Anders Samuelsen (RV), 2004-03-26:
Jeg tror simpelt hen ikke, at fru Charlotte Dyremose har hørt hverken det spørgsmål, jeg stillede til hende før, eller min ordførertale. Jeg har ikke sat spørgsmålstegn ved effekten af at bruge reduktion af skatten på arbejde som instrument.
Kritikken i det spørgsmål, jeg stillede, gik på, hvad effekten af det, man laver her, egentlig er, og om det var den rigtige måde at gøre det på.
Der er nemlig mange måder, man kan gøre det på.
I min ordførertale har jeg klart understreget, at jeg mener, at det at lette skatten på arbejde er det mest effektive redskab, vi har tilbage, når det gælder om at få gjort noget ved beskæftigelsen.
Min konklusion var bare, at den måde, man gør det på fra regeringens side, giver stort set ingen effekt.
Ifølge regeringens egne tal vil det forslag, vi behandler i dag, sætte 6.000 flere i beskæftigelse; det står der ordret.
Men når vi i forvejen har 3 millioner job i Danmark, svarer det til en effekt på 2 promille, og det er her, musen og elefanten kommer ind i billedet.
Jeg vil godt starte med at anerkende, at regeringen faktisk forsøger at gøre noget for at sætte gang i økonomien.
Det har vi efterlyst længe, det er der mange der har efterlyst, og nu sker der altså noget.
Det er her, der for alvor er noget at hente.
Vi har lavet arbejdsmarkedsreformer sammen med regeringen, og så vidt jeg husker tallene, kunne vi maksimalt håbe, at der måske kunne komme en øget beskæftigelse på omkring 10.000 ud af det.
Vi har lavet andre tiltag, som har ligget på nogenlunde samme niveau, men hvis man virkelig vil gøre noget, er det skatten på arbejde, man skal tage fat i, og jeg vælger at opfatte forslaget som et positivt signal fra regeringen om, at nu har den også fået øje på, at det er skatten på arbejde, som er et afgørende element at tage fat i.
Så kan man jo altid diskutere, om det er godt nok.
Det er selvfølgelig, fordi man er bundet af sit skattestop, så man kan ikke flytte om på skatterne, og det er jo netop det, vi ønsker fra Det Radikale Venstres side.
Vores bud er at få skatten ned på omkring 40-42 pct.
Det ville betyde, at man ikke skal tjene 900 kr. for at kunne give en håndværker 100 kr. i hånden, men kun skulle tjene 350 kr., og det ville for alvor rykke noget.
Men det kan man ikke gøre, og det er så bare det.
Så er spørgsmålet: Jamen når man ikke kan det, er det så de rigtige redskaber, man bruger samlet set?
Det ene redskab, som vi diskuterer her i dag, er fremrykning af lavere skat på arbejde, men kunne det gøres på en smartere måde?
Det er egentlig svært at svare på, om det kunne gøres på en smartere måde.
Vi kan bare konstatere, at der ikke doseres
ret meget, og vi kan i hvert fald konstatere, at via den ekstraskat, de skal betale på grund af, at de nu får deres SP udbetalt, finansierer alle, som tjener under 235.000 kr. om året, den reelle ekstra skattelettelse til folk, der tjener over 235.000 kr. om året, og er det rimeligt?
Vi mener ikke, at det er den rigtige måde at gøre det på, må jeg sige, men der er ingen tvivl om, at det er sådan, det hænger sammen.
Der sker en overflytning på den måde.
Der er et andet element, som også er lidt betænkeligt, og her mangler jeg et klart svar fra regeringens side.
Hvad nu, hvis det, de skriver i Jyllands-Posten i dag, og som hr. Peter Christensen sådan set også har opfordret til her fra Folketingets talerstol, holder stik?
Hvad nu, hvis der er nogle, som siger: Vi vil gøre det kloge, vi vil blive ved med at spare op, men vi finder et andet sted at gøre det.
Jeg tror, det er en tredjedel af dem, der er blevet spurgt, som siger til Jyllands-Posten, at de vil bruge pengene til at spare op til pension, og hvis de alle sammen gør det og dermed får det skattefradrag, som det giver mulighed for, står regeringen med et ordentligt hul i kassen.
Hele finansieringen er jo bundet op på, at der kommer 3,9 mia. kr. ekstra i kassen, fordi folk nu skal betale skat af SP'en, men hvis de ikke gør det, fordi de i stedet flytter pengene direkte ind på en pensionsopsparing og dermed får et skattefradrag, får man hullet i kassen, og hvordan vil man lukke det hul?
Det sidste, jeg vil vende mig mod, er selve beskæftigelseseffekten.
Hvor god er den, når det kommer til stykket?
Vi har hørt fru Charlotte Dyremose fra De Konservative sige heroppefra, at tiltaget giver 22.000 ekstra job om året, men det er simpelt hen lodret i strid med de tal, som regeringen selv har lagt frem.
Det giver ikke 22.000 ekstra job.
Hvis man slår op på tabel 1 på side 19 i regeringens egen publikation, står der ganske rigtigt som overskrift, at der kommer en reduktion i ledigheden på 22.000.
Men så står der nedenunder, at heraf kan de 10.000 henføres til de initiativer, som tidligere er vedtaget, og så er vi nede på et fald i ledigheden på 12.000.
Hvis man så tager de effekter, der rent er afledt af det, vi behandler i dag, er de 12.000 delt op i to grupper: De 6.000 som følge af, at der kommer flere i beskæftigelse, de andre 6.000 fordi man flytter folk fra den ene statistik til den anden, nemlig fra ledighedsstatistikken og over i aktiveringsstatistikken, og ligegyldigt hvordan man vender og drejer det, er det ikke nye job.
Den ene form for overførselsindkomst erstattes bare af en anden type overførselsindkomst.
Man kan ikke bare gå derhjemme, man skal være i aktivering, men det er ikke nye job, og det er vel det grundlæggende.
Tilbage er der de 6.000, som man håber det forslag, vi behandler i dag, har som nettoeffekt.
Der er i alt 3 millioner job i Danmark, så det svarer til, at man giver dansk økonomi et skub bagi, der svarer til 2 promille, og det er, som jeg har sagt tidligere, det samme som en mus, der sparker en elefant bagi.
Det er ikke nogen stor effekt.