Kim Behnke (FRI), 2000-10-10:
Når skatteministeren i fremsættelsestalen skriver, at dobbeltbeskatningsoverenskomsten mellem Danmark og Belgien nu skal behandles igen på grund af en fejlafstemning, synes jeg ikke, ministeren kan være bekendt at skrive det.
Jeg går ud fra som en selvfølge, at samtlige de folketingsmedlemmer, der var til stede den dag under den sag, stemte efter overbevisning.
Det burde have fået den følge, at ministeren havde lyttet til de budskaber, der blev givet i Folketinget under behandlingen, under udvalgsarbejdet osv., og det burde have haft den konsekvens, at det forslag, ministeren fremsætter i dag som lovforslag nr. L 22, var blevet ikke bare genfremsat, men ændret.
For det budskab, der er fra Folketingets flertal, som stemte nej til forslaget i sidste folketingssamling, er et budskab, som går ud på, at vi ikke kan være bekendt at behandle de pensionister, som allerede er flyttet til Belgien, allerede er bosat i Belgien, på den måde, som tilfældet bliver med vedtagelsen af denne her dobbeltbeskatningsoverenskomst.
Så alene ud fra den systematik og logik bør det beløb være højere, og den indrømmelse kan ministeren give Folketingets flertal, uden at ministeren skal genåbne forhandlingerne med Belgien. Så dette være givet som et godt råd til, hvordan ministeren denne her gang kan forvente at få flertal for sit forslag, så det ikke bliver stemt ned igen.
Med hensyn til Makedonien er der kun ros til ministeren.
Jeg opfatter forslaget sådan, at det alene gælder for personer, der bliver hjemmehørende i Makedonien, efter at overenskomsten er trådt i kraft, og det er jo endnu et eksempel på, at ministeren godt ved, hvordan det skal gøres.
I sidste samling havde vi forslaget med en dobbeltbeskatningsoverenskomst med USA.
Dér var det det samme, det gælder kun for personer, der er flyttet, efter at overenskomsten er indtrådt, og derfor ved ministeren jo godt, hvordan håndværket skal gøres, sådan at forslaget får en nem gang igennem Folketinget.
Så vi støtter naturligvis lovforslag nr. L 23.
Så er der Singapore, og der må jeg indrømme, at min umiddelbare indskydelse, da jeg læste, at lov nr. 457 af 31. maj i år ikke er blevet udnyttet, var, at jeg blev glad, for vi stemte imod, at ministeren fik den hjemmel, fordi
konsekvensen vil være store økonomiske tab, også for danske virksomheder
Men jeg synes, at ministeren skylder Folketinget en forklaring på, hvorfor den lov skulle vedtages i maj måned i år, for de forhandlinger, der nu har resulteret i en dobbeltbeskatningsoverenskomst, har jo været i gang på det tidspunkt, og hvis Folketinget skal bruges som en særlig forhandlingspression, synes jeg ikke, ministeren behandler Folketinget på en værdig måde.
Folketinget bliver bedt om at vedtage en lov, og det må være, fordi der er alvor bag, og ikke bare, fordi ministeren har brug for ekstra pondus ved et forhandlingsbord med Singapores myndigheder.
Vi mener fortsat, at forslaget lider under den fejl, at det kommer til at koste, og det kan betyde, at væsentlige - også danske - virksomheder vælger at flytte fra Singapore til andre steder, altså at der bliver skatteshopping.
Det er der ingen grund til at fremskynde.
Derfor bør forslaget fortsat ændres, sådan at de virksomheder, der har etableret sig og ønsker at eksistere under de vilkår, kan fortsætte uændret.
Det betyder naturligvis, at de stadig væk vil foretrække at betale den lavere skat i Singapore end den danske skat, men hvis alternativet er, at de nu skal udflage, flytte til andre himmelstrøg, ja, så kan det blive resultatet af ministerens uendelige jagt på at indgå dobbeltbeskatningsoverenskomster.
Lad dog disse virksomheder få glæden af, at de har etableret sig til fordel også for danske eksportmuligheder.
Med hensyn til Uganda har vi ikke noget at tilføje på nuværende tidspunkt.
Hvis der er nogle, der kommer og fortæller os, at der er problemer med den aftale, så lytter vi til dem, men som det ligger i dag, vil vi støtte det forslag.