runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Louise Frevert (DF), 2003-03-13:
Det eneste, jeg vil sige, er derfor, som jeg også sagde tidligere til hr. Torben Hansen, at vi vil selvfølgelig stå som garant og gøre alt, hvad der er i vores magt for at varetage de svage, så der ikke vil være nogen forskelsbehandling.
Der er jo også almene kompetencer i erhvervsuddannelserne på nuværende tidspunkt, og jeg kan slet ikke se, hvor det skulle komme ind, at der ikke er almendannende kompetencer og almen dannelse i de erhvervsuddannelser, som vil komme fremover.
Det er jo ikke det, lovforslaget drejer sig om.
Det er rigtigt, at det ligger Dansk Folkeparti stærkt på sinde, at alle unge mennesker i dette samfund kan få motion og har mulighed for at kunne få idrætsundervisning.
Nu er det jo sådan, at der aldrig nogen sinde har været rigtig tradition for at etablere denne form for undervisning på erhvervsskolerne.
Argumentet har været, at der ikke har været faciliteter til det, men det kunne der jo selvfølgelig rådes bod på.
Det er ikke et emne, der som sådan har været oppe hos forligspartierne til et ordførermøde på nuværende tidspunkt, og jeg er ked af, at hr. Aage Frandsen ikke er en del af forliget, så vi kunne have taget diskussionen her.
Derfor vil jeg lade det ligge, indtil jeg kan tage det op i forligskredsen, for jeg vil give hr. Aage Frandsen fuldstændig ret i, at det er en trist situation, at det har været sådan, at der ikke har været idrætsundervisning på erhvervsskolerne.
Det er jo fuldstændig rigtigt, at der ikke er forskel på, om man går på en almendannende uddannelse som sådan eller man går på en erhvervsskole, men som sagt må sagen altså hvile på nuværende tidspunkt, fordi hr. Aage Frandsen ikke er en del af forliget, så vi kunne tage diskussionen op.
Til hr. Carsten Hansen: Det er da helt klart, at vi vil gøre alt, hvad der står i vores magt for, at alle skal have ordentlige og ordnede forhold, og sådan som vi har set lovforslaget, giver det nogle helt andre muligheder for de unge mennesker, nemlig at de også selv kan vælge.
De vil få en anden fleksibilitet, de kan tage deres merit med, de kan stige af og stige på, og de kan få nogle andre kompetencer, så jeg kan ikke se, hvad der skulle være problemet i lovforslaget, som kun er en lille del af en større pakke.
Vi skal i gang med at forhandle fase 2, og det kan jo blive interessant på det tidspunkt.
Aage Frandsen (SF), 2003-03-13:
Da hr. Carsten Hansen har spurgt om noget af det, jeg ville spørge om, lader jeg det ligge, men jeg vil godt vende tilbage til den diskussion, vi havde for ca. 3 uger siden her i Folketingssalen om gymnasiereformen.
Dansk Folkeparti lagde stærk vægt på, at bevægelse eller idræt er en væsentlig del af en gymnasieuddannelse, og vi var nogle, der ved den lejlighed spurgte, hvorfor det kan være, at de, der måske senere skal have en akademisk eller halvakademisk uddannelse, skal have idræt, men at det ikke er forundt de mennesker, som skal være smede, bagere, sygehjælpere osv., at have idræt.
Derfor vil jeg spørge fru Louise Frevert, om det er nogle tanker, man har vundet gehør for i forhandlingerne, for jeg går selvfølgelig ud fra, at de er ført ind i forhandlingerne af Dansk Folkeparti og ikke mindst ordføreren, så det ikke kun er de »fine«, der skal have idræt, men alle unge, fordi det er sundt.
Carsten Hansen (S), 2003-03-13:
Fru Louise Frevert nævnte en masse fine ting om handleplaner osv.
Det svarer jo til uddannelsesforløbet i de nuværende uddannelser, det er der vist ingen forskel på, men jeg er da enig med Dansk Folkepartis ordfører i, at det ikke er en naturlov, at de skal vare 3½ år.
Vi så også gerne, at der var mulighed for, at de kunne vare lidt længere for dem, der er ordblinde og alt muligt andet.
Men jeg vil spørge fru Louise Frevert og Dansk Folkeparti: Vil Dansk Folkeparti stå som garant for, at man ikke sætter de unge mennesker, der ikke kan få en praktikplads, ned på 1-årige korte uddannelser, der ikke kan bruges nogen steder?
Vil Dansk Folkeparti dog ikke for en gangs skyld være med til at sikre, at kvaliteten bliver opretholdt, også for de svageste?
Og vil fru Louise Frevert være med til at sikre, at vi ikke sætter de svageste elever ned på den halve skoleydelse?
Det må vi da kunne få et klart svar på, for det er jo det, der forhandles om.
Louise Frevert (DF), 2003-03-13:
Til hr. Torben Hansen: Vi står godt i forhandlingerne, vi er med i et positivt forlig, mener vi selv, og vi har også været meget enige om, at der skal være en garanti for erhvervsrettet uddannelse.
Torben Hansen (S), 2003-03-13:
Det var jo rart at høre, at Dansk Folkepartis ordfører på lidt mere håndfast vis tog fat på de forhandlinger, man nu har gang i, sådan som vi kan forstå på det hele. Jeg kunne godt tænke mig at spørge Dansk Folkepartis ordfører, hvor man står i forhandlingerne med hensyn til uddannelsesgarantien.
Er den et ultimativt krav for Dansk Folkeparti i de forhandlinger, man er i gang med?
Så er der også hele diskussionen om de almene kompetencer.
Men dette lovforslag forsvinder brøkerne mellem de forskellige fag, kan man sige, og er selve det, at også en erhvervsuddannelse har et ungdomsuddannelsespræg, og at man har nogle almene kompetencer, noget, som ligger Dansk Folkeparti meget på sinde og er et ultimativt krav i de forhandlinger, man er i gang med?
Louise Frevert (DF), 2003-03-13:
Dette lovforslag er en del af en større pakke af justeringer af erhvervsuddannelserne.
Det har længe været et stort ønske at forbedre erhvervsuddannelserne, og dette lovforslag er en lille del af det lovkompleks, der senere vil blive fremsat om vekseludannelsesprincippet, som er fase 2. Dansk Folkeparti synes, at det længe har været tiltrængt med en fornyelse inden for dette område.
Alfa og omega for os er, at de unge mennesker får faglighed i deres uddannelse, og som lovforslaget er lagt op, kommer der en helt ny fleksibilitet, som længe har været tiltrængt, i det meget stive system.
Vi kan også være enige i regeringens intentioner om, at fagligheden skal styrkes inden for alle uddannelser - ikke fordi fagligheden ikke har været i højsædet tidligere, men på grund af måden, man har forvaltet fagligheden på over for eleverne.
Man har ikke stillet de fornødne krav og givet eleverne mulighed for selv at træffe et valg og tage ansvar
Vi synes, det er en god idé, at man bryder med traditionen for, at alle erhvervsuddannelser skal have det samme tidsforløb.
Hvis de unge mennesker medbringer kompetencer eller har specielle evner, bliver der nu givet mulighed for, at der kan tages hensyn til den enkelte elev.
Til gengæld vil man kunne tage specifikke dele af en uddannelse og bruge dem erhvervsmæssigt for på et senere tidspunkt at stige på uddannelsen igen for at videreuddanne sig.
Vi kan se en klar fordel i, at man på denne måde kan skræddersy sin uddannelse.
Der er meget struktur i dette forslag, og vi mener, at det er den rigtige vej at gå, specielt fordi der vil være helt nye muligheder for at sammensætte individuelle uddannelsesforløb på tværs af uddannelserne.
Man kan gennemføre uddannelser i henhold til uddannelsesaftale mellem elev og praktikvirksomhed, og vi er helt forvisset om, at når der er mulighed for denne fleksibilitet, vil arbejdsgiverne være yderst motiverede for at tage praktikelever.
Danske virksomheder er meget forskellige og specialiserede, og nu vil man kunne få elever, som vil være interesserede i specifikke fagretninger. Som sagt er det en fordel, at uddannelsesforløbene kan bruges med merit, som tilfældet allerede er i dag, men det vil også være en fordel, at man ikke behøver at tage en hel kompetencegivende uddannelse på 3½ år, men kan stige af og på.
Vi synes, forslaget er godt, vi synes, det giver muligheder for de unge på en hel anden måde, og at det lige netop passer til dem og til samfundet, som det udvikler sig nu.
Tina Nedergaard (V), 2003-03-13:
Det må være vanskeligt at være regering, for på den ene side efterlyser oppositionen handling, men når der så kommer et lovforslag, der faktisk viser handling, burde det have ventet, til der kunne komme yderligere handling.
Det, lovforslaget faktisk er resultatet af, er et udvalgsarbejde, som blev igangsat umiddelbart efter denne regerings tiltræden.
Det er et udvalgsarbejde, som den tidligere undervisningsminister også ville have igangsat med særlig henvisning til de problemstillinger, der var og fortsat er på det merkantile uddannelsesområde, så det er det første skridt med henblik på at finde nogle løsninger - ja, ikke engang det første, det er tredje eller fjerde skridt, siden jeg kom ind.
Det, der er afgørende, er sådan set, at vi får skabt nogle rammer for at se på den virkelighed, som eleverne og også virksomhederne står i.
Hvilke behov har eleverne for uddannelse, hvilke behov har virksomhederne, og hvilke muligheder har virksomhederne for at stille praktikpladser til rådighed?
Noget af det, som er meget positivt i forslaget, er netop, at man i modsætning til tidligere også op til faglært niveau vil kunne sammenstykke en uddannelse af forskellige elementer.
Det nye er utrolig positivt, bl.a. set i lyset af praktikpladsproblemstillingen, hvor man under sit uddannelsesforløb kan blive opmærksom på, at der ikke er behov for flere murere, men hov: Der er behov for flere konstruktører.
Aage Frandsen (SF), 2003-03-13:
Dermed har fru Tina Nedergaard jo sådan set også bekræftet, at hvis vi siger ja til lovforslaget her, ved vi sådan set ikke rigtig, hvad vi siger ja til.
Det kan blive ændret senere hen, og så får det måske et helt præcist indhold i retning af det, vi frygter, det kan bruges til, og derfor må man spørge sig selv: Hvorfor skal dette lovforslag komme isoleret set i lyset af, at man har nogle større ting undervejs? Et flertal i Folketinget har selvfølgelig ret til at gøre det, men det er også oppositionens pligt at være opmærksom på, at hvis man siger ja til forslaget her, betyder det rent faktisk, at man også har sagt ja til, at det efterfølgende kan risikeres, at man får en række discountuddannelser set i forhold til de eksisterende uddannelser.
Tina Nedergaard (V), 2003-03-13:
Med risiko for at skuffe hr. Carsten Hansen må jeg sige, at det endegyldige svar på, hvilke resultater der kommer ud af de forestående forhandlinger i forligskredsen, kan jeg ikke sige præcist.
Det, der ligger som ramme for vores forhandlinger, er det, man kan læse ud af forligsteksten, og her fremgår det også, at muligheden for at kigge på begrænsning af skolepraktikken osv. osv. indgår i de forhandlinger, vi står over for.
Det vil ikke blive sådan, at vi ikke laver alternative muligheder for de unge mennesker, der står over for at tage en uddannelse og har et ønske.
Det vil vi arbejde videre med.
Men det vil være kedeligt, hvis man af frygt for kommende ændringsforslag ligesom smider barnet ud med badevandet og siger: Den smidighed, den forenkling, det konstruktive, der ligger i det foreliggende lovforslag, vil vi ikke røre ved, for vi ved jo ikke, hvad der sker fremover.
Jeg kan sige det på den måde, at der sker ikke noget,
uden at arbejdsmarkedets parter også bliver hørt, eftersom det er nogle uddannelser, de har og også har behov for at have indflydelse på.
Carsten Hansen (S), 2003-03-13:
Jeg vil spørge, om ministeren ikke kan forstå vores bekymring, når der står direkte i lovforslaget, at der vil komme forslag til at ændre det, og når vi også ser i dagspressen, at der forhandles om adgangsbegrænsning, nedsættelse af SU og meget korte forløb, også ud over det, der er beskrevet i lovforslaget.
Det andet er: Mener ministeren, det vil gøre uddannelserne mere attraktive at sætte de unge ned på det halve af det, de får i dag af ydelser osv.?
Det kunne måske være meget rart at få det beskrevet. Så siger ministeren, at nu skal der findes en endelig løsning på praktikpladssituationen.
Javel, det er der også behov for.
Det står der ikke noget om i lovforslaget, og derfor kunne det være rart, hvis ministeren måske ville tilkendegive, at der vil komme noget, som virkelig vil løse problemet, i stedet for bare at sætte de unge ned på den halve ydelse.
Ulla Tørnæs (V), 2003-03-13:
Som jeg nævnte før, ønsker jeg at respektere, at vi i forligskredsen er blevet enige om at give parterne en mulighed for at komme med deres bud på, hvad der skal til, før vi finder en langsigtet løsning på denne problemstilling.
Derfor ønsker jeg ikke at forholde mig til nogle forslag, som er dukket op i dagspressen, da jeg ikke har haft lejlighed til at drøfte sagen med parterne, men respekterer, at parterne naturligvis skal have den tid, de har brug for for at komme med et bud til forligskredsen.
Jeg forstår, eller jeg kunne lytte mig til, at Socialdemokratiet er bekymret.
Egentlig ville jeg have større forståelse, hvis hr. Carsten Hansen var lidt ærgerlig, og jeg tror, jeg har nævnt det for hr. Carsten Hansen før.
Hvis nu hr. Carsten Hansen havde været en del af forligskredsen, havde hr. Carsten Hansen jo haft indflydelse på de ting, som hr. Carsten Hansen må stille åbne spørgsmål om heroppefra, så jeg har fuld forståelse for, hvis hr. Carsten Hansen ærgrer sig over, at man ikke blev siddende ved bordet, da vi lavede flerårsaftalen om erhvervsskolerne.
Torben Hansen (S), 2003-03-13:
Nu spurgte SF's ordfører, hr. Aage Frandsen, til idræt, og så er vi jo inde i det område, som jeg også tidligere spurgte
fru Louise Frevert til, nemlig de almene kompetencer.
Under gymnasiedebatten for 3 uger siden blev der talt meget om, at det er vigtigt, at man får mulighed for at få de almene kompetencer i gymnasiet.
Mener man fra Dansk Folkepartis side, at i de forhandlinger, man er på vej ind i, skal der holdes fast i, at en erhvervsuddannelser er en ungdomsuddannelse, hvoraf en del også går direkte på de almene kompetencer?
Og så kunne vi da også godt tænke os at vide lidt om, nu hvor der er nogle, der har talt om adgangsbegrænsning på et tidspunkt eller allerede nu, osv.: Er det noget, som Dansk Folkeparti vil støtte regeringen i?
Carsten Hansen (S), 2003-03-13:
Jeg vil sige til undervisningsministeren, at vi er også ærgerlige over ikke at være med.
Vi kan sige, at den situation, som man rent økonomisk kommer til at stå i derude, jo vil betyde, at man på trods af implementering af regeringens forslag om bedre uddannelse kommer til at mangle penge, det ved vi jo allerede fra de tekniske skoler.
I år 3 og år 4 efter den her aftale vil der blive færre penge.
Og det var altså for lidt.
Det andet er, at vi altså er dybt bekymrede over, at vi ikke ved, hvad der kommer ud af det her.
Regeringen har jo selv skrevet i sit eget lovforslag, at der vil komme ændringsforslag.
Og det er jo det, der gør, at vi ikke i dag kan tilkendegive, om vi vil være med eller ej.
Kunne jeg få et tilsagn fra ministeren om, at ændringsforslagene til loven og de ændringer, der vil komme, vil komme, inden vi er færdige med at udvalgsbehandle lovforslaget, for så ved vi, om vi køber katten i sækken, eller vi ikke gør?
Det kunne da være rart at vide fra regeringens side.
Line Barfod (EL), 2003-03-13:
Det fremgår meget klart af fru Ester Larsens svar, at formålet med det her forslag alene er rent ideologisk, at der ikke er noget som helst i det her, som man tror vil forbedre tandsundheden på nogen som helst måde for nogen i dette land.
Så forstår jeg stadig ikke, hvis det er frit valg, der er det afgørende, hvorfor de, der ønsker at blive i den offentlige tandpleje og gerne vil blive ved med at bruge de tandlæger og tandpleje, de har fået tillid til gennem mange år, så ikke kan få mulighed for det, når de er fyldt 18 år.
Hvorfor skal de offentlige tandplejere og tandlæger ikke have mulighed for at gå ind og byde på det arbejde, som private tandlæger udfører?
Aage Frandsen (SF), 2003-03-13:
Selv om ministerens replik var rettet til hr. Carsten Hansen, vil jeg godt sige, at jeg synes da, det var ærgerligt, at regeringen lavede en aftale med nogle partier, uden at disse partier dybest set vidste, hvad det var, de sagde ja til.
Det var en aftale, som stort set ikke rigtig nåede at blive forhandlet.
I forhold til alle de i øvrigt glimrende møder, vi havde om folkeskolen, var der jo stort ikke nogen møder her, og de indeholdt også andet end det, der vedrørte erhvervsskolerne.
Uanset om vi kom med eller ej, var der derimod et helt andet og ordentligt forløb i folkeskoleforliget i retning af, at det var dem, der havde forstand på det, der hele tiden skulle forholde sig til det.
Man skal ikke lade sig hundse af et Finansministerium, der lige skal have banket et eller andet på plads i den forbindelse.
Det var der nogle partier der gjorde, men det ville vi ikke være med til.
Kamal Qureshi (SF), 2003-03-13:
Jeg må sige, at jeg bare er forundret over, at fru Ester Larsen ikke kan se det socialt skæve i, at det her er et tilbud, som kun kan bruges af forældre, der har penge.
Det er jo logik for perlehøns, at hvis ikke man har penge, så kan man ikke benytte sig af det her tilbud, fordi man selv skal betale 35 pct. af behandlingen.
Så jeg kan ikke forstå, hvorfor fru Ester Larsen så ikke præsenterer det, hvis det skal være et frit valg, sådan at det i det mindste er frit valg på samme præmisser, sådan at det er gratis for de forældre, der ønsker at vælge et andet tilbud end det kommunale.
Så er der tale om et frit valg, som ikke har en social slagside.
Så kan det have nogle andre bivirkninger.
Men fru Ester Larsen må dog indrømme, at det har en social slagside, når man pålægger forældre at betale for en behandling, som de kan få gratis i det kommunale regi.
Det kan da ikke benyttes af forældre, der ikke har penge i overskud.
Hvis man havde gjort det til et gratis tilbud, så kunne der være tale om, at der ikke var en social slagside.
Ester Larsen (V), 2003-03-13:
Jeg synes, det er en ejendommelig skelnen, fru Lone Møller gør, når privatpraktiserende tandlæger bliver fremhævet som privat erhvervsliv.
Jamen det er sundhedsmedarbejdere, som udfører sundhedsarbejde.
De gør det i privatbaserede klinikker, men det er den samme ydelse, der tilbydes.
Det er den samme kvalitet.
Og det tilbud, vi giver, er nøjagtig det samme. Der er ikke tale om, at vi får ringere sundhed; der er tale om, at vi får den samme sundhed.
Det er bare udbydernes antal, der bliver øget.
Lone Møller (S), 2003-03-13:
Jeg skal sige til fru Ester Larsen, at jeg overhovedet ikke føler afsky for den private sektor.
Det må stå for fru Ester Larsens egen regning.
Men jeg føler afsky for, at vi skal bruge statskroner til at finansiere det private erhvervsliv, når vi i dette tilfælde har en ordning, som vel er den største succes på forebyggelsesområdet, som nogen sinde er set i Danmark.
Derfor vil jeg igen spørge fru Ester Larsen, om hun kan sikre mig, at vi, når vi putter statspenge over i et andet regi, så også får noget for det, mere end det, vi betaler for i dag, af sundhedspolitik.
Ester Larsen (V), 2003-03-13:
Efter vores forslag vil de skulle betale 35 pct. Det må alt andet lige give et større udsnit af danske forældre mulighed for at få et frit valg til den private tandpleje.
Og så må jeg sige til fru Lone Møller, at jeg ikke deler denne afsky for den private sundhedssektor, som jeg ligesom kunne høre i fru Lone Møllers spørgsmål.
De penge, der går fra det offentlige til tandbehandling i privat regi, går også til sundhedsbehandling.
Det er det samme tilbud, der udføres enten af offentligt eller af privat baserede virksomheder.
Det er ikke en anden behandling, det er ikke et andet tilbud, det er et sundhedstilbud af samme kvalitet, ellers ville man ikke vælge det.
Jeg kan høre, at Enhedslisten gerne vil have udvidet den offentlige service, have udvidet det offentlige tilbud.
Jeg synes, at den situation, vi er i i dag, ikke taler for, at vi skal socialisere hele sundhedssektoren og dermed også gøre tandplejen for voksne til et kommunalt anliggende.
Lone Møller (S), 2003-03-13:
Fru Ester Larsen siger, at der ikke er nogle økonomiske ændringer, og at tilbuddet vil være nøjagtig det samme.
Men kan fru Ester Larsen ikke bekræfte, at vi nu tilfører det private erhvervsliv 65 pct. tilskud fra offentlige midler til tilbud, vi i dag har i det kommunale system, sådan at vi nu bruger offentlige sundhedskroner, som vi jo ikke har for mange af, til at føre over i et privat erhverv uden at have en garanti for, at vi får en eneste forbedring, ikke en eneste forbedring.
Og så vil jeg lige spørge, om fru Ester Larsen ikke kan bekræfte, at de to steder, hvor man faktisk har haft muligheden for at lave fritvalgsmodellen, har man klart givet udtryk for, at det her er temmelig ressourcekrævende.
Derfor er jeg lidt i tvivl om, hvorfor fru Ester Larsen har den der skråsikre holdning.
Kamal Qureshi (SF), 2003-03-13:
Det er selvfølgelig lidt interessant, at fru Ester Larsen anfører, at børn ikke kan få offentlige penge til at kunne få tandbehandling.
Men jeg vil meget gerne spørge fru Ester Larsen, om hun så ikke kunne give et bud på, om forældre, der ikke har forfærdelig mange penge tilovers, ville fravælge et gratis tilbud.
Ifølge ministerens egne bemærkninger til lovforslaget benytter 99 pct. sig af det kommunale tilbud.
Den ene procent fravælger det.
Den ene procent, der fravælger det, hvilken socialgruppe tilhører den?
Er det de fattige forældre i det her samfund, der vil vælge at betale for tandbehandling af deres børn, uden at de har brug for at betale for det, men fordi de kan få et gratis tilbud, der ikke er forfærdelig mange, der har anført skulle være ringe?
Ester Larsen (V), 2003-03-13:
Om de, der vil vælge et privat tilbud frem for et kommunalt, er rige eller fattige, vil jeg ikke kunne sige noget om, men det vil være forældre, som bekymrer sig om deres børns situation, og som finder, at de måtte have en fordel ved at vælge et andet tilbud.
Det kan godt være, at fru Lone Møller aldrig har fået en henvendelse i Sundhedsudvalget.
Jeg må indrømme, at da jeg første gang i mit liv stødte ind i den situation, tænkte jeg
ikke på at skrive til fru Lone Møller, men det undrede mig såre, da mine børn skulle i skole, at jeg så opdagede, at børn var den eneste gruppe i dette samfund, som ikke kunne få en eneste krone i sygesikringstilskud til tandbehandling. Det forekom mig overordentlig voldsomt, at jeg selv skulle betale hundrede procent, hvis jeg foretrak den kommunale tandpleje, men jeg henvendte mig ikke til Sundhedsudvalget i den anledning.
Incitamentet er, som jeg har sagt, et ønske om at give større valgfrihed.
Der bliver spurgt, om det giver mere tandsundhed.
Jamen tilbuddet er nøjagtig det samme, som det har været hele tiden.
Det er hverken en udvidelse eller en indskrænkning, men det er en mulighed for at kunne vælge mellem forskellige tandlægetilbud.
Så enkelt er det.
Line Barfod (EL), 2003-03-13:
Jeg forstod Venstres ordfører sådan, at formålet og baggrunden for det her forslag var den ideologiske, at man ønsker at indføre mere privatisering, at der skal være flere private, der kan komme med tilbud til borgerne.
Så vil jeg godt høre, hvad baggrunden er for, at man så ikke også udvider den anden vej, så de borgere, der ønsker at fortsætte med at bruge den gode offentlige tandpleje, efter de er fyldt 18 år, får mulighed for det, i stedet for at de skal være tvunget til, at de kun må bruge den private.
For hvis formålet med det her er frit valg, så må det jo gælde fuldt ud, også for de borgere, der er fyldt 18 år eller hvad?
Lone Møller (S), 2003-03-13:
I samtlige 16 år, jeg har siddet i Folketinget, har jeg også siddet i Sundhedsudvalget.
Der er ingen tvivl om, at vi får mange henvendelser, rigtig mange henvendelser.
Jeg må tilstå, at jeg aldrig har fået en eneste henvendelse fra forældre, som var bekymret over, at deres børn gik i den kommunale tandpleje.
Men det kan være, at de allesammen har skrevet til fru Ester Larsen.
Det var nu ikke det, der fik mig herop.
Jeg vil gerne spørge, om fru Ester Larsen kunne give mig bare et enkelt lille bitte eksempel på, hvordan vi med det her forslag får mere tandsundhed ud af de midler, vi i dag bruger i den kommunale tandpleje.