Ole M. Nielsen (KRF), 2000-10-27:
Der har jo været diskussioner her, om der skal lovgivning eller frivillighed til, og jeg kan ikke støtte de borgerlige partier i, at det her kan bygge på frivillighed, selv om der er en gulerod i at arbejde med grønne regnskaber, og det er der.
Det viser de investeringsfonde, som bygger på virksomheder, og som arbejder med miljø og etik og den slags ting.
De giver bedre udbytte end andre investeringsfonde, og det ved folk, der kommer fra det private erhvervsliv som jeg selv.
Selv om man somme tider skal have lidt pisk for at give sig til det, så viser det sig, når man kommer til at arbejde med det, at man faktisk vinder på det arbejde, man udfører, og det er der masser af virksomheder, der har konstateret.
Der er da ikke noget mærkeligt i, at man somme tider skal have en lille opfordring til det, så derfor skal der være lidt pisk i det.
Vi er absolut tilhængere af kravet om grønne regnskaber.
Jeg kan også godt huske, hvad jeg mener, selv om man somme tider kan blive lidt forvirret over, hvad jeg sagde, dengang
vi havde det møde med Dansk Industri, nemlig at vi skal have flere ting puttet ind
Det er faktisk en udmærket måde at opfylde tingene på at få dem puttet ind i de grønne regnskaber.
Men jeg må nok sige, at specifikationen her er for dårlig.
Der er for meget i det her, som jeg ikke ved, hvad vil blive til.
Bemyndigelsen til ministeren er jeg ikke tilfreds med. Vi skal have konkretiseret mere, hvad det handler om, hvem der skal være med, og hvem der også skal være med i dialoggruppen, som hr. Kolstrup var inde på her.
Så vil jeg endelig meget mere.
Det kan godt være, at det meget mere har ministeren allerede inde i sit hoved, men så vil jeg gerne have, at det står her.
Jeg vil meget mere,
jeg vil faktisk, at det her skal hedde et etisk bæredygtighedsregnskab, altså meget mere end miljø, men også meget mere af miljø. Jeg vil f.eks., at vi skal have arbejdsmiljø ind i det. Det er måske det mest nærliggende.
Man skal have bæredygtighed, man skal have noget om produkternes levetid, hvad man har gjort for at forbedre sine produkter i miljøsammenhæng i relation til, at de skal kunne repareres eller genbruges, eller hvordan man kommer af med dem igen, osv. Jeg vil også gerne, som vist også hr. Søren Kolstrup var inde på, have transportsektoren med heri, men også importører. Jeg vil gerne, at man får at vide, hvilke krav man stiller til sin leverandør i tredjelande.
Det er jo iøjnefaldende dumt, at danske forbrugere interesserer sig for, hvordan vores høns, der lægger deres æg, har det
, mens de ikke bekymrer sig om, hvordan det kan lade sig gøre, at vi kan købe tre skjorter i Føtex for 100 kr. Man burde, hvis man kunne lidt almindelig hovedregning, kunne regne ud, at de piger, der sidder ovre i Kina og syr de skjorter, ikke får sådan en helt anstændig behandling.
Det mener regeringen i øvrigt også.
Det står der jo noget om i Erhvervsministeriets strategi dk21.
Vi skal have det her udarbejdet til også at omfatte etiske forhold, arbejdsmæssige forhold, bæredygtighedsforhold, produkternes bæredygtighed, levetid og genbrugsmulighed osv. osv.
Vi skal meget længere end det, der står her, og derfor kan vi ikke stemme for det i den form, det ligger i her.
Vi skal have specificeret nogle af de ting, selv om man måske ikke er klar til at formulere kravene til de her områder allerede nu.
Jeg tror, det kræver temmelig megen udvikling at få fundet ud af, hvordan man gør det, sådan at det også er overkommeligt for virksomhederne, for det skal det selvfølgelig være.
Det skal jo heller ikke være sådan, at virksomheder, der laver 10.000 forskellige produkter, skal sidde og redegøre
for, hvor længe hvert enkelt produkt kan leve, hvordan det kan repareres osv., men de skal redegøre for de tanker, ideer og målsætninger, de har for den virksomhed, de driver.
Og så er det jo anført som et problem, at der er for få, der rekvirerer disse regnskaber.
Det anser jeg ikke for et stort problem.
Jeg tror, at den største værdi i disse regnskaber er, at man overhovedet skal lave dem.
Den næste er, at der selvfølgelig er en kommunikation med dem, der er
særlig interesserede, og en kommunikation mellem de virksomheder, der laver dem, og så det offentlige
Så det mener jeg ikke er det helt store problem.
Vi er interesserede i at bygge videre på den idé, som den er, vi skal bare have den udbygget, og hvis ministeren allerede har de her tanker i sit hoved, at det kan omfatte områder, som slet ikke hører ind under Miljøministeriet, så mener jeg, at vi må have det skrevet ind, og at vi i hvert fald har til hensigt at dyrke og udvikle de områder og få det formuleret deri.
Det hører med, for at vi skal stemme for det.