Anne Grete Holmsgaard (SF), 2004-04-22:
SF betragter EU's kvotedirektiv som et meget vigtigt instrument til at opfylde vores klimaforpligtelser, ja, ikke kun vores, men også de øvrige EU-landes klimaforpligtelser.
Vi støttede derfor også i sin tid regeringen i at indgå en aftale og sige ja til kvotedirektivet.
Det var ikke, fordi vi syntes, det var pletfrit.
Vi havde ønsket, at en større del af kvoterne skulle i auktion, altså at de, der slipper CO2 ud, skulle købe kvoterne.
Nu endte det med, at alle kvoterne bortset fra 5 pct. er gratis kvoter, det er gratis udledningstilladelser, man får.
Det er så blevet det kompromis, vi tager udgangspunkt i.
Hvis det så rent faktisk skal bruges, således at det fører til reduktioner i EU, de 8 pct., som EU har forpligtet sig til i forhold til Kyotoprotokollen, så er det fuldstændig afgørende, at man starter med at stramme kvoterne i forhold til det faktiske udslip i referenceperioden, altså fra 1998 til 2002.
Vi står her, og vi skal her ned.
Det kan godt være, vi ikke skal gøre sådan her, vi skal måske gøre sådan her, men vi skal da i hvert fald ikke gøre sådan her, hvis man kan følge mig i mine håndbevægelser.
Det er jo desværre det, der er lagt op til med kvoteloftet her, nemlig et øget CO2-udslip. Det har regeringen så forsøgt at pakke ind i sådan en smart bogholderimæssig finesse, idet den siger, at det er en besparelse i forhold til det forventede udslip.
Hvad er det forventede udslip?
Det, der var i 1998-2002?
Nej, det forventede er plus 10 millioner. Så man laver den øvelse, at man siger: Her står vi, og vi laver lige en forventning, der er heroppe, og så sænker vi den forventning en lille smule.
Vi kommer ganske vist til at stige, men det opdager folk nok ikke.
Jo, de, der er interesseret i det, har for længst opdaget det her.
Det er simpelt hen bogholderimæssigt svindel, det, der bliver lavet, det er det altså.
Det giver et problem, fordi det betyder, at man skubber et større og større læs foran sig, som skal klares i 2008-2012.
Og det er desværre blevet klart, og det er meget trist, at regeringen ikke aner, hvad den skal stille op med perioden 2008-2012.
Det duer selvfølgelig ikke.
Sagen er jo, at når regeringen siger, at det her er et centralt element i regeringens klimapolitik, ja, så er det næsten regeringens klimapolitik.
Derfor er det fuldstændig afgørende, at regeringen siger: O.k., lad os så forhandle om det her.
Sagen er jo også, at chancen for, at pilotperioden 2005-2007 vil komme til at fungere, er meget ringe, fordi vi giver for høje kvoter, tyskerne giver for høje kvoter, stort set alle lande giver for høje kvoter.
Det vil sige, at der vil komme et enormt udbud af kvoter, og der vil være en meget ringe efterspørgsel.
Hvad betyder det?
Ja, hvis der er et stort udbud af sko og en ringe efterspørgsel, så betyder det, at prisen falder, og sådan er det også med kvoter.
Så det, man sådan set risikerer, er at spilde sin pilotperiode på noget, hvor man overhovedet ikke får nogen erfaringer, og det er selvfølgelig et meget stort problem.
Der er ikke forfærdelig meget tid til det her, men en ting til, jeg gerne vil tage op, er, om regeringen virkelig helt alvorligt mener, at den ønsker at lave en aftale om noget så vigtigt som klimakvoter med et smalt flertal.
Som det er nu, ser det ud til, at regeringen vil basere sig på Dansk Folkeparti.
Det kalder jeg højrisikopolitik på det her område, som har med vilkårene for energiproduktion og energiforbrug at gøre.
Hvis jeg sad uden for det her hus, ville jeg meget gerne have en klar sigtelinje, der hed, at det, vi stiler mod i de kommende år, er sådan og sådan.
Men her har regeringen valgt den smalle politik vel vidende, at det her vil blive lavet om ved et regeringsskifte, fordi vi selvfølgelig ikke bare vil slagte hele den klimapolitik og den målsætning, som Danmark med et bredt flertal rent faktisk har tilsluttet sig. Så synes ministeren ikke, at det ville være en god idé at overveje, om man ikke skulle stile efter et bredere flertal og dermed gå ind i en reel forhandling frem for at kaste sig i armene på Dansk Folkeparti, der jo har erklæret sig lodret uenig i Kyotopolitikken?