runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bertel Haarder (V), 2005-11-22:
Nu er det jo svært at stå her på talerstolen og lave hovedregning.
Men hvis jeg ikke regner helt forkert, så ville man skulle bruge mellem 1 og 2 mia. kr., hvis alle børn i hele landet skulle have de samme ekstraressourcer, som man har på denne institution.
Og derfor er det slet ikke særlig interessant at konstatere, at man her har gjort nogle gode ting.
Det kunne man gøre alle steder, hvis man fik de samme ressourcer.
Majbrit Berlau (EL), 2005-11-22:
Så har ministeren jo lige givet argumentet for, at vi skal tilføre flere ressourcer til den danske folkeskole, for det vil jo så i sidste ende betyde bedre resultater.
Det er jeg glad for ministeren synes, og det vil jeg da holde ministeren fast på.
Hvis det nu var sådan, at man havde gennemført den evaluering, som man har lovet SPF, så var det jo muligt, at vi i dag havde kunnet tage den her diskussion på et bedre og mere kvalificeret grundlag, samt hvis det var sådan, at eleverne rent faktisk også færdiggjorde deres ungdomsuddannelser på baggrund af de tre år, de havde gennemgået på SPF.
Hvordan har ministeren det med en lovet evaluering, der aldrig er kommet?
Kunne det ikke være sådan, at ministeren ville genoverveje at sige, at vi laver den her evaluering nu, og så genfremsættes forslaget, hvis ministeren finder det nødvendigt efter en evaluering af SPF?
Bertel Haarder (V), 2005-11-22:
Hvis jeg skal være ærlig, så er svaret nej.
Det er nemlig sådan i Danmark, at 95 pct. faktisk fortsætter i en ungdomsuddannelse.
Det, der er problemet, er frafaldet.
Og jeg har ikke set tal, der viser, hvorledes frafaldet er for disse elever sammenlignet med andre elever.
Dertil kommer, at alle forsøg har en tendens til at være vellykkede, især når de forsynes med ekstra penge.
Og hvis en anden gruppe elever derfor får den ekstra opmærksomhed og de ekstra penge, som disse elever har fået, så er jeg helt sikker på, at så vil deres resultater kunne måle sig med resultaterne på dette center.
Majbrit Berlau (EL), 2005-11-22:
Jeg kan love ministeren, at skulle Enhedslisten nogen sinde komme til regeringsmagten, så ville vi oprette et forsøgscenter.
Men det, jeg godt kunne tænke mig at høre om, er, at jeg ved, ministeren er meget optaget af, at mange unge skal have en ungdomsuddannelse i Danmark, og at det er fremtidsperspektivet.
Gør det ikke indtryk på ministeren, at så høj en procentdel, som jeg har refereret flere gange til i debatten, går fra SPF direkte videre i en ungdomsuddannelse?
Jeg snakker om 96 pct. Gør det ikke indtryk på ministeren?
Og gør det ikke indtryk på ministeren, eller bliver ministeren ikke bekymret for, at såfremt man lukker SPF, så forsvinder den gode erfaring, der har gjort, at SPF faktisk har haft mulighed for at udvikle metoder, hvilket har medført, at eleverne i så stort et antal går videre i en ungdomsuddannelse?
Bertel Haarder (V), 2005-11-22:
Formålet med Statens Pædagogiske Forsøgscenter er at udvikle og perspektivere ideer for undervisning af folkeskolens ældste klassetrin, at vurdere og formidle resultaterne af dette arbejde samt at bygge bro mellem folkeskolen og ungdomsuddannelser, erhvervs- og samfundsliv.
Den opgave har centeret løst efter alt at dømme
tilfredsstillende.
For så vidt er centeret godt nok.
Vi må bare konstatere, at det ikke er så nødvendigt, som det var for 40 år siden.
Med andre ord, hvis dette statslige forsøgscenter ikke var der, så ville ingen drømme om at oprette det.
Og det vil man kunne konstatere om 10 år.
Hvis vi på det tidspunkt har fået en anden regering, f.eks. en SRregering, så vil jeg æde min gamle hat på, at så vil man ikke oprette et statens forsøgscenter, fordi tiden er blevet en anden.
M019S12481321KAJE.FM Page 1315 Tuesday, January 31, 2006 1:20 PM
Der er løbet meget vand i åen i dansk skolepolitik siden den tid.
I dag ser man f.eks. en stor konservativ kommune kaste hele sit skolevæsen ud i et hidtil uset eksperiment.
Jeg tænker på SKUB-projektet i Gentofte Kommune.
Det kan man mene om, hvad men vil.
Jeg nævner det kun for at illustrere, at der sandelig er forsøg rundtomkring i landet.
Det behøver man ikke længere et statsligt forsøgscenter til.
Majbrit Berlau (EL), 2005-11-22:
Historien om Statens Pædagogiske Forsøgscenter er historien om en succes.
Det er historien om en skole, der eksperimenterer, afprøver, leger, forsøger og nytænker til glæde og gavn for de elever, der går på skolen, og til glæde og gavn for skolefolk og undervisningsinstitutioner over hele landet.
To gange årligt modtager alle landets folkeskoler gennem tidsskriftet Kridt nyt om SPF’s pædagogiske arbejde, og skolen og ungdomsbyen indgår i det pædagogiske samarbejde med virksomheder som Post Danmark, IBM og organisationer som Red Barnet og FN-forbundet.
På skolen, som jeg selv har haft fornøjelsen af at besøge, går 96 pct. af eleverne i gang med en ungdomsuddannelse efter endt tid på SPF, og karaktersnittet ligger i den gode ende af landsgennemsnittet.
Med andre ord lever skolen op til de målsætninger, der fra politisk hold er sat for skolen og mere til.
Den er leveringsdygtig i pædagogiske forsøg, der virker og fungerer, og som kan bruges i folkeskolen.
Hvad enten det drejer sig om iværksætterprojekter, analogt skole/hjemsamarbejde eller nytænkning i naturvidenskabelige fag, bidrager SPF til at kvalificere den pædagogiske diskussion af og i den danske folkeskole.
Dette til trods vil regeringen nu alligevel lukke forsøgsskolen, der bliver klandret for at ligge i Københavnsområdet og for derfor ikke at bidrage til udviklingen af det pædagogiske arbejde nationalt.
Det argument holder ikke vand.
Det svarer til at sige, at fordi Center for Undervisningsmiljø ligger i Randers, får eleverne øst for Storebælt ikke glæde af centerets arbejde, eller fordi Center for Gymnasiepædagogik er beliggende på Fyn, kommer centerets arbejde kun de fynske elever og studerende til gavn.
Sandheden er, som jeg har været inde på, at forsøgskolens arbejde inspirerer og kvalificerer det pædagogiske arbejde landet over, et faktum, som yderligere bestyrkes af høringssvarene og den store efterspørgsel landet over efter SPFkurser.
Regeringen vil tage pengene fra forsøgsskolen og bruge dem til et andet pædagogisk forsøgsarbejde.
Det er der brug for, når under 75 pct. af en ungdomsårgang får en ungdomsuddannelse og flere og flere vælger folkeskolen fra.
Faktisk ville det klæde regeringen, at det pædagogiske forsøgsarbejde blev opprioriteret, men at tage pengene fra forsøgsskolen er det rene nonsens.
Når man regner huslejeudgifterne og refusionerne fra kommunen fra, ja, så koster forsøgscenteret staten under 11 mio. kr. årligt.
Vi kan ikke, ligegyldigt hvordan vi vender og drejer hver femøre, få mere pædagogisk forsøgsarbejde for de samme penge ved at dele det ud landet over.
Angrebet på forsøgsskolen er som mange af regeringens andre forslag ikke motiveret af saglige argumenter, for der er ikke nogen saglige argumenter for at lukke forsøgsskolen, hvilket høringssvarene også påpeger.
Kun regeringens taleskriver i Dansk Industri anbefaler, at skolen direkte lukkes.
Regeringens ønske om at lukke skolen er båret af et ønske om at lukke munden på dem, der stikker lidt ud, dem, der tænker problemer og løsninger anderledes end regeringen.
I Enhedslisten kan vi kun stemme imod en lukning af SPF.
Bertel Haarder (V), 2005-11-22:
Jeg kunne godt forstå spørgeren, hvis det var sådan, at det var noget utrolig drastisk, der foretoM019S12481321KAJE.FM Page 1317
Tuesday, January 31, 2006 1:20 PM ges.
Men eleverne vil jo fortsat blive undervist i Rødovre Kommune.
De lærere, der er der, vil fortsat undervise børn.
I øvrigt vil Ungdomsbyen antagelig fortsætte, det vil der i hvert fald være økonomisk mulighed for.
Så derfor er det jo ikke noget, der kan sammenlignes med et bombeangreb eller noget, der fuldstændig forsvinder i et hul i jorden.
Det er der jo ikke tale om, og det er derfor, jeg synes, at man godt med rimelighed kan stille spørgsmålet: Ville vi oprette det, hvis vi ikke havde det i dag?
Kim Mortensen (S), 2005-11-22:
Jeg havde selv et billede, der mindede lidt om de der bombeangreb, men ville ikke være bekendt at sige det her.
Det, jeg egentlig synes er endnu mere problematisk, er ikke så meget i forbindelse med de elever, for de bliver undervist, lærerne har også undervisning, det er sådan set mere, hvad det er, Danmark går glip af, hvad det er, staten går glip af, hvad det er for et udviklingsarbejde, vi i fællesskab går glip af i fremtidens folkeskole.
Det er det, jeg synes er bekymrende, og det er det, man nedlægger og kaster ud i en decentral struktur, hvor man i hvert fald i lovforslaget ikke har nogen anvisninger på, hvordan man får samlet op på den viden og den ekspertise, der i øjeblikket findes i forsøgscenteret i Rødovre.
Bertel Haarder (V), 2005-11-22:
Og det er vel at mærke fornyelser, som har med faglig styrkelse at gøre.
Derfor er det der, vi lægger kræfterne i dag, når vi arbejder med fornyelser.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling.
Afstemning
Tina Nedergaard (V), 2005-11-22:
Jeg har i frisk erindring, at jeg i går talte med en person, der havde været leder af en AOF-daghøjskole, som havde medvirket ved et projekt, hvor man søgte elever til bagerfaget i Nordjylland.
Han havde faktisk kontakt til 100 ledige, som man tilbød en praktikplads, fordi der var behov for disse nye bagerlærlinge i det nordjyske.
Der var kun fire, som ønskede sig praktikpladsen.
Finder Enhedslisten ikke, at det er et problem, at man helt undgår den diskussion om, hvordan vi får de unges uddannelsesønsker matchet noget bedre med det arbejdsmarkedsbehov, der ligger?
Hvor er det Enhedslisten mener, at Enhedslisten kan bidrage til den diskussion om at få unge i gang på praktikpladser ud fra en betragtning om behov og ønsker også i virksomhederne?
Bertel Haarder (V), 2005-11-22:
Jeg må knibe mig i armen over, at det er lykkedes mig at fremsætte et lovforslag, som Enhedslisten støtter.
Men det skal da ikke komme an på det.
Det accepterer jeg – med glæde.
Årsagen til denne afsluttende idyl er jo antagelig, at skoleforeningerne har været grundigt inddraget i arbejdet med lovforslaget, at der er tale om en forenkling, og at der er tale om, at man her tager fat i et reelt problem, som også friskoleforeningen har indset er et problem.
Der har været en kolossal omfordeling fra store til små skoler.
Nu bliver det så lidt mindre attraktivt at være en meget lille skole, og nøgleordet i den forbindelse er grundtilskudsloft.
Lad mig give et eksempel: Hvis et grundtilskud, altså det tilskud, som alle skoler får, sættes til 400.000 kr., og hvis grundtilskudsloftet pr. elev sættes til 10.000 kr. pr. årselev, så vil en skole på 28 elever ikke få det fulde grundtilskud på 400.000. kr., men kun få 280.000 kr. Først når den når de 40 elever, vil den få det fulde grundtilskud.
Det vil sige, at nyordningen vil indebære en kraftig tilskyndelse til, at en meget lille skole vokser sig lidt større.
Men jeg vil godt gøre opmærksom på, at 40 elever for en skole er meget, meget få, så det er altså hverken noget overgreb eller noget, som vil ødelægge dansk friskoletradition.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling.
Afstemning
Majbrit Berlau (EL), 2005-11-22:
I Enhedslisten er vi positive over for en forenkling af tilskudssystemet i forhold til privat- og friskolerne.
Og vi vil som udgangspunkt gerne bakke op om regeringens initiativ på dette område.
Vi har dog en række forbehold og kommentarer.
For Enhedslisten er det helt centralt, at loven ikke betyder væsentlige økonomiske omvæltninger for den enkelte skole.
Tuesday, January 31, 2006 1:20 PM loven er det centralt, at ingen skoler kommer til at lide under overgangen fra det ene tilskudssystem til det andet.
Vi vil derfor gerne opfordre ministeren til i et tæt samarbejde med Frie Grundskolers Fællesråd og Dansk Friskoleforening at følge udviklingen og på den måde sikre, at ingen af de berørte skoler kommer i klemme.
Derudover er det centralt, at de berørte parters overvejelser, som er kommet til udtryk i høringssvarene, inddrages i det videre arbejde.
Det er dem, der har den daglige føling med livet på friskolerne, og deres overvejelser er vi nødt til at tage alvorligt.
Når det så er sagt, vil jeg sige, at vi i Enhedslisten er positive over for forslaget.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2005-11-22:
Vi er i SF overvejende positive over for dette forslag, som har til hensigt at skabe forenkling og større gennemsigtighed for de frie skoler, hvad angår de administrative regler i forbindelse med tilskud.
Og som det er blevet sagt af flere andre, kan man vel sige, at forslaget her er en del af en føljeton.
Det er meget glædeligt, at skoleforeningerne har deltaget i processen omkring forslaget.
Og når der i høringssvarene nævnes enkelte betænkeligheder, er det jo bare vigtigt, at vi under udvalgsbehandlingen kommer ind på nogle af de ting, der rejses spørgsmål om.
Det er f.eks. regionaliseringsfaktoren og forholdene for de mindste skoler, når der skal ske økonomisk omfordeling skolerne imellem.
SF forholder sig altså positivt til forslaget.
Carina Christensen (KF), 2005-11-22:
I Det Konservative Folkeparti kan vi godt lide regelforenkling, og derfor kan vi også fuldt ud tilslutte os det her lovforslag, som har til formål at sikre større gennemsigtighed og synlighed i finansieringen af de frie grundskoler.
Både Frie Grundskolers Fællesråd og Dansk Friskoleforening har været inddraget i arbejdet med det her lovforslag, og lovforslaget følger arbejdsgruppens konklusioner.
Vi synes også, det er godt, at den enkelte friskole med det her lovforslag nu får lettere ved at disponere økonomisk, når nu tilskudsreglerne bliver langt mere gennemskuelige.
Det er også positivt, at det nu generelt bliver nemmere for skolens brugere at søge information om skolens økonomiske forhold.
Alt i alt et godt og positivt forslag, som Det Konservative Folkeparti støtter.
M019S12481321KAJE.FM Page 1320
Tuesday, January 31, 2006 1:20 PM
Søren Krarup (DF), 2005-11-22:
Lad mig begynde med at sige, at hvis man ikke selv er ansat på en friskole eller en privat grundskole, så er man ilde stillet, når man skal tage stilling til et lovforslag som dette.
Sagt ligeud: Det er djævelsk indviklet – alle disse tal, alle disse beregningsmåder, alle disse underlige ord. Som lægmand på friskoleområdet kan man rive sig i håret og spørge, hvad det dog betyder.
Bare et ord som elevvægtsfaktor.
Jeg har aldrig vidst, at elevens vægt havde betydning for tildeling af tilskud.
Men det aner mig jo, at dette underlige ord ikke angår elevens kilo, men en forskel mellem undervisningstilskud pr. årselev for elever henholdsvis under 13 år og over 13 år – hvis nogen så bliver klogere af det.
Som sagt er det djævelsk indviklet, og jeg har derfor valgt at søge klarhed ved at henvende mig til dem, det angår, friskoler og private grundskoler.
Herved har jeg fundet ro i sjælen.
De siger stort set det samme, hvilket også fremgår af høringssvarene, at det hele handler om en metode til fordeling af tilskuddene til disse skoler, og at den i lovforslaget angivne metode er klarere og mere gennemskuelig end den nuværende tilskudsmetode.
Især hos Frie Grundskolers Fællesråd fik jeg anbefaling af lovforslaget, og hvem er jeg, at jeg på denne baggrund skulle stemme imod denne rent tekniske forenkling?
Dog kan jeg spørge mig selv, om det hele nu kun er teknisk.
Når jeg i bemærkningerne til lovforslaget læser, at de mindste skoler ikke vil kunne få det fulde grundtilskud, og når jeg i tabel 2 læser, at skoler med en skolestørrelse på mere end 150 årselever således vil opnå en økonomisk gevinst ved forenklingen, mens skoler med 150 årselever eller derunder vil lide et økonomisk tab, så aner det mig, at der alligevel er en underliggende tendens i lovforslaget, som er fjendtlig mod de små skoler
Er forholdet, at man med dette forslag vil komme den oprettelse af små skoler i forkøbet, som kunne tænkes at opstå i de store kommuner, som kommunalreformen medfører?
Forbereder man sig på at svække de forældregrupper, der protesterer mod en stor kommunes nedlæggelse af deres lille lokale skole ved at ville oprette en friskole?
Jeg spørger ministeren, og jeg vil være glad for et svar, som giver mig ro i sjælen vedrørende sådanne små forældreledede skolers skæbne.
Der er nok, der i øjeblikket giver dem problemer.
De små sognes og de lokale skolers fremtid er usikker under den stordrift, som den nye kommunalreform lægger op til.
Vi er som sagt positive over for lovforslaget, men beder om at få nærmere besked om fordelingsmetodens konsekvenser for oprettelsen af nye små skoler.
Carsten Hansen (S), 2005-11-22:
I modsætning til det, der var tilfældet med det lovforslag, vi lige har behandlet, er det mit indtryk – også efter at have gennemlæst høringssvarene – at her foreligger der det grundige og ordentlige arbejde, som normalt er kendetegnende for det ministerium, undervisningsministeren er minister for.
Jeg synes, der er grund til at rose, at man har gjort sig store anstrengelser for at få parterne med, og det afspejles også i høringssvarene.
Det vil jeg gerne give en cadeau for.
Vi kan som sagt støtte det her lovforslag, og vi synes, det er dejligt, at man nu får en harmonisering, således at man tilnærmelsesvis får et taxametersystem, der ligner de øvrige taxametersystemer, vi kender.
Jeg vil godt også rose ministeren for, at man ikke i den grad, som det har været tilfældet ved det tidligere taxametersystem, favoriserer de helt små skoler.
Der bliver en lidt større ligestilling, og det kan svare sig – som fru Britta Schall Holberg sagde – at øge antallet af elever.
Og vi ved jo godt ifølge undersøgelser både fra DPU og andre steder, at der altså er nogle steder, hvor fagligheden ikke helt er i top i de små skoler, og derfor vil det øge incitamentet til, at man styrker lærersammensætningen og fagligheden.
Der er dog en enkelt af de frie skoleforeninger, som har et par bemærkninger, som jeg har hæftet mig ved.
En af dem er, at med hensyn til den store sammenlægning, som vi ser på det kommunale område, er der ikke taget hensyn til – men den debat vender vi tilbage til, har jeg forstået på undervisningsministeren – at der kan oprettes en lang række protestskoler, hvis man i folkeskolen generelt finder ud af, at man skal øge kvaliteten og der dermed også kan ske nogle sammenlægninger hist og pist.
Så skriver Dansk Friskoleforening – og det vil jeg vende tilbage til i udvalgsspørgsmålene – i sit høringssvar: »Den konkrete virkning af lovforslaget kan ikke p.t. beregnes, og tabellerne giver således kun et billede af konsekvenserne ved den modelberegning, der har været enighed om.«
M019S12481321KAJE.FM Page 1319
Tuesday, January 31, 2006 1:20 PM
Derfor vil jeg i udvalgsspørgsmålene bede ministeren om at oversende nogle eksempler på, hvordan virkningen vil være i forhold til det her.
For det er jo betænkeligt, at man kalder det regelforenkling og siger, at det så skulle virke bedre, hvis den ene af skoleforeningerne siger, at de ikke kan finde ud af det.
Så derfor tror jeg, vi lige skal have helt styr på det.
Dette er overvejende et tilsagn om at støtte forslaget, ros for måden at arbejde på, enighed i principperne, men vi har et par enkelte spørgsmål i forhold til udmøntningen, nemlig at vi selvfølgelig skal have gennemskuelighed og regelforenkling, således at også friskolerne forstår det nye tilskudssystem.
Charlotte Fischer (RV), 2005-11-22:
Vores udgangspunkt i denne sag er jo netop den fine tradition, vi har i Danmark, for et skolesystem, der hviler på folkeskolen som det ene og parallelt med det muligheden for, at forældre kan danne egne frie grundskoler.
Formålet med dette lovforslag er i høj grad at forenkle et temmelig kompliceret regelsæt.
Lovforslaget er blevet til på grundlag af en meget fin proces, hvor de to skoleforeninger har været inddraget og står bag.
På alle måder er det jo positivt.
Vi synes, det er et område, hvor man kan sige, at det skal balancere på mange måder, og derfor er det ikke nogen enkel sag.
Jeg kan godt tilslutte mig det her med, at det er relativt kompliceret, selv i den forenklede version.
På den ene side skal skolerne have tilskyndelse til at udvide antallet af elever, på den anden side skal der være en vis sikkerhed i økonomien.
Det skal være muligt at drive både små og store skoler.
Vi skal være sikre på, at de skoler, der så bliver oprettet, også har faglighed og kvalitet i undervisningen.
Og der skal være mulighed for at drive skoler uden for de store byer og i de store byer.
Vi synes helt overordnet, at man rammer den balance meget godt.
Der er selvfølgelig nogle skoler, der vinder lidt på det her, og der er nogle, der taber, som en tidligere ordfører også var inde på.
Vi er opmærksomme på den bekymring, som bl.a. Frie Grundskolers Fællesråd giver udtryk for, nemlig at skolerne, specielt i byområderne, er under stigende udgiftspres.
Hele spørgsmålet om at følge den udvikling og følge, hvordan udviklingen i skolepengene foregår, mener vi også er vigtig – at forskellen i skolepengene ikke vokser sig alt for stor.
Til sidst vil vi bare notere os, at der jo er nedsat et udvalg, som skal undersøge mulighederne for at ændre tilskudssystemet, så man kan imødegå oprettelse af nye friskoler i nedlagte folkeskoler.
Det er ikke sådan, at vi på forhånd skal se alle mulige spøgelser, men vi er nok ret skeptiske over for det her.
Vi mener, det er en grundlæggende rettighed for forældre at skabe deres egen skole.
Der er ikke skolepligt i det her land.
Og vi har nok også svært ved at se, hvordan man skal kunne styre sådan noget på en fornuftig måde.
Så grundlæggende vil vi allerede nu give udtryk for, at det er noget, vi er meget betænkelige ved, men med alt det sagt vil jeg sige, at vi grundlæggende støtter lovforslaget.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2005-11-22:
Når regeringen og alle andre vil have, at vi i Danmark skal have verdens bedste folkeskole, så lyder det jo fornemt.
Hvordan man så som regering vil komme dertil, er jo spørgsmålet.
Men man vil altså ikke have en velfungerende institution som Statens Pædagogiske Forsøgscenter.
Man vil ikke længere have det sted, der udvikler og perspektiverer ideer for undervisning af folkeskolens ældste klassetrin, som vurderer og formidler resultaterne af dette arbejde samt bygger bro mellem folkeskolen og ungdomsuddannelserne og erhvervs- og samfundsliv, som der står i lovforslaget.
Det kan godt undre noget, fordi det jo netop er det, der hele tiden efterlyses og efterspørges.
Hvad er det, der virker i folkeskolen?
Hvordan peger folkeskolen frem mod ungdomsuddannelserne?
Hvilke ideer kunne det være interessant at afprøve?
I forslaget står, at forsøgs- og udviklingsarbejdet skal spredes ud over hele landet og fortsætte i et andet regi.
Mit spørgsmål er: Hvorfor i alverden kunne man ikke øge indsatsen ude i kommunerne på de forskellige folkeskoler for forsøgs- og udviklingsarbejdet, sideløbende med at man beholdt SPF?
Hvorfor kan man ikke med statens midler bibeholde en instans, som kun bidrager til at gøre folkeskolen bedre?
Hvorfor kan man ikke spille på alle de heste, der er, i stedet for kun på nogle?
Chancen for gevinst bliver da langt større.
Vi ved også godt, at folkeskolerne ude i kommunerne får nok at gøre med at holde sammen på sig selv efter den her strukturreform.
Der er jo ikke ret mange penge til noget som helst.
Hvordan er det lige, vi får regeringen til at sikre, at de midler, der er afsat, også kommer udviklingsarbejdet til gode?
Hvordan vil ministeren sikre, at det arbejde, der er foretaget specifikt i SPF, fortsætter på andre skoler?
Og hvordan vil ministeren garantere, at den enkelte skole bruger de penge på udviklingsarbejde, som man taler så meget om, når der ikke engang er råd til fuldstændig basale ting i folkeskolen som støttelærere, vikarer og ordentlige undervisningsmaterialer?
Nu er der flere høringssvar, der nævner SPF’s fokus på den internationale dimension, og det at have et sted, hvor man gør forsøg med at åbne folkeskolen mod omverdenen over landegrænser,
er og bliver uvurderligt i vores tid.
Derfor burde regeringen ud over at bevare SPF give et ordentligt tilskud til alle folkeskoler til forsøg, udvikling og innovation efter SPF’s forbillede, samtidig med at man bibeholder SPF, i stedet for at lukke et sted, der fungerer, inspirerer og udvikler.
SF støtter ikke dette lovforslag.