Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-02-20:
Lad mig først sige, at jeg tror ikke, at de bånd, som allerede eksisterer mellem vore befolkninger, de enkelte danskere og de enkelte færinger, på kort sigt vil ændres, såfremt vi rent statsretligt indrettede os på en anden måde, og Færøerne herved blev en suveræn stat. Men jeg vil godt understrege, at jeg tillægger de historiske, kulturelle og familiemæssige bånd, der i dag findes mellem det færøske og det danske folk, meget stor betydning, og regeringen ser helst, at denne tilknytning fortsætter i et rigsfællesskab - gerne inden for rammerne af et moderniseret hjemmestyre, hvor der overdrages yderligere sagsområder, som det kom til udtryk i den fælleserklæring, som lagmanden og jeg udsendte fra mødet på Færøerne den 14. januar 2002.
Jeg tror heller ikke, man skal være blind for betydningen af et fælles statsborgerskab, et fælles statsoverhoved og det konkrete integrerede samarbejde, som i dag finder sted på en række områder i kraft af, at vi er ét rige.
Jeg skal blot ganske kort henvise til, at under mit nylige besøg på Færøerne udarbejdede jeg en skriftlig erklæring i fællesskab med Færøernes lagmand, som angiver positionen, holdningerne, vejen frem, og jeg har forstået, at der var bred opbakning fra færøsk side, herunder fra Færøernes landsstyre til den fælleserklæring - også fra det parti, som hr. Tórbjørn Jacobsen tilhører.
Jeg synes altså, at hr. Tórbjørn Jacobsen forsøger at stille sådan et falsk fjendebillede op af danskerne, som nogle, der absolut ikke vil give Færøerne selvstændighed, hvis Færøerne måtte ønske det.
Lad mig derfor gentage: Det fjendebillede er falsk.
Såvel den tidligere regering som den nuværende regering har klart tilkendegivet med opbakning fra et enigt Folketing, at såfremt der udtrykkes et færøsk ønske om at træde ud af rigsfællesskabet, så bliver det efterkommet.
Det er en fuldstændig færøsk afgørelse, og så er resten af diskussionen jo rent teoretisk og ren skyggeboksning.
Oprindelig er grundloven indført på Færøerne på samme måde
som i Danmark
, ved at den er givet, om jeg så må sige, af den daværende konge i 1849.
Sådan foregik det altså dengang.
Siden har vi indført, at man kan ændre grundloven ved folkeafstemninger, og da har der også været holdt folkeafstemning om grundloven på Færøerne.
Der var også folkeafstemning på Færøerne om grundloven i 1953, og derfor er det fuldstændig i overensstemmelse med den grundlov
, som altså gælder både for Færøerne og Danmark.
Det, jeg har sagt i færøsk tv, er, at det betyder, at hvis der et færøsk ønske om at træde ud af rigsfællesskabet, så skal det gennemføres i overensstemmelse med proceduren i grundlovens § 19, og den siger, at så kræver en sådan udtræden regeringens og Folketingets samtykke.
Det ligger fuldstændig klart.
Men så må jeg sige til hr. Tórbjørn Jacobsen, at det jo er en teoretisk diskussion den her, for såvel den tidligere regering som den nuværende regering har sagt, at hvis det færøske folk udtrykker ønske om f.eks. ved en folkeafstemning at træde ud af rigsfællesskabet, så er vi indstillet på at imødekomme ønsket.
Hvorfor så hele denne her diskussion?
Jeg vil godt starte med at slå fast, at grundloven har været gældende for Færøerne siden 1849.
Sådan er det.
Og som bekendt blev grundloven af 1849 ikke som sådan vedtaget ved en folkeafstemning, hverken i Danmark eller på Færøerne. Det kan også nævnes, at der, siden der i 1915 blev indført krav om folkeafstemninger ved grundlovsændringer, har været afholdt folkeafstemninger på Færøerne: i 1920, i 1939 og i 1953 om ændringer af grundloven.
Siden 1953 er det udtrykkelig fremgået af grundlovens § 1, at grundloven gælder for hele det danske rige, dvs. Danmark, Færøerne og Grønland.
Men jeg vil gerne over for spørgeren understrege, at hvis det færøske folk på et tidspunkt måtte udtrykke ønske om udtræde af rigsfællesskabet, jamen så er det naturligvis noget, både jeg og regeringen vil respektere, og jeg ved, at det bakkes op af et flertal i Folketinget.
Det er forkert, og det bliver ikke rigtigere af, at hr. Jørn Jespersen bliver ved med at gentage det.
Man mærker jo meget tydeligt den frustration, som har grebet hr. Jørn Jespersen over, at der er kommet en ny regering.
Det er ikke nogen hemmelighed for nogen, at begge regeringspartier gik til valg på, at der skulle ske en beskæring af bistanden til udlandet.
Vi sagde 1½ mia. kr.
Det er gennemført, bl.a. for at pengene skal gives til sygehusene.