Pia Gjellerup (S), 1998-11-20:
Vi skal i dag behandle tre beslutningsforslag.
Jeg ved ikke rigtig, om man kan sige, at de har en fælles overskrift, men de handler i en eller anden grad og måske et eller andet sted om regelforenkling.
Jeg vil indlede med at slå fast, at regeringen mener, at det er vigtigt, at de danske virksomheder har gode love og regler.
Jeg tror også, at både vi og forslagsstillerne - VK, KV, KVCD, det er sådan lidt uoversigtligt - er enige om den målsætning, at vi skal have gode regler.
Det gælder for både virksomheder og personer.
I regeringen har vi derfor også lanceret en ny strategi, der skal sikre kvalitet i erhvervslovgivningen.
Med strategien har regeringen ikke valgt at sætte ind på et enkelt område, men at sætte ind på mange områder for at sikre gode love og regler for de danske virksomheder.
Venstres og De Konservatives første beslutningsforslag er et forslag om, at vi skal oprette en dereguleringsenhed, som skal have til opgave at sikre, at love og regler ikke medfører større administrative byrder for virksomhederne end nødvendigt.
Det er måske en lidt usædvanlig begrundelse for en dereguleringsenhed, at man skal sikre, at lovene ikke medfører større administrative byrder end nødvendigt.
Det kunne jo være sådan, at en dereguleringsenhed skulle handle om at afregulere og fjerne regulering, og i så tilfælde ville det være spændende at høre om, hvad det er for nogle områder, som man fra forslagsstillernes side ville foreslå, at der skulle tages fat på.
Hvilke områder af dansk lovgivning, af dansk samfundsudvikling vil man deregulere, afregulere, bortregulere?
Jeg vil spørge på denne måde, for så vil jeg reservere mig muligheden for at komme tilbage med interessante erfaringer fra andre steder og andre tider, hvor man har sagt, at man ville det samme.
Regeringen har en strategi, der går ud på at gøre virksomhedernes dagligdag lettere gennem bedre regulering,
ikke nødvendigvis ved at fjerne regulering, men gennem bedre regulering.
Baggrunden for denne strategi er, at globaliseringen, europæiseringen kunne man også kalde noget af det, den nye teknologi og nye etiske, miljømæssige og sociale krav til virksomhederne formentlig vil øge presset for flere love og regler og i hvert fald for mere regulering, som både kan få til resultat, at vi vælger at regulere ved at lave love og regler, men også mere regulering, som fra tid til anden må inspirere os til at spørge, om der ikke er nogle steder, hvor virksomhederne kan regulere selv.
Det er det, jeg i virkeligheden ofte er stillet over for, om jeg ikke kan give et svar på.
Der er i hvert fald ugentlige ønsker fra erhvervslivet og også fra forslagsstillerne om forskellige ting, som man nu skal til at regulere.
Jeg vil bare fra de seneste uger nævne næringsbreve i forhold til fødevareforretninger.
Det var måske et sted at overveje, om det ikke kunne være hensigtsmæssigt, at erhvervene selv regulerede, levede op til nogle kvalitetskrav, som de selv stillede.
Men det var mig, der skulle give dette svar; det var ikke som udgangspunkt forslagsstillerne.
Det kunne man have ønsket.
Det havde virket mere troværdigt.
Bedre regulering går længere end deregulering, bedre regulering betyder, at vi både fjerner de regler, der måtte være overflødige, og samtidig gør det lettere for virksomhederne at håndtere de regler, som vi af forskellige hensyn ikke ønsker at fjerne.
Det gør vi f.eks. ved at ændre den måde, som virksomhederne skal administrere reglerne på, eller ved at udvikle IT-værktøjer, som virksomhederne kan bruge i det administrative arbejde.
Vi skal med andre ord søge at blive stadig bedre til at finde den nemmeste vej til målet med en regulering og en eventuel lovgivning.
Venstre og De Konservative foreslår samtidig, at vi skal oprette en særlig enhed i Statsministeriet, der udelukkende skal arbejde med denne deregulering, med regelforenkling og med at fjerne virksomhedernes administrative byrder.
Regeringen er enig i, at det er en god idé at have en særlig enhed, der kan arbejde med de her opgaver.
Derfor har regeringen også oprettet en særlig enhed, som kun arbejder med at forenkle love og regler og lette virksomhedernes administrative byrder.
Regeringen har, sådan som det nu er regeringers ret - jeg havde nær sagt pligt - ifølge grundloven, selv valgt, hvor den vil placere sin administration, og regeringen har valgt at placere enheden i Erhvervsministeriet.
I Danmark er der jo en god tradition for, at arbejdet bliver placeret dér, hvor ekspertisen er størst, og når det gælder reguleringen af erhvervslivet, så er det Erhvervsministeriet, som har den største erfaring og ekspertise med erhvervsrelevante love og regler.
Samtidig har Erhvervsministeriet en god kontakt til virksomhederne og deres organisationer.
Enheden, som er fysisk placeret i Erhvervs- og Selskabsstyrelsen, har en meget tæt kontakt til alle virksomhedernes organisationer, så regeringen er slet ikke enig i, at enheden fysisk skal placeres i Statsministeriet. Som jeg antydede før, så krænker Venstres og De Konservatives forslag principielt skillelinjen mellem den lovgivende og udøvende magt, men det generer øjensynlig ikke rigtigt.
Vi har altså i regeringen valgt at placere en enhed i Erhvervsministeriet, i Erhvervs- og Selskabsstyrelsen, og vi har valgt at satse på bedre regulering.
I det næste beslutningsforslag har De Konservative og Venstre i nævnte rækkefølge foreslået, at vi skal indføre byrdebudgetter i alle ministerier - byrdebudgetter!
Regeringen er fuldstændig enig i, at vi skal holde øje med udviklingen i virksomhedernes administrative byrder.
Det har vi faktisk også lagt et stort arbejde i, senest ved udgivelsen af rapporten »Erhvervsregulering 1997-98«.
Jeg kan til forslagsstillerne varmt anbefale denne meget velgennemarbejdede og meget spændende rapport. Det er også De Konservatives og Venstres formål at holde øje med virksomhedernes administrative byrder, men metoden, metoden!
Jeg har, ja, jeg ved ikke, om man må sige det fra talerstolen, men jeg har, ja, man kan jo sige det på forskellige måder, så jeg vil nøjes med at sige, at jeg har moret mig.
Jeg vil tillade mig at citere fra bemærkningerne: »Der kan selvfølgelig opstå situationer, hvor ny lovgivning er påkrævet«.
Så eksemplificeres det, men det synes jeg virkelig er en sætning, der vil noget: Der kan selvfølgelig opstå situationer, hvor ny lovgivning er påkrævet.
Så fortsættes der efter eksemplificeringen
: »I sådanne tilfælde er det naturligvis acceptabelt, at byrdebudgettet overskrides.«
Jeg er lige ved at sige, hvad skal vi dog med et byrdebudget?
Er det sådan, at når Venstre og De Konservative er med til at lave lovgivning, så er det, fordi lovgivning er nødvendig, og så må byrdebudgetterne gerne overskrides, men når Venstre og De Konservative ikke kan lide lovgivningen, så er det en såkaldt unødvendig lovgivning, som man ikke kan acceptere byrdebudgetterne bliver bebyrdet med? Jeg synes faktisk ikke, at det er noget godt forslag, og jeg kunne også finde på det, der var mere bastant at sige om forslaget. Det sidste beslutningsforslag, som er fremsat af Venstre, De Konservative og CD - eller også er det De Konservative, Venstre og CD - går ud på at gøre brugen af Erhvervsministeriets testpanel og fokuspaneler obligatorisk for alle lovforslag.
Jeg vil først takke for anerkendelsen af de initiativer, der deri ligger i forhold til regeringens initiativ med at etablere Erhvervsministeriets testpanel og fokuspaneler.
Det synes jeg er en anerkendelse, som vi godt indimellem kan gøre brug af.
Jeg synes, det er fint, at vi får den i denne her sammenhæng.
Regeringen er helt enig med de tre forslagsstillere i, at alle erhvervsrelevante forslag skal vurderes for administrative konsekvenser. Vi gør jo gerne det som lovgivere, at vi ser på de politiske konsekvenser, vi ser dernæst på - det har vi vænnet os til igennem mange år - de økonomiske konsekvenser. Så har vi i de senere år indført, at vi også bliver nødt til at se på, hvordan det påvirker os i omverdenen, og har set på de miljømæssige konsekvenser.
Senest har vi så i denne regerings tid sat fokus på konsekvenserne for erhvervslivet, dels økonomisk og dels administrativt.
Det er noget, vi også kan blive bedre til, men vi er faktisk godt begyndt, og det er vi bl.a. med brugen af testpanel, af fokuspaneler og brugen af den rådgivning, der ligger i forbindelse med, at man drøfter det med brancheorganisationer tæt på, så man bedst kan vurdere, hvordan forventningerne til konsekvenserne på dette område er.
Alle ministerierne bruger i dag både Erhvervsministeriets testpanel og fokuspaneler til at vurdere, til at give et bud på forventningerne til de administrative konsekvenser af lovforslag og bekendtgørelser.
Men det er jo ikke altid, at testpanelet eller fokuspanelerne er den bedste metoder til at vurdere konsekvenserne.
I nogle tilfælde er det mere hensigtsmæssigt, at ministerierne og deres styrelser selv foretager vurderingen. Når ministerierne eller deres styrelser selv foretager vurderingerne, sker det for det meste - som nævnt - i et tæt samarbejde med de relevante brancheorganisationer.
Det har den fordel, at brancheorganisationerne præcist ved, hvilke virksomheder der bliver berørt af forslaget, og derfor bliver opgørelserne mere præcise.
Samlet stiller regeringen gerne det materiale, som regeringen har gjort brug af i sin kvalificering af lovprocessen, til rådighed for Folketinget.
Det gør vi dels i lovforslagene i form af bemærkninger og bilag, dels i form af høringsbesvarelser og oversigt over testpanelernes besvarelser.
Jeg vil afslutningsvis - og det synes jeg sådan set er en meget præcis afrunding i forhold til den ambition, der ligger præsenteret fra Venstres, De Konservatives og CD's side - sige om disse tre meget bureaukratiske forslag, at de måske er det bedste bevis på, at man ikke er konstruktiv eller idérig fra forslagsstillernes side. Jeg kommer til at tænke på det brev, som Venstres ordfører, hr. Svend Erik Hovmand, sendte rundt til sin gruppe sidste år med et nødråb.
Nødråbet lød, at regeringen nu var ved at overhale Venstre i forhold til at gøre noget ved de administrative byrder, og derfor ville man gerne have nye forslag ind.
Jeg kan se på initiativerne, at man har fået nye forslag ind.
Men jeg vil sige, at de nye ideer er ikke nogle, der peger fremad mod et konstruktivt arbejde med at gøre regler bedre og byrderne lettere at bære.