runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Hans Christian Schmidt (V), 2004-02-26:
Jeg vil starte med at svare på det første omkring antallet af svin.
Det er sådan, at jeg finder det helt uacceptabelt, at man ikke overholder de regler, der jo gælder for alle efter miljøbeskyttelsesloven, både landbrug og industri.
Og jeg forventer klart, at der bliver skredet ind fra kommunerne, og jeg forventer klart, at man bliver politianmeldt.
Sådan er tingene, og sådan er tilstanden.
Man tæller nu op på alle i stedet for det, som man gør i dag, hvor det jo ikke er alle, der bliver optalt hvert år, men det sker nu.
Alle, der er godkendelsespligtige, og det er godt og vel 600 ejendomme, bliver talt op, og så må vi se, hvordan tallene ser ud.
Det får mig til at sige, at efter de oplysninger, jeg har, så ved vi godt, hvad antallet af svin er i Danmark, fordi det opregnes på en anden måde.
Det er dér, hvor man kommer ind og har Danmarks Statistik og slagteriet osv., men man ved ikke, på hvilke ejendomme de produceres, og det er det, der er problemet.
Det er selvfølgelig helt uantageligt, for så påvirker det miljøet på en måde, som vi ikke kan kontrollere, og det er jo klart utilfredsstillende.
Martin Lidegaard (RV), 2004-02-26:
Tak for redegørelsen.
Jeg har to spørgsmål til ministeren.
Det første er: I de sidste uger har vi jo desværre meget klart set, at vi ikke har styr på, hvor mange svin der egentlig er i staldene i Danmark.
Ministeren er jo selv gået forrest, hvad jeg er glad for, og har sagt, at nu må vi have styr på, hvor mange der egentlig er, og at vi må sikre, at kommunerne får styr på det, og vi må måske også forhåbentlig hæve straffen for at overtræde de bestemmelser, der er. Men det giver mig sådan en lidt usikker følelse af, hvor mange svin der egentlig er i Danmark. Kunne det ikke være motivation for, indtil vi får styr på administrationen af det her, at sige: Så udsteder vi altså ikke flere tilladelser, for vi risikerer at udstede dem, om man så må sige, på et falsk grundlag?
Det andet spørgsmål er lidt i samme dur.
Vi ved, at om føje år skal vi leve op til et vandrammedirektiv, som sandsynligvis vil stille skrappere krav til mere af vores vand end dem, vi selv stiller i dag, havde jeg nær sagt.
Det vil sige, at vi kommer til at skulle købe de her tilladelser tilbage om 5 år eller risikerer det i hvert fald.
Er det ikke noget, der indgår i ministerens overvejelser?
Keld Albrechtsen (EL), 2004-02-26:
Nu er jeg nødt til at sige til hr. Eyvind Vesselbo, at jeg synes simpelt hen ikke, at han hører, hvad jeg siger.
Det syntes vi at vi skulle have i dag, og derfor opretholdt vi beslutningsforslaget.
Der er i øvrigt også et yderligere beslutningsforslag, fremsat af De Radikale, Socialdemokratiet og SF, og det har man også opretholdt.
Men vi ønskede på den anden side ikke at fremkalde en konfrontation.
Vi ønskede at sende det signal, at vi fortsat ønsker at forhandle.
Det kan hr. Eyvind Vesselbo åbenbart ikke forstå logikken i.
Jeg synes, at logikken er krystalklar: Vi ønsker en offentlig debat, men vi ønsker ikke en konfrontation, for vi vil gerne undersøge mulighederne for at opnå et forlig med regeringen.
Jeg kan ikke sige det klarere, men det er måske mine talegaver, som ikke rækker til hr. Vesselbos niveau.
Jeg kan altså ikke komme det nærmere.
Eyvind Vesselbo (V), 2004-02-26:
Det er nok helt forkert af mig at tænke, at hr. Keld Albrechtsen kunne være med i et eller andet taktisk spil.
Det ville ligge hr. Keld Albrechtsen meget fjernt.
Det, der jo er pointen her, er, at vi har stået, og hr. Keld Albrechtsen har selv gjort det, og diskuteret et element i vandmiljøplan III, nemlig en afgift.
Da kvælstof netop er det centrale, er det, at jeg ikke helt kan forstå, hvorfor hr. Keld Albrechtsen ikke trak det her beslutningsforslag, netop for at være konsekvent i sin holdning om, at vi ikke skulle debattere tingene.
I øvrigt taler hr. Keld Albrechtsen om en kampafstemning.
Nu er det op til hr. Keld Albrechtsen at komme med et forslag til vedtagelse, som vi kunne stemme om.
Det havde hr. Keld Albrechtsen jo ikke behøvet, og derfor var det op til hr. Keld Albrechtsen, om det her skulle have været en god, saglig debat.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-02-26:
Jeg har jo samme synspunkt som hr. Vesselbo, at det er godt
også at få debatten i det åbne rum, hvor alle kan følge med, og derfor syntes jeg, det var udmærket stadig væk at have det forslag.
Det, jeg sagde, men det hørte hr. Vesselbo åbenbart ikke, var, at vi ville undgå, at vi i dag skulle til at have
en kampafstemning her i Folketingssalen, hvor vi ikke kunne blive enige, hvor noget måske blev forkastet og noget blev vedtaget, så forhandlingerne brød sammen.
Så ville det ikke være muligt at nå længere med de forhandlinger, som jeg godt vil kvittere for at hr. Vesselbo har medvirket til at jeg også blev indbudt til.
Det var altså den afstemning, vi ikke ønskede i dag.
Det er ikke tiden at tage den afstemning, for vi ville sende det signal til ministeren, at vi gerne vil forhandle.
Det har hr. Vesselbo simpelt hen fejlopfattet.
Jeg tror, at hr. Vesselbo tror, der foregår et eller andet underligt taktisk spil eller manøvrering eller sådan noget, men vi er oprigtige mennesker, der mener det, vi siger.
Eyvind Vesselbo (V), 2004-02-26:
Jeg er ikke i tvivl om, at hr. Keld Albrechtsen har en god vilje, og det er jo også derfor, at jeg hele tiden har foreslået hr. Keld Albrechtsen, at Enhedslisten skulle med i forhandlingerne om vandmiljøplan III.
Men jeg synes, det virker lidt hult, når hr. Keld Albrechtsen står her og debatterer vandmiljøplan III.
Det er jo faktisk et element i vandmiljøplan III, vi debatterer.
Er det så ikke lidt hult, når hr. Keld Albrechtsen siger: Jeg trak denne forespørgsel, fordi jeg godt ville vise min gode vilje?
Havde det ikke været en konsekvent handling så også at trække det her forslag, for det er jo faktisk en del af de forhandlinger, som foregår? Jeg kan se, at hr. Keld Albrechtsen nikker.
Er det sådan, at hr. Keld Albrechtsen ikke nåede at trække det her forslag eller ikke kunne få lov til det, eller hvad?
Det vil jeg godt lige høre.
Martin Lidegaard (RV), 2004-02-26:
Det vil næppe komme bag på nogen, at vi i Det Radikale Venstre ligesom Enhedslisten er stærkt optaget af at få kvælstofudledningen i Danmark bragt ned.
Jeg kan sige helt generelt, at vi er meget opsatte på at få fastsat en bestemt procentsats, et bestemt måltal for nedbringelse af kvælstofudledningen, og vi er meget åbne over for at diskutere, hvilke virkemidler der skal benyttes for at nå dette faste mål.
Derfor vil vi slet ikke afvise noget, men vi vil omvendt heller ikke på nuværende tidspunkt binde os til en bestemt løsning.
Hvis jeg skulle prøve at indkredse det lidt, kan jeg sige, at der er jo ingen tvivl om, at det at bruge en balanceafgift har nogen charme i sig i den forstand, at man giver den enkelte landmand et incitament til at indrette et så godt husdyrbrug som muligt og virkelig optimere forholdene.
Vi ved, at der er meget stor forskel på, hvor godt de forskellige landmænd gør det.
Der er virkelig rum til forbedring hos mange, og det vil de få et meget direkte incitament til ved en sådan balanceafgift.
Det, jeg umiddelbart kunne frygte, eller det, der kan være faremomentet i det, er, at man får indført en dobbeltregulering.
I dag har vi i og for sig et ganske glimrende normsystem.
Det er faktisk det, der har fungeret bedst i den forløbne vandmiljøplansperiode, og vi skal passe på, at vi ikke får indført en bureaukratisk dobbeltregulering for landbruget.
Derfor vil vi være meget optaget af at kigge på, om en sådan balanceafgift kan lægges direkte i forlængelse af de regnskaber, som landmændene laver i forvejen, og om det giver mening at benytte et sådant redskab i stedet for almindelig normregulering, hvis man overhovedet vil indføre en mere generel regulering, eller der hellere bør satses på efterafgrøder.
Der er mange muligheder, og hermed har jeg indikeret nogle af de fordele og ulemper, der er ved dem.
Det har vi svært ved at tro har sin rigtighed, men vi undersøger det og kigger på det, for hvis det er rigtigt, vil jeg medgive, at det er meget voldsomt.
Spørgsmålet er så, om det er afgifter, der er den bedste måde at kontrollere det på.
Hvordan vi i det hele taget skal opfylde vore Kyotoforpligtelser her i Danmark, er der mange rigtig gode bud på.
I Det Radikale Venstre mener vi, at en kombination af energibesparelser og afgifter kan spille en væsentlig rolle sammen med indførelse af mere vedvarende energi.
Kristen Touborg (SF), 2004-02-26:
Jeg er meget enig med Enhedslistens ordfører i, at der er regler for staldene.
Men jeg er også enig i den hentydning, jeg synes der var i Enhedslistens ordførers melding om, at de regler ikke er nær gode nok, og jeg kan godt tilføje, at de bliver tilsyneladende overhovedet ikke overholdt.
Der er et meget langt skridt endnu, inden de ting er på plads.
Vedrørende græsarealer, der holdes fri af afgiften: Det, hr. Keld Albrechtsen sagde, er jo rigtigt, men sagen er jo også, at det ikke kun er et spørgsmål om, at arealerne holdes fri.
Det er også et spørgsmål om, at i det industrialiserede landbrug, hvor dyrenes gødning bliver omsat til gylle, giver selve det forhold, at man kan passe bedre på kvælstof og ammoniak, når dyrene er på stald, et incitament til, at landmændene vil beholde f.eks. køerne på græs.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-02-26:
Vi kan jo gå dybere ned i det senere, men jeg vil bare sige, at det ligger i vores tankegang, at man ikke skal tage græsarealerne med.
Såkaldt fikseret kvælstof skal ikke være med i det, der skal være afgift på, fordi der skal tilskyndes til, at man har græsarealer og et større sædskift og dermed også dyrene ud på markerne i stedet for, som hr. Touborg var inde på, at man får problemer med dyrevelfærden, fordi de bliver stablet op hele året rundt inde i staldene. Det er vi meget opmærksomme på, og afgiftsmodellen løser faktisk et stykke hen ad vejen problemet, fordi den tilskynder til større græsarealer.
Det er noget teknisk, som jeg gerne vil drøfte nærmere med hr. Touborg, og jeg tror, jeg vil være i stand til at overbevise hr. Touborg om, at det faktisk vil være til fordel for dyrevelfærden.
Så vil jeg bare tilføje, at ud over de ting, der ligger i vandmiljøplanen, har vi jo også regler om staldenes indretning i den øvrige landbrugslovgivning.
De regler er langtfra gode nok, det er et helt kapitel for sig selv, og jeg er enig med hr. Touborg i, at de regler skal gøres langt bedre.
Men jeg vil godt advare imod, at vi blander det alt for meget sammen med vandmiljøplanen, for så tror jeg, vi hverken får vandmiljø eller dyrevelfærd.
Kristen Touborg (SF), 2004-02-26:
Da SF's ordfører, hr. Jørn Jespersen, ikke har mulighed for at være til stede her i aften, skal jeg give udtryk for SF's holdninger til sagen
: SF er positiv over for formålet med beslutningsforslaget, men vi er noget tvivlende over for den model med afgift på kvælstoftabet, som Enhedslisten lægger op til.
Vi synes, at konsekvensen af en balanceafgift kan være vanskelig at overskue.
Jeg vil godt allerførst sige, at grønne regnskaber er et godt redskab og et godt element, og jeg kan kun anbefale, at man anvender det.
Men det behøver ikke nødvendigvis at blive koblet sammen med et balanceregnskab.
Vores betænkeligheder ved balanceregnskabet går på, at hvis det er sådan, at landmanden får en stor økonomisk gevinst af at industrialisere husdyrbruget mest muligt, er vi noget nervøse for, om ikke den forbedring, man kunne opnå for miljøet, ville komme til at gå for meget ud over bl.a. dyrevelfærd.
Jeg vil nævne et enkelt eksempel: Hvis man har en malkekvægsbesætning, vil det sandsynligvis være en økonomisk fordel for bonden at beholde malkekøerne inde hele året, fordi man dermed bedre kan indkapsle det ammoniakudslip og det kvælstofudslip, der ellers ville komme, når køerne går rundt og klatter ude på græsmarken i sommervarmen.
Det er jo dejligt at se på, og det er jo rart for køerne, men det er selvfølgelig ikke så rart for bondens pengepung, hvis det er sådan, at det koster penge, hver gang det foregår. Der er også problemer med dybstrøelse.
Der behøver jo ikke at være noget galt i, at Enhedslisten og de allerstørste svinebaroner har de samme holdninger til en sag, men jeg har det nu altid sådan, at når de store svineproducenter støtter en sag, tænker jeg lige en gang mere over, om det nu også kan være til gavn for den almindelige befolkning og de almindelige bønder, at man kører ad den vej.
Det er sådan noget, vi gerne vil have med i overvejelserne.
Så vil jeg godt sige, at sådan som vi kender kvælstofreguleringen nu efter vandmiljøhandlingsplan II, er den jo bureaukratisk.
Men den virker egentlig rimelig godt, og man kan faktisk skrue på knapperne, hvis man ønsker det. Man kan altså godt ændre normerne og ændre de forhold, der er gældende i dag, så vi mener, man skal være noget forsigtig med at ændre strategi midt i vadestedet.
Vi vil gerne diskutere punktafgifterne på kunstgødning, som er begrundet med energiforbruget og naturbelastningen ved udvikling af produktionen.
Vi vil naturligvis diskutere beslutningsforslaget, men jeg har altså her udtrykt SF's forskellige bekymringer i forbindelse med de afledte ting, der kan ske ved at indføre denne balanceafgift.
Jørn Dohrmann (DF), 2004-02-26:
Jeg synes, det er flot, at man gerne vil forhandle videre og ikke opgiver på forhånd; det har jeg fuld respekt for, og det synes jeg er rigtig godt.
Men samtidig bliver jeg lidt forvirret, når det er sådan, at jeg kan læse på Ritzau, at der ligesom er afgivet en musketered: Alle skal stå sammen omkring det, og hvis bare én ikke er med, bliver der ingen aftale.
Jeg mener selvfølgelig, at hvert parti må gøre op med sig selv, hvor langt man kan gå.
Jeg tror også, at når det kommer til stykket, er hr. Keld Albrechtsen enig i, at man skal gøre op med sig selv, og derfor vil jeg godt sige, at vi vil i hvert fald blive ved forhandlingsbordet så lang tid som overhovedet muligt - ja, indtil vi bliver præsenteret for et eller andet, vi overhovedet ikke kan være med til.
Men jeg mener altså, det er for tidligt at give op på nuværende tidspunkt, og jeg har forstået, at det er også det, hr. Keld Albrechtsen vil signalere.
Det tager jeg i hvert fald positivt imod, og jeg håber at se hr. Keld Albrechtsen ved forhandlingsbordet, også næste gang vi skal have et fællesmøde.
Line Barfod (EL), 2004-02-26:
Jeg har forstået, at De Radikale støtter forslaget, men gerne vil have det bedre, men omvendt også accepterer nogle af de argumenter, som også andre partier har været fremme med i debatten om, at vi jo ikke kan garantere, at der så ikke er nogen, der bryder loven.
Det undrer mig lidt, at De Radikale bruger det argument for, at man ikke vil støtte en tilladelsesmodel, som går noget længere end det her, for det argument bruger De Radikale jo ikke, når de ellers har været med til at indføre stramninger, som da man f.eks. i forbindelse med terrorpakken indførte, at hvis folk laver en indsamling til frihedsbevægelser rundtomkring i verden, så de kan risikere at komme i fængsel.
Der har man ikke ment, at det var for vidtgående, selv om det selvfølgelig også kan omgås af et sådant forbud.
Det undrer mig, at man, når vi kommer til store erhvervsinteresser, så ikke også vil gå så langt, som man overhovedet har mulighed for, for at begrænse våbentransporter.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2004-02-26:
Jo, men fru Elisabeth Arnold ved jo alt om, at det lovforslag her selvfølgelig er fremsat med min godkendelse som Venstres ordfører, og jeg står ikke og forhandler om ændringer i lovforslaget her fra Folketingets talerstol
Jeg vil også være sikker på, at fru Elisabeth Arnolds udgangspunkt, det hun bygger sin skepsis og ønsker om ændringer på, er det samme som mit, og at det svarer til virkeligheden, for så må vi jo snakke om det.
Det er altid betænkeligt at spærre unge mennesker inde, men det er ikke helt sikkert, at fru Elisabeth Arnold ved, hvordan det er i det praktiske liv, når man står med en mindreårig på stationen sent om natten, og hvor der ikke er andre muligheder.
Elisabeth Arnold (RV), 2004-02-26:
Det er klart, at hvis det drejer sig om tvangsindlæggelse, så er det jo der, endestationen er, i hvert fald i første omgang i forbindelse med den enkelte episode
Men jeg vil gerne spørge, om Venstre vil være med til at få en eller anden form for indberetningsordning eller en overvågning af præcis denne aldersgruppe, for jeg mener faktisk, at detentionsanbringelse er et ganske voldsomt skridt, også fordi der jo med jævne mellemrum, altså med års mellemrum, sker et dødsfald i detentionen.
Og det er altså politiets ansvar.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2004-02-26:
Jeg må igen sige, at jeg betragter dette lovforslag som en nogenlunde kodificering af den praksis, der er.
Der kan jo være tilfælde, hvor man står med børn, som typisk vil blive kørt hjem eller vil blive anbragt, men at man ikke lige kan anbringe dem - jeg har selv været med til at tvangsindlægge børn på 14 år - og hvor skal man så gøre af dem?
Men jeg tror, at mange af de ting, hvor der kan være betænkeligheder i nogle politiske partier og er betænkeligheder i nogle høringssvar, vil blive mindre dramatisk, når vi får en nøjere beskrivelse af det praktiske politiliv.
Elisabeth Arnold (RV), 2004-02-26:
Jeg synes, Venstres ordfører kom meget hurtigt igennem problemerne med detentionsanbringelse.
Jeg vil derfor gerne spørge fru Birthe Rønn Hornbech, om hun er fuldstændig uden betænkelighed ved, at politiet får lovhjemmel til at indespærre unge mennesker på helt ned til 12 år i detentionen.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2004-02-26:
Nu må jeg sige, at hvor meget lufthavnsmyndighederne tiltager sig beføjelser, hvor meget de egentlig kan - vi kan jo bare lade være at gå op i flyveren - ved jeg ikke præcis, så jeg mener ikke, at vi skal sammenligne.
Det, jeg bare konstaterer er, at borgerne jo affinder sig med, at der er den kontrol i lufthavnen, og at vi bliver set efter.
Men jeg vil helst ikke foretage den sammenligning, fordi det er frivilligt, om man går op i en flyver. Politiet må naturligvis have nogle andre magtbeføjelser end et lufthavnspersonale, som formentlig også har ordrer til at tilkalde politiet.
Men lad os prøve at få det afdækket, hvis det betyder så meget for fru Line Barfod, i Retsudvalget ved spørgsmål til ministeren.
Det, jeg bare siger, er, at nu skal vi ikke overdrive, for som sagt kan alle borgere forstå, at vores tasker skal ses efter i lufthavnen.
Line Barfod (EL), 2004-02-26:
Jeg er meget enig med ordføreren i, at det er et stort fremskridt, at vi får politiloven.
Når nu ordføreren selv rejser spørgsmålet om visitation og jeg jo ved, at ordføreren har en del kendskab til politiets praksis, vil jeg gerne høre, om ordføreren er enig i Justitsministeriets kommentar i høringsoversigten om, at den foreslåede visitation svarer til den sikkerhedskontrol, der er i lufthavne?
Mener ordføreren, at den visitation, man giver politiet hjemmel til, hvor de skal undersøge, om folk har knive på sig, svarer til, at man i lufthavnen går igennem den her dims, der tjekker, om man har metal på sig, eller om politiets visitation må være mere vidtgående, eftersom de skal ind og føle på folk for at mærke, om de har noget på sig?
Lene Espersen (KF), 2004-02-26:
Det vil jeg gerne være med til at belyse under udvalgsbehandlingen.
Noget af det, vi har gjort meget ud af i lovforslaget, er bl.a. at opremse nogle af de internationale organisationer, hvor vi mener, at Danmark må forpligte sig, hvis man f.eks. ønsker at etablere en embargo og det uanset embargoens art, som jeg også sagde i min første besvarelse.
Men jeg vil gerne tilkendegive over for fru Elisabeth Arnold, at det medvirker vi gerne til under udvalgsbehandlingen.
Elisabeth Arnold (RV), 2004-02-26:
Jeg vil godt følge lidt op på fru Line Barfods spørgsmål, for jeg tror, at det, der er problemet, er, at en ting er, at man altså skal have tilladelse fra det land, der modtager våbnene, og man skal have tilladelse fra det land, der afsender våbnene, men det ændrer jo ikke ved det forhold, at der kan være en interesse i at forhindre disse våben i at nå frem til modtagerlandet, fordi modtagerlandet er i gang med en aktuel konflikt.
Så spørgsmålet, som vi skal have belyst bl.a. i udvalget, må jo være: Hvilke muligheder har f.eks. Danmark eller EU for, når der opstår en konflikt, at føje et land til på listen, som der ikke må transporteres til?
Lene Espersen (KF), 2004-02-26:
Jeg kan selvfølgelig ikke her redegøre for konkrete situationer, men det må vi belyse under udvalgsbehandlingen.
Det, jeg har forstået har været argumentet, var, at man ikke ønskede at komme i en situation, hvor man pludselig blev stoppet på kajen et sted og blev mødt med det krav fra myndighederne, at det var en ulovlig transport, der foregik.
Med den usikkerhed for søfolkene kunne de altså i sidste ende risikere at blive sendt til havs igen med våben om bord med risiko for, hvad der så kunne ske.
Det problem mener vi at vi har løst ved at kræve både en udførselsgodkendelse og en indførselsgodkendelse fra de to lande, som transporten vedrører.
Med andre ord skal myndighederne, som har ansvaret i de pågældende lande, sige god for, at den transport kan foregå.
Så jeg synes faktisk, at man har løst - om man så må sige - den usikkerhed, der er fra søfolkenes side.
Line Barfod (EL), 2004-02-26:
Jeg er med på, at lovforslaget repræsenterer et fremskridt i forhold til den tilstand, vi har i dag.
Men det eksempel, som SiD peger på med sejlads til Iran og Irak, da de var i krig tilbage i 1980'erne, ville vel fortsat kunne finde sted med den udformning, lovforslaget her har.
Altså en situation, hvor vi forhåbentlig ikke ville eksportere våben til landene, når de var i krig, men så længe der ikke er en international våbenembargo, kan det vel stadig finde sted, at danske skibe skal transportere våben dertil.
Lene Espersen (KF), 2004-02-26:
Jeg synes faktisk, at nogle af de indvendinger, der har været fra fagforbundene, har vi forsøgt at løse på anden vis ved at overimplementere FN-protokollen, således at der altid kræves en indførsels- og en udførselstilladelse mellem de tredjelande, hvor transporten foregår.
Det, der har været argumentet, er, at man ikke ønsker at komme i en situation, hvor det bliver ubehageligt for søfolkene, fordi det er en ulovlig transport, der foregår.
Vi skulle jo erindre om, og det synes jeg ikke rigtig har været fremme under debatten, at der altså her også er tale om transport fra et land, som har været med til at vedtage en embargo.
Så det er jo ikke sådan, at man er i en retsløs tilstand, hvor det er en transport mellem to lande, som ikke deltager i beslutninger i det internationale samfund.
Det, vi så har valgt at sige, er jo selvfølgelig, at det er væsentligt for de søfolk, der er om bord, at vi får etableret et regime, så vi har sikkerhed for, at både det land, som våbnene bliver transporteret fra, og det land, som våbnene skal transporteres til, har givet tilladelse til det, således at der er en godkendelse af ordningen.
Dermed mener vi, at vi har fået løst den problemstilling, som jeg i hvert fald har forstået var en af de væsentligste indvendinger.
Line Barfod (EL), 2004-02-26:
Det undrede mig lidt, at ministeren i sin tale kom ind på spørgsmålet om at bevare danske arbejdspladser i forhold til at vælge den ene eller den anden model
, når SiD i deres høringssvar netop peger på, at de ønsker tilladelsesmodellen. Sømændene måtte man jo tro var mest optaget af at bevare deres arbejdspladser, så hvis det er af arbejdspladshensyn, hvorfor så ikke følge SiD's opfordring til at bruge tilladelsesmodellen?