Morten Helveg Petersen (RV), 2004-09-07:
Lad mig starte med at opsummere Det Radikale Venstres principielle holdning til regeringens finanslovforslag.
For det andet finder Det Radikale Venstre, at regeringen løber fra 2010-målsætningerne for dansk økonomi.
Helt konkret er gælden 100 mia. kr. større i dag, end den burde være, hvis man fulgte 2010-planen.
Det svarer til 100.000 kr. for hver dansker under 18 år, altså en negativ børneopsparing på 100.000 kr. til hver enkelt ung.
Statens gæld er naturligvis en gæld, der skal betales på et eller andet tidspunkt.
Den forsvinder ikke af sig selv.
Statsgælden er ikke et afdragsfrit flekslån.
For det tredje forudsætter regeringens forslag til finanslov, at opsvinget kommer.
Vi har altså i dag en borgerlig regering, som fører økonomisk politik baseret på tro og håb; det med kærligheden kan vi så diskutere.
Regeringen håber på andet år, at opsvinget er lige om hjørnet, og vi håber selvfølgelig på, at det også viser sig i den virkelige verden, for vi har hørt det før.
Statsministeren har endda lovet det i sin nytårstale, og alligevel faldt beskæftigelsen sidste år.
Derfor må regeringen have os undskyldt, hvis vi tager regeringens prognoser med et gran salt.
For det fjerde finder vi, at regeringen oversælger sine budskaber i forbindelse med finansloven.
Regeringen taler om børnepakker, men leverer kun indpakningspapiret, samtidig med at børnechecken udhules.
For det femte taler regeringen om flere penge til miljøet, men leverer igen i år markante besparelser på Miljøministeriet og miljøområdet.
Vi får ikke hele sandheden at vide, når det hedder sig, at man tilfører området flere midler, uden samtidig at fortælle, at man også skærer.
For det sjette hævder regeringen at øge bevillingerne
til forskning og udvikling, men det er et optisk bedrag, når pengene skal komme fra salg af statslige aktiver, som principielt burde anvendes til afdrag på gælden. For det syvende er vi uenige, når regeringen ikke vil bruge flere penge på ulandsbistand.
For at indfri FN's tusindårsmålsætninger kræves mere ulandsbistand, ikke mindre, og alligevel falder bistandsprocenten i disse år, og pengene bruges på ældrecheck.
Den melodi har vi ligesom hørt før, og vi kommer formentlig til at høre den igen, lige indtil det herskende flertal er brudt.
Det Radikale Venstre har fremlagt sit eget udspil til finanslov fuldt finansieret, fyldt med reformer og igen med den håbefulde titel »Hvis vi havde 90 mandater«, som formentlig er den eneste overbudspolitik, man finder i papiret.
Vi byder på målsætninger for dansk økonomi frem mod år 2015, og det er bydende nødvendigt, at de politiske partier forholder sig til mere end blot det korte sigt og til den næste valgkamp.
De politiske partier må forholde sig til fremtiden.
Det skylder vi de kommende generationer.
Jeg skal give en serviceoplysning: Vi møder selvfølgelig op til de forhandlinger, vi måtte blive inviteret til, og vi stemmer selvfølgelig også for finansloven, når det nu kommer så langt.
For Det Radikale Venstre er en finanslov ikke kun statens husholdningsbudget.
Finansloven skal også angive retningslinjer for fremtiden og er derfor mere end blot indtægter og udgifter for det næste år.
Alligevel synes det, som om det er valg og kortsigtede betragtninger, der er på dagsordenen.
Der er brug for, at de politiske partier fortæller, hvad de vil med fremtidens Danmark, og at prioriteringer i dag og i morgen indgår i en ramme for, hvad det er for et Danmark, som vi vil skabe.
Derfor er der brug
for at kigge også på de grundlæggende strukturer i det danske samfund, på skattesystemet, på arbejdsmarkedet, på miljøområdet.
Det er selvfølgelig ikke holdbart i længden.
De politiske partier er derfor nødt til også at tage fat på de kontroversielle spørgsmål.
Det gør regeringen ikke med sit forslag til finanslov.
Man regner med, at opsvinget er lige om hjørnet, ligesom man sagde sidste år, ligesom statsministeren sagde det i sin nytårstale, men virkelighedens verden må have været skuffende.
Det er ikke rettidig omhu. Det virker næsten, som om regeringen tror, at skattestoppet er løsningen på alle problemer, som om det at støbe strukturen i skattesystemet ind i beton skulle være svaret på fremtidens udfordringer.
Det radikale skatteforslag, som vi fremlægger også i forbindelse med denne finanslov, har Dansk Industri anslået til at kunne skaffe op til mod 50.000 mennesker ud på arbejdsmarkedet; Finansministeriet siger omkring 25.000, men det kan ikke lade sig gøre, så længe det er regeringens perspektivløse skattestop, som er udgangspunktet.
Skatten skal ned på arbejdsindkomst.
gav håb om et kursskifte, så vi blev slemt skuffede, da det stod klart, at regeringen også denne gang sparer på miljøet, ikke mindst fordi regeringen selv forsøgte at få det til at se ud, som om miljøet fik flere penge.
Regeringen forsøgte at bibringe befolkningen et indtryk af, at der gives 50 mio. kr. ekstra til miljøet, men uden at forklare, at der i øvrigt spares to til tre gange så meget med den anden hånd.
Det taler til miljøministerens fortjeneste, at hun selv åbent erkender, at der er tale om besparelser.
Det Radikale Venstre vil gerne være med til at tilføre ekstra økonomiske midler til miljøet, selvfølgelig under forudsætning af at finansieringen er på plads.
Vi har derfor fremlagt et markant forslag om mere og renere natur.
Igen i år holder ulandene for.
Regeringen ønsker nye indsatser i flygtningenes nærområder og udhuler dermed den del af den samlede indsats, som Danmark yder til den tredje verden.
Vi vil gerne støtte også de nye initiativer, men det ville være mest regulært, om vi etablerede en ramme til løsning af den type nye opgaver, der trænger sig på, en ramme, der i virkeligheden minder om den såkaldte Mifresta-ramme, som regeringen slagtede for få år tilbage, en global ramme, der kunne bruges til at finansiere såkaldte globale offentlige goder såsom bekæmpelse af hiv og aids, ikkespredning af masseødelæggelsesvåben, miljøindsatser, indsatser i flygtninges nærområder og meget mere.
Men det kræver, at der investeres midler i det internationale bistandssamarbejde, ikke at der skæres og spares.
Vi finder også, at på forskningsområdet har regeringen oversolgt varen i forhold til, hvad der rent faktisk står i regeringens forslag til finanslov. Kigger man i budgetoversigterne, jamen så er de direkte bevillinger til forskning og udvikling faldende til næste år, ikke stigende.
De 100 mio. kr., som regeringen sætter af til næste år til pasningsgaranti, er jo en kold maveplasker i forhold til det annoncerede, særlig når regeringen også sparer 180 mio. kr. ved ikke at regulere børnechecken fuldt ud.
Det Radikale Venstre har fremlagt sit eget forslag til finanslov, hvor vi forsøger at kigge ind i fremtiden.
Hvis ikke vi forsøger at anlægge langsigtede betragtninger, så svigter vi vores opgave. Vi vil gerne finde midler til en ambitiøs naturplan, vi vil gerne investere yderligere midler i miljø, uddannelse, forskning, udviklingsarbejde, og vi vil genoprette
dansk ulandsbistand, samtidig med at vi opretter en global ramme til løsning af globale problemer.
Forslagene er
fuldt finansierede, og vi håber på at kunne få regeringen i tale på nogle områder, hvis regeringen da ikke har for travlt med at planlægge valgkamp. Vi møder som sagt gerne op, hvis regeringen skulle finde på at invitere os til forhandlinger.
Der kan være delområder, hvor vi måske kan finde hinanden.
Vi stiller os i hvert fald gerne til rådighed, hvis det skulle være sådan, at regeringen og den nye miljøminister eksempelvis skulle være interesseret i reelle miljøforbedringer her og nu.
Så vi ser selvfølgelig frem til efterårets forhandlinger, men finder selvsagt, at det er et problem, at de baseres på regeringens skattestop.