Ebbe Kalnæs (CD), 2001-02-22:
Jeg skal heller ikke denne gang - for det er jo rigtigt, at det er forslag, der har været fremme før - undlade at understrege, at CD har sympati for forslagsstillernes forslag, og det gælder alle fire.
Selvfølgelig har de været vendt nogle gange, og derfor kommer man nok også til at gentage noget, som man har sagt før.
Ja, bare det var sådan.
Det er det mest almindelige, det er det mest udbredte, det gør man ikke, det er en kompetence, som man har skubbet ud, fordi den nemlig er umulig at beskæftige sig med eller overse politisk i amterne, og dér hopper kæden i virkeligheden af.
Det er dér, det store problem ligger.
Så får vi meget ofte afgørelser pr. distance, pr. skrivebord, uden at man har kigget væsentligt og nærmere på tingene - det er der masser af eksempler på - og så bliver det ofte teoretisk funderede afgørelser truffet af veluddannede folk med meget lidt erfaring for, hvor det egentlig ligger, og hvad der sker derude.
Det er der masser af eksempler på.
Derfor har jeg jo gentagne gange her fra Folketingets talerstol fortalt, at vi med vores planlovgivning har en lovgivning, som er vældig selvkørende.
Den kører helt af sig selv.
Og sådan en selvkørende lovgivning har det også med at være ret ufølsom og egentlig være ret dum.
Det vil sige, at den ikke er i stand til sådan at nuancere de her ting.
Gang på gang ser man fjollede ting.
Jeg skal medgive, at der er
adskillige kommuner, som giver lov til noget i forhold til landzonen i deres første behandling, som ikke er særlig klogt, og det gør de, fordi de møder folk i Brugsen og sådan nogle andre ting - vi kan lige så godt sige ja, for de bestemmer det alligevel i amtet, og så får vi da ikke vrøvl med folk her, og så kan vi sige, at de er dumme inde i amtet.
Altså det sker nok.
Men rykkede man det ned, som der jo er tale om i forhold til B 94, sådan så det var kommunernes ansvar, så er der ingen tvivl om, at så ville kommunerne også tage ansvaret i langt højere grad.
Vi ser steder, hvor de i kommunerne siger: Jamen o.k., vi siger ja, for det dér ordner amtet for os, og så skal vi da ikke være uvenner over det.
Så når vi kigger på alle forslagene, altså både det at udnytte landbrugsbygninger, det at kunne opføre en yderligere bolig og alle de andre ting, har jeg gentagne gange sagt, at det jo ikke er, fordi jeg står her og appellerer til, at vi sådan skal give frit løb.
Der er tale om, at man bevæger sig, at man giver mulighed for, at de landdistrikter, de yderområder kan fungere, kan have et vist liv også fremover.
Et andet område, som måske ikke lige er til behandling her, en af de diskussioner, vi også har i planlovgivningen, er, når så man har en eller anden lille virksomhed i en eller anden landsby et eller andet sted, så har vi også nogle skiltningsregler f.eks., hvor nogle har bedt inderligt om efter helt fast norm, med samme skilte, samme farve, efter et bestemt system osv., om man dog ikke kan få en lille henvisning, så man kan overleve, så folk kan henvende sig.
Nej, det kan den heller ikke, den her lovgivning.
Dér er den også selvkørende.
Den er ufølsom på alle måder. Så vi støtter selvfølgelig varmt de her fire forslag og håber, at ministeren undervejs vil være med til at imødekomme noget af det her.
Jeg hørte også et eller andet om, at nu udsender man lidt ny vejledning og sådan noget igen, og jeg oplever på en eller anden måde, at uanset at det er mange gange, de her forslag er behandlet, at så skubber det jo lidt til tingene hver gang.
Det kan godt være, det er en besværlig måde at flytte tingene på, og det kan også godt være, at det går for langsomt for nogle.
Men jeg glæder mig.
Jeg glæder mig, hver gang man ud fra en diskussion, en debat her, en kritik og en efterkiggen af praksis osv. trods alt ændrer sig en smule og gør tingene lidt mere fleksible, lidt mere forståelige, lidt mere fornuftige. Jeg håber, at vi undervejs i udvalgsarbejdet denne gang kan få en melding om, at nu har ministeren sendt ting ud,
der imødekommer nogle af de synspunkter, der er i de her lovforslag - som det mindste i hvert fald.
Men som sagt, vi vil gå positivt med i arbejdet, hvis der er muligheder for, at vi kan flytte det bare lidt.