Arne Melchior (CD), 1999-01-14:
CD hilser dette lovforslag med tilfredshed og medvirker meget gerne til dets gennemførelse.
Det kan ikke undre nogen, at vi er tilfredse, eftersom det er en direkte følge af et beslutningsforslag, som vi fremsatte i forrige samling.
Det undrer os en lille smule, at ministeren hverken i forelæggelsestalen eller i bemærkningerne har kunnet gøre opmærksom på, at det altså er et resultat af en beretning, som Trafikudvalget på foranledning af CD's beslutningsforslag afgav i forrige samling.
Hvis jeg må minde ministeren om det, så er der et lovforslag, der hedder nr. L 149, om skattefrihed for alkoholafvænning.
Det er også et
CD-initiativ fra forrige samling, men dér blev CD nævnt med hæder, da lovforslaget blev forelagt, men det har man altså glemt denne gang.
Det kan vi leve med; vores støtte bliver ikke mindre helhjertet af den grund.
Jeg har dog et par småting, jeg skal gøre opmærksom på.
Der er et mindretal i Hummelmoseudvalget - og det er ikke et helt ligegyldigt mindretal; det består af Friluftsrådet, Danmarks Naturfredningsforening, Forbrugerrådet, De Danske Landboforeninger, De Danske Familielandbrug - der gør opmærksom på, at der er noget skævt i, at kommissarius er afhængig af ministeren.
Stillingen som kommissarius er jo en avancementsstilling inden for Trafikministeriets område, og det er ikke, fordi vi mener, at hverken den nuværende eller tidligere trafikministre har misbrugt deres eventuelle instruktionsbeføjelse, altså dette forhold, at denne embedsmand er ansat af Trafikministeriet,
men det ville nok være heldigt, hvis den pågældende blev uafhængig af ministeriet
Det tror jeg ville være betryggende og ganske normalt og hensigtsmæssigt.
De Danske Landboforeninger foreslår, at vejlovens § 69, stk. 2, bliver præciseret, så der altid bliver betalt erstatning, når en ejendom får driftsmæssige gener.
Dette forslag virker umiddelbart rimeligt, og det vil vi også gerne have behandlet.
Så er der en vigtig ting: Det er således, at det kun er ejeren af et areal, der er pålagt byggelinjer, der kan begære overtagelse af ejendommen før den givne årsfrist.
Problemet består i, at mange byggeprojekter på landet slet ikke kræver byggelinjer, f.eks. hvis en vej udvides gennem en landzone.
Ministeren skriver i sin skriftlige fremsættelse, at der i bemærkningerne er givet tilsagn om, at der i alle fremtidige projekteringslove vedrørende nye hovedlandeveje vil blive fastsat lignende bestemmelser om forlods overtagelse af ejendomme, der - uden at der er pålagt byggelinjer - med stor sandsynlighed vil skulle eksproprieres på et senere tidspunkt som led i gennemførelsen af det pågældende vejanlæg.
Men det er ikke tilfredsstillende, må jeg sige til ministeren, at der lovgives gennem bemærkninger eller gennem en forelæggelsestale.
En bestemmelse om, at alle ejere af arealer, der er berørt af projekteringslove, kan begære overtagelse af ejendomme, uanset om der er pålagt byggelinjer eller ej, burde ind i selve loven.
Det vil ministeren muligvis allerede i dag kunne give et positivt tilsagn om, og en konsekvens af et positivt tilsagn ville så også være, at en sådan stramning også indføres som nr. 2 i § 35, hvorefter byggelinjer kan pålægges for en periode af højst 10 år.
Det bør være alle projekteringslove, der højst kan pålægges for en periode af 10 år, før forslaget er helt tilfredsstillende.
Så skal jeg som et kuriosum nævne, at en flertalsindstilling fra udvalget, der gik ud på, at der skulle indføres en aldersgrænse på 70 år for formænd og medlemmer af de erstatningsfastsættende kommissioner, ikke er blevet fulgt.
Det kan Tingets ældste medlem naturligvis kun fryde sig over, idet det naturligvis må være opgavens art og de pågældendes evne til at udføre opgaven, der er afgørende, og ikke deres fødselsattest.