrådt loven.
Hvorimod den anden er lidt mere håndfast og giver en kraftig kritik af de lovbrud, finansministeren har lavet.
Dansk Folkeparti har valgt at støtte den blide formulering.
Hvorfor det?
Mener man ikke, at finansministerens lovbrud er kraftigt kritisabelt?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2003-01-21:
Hr. Keld Albrechtsen siger, at nu kan ministeren, så vidt jeg lige fik noteret ned, vildlede flere gange.
Jamen det siger jo sig selv, at vi ikke opfatter det, der er sket, som en vildledning af Folketinget.
Det er jo den forskellige opfattelse, vi har af tingene. Så spørger hr. Keld Albrechtsen også, om redegørelsen nu er fyldestgørende.
Jeg sagde i mit ordførerindlæg - jeg håber, at hr. Keld Albrechtsen lyttede godt efter - at vi konkluderer, som vi gør, på baggrund af det kendte grundlag, der ligger.
Så spørger hr. Kristen Touborg, om et brud på sommerhusreglen er strafbart.
Man kan jo sige, at det ikke er lovligt, hvis man bor for meget i sit sommerhus.
Finansministeren har jo skrevet og har noteret over for Folketinget og offentligheden, at han mener, at han har sovet for meget i sit sommerhus.
Sagen er vel bare, og det fremgår jo også af de regler, vi har i Skov- og Naturstyrelsens vejledning om brug af sommerhuse, at vi er i en situation, hvor det er meget svært præcist at definere, hvornår man egentlig bruger sit sommerhus for meget.
Jeg må sige, at jeg synes klart og tydeligt, at der, hvor der er noget at komme efter, er med hensyn til et brud på bopælspligten, og det er jo også det, vi sætter fokus på.
Men man kan altså diskutere, om vi så taler om to sider af samme sag.
I forhold til det med de 70 ha står der nederst på side 4 i den redegørelse, som finansministeren afleverede i går til Folketinget, og som vi har noteret os er fremsendt, at den advokat, der berigtiger handelen i forbindelse med købet af den tredje gård, har gjort klart, at det samlede areal med fradrag af fradragsarealer ikke overstiger 70 ha
, og vi forudsætter selvfølgelig, at finansministeren må være i god tro om, at han ikke dermed har et areal på mere end de 70 ha og dermed opfylder reglerne.
Så må jeg komme tilbage til hr. Villy Søvndal i næste runde.
Kristen Touborg (SF), 2003-01-21:
Jeg forsøgte at få svar på nogle spørgsmål fra Venstre.
Det fik jeg ikke held til.
Mener Dansk Folkeparti, at et brud på sommerhusreglerne er strafbart i modsætning til et brud på landbrugslovens regler?
Det er det ene.
Det andet, jeg godt vil spørge til, er omkring de 70 ha.
Der står i vedtagelsen, der ligger på Folketingets bord, at det er tilkendegivet, at finansministeren fuldt ud vil overholde reglerne i fremtiden.
Mener Dansk Folkeparti, at hvis det viser sig, at de arealer, der omtales i redegørelsen, de 82 ha, som finansministeren er ejer af, ikke er de 12,5 ha, der er opgivet som fradragsarealer, så er forudsætningerne for denne vedtagelse brudt?
Kristian Jensen (V), 2003-01-21:
denne debat kunne være en meget vigtig og givtig debat, der også kunne belyse nogle af de bevæggrunde, som Socialdemokratiet måtte have for at opføre sig på den for mig fuldstændig uforståelige måde.
En debat om det holdningsskift der var, fra man var i regering, til man kom i opposition, den måde, man forherligede socialismen på, men det kræver altså, at hr. Jeppe Kofod begynder at svare på vores spørgsmål i stedet for at sige, at det må vente på undersøgelser, eller det må vente, til man kommer i en anden situation.
Eller nu må vi vente og se, hvad der kommer ud af det.
Når jeg stiller spørgsmål ganske konkret for at høre, hvorvidt man nu er klar til at tage afstand, ligesom man meget klogt har taget afstand fra fodnotepolitikken, fra - som partiformanden, hr. Mogens Lykketoft, har sagt - sambasocialisme, fra forherligelserne af de forfærdelige ting i Nicaragua, så er der ikke noget svar. Skal jeg opfatte det, som om man ikke er klar til at tage det spring?
At man stadig væk bakker op også på det her område om en forfejlet politik.
Kan vi ikke få et svar fra hr. Jeppe Kofod?
Er Socialdemokratiet klar til at tage afstand fra de meget groteske udtalelser, der kom fra den nuværende partiformand?
Thomas Adelskov (S), 2003-01-21:
Det har trods alt noget med sagen at gøre.
Men lad mig så spørge på en anden måde
: Hvis vi stiller nogle spørgsmål til finansministeren og det viser sig, at Ekstra Bladet har ret i sin artikel i dag i, at finansministeren har skrevet under på, at han ville overholde bopælspligten, han ville tage ophold på en af gårdene, enten den gård, han allerede havde i Rørvig, eller den nye gård, altså den, vi kalder gård nr. 2, inden for senest 6 måneder efter købet, hvis det viser sig at være rigtigt, og at finansministeren jo - det står i hvert fald i redegørelsen - ikke har overholdt bopælspligten, er Det Konservative Folkeparti så rede til at drage nogle helt andre konklusioner end den meget milde næse, man i dag vil give finansministeren?
Troels Lund Poulsen (V), 2003-01-21:
Jeg vil gerne spørge hr. Jeppe Kofod for tredje gang: Hvorfor skiftede Socialdemokratiet holdning fra 1979 og frem til 1983?
Hvad var årsagen til, at man skiftede holdning om dobbeltbeslutningen?
Hvad var motiverne?
Dem skylder man at oplyse Folketinget om.
Aage Frandsen (SF), 2003-01-21:
Hr. Langballe talte for en fri forskning.
Så forstod jeg også, at hr. Langballe argumenterede imod, at man skulle nøjes med en statsautoriseret forskning, som ligger f.eks. i Institut for Internationale Studier.
Var det så ikke et svar til statsministeren og ikke svar til nogen af dem, der eventuelt skulle undersøges?
Når vi fra SF's side argumenterer for den frie forskning, så er det ud fra, at vi ønsker en så fri forskning som overhovedet muligt, fri forstået på den måde, at der også skal være friere arkivadgang - jeg vil gerne lige minde hr. Langballe om, at det er ikke, fordi Dansk Folkeparti har bidraget synderligt til dét - og en fri forskning forudsætter, at alle kan forske.
Hvem er det så, hr. Langballe i den forbindelse argumenterer imod her i Folketinget?
Er det regeringen, hr. Langballe argumenterer imod, eller hvem er det, hr. Langballe argumenterer imod?
Når jeg kommer med mit indlæg, vil jeg argumentere meget stærkt for den størst mulige form for fri forskning, også langt friere end den, som regeringen har i sin mere eller mindre statsautoriserede undersøgelse via Institut for Internationale Studier.
Jesper Langballe (DF), 2003-01-21:
Et opgør med de mennesker, der ikke var i stand til at forstå, at der nu engang er forskel
mellem ven og fjende
Og videre: »Jeg ved, at flere velanskrevne historikere allerede har tilbudt deres assistance til denne store - og særdeles vigtige - opgave.
Der er ikke noget at betænke sig på: Lad os da tage imod disse historikeres fornuftige tilbud om at afdække, hvad der virkelig foregik i Danmark i de år.«
Jeg er temmelig sikker på, at statsministeren vil nikke genkendende til de ord, for de er skrevet af ham selv i 1999, før han blev statsminister, i forordet til antologien »Hvem holdt de med?« redigeret af den nuværende integrationsminister, Bertel Haarder.
Det vil være statsministeren bekendt, at historikernes fornuftige tilbud stadig står ved magt, ja, at en enkelt historiker, professor Bent Jensen, har høstet berettiget anerkendelse ved at sætte en forskning af perioden i gang på eget ansvar og nu kun venter på, at håndslaget fra 1999 følges op.
Regeringen i Norge gjorde det i 1990'erne.
Det kan gøres.
Vi vil derfor spørge statsministeren, om det kan forventes, at professor Bent Jensen i det videre arbejde med perioden her i Danmark får den videregående arkivadgang, som
DUPI's folk har.
Og så et sidespørgsmål: Forskningen i det 20. århundredes anden store forbrydelse, nazismen, har fået sit eget center, Holocaustcenteret, som nu er lagt ind under Udenrigsministeriet, og mens holocausts rædsler formentlig er det mest velbeskrevne kapitel i verdens historie, så er det sovjetiske gulags mareridt ved at drukne i glemsel, ja, vi oplever endda det groteske, at alene det at forske i Sovjets forbrydelser kan skaffe sin mand betegnelsen holocaustbenægter på halsen.
Sådan bruges den ene forbrydelse til at dække over den anden.
Besvarelse
Jeppe Kofod (S), 2003-01-21:
Jeg vil bare spørge hr. Jesper Langballe, om hr. Jesper Langballe har set udenrigsministerens indlæg i dag i Jyllands-Posten, hvor udenrigsministeren under overskriften »Den borgerlige borgerkrig« skriver om udpegningen af Uffe Ellemann-Jensen til formand: »... og hvem kunne det borgerlige Danmark egentlig være mere tilfreds med og tryg ved, når f.eks. denne studie i Den Kolde Krig skal føres til ende?«
Synes hr. Jesper Langballe som medlem af regeringens støtteparti, at det er tilfredsstillende, at det er den måde, som regeringen har tænkt sig at gribe undersøgelsen an på i Institut for Internationale Studier?
Karen J. Klint (S), 2003-01-21:
Vi er et ret stort mindretal i Integrationsudvalget, som har stillet nogle ændringsforslag til dette lovforslag, som vi faktisk synes er ret godt.
Det er i hvert fald godt at sætte fokus på de uledsagede mindreårige på flygtningeområdet.
Vi kan godt tage til efterretning, at man ikke vil honorere nogen for at være repræsentant for de mindreårige flygtninge, men vi synes faktisk, det er trist, at man ikke vil gå ind og se på de meget unge flygtninge, svarende til den måde, som man ser på danske børn i samme alder på.
Her skal vi ikke holde øje med, hvad der sker med børnene, mens de er i Danmark.
Det gør vi, hvis det er danske børn, for de er faktisk underlagt overvågningshensyn via serviceloven.
Vi har foreslået, at man en gang om året skal følge dem.
Det er ikke kun for at se på de myter, der er om, at ca. halvdelen af børnene bliver væk - hvor bliver de af? -
men måske også for at slå nogle af de myter ihjel om, at de bliver udsat for salg og for handel.
Så en forespørgsel eller en redegørelse kunne også være med til at slå myter ihjel og ikke kun til at bekræfte myterne.
Derfor er der også et ændringsforslag gående på, at de meget tidligt gifte, ikke mindst de meget tidligt gifte piger, som nødvendigvis ikke frivilligt bliver gift i en alder af 12 år, også kan blive betragtet som mindreårige, hvis de kommer her til landet, inden de bliver 18 år, så man følger deres juridiske alder og ikke deres ægtestand.
De, der frivilligt gifter sig, har en indrejsealder, der hedder 24 år, og så synes vi faktisk, det er en mangel, at vi her siger, at unge mennesker under 18 år skal betragtes som voksne, bare fordi de har en vielsesattest.
Vi synes, det havde været godt med de ændringsforslag, som vi er kommet med.
Når vi ikke kan få det ind i nogen fælles betragtninger her ved lovens vedtagelse, må vi jo klare os med at bede om nogle redegørelser og rejse nogle forespørgselsdebatter senere hen.
Henriette Kjær (KF), 2003-01-21:
Der er nu ikke så meget at kvittere for, for jeg anser det stadig væk ikke som et problem.
Man kan jo altid have nogle politiske ønsker af den ene eller anden årsag, som man kan diskutere.
Men jeg betragter ikke den forældrebetaling, der er i dag, som et problem.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Sandy Brinck (S), 2003-01-21:
Ministeren kan være helt rolig, finansieringen er der.
Det er nemlig en del af Socialdemokratiets skattereform.
Og jeg skal bare bede ministeren bekræfte, at ministeren nu lige pludselig anser det for et problem, at der rent faktisk er så høj forældrebetaling, sådan at ministeren er villig til at indgå i en dialog om at få et loft for forældrebetaling på 1.000 kr.
Det vil jeg godt kvittere for, hvis det er sådan, det skal forstås.
Henriette Kjær (KF), 2003-01-21:
Umiddelbart har jeg svært ved at se, hvordan Socialdemokratiet vil skaffe finansiering til det, og det hører jo også med til historien.
Så der må komme et konkret udspil i en konkret forhandlingssituation, før jeg kan forholde mig til det.
Sandy Brinck (S), 2003-01-21:
Jeg skal blankt indrømme, at jeg synes, det er dybt skuffende, at ministeren ikke synes, at her er et problem.
Jeg tror faktisk, at hvis ministeren går ud og taler med børnefamilierne, er de ganske optaget af, at der er pasningsgaranti, men også af, at prisen for den pasning ligger på et niveau, hvor alle kan være med.
Når Pædagogisk Medhjælper Forbund rent faktisk har undersøgt det her og fundet, at der er gevaldige stigninger, synes jeg, at en socialminister må bekymre sig for, at nogle børn kan blive presset ud på baggrund af familiens økonomiske formåen.
Særlig når det er en minister, der i øvrigt slår sig op på at ville bryde den negative sociale arv, må jeg indrømme, at det er dybt skuffende, at ministeren ikke synes, at her er et problem.
Bare for at bevare lidt håb derude, skal jeg spørge, om jeg virkelig skulle forstå det sådan, at ministeren pure afviser et loft på forældrebetaling på de 1.000 kr., som Socialdemokratiet har foreslået.
Ja, så nåede vi det lige.
Ministeren sagde i en tidligere besvarelse til hr. Villy Søvndal, at det var helt og fuldt forståeligt, at kommunerne sparede på børnepasningen.
Ikke desto mindre har Nordjyske Stiftstidende i dag en artikel om priserne på børnepasning, hvor det fremgår, at man skal tjene ekstra 9.000 kr. for at kunne få to børn passet.
Det viser også, at der er en voldsom stigning, helt op til 49 pct. over de seneste 3 år.
Undersøgelsen er lavet af Pædagogmedhjælpernes Forbund, og jeg synes, at det giver anledning til at spørge ministeren, om ministeren synes, at forældrebetalingsniveauet er rimeligt.
Jeg kan godt afsløre, at i Socialdemokratiet frygter vi faktisk, at med disse priser bliver nogle børn skubbet ud på baggrund af familiens økonomi.
Vi ønsker et loft på de 1.000 kr., og med den debat, der har været de seneste dage, kunne man måske godt ønske sig, at ministeren interesserede sig lidt mere for udgifterne for børnefamilierne og lidt mindre for indtægterne til erhvervslivet.
Aase D. Madsen (DF), 2003-01-21:
Jeg er glad for, at ministeren siger, at det her er en ulykkelig sag.
Jeg håber så, at ministeren i den skrivelse, som jeg har forstået at ministeren meget hurtigt vil sende ud, også vil lægge vægt på de menneskelige sider i sagen.
Det med en bagatelgrænse osv. taler ministeren sig jo lidt væk fra.
Her drejer det sig om et dødsfald, det er en enke, der sidder tilbage, og der skal tages menneskelige hensyn i denne her sag.
Vil ministeren love, at det bliver præciseret over for kommunerne?
Pia Kristensen (DF), 2003-01-21:
Jeg synes nok, at det måske ville være en fordel at have en bagatelgrænse, så det bliver ens i alle landets kommuner.
Ved at man måske siger til kommunerne, nu kan I selv sætte den bagatelgrænse, I har lyst til, så kan det jo svinge fra kommune til kommune.
Og vi ser i mange sager, hvordan man sidder og vurderer forskelligt fra kommune til kommune, og man kunne jo frygte, hvis man ikke satte nogle faste rammer for den bagatelgrænse, at så vil det også ske i denne her type sager.
Bertel Haarder (V), 2003-01-21:
Det behøver man ikke lave forespørgselsdebatter om.
Jeg kommer også gerne i samråd, og Røde Kors giver meget gerne redegørelser for den her problemstilling.
Så lad os nu tage det helt roligt.
Det skal nok gå alt sammen.
Villy Søvndal (SF), 2003-01-21:
Det kan formentlig være lidt svært at diskutere i betragtning af det noget forsimplede univers, hr. Jesper Langballe omgiver sig med.
Nu er det jo sådan, at Dansk Folkeparti vel med hensyn til underdanighed over for USA oven i købet overgår regeringen, selv om man dårligt kan forestille sig det.
Men hvad fatter gør, er altid det rigtige. Hvis der er noget, jeg synes, der er grund til at rose amerikanerne for i forhold til tossehovederne, undskyld, Dansk Folkepartis sådan mere udadvendte folk, er det netop for det helt faste synspunkt med hensyn til mennesker af forskellig arts ret til at leve sammen, for der er man i USA fuldstændig ubøjelig over for Dansk Folkepartis demagogi.
Jesper Langballe (DF), 2003-01-21:
Med hensyn til spørgsmålet om arkiver vil jeg gøre opmærksom på, at her skal man lige passe lidt på, for der er jo ikke tale om, at man skal ophæve arkivloven. Der er jo ikke tale om, at man lige pludselig skal indføre en fuldstændig fri og åben og uhindret adgang for alle og enhver til alverdens arkiver.
Der kunne være brug for mere åbenhed, det er helt klart.
Det kan jeg være enig med spørgeren i.
Arkiverne i Danmark er alt, alt for lukkede.
Samtidig må man jo gøre opmærksom på, at den kolde krig faktisk er forbi.
De der diskussioner om Uffe Ellemann-Jensen på baggrund af udenrigsministerens betragtninger i Jyllands-Posten i dag vil jeg ikke gå ind på.
Jeg kan undre mig lidt over Uffe Ellemanns mærkværdige, pludselige hukommelsestab i Jyllands-Posten Søndag med hensyn til, om de russiske arkiver var åbne, dengang der virkelig var en mulighed for, at han kunne have sat en forskning i arkiverne i gang.
Det var de nemlig.
Men jeg understreger, at når jeg siger det her, er det ikke på nogen måde for at anfægte den meget hæderværdige indsats, Uffe Ellemann-Jensen gjorde som udenrigsminister i fodnoteperioden, hvor han viste et virkeligt mod.
Til allersidst vil jeg sige til hr. Aage Frandsens betragtninger, at der var et udtryk, man brugte under den kolde krig, nemlig den moralske ækvivalens.
Det var, når venstrefløjsfolk stod op og sagde, at det kunne egentlig være ét fedt, om vi talte om USA, eller om vi talte om Sovjetunionen, for der var egentlig sådan en moralsk ækvivalens.
De var moralske partnere på lige fod.
Sådan forholder det sig heller ikke i forhold til de rædsler, der kommer ud af visionerne om et multietnisk paradis.
Søren Søndergaard (EL), 2003-01-21:
Jeg synes, det vil være strålende, hvis der bliver undersøgt - jo mere, jo bedre - og forsket i - jo mere, jo bedre - hvad der blev sagt under den kolde krig.
Jeg synes i hvert fald også, at der skal forskes i folk, der forsvarede Sovjetunionen og diktaturet i Sovjet.
bestemt.
Men for mig er der en forskel mellem, om man går ind for demokrati eller diktatur, om man går ind for undertrykkelse
Da jeg synes, at det er det afgørende, har jeg altså den opfattelse, at når vi skal undersøge den kolde krig, så skal vi undersøge alle dem, som støttede diktatur.
Vi skal undersøge dem, der støttede diktaturet i Sydafrika, vi skal undersøge dem, der på forskellig vis understøttede Pol Pot-diktaturet i Kampuchea, vi skal undersøge dem, der udtalte støtte til Indonesien, til massakren på Østtimor, til Vietnam osv. Så er det jeg spørger: Har hr. Jesper Langballe ikke den samme opfattelse?
Eller har hr. Jesper Langballe i virkeligheden den opfattelse, at hvis massakrer er begået i det godes navn, f.eks. på Østtimor, så skal de ikke undersøges?
Så er de ikke vigtige for at forstå den kolde krig.
Det er kun, hvis de er begået i det ondes navn, at de skal undersøges.
Med andre ord: Skal det hele undersøges, eller er det kun en lille del, som hr. Jesper Langballe ønsker undersøgt?
Holger K. Nielsen (SF), 2003-01-21:
Det er fuldstændig nonsens, når hele venstrefløjen gøres til én bevægelse, der støttede Østeuropa.
Jeg kan garantere for, at forskellige danske regeringer har haft langt tættere kontakter til det sovjetiske regime, end SF har haft det.
Det har netop noget at gøre med det, som pludselig blev afværget ved, at hr. Jesper Langballe sagde, at når det drejer sig om marked og økonomi og stater, så er der sådan nogle andre normer.
Vel er der da ej.
Det er præcis noget af det, der er problemet, at man har en statsræson; man har
Jeg deler fuldstændig kritikken af Kinas politik.
Jeg er faktisk enig med Dansk Folkeparti i, at Taiwan er et mere demokratisk og sympatisk land, end Kina er, og at man bør kritisere den danske regering for ikke at gøre noget mere i forhold til det.
Jeg er fuldstændig enig i, at man er nødt til at tage den vurdering ind også.
Men det er vi da også nødt til i forhold til den kolde krig.
Læs Bo Lidegaards Kragbiografi og se, hvordan Krag gennem 1950'erne støttede, at borgerlige politikere gang på gang havde tæt kontakt til russerne.
Hvorfor?
På grund af handelspolitik, på grund af økonomi.
Se på, hvordan økonomi og handelspolitiske interesser i hele perioden er gået forud for hensynet til menneskerettigheder, og at forskellige regeringer, både socialdemokratiske og borgerlige, derfor har haft langt tættere kontakt til Østeuropa, end den demokratiske venstrefløj har haft det.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-01-21:
Hr. Jesper Langballe har ikke meget lyst til at diskutere det spørgsmål, som vi nu har stillet ham flere gange om, hvorvidt USA og USA's støtter skal måles efter en anden målestok, når det gælder menneskerettighederne, end Sovjetunionen og Nazityskland og Sydafrika.
Jeg kunne forstå, at hr. Jesper Langballe ikke havde ret meget lyst til at diskutere de krænkelser af menneskerettighederne, som fandt sted under apartheidregimet.
Ved hr. Langballe, hvor mange mennesker der blev slået ihjel dér, uden at den daværende udenrigsminister, hr. Uffe Ellemann-Jensen, rørte en finger i den anledning?
Ved hr. Jesper Langballe det?
Ved hr. Jesper Langballe, at det var VS, der stillede forslag om en undersøgelse af det sovjetstøttede diktatur i Etiopien og dets krænkelser?
Jeg kunne blive ved og blive ved og blive ved.
Og så vil jeg godt bede ham om at svare på det helt elementære spørgsmål om menneskerettighederne. Er de ukrænkelige i alle sammenhænge og til alle tider?
Gudrun Laub (V), 2003-01-21:
Jeg vil gerne sige hr. Jesper Langballe tak for denne mulighed for en debat også til gavn for de historieløse unge, hvor vi jo endda kan høre, at nogle ikke engang rigtig tror på, at der har eksisteret kz-lejre, selv om alle ved, at sådan er situationen.
Så det, jeg vil spørge om, er, om det, hr. Jesper Langballe efterlyser med denne debat, er adgang for fri forskning, sådan at der er lige vilkår, og ikke, som venstrefløjen kører frem med her, at man skal målrette den til bestemte emner, men at der er mulighed for f.eks. professor Bent Jensen til at studere frit, sådan at vi kan få klarlagt, hvad der egentlig foregik.
Der vil jeg gerne spørge, om det er perioden op til 1989, eller om det også er 1970'erne, vi her regner med til nyere historie.
Jesper Langballe (DF), 2003-01-21:
Man møder ofte en opfattelse af, at når man har kritiseret Sovjetunionen, skal man skynde sig lidt at skaffe sig et alibi ved at kritisere noget andet, der skønnes at ligge på den anden side.
Jeg kan nu moralsk oprigtig talt
ikke se nogen særlig kvalitativ forskel på apartheidregimets forbrydelser og Sovjetunionens.
Men i deres art var de da vidt forskellige og havde ikke så forfærdelig meget med hinanden at gøre.
Jeg synes, det er en underlig opfattelse, at man skal sådan skynde sig lidt at skabe en ligevægt, og når så den der besynderlige ligevægtsbetragtning bliver ført over på fuldstændig latterlige insinuationer om, at en eller anden - der blev sagt noget med min partiformand, og jeg ved ikke, om det var fru Pia Kjærsgaard, der blev hentydet til - skulle have støttet apartheidregimet, så er vi jo ude i det rene pjat, som man egentlig overhovedet ikke gider forholde sig til.
Jeg må indrømme, at med hensyn til arkivloven er jeg ikke så påklædt, som jeg burde være.
Det forekommer mig, så vidt jeg husker, at den forøgede klageadgang, der var tale om i forbindelse med arkivloven, egentlig ikke var nogen reel åbning, men nogle tekniske fiksfakserier, der ikke var vundet
Men jeg vil tage det forbehold, at jeg ikke husker sagen ret godt.