runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Peter Christensen (V), 2004-12-03:
Når fru Pernille Rosenkrantz-Theil nævner TDC-sagen, så synes jeg, det er vigtigt at være opmærksom på, hvilke typer sager der vil komme op i det nye Skatteråd, og hvilke typer sager Told og Skat skal lægge op og bede om at få en vurdering fra Skatterådets side af.
Det er sager, som har principiel betydning eller vedrører
sto re beløbsstørrelser.
Og derfor vil netop sådan nogle sager jo fortsat komme op i Skatterådet, det er der ingen tvivl om, og det er det, der er blevet præciseret.
Jeg er i øvrigt glad for, at man har fået slået fast, at det altså ikke er Told og Skat, der selv afgør, om de vil lægge en sag i Skatterådet eller ej, men at der er nogle helt klare kriterier for, hvornår det skal finde sted.
Man kan sige, at der er fem pinde – jeg vil ikke gå ind på dem alle fem – men overordnet kan man sige, at de alle sammen dækker over, at de skal have en eller anden principiel betydning, og dermed skal de op i Skatterådet.
Morten Homann (SF), 2004-12-03:
Der er jo utrolig mange ting, man kunne tage fat i i det her forslag, som jeg vil vende tilbage til i mit ordførerindlæg, men jeg synes, at der måske især er to problemer, som trænger sig på, og som jeg gerne vil høre hr. Peter Christensen om.
For det første er det jo lidt tankevækkende, at det her skatteområde får lov til at være en generalprøve på hele den øvrige strukturreform, al den stund at det træder i kraft langt tidligere.
Der vil jeg spørge hr. Peter Christensen: Ud over at det selvfølgelig er indlysende, at det endnu engang er en spareøvelse for få sparet på skatteadministrationen, hvad ser hr. Peter Christensen så som bevæggrund for, at man skal fremskynde det her projekt så voldsomt og sætte det i kraft allerede den 1. juli 2005?
Min anden hovedbekymring omkring det her er lidt i forlængelse af det, fru Pernille Rosenkrantz-Theil var inde på, nemlig hele det demokratiske og det retssikkerhedsmæssige aspekt.
Bekymrer det ikke Venstres ordfører, når Venstre sådan traditionelt lægger stor vægt på frihed og gennemskuelighed, at man får et system, hvor en lang række beføjelser, som i dag er placeret andre steder, centraliseres hos skatteministeren, og at eksempelvis udpegningen af medlemmer af skatteankenævn og vurderingsankenævn – beføjelser som i dag ligger i Ligningsrådet – bliver koncentreret hos skatteministeren, som får en fantastisk magt over skattepolitikken på denne måde?
Peter Christensen (V), 2004-12-03:
Jeg har svært ved at se, hvad der skulle være af argumenter for at vente med at gennemføre de her ændringer.
Jeg synes og håber da også, at debatten kommer til at dreje sig om: Synes vi, det er en god idé eller ej, at vi laver sådan en enstrenget organisation?
Der er min holdning helt klart, at vi opnår en masse fordele ved at skabe en enstrenget organisation, som minder om vore nordiske nabolandes.
For det, man så, var jo også, at vi altså havde en mindre effektiv organisation på grund af de to strenge.
Og hvis man er enig i det, så har jeg svært ved at se argumentet i, at man så absolut skal vente flere år på at gennemføre de fornuftige ændringer.
For det har jo intet at gøre med, hvilke andre ændringer man måtte lave i forbindelse med kommunalreformen på sygehusområdet eller andre steder, at vi nu skal foretage de her ændringer på skatteområdet.
Så det her bliver ikke mast igennem.
Der er god tid til at lave de ændringer, som vi lægger op til her, og jeg har svært ved at se, hvorfor man absolut skulle vente.
Morten Homann (SF), 2004-12-03:
Det er jo fantastisk.
Hvis man også mener, at de øvrige dele af strukturreformen er så gode, som hr. Peter Christensen giver udtryk for, hvorfor i alverden skal de så vente så længe?
Der må da være en grund til, at man lige præcis hiver skatteområdet ud og jager det igennem allerede i 2005.
Så kan jeg godt forstå, at hr. Peter Christensen sprang let hen over den anden del af mit spørgsmål, nemlig om hele demokratiaspektet.
Er det ikke rigtigt, at forslaget betyder, at en meget stor del af de beføjelser og den indflydelse, som i dag er delt bredt ud til lægmandselementet i bl.a. skatteankenævn og vurderingsankenævn og Ligningsrådet, nu samles hos skatteministeren, som uanset partifarve får en fantastisk, nærmest enevældig magt på skatteområdet?
Er det virkelig Venstres politik?
Peter Christensen (V), 2004-12-03:
Det er ikke nogen spareøvelse at lave et enstrenget system.
Det er en øvelse, som går ud på at få mulighed for i langt højere grad at bruge ressourcerne, hvor der er mest behov for dem.
Der bliver simpelt hen mulighed for i højere grad at bruge ressourcerne dér, hvor der er brug for dem.
Angående skatteankenævnene sker det jo efter indstilling fra kommunerne, sådan som det er i dag, og med hensyn til den enevældige magt, SF taler om, vil jeg sige, at skatteministeren til enhver tid vil vælge en af dem, som er blevet indstillet fra kommunerne, for det skal han.
Min kommentar er, at jeg er enig med Dansk Industri i, at det var et problem, hvis det var sådan, at Told og Skat alene skulle afgøre, hvornår en sag skal forelægges, og det er også derfor, jeg er glad for, at der er kommet nogle klare kriterier ind for, hvornår det skal ske.
Hvis en sag vil få konsekvenser for et større antal skattepligtige, hvis en sag vil vedrøre store økonomiske værdier, hvis der er tale om fortolkning af ny lovgivning, hvis det er et EU-retligt spørgsmål, eller hvis sagen i øvrigt vurderes at have stor offentlig interesse, skal den forelægges.
Der skal selvfølgelig udarbejdes en eller anden præcedens for, hvordan det kan komme til køre i praksis fremover, Men jeg synes, det er afgørende, at det bliver slået fast, at det altså ikke er styrelsen selv, der afgør, om den har lyst til at spørge Skatterådet, det nuværende Ligningsråd.
Den skal gøre det.
Margrethe Vestager (RV), 2004-12-03:
Først og fremmest må jeg konkludere, at jeg tolker skatteministerens udsagn om lønforhold på en sådan måde, at det forslag, der er fra Personalestyrelsen, ikke er det forslag, som vil blive bragt til torvs, for det vil jo netop give forskellige ansættelsesvilkår for de to medarbejdere, der kommer fra hver sin side, hvis den enes lønfremgang skal modregnes i lønnen, mens den andens lønfremgang bare bliver lagt ovenpå.
Men alt det kan vi komme tilbage til.
Jeg vil bare gerne give ministeren lejlighed til at sige, at han ser frem til udvalgsbehandlingen og også ser frem til at kunne imødekomme nogle af de bekymringer og overvejelser, der måtte være, og er villig til at indgå i en åben diskussion med henblik på, at lovforslaget kan opnå den bredest mulige tilslutning.
Når jeg synes, det er vigtigt, at ministeren giver det tilsagn, er det, fordi ministeren brugte formuleringen om, at det er det helt rigtige lovforslag.
Det signalerer ikke just den åbenhed, som man godt kunne forvente ville være ministerens indgang til en lovbehandling som den her.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2004-12-03:
Jeg bekymrer mig jo også lidt for de ansatte, og jeg kunne forstå på fru Else Theill Sørensen, at fru Else Theill Sørensen synes, at det var at gå meget langt at sikre hver enkelt medarbejder vedkommendes fremtidige arbejdsplads, men hvis vi nu har den hensigtserklæring som det ene yderpunkt og så den fulde statsgaranti som det andet yderpunkt, er der vel en række nuancer indimellem.
Jeg kunne godt tænke mig at høre fru Else Theill Sørensen, om det kunne tænkes, at Det Konservative Folkeparti satte højt, at folk bevarer de rettigheder, de har i dag til f.eks. omsorgsdage, at folk bevarer de rettigheder, som de i dag har til f.eks. pension, så vi ikke står i en situation, hvor en kvinde kan miste 10 omsorgsdage og en mand kan miste 12, og hvor vi har eksempler på pensionsområdet, hvor man kan gå hele 2.000 kr. ned i månedlig pension – 2.000 kr. om måneden ned i pension – ved at gå fra den kommunale til den statslige ordning med den strukturreform, som regeringen lægger op til.
Else Theill Sørensen (KF), 2004-12-03:
Jeg vil godt sige, at det gør jeg også; det synes jeg egentlig også at jeg lagde op til i min ordførertale.
Jeg bekymrer mig meget om medarbejderne.
Men jeg synes, det er fuldstændig urimeligt, hvis jeg som ordfører, som ikke har forhandlingsret, skal kunne garantere hver eneste medarbejder nøjagtig det samme antal omsorgsdage.
Det kunne jo være, at man fik en fordel og så måtte tåle en anden ulempe.
Jeg kan ikke alle de overenskomster udenad, og det er jeg sådan set ikke voldsomt ked af, men jeg er sikker på, at man vil gøre sig bestræbelser på, at medarbejderne bliver behandlet ordentligt.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2004-12-03:
Jamen jeg er også sikker på, at man vil gøre sig bestræbelser på at gøre det så godt, man kan.
Problemet er, at der er en ramme for, »så godt man kan«, og den ramme er sat af, at der ikke er afsat penge til at lave de her omlægninger.
Det vil sige, at hvis vi har en kommunal medarbejder, der i dag koster et i pension, koster vedkommende lidt mindre i pension, når vedkommende så flyttes over i staten.
Det er jo sådan set en fordel, når vi ved, at der er en række omkostninger forbundet ved at skulle omstrukturere.
Derfor kan jeg sådan set godt se, at man som medarbejder kan være lidt bekymret ved situationen.
Selv om man forsøger at gøre det så godt, man kan, må man bare erkende, at man ikke kunne give medarbejderne det, som man ønskede at man havde kunnet give dem, fordi pengekassen er tom.
Derfor kan man stå med alle sine gode hensigter som chef og alligevel ikke give folk de forhold, de havde før.
Det er jo derfor, at det er nødvendigt, mener vi i Enhedslisten, at der udstedes en garanti, at de ansatte bliver lovet det.
Så kan det da godt være, at man skal ind og diskutere, at hvis de får et andet gode, hvis de f.eks. stiger væsentligt i løn, at det så er o.k. at gå ned i pension.
Men man må i det mindste lave en eller anden gennemsnitsbetragtning og så sige til medarbejderne, at inden for den gennemsnitsbetragtning giver man en garanti.
Else Theill Sørensen (KF), 2004-12-03:
På trods af lidt navnelighed imellem os så vil jeg sige til fru Rosenkrantz-Theil, at jeg aldrig helt kan hidse mig så voldsomt op over de der skrækscenarier, som fru Rosenkrantz-Theil og hendes partifæller har for vane at stille med, for der er meget få af dem, der nogen sinde er blevet helt så skrækkelige, som de blev fremstillet af Enhedslisten.
Jann Sjursen (KD), 2004-12-03:
Kristendemokraterne er ikke en del af aftalen omkring strukturreformen.
Det betyder ikke, at vi sådan pr. automatik siger nej til det fremsatte lovforslag.
Vi har i forbindelse med de lovforslag, som fremover kommer til behandling i Folketinget, som skal udmønte strukturreformaftalen mellem regeringspartierne og Dansk Folkeparti, sagt, at vi vil se på de enkelte forslag.
Overordnet set
har vi tidligere givet udtryk for, at vi gerne ser en enstrenget skattestruktur og en statslig enhedsforvaltning på det her område.
Det gør jo så også, at vi dykker ned i substansen og ser på, hvordan regeringen så har tænkt sig at udmønte det, sådan at borgerne også kommer i centrum, hvilket er hensigten med regeringens to lovforslag.
Den statslige enhedsforvaltning, som regeringen lægger op til, er i høj grad baseret på en struktur, som udmøntes i 30 lokale skattecentre.
Her er vi sådan set ved det første problem for Kristendemokraterne at se ved regeringens lovforslag, nemlig antallet af skattecentre i forhold til vores geografi.
Vi synes, at det er vel få til at sikre en borgernær service, også når det gælder skatteforvaltningsmæssige spørgsmål.
Vi er selvfølgelig udmærket klar over, at skattecentrene skal spille sammen med kommunernes kvikskranker, og hvad der ellers har været nævnt, borgerservicen i de enkelte kommuner.
Andre problemer, som vi ser, er i høj grad de bemyndigelser, som skatteministeren får med lovforslagene i forhold til Skatteråd, Ligningsråd og skatteankenævn.
Jeg vil ikke repetere de bekymringer, som kolleger og ordførere tidligere har nævnt her i debatten, for så vidt angår de pågældende områder, en bekymring, som altså også deles af Kristendemokraterne, og som er temaer, som vi også vil vurdere nærmere i forbindelse med udvalgsarbejdet.
De ansattes vilkår har været nævnt.
Det er jo altid svært, når man skal lave strukturomlægninger, og så meget vil jeg give regeringen, at man måske altid kommer på kant med nogle organisatoriske spørgsmål, som ikke vedrører lovgiver som sådan, men som alligevel har betydning for, hvad man synes at man anstændigvis kan, men også her er der nogle spørgsmål, som vi gerne vil se nærmere på i forbindelse med udvalgsarbejdet, hvor vi vil se på, om det snit, regeringen har lagt op til, er rimeligt nok.
Alt i alt vil jeg såmænd blot på nuværende tidspunkt sige, at vi afventer den videre udvalgsbehandling af lovforslagene.
Vi vil gøre vores endelige stilling op, når vi får ministerens uddybende svar, ikke bare her i dag, men måske nok så væsentligt i forbindelse med det udvalgsarbejde, der forestår, for at se, om den model, regeringen har valgt for at få en statslig enhedsforvaltning, som vi jo sådan set har været enige i at det kunne være nyttigt og hensigtsmæssigt at etablere, nu også opfylder de målsætninger, som vi kan have fælles med regeringen.
Margrethe Vestager (RV), 2004-12-03:
Nu vil jeg lade spørgsmålet om løn ligge.
Når jeg tager det op, er det, fordi det er en meget konkret ting, som står åben i lovforslaget.
Der er et andet spørgsmål, som jeg synes er principielt vigtigere.
Men selv når vi har forstået det, kunne det jo tænkes, at der var ikke alene større, men måske også mindre elementer, hvor man kunne have andre ønsker.
Vil ministeren have en åbenhed over for at drøfte det, som er afklarede, fuldt forståede spørgsmål, men hvor der kan være en politisk uenighed, ikke nødvendigvis med hensyn til det generelle, men med hensyn til, hvordan tingene faktisk løses med henblik på f.eks. en hensigtsmæssig borgerbetjening og en rolig og ordentlig overgang for personalet?
Kristian Jensen (V), 2004-12-03:
Det gælder også det her skatteforslag, hvor der er lavet én skatteforvaltning.
Vi er naturligvis parat til at lytte til de ønsker, der måtte komme, men jeg vil ikke på forhånd give tilsagn om at tilslutte mig sådanne ønsker.
Det giver en bedre ligning, en mere effektiv skatteforvaltning og en bedre retssikkerhed, og dermed giver det et bedre skattesystem.
Henrik Sass Larsen (S), 2004-12-03:
Tak for besvarelsen fra ministeren.
Vi kommer til at få en diskussion om, hvorvidt vi er enige i det her med Skatterådets beføjelser eller ej.
Foreløbig er vi ikke helt enige, men det tager vi senere, så jeg går videre i spørgsmålene.
Der er et par ting, jeg lige skal spørge ministeren om.
Den ene er antallet af skattecentre.
Er det fuldstændig nagelfast?
Der kan ikke åbnes op, der kan ikke komme flere centre, det er slut, game over?
Kunne ministeren give et svar på det?
Kristian Jensen (V), 2004-12-03:
Det er korrekt, at sammensætningen af Landsskatteretten ikke er en del af kommunalreformen.
Hvad angår skattecentrene, vil jeg sige: Det har, fra aftalen om kommunalreformen blev indgået, ligget fast, at der skulle være mellem 25 og 30 skattecentre.
Det skulle der, fordi det er regeringens vurdering, at 25-30 skattecentre vil give den rigtige balance mellem på den ene side en effektiv, rationel skattestruktur med fagligt velkvalificeret personale og på den anden side en regional balance, hvor vi sikrer, at der også er en geografisk spredning af de skattecentre, der kommer.
Derfor ligger antallet, som er udmeldt, på 30 skattecentre fast, og det ændrer regeringen ikke på.
Henrik Sass Larsen (S), 2004-12-03:
Jeg kan godt forstå, hvad det er for nogle kriterier og baggrunde osv., dem har jeg set før, men ministeren har også fulgt debatten meget, og der har været deputationer hos os i Skatteudvalget og andet, og der er vel to-tre-fire områder, hvor de er meget kede af, at der bliver nogle meget store afstande.
Det ville vel ikke ødelægge hele ministerens strukturreform og forhåbentlig gode humør, hvis man nu var en anelse fleksibel og gav nogle af dem medhold.
Det kunne da være en mulighed.
For de udviser jo også en vis fleksibilitet derude, både medarbejdere, kommuner og andet.
Kunne ministeren ikke på en eller anden måde overveje at gå i dialog med de pågældende mennesker?
Kristian Jensen (V), 2004-12-03:
Når vi valgte de 30 skattecentre, så er det, fordi vi mener, at det er der, balancen ligger.
Så er det klart, at når man trækker en streg og siger, at det er 30, det er ikke 25, det er ikke 35, men 30, så vil der være nogle, der sidder og siger: Hvis de nu havde valgt 31, så havde det nok været os, de havde valgt som den næste, eller 32 eller 33 eller 34.
Jeg tror bare, at man altid vil opleve, at der er nogle, der føler, at de lige er på den anden side af stregen.
Jeg har været i Sønderborg og drøfte spørgsmålet her med de ansatte og med borgmesteren i Sønderborg.
Jeg har en dialog i gang omkring Silkeborg med at forklare, hvad baggrunden bag regeringens beslutninger er.
Jeg kender de argumenter, der er, jeg kender de holdninger, der er til, at man får for langt til et skattecenter.
Men det er vigtigt at få slået fast, at vi lægger op til en ændring af den måde, man som borger skal bruge skatteforvaltningen på, at man i højere grad og løbende vil forbedre og udvide de muligheder, der er for at bruge internettet som en kommunikationsfaktor eller de serviceskranker, borgerservicebutikker, som kommunerne vil oprette.
Line Barfod (EL), 2004-12-03:
Ministeren talte om, at der var nogle detaljer, vi kunne tage under udvalgsarbejdet.
Jeg er ikke helt klar over, hvad det var for nogle detaljer, derfor vil jeg nu alligevel tillade mig at tage fat i de ansattes vilkår, fordi de ansatte jo er helt afgørende i forhold til, hvordan forvaltningen egentlig kommer til at foregå.
Og det er vigtigt, at de ansatte har en klarhed over, hvad deres fremtidige løn- og ansættelsesvilkår er.
Ministeren talte om det her eksempel med to, der kom til at arbejde med det samme område og havde samme ansvar osv., at de ikke skulle have markant forskellige vilkår.
Det er jeg sådan set enig i.
Det kan man jo opnå på to måder: Den ene er, at den ene skal have ringere vilkår, den anden er, at den anden skal have forbedret sine vilkår.
Hvis man vælger den metode, hvor den, der kommer ind med ringere vilkår, skal have forbedret sine vilkår, så koster det jo nogle penge.
Vil regeringen være villig til at sikre, at der er de ressourcer, eller vil man følge den model, som Personalestyrelsen lægger op til, og som også kan læses ud af de kommentarer, der står i høringssvarene, hvor folk altså må regne med at få ringere vilkår, når de overgår?
Kristian Jensen (V), 2004-12-03:
De personer, der overgår fra den kommunale skatteforvaltning til den nye fusionerede skatteforvaltning, vil blive indplaceret lønmæssigt og pensionsmæssigt på samme niveau, som de er i dag.
Vi ønsker at lave et system, hvor vi sikrer, at personer, der har samme arbejdsområde og samme titel, også vil få samme lønmæssige vilkår.
Men der er ingen, der i deres lønforhold vil blive stillet ringere end der, hvor de var tidligere.
De vil blive flyttet over og modtage samme løn som tidligere.
Line Barfod (EL), 2004-12-03:
Betyder det, at ministeren kan svare f.eks. KTO i forbindelse med deres bekymringer, at de eksempler, de f.eks. har på, at der er ansatte, der vil miste 10, 12 omsorgsdage, når de flytter fra kommune til stat, vil man sikre ikke sker?
At det eksempel, de har med, at en kvindelig medarbejder fra kommunen kan risikere at komme til at miste 2.000 kr. om måneden i pension, fordi den statslige pension, hun bliver indrykket i, er ringere end den, hun ville have haft, hvis hun var blevet i kommunen, ikke sker; altså at hun bliver på det samme niveau, indplaceret i staten, men da statens pensionsregulering er ringere end den, hun ville have haft, hvis hun var blevet i kommunen, så kommer hun til at stå med 2.000 kr. mindre?
Vil ministeren garantere, at sådan bliver det ikke – at man sikrer hende, at hun får den samme pension, som hvis hun var blevet i kommunen?
Kristian Jensen (V), 2004-12-03:
Jeg kender ikke eksemplet.
Jeg ved ikke, hvilke forudsætninger det er stillet op efter, og derfor vil jeg bare sige, at den slags spørgsmål er man meget velkommen til at stille gennem udvalgsarbejdet, hvorefter vi så vil svare på de spørgsmål, der kommer ind.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2004-12-03:
Jeg skal ikke klandre ministeren for ikke at kende hele landets overenskomstsystem ned i mindste detalje – det gør jeg sådan set heller ikke selv – men når ministeren nu selv har skrevet det ind som en kommentar til bemærkningerne, så var det måske ulejligheden værd, når man nu er arbejdsgiver for en række mennesker og kommer til at være direkte arbejdsgiver for endnu flere, at man fandt ud af, hvad det betyder konkret for de menneskers liv.
Så jeg ville synes, at det var rart, hvis ministeren kunne sige, om man vælger den ene eller den anden model.
Altså hvis man ønsker lighed mellem de to medarbejdere, der kommer fra hvert sit sted og nu skal ind i én og samme enhed, skal den, der er bedst stillet, så ned på den dårligere stilledes niveau, eller skal den dårligere stillede op på den bedrestilledes niveau?
Kristian Jensen (V), 2004-12-03:
Det er sådan, at jeg ikke i hovedet kan huske samtlige høringssvar, der er kommet ind, og samtlige høringssvar, der er optrykt i lovforslaget.
Det er derfor, jeg siger, at den slags spørgsmål vil jeg anbefale at man sender over, så vi kan lave en skriftlig besvarelse af dem.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2004-12-03:
Jeg respekterer fuldt ud, at man ikke kan svare ned i alle detaljer.
Jeg kunne godt tænke mig at få en principiel holdning fra skatteministerens side.
Ministeren har sagt principielt og ikke i detaljer, at ministeren ønsker, at to medarbejdere, der arbejder i den nye organisation, skal have samme ansættelsesvilkår, og det synes jeg er fuldt ud rimeligt.
Det synes jeg er et godt princip.
Jeg vil så bare gerne have at vide, om det, man gør, er, at man siger, at den dårligere stillede skal op på den bedre stilledes vilkår, eller om den bedre stillede skal ned på den dårligere stilledes vilkår, eller om man har tænkt sig at lave et gennemsnit, som vil betyde, at den ene går lidt ned og den anden går lidt op?
Det må da være et princip, skatteministeren kan melde ud.
Det må være et princip, som skatteministeren har overvejet.
Hvis han bekymrer sig om sine ansatte, er det da selvfølgelig noget, skatteministeren må have overvejet.
Det lader det da også til i lovforslaget og i de bemærkninger, som ministeren kommer med, som lægger op til, at den bedre stillede skal ned på den dårligere stilledes niveau.
Det bekymrer selvfølgelig nogle af os, der mener, at man burde overveje at gøre det den anden vej rundt, ganske simpelt for at medarbejderne også kan have bare et gran af tilfredshed med den situation, de bliver sat i med den nye struktur.
Kristian Jensen (V), 2004-12-03:
Jeg ved, at det er vigtigt for medarbejderne.
Jeg synes, det er utrolig vigtigt, at vi giver vores medarbejdere så god og så klar besked som muligt, men jeg synes, det er lidt pudsigt, at Folketinget bruger sin tid på at diskutere en personalemæssig detalje i stedet for at diskutere hele visionen i, at vi nu laver en samlet skatteforvaltning, at vi får mulighed for bedre at ligne skatteborgere, virksomheder, at vi kan lave en mere præcis, en mere retssikkerhedsmæssigt korrekt, mere fremadrettet skatteligning.
Vi har så en lille detalje omkring personalevilkår, som er vigtig for personalet, men som i forhold til det store billede, må jeg sige, ikke er det væsentlige i det her lovforslag.
Jeg kan sige, at vi i samarbejde med Personalestyrelsen er i gang med præcis at fastlægge, hvilke placeringer der vil være for de personer, og nærmere kan jeg ikke komme det.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslagene overgik derefter til anden behandling.
Afstemning