runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anni Svanholt (SF), 2001-05-03:
Danmark skal sende et stærkt signal til verden.
Målet er selvfølgelig, at klimaaftalen kan sættes i kraft senest ved Rio+10-mødet i Sydafrika i år 2002.
Det er godt, at regeringen lægger forslaget frem nu, så vi kan komme i gang og være med til at accelerere processen. Vores klode er ude af balance, ingen tvivl om det.
Vi står over for en kolossal udfordring, der kræver globalt lederskab og handlekraft og internationalt samarbejde, for det handler jo i bund og grund om fordelingspolitik på verdensplan.
Det er altså ikke alene et spørgsmål om at undgå klimakatastrofer, det handler også om, at de rige industrilande, som har skabt problemerne, skal påtage sig ansvaret og skære ned på drivhusgasserne, så ulandene også får mulighed for at udvikle deres velfærd.
I fremtiden bliver der mindre drivhusgas, altså CO2, til rådighed pr. indbygger i verden, hvis vi skal forhindre den værste miljøkatastrofe.
Derfor skal vi vise aktiv solidaritet
med de fattige lande ved at gå foran og skære ned på vores drivhusgasser. Det handler altså også om produktion, udvikling og velfærd på verdensplan og så selvfølgelig i sidste ende om overlevelse for mange mennesker. Det kræver globalt lederskab, og hvem vil tage førertrøjen?
Verdens mægtigste bidragyder til klimaproblemerne og mindste bidragyder til udviklingslandene i kontanter har opsagt klimaaftalen.
Med Bush ved magten ser det altså meget sort ud for virkeliggørelse af klimaaftalen.
Bush vil hellere bruge milliarder af dollars på et vanvittigt missilskjold i stedet for at være med til at redde kloden fra miljøkatastrofer.
Resten af verden har allerede ventet på USA i 5 år, nu må det være nok.
EU må gå foran og i konkrete handlinger vise nedskæringer i drivhusgasser og vise, at det er foreneligt med både national og international velfærd.
Klimaaftalen fra Kyoto i Japan fra 1997, som er utilstrækkelig i forhold til problemerne, skal som minimum gennemføres.
Danmark skal være drivkraften i EU ved at vise i konkrete handlinger, at vi kan.
Det handler om energibesparelser, energieffektivitet og udbygning med vedvarende energi.
Vi kan skære 21 pct. af udledning af drivhusgasser, som Danmark lovede i Kyoto, og vi vil gøre det hjemme hos os selv, skal vi sige til de andre.
Selvfølgelig ingen nettoeleksport, og vi skal have udfasning af kulkraften.
EU må tage førertrøjen og lave aftaler med andre industrilande og udviklingslande uden om USA.
Men SF lægger meget vægt på, at vi kan få sat meget skub
i processen, og det kan vi ved at vi går i gang med at ratificere Kyotoprotokollen.
Tom Behnke (KF), 2001-05-03:
Da fru Henriette Kjær desværre ikke kan være til stede, så har jeg lovet at læse hendes ordførertale op på vegne af Det Konservative Folkeparti.
Vi har i den hjemlige politiske debat ofte diskuteret Kyotoprotokollen.
Stort set alle politiske partier er enige i, at det er nødvendigt på en eller anden måde at få reduceret CO2-udslippet.
Man kan så diskutere, om det var fornuftigt, at Danmark har meldt ud, at vi vil reducere med 21 pct., hvor EU samlet havde forpligtet sig til at reducere med 8 pct.
Det mener vi i Det Konservative Folkeparti ikke var særlig fornuftigt.
Men nu har ministeren altså forpligtet Danmark på dette mål, og så går øvelsen for ministeren ud på at nå målet.
For nylig var Kyotoprotokollen igen til debat, denne gang i mere internationalt regi, da USA's nyvalgte præsident meldte ud, at USA ikke havde tænkt sig at ratificere Kyotoprotokollen.
I Det Konservative Folkeparti finder vi det uholdbart først at indgå en international aftale for derefter at oplyse, at man alligevel ikke har tænkt sig at ratificere den.
Derfor er det vigtigt, at vi fra dansk side sender et signal om, at vi i Danmark har tænkt os at leve op til målsætningerne i Kyotoprotokollen.
Vi er dog uenige i, at Kyotoprotokollen bør træde i kraft uden om USA.
Det er uhyre vigtigt, at vi får USA med på disse forpligtende mål, ellers bør man diskutere hele formålet med FN.
Det er jo netop meningen, at de beslutninger, der træffes under FN's institutioner, bliver verdensomspændende og dermed bliver effektive.
Kan vi ikke fastholde hinanden inden for FN på at løse de store mangeartede opgaver, vi står over for, så har FN ikke længere sin berettigelse, og derfor er det vigtigt, at USA kommer med, USA skal med, og det skal være vores klare budskab her i dag.
Ligesom alle de andre gange vi har diskuteret nedbringelse af CO2, så vil vi fra konservativ side også i dag påpege det fornuftige i at lade landene benytte sig af handel med kvoter. Der er sund fornuft i at lade miljøforbedringer udføre og blive foretaget i lande, der ellers ikke ville kunne finansiere en omlægning af energiforsyningen, og vi bør få mest muligt miljø for de penge, der er til rådighed.
I Det Konservative Folkeparti er vi ikke bekymrede for, at vi så blot vil slække på omlægningen af danske forhold og dermed nedbringelsen af vores CO2-udslip.
Vi opfatter faktisk det her som en sag, der er forholdsvis bred enighed om og en stor vilje fra industriens side til at være med til at løse.
Men altså konservativ støtte til denne ratifikation, og da jeg alligevel er på talerstolen, skal jeg meddele på vegne af CD, som ikke kan være til stede her i dag, at de også kan støtte ratificeringen.
Anni Svanholt (SF), 2001-05-03:
Jeg kan forstå på hr. Hans Christian Schmidt, som jo anerkender denne korrektion og har godkendt den i flere sammenhænge, at den altså åbenbart nu skal problematiseres, men jeg vil altså gerne slå fast, at jeg må opfatte det sådan, at det er Venstres opfattelse, at man går ind for de korrigerede tal og vel også vil støtte, at der bliver arbejdet for det.
Vi anerkender, at der er en problemstilling, som skal løses, og har noteret os det forhold.
Det er meddelt tidligere i forhold til EU.
Det er sådan set den virkelighed, der er.
Vi mener, at det skal løses, og at vi skal leve op til de krav, som vi har sagt ja til.
Det er sådan set vores indstilling, og det er det, vi arbejder for.
Jeg synes sådan set, at hr. Søren Kolstrup har placeret sig et sted, hvor han ikke burde placere sig i dag, ved at stirre sig blind på nogle procenter.
Jeg synes, det i høj grad handler om, at vi sørger for ikke at skabe tvivl om, at vi vil godkende Kyotoprotokollen.
Så er der spørgsmålet om 21 pct., og der har jeg jo hørt her i dag, at miljø- og energiministeren siger, at vi vil prøve, om vi kan få det korrigeret, og kan vi ikke det, så godkender vi den alligevel, sådan at vi kan levere de 21 pct. på 1990-niveau.
Det er altså det, vi går efter, og så er vi sådan set allermest optaget af, at vi gør noget konkret, at vi satser på at lave en ordentlig, effektiv energisparehandlingsplan, og at vi får godt skub i udbygningen med vindmøllerne.
Det er faktisk lykkedes rigtig godt her.
Vi skal altså på alle mulige måder sørge for at feje for egen dør og også sørge for, at vi rent faktisk og konkret gennem handlinger kan gennemføre det.
Men Enhedslisten melder sig jo ud og stirrer sig blind på nogle procenter.
Vi er optaget af det konkrete, af, at det også kan lykkes, og det lykkes faktisk ganske godt.
Til spørgsmålet fra hr. Kim Behnke vil jeg sige: Det er jo nettoeleksport.
Jeg er udmærket godt klar over, at der er noget udveksling af strøm, men vi skal ikke leve af, at vi skal sætte fuld gang på nogle kulværker.
CO2-kvoterne styrer, hvor meget der må udslippes.
Der er jo fastsat konkrete kvoter for det, dét, og der skal fastsættes nye kvoter, sådan at vi sørger for, at vi holder os målet for øje, og det er CO2-reduktionen.
Svend Aage Fauerholdt (DF), 2001-05-03:
Dansk Folkeparti er som udgangspunkt enige i, at der skal gøres en indsats for at undgå skadelige menneskelige aktiviteter, der kan ødelægge det globale miljø. Siden Riokonferencen tilbage i 1992, som mundede ud i FN's klimakonvention, har man haft som mål at stabilisere atmosfærens indhold af drivhusgasser, som antages at være hovedårsagen til menneskeskabte klimaændringer.
De fleste er enige om, at det globale klima i disse år er under forandring.
Men det er langtfra alle, der er enige om årsagerne hertil.
Har klimaændringerne baggrund i menneskeskabte aktiviteter, der voldsomt opvarmer jorden, eller er temperaturstigningen og afsmeltningen af isbjerge udtryk for et helt naturligt udsving i klodens cyklus?
Det ved ingen i virkeligheden ret meget om.
Lad mig blot nævne, at nogle danske klimaforskere har påpeget, at der kan være en større overensstemmelse mellem klimaforandringer og aktiviteter på solen.
Jeg kender ikke den nærmere begrundelse for den amerikanske afvisning af Kyotoaftalen, men jeg har forstået, at den bl.a. hænger sammen med, at det i henhold til Kyotoaftalen ikke er tilladt at indregne al skovenes optagelse af CO2, men kun en del.
Jeg har undret mig lidt over den forskel i reduktion
der er landene imellem i Europa.
Det er, som om der ikke er sammenhæng i tingene, når Danmark f.eks. skal foretage en reduktion på 21 pct., mens Sverige kan nøjes med 4 pct.
Mig bekendt har Sverige en større industriproduktion og en større befolkning, men også et langt større skovareal.
Det tyder på en stor sammenhæng mellem det udslip af drivhusgasser, som et land må have, og det skovareal, landet har.
USA er et af de lande i verden, der har mest skov og dermed en stor optagelse af CO2 fra atmosfæren.
Og derfor er det måske forståeligt, at USA ikke vil indgå Kyotoaftalen på det foreliggende grundlag
, fordi skovarealet ikke er indregnet fuldt ud. Lad mig også blot minde om, at den amerikanske modstand mod Kyotoaftalen ikke er af ny dato.
Clintonadminstrationen havde også et lunkent forhold til Kyotoaftalen.
Miljøministeren udtalte i et interview i Politiken så sent som den 8. april, at europæerne lod sig forblænde af den grundlæggende sympati for den daværende amerikanske præsident.
Med andre ord mener miljøministeren, at det var i orden med en lunken amerikansk holdning til Kyotoaftalen, så længe det var Clinton, der var imod.
Men når amerikanerne under den nye præsident, Bush, melder klart fra med hensyn til Kyotoaftalen, så er det ikke længere i orden.
Jeg vil følge udvalgsbehandlingen og den offentlige debat nøje og først på et senere tidspunkt tage endelig stilling.
Vi vil fra Dansk Folkeparti under ingen omstændigheder lægge USA for had i denne sag.
Knud Erik Hansen (SF), 2001-05-03:
Når vi behandler lovforslag om indfødsret, behandler vi forslag for en hel række personer, som har levet en årrække i Danmark og har valgt, at de gerne vil være danske statsborgere med alt, hvad det indebærer.
Det hilser vi meget velkomment.
Vi synes, det er dejligt, at folk, der har levet i Danmark og fungerer i Danmark, også vælger at blive danske statsborgere, således at de også i virkeligheden kan fungere fuldt ud som medborgere i det danske samfund og ikke kun som borgere, der har opholdstilladelse.
Vi tager det i virkeligheden som udtryk
for, at integrationen er lykkedes, når vi har så mange, der gerne vil blive danske statsborgere.
Så er der rejst en debat om kriminalitet og om folk, der ikke kan sproget.
Jeg må sige, at jeg synes, det er en lidt falsk diskussion, men o.k., hvis man ønsker, at folk skal straffes to gange, så kan man det, men hvis folk har begået kriminalitet, så har de jo faktisk efterfølgende skullet vise, at de kunne leve og fungere i en lang årrække i det danske samfund uden at begå kriminalitet, før de kan blive danske statsborgere.
Det er klart, at folk kan lave fejltagelser, men der er ingen grund til, at vi skal straffe dem flere gange.
Og hvis det med sproget rejses som et problem, må jeg sige, at nogle gange er vi måske endda virkelig meget skrappe med hensyn til sprogkrav.
Vi tager en del hensyn, når vi har dem til behandling,
Tværtimod kunne man måske godt i nogle tilfælde tage lidt mere hensyn til de sociale forhold.
Svend Aage Fauerholdt (DF), 2001-05-03:
Når jeg diskuterer de her ting, så holdes det altid inden for en saglig debat.
Det er ligesom man fra Enhedslistens side lægger op til at bruge ord som deportere.
De hører jo ikke hjemme her i debatten.
Men det, det drejer sig om, og det, vi tager stilling til i aften, er dansk statsborgerskab.
Og alle partier har da nok på et eller andet tidspunkt sagt, at når forholdene bliver rolige, og det er virkelige flygtninge, vi snakker om, jamen så skulle de jo gerne hjem og hjælpe med at bygge landet op igen.
Derfor synes vi nogle gange, at nu har vi hjulpet i et stykke tid, og er det nu ikke lønnen til os danskere, at nu, hvor der er blevet ro, drager man hjem, og så hjælper man til derhjemme, og så skal vi ikke give dem dansk statsborgerskab.
Søren Søndergaard (EL), 2001-05-03:
Først troede jeg ikke, at Dansk Folkepartis ordfører fattede, hvad han snakkede om, men ved nærmere eftertanke tror jeg alligevel, at jeg forstår det.
Det, der er hr. Fauerholdts og Dansk Folkepartis pointe, er jo, at når folk ikke er danske statsborgere, så skal man lave loven om at deportere dem, smide dem ud af landet.
Det må vi jo sige, det er jo rigtigt.
Det kan man jo gøre.
Hvis folk først er blevet danske statsborgere, så er det svært at deportere dem, men man kan vel godt, hvis folk ikke er danske statsborgere, vedtage nogle love. Nogle love, hvor man deporterer folk.
Det har man jo erfaringer med tidligere fra andre stater.
Er det ikke det, der er den egentlige pointe?
Hans Christian Schmidt (V), 2001-05-03:
Så vil jeg gerne sige til hr. Martin Glerup, at man jo kan komme i den situation, at man gerne vil høre det, man selv har forestillet sig.
Nej, det behøver man ikke.
Den kan sagtens oversomre, som hr. Kim Behnke har sagt.
Det var det, vi svarede på.
Vi diskuterede ikke på ét tidspunkt endnu, om Danmark i grunden har gjort noget godt på det her område.
Men jeg savnede så meget hr. Martin Glerup forleden dag hernede i Folketingssalen, jeg tror endda, det var i går, hvor vi diskuterede, hvor dygtigt dansk erhvervsliv har været på miljøområdet, hvordan vi er den førende nation, og hvordan det er med til at reducere CO2, hvordan man med dette dygtige erhvervsliv gennemfører disse ting, og det har hr. Martin Glerup lige nøjagtig svaret på.
Det belønnede den danske regering med at give disse virksomheder 200 mio. kr. i afgifter på alle de her gasser, plus...
Dorte Bennedsen (S), 2001-05-03:
Jeg vil meget gerne være med til at tage diskussionen med hr. Fauerholdt om, hvad det koster at tage imod asylansøgere og flygtningene her i landet.
Men det er faktisk ikke det, vi diskuterer her i dag.
Vi diskuterer spørgsmålet om at give statsborgerskab til mennesker, der har været minimum 7 år her i landet.
Det var i den forbindelse, hr. Fauerholdt sagde, at det koster det danske samfund mange penge, men det koster ikke én krone.
Og det synes jeg at hr. Fauerholdt skulle være ærlig nok til at erkende. Jeg skal ikke frakende Dansk Folkeparti deres synspunkter på flygtninge- og asylproblemet, men lad os tage den debat, hvor den er, og lade være med at blande den ind i det her.
Vi kan jo sige nej til de mennesker, der er i det her forslag, og Danmark sparer ikke en krone ved at sige nej.
Den reelle forskel er de faktiske rettigheder at få lov at stemme til folketingsvalg, men den virkelige betydning af det her er, at de mennesker har udvist vilje til at integrere sig i det danske samfund.
Og for dem er det en blåstempling af, at vi andre anerkender, at det har de også gjort.
Det koster ingenting.
Og hvis hr. Fauerholdt mener det som komunalbestyrelsesmedlem, så synes jeg, at han skulle gå hjem og læse på lektien en gang til.
Svend Aage Fauerholdt (DF), 2001-05-03:
Det kan altid blive en stor diskussion: Hvad koster det i kroner og øre, hver gang der kommer en fremmed til landet?
Og hvad er grunden til det? Det er helt klart i den her situation, hvor vi så giver dansk statsborgerskab, for når man også i det daglige sidder i en kommunalbestyrelse og har med kommunens budgetter at gøre, så ved man helt klart, at skal vi lukke dørene op for 22.600 hvert år af forskellig herkomst, hvor ca. halvdelen ad åre når at få dansk statsborgerskab, så kan man altså ikke sige, at det ikke koster det danske samfund noget.
Knud Erik Hansen (SF), 2001-05-03:
Jeg har sådan set lyst til at gentage det, fru Dorte
Bennedsen sagde, og jeg vil også godt gøre det, for jeg synes, det er vigtigt, at vi ikke her får nogle myter.
Så kan vi ikke sige det ude i forsamlingshusene og så lade være med at tage den debat hver eneste gang?
Jeg kunne egentlig godt ønske mig, at vi kunne få en reel debat om, hvad det her drejer sig om, nemlig at det er personer, der er integreret, som fungerer i det danske samfund og som gerne vil være med fuldt ud som medborgere i det danske samfund.
Dorte Bennedsen (S), 2001-05-03:
Nu ved jeg godt, at vi har en, synes jeg, god skik her i Tinget, at når et medlem taler på en andens vegne, så skal man være varsom med at stille spørgsmål.
Jeg skal derfor heller ikke stille nogen spørgsmål til hr. Faurholdt, men lige gøre opmærksom på, at dette lovforslag ikke betyder én krones ekstra udgift i det danske samfund.
Der er tale om, at vi tildeler dansk statsborgerskab til en gruppe mennesker, der har boet permanent her i landet i minimum 7 år, og som nyder fulde rettigheder, bortset fra at de ikke har stemmeret til folketingsvalgene.
Det gør ingen økonomisk forskel, om disse mennesker forbliver fremmede statsborgere eller de bliver danske statsborgere.
Vi taler meget om, at vi gerne vil have, at vores indvandrere integrerer sig i samfundet, og for Socialdemokratiet er ønsket om at blive statsborger, skal vi sige den sidste sten på vejen til at vise, at man ønsker en integration i samfundet, og derfor ønsker man også at være statsborger.
Jeg vil bede hr. Fauerholdt om ikke at påstå, at dette betyder udgifter.
Der er ikke en 25 øres ekstra udgift i dette her.
Svend Aage Fauerholdt (DF), 2001-05-03:
Da vores ordfører på området, hr. Poul Nødgaard, desværre ikke kan være til stede, skal jeg fremføre følgende: Så præsenteres Folketinget atter for et stort lovforslag
vedrørende tildeling af dansk statsborgerskab.
Denne gang er det 3.790 personer, hvoraf de 1.661 er børn, som nu ønskes gjort til danske statsborgere.
Det vil med andre ord sige, at der i dette folketingsår tildeles omkring 16.000 danske statsborgerskaber eller nogenlunde i det lag i hvert fald.
Et stort antal af ansøgerne vil formentlig aldrig blive i stand til at klare sig selv økonomisk i Danmark.
Og det kræver ikke megen fantasi at forestille sig, hvilke økonomiske krav det vil komme til at stille til Danmark, og dermed vil det også gå ud over den velfærdsstat, som vi har opbygget, hvor der til stadighed er store kritikpunkter vedrørende den omsorg, der bl.a. ydes til en hel del af vore ældre medborgere.
I Dansk Folkeparti synes vi, og det har vi aldrig lagt skjul på, at der er grund til dyb bekymring over, at man sådan massetildeler det danske statsborgerskab, sådan som det finder sted, og hvis økonomiske omkostninger er helt uoverskuelige.
Når nu forslaget i dag har været til første behandling, er det jo muligt at stille alle de mange spørgsmål, som man har lov til at stille igennem Indfødsretsudvalget, og det vil vi naturligvis benytte lejligheden til.
Der skal ikke herske nogen tvivl om, at vi, som vi plejer, vil stille en række ændringsforslag, når det her lovforslag kommer til anden behandling inden folketingsårets afslutning.
Med disse ord vil jeg bare sige, at der ikke kan herske tvivl om, at Dansk Folkeparti vil stemme imod det her forslag, når det kommer til tredje og sidste behandling.
Inger Marie Bruun-Vierø (RV), 2001-05-03:
Hver person, der med lovens vedtagelse får indfødsret, er kigget efter i sømmene, og Det Radikale Venstre mener, at alle personer har vist, at de opfylder kravene for at få dansk statsborgerret.
Vibeke Peschardt (RV), 2001-05-03:
Det kan jo ikke komme bag på nogen, at vi i Det Radikale Venstre ikke er enige med hr. Svend Aage Fauerholdt og hans partis holdninger i de her sager.
Det er jo sådan, at det positive ved den sag, vi behandler i dag, er - og det er jo blevet sagt mange gange - at Danmark jo har været, jeg tror ikke, ordet foregangsland er blevet brugt, men et af de lande, der virkelig har lagt sig i spidsen for at drive den proces i Europa, som i dag har betydet, at man sammen med andre europæiske lande vil være i stand til at ratificere artiklerne i den Kyotoprotokol, der ligger.
Når så alle stort set uden undtagelse har talt om USA, så synes jeg, en af de mest rammende ting, der er blevet sagt om USA, stod i en artikel i Information, da vi var i Haag her i efteråret.
Der stod nemlig noget i retning af: Før USA miljømæssigt, altså på det klimamæssige område, får et nyt Pearl Harbour på grund af deres fejlslagne klimapolitik, vil det ikke gå op for dem, hvor stort det her problem er.
Det er et problem, måske verdens allerallerallerstørste miljøproblem, og vi kan ikke sidde det overhørigt.
Alle, der går rundt med tanker om, at det kan være solpletter og ikke afbrænding af fossilt brændstof, eller som simpelt hen ikke tror på, at udslip af drivhusgasser betyder noget, tager grundigt fejl.
I mit parti er vi et hundrede procent
overbeviste om, at alt hvad det internationale klimapanel ved, at alt, hvad vi ved om det her, ikke er fejlslagent.
Men der kan ikke være tvivl om, at det, det her handler om lige nu, er en ratificering af protokollen, og det kan så ske, har jeg forstået, i overensstemmelse med den artikel 4, at vi ratificerer, og at EU samlet forhandler det her, inden den endelige ratifikation finder sted.
Det er vel egentlig nærmest det, der står. Vi synes, at det er et fornemt stykke arbejde, der ligger her, fordi det giver en fantastisk oversigt over, hvad man egentlig har med at gøre, og der er vel egentlig ikke grund til at sige så meget andet, end at vi støtter det her.
John Vinther (KF), 2001-05-03:
Det Konservative Folkeparti har som sådan ingen som helst problemer med, at langt de fleste af de ansøgere, der er optaget på dette lovforslag, får dansk statsborgerskab.
For størstedelens vedkommende er der nemlig tale om mennesker, der har gjort alt det rigtige for at blive en del af det danske samfund.
De har lært sproget, og de har gjort alt, hvad man med rimelighed kan kræve for at blive integreret i det danske samfund.
Men erfaringsmæssigt er der altså også et antal ansøgere på lovforslaget, som efter Det Konservative Folkepartis opfattelse ikke fortjener at få det blå stempel, som en tildeling af dansk statsborgerskab efter vores opfattelse er.
Det er de ansøgere, der efter deres ankomst her til landet er dømt for grov kriminalitet, det være sig narkoforbrydelser og personfarlig kriminalitet.
Der er også ansøgere på lovforslaget, der ikke behersker det danske sprog, uden at dette har, om jeg så må sige, lægelige eller helbredsmæssige årsager.
Sådanne personer ønsker Det Konservative Folkeparti ikke at give dansk statsborgerskab, og derfor vil vi i lighed med tidligere bruge udvalgsbehandlingen til at få afklaret, hvem de pågældende er på lovforslaget, og så vil vi ved andenbehandlingen stille ændringsforslag om, at de pågældende udgår, og i øvrigt stemme for lovforslaget ved tredjebehandlingen.
Søren Kolstrup (EL), 2001-05-03:
Jeg skal lige foretage én præcisering.
Jeg ved ikke, om det så meget er af hensyn til ministeren, men så er det i hvert fald af hensyn til protokollen og af hensyn til dem, der måtte sidde her.
Enhedslisten vil utrolig gerne være med til at få ratificeret Kyoto-protokollen, men afgørende er, på hvilke præmisser det sker.
Vi vil ikke være med til at lave en retfærdiggørelse af, at det danske ambitionsniveau skal sænkes.
ikke den der flygtige aftale med masser af smuthuller, det er den konkrete nationale satsning med de konkrete mål, og i det omfang man reducerer dem, så er vi selvfølgelig stået af.
Det vil vi ikke være med til at retfærdiggøre.