Jan Køpke Christensen (FP), 1997-10-23:
I L 16 ser Fremskridtspartiet følgende centrale punkter
Man sigter mod en nedsættelse af renten for de statsgaranterede studielån, og 2. låntagere af statsgaranterede studielån skal nemmere og før tiden kunne danne sig et overblik over muligheden for eftergivelse af deres gæld.
For det første er en af de centrale ting, der ligger heri, at Hypotekbanken jo skal overtage lånene fra anden bankvirksomhed, og derved får låntagerne så en rentebesparelse.
For det andet er det således, at ved forhåndstilkendegivelser om eftergivelse af lån får man efter 9 år tilsagn om, i hvilket omfang gælden eftergives efter det 12. år.
Og for det tredje er der ændringer i eftergivelsesordningerne.
Det er jo som bekendt sådan, at låntagerens formueforhold ikke skal have indflydelse på afgørelsen om en eftergivelse, og at man fremover kun skal inddrage låntagers egen økonomi.
Eventuel ægtefælles indkomstforhold skal heller ikke inddrages. For det fjerde skal det være således, at forsørgeelse eller bidragsforpligtelse holdes uden for bedømmelsen om eftergivelse. Jeg må nok sige, at med hensyn til formueforholdet synes
jeg absolut, det skal have indflydelse på, om studiegælden skal eftergives.
Jeg har ikke rigtig forstået, hvad ideen skulle være med dette her forslag, og jeg vil i hvert fald sige det sådan, at netop de røde plejer at sige, at de, der har pengene, også skal have lov til at betale.
Jeg forstår faktisk ikke, at man fra den socialistiske side her i Folketinget er for et sådant forslag.
Ellers tror jeg, man er klar over, at Fremskridtspartiet principielt er imod en lempelse på det her område, og der skal ikke herske tvivl om, at vi er imod dette her forslag.
Baggrunden er som bekendt, at Folketinget tidligere har vedtaget to lempelser, dels tilskudsordningen, hvor låntager kan få tilskud til tilbagebetaling, dels eftergivelsesordningen, hvor låntager efter 12 år kan søge om at få eftergivet sin studiegæld.
Nu er argumenterne imod forslaget naturligvis mange, men at fritage låntagerens formueforhold svarer reelt til at give løn under studierne.
Det, der sker reelt, når man forklarer det klart og tydeligt, er, at de øvrige danske skatteyderes muligheder for at komme til at hænge på denne her regning bliver større og større, uanset hvordan man ender og vender det, og det mener vi i Fremskridtspartiet ikke er spor rimeligt.
Det, det jo reelt handler om, er, at man laver en gældssanering, som efter konkurslovens regler omfatter hele låntagerens husstand.
Jeg vil til sidst sige, at ved at fritage eventuel samlevers eller i hvert fald ægtefælles indkomstforhold åbnes der op for kreativ bogføring.
Man kan f.eks. vælge at købe fast ejendom, hvor kun den ene står som ejer, der laves særeje på værdigenstande købt i fællesskab osv.
Og hvorfor skulle man i grunden ikke benytte sig af det, kunne man spørge.
Vi mener, at man selv skal betale den gæld, man stifter.
Kan man ikke betale 1.000 kr. pr. måned, ja, så må man altså kontakte Hypotekbanken og få en aftale om en mindre ydelse.
Kan man ikke betale 500 kr. pr. måned, ja, så må man ligeledes kontakte samme bank igen og få en aftale om yderligere nedsættelse osv. Tilbagebetalingstiden bliver længere, men det vigtigste er, at lånet bliver tilbagebetalt.
Det er sund logik for nybegyndere.
Hvis vi f.eks. tager den lille købmand, der ikke betaler moms til tiden, så får han jo ikke eftergivet regningen, fordi han ikke kan betale.
Han bliver derimod belagt med diverse strafgebyrer.
Han kommer tværtimod af med flere økonomiske midler.
Ved at eftergive statsgaranteret studiegæld, som der her jo er tale om, favoriserer man personer, der har, kan vi sige klokket i det, bevidst eller ubevidst.
Men konklusionen er, at det er en kæmpe forskelsbehandling, vi her taler om, og der er vel ingen, der kan acceptere en så stor forskelsbehandling.
Det har også noget med signalværdien at gøre.
Det signal, man giver, ved at låntager selv hæfter for sit lån, er ikke efter Fremskridtspartiets mening uvæsentligt.
En konsekvens af en lempelse kunne meget nemt være en meget ligegyldig holdning til det at optage et lån, og reglerne, har vi jo altså set, er jo allerede blevet lempet tidligere. Derfor må vi sige, at Fremskridtspartiet må afvise det foreliggende lovforslag i dag.
Om der kan blive tale om ændringsforslag osv., der kan gøre det mere spiseligt, ved jeg ikke.
Det må vi så se under udvalgsbehandlingen.