Thorkild Simonsen (S), 1998-01-15:
Forslagsstillerne, der repræsenterer alle partier uden for regeringen, ønsker med dette forslag at sikre, at deltidsansatte eller frivillige brandfolk, redningsmænd, strandfogder og digevagter i tilfælde af arbejdsløshed stilles på linje med personer, der modtager vederlag for borgerligt ombud.
Landsklubben for deltidsansatte brandfolk har rettet flere henvendelser til regeringen for at få ændret reglerne, men det har regeringen af forskellige grunde ikke ønsket.
Nu ønsker forslagsstillerne imidlertid at imødekomme ikke mindst brandfolkenes ønsker.
Sagen er ganske godt belyst i kraft af, at tilsvarende forslag blev fremsat i den seneste folketingssamling.
Der blev altså også nedsat en arbejdsgruppe, der skulle belyse sagen nærmere.
Arbejdsgruppen afgav en rapport den 25. marts 1997, som forslagsstillerne alle må være bekendt med.
Jeg har imidlertid en fornemmelse af, at forslagsstillerne ikke kan have gjort sig helt klart, hvilke forskellige konsekvenser en gennemførelse af lovforslaget ville have.
Jeg kan f.eks. indlede med at konstatere, at de deltidsansatte brandfolk i den omtalte rapport giver ganske klart udtryk for, at foreningen ikke ønsker det foreliggende forslag gennemført.
Det synspunkt deles af deres arbejsgiver, kommunerne, og Falcks Redningskorps.
Det er også værd at notere sig, at den største af de faggrupper, som forslaget skal støtte, ikke ønsker støtten i den form.
Jeg skal også bemærke, at det af rapporten kan udledes, at det ikke er relevant at inddrage digevagter og strandfogder i denne sammenhæng.
Jeg synes derfor, vi skal skære sagen ned til at koncentrere os om brandfolk og redningsmænd, for det er de grupper, der er omfattet af de regler, som forslagsstillerne ønsker dem undtaget fra.
Det er et grundlæggende og fast princip, at hvis man i en ledighedsperiode modtager arbejdsløshedsdagpenge, men også udfører arbejde, reduceres dagpengene.
Det er vel også ganske logisk, at hvis man er ledig og modtager dagpenge til erstatning for en indtægt, så skal en eventuel indtægt fradrages.
Dagpenge er supplement til en indtægt og da ikke omvendt.
Der har også længe været det faste princip, at hvis man indtil 13 uger forud for en ledighedsperiode samlet har arbejdet mere end overenskomstmæssig arbejdstid, så skal de overskydende timer afspadseres, før man kan modtage dagpenge.
Jeg er klar over, at brandfolk m.fl. i en kort periode har været undtaget fra dette princip. Det skal jeg vende tilbage til senere.
Arbejdet som deltidsbrandmand eller redningsmand er egentligt lønarbejde.
De pågældende er ansatte på almindelige vilkår.
De modtager overenskomstmæssig løn og andre lønmodtagerrettigheder, ATP, feriepenge m.v. for det ydede arbejde.
De har vel nok påtaget sig arbejdet frivilligt, men det har vel alle, der har et arbejde.
Når forslagsstillerne taler om frivillige brandfolk, så må det dreje sig om de brandfolk, der indgår i en helt særlig og historisk betinget ordning i nogle kommuner i Sønderjylland, og som ikke får honorar for deres arbejde.
I den forbindelse vil jeg lige nævne, at Arbejdsministeriet har fastslået, at sådanne frivillige brandfolk slet ikke er omfattet af de problemstillinger, som forslaget skal løse. Det fremgår også af den omtalte rapport.
Når deltidsansatte brandfolk benyttes i væsentligt omfang, skyldes det hensyn til strukturen af de kommunale beredskaber, hvor det kun i nogle tilfælde er nødvendigt eller hensigtsmæssigt at have fuldtidsansatte brandfolk.
Der er på landsplan ansat omkring 3.000 deltidsansatte brandfolk med forskellige timetal.
For at friholde brandfolk og redningsmænd fra reglerne om fradrag i dagpenge og overskydende timer kan man gå to veje.
Det fremgår imidlertid af bemærkningerne til beslutningsforslaget, at forslagsstillerne ikke ønsker en ændring af principperne for a-kasse-regler for bierhverv. Hvis de pågældende beskæftiges i et hverv, der vederlægges, kan undtagelsen i stedet ske administrativt.
Der er ikke i loven nogen definition af et hverv, men som hverv betragtes forhold som nævninge, domsmænd, lægdommere, kommunalbestyrelsesmedlemmer, offentlige repræsentanter i institutioner, råd, nævn samt medlemmer af menighedsråd.
Lønmodtagere, som vi har med at gøre her, kan ikke undtages for reglerne administrativt, og der er derfor ikke nogen virkning af blot at kalde brandfolks og redningsmænds løn for vederlag.
En undtagelse forudsætter derfor, at deltidsansatte brandfolks og redningsmænds arbejde ved lov udtrykkeligt gøres til et hverv, der vederlægges, hvorefter hvervet kan undtages fra de pågældende bestemmelser i arbejdsløshedsforsikringsloven.
Sådan som regeringen har forstået forslaget, er det netop forslagsstillernes ønske.
Jeg tillader mig at gentage, at det ikke er brandfolkenes ønske, og det forstår jeg egentlig godt.
Gennemføres forslaget, får det som konsekvens
Jeg kan f.eks. nævne, at lønarbejde kan danne grundlag for optagelse i en arbejdsløshedskasse, at det kan medregnes til opfyldelse af beskæftigelseskravet for opnåelse af dagpengeret, og at det kan danne grundlag ved beregning af dagpengesats.
Det kan hverv ikke.
Hvis brandfolk og redningsmænd udfører et hverv, så skal der udbetales vederlag, for at de kan blive undtaget fra bestemmelsen i arbejdsløshedsforsikringsloven.
Så bliver konsekvensen, at de ikke længere er omfattet af ferieloven, de vil ikke længere være omfattet af en overenskomst, de vil ikke kunne vælge tillidsrepræsentanter, der vil opstå problemer vedrørende arbejdsgivernes ledelsesret, de vil ikke få indbetalt ATP, de vil ikke være omfattet af ligebehandlingsloven, de vil ikke være omfattet af regler for sygedagpenge og barselspenge, de pågældende vil heller ikke længere være omfattet af al anden lovgivning vedrørende lønmodtagere.
Dertil kommer, at man ikke kan blive honoreret i forhold til præsteret arbejde.
Det er måske det allervæsentligste.
Vederlag kan ikke afgøres afhængigt af, hvor stor eller hvor lille en arbejdsindsats har været, idet det da ikke er vederlag, men så er løn.
Det vil alt andet lige nok betyde, at de fleste vil gå væsentligt ned i vederlag.
Brandfolk, der gennemfører en udrykning, må altså tåle at blive honoreret med det samme beløb, uanset om indsatsen har varet 1 time eller 5 timer.
Det er lidt uklart, om forslagsstillerne mener, at alle forringelser, ved at brandfolk og redningsmænd ikke længere vil være lønmodtagere, skal afbødes, eller om det kun gælder for særlige områder, f.eks. arbejdsmiljølovgivningen.
Hvis det gælder for alle områder, vil vi have den noget særprægede situation, at man ikke længere er lønmodtager, men alligevel skal nyde alle rettigheder og pligter.
Hvis det derimod kun gælder for nogle områder, så hvilke?
Der skal altså foretages ændringer i et omfattende antal love for at stille dem, som om de fortsat er lønmodtagere.
Overenskomster og valg af tillidsrepræsentanter vil så i øvrigt udgøre et særligt problem, idet disse forhold er reguleret ved aftaler mellem arbejdsmarkedets parter, og dette partsforhold vil umiddelbart ikke længere eksistere.
Jeg undrer mig over, hvorfor det netop er brandfolk, redningsmænd, strandfogder og digevagter, der skal undtages.
Forslagsstillerne anfører, at det skyldes, at disse grupper udfører et særlig samfundsnødvendigt arbejde.
Jo da, selvfølgelig er det samfundsnyttigt at slukke brande, men samfundet betaler da også løn, som man ved overenskomster er blevet enig om
Og kan andre grupper af lønmodtagere ikke med samme ret anføre, at de udfører samfundsnyttigt arbejde?