Thomas Adelskov (S), 2003-02-05:
Til hr. Aage Frandsen skal jeg sige, at vi jo sådan set gik ret langt sammen.
Og jeg vil jo også sige tak for det, for jeg tror også, at uden mellemkomst fra bl.a. Socialistisk Folkeparti og Det Radikale Venstre havde vi formodentlig ikke fået rykket ved regeringen i en sådan grad, at det havde kunnet lykkes os at gå med.
I den sidste ende har det jo været en afvejning af plusser og minusser.
Og vi fandt sådan set plusserne i overvægt.
Det er jo sådan, at vi gerne havde set - og det ved hr. Aage Frandsen jo også - både SF og De Radikale og Kristeligt Folkeparti som en del af forliget, men af forskellige årsager valgte de partier at melde fra.
Det skal jeg beklage.
Når vi har stillet spørgsmål til undervisningsministeren og til ordføreren fra Venstre, så er det jo simpelt hen, fordi vi jo har oplevet, at denne her regering ved tidligere lejligheder ikke har haft en uddannelsespolitik, men har haft en finanspolitik og en skattepolitik.
Og der har det været helt afgørende at få sendt det signal herfra i dag, at denne her aftale betyder et løft til folkeskolen, også på økonomisiden.
Den betyder ikke nedskæring, besparelser og stagnation som er det, finansministeren er refereret for i dag.
Det har været meget vigtigt for os at få slået fast.
Hr. Aage Frandsen spørger så om, hvad vi egentlig er glade for i folkeskoleloven.
Jeg synes egentlig, jeg nævnte det i min ordførertale.
Det giver mig lejlighed til at kunne genoplæse min ordførertale.
Jeg vil så tage et par enkelte ting ud: Børnehaveklassen, formålsbeskrivelsen, sprogstimulering før skolealderen, brobygningsprojekter, indsatsen mod den negative sociale arv, flere timer på nogle af de centrale kerneområder, som vi i flere omgange - også i øvrigt da vi sad i regering - jo fremlagde et debatoplæg om.
Så en lang, lang række gode områder er der sådan set kommet med. Til fru Marianne Jelved
: Jeg glemte før - og undskyld
for det -
at kommentere spørgsmålet om skolebibliotekarstillinger
Jeg skal sige, at det jo er en forsøgsordning, der vil blive evalueret.
Lad os nu se, hvad den ender med.
Så siger fru Marianne Jelved noget i retning af, at det, der er nu, er det noget med, at staten nu kommer med de bindende delmål, at det nu ikke er kommunerne.
Det er rigtigt.
Det er rigtigt, at det nu er centralt fastlagte mål, som bliver lagt for folkeskolen.
De fleste valgte jo i forvejen at følge de mål, som var udmeldt.
Og derfor er der ikke nogen forskel.
Før har man jo uanset hvad i kommunerne selv skullet træffe beslutning om valget.
Fulgte man ikke de vejledende, så skulle man anvende de udmeldte fra undervisningsministeren.
Så der har sådan set ikke tidligere været valgmulighed for, om man ville bruge nogle delmål eller ikke.
Man har skullet bruge delmål.
Spørgsmålet var bare, hvem der fastsatte dem.
Så siger fru Marianne Jelved til sidst i forbindelse
med, hvad der står i bemærkningerne, at der vil komme justeringer set i lyset af erfaringerne med trinmålene.
Ja, selvfølgelig vil der komme det.
Man skal jo altså heller ikke, når man laver sådan en aftale her, være blind for, at der skal justeres. Verden forandrer sig.
Og det er sådan set bare det, vi tager højde for og gør klar til, at folkeskolen også kan følge med og ikke bare står i stampe. Jeg vender tilbage til fru Bodil Kornbek i næste runde.