runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2005-04-26:
Jeg har taget tallene fra den handlingsplan, vi lige har fået redegjort for af ligestillingsministeren.
De står heri, så det er dem, jeg har taget udgangspunkt i.
Jeg vil så bare gerne spørge, om fru Louise Frevert ikke mener, at der er flere kvalificerede kvinder end de 4 pct., der sidder i topledelsen i det private erhvervsliv, og de 7 pct. på ledelsesniveau blandt topchefer, altså om der ikke er flere kvalificerede kvinder end dem, og om fru Louise Frevert mener, at der noget sted i det her beslutningsforslag står, at kvinder ikke skal ansættes på kvalifikationer, men på andre vilkår.
Louise Frevert (DF), 2005-04-26:
Åbenbart har SF's ordfører og undertegnede forskellige tal og forskellige statistikker, for jeg har haft det indtryk, at tallet i de sidste 4 år er fordoblet til 7 pct., og derfor mener jeg, at vi er på vej i den rigtige retning.
Jeg vil give ordføreren ret i, at det er problematisk, at der ikke er flere kvinder, der er fremme i skoene på det her område, men jeg mener stadig væk, at det er et holdningsspørgsmål.
Jeg mener, at virksomhederne selv skal være med til at gøre det bedre, og at kvinderne selv skal se at komme op af starthullerne for at være mere på banen og ikke lade sig underlægge mændene.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2005-04-26:
Fru Louise Frevert synes, at det er et trivielt forslag.
Synes fru Louise Frevert ikke, at det er trivielt, at andelen af kvinder i topledelse ikke er steget i årevis, men at det nærmest er gået den modsatte vej, så der kun er 4 pct. af kvinder i topledelsen i det her land?
Er det ikke trivielt?
Kunne det ikke være et incitament til at blive ved med at fremsætte sådan et forslag, der vil gøre noget ved situationen?
Frank Aaen (EL), 2005-04-26:
Som andre ordførere har været inde på, er der flere elementer i det her lovforslag, som er positive, men der er altså også nogle vægtige indvendinger, f.eks. fra Forbrugerstyrelsen, som siger – og jeg synes, det er korrekt, og jeg forstår ikke, hvorfor det ikke kan gennemføres – at det ville være bedst, hvis det lovmæssigt er fastslået, at en ejendomsformidler ikke kan rådgive eller udføre arbejde for begge parter i samme handel.
Jeg synes, det er indlysende og rigtigt, det burde stå sådan i loven.
Advokatrådet er inde på, at der burde være et egentligt forbud mod, at rådgiveren modtager rabatter eller provisioner, der ikke ubeskåret videregives til kunden.
Det er i samme forbindelse.
Jeg synes, det er korrekt, og jeg kan ikke forstå, at det ikke er imødekommet.
Det er selvfølgelig lidt mere besværligt med finansieringsforslaget, for på den ene side er jeg fuldstændig enig i, at man altså ikke skal have den tilknytning til en enkelt, der giver et finansieringsforslag, på den anden side synes jeg også, det er korrekt, at hvis ikke man har sikkerhed for, at man får nogle af de samme oplysninger om de samlede udgifter i forbindelse med køb af en bolig, så kan man også komme på herrens mark, og så kommer man f.eks. fra bare at være i én lomme over i bankens lomme.
Derfor er vi faktisk tilhængere af, at man finder en eller anden standardisering, ligesom vi jo har det, når vi snakker om renter.
Der har vi årlige omkostninger i procent, som skal gives ved ethvert lånetilbud.
Her kunne man også have en meget standardiseret måde, hvorpå man siger, at man skal have de samlede årlige omkostninger ved et 30-årigt fastforrentet lån eller et eller andet i den stil, hvor man sagde, at det skal oplyses sammen med andre løbende udgifter, sådan at man får et ensartet sammenligningsgrundlag.
Jeg er bange for, at det at sige, at man kan gå i banken, sådan set bare er at sætte ræven til at vogte gæs.
Lone Dybkjær (RV), 2005-04-26:
For det andet synes jeg, at det er utroligt, at fru Louise Frevert mener, at måltal og kvoter er det samme.
Det har ikke noget som helst med hinanden at gøre.
Måltal er et måltal, det vil sige, at man f.eks. kan vedtage, at man gerne vil have 25 pct. kvinder, eller 3 pct. eller 50 pct., det er sådan set ligegyldigt, det er et måltal.
Derudover er der så nogle midler.
Det kan være oplysningskampagner, det kan være kurser, det kan være lønincitamenter, det kan være mange ting, men det behøver overhovedet ikke at have noget med kvoter at gøre.
Derfor forstår jeg ikke, at man stædigt fastholder, at måltal er noget, der kun kan løses med kvoter, Det synes jeg er utrolig gammeldags og firkantet, og det har under ingen omstændigheder noget at gøre med det forslag, som vi diskuterer nu.
Lise von Seelen (S), 2005-04-26:
Tak til Enhedslisten for forslaget.
Som vi Socialdemokrater så tydeligt gjorde opmærksom på i den valgkamp, vi er kommet ud af for ikke ret lang tid siden, er de flotte løfter, som Venstre har givet om tid til forandring, blevet gjort til skamme.
De sagde, at det var tid til at gøre op med stopurstyranniet og minuttyranniet, og at det var tid til, at de ældre skulle have et godt og værdigt liv.
Udviklingen de sidste år har faktisk vist, at vi har bevæget os i den modsatte retning.
Regeringen har jo fået sit mandat forlænget med en folketingsperiode, så nu er det vores forventning og vores håb, at vi kommer til at tale om de her ting på en mere konstruktiv og offensiv måde.
For det ser altså anderledes ud, når vi kigger ud på ældregruppen i vores kongerige, især når vi kigger på den svageste gruppe.
Der har aldrig nogen sinde før været så knapt med tid til de ældre som nu.
Der har aldrig før været så mange stopure, der tikker så højt, som de gør nu i den kommunale hjemmepleje.
Så løfterne, som Venstre og De Konservative gav i 2001, har de ikke indfriet, de er ikke blevet ført ud i livet.
Det er alt sammen noget, der er med til at forringe den ældres hverdag.
At hjemmeplejen er så hårdt presset på tiden bidrager til, at de ældre føler sig hjulpet på en upersonlig måde i nogle tilfælde, og det hænger jo meget nøje sammen med, at når hjælpen skal gives omsorgsfuldt, kræver det altså tid.
Omsorg kræver tid.
Derfor er Socialdemokratiet fuldstændig enig med Enhedslisten i, at det er vigtigt at få sat fokus på de ældres vilkår.
Vi mener ligesom Enhedslisten, at ældreplejen i Danmark de sidste år har været sat så meget under pres på en sådan måde, at det kræver, at vi laver nogle forandringer i hjemmeplejens forudsætninger, for at de kan yde de ældre den værdige og personlige hjælp, som de ønsker.
Vi mener, at en god hjemmepleje handler om mere tid til den enkelte ældre, mere tid til en god og omsorgsfuld pleje.
Det kan være tid til at bestemme over egen tid og rutiner og muligheden for, at den ældre har indflydelse på egen hverdag i et samarbejde med et dygtigt og fagligt veluddannet personale.
Mere tid giver ofte muligheden for at handle med respekt over for den ældre og for det liv, som den ældre selv ønsker at have.
Det handler om, at de ældre fortsat får mulighed for at leve livet bedst muligt, også selv om de taber nogle færdigheder, når de bliver ældre.
Vi finder imidlertid ikke, at vi behøver så mange flere rapporter.
Vi finder, at der er mange gode takter i de kommunale hjemmeplejer, så hvis de får en bedre forudsætning for at føre deres arbejde ud i livet, er vi ret sikre på, at så opnår vi nogle af de her ting.
Vi opfatter ikke, at livskvaliteten ligger gemt i, at man som ældre har muligheden for at vælge imellem en offentlig og en privat leverandør.
Det er ikke dér, livskvaliteten ligger.
Livskvaliteten ligger i, at man kan vælge, hvordan man gerne vil have hverdagen strikket sammen om de helt nære ting, som foregår i ens eget hjem.
Så vi vil gerne være med til at drøfte de her spørgsmål noget mere med Enhedslisten, og det ser vi positivt på.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2005-04-26:
Jeg vil bare fortælle, at det bliver praksis, og det vil hr. Troels Lund Poulsen også være vidne til.
Derudover har vi internt i partiet lavet en masse kurser for kvinder og mænd, der gerne vil opstilles, men med særligt henblik på, hvad det er, der animerer kvinderne til at være enga gerede i politik.
Vi har til vores landsmøder arrangeret børnepasningsordninger, så kvinderne kan deltage som delegerede, vi har tænkt os at reklamere med, hvor mange kvinder vi egentlig har opstillet både til Borgerrepræsentationen i København og til de kommunale valg og de regionale valg, der er nu her, for der har vi en overrepræsentation af kvinder på opstillingslister overalt i landet.
Så det ser ikke så skidt ud.
Det var vist svaret på det.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2005-04-26:
Det gør nu ikke så meget, for ordføreren for forslagsstillerne sagde mange ting, som jeg i hvert fald er enig i, så derfor vil jeg bare komme med nogle ganske korte tilføjelser vedrørende det her beslutningsforslag.
Fra Enhedslistens side er vi positive over for alle tiltag til ligestilling, også når det gælder ligestilling på topposter i erhvervslivet, i organisationer og i foreninger.
Og guderne skal vide, at det ikke ser for godt ud.
Tallene taler deres tydelige sprog.
Ligestillingsministeren har gjort rede for, at det, hun vil foretage sig, er at animere og tale med de forskellige organisationer og de forskellige erhvervsfolk, men det tror jeg ikke er nok.
Lad os tage et eksempel.
For 3 år siden på Dansk Idræts-Forbunds årsmøde mødte kulturministeren op og talte dunder til forsamlingen, fordi der i Dansk Idræts-Forbunds ledelse kun var 10 pct. af lederne, der var kvinder.
Hvis vi nu ser tilbage på resultatet af denne dundertale og animering af toplederne i Dansk Idræts-Forbund, kan vi i dag konstatere, at der stadig er 10 pct. af ledelsen i Dansk Idræts-Forbund, som er kvinder.
Så det er ikke nok.
Flere har i denne debat henvist til Nina Smidts påvisning af, at flere kvinder i toppen af erhvervslivet giver gode resultater på bundlinjen.
Egentlig mener jeg, at det bedste, vi kan bruge det til, er i diskussionen om kvalifikationer, for så vidt jeg ved, burde det jo være en kvalifikation for ledere i erhvervslivet, at de var gode til at skabe resultater på bundlinjen og skabe profit til virksomhederne.
Derfor vil jeg sige, at det her måske mest kan få en til at sætte spørgsmålstegn ved kvalifikationerne hos de mandlige topledere, som blokerer for kvinder i ledelsen og dermed blokerer for bedre resultater på bundlinjen.
Særlig i forhold til foreninger og organisationer synes jeg i øvrigt, at det er godt, at forslaget lægger op til, som der står, en systematisk opdyrkning og udvikling af kvindelige talenter.
Det er en tankegang og en praktisk tilgang til ligestilling, som vi kender til, og som vi gør brug af i Enhedslisten, og et middel til at opnå nogle konkrete resultater.
Vi støtter altså forslaget.
Afstemning
Hans Andersen (V), 2005-04-26:
Jeg vil gerne sige, at hvis de ældre har en opfattelse af, at det er ned til det enkelte minut, er det et spørgsmål om, at ledelsen er ufleksibel, og så er det dét, man kan betegne som minuttyranni.
Det er ikke det, der skal være tilfældet.
Men der er ikke nogen modsætning mellem at styre ældreplejen godt og give den bedst mulige omsorg.
Det kan godt kombineres, og der er det vigtigt, at den enkelte ældre ikke oplever at få at vide, at der kun er 1 minut til at tage strømper på.
Men der er behov for, at vi har styringsredskaber i ældreplejen netop for at få mest muligt ud af midlerne og netop for, at der også er den størst mulige retssikkerhed.
Derfor mener jeg ikke, at der er nogen modsætning mellem styring og omsorg, og det er den vej, vi skal.
Line Barfod (EL), 2005-04-26:
Hr. Hans Andersen svarede ikke på mit spørgsmål.
Det, som vi hører fra mange ude lokalt, også dem, vi har bedt om at kommentere vores forslag, både ansatte, ældre og kommunalpolitikere, er, at de gerne vil have muligheden for at prøve at tilrettelægge arbejdet ud fra de ældres behov, så de ældre selv kan bestemme, hvornår de skal sove; selv kan bestemme, hvad de vil have at spise; selv kan bestemme, hvad de skal have på af tøj.
I stedet for at det, man tilrettelægger det ud fra, er, at kommunen skal sidde og fastlægge, at der skal være 4 minutter til at skifte dynebetræk og 5 minutter til at gå ned med skraldespanden osv. Vil Venstre give mulighed for at lave forsøg med, at man kan tilrettelægge hjemmeplejen ud fra de ældres behov i stedet for ud fra et minuttyranni, der er baseret på, at man skal kunne måle og veje offentlig hjemmehjælp i forhold til private firmaer?
Hans Andersen (V), 2005-04-26:
Fru Line Barfod får det her til at lyde, som om de 500 mio. kr., vi i sidste valgperiode afsatte til bedre og mere fleksibel hjemmehjælp, er gået til administration.
Det er jo ikke tilfældet.
Langt, langt størstedelen af disse midler er kommet ud at virke i ældreplejen netop med det formål at få bedre kvalitet.
Nu tilfører vi flere penge til netop at have fokus på øget kvalitet, men vi siger også i Venstre, at en af forudsætningerne er at give de ældre en mulighed for det frie valg, nemlig at de kan træffe beslutninger selv.
Det har vi stor tillid til at de ældre kan.
Derfor synes vi i Venstre, at det er nu, vi sætter yderligere kvalitetsprojekter i gang, og det vil vi gerne støtte op omkring at man gør.
Så er man også optaget af, at man ude lokalt faktisk gør det rigtig godt i øjeblikket, og der synes jeg bare, at dette beslutningsforslag nedgør det arbejde, man lokalt udfører.
Line Barfod (EL), 2005-04-26:
Jeg må indrømme, at jeg ikke helt kan forstå, hvordan man kan synes, at det, at man kan vælge mellem to ikke særlig gode tilbud, skulle være enormt godt, når det, som de ældre efterspørger, er at kunne få den hjemmehjælp, de har behov for.
Det, regeringen har valgt, er jo at bruge 500 mio. kr. om året på et projekt, hvor en stor del af pengene går til administration, fordi det vigtige har været at få private firmaer ind og ikke at sikre en ordentlig kvalitet.
Søllerødprojektet er fint.
Der diskuterer man ud fra de etiske diskussioner, som FOA og Dansk Sygeplejeråd har stillet op.
Men det giver jo ikke mulighed for at ændre på selve måden at tilrettelægge arbejdet på.
Hans Andersen (V), 2005-04-26:
Tak til Enhedslisten for at genfremsætte dette beslutningsforslag fra sidste efterår.
Med forslaget ønsker Enhedslisten at afsætte 35 mio. kr. til et 5-årigt projekt om udviklingen af kvalitetsmetoder i ældreplejen.
Formålet er at sikre et værdigt liv for alle ældre.
Jeg vil gerne på Venstres vegne tilslutte mig formålet om at sikre et værdigt liv for alle ældre.
Ligeledes kan vi tilslutte os værdierne i de ti punkter, som FOA og DSR er fremkommet med.
Det er meget svært at være imod.
Men jeg synes ikke, at argumentationen i forslaget er holdbar.
Enhedslisten har for hvert af de ti punkter fundet konkrete eksempler på enkeltsager, som de tager hele ældreplejen til indtægt for.
Det er ikke fair over for hverken de ældre eller plejepersonalet.
Det undrer mig også, at Enhedslisten, efter at vi havde samme debat her i salen i efteråret, ikke har forholdt sig til det projekt, der kører i ældreplejen i Søllerød Kommune i samarbejde med netop FOA og DSR.
Naturligvis skal vi kvalitetsudvikle ældreplejen, og fra regeringens side er der da også allerede taget en række initiativer til at styrke kvaliteten.
Og projektet er i modsætning til Enhedslistens forslag finansieret.
Lad mig også nævne, at vi siden 2003 har afsat 500 mio. kr. årligt til forbedret kvalitet og mere fleksibilitet i ældreplejen.
Vi har gennemført det frie valg af leverandør af personlig og praktisk hjælp m.v., de ældres retssikkerhed er blevet styrket, og med det frie valg er der jo netop blevet sat fokus på kvaliteten i ældreplejen.
Ældre kan i dag skifte leverandør, hvis de ikke er tilfredse med deres nuværende, hvad enten det er den kommunale eller den private.
Det giver konkurrence om, hvem der er bedst til kvalitet.
Med regeringsgrundlaget fra februar har regeringen tydeligt tilkendegivet, at den er parat til fortsat at forbedre ældreområdet, og der skal derfor afsættes yderligere 500 mio. kr. årligt til indførelse af en plejehjemsgaranti og til bedre og mere fleksibel hjemmehjælp i kommunerne.
Konkret om beslutningsforslaget
her mener vi i Venstre, at intentionerne i forslaget er gode, og at vi allerede er godt i gang med kvalitetsudviklingsprojekterne.
Derfor må jeg indrømme, at det er lidt, synes jeg, overflødigt, og på den baggrund kan Venstre ikke støtte forslaget.
Eva Kjer Hansen (V), 2005-04-26:
Som sagt blev der bevilget 500 mio. kr. ekstra på området, og der blev jo lavet en undersøgelse, som viste, at kommunerne rent faktisk har brugt pengene på ældreområdet.
Det har også ført flere rettigheder med for de ældre, bl.a. nogle retssikkerhedsmæssige garantier i form af, at man skal have begrundede afgørelser, og at det skal være skriftligt begrundede afgørelser.
Jeg er opmærksom på, at det har vakt en vis irritation i kommunerne.
Nogle synes, at det er meget omstændeligt, nogle synes også, det har været irriterende, at man skulle gennemføre en omstrukturering af hele sektoren for at kunne imødekomme de nye regler.
Men jeg synes, det har været en nødvendig øvelse at komme igennem med for at skabe bevidsthed om, hvad det er, man bruger ressourcerne til, at skabe synlighed omkring serviceniveauet og hvad man kan forvente på ældreområdet, og også for bedre at kunne gøre rede for, hvad skatteborgernes penge egentlig går til.
Så jeg synes, det har været et nødvendigt og vigtigt arbejde.
Men fordi vi har forståelse for, at der stadig væk er store krav og behov for mere på ældreområdet, er det jo lige præcis, at vi nu har afsat yderligere 500 mio. kr. til området.
Lise von Seelen (S), 2005-04-26:
På trods af at ministeren beskriver det som et løft af ældreområdet, så ser vi jo disse henvendelser fra kommunerne, der ikke oplever de initiativer, som ministeren beskriver, som et løft af hjemmeplejen, men som opfatter, at hjemmeplejen er så meget under pres, at der er sket serviceforringelser.
Hvordan vil ministeren forklare det?
Ministeren siger, at regeringen har arbejdet for at opnå ordentlige rammer for ældreplejen, og så er mit spørgsmål til ministeren: Har ministeren en idé om, hvorfor der har været så mange indvendinger fra KL om, at ældreplejen er under pres – ikke kun fra KL som forening, men også fra mange kommuner?
Eva Kjer Hansen (V), 2005-04-26:
Jeg skal gentage, at det jo er op til kommunerne at hitte ud af, hvilke redskaber man vil tage i brug, hvordan man vil tilrettelægge hjemmehjælpen.
Og hvis en kommune vil gøre det uden egentlige styringsredskaber, så er kommunen jo i og for sig velkommen til at gøre det, blot man kan dokumentere over for den ældre, at man også har udført de opgaver, der skal udføres.
Der er metodefrihed, det blander jeg mig ikke i.
Derfor mener jeg heller ikke, at der er brug for at lave nogle særlige forsøgsordninger omkring det ikke at tage nogen styringsredskaber i brug.
Det er noget helt andet, vi har fokus på i kvalitetsudviklingsprojektet, for det går ud på at finde ud af, om kvaliteten er i top i den hjælp, der bliver givet på meget forskellig vis.
Jeg finder fru Line Barfods tanker om, at man helt kan leve uden styringsredskaber, fuldstændig urealistisk, for jeg tror, at hvis en kommune skal tilrettelægge plejen og omsorgen på en hensigtsmæssig måde og sørge for, at der netop er tid til eksempelvis omsorg, så kræver det styring i tilrettelæggelsen.
Line Barfod (EL), 2005-04-26:
Vi kan tage en lang debat om, hvem der har presset hvem, og hvad der er indhold.
Jeg vil gerne holde fokus på, om der bliver mulighed for forsøgsprojekter, hvor man ikke skal fastlægge minut for minut, hvad hjemmehjælperen skal lave, for at kunne måle og veje en offentlig hjemmehjælper op mod en privat ansat hjemmehjælper, men at man derimod får mulighed for at tilrettelægge en hjemmepleje, hvor de ældre og de ansatte sammen kan organisere arbejdet på en måde, der tager udgangspunkt i, at de ældre skal have ret til at bestemme over deres eget liv.
Vil der blive mulighed for sådanne forsøgsprojekter, eller vil der ikke blive mulighed for sådanne forsøgsprojekter?
Eva Kjer Hansen (V), 2005-04-26:
Jeg tror ikke, vi kommer uden om, at kommunerne bliver nødt til i en eller anden form at have nogle styringsredskaber og jo i virkeligheden også have mulighed for at dokumentere, at man rent faktisk yder den hjælp, som den ældre har ret til.
Som jeg var inde på, gøres det på mange forskellige måder i kommunerne.
Nogle bruger gammeldags papir og blyant, nogle bruger stregkoder – det er dog et meget lille antal kommuner – andre har taget håndholdte computere i brug.
Det vil jeg slet ikke blande mig i, for det er op til kommunerne at tage stilling til, hvad det er for nogle styringsredskaber, man har brug for i den lokale tilrettelæggelse af den hjemmepleje, som de ældre har brug for.
Men vi kommer ikke uden om, at man bliver nødt til at have nogle redskaber at arbejde med.
Det er faktisk noget, vi har arbejdet med, lige siden regeringen tiltrådte efter det forrige valg, hvor vi jo netop har haft fokus på at sikre en god ældrepleje.
Frit valg og de forskellige rettigheder, der blev fremmet i den forbindelse, har haft en enorm betydning for at sikre de ældre en god pleje, men nu kommer så også det her konkrete projekt om at sætte yderligere fokus på kvaliteten.
Line Barfod (EL), 2005-04-26:
Men det undrer mig, når ministeren så samtidig fastholder stregkoderne og minuttyranniet som noget, der er afgørende og nødvendigt for at kunne styre ældreplejen.
Og derfor vil jeg gerne høre, om ministeren slet ikke kan forestille sig, at der kunne blive plads til at lave nogle forsøgsprojekter, hvor det ikke var stregkoder og minuttyranni, der var det, man arbejdede ud fra, at det ikke var hensynet til at kunne måle og veje, men at det derimod var den ældre og de ansatte selv, der kunne fastlægge, hvordan arbejdet skulle tilrettelægges.
Frank Aaen (EL), 2005-04-26:
Lad os så tage ministerens udsagn om, at det er 600 mio. kr., det drejer sig om.
Er det så ikke korrekt, at det, der er konsekvensen af det lovforslag, man lægger op til at få vedtaget, er, at bankerne fra 2010 kan hæve 300 mio. kr. i butikkerne og hos borgerne?
Hvis vi ser på priserne på mobiltelefoni, hvordan har udviklingen så været igennem de senere år?
Al elektronik bliver billigere.
Det er helt afgørende, hvad prisen på driften af systemet er.
Det er det, der kommer til at betyde noget, når der skal findes en pris, og den pris er efter 2010 noget, som skal fastsættes efter betalingsformidlingslovens § 15, hvorefter der ikke må anvendes urimelige priser og avancer ved fastsættelse af gebyrer i forbindelse med transaktioner med betalingsmidler.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling.
Afstemning
Jeg foreslår, at lovforslaget henvises til Erhvervsudvalget.
Hvis ingen gør indsigelse, betragter jeg det som vedtaget.
Det er vedtaget.
Forslaget sattes til forhandling.
Forhandling
Der er opbakning til regeringens forslag.
Vi kan ikke støtte forslaget.