Jens Vibjerg (V), 2001-04-19:
I Venstre har vi meget stor sympati for de forslag, vi her behandler i dag.
Det at give småbørnsfamilierne mulighed for mere samvær med deres små børn er af meget stor værdi.
For de helt små børn er moderens nærvær uomtvisteligt, men det skal ikke forlede nogen til at tro, at faderens tilstedeværelse ikke også er af stor værdi.
Men det lille barn er nu mest optaget af moderen.
Sådan har naturen eller Vorherre nu engang bestemt det.
Der er selvfølgelig en række konsekvenser af en forlængelse af barselorloven, som skal grundigt gennemarbejdes, inden man gennemfører en forlængelse.
Det har nogle direkte økonomiske konsekvenser, som vi selvfølgelig skal have helt styr på og dermed tage stilling til.
Det har også en indflydelse på arbejdsstyrken, som heller ikke må negligeres.
Endelig har det også indflydelse på vores tilknytning til arbejdsmarkedet.
Ud over barselorlovens længde er jeg overbevist om, at fleksibilitet også er noget, der har endog meget stor betydning for den enkelte familie, ja, måske den allerstørste betydning, hvis man kan gøre barselorloven meget mere fleksibel, så man f.eks. i en periode holder fuld barselorlov og herefter i en længere periode holder barselsorlov på deltid.
Det kan være en af forældrene, det kan være begge forældre, eksempelvis den ene, der møder lidt senere, den anden der kommer lidt tidligere hjem.
Måske vigtigst af alt er det, at den enkelte familie selv får mulighed for i samarbejde med sin arbejdsgiver at tilrettelægge en fleksibel orlov, hvor hensynet til barnet går op i en højere enhed med hensynet til arbejdspladsen og fars og mors behov for tilknytning til arbejdsmarkedet og karrieremulighederne.
En model, hvor man får mere tid sammen med børnene og samtidig mulighed for at vedligeholde sine karrieremuligheder på arbejdsmarkedet, vil være helt ideel for utrolig mange familier.
Man sikrer størst muligt samvær
med børnene, man sikrer sin tilknytning til arbejdsmarkedet og - ikke uvæsentligt - den stressede hverdag mildnes, den hverdag, hvor børn skal afleveres tidligt om morgenen før arbejdstids begyndelse og hentes efter arbejdstids ophør efter et fuldtidsjob. Man når måske lige et par indkøb på vejen hjem, hvor aftensmaden skal stå på bordet, hvor børnene skal pusles med, skal snakkes med, og alle andre praktiske gøremål skal klares, inden børnene lægges i seng.
Kort sagt: Man kommer hjem til et par ulvetimer til glæde for ingen og til stress for alle.
I Venstre er vi tilhænger af en model, hvor familien får størst mulig frihed til at vælge, hvor familien får rig mulighed for et kvalificeret samvær med børnene, hvor karriereønskerne har muligheder, og hvor økonomien og arbejdsmarkedets behov ikke fornægtes.
Jeg ved godt, at det er store mål, men det skal ikke forhindre os i at forsøge at nå dem.
Derfor er vi i Venstre gået i gang med den nødvendige analyse, der kan danne baggrund for den nødvendige debat, så vi kan skrue den helt optimale model sammen, der også kan blive til virkelighed for de danske børnefamilier.
Nu skulle man jo tro, at det var et Venstreforslag, der var
til behandling.
Det er i hvert fald sådan, jeg hører ordførerne forholde sig til det.
I øjeblikket arbejder vi med nogle modeller, og på et eller andet tidspunkt bliver det altså til nogle konkrete forslag.
Og jeg synes, at det både er rimeligt og fair, at man har mulighed for at gennemarbejde nogle modeller, inden man skal stilles præcist til regnskab for, hvordan hvert enkelt hjørne skal finansieres, og hvordan modellerne skal skrues sammen.
Vi har jo set Finansministeriet lave beregninger på et forslag, der er ikkeeksisterende, og jeg synes egentlig, at det er noget imponerende, at man kan lave beregninger på et forslag, der er ikkeeksisterende, når man dermed ikke kender forudsætningerne.