runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Frank Jensen (S), 1998-04-01:
Når spørgeren har den tilgang, at det, der foregår her i Folketinget, generelt er lovsjusk, så er jeg ikke enig med spørgeren.
Meget af den lovgivning, der finder sted i Folketinget, har, forinden lovgivningen fremsættes, været forbundet med årelange udredninger og forberedelse af betænkninger.
Jeg kan sige, at jeg for mit eget vedkommende blot i denne uge har modtaget to store betænkninger, hvoraf den ene har været under forberedelse i 14 år, inden der kommer et lovforslag frem - det er forslaget om straffuldbyrdelse.
Hvis det er sådan, at en minister ikke på konkret forespørgsel her i salen er i stand til at sige, at man inden for en meget kort periode kommer med et lovinitiativ vedrørende et problem, som er rejst af folketingsmedlemmer, får man at vide, at man forhaler tingene.
Jeg tror, at vi i et samarbejde mellem regeringen og Folketinget også skal finde nye regler med hensyn til den tid, der skal gå, fra et lovforslag er fremsat, til der endeligt afgives betænkning, og der skal være god og rig lejlighed til, også i forhold til betænkningsafgivelserne i udvalget, at stille de nødvendige opfølgende spørgsmål til ministrene.
Men det er et samspil mellem regeringen og Folketinget og ikke et spørgsmål, man alene kan rette til regeringen.
Regeringen bestræber sig af fuld kraft og hele tiden på at sørge for kvaliteten i lovtilblivelsen på vores ansvarsområde.
Selvfølgelig kan der ske fejl, men der er også ting, som bliver trukket frem som fejl, som alene skyldes politisk uenighed, og man skal passe på ikke i forhold til offentligheden at skabe det indtryk, at Folketinget ikke passer sit arbejde, at folketingsmedlemmerne ikke er grundige.
Man skal lade være med at skyde politisk uenighed ind under sjusk og fejl.
Jeg er helt på det rene med fru Birthe Rønn Hornbechs interesse for lovtilblivelsen og kvaliteten, og jeg mistænker ikke fru Birthe Rønn Hornbech for alene at slå politisk plat på det her; det ville også ligge langt fra mine forventninger til fru Birthe Rønn Hornbech.
Det, jeg gerne vil sikre, er, at den del af lovtilblivelsen, som Justitsministeriet har med at gøre, er så god som overhovedet mulig.
Vi oplever selv, at Lovafdelingen er et serviceorgan over for de øvrige ministerier, og det er også vores forventning, at de opfatter det sådan.
Vi vil selvfølgelig gerne løbende være i dialog med de andre ressortministerier på et så tidligt tidspunkt som muligt, så vi ved fælles hjælp kan sørge for, at de lovforslag, der efterfølgende forelægges Folketinget fra den samlede regering, har den optimale kvalitet.
Svend Erik Hovmand (V), 1998-04-01:
Jeg synes, det er stærkt betænkeligt, hvis ministeren bagatelliserer dette problem.
Inden for de seneste måneder har vi jo set adskillige eksempler på lovsjusk fra regeringens side: taxaloven, gule plader-afgiften, emballageafgiften som det seneste; og der er såmænd flere på vej.
Eksemplet med, at man ikke må sælge øl og spiritus til unge under 15 år, tror jeg også vil give mange problemer.
Det skaber retsusikkerhed i vort samfund, og man kriminaliserer mange handlende på den måde her.
Derfor vil jeg godt spørge ministeren om to helt konkrete ting: Agter justitsministeren at foretage sig noget som helst for at sikre, at loven om emballageafgift overholdes?
Og spørgsmål nr. to: Hvordan vil justitsministeren have, at de handlende skal leve op til lovforslaget om, at man ikke må sælge øl og spiritus til unge under 15 år?
Frank Jensen (S), 1998-04-01:
Jeg bagatelliserer ikke noget.
Det gør jeg bestemt ikke.
Men jeg vil sige, at man skal passe på, også af hensyn til respekten for dette parlament, at man ikke kommer til at skyde politisk uenighed ind under, at der er tale om lovsjusk.
Så drager hr. Svend Erik Hovmand et par konkrete eksempler frem; lad mig starte med det sidste, det, der knytter sig til sundhedsministerens lovforslag om, at der skal være en grænse for salg af øl og spiritus til unge under 15 år.
Det tror jeg måske er et af eksemplerne mere på politisk uenighed end på, hvad det er, sundhedsministeren vil opnå her.
Sundhedsministeren og regeringen vil opnå det, at vi ikke kommer til at se, at den udvikling, der har været i, at unge mennesker, der indtager alkohol, desværre gør det, kan
man se, i en tidligere alder og måske også i et større omfang, at det problem fortsat eskalerer.
Vi er nødt til at tage den debat; vi er nødt til at tage det problem, vi har med de unges misbrug, alvorligt, også når det drejer sig om de helt unge under 15 år.
Derfor ligger der i det lovforslag, som jo har en karakter af at have et signal, også den konsekvens, at hvis politiet i forbindelse med sin almindelige patruljering finder frem til, at der er forretninger, der bevidst forsætligt overtræder lovgivningen, er der selvfølgelig også sanktioner over for det.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Anne Baastrup (SF), 1998-04-01:
Så vil jeg godt spørge justitsministeren, for vi har jo haft sagen oppe undervejs i de forskellige straffelovsændringer, som justitsministeren og forgængeren har lagt navn til, om det ikke ville være en god idé, hvis vi bad Straffelovrådet om at gennemgå straffeloven for at se, om der er bestemmelser, der skal udgå, eller bestemmelser, der trænger til en modernisering, således at straffelovsområdet systematisk blev gennemgået med henblik på at få en ordentlig sammenhængende straffelov, som også lever op til, at vi er i 1998.
Det drejer sig om brug af isolation.
Spørgsmålet om brug af isolation har jo været på debatniveauet i de sidste 30 år.
Vi kan nu forvente, at Strafferetsplejerådet snart kommer med sin endelige rapport, men spørgsmålet er af en så principiel karakter, at jeg mener, vi allerede nu bør kunne forvente, at ministeren som justitsminister har en holdning til spørgsmålet.
Jeg vil derfor spørge ministeren, om han er enig i, at der foreligger en dokumenterbar risiko for psykiske lidelser, og om ministeren er enig i, at vi skal have en klar præcisering af ansvaret, således at ingen - hverken politi eller dommere - kan afvise, at de har et selvstændigt ansvar for, hvor mange der sidder isoleret, og hvor længe der sker isolation, og om ministeren er enig i, at der naturligvis må være en maksimal grænse for længden af den konkrete isolation, og at man måske bør ændre på vilkårene for isolation. Det kunne handle om isolationsafdelinger eller andre former, der tager udgangspunkt i, at formålet med isolation i 1997 ikke er, at man skal sidde »på bekjendelse«.
Så vil jeg godt spørge - for ministeren gik lidt uden om den varme grød - er ministeren ikke enig i, at det er uacceptabelt, at det gennemsnitlige daglige belæg af isolationsfanger fra kriminalforsorgens arresthuse er steget med 14 pct. fra 1996 til 1997, og at vi stadig væk kan se sager, hvor der sidder mennesker i langt, langt længere tid end de to måneder, der er princippet for den maksimale grænse?
Er ministeren enig i, at det er uacceptable forhold, og uanset om Strafferetsplejerådet bliver enig i, at der skal være en lavere maksimal grænse eller ej, vil ministeren så alligevel arbejde for, at grænsen skal være lavere og reelt maksimal?
Frank Jensen (S), 1998-04-01:
Jeg er bekendt med de opgørelser, som også fru Anne Baastrup her refererer til.
Jeg tror, det hænger sammen med, at vi i den periode, som her beskrives, 1996-97, har haft et meget overgennemsnitligt antal fra rockermiljøet siddende i fængslerne.
I øjeblikket - og i den periode der her er tale om - har vi været oppe på at have 130 med tilknytning til rockermiljøet siddende i fængsler, mange af dem i varetægtsafdelingerne i de fire lukkede fængsler.
Og som fru Anne Baastrup godt ved, er der i den kriminalitet, vi her taler om, som er udført af rockerne, ofte flere involveret, og det kræver af hensyn til efterforskningen, at man er nødt til at isolere dem. Vi har været nødt til i disse tilfælde at placere dem - også dem, der var varetægtsfængslet - i de lukkede fængsler, fordi vi ikke kunne have dem til at sidde i arresthusene.
Vi havde dem i første omgang fordelt på 35 arresthuse.
Da de så begyndte at beskyde arresthusene med panserværnsraketter, var vi nødt til at samle dem i fire lukkede fængsler i specielt indrettede arrestafdelinger af hensyn til sikkerheden for de øvrige fanger, af hensyn til personalet.
Det har selvfølgelig givet en vækst i isolationsbehovet, fordi man ikke kunne have rockere fra det samme kompleks til at sidde og lave en koordination af deres forklaringer i retten.
Jeg er enig med fru Anne Baastrup - og det er jo vigtigt at holde fast i - at som udgangspunkt er isolationsanbringelser noget, man skal anvende med meget stor varsomhed, og det kan godt ske, at fru Anne Baastrup får ret i, at konklusionen på det bliver, at der skal være en øvre grænse for længden, inden der skal være en egentlig domstolsprøvelse, hvis der er tale om, at anklagemyndigheden finder det nødvendigt at gå til domstolene igen.
Margrete Auken (SF), 1998-04-01:
Jeg vil da godt i forlængelse af det spørge ministeren: Hvis man skiller hele rockerproblematikken ud af statistikkerne, vil ministeren så sikre, at vi får en statistik for varetægts- og isolationsfængsling, som vi kan være bekendt internationalt, for vi ligger jo meget højt?
Det vil sige, at man ser på spørgsmålet i forhold til ministerens eget udsagn om, at det er et stort problem.
Det er udmærket at give den forklaring på, at det måske er gået helt galt, men det er jo ikke det, vi har haft som problem.
Det har ikke været rockerne, som i forhold til vores brug af isolationsfængsel har været vores belastning internationalt.
Jeg vil gerne have et klart tilsagn om, at man vil gøre noget ved det - også bortset fra at rense det for rockerstatistikken.
Frank Jensen (S), 1998-04-01:
Det tilsagn kan fru Margrete Auken få her.
Jeg har givet det tidligere, nemlig i forbindelse med, at jeg tiltrådte, hvor det her var et område, som Straffelovrådet skulle komme med et udspil til.
Det mener jeg fortsat, og jeg forventer, at det kommer inden for den nærmeste fremtid.
Jeg har også tilkendegivet over for offentligheden, at der er voldsomme problemer forbundet med meget lange isolationsanbringelser, hvor man godt kan se, at den, der er ramt af isolationen, kan få en oplevelse af, at det er en torturlignende sanktion, der bliver anvendt.
Vi ved alle, at mennesket er et socialt væsen, og derfor er det en meget, meget indgribende sanktion at lave den totale isolation.
Jeg mener, at det er uomtvisteligt nødvendigt, men jeg mener til gengæld også, at man skal begrænse det mest muligt, og derfor ser jeg frem til at få Straffelovrådets betænkning og så drøfte det med Folketingets partier ud fra en målsætning om at komme længere ned - også i statistikken.
Pernille Frahm (SF), 1998-04-01:
Jeg vil gerne vide om rettesnoren om, at hver sjette varetægtsfængslet sidder i isolation, også gælder for børn og unge.
Det har ikke været muligt at få antallet frem, og det har ikke været muligt at få en statistik over, hvor mange børn og unge der sidder i isolation.
Jeg vil gerne vide, om Justitsministeriet vil sørge for, at vi får tallene, og om justitsministeren er enig i, at det er aldeles uacceptabelt at bruge denne sanktionsform over for netop børn og unge.
Frank Jensen (S), 1998-04-01:
I forbindelse med at Danmark tiltrådte FN's Børnekonvention, blev der i Folketingets Retsudvalg taget skridt til at sikre, at børn og unge skulle have nogle specielle anbringelsessteder i vore fængsler.
Der blev indrettet specielle afdelinger i Søbysøgård Fængsel, et åbent fængsel på Fyn, og på Blegdamsvejens Fængsel under Københavns Fængsler. Jeg har før valgets udskrivelse over for Folketingets Retsudvalg foreslået, at vi ser på det på ny,
fordi konsekvenserne af, at man anbringer helt unge her, ikke har været ordentligt gennemtænkt.
Det er helt unge, som vi desværre ikke har haft mulighed for at kunne anbringe i sikre sociale institutioner, fordi dér har de været, måske endda op til flere gange.
De har også begået ny kriminalitet, og derfor ender nogle af dem desværre dér, hvor det eneste anbringelsessted, vi har haft og har, er et fængsel.
Jeg er, nu efter selv at have stiftet bekendtskab med de afdelinger, og også efter at jeg har set mere succesfulde aktiviteter inden for kriminalforsorgen, hvor man har haft unge til at være i arresthus eller åbent fængsel, hvor der har været et personale, der har kunnet give dem nogle nye normer, en ny adfærd, og hvor de har kunnet opleve, at de har kunnet gøre en positiv forskel, af den opfattelse, at det er den vej, jeg gerne vil gå, når Folketingets Retsudvalg har samlet sig om en holdning til det forslag, som jeg har lagt over i Retsudvalget.
Aage Frandsen (SF), 1998-04-01:
Jeg vil så godt spørge ministeren, om ministeren ikke er enig i, at sådan har det altid været, og at det ikke er på grund af noget specielt omkring rockere.
Danmark ligger under alle omstændigheder højt, og derfor vil jeg spørge om, hvad det er, der gør, at Danmark ligger så højt, og hvorfor man har accepteret, at vi ligger så højt i forhold til andre lande.
Er det, fordi de danske politimyndigheder er dårlige til at lave deres arbejde, er det, fordi vi har opbygget en tradition med, at det hører sig til?
Er det ikke generelt - uanset alt det dér med rockere og sådan noget - helt uacceptabelt med de eksempler, vi har set hidtil?
Og er det ikke bare et spørgsmål om tid, før der sker noget, fordi antallet skal ned, næsten uanset hvad der kommer af betænkninger?
Frank Jensen (S), 1998-04-01:
Jeg har forholdt mig til den periode, som fru Anne Baastrup spurgte til, nemlig 1996-97-stigningen, som jeg mener klart kan begrundes i det meget overgennemsnitlige antal med tilknytning til rockermiljøet, som har siddet i varetægtsfængsling og dermed også ofte i isolation i de fire varetægtsafdelinger.
Som udgangspunkt er jeg enig med hr. Aage Frandsen.
Vi skal længere ned, når vi renser for rockerkriminaliteten.
Vi skal også længere ned i forhold til det niveau, som vi lå på, før vi fik den store nordiske rockerkrig i Danmark og i det øvrige Norden.
Der er mange, som i den retspolitiske debat i Danmark skaber det indtryk, at Danmark er et blødsødent land, og at vi ikke anvender indgribende sanktioner i retshåndhævelsen.
Men dér har hr. Aage Frandsen ret, for vi er blandt de lande i Europa, i verden, der bruger frihedsberøvelse allermest som sanktionsmiddel, og vi er blandt de lande, der isolationsanbringer mest.
Derfor er der god grund til den proces, som vi med et meget bredt flertal i Folketinget har sat i gang i forbindelse med indgåelse af finanslovforliget for i år, hvor vi ser på alternativer til anbringelse og ser på sanktionsmidler over for folk, der begår kriminalitet.
Det er vi i gang med at forberede, sådan at Folketinget kan drøfte det i løbet af sommeren og det forhåbentlig kan indgå i det flerårige forlig, som regeringen ønsker sig om kriminalforsorgen i Danmark, et forlig, der skal indgås til efteråret i indeværende år. Hermed sluttede spørgsmålet.
Tom Behnke (FP), 1998-04-01:
Forholdet mellem forskellige gerninger og den straf, man idømmer for forskellige gerninger, er igennem længere tid blevet diskuteret meget.
Altså strafproportionerne, hvor der er et klart misforhold mellem den straf, man giver for personfarlige kriminelle handlinger, og den straf, man giver for berigelseskriminelle handlinger, og justitsministeren har flere gange været ude og tilkendegive, at der skal gøres
noget ved det misforhold.
Spørgsmålet er nu, hvor der er sammensat et nyt Folketing, om ministeren fortsat har den holdning, at der skal gøres noget ved den her problemstilling.
Spørgsmålet er, hvad justitsministeren har tænkt sig at gøre rent konkret for at få rettet op på tingene, og hvornår vi kan forvente at se noget fra ministerens hånd.
Frank Jensen (S), 1998-04-01:
Som hr. Tom Behnke ved, så var det et område, som jeg allerede ved min tiltræden som justitsminister havde lejlighed til at gøre noget ved, nemlig i forbindelse med den samlede voldshandlingsplan, som regeringen fik vedtaget i Folketinget den 26. maj sidste år, hvor der foruden den meget store forebyggende og præventive indsats, som jo klart var det bærende i regeringens handlingsplan, også var nogle ændringer på sanktionsskalaen i forhold til den personfarlige kriminalitet.
Der er sket en stramning i forhold til den grove vold.
Der vil nu skulle sanktioneres gennem skærpede straffe ved domstolene, hvilket vi jo også har set har været udviklingen ved domstolene.
I forbindelse med den personfarlige kriminalitet har domstolene således taget til sig, at Folketinget flere gange gennem de seneste 10 år har interesseret sig for at få en ændring i deres praksis, når det drejer sig om sanktioner over for personfarlig kriminalitet.
Den er slået igennem.
Det viser de tal, som vi har fået fra domstolsområdet igennem de seneste måneder.
Så hr. Tom Behnke har ret i, at jeg stadigvæk har den opfattelse, at der skal være en bedre sammenhæng mellem vores sanktionsformer og de værdinormer, vi har i dag, som ikke er de samme, som dem vi havde i 1930, da straffeloven blev vedtaget.
Tom Behnke (FP), 1998-04-01:
Det foruroliger mig ganske alvorligt, at ministeren siger, at det er slået igennem, og siger, at ministeren har fået sin vilje, for så har ministerens ønsker ikke været særlig store.
Man kan f.eks. se i et Ritzau-telegram så nyt og frisk som fra den 13. marts, at tre mænd stjæler en bil, i øvrigt i forbindelse med at de slår et byrådsmedlem ned.
Efter at de har slået vedkommende ned, så skal han også lige have et spark i skridtet.
Senere smadrer de den stjålne bil, fortsætter i en anden stjålen bil, og da de bliver pågrebet af politiet, får den ene betjent et spark i ansigtet og får bl.a. ødelagt dele af munden.
Den anden betjent får et slag i ryggen og på skulderen, og endelig lykkes det politiet at få dem pacificeret.
Disse tre voldsmænd og biltyve fik
fra fire til syv måneders fængsel.
Det var alt, hvad man kunne nå op på dér, og det var for grove voldelige overfald på politifolk - ud over at de havde stjålet biler, ud over at de havde slået et byrådsmedlem ned.
Hvis man sammenligner det med, hvad man får for berigelseskriminalitet, så er der et andet eksempel, hvor en person har kopieret nogle pengesedler og brugt 12 af dem.
Det var hans gerning.
Han har fået 2 år og 3 måneders fængsel for det.
Hvis det er sådan, at ministeren er tilfreds med, at forholdene skal være sådan i Danmark, så vil jeg gerne have, at ministeren her klart tilkendegiver, at det var ministerens ønske, og at ministeren er tilfreds med forholdene i dag.
Frank Jensen (S), 1998-04-01:
Jeg tror, at de fleste af os, når man får tænkt det igennem, anerkender, at anvendelsen af isolation er nødvendig, og det synes jeg også lå i fru Anne Baastrups tilgang til det.
Det, det drejer sig om, er at finde nogle former, hvorunder man kan lave isolationsanbringelser i danske arresthuse eller fængsler af hensyn til den efterforskning, som skal foretages over for en passeret grov kriminalitet.
Jeg er enig med fru Anne Baastrup i tilgangen, når det drejer sig om, at der er konsekvenser forbundet med isolation af mennesker.
Det er der ofte, når den finder sted inden for kriminalforsorgens regi, og derfor er det et redskab, der skal anvendes med meget, meget stor omtanke også af vore domstole.
Det er baggrunden for, at regeringen har ønsket, at Straffelovrådet skulle se på det her område og komme med en betænkning om, hvordan vi kan indrette regelgrundlaget, så vi mindsker anvendelsen mest muligt.
Der kan ligge mange muligheder i det, som fru Anne Baastrup her beskrev i forhold til dommernes rolle og i forhold til selve domstolsprøvelsen af grundlaget for anklagemyndighedens påstande om isolation.
Der kan også ligge ting i det, som fru Anne Baastrup var inde på, i forhold til speciel indretning af isolationsafdelinger inden for kriminalforsorgen.
Det spørgsmål vil jeg vende tilbage til, når vi har fået den samlede redegørelse fra Straffelovrådet,
og jeg vil så gerne drøfte det med Folketinget.
Pernille Frahm (SF), 1998-04-01:
»Hvor mange procent af de private lejemål anser ministeren for at være for dyre i forhold til kvaliteten?«
Frank Jensen (S), 1998-04-01:
Politidirektøren i København har over for mig oplyst, at Københavns Politi ikke er i besiddelse af oplysninger om, at somaliere med bopæl i Danmark eller andre personer skjuler illegale flygtninge. Men nærpolitiet på Nørrebro i København har i det seneste år i det daglige arbejde haft kontakt med 2-3 somaliere uden opholdstilladelse.
I disse tilfælde er de pågældende personer blevet overgivet til Den Centrale Politiafdeling hos Rigspolitichefen, som forestår den videre sagsbehandling.
Og Politidirektøren har generelt oplyst, at i de tilfælde, hvor der opstår mistanke om kriminelle handlinger, indleder Københavns Politi sædvanligvis en undersøgelse med henblik på at få afklaret, om der er grundlag for at gøre et strafferetligt ansvar gældende.
illegale somaliske flygtninge med at opholde sig ulovligt her i landet
De behandlede sager har vedrørt udlændinge, der for vindings skyld har bistået andre udlændinge med via Københavns Lufthavn ulovligt at indrejse i Danmark eller med at rejse videre til et andet land, hvortil de pågældende udlændinge ikke lovligt har kunnet indrejse, men der har ikke været tale om, at herboende somaliere har været involverede i menneskesmugling.
Politidirektøren har endelig oplyst, at man har iværksat en undersøgelse af, om de oplysninger, der er refereret i den konkrete artikel, som der er henvist til i begrundelsen for spørgsmålet her i dag, giver grundlag for at indlede en strafferetlig efterforskning.
Jytte Andersen (S), 1998-04-01:
Det er sådan, at ifølge gældende regler kan udlejer i visse tilfælde fastsætte lejen til et beløb, der er højere end den omkostningsbestemte leje.
Det er blevet muligt, fordi der for 2 år siden trådte en ordning i kraft - i øvrigt en ordning, der blev vedtaget med regeringspartiernes, Enhedslistens og SF's stemmer - og den ordning går ud på, at hvis man skaber forbedringer, der svarer til 1.500 kr. pr. m2 eller til 170.000 kr. i alt, er det muligt at afgrænse og forhøje huslejen.
Men det, der kan være tale om - og det synes jeg vi skal drøfte uden i øvrigt at ændre på principperne om den omkostningsbestemte husleje -
er, om den ordning, vi lavede i fællesskab for 2-3 år siden, kan gøres bedre, forstået på den måde, at man måske ikke alene skal forholde sig til, om det er en investering af en bestemt størrelse, men at lejlighedens samlede kvalitet også skal være af en sådan størrelsesorden, at vi kan være sikre på, at den ordning, som jeg har indtryk af at man er nogenlunde tilfreds med, kan komme til at fungere endnu bedre.
Det er alene det, diskussionen går på, ikke at ændre de grundlæggende principper om den omkostningsbestemte husleje.
Keld Albrechtsen (EL), 1998-04-01:
Jeg har også læst de formuleringer, som ministeren henviser til, og jeg må konstatere, at på baggrund af nogle ret luftige betragtninger om, at der nok vil være stabilitet, konkluderer regeringen på side 15 i rapporten - for nu at gå
lige så konkret ind i det, som ministeren gør - at det forventes, at euroen bliver en stærk valuta
Den konklusion drager regeringen af analysen.
Og lidt længere nede på side
15 konkluderer regeringen, at der fortsat kan forventes et vist rentespænd i forhold til euro-området, altså mellem den danske rente og renten i euro-området.
Og derfor vil jeg spørge ministeren, om det ikke er en kendsgerning, at fagøkonomerne er dybt uenige om begge spørgsmål, både om, hvorvidt det bliver en stabil valuta, og om, hvorvidt der bliver et rentespænd.
For man kan jo rent faktisk godt forestille sig, at den danske rente vil falde til under den rente, der vil være gældende i euro-området, hvis det bliver et meget ustabilt område.
Pernille Frahm (SF), 1998-04-01:
Jeg vil gerne supplere spørgsmålet ved at spørge, om det ikke hermed er blevet bekræftet over for ministeren, at det er et politisk valg, når man ikke i denne publikation har medtaget de økonomiske eksperters udtalelser, der dels advarer imod at gå ind i euroen, dels mener, at det er bedst for Danmark at blive ude, og dels mener, at det er aldeles betydningsløst, om Danmark er med eller ej.