Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2002-05-22:
Enhedslisten er enig med regeringen i, at alle borgere skal sikres gode og ligelige levevilkår, uanset hvor den enkelte bor.
Ja, vi er faktisk enige med regeringen i, at der er andre redskaber, som er langt mere effektive til at opfylde det her mål. Problemet er bare, at regeringen ikke har noget ønske om at bruge de nødvendige redskaber.
Regeringen nærer stor tillid til markedet og de private virksomheder, og derfor vil regeringen skabe mere ligelig regional udvikling ved at skabe de bedst mulige muligheder for virksomhedernes udfoldelse og virkelyst, og det skal ske igennem fjernelse af snærende bånd og regler og gennem liberalisering og øget konkurrence. Problemet er bare, at vi jo ser, at øget markedsgørelse fører til koncentration og etablering af private monopoler. Udviklingen inden for mejeri- og slagteriområdet er særdeles illustrativ.
Her har markedskræfternes hærgen ført til, at en lang række lokale arbejdspladser er blevet nedlagt. Konsekvensen er, at lokalområder tømmes for arbejdspladser og tømmes for liv.
Miljøet belastes af vækst i transporten, og dyrevelfærden forringes.
Det ønsker regeringen ikke at gøre noget ved.
Regeringen har således afvist et forslag fra Enhedslisten om, at regionalpolitiske hensyn skulle inddrages, når fusioner godkendes.
Uden en bevidst indsats, hvor det offentlige direkte går ind og støtter etablering af produktion i lokalområderne, er der ingen som helst mulighed for, at der kan sikres en økologisk og social bæredygtig udvikling i landets regioner.
En sådan indsats må man lede forgæves efter i regeringens opreklamerede, men ganske indholdstomme redegørelse »Vækst med vilje«.
Også på andre områder vil regeringens markedsorientering føre til større regional skævhed - konsekvenserne ser vi allerede nu i form af lukning af posthuse m.v. i lokalområderne - ligesom regeringens ønske om at øge mulighederne for at etablere gigantiske indkøbscentre og liberalisere lukkeloven vil øge butiksdøden i de mindre lokalsamfund.
Igen mistes der arbejdspladser.
Emnet for denne debat er så, hvad staten kan gøre gennem udflytning af statslige virksomheder.
Regeringens redegørelse anfører en række principper, som teoretisk set virker meget fornuftige, men vi savner et princip i oplistningen, som spiller en afgørende rolle for regeringens konkrete politik, nemlig princippet om, at ministrenes valgkredse skal tilgodeses.
Når flyvestationen i Værløse skal flyttes til Nordjylland, er det hverken den bedste eller den billigste løsning, men det er til gengæld den dyreste.
Den form for udflytning af statslige virksomheder, som sker uden anden plan end at sikre ministrenes genvalg ved det kommende folketingsvalg har intet med regionalpolitik at gøre, men minder mere om det liberalistiske vennetjenestesamfund, som Venstre har skabt i Farum.
Det skaber en fuldstændig vanvittig debat, hvor en samlet stillingtagen, både til hvad vi vil med regionerne i Danmark, og hvad vi vil med hovedstaden, reduceres til elementer i studehandler, hvor en Storebæltsforbindelse fører til to overflødige motorveje i Nordjylland, og etableringen af en Femernforbindelse - ud over de ulykker, den vil føre til i Storstrøms Amt, når den bliver vedtaget -
formodentlig vil blive fulgt op af en række overflødige motorvejsbyggerier i Vestjylland.
Enhedslisten indgår gerne i drøftelser om udflytningen af statslige institutioner, hvis udgangspunktet er en saglig afvejning af fordele og ulemper, hvor der selvfølgelig tages særligt hensyn til de svage regioner, som skal styrkes.
Regeringens forslag om etablere en slags konkurrence mellem interesserede kommuner om, hvem der skal have den og den udflyttede statslige virksomhed, har vi meget svært ved at se skulle gavne de svageste områder.
Men det tilfredsstiller selvfølgelig regeringens ønske om at smugle begrebet udbud ind i enhver tænkelig og utænkelig sammenhæng.
Det er meget vigtigt at tænke på, at man med en uddannelsesinstitution eller forskningsvirksomhed kan sikre et meget tæt samspil med lokalområdet og den industri, der findes i forvejen.
Det er også derfor, jeg tidligere var inde på, at når man tænker i den slags baner, er det meget ærgerligt for vores samfund, at dér, hvor der er mulighed for en decentral erhvervsudvikling, nemlig inden for landbruget og de industrier, der er tilknyttet landbrugsområdet, er der sket en ødelæggende centralisering, som er ødelæggende for både beskæftigelsen i en lang række byer og udkantsområder og for vores fødevareudvikling.
Der er ingen tvivl om, at det er helt i modstrid med det, der er brug for.
Det virker også underligt, at man har etableret uddannelsesinstitutioner inden for mange områder langt væk fra de regioner, som de fleste ansøgere rekrutteres fra.
For eksempel har jeg aldrig forstået, hvorfor man ikke flytter Politiskolen til Ringkjøbing Amt.