Jesper Langballe (DF), 2004-04-13:
Om selve lovforslaget skal jeg ikke gøre ret meget andet end at ytre fuld tilfredshed.
Det vil ikke kunne overraske nogen, for det er jo i høj grad noget, der er groet i vores have, at vi nu får lavet det sådan, at grundloven virkelig bliver overholdt, så man ikke på administrativ vis kan få indfødsret via en erklæringsordning, og at mulighederne for at få indfødsret for folk, som er blevet idømt strenge straffe, begrænses.
Når jeg tager ordet, er det først og fremmest for at sige noget til det betænkningsbidrag fra Socialdemokratiet, SF, Det Radikale Venstre og Enhedslisten, som lovforslaget er ledsaget af, et betænkningsbidrag, der emmer af surhed over, at Dansk Folkeparti og regeringen i fællesskab gennemfører dette udmærkede lovforslag.
Det interessante ved det er, at man er meget forarget over, at regeringen her fører blokpolitik sammen med Dansk Folkeparti.
Jeg vil godt gøre opmærksom på, hvis man endelig skal bruge ordet blokpolitik, at det gjorde regeringen såmænd også med hensyn til hele udlændingepolitikken.
Den aftale, som regeringen og Dansk Folkeparti indgik den 7. maj 2002 om hele udlændingepolitikken, også indfødsretsloven, kan man jo godt kalde blokpolitik.
Der er forskellige betragtninger i det betænkningsbidrag, som jeg lige vil nævne: Man peger bl.a. på, at praksis i vores nabolande, de lande, vi sammenligner os med, er anderledes end i Danmark.
Det er jo fuldstændig rigtigt, for vi har som et af de få lande i verden - jeg ved ikke, om vi er det eneste - et afstemningskriterium i stedet for et territorialkriterium.
Det kan man selvfølgelig diskutere.
Et territorialkriterium vil jo betyde, at når man er født i Danmark, er man født med dansk indfødsret.
Vi bliver mere og mere overbeviste om, at vi skal være lykkelige for, at vi her i Danmark har afstamningskriteriet - det har vi fra gammel tid - og ikke territorialkriteriet.
Det, som man gør gældende i betænkningsbidraget, er, at man siger, og det er jo efterhånden en velkendt floskel, at det at tildele udlændinge dansk indfødsret er et integrationsmiddel.
Det er for os at se
en fuldkommen syg, jeg havde nær sagt pervers måde, at betragte dansk statsborgerskab på, at det er noget, man uddeler som integrationsmiddel.
Hvis det var tilfældet, ville det jo være logisk at stikke en udlænding et statsborgerskab i hånden
, lige så snart han havde passeret grænsen eller i hvert fald den dag, hvor han får varig opholdstilladelse.
Nej, statsborgerskab kan aldrig kan være et integrationsmiddel; man kan snarere kalde det et integrationsmål.
Filosofien, når man kalder det et integrationsmiddel, er jo, at man siger: Hvis vi giver en udlænding, fuldstændig ubeset og ukritisk, stemmeret til det danske Folketing, så vil han utvivlsomt blive integreret, og i kraft af den gestus, som landet har ydet ham, vil han blive en god dansker.
Vores filosofi går faktisk den anden vej.
Man siger: Lad os nu lige se, lad folk først vise, at de er integreret, og så kan de få stemmeret til det danske Folketing.
Jeg vil godt gøre oppositionen opmærksom på, og jeg havde nær sagt, at jeg måske også godt ville gøre regeringen opmærksom på, at når man siger det der med, at tildeling af indfødsret er et integrationsmiddel, så siger man jo dermed, at det bare sådan er noget, vi gør for at få folk puffet ud på arbejdsmarkedet og komme lidt i gang osv.
Nej, det er jo noget langt, langt alvorligere.
Det er der heldigvis kommet en anden ordning på, selv om den for os at se stadig væk ikke er tilfredsstillende. Indfødsret betyder, at man bliver dansk folketingsvælger, og for at være dansk folketingsvælger skal man være blevet dansk, ellers har det ingen mening.
Og jeg vil sige, at de, der opponerer mod det synspunkt, skylder en forklaring på, hvorfor grundlovsfædrene fik det ind i grundloven, at indfødsret skal gives ved lov.
Hvorfor var det ikke noget, der bare skulle gives rent administrativt af en embedsmand med et gummistempel på et kontor?
Hvorfor skulle hele Folketinget stemme om den enkelte indfødsretmodtager?
Det er selvfølgelig, fordi det er noget fuldstændig vitalt for landets eksistens og for det danske demokratis fortsættelse.