runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Keld Albrechtsen (EL), 2000-03-29:
Der er naturligvis ingen, som kan gå imod, at der skal føres en bedre kontrol med midlerne, som kommer fra Unionen.
Det er aldrig lykkedes at få kontrollen til at fungere.
Omfanget af svig med EU-midler fortsætter stort set uanfægtet år efter år.
uanset alle programerklæringer og uanset hvor mange kommissioner, der falder i den anledning.
Desværre er der ingen grund til at tro, at gennemførelse af sådanne foranstaltninger, som vi her taler om, vil føre til nogen som helst ændring af det forhold.
Det er der intet der tyder på, for tilskyndelsen til svig ligger indbygget i selve den måde, disse støtteordninger er opbygget på.
Derfor kan man ansætte kontrollanter fra nu af og til dommedag, mængden af EU-svig vil fortsætte uanfægtet, så længe disse besynderlige, bureaukratiske ordninger vedblivende er opbygget på den måde, de er.
Derfor må jeg sige, at vi er dybt skeptiske over for, at man så bryder med nogle fundamentale principper, og det gør man jo i den her sammenhæng, selv om der er en dansk retskendelse, for det, man nu indfører, er jo om ikke et forbundspoliti, så dog det, at Unionen får regulære statsmagtsbeføjelser.
Og man kan så godt sige, at i og med at der er et krav om dansk dommerkendelse i tilfælde af uenighed, så er der altså stadig væk danske myndigheder, som har indflydelse på tingene.
Der er stadig væk en dansk domstolskontrol, men det er altså en del af den glidebane, der peger frem mod den situation, hvor unionsmyndigheder får det, man har kaldt operative beføjelser.
Vi ser jo den samme udvikling i Europol-diskussionen
osv., osv
, og hvis det her fortsætter med at udvikle sig, og mængden af svig vil jo fortsat være til stede, så vil man se en udvikling, hvor Unionen antager en stadig mere statslig karakter.
Elementet af statsmagt vokser altså dag for dag i den union.
Det kan man så være tilhænger af, hvis man er føderalist, og det er der jo nogle, der er nu om dage.
Jeg er det ikke, og derfor må jeg sige, at jeg er dybt skeptisk over for den her lov.
Enhedslisten kan, uanset hensigten, som er god nok, tilsige den mange kritiske bemærkninger på dens vej fremover, og jeg kan ikke garantere, at vi vil stemme for den.
Ole M. Nielsen (KRF), 2000-03-29:
Ja, vi må jo konstatere, at vi lever i en verden, hvor kontrol er bedre end tillid, så vi kan selvfølgelig gå ind for det lovforslag her om, at tingene skal kontrolleres.
Men det, jeg synes er lidt interessant og gerne vil spørge ministeren om, er: Hvad sker der, hvis der er lande, der ikke får det her implementeret inden den 16. oktober eller senest den 16. oktober?
Inden da der skal en retskendelse til, for at man kan lave de her kontrolbesøg.
Hvad sker der, hvis ikke man kan opnå den retskendelse i andre lande syd for os?
Altså vi er jo helt sikre på, at vi er de bedste her i Danmark.
Det er jo specielt dem sydpå, der ikke er så gode, det ved vi jo sådan pr. definition.
Det synes jeg faktisk vi skulle være lidt opmærksomme på.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-03-29:
Nu er der så en helt principiel diskussion, som egentlig burde være taget, dengang man behandlede den her sag i Folketingets Europaudvalg.
Dér burde man have drøftet det for åbne døre.
Men det er så demokratispørgsmålet i det.
Dette her bliver jo vældig bureaukratisk og meget dyrt, og en masse embedsmænd skal rejse lange strækninger, og domstole skal give kendelser og dit og dat, og effekten ved vi jo godt bliver meget begrænset.
Og det, jeg egentlig godt vil spørge ministeren om, er: Har ministeren en forestilling om, hvad nytteværdien er af de enorme offentlige midler, man nu sætter i sving her?
Og det er jo skatteydernes penge, selv om de først har været rundt om Bruxelles.
Jeg må indrømme, at jeg godt vil vide - men det må vi så vende tilbage til under udvalgsarbejdet - hvad det her i virkeligheden koster i forhold til, hvad man forestiller sig at få ud af det.
Egil Møller (DF), 2000-03-29:
Lovforslaget lægger op til, at udenlandske embedsmænd skal have mulighed for at komme og kontrollere danske virksomheder.
Jeg ved ikke, om ministeren kan svare mig på, hvorvidt en tilsvarende ordning er gældende andre steder i lovgivningen, at udenlandske embedsmænd har ret til at komme på kontrolbesøg i Danmark.
Pia Gjellerup (S), 2000-03-29:
Jeg vil ikke vove mig ud i eksemplificeringer på det sidste spørgsmål fra hr. Egil Møllers side.
Men det er jo sådan et spørgsmål, som vil være velegnet til udvalgsbehandlingen.
Til hr. Keld Albrechtsens »bureaukratisk«, »rejser«, »domstole« osv. vil jeg sige: Det bliver såmænd ikke så bureaukratisk.
Der er tale om, at vi under alle omstændigheder har interesse i at få kontrolleret, at ting overholdes, at de regler, vi vedtager, overholdes, og det er da glædeligt, at man både i EU og i Danmark har lagt et præcist og ordentligt grundlag under: Hvad er rettigheder, hvad er pligter, hvad er proces, hvad er fremgangsmåde?
Det er jeg meget tilfreds med at EU har gjort.
Og det er det, vi kan gøre i EU-regi, og det er derfor, jeg tror, at vi var meget positive hele vejen rundt til procedureforordningen, men det kan være, jeg erindrer galt.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-03-29:
Jamen ministeren må ikke være i tvivl om, at Enhedslisten går ind for en stærk kontrol med de midler.
Men lad os nu få opklaret i udvalget, hvad det her kommer til at koste, og hvad man kan forvente af konkrete resultater fra disse udsendte folk fra Bruxelles.
Frode Sørensen (S), 2000-03-29:
Ved denne her lejlighed behandler vi et forslag, som er vokset ud af de indstillinger, der kom i regeringens redegørelse om den finansielle sektor fra december 1999.
Det er jo sådan, at den 1. januar 2000 blev tilsynet med Dansk Landbrugs Realkreditfond overført til Finanstilsynet på linje med alle andre realkreditinstitutter, men lovansvaret forblev hos Fødevareministeriet.
Og der er jo ikke noget unaturligt i, at DLR egentlig ønsker fuldstændig ligestilling med de øvrige kreditforeninger eksempelvis også med mulighed for omdannelse til aktieselskaber eller fusion, og der er vi helt enige i, at det kan være mest hensigtsmæssigt nu at overføre DLR til realkreditlovgivningen, og herefter kan lov om Dansk Landbrugs Realkreditfond ophæves.
Da kapitalkravene i realkreditloven er skrappere, end de er i DLR-loven, får DLR en overgangsordning på 10 år, hvor instituttet kan medregne en aftrappet andel af den ikkeindbetalte garantikapital som supplerende kapital.
Aftrapningen vil foregå lige netop over 10 år, hvorefter reglerne er som for de andre realkreditinstitutter.
En anden ting, som denne lovgivning medfører, er, at DLR fremover kan udlåne til andre end til landbrug og beslægtede virksomheder, det vil altså sige til parcelhuse eksempelvis, men dér skal man hæfte sig ved, at nye aktiviteter med udlån på de andre områder end de traditionelle skal kapitaldækkes efter de regler, som gælder for udlån efter realkreditloven.
Men Socialdemokratiet kan anbefale lovforslaget, og vi ser frem til en hurtig udvalgsbehandling.
Pia Larsen (V), 2000-03-29:
Venstre ser dette lovforslag som et led i harmoniseringen af den finansielle sektor, og det er en naturlig følge af ophævelsen af DLR's monopol, som Folketinget gennemførte sidste år.
Ligesom regeringen ser vi ingen grund til, at DLR skal være anderledes end andre realkreditinstitutter, det vil sige, at de har de samme kapitalkrav m.v. og de samme muligheder for at give lån.
Vi ser derfor positivt på, at DLR får mulighed for at yde lån inden for alle ejendomskatagorier frem for kun at yde lån til ejere af ejendomme, der anvendes til landbrug og gartneri, skovbrug og lignende jordbrugsmæssig virksomhed.
Lovforslaget medfører en øget konkurrence ved DLR's overgang til realkreditloven, idet DLR fremover kan yde realkreditlån inden for alle ejendomskatagorier.
Vi ser imidlertid en øget konkurrence som en klar fordel, der ikke mindst er til gavn for kunderne.
Lovforslaget medfører naturligvis en række økonomiske og administrative konsekvenser, men det må alle parter acceptere, hvis DLR ønsker at overgå til realkreditloven.
Derfor kan vi tilslutte os lovforslaget, og vi vil gå
positivt ind i udvalgsarbejdet.
Egil Møller (DF), 2000-03-29:
Jeg vil godt starte med at bakke SF's ordfører op i kritikken af manglende høringssvar.
Jeg har også gentagne gange herfra efterlyst som noget naturligt, at vi har dem i så god tid inden første behandling som overhovedet muligt. Når vi nu ser på dette lovforslag, er det en naturlig opfølgning af, at man ændrede lovgivningen inden for DLR's område, for nu kommer så også DLR ind under realkreditloven.
Dansk Folkeparti støttede i sin tid denne liberalisering, som vil øge konkurrencen inden for realkreditformidling.
Dette lovforslag, som tager stilling til forskellige overgangsordninger,
kan vi derfor i Dansk Folkeparti støtte.
Sonja Albrink (CD), 2000-03-29:
Jeg skal også på CD's vegne tilkendegive, at vi kan støtte det foreliggende lovforslag.
Det er helt naturligt at lade Dansk Landbrugs Realkreditfond have de samme muligheder og komme ind under de samme muligheder som andre realkreditinstitutter
, så et klart ja til forslaget.
Morten Helveg Petersen (RV), 2000-03-29:
Og det er også et ja fra Det Radikale Venstres side.
Når hr. Ole Sohn snakker om, at det her er begyndelsen til enden, som han forudsagde på et tidspunkt, ja, så er det jo rigtigt, men udgangspunktet er altså, at man fra DLR's side selv har udtrykt ønske om at blive underlagt de samme muligheder, som gælder for andre institutter under realkreditloven.
Så et ja fra radikal side.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-03-29:
Enhedslisten er imod dette forslag.
Vi ønsker at bevare Dansk Landbrugs Realkreditfond.
Derfor gik vi i sin tid også imod ophævelsen af DLR's delvise eneret til at yde lån til landbrugsejendomme inden for 70 pct. af ejendomsværdien.
Når vi fortsat gerne vil bevare DLR, er det ikke mindst, fordi de er undtaget fra at skulle følge EU's bankdirektiv. Den status giver efter vores mening bedre muligheder for at yde lån i forbindelse med omstilling af dansk landbrug,
f.eks. forsøg med jordrentebrug, eller mere lempelige lånevilkår i forbindelse med typer af landbrug, vi gerne ser fremmet, f.eks. naturligvis inden for økologi, små husdyrbrug eller blandede husdyrbrug.
Der har man ikke godt af at komme ind under EU's bankdirektiv.
Ved at omdanne DLR til et almindeligt realkreditinstitut mister vi et instrument, der kunne have været nyttigt, ikke mindst når vi tager strukturudviklingen i landbruget, som den raser i dag, i betragtning.
Man afskriver sig støt og roligt de instrumenter, som man havde tilbage til at forsøge at påvirke en markedsliberalistisk udvikling
, og derfor går vi imod dette forslag.
Ole M. Nielsen (KRF), 2000-03-29:
Vi ser lovforslaget her som en uomgængelig nødvendighed og en følge af den beslutning, vi traf sidste år, som vi ikke var glade for, hvor man trak tæppet væk under DLR's oprindelige eksistensgrundlag.
Så når DLR selv ønsker det her, kan vi kun tilslutte os forslaget og må konstatere, at det er så en epoke i dansk landbrugs finansiering, der er løbet til ende, men det er der måske heller ikke så meget grund til at græde over.
Sådan er tingene i hvert fald.
Vi synes, at det er helt fint, at DLR får chancen for at konkurrere på lige vilkår.
Ole Sohn (SF), 2000-03-29:
Og i det ligger der også, at vi ser positivt på lovforslaget om, at EU-Kommissionen kan kontrollere, om de statsstøttemidler, der bliver givet, også bliver forvaltet på den rigtige måde. Jeg vil gerne spørge ministeren, om lovforslaget skal forstås sådan, at man ikke kan forestille sig nogen situationer, hvor Kommissionen foretager kontrolbesøg, uden at danske myndigheder adviseres og bistår under kontrolbesøget.
Det synes jeg er lidt væsentligt at få afklaret.
Jeg kunne måske have tilegnet mig den viden, hvis jeg havde læst alle høringssvarene og sådan noget, men eftersom jeg ikke er ked af at indrømme, at jeg ikke har det, så stiller jeg spørgsmålet her i stedet for.
Men som udgangspunkt ser vi altså positivt på lovforslaget.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-03-29:
Når man helt bevidst ønsker en bestemt ting, skal man sige det rent ud til Folketinget og til vælgerne og lade være med at fremstille det, som om det er noget uafvendeligt.
Først træffer man en beslutning, og derefter kan man så ikke gøre andet end at følge op med yderligere skridt ned ad glidebanen.
Sådan kan man jo ikke fralægge sig ansvaret.
Man har helt bevidst ønsket at ødelægge de muligheder, der var, og det synes jeg så man må sige, som det er.
Så skal man ikke stå her og lade, som om det sådan er tyngdeloven eller et eller andet, der tvinger Folketinget til at træffe de beslutninger.
Ole Sohn (SF), 2000-03-29:
Da vi i sidste samling behandlede lovforslag nr. L 49 om Dansk Landbrugs Realkreditfond, undrede jeg mig meget over, at de partier, som har stået fadder til den lov, det særlige regelsæt for Landbrugets Realkreditfond, Det Radikale Venstre og Venstre, nu har sadlet om og syntes, det var helt fint, at man ændrede status for Realkreditfonden.
Jeg har genlæst en ordførertale, der sagde, at det blev begyndelsen til enden for Dansk Landbrugs Realkreditfond.
Og ja, nu kan jeg så bare sige: Hvad sagde vi?
For det, der sker, når man nu lader Dansk Landbrugs Realkreditfond omfatte af de almindelige regler, lovgivning om realkreditinstitutter, ja, det er, at de kommer til at konkurrere på lige vilkår.
Det kan man selvfølgelig sige er fair nok, men den status, de havde inden for landbrugsområdet, forsvinder, og de er nødt til at fusionere.
Og derfor forstår jeg godt, sådan som forløbet har været, siden vi behandlede L 49 i sidste samling, at Dansk Landbrugs Realkreditfond siger: Jamen vi har ikke anden mulighed, vi er nødt til at være omfattet af de samme regler.
Og i løbet af et år eller to er de garanteret også fusioneret med et andet, og så er den epoke i dansk lovgivning eller i dansk landbrugs historie en saga blot.
Men eftersom det nu er virkeligheden af sagens gang, ja, så vil SF ikke modsætte sig lovforslaget.
Vi er positive over for det.
Men jeg vil godt benytte lejligheden til at sige, som jeg har gjort det et par gange til erhvervsministeren, og som jeg også ønsker at sige til økonomiministeren og den fungerende økonomiminister, at jeg faktisk synes, at det er, for at sige det meget mildt, noget uanstændigt, at regeringen ikke ser mere alvorligt på at sikre lovkvaliteten, end at man den samme dag, som vi har en førstebehandling af et
lovforslag,
Det er ikke en rimelig måde at behandle Folketingets medlemmer på og de ordførere, som skal forberede sagsbehandlingen, og jeg kan simpelt hen ikke forstå, at man ikke bare kan gøre sådan, som der er givet tilsagn om i forbindelse med lovkvalitetsarbejdet: at i samme moment, man fremsætter lovforslaget, så fremsender man høringssvarene.
Det burde være en fast procedure.
Det tog et par lovforslags kritik på Erhvervsministeriet område, indtil det blev løst, og nu håber jeg også, at det bliver løst på Økonomiministeriets område.
Ellers må jeg bede vicestatsministeren tage det op på højeste plan i regeringen, sådan at vi kan få en klar melding, at vi kan få tid til at forberede os ordentligt.
Vi har meget travlt som folketingsmedlemmer, og vi håber også, vi kan få den service fra ministeriets side.
Jann Sjursen (KRF), 2000-03-29:
Kristeligt Folkeparti kan tiltræde det her forslag fra regeringen, som jo løser nogle af de praktiske problemer, der kan være omkring det politimæssige samarbejde som følge af den Øresundsforbindelse, som vi har været imod.
Jeg forstår, at hr. Søren Søndergaard mener, at man skal overveje andre praktiske løsninger på problemstillingen, og det kunne man selvfølgelig også.
Så må jeg sige, at en af måderne at løse tingene på var måske ved at lave en rundkørsel midt på broen, sådan så det svenske politi kunne returnere på den måde, men det anser vi fra Kristeligt Folkepartis side ikke for at være muligt.
Og derfor har vi altså ikke noget imod, at regeringen efter en indgået aftale med de svenske myndigheder nu ønsker at tilvejebringe et selvstændigt lovgrundlag med henblik på at gennemføre denne her dansk-svenske aftale.
Så på trods af, at vi ikke har været tilhængere af Øresundsforbindelsen, som den er udformet, så kan vi fuldt ud tilslutte os dette forslag fra regeringens side i dag.
Pia Larsen (V), 2000-03-29:
Da heller ikke Venstres ordfører, hr. Svend Erik Hovmand, kan være til stede, skal jeg på Venstres vegne redegøre for vores stillingtagen.
Dette lovforslag er endnu et godt eksempel på, hvad EU-samarbejdet kan føre til.
Her drejer det sig om at kontrollere statsstøtte og at give Kommissionen mulighed for sammen med de enkelte landes myndigheder at gå ud på stedet for at kontrollere. Det er ærgerligt, at det er nødvendigt, men det er til gengæld glædeligt, at procedureforordningen klart fastslår myndighedernes forpligtelse til at indhente en retskendelse, inden man kræver adgang til private ejendomme og virksomheder.
Det kunne vi lære meget af i Danmark.
Til trods for grundlovens bestemmelser om ejendomsrettens ukrænkelighed har vi i Danmark omkring 120 love med undtagelser herfra, hvor myndighederne i mange tilfælde kan kræve adgang uden dommerkendelse, men med politiets bistand.
Vi siger ikke, at det ikke kan være nødvendigt i helt særlige tilfælde, men vi synes, at det er gået for vidt herhjemme.
Og netop på denne baggrund er EU's initiativ glædeligt; det kan vi som sagt lære meget af.
Ole M. Nielsen (KRF), 2000-03-29:
Jamen jeg takker for belæringen fra en mere erfaren kollega.
Jeg synes egentlig ikke, vi er det parti, der sådan er berygtet for bare at løbe med udviklingen.
På mange måder er vi jo egentlig helt »out of time«, sådan at vi prøver at stå imod en gang imellem.
Vi tilsluttede os ikke lovforslag nr. L
49 sidste år, men det gjorde man; så er det her konsekvensen, og der er ingen vej tilbage.
Det må vi bare konstatere.
Så derfor, altså hvis vi går imod, hvis man ikke fik vedtaget det lovforslag her, så kunne DLR ikke overleve.
Det er jo konsekvensen.
Og det synes vi sådan set DLR skal.
Vi synes, at DLR har gjort et godt stykke arbejde igennem årene, og jeg har dyb respekt for det arbejde, man har gjort.
Så da et flertal i Folketinget har ønsket at fjerne det oprindelige grundlag og man ønsker et andet grundlag at arbejde under, så synes jeg, at vi skal støtte det.
Anne Baastrup (SF), 2000-03-29:
SF kæmper ikke mod vindmøller.
Vi tager udgangspunkt i virkeligheden og agter at deltage i løsningen af de problemer, det danske samfund her og nu står over for.
Der er tilsyneladende et problem med Schengenkonventionen, som ikke kan løse de særlige problemer, der måtte opstå på den nye grænse mellem Sverige og Danmark, og så er vi i SF parate til at se på en løsning.
Så vidt jeg kan se af bemærkningerne, er problemet, at man forventer en del spirituskørsel over broen, som naturligvis skal kunne standses af den politimand, der observerer problemet, uanset om det er en dansker, der standses af svensk politi, eller en svensker, der standses af dansk politi.
SF's indfaldsvinkel til det kommende udvalgsarbejde er derfor, at vi skal have afdækket, hvordan aftalen konkret vil blive fortolket.
Der er, så vidt vi kan se, ingen lille eller stor forbrydelse, der ikke kan forfølges af det svenske henholdsvis det danske politi.
Det må derfor også give anledning til, at vi under udvalgsarbejdet får afdækket, om de oplysninger der udveksles mellem de forskellige politietater, er beskyttet af de sædvanlige regler.
Vi skal have styr på, hvordan retssikkerheden er sikret, og vi skal have styr på forholdet til grundloven.
Men vi er altid lidt mistænksomme, når Justitsministeriet bruger så mange ord på at forklare, at grundloven er overholdt. Omvendt er det vel næppe det store, der ligger i det her lovforslag og i den grundlæggende aftale.
De fleste svenske politifolk gider næppe forfølge en beruser for sjov.
De vil nok straks ringe til dansk politi og fortælle, at der er en, der er på vej.
Så vi går til udvalgsarbejdet med fortrøstning og en vis portion skepsis.
Peter Skaarup (DF), 2000-03-29:
I Dansk Folkeparti skal vi kvittere for, at regeringen tager stilling til, hvad der skal ske, når nu Øresundsforbindelsen åbner her i år.
Jeg skal ikke komme ind på lukkeloven i dag, men det kunne jo være en af de ting, som man også skulle overveje lidt, når nu forbindelsen åbner.
Men det er ikke det emne, vi skal snakke om her. Jeg vil dog sige, at vi i Dansk Folkeparti er meget skeptiske over for den måde, som man har lagt det her frem for Folketinget på. Vi kan godt se, at der er nogle problemer, som skal håndteres, men vi er bl.a. bekymrede for det, der står på side 2, hvor man netop siger, at set i lyset af det særlige behov for politimæssigt samarbejde i forbindelse med Øresundsforbindelsen indeholder det her forslag regler, der i et vist omfang går videre end Schengenkonventionens regler om grænseoverskridende politisamarbejde. Grundlæggende var vi i øvrigt imod Schengensamarbejdet
Hvorfor går man videre, og på hvilke områder går man videre i det her forslag i forhold til Schengensamarbejdets regler?
Så nævner man i forslaget
, at det kan være vigtigt, at en forfølgelse af en forbryder, en bankrøver, eller hvad det nu kan være for en røver, kun maksimalt må gå 25 km ind i forhold til Øresundsforbindelsen, altså f.eks. ind på dansk territorium
For at oprette en ny grænse bare 25 km inde, hvor svenskerne så må ophøre med at optage forfølgelse, gør jo ikke muligheden for at fange den kriminelle nemmere.
Det gør bare, at den kriminelle kører de 25 km ekstra, og så kan man alligevel ikke få fat i vedkommende.
Dér kan man lige så godt, hvis det her er en praktisk foreteelse, bevare de grænser, som vi har i dag.
Der er jo i øvrigt en grund til, at man i sin tid har valgt at lægge de grænser, hvor de nu er, både til Sverige og til Tyskland.
Vi var også modstandere af, at man lod tyske politibetjente agere på dansk jord, som man gjorde tidligere og gør lovligt i dag.
På samme måde er vi modstandere af, at man lader svenske betjente agere politibetjente her på dansk jord.
Vi mener ikke, det er den rigtige måde at gøre det på.
Jeg kunne også godt tænke mig at høre justitsministeren, om man har overvejet spørgsmålet om spiritusmisbrug blandt bilister.
Hvis man nu forestillede sig, at en svensk politibetjent skulle anholde en person i Danmark for spiritusmisbrug, altså en højere promille end den tilladte, skal man så bruge den svenske eller den danske promille?
Der er jo forskel her.
Og tilsvarende med en dansk politibetjent, der anholder en person over den svenske grænse oppe på Øresundsforbindelsen, hvilken promille skal man så bruge?
Det vil medføre nogle koordinationsmæssige problemer, som vi ser
er alvorlige, og derfor synes vi ikke, at man skal begynde at gå ind over grænserne og agere politibetjent.
Vi tror på, at det er en dårlig idé, og at man skal beholde den grænse, vi har i dag, nemlig mellem Danmark og Sverige, her på Øresundsforbindelsen.
Per Kaalund (S), 2000-03-29:
Må jeg ikke spørge hr. Peter Skaarup
Hvad f.eks. med folk, der uretmæssigt bevæger sig på broen?
Der er jo blot tale om ganske almindelige ordinære politiopgaver, som det vel er naturligt, at svenskere løser, hvis svensk politi er i nærheden, og aftalen er jo så tydeligt begrænset.
Men mit gode spørgsmål er: Skal den svenske patruljevogn bare køre forbi et uheld, hvor der måske er kvæstede personer, trafikstandsninger og lignende, og så afvente, at en dansk patruljevogn kommer frem, som først skal til Sverige og derefter runde og så ud på broen?
Tom Behnke (FRI), 2000-03-29:
Dansk Folkeparti skal jo have lov til at have den indstilling
til forslaget, de nu har lyst til, men i forhold til det praktiske problem kunne jeg godt tænke mig at høre, hvordan Dansk Folkeparti så ser det løst. Hvis ikke man må forfølge ind over broen og standse på den anden side af broen, hvordan skal man så sikre sig at kunne standse nogen?
Forestiller Dansk Folkeparti sig, at vi skal genoprette grænsekontrollen mellem Danmark og Sverige, som jo blev nedlagt for adskillige år siden?
Forestiller man sig, at der skal være bomme på tværs af broen, således at myndighederne kan lukke broen og tjekke og kontrollere alle dem, der skal hen over broen?
Eller hvordan forestiller man sig, man vil løse problemet?
For det er fair nok, at man er imod, men hvad er løsningen så?