runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Birthe Skaarup (DF), 1998-10-22:
Fra Dansk Folkepartis side synes vi også, det er vigtigt, at vi får debatten her i dag.
Det er helt glimrende, at der kommer nogle udmeldinger fra de forskellige partier.
Det, som vi i Dansk Folkeparti selvfølgelig ønsker, er, at vi får nogle gennemarbejdede løsninger.
Christine Antorini (V), 1998-10-22:
Hr. Hans Peter Baadsgaard fremhæver selvstændighed og kreativitet som nogle værdier, eleverne skal lære igennem uddannelsessystemet.
Jeg vil derfor gerne spørge, hvad Socialdemokratiet mener om de tanker, der er fremme om, at man skal lave handleplaner for elever helt nede fra 5.-6. klasse, om det er den måde, man udvikler selvstændighed og kreativitet på.
Når jeg tænker på min egen baggrund, vil jeg sige, at det er svært nok allerede i gymnasiet at finde ud af, hvilken videregående uddannelse man skal tage, men nu er der altså tanker om, at helt ned i - ja, hvad bliver det - 10-11-års-alderen skal man vide, hvilken vej man ønsker at gå.
Jeg vil i den forbindelse også spørge, hvorfor Socialdemokratiet mener, at det fremmer selvstændighed og kreativitet, at 10. klasse rykkes over i ungdomsuddannelserne, når vi ved, at mange unge i den alder netop vælger 10. klasse som det år, hvor de skal finde ud af, hvilken ungdomsuddannelse de skal tage, hvor det må være i alles interesse, at de vælger det, som de har mest lyst til, og hvor 10. klasse har opfyldt den funktion.
Endelig vil jeg spørge Socialdemokratiet om Evalueringsinstituttet.
I SF er vi enige i, at det er vigtigt med et uafhængigt institut, der går ind og evaluerer kvaliteten af uddannelserne.
Jeg synes også, det er vigtigt, som Socialdemokratiet har fremhævet, at der er et vist element af selvevaluering, men der står også i loven, at man kan pålægge uddannelsesstederne en bestemt opfølgning.
Hvad er det for et
pålæg, Socialdemokratiet mener man bør kunne give over for uddannelsesinstitutionerne?
Frank Dahlgaard (KF), 1998-10-22:
Hr. Hans Peter Baadsgaard taler meget om personlig udvikling, og det ligger også os fra konservativ side på sinde.
Men i forlængelse af mit partis ordførers spørgsmål vil jeg spørge: Hvordan kan man udvikle sig personligt, hvis ikke man kan læse? Hvordan kan man udvikle sig personligt, hvis ikke man kender sit lands og sin verdensdels historie og geografi?
Hvordan har man muligheder for at udvikle sig personligt, hvis ikke man kan bruge informationsteknologien?
Der har man meget små muligheder, og det er jo det, som man kalder de hårde færdigheder, de konkrete færdigheder, de hårde kundskaber.
Men er det ikke basis; er det ikke det, der forudsætter, at man kan udvikle sig personligt?
Det vil jeg gerne spørge om.
Søren Kolstrup (EL), 1998-10-22:
Jeg bemærkede, at den socialdemokratiske ordfører nogle enkelte gange søgte at problematisere begrebet kvalitet.
Jeg synes, det er interessant at bemærke, at hvis vi havde været i 1970'erne, hvis vi havde været i så mange andre årtier i det her århundrede, så havde en socialdemokratisk ordfører nævnt én kompetence, som ikke blev nævnt, den kompetence, der for Socialdemokratiet i det her århundrede har været den livgivende og den vigtige for at nå til erkendelse, og det har været den demokratiske kompetence med deltagelse, deltagelse som mantraet.
Og det er nu det, der er blevet reduceret til kvalitetsløft, kvalitetskontrol, forsimpling, reduktionisme.
Til hr. Baadsgaard: Hvilke perspektiver har Socialdemokratiet for den gamle kompetence, man talte så meget om engang, den demokratiske kompetence?
Og hvad er det for lovgivningsrammer?
For jeg vil da ikke antage, Socialdemokratiet er gået fra borde på det punkt og helt har overgivet sig til konservative, liberale mekanismer.
Brian Mikkelsen (KF), 1998-10-22:
Jeg synes desværre, at talen fra den socialdemokratiske ordfører var uden konkrete ideer og forslag til, hvordan man løser de væsentlige kvalitetsproblemer i uddannelsessystemet.
Der mangler løsninger på det væsentlige problem, at Danmark ifølge en OECD-undersøgelse og konklusionen i den anvender en hel masse ressourcer på uddannelsessystemet - et af de lande, som anvender flest - uden at det fører til, at de danske elever på noget som helst niveau er dygtigere af den grund.
Så taler den socialdemokratiske ordfører om, at de personlige værdier, de såkaldte bløde værdier, den personlige udvikling er vigtige ting.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge den socialdemokratiske ordfører, om han virkelig mener det seriøst, at udviklingen af de bløde værdier kan være med til at rykke det danske uddannelsessystem frem til at være et af de bedste i verden, som vel må være målet for det danske Folketing.
Aage Frandsen (SF), 1998-10-22:
Først vil jeg sige til fru Susanne Clemensen, at jeg er meget enig i, at når man fremhæver - det gjorde jeg - efterskolernes 10. klasse, så betyder det ikke, at man ikke skal interessere sig for folkeskolens 10. klasse.
man i høj grad.
Folkeskolen kan lære meget af de frie skoler.
Det siger jeg som en af dem, der har haft sine børn i folkeskolen.
Omvendt må vi også sige, at der er noget, som efterskoler ikke kan efterlignes ved, nemlig internatet, kostskoleformen, det liv, der foregår hele døgnet.
Det kan folkeskolen aldrig give.
Jeg er ikke i tvivl om, at en af de pædagogiske ting, som Danmark har bidraget allermest med, netop er kostskoleformen, og det kan man ikke overføre.
Men der kan være andre ting fra efterskolerne, man kan lære af i folkeskolen, og vi vil så sandelig også interessere os for folkeskolen. Til fru Birthe Skaarup vil jeg sige, at det er sådan set ret ligegyldigt, hvad jeg mener i denne sag om det spørgsmål.
Jeg er enig med fru Birthe Skaarup i, at det burde ligge samme sted i ét uddannelsesministerium, men det er jo nu engang statsministerens prærogativ, som det hedder, statsministerens ret, at definere, hvor de forskellige ting ligger.
Det blander jeg mig ikke i.
Det er ikke kun denne statsminister, der laver nogle delinger, vi kan sætte spørgsmålstegn ved, det har været mere udpræget tidligere.
Med hensyn til hr. Frank Dahlgaards bemærkninger: Jamen det er sådan set ikke så overraskende, at hr. Frank Dahlgaard er mere begejstret, end jeg er, ved skiftet.
Og så vil jeg godt sige til allersidst: Kvalitet er sandelig ikke noget, som man først vil diskutere nu.
Men spørgsmålet er: Hvad er kvalitet, hvordan måler vi det? Er det kun det, vi kan måle, som hr. Frank Dahlgaard måske interesserer sig for, som er kvalitet, eller er det også noget andet, mindre måleligt?
Hans Peter Baadsgaard (S), 1998-10-22:
Hr. Brian Mikkelsen spurgte om de bløde værdier, om jeg opfattede det sådan, at det giver bedre uddannelse, når man lægger vægt på de bløde værdier, som jeg fremhævede, i det, vi kunne kalde kvalitetsmåling.
Det mener jeg er helt oplagt.
Jeg mener, at folkeskolen sådan set har en dobbeltopgave. Ud over at dygtiggøre eleverne fagligt på forskellig vis skal folkeskolen jo opdrage og udvikle eller bidrage til, at eleverne udvikler sig personligt, til ansvarsfølelse, til selvstændighed, til fleksibilitet, alle disse bløde værdier, som for øvrigt, som jeg sagde i mit indlæg, også efterspørges på arbejdsmarkedet, altså i en jobfunktion. Nu kan man jo ikke nå at have alt med i en 10-minutters tale, selv om det var godt, vi havde 10 minutter.
Det er henvendt til hr. Søren Kolstrup, der efterlyser, at jeg skulle forholde mig til en kompetenceudvikling med hensyn til at kvalificere de unge mennesker til at deltage i et demokratisk samfund.
Jamen jeg er helt enig i, at det da også er en opgave, bestemt, og jeg nævnede det for øvrigt også, da jeg talte om kvalifikationer i forbindelse med folkeskolen, men det gælder i andre uddannelser også, når vi taler om de bløde værdier. Det skal være kvalifikationer, som de pågældende kan anvende og gøre brug af hele deres liv, og så nævnede jeg både arbejdsliv, familieliv, fritidsliv og også livet som samfundsborger.
Så det er ikke, fordi jeg har underprioriteret det dér, men jeg kan altså ikke nå i detaljer at få alt penslet ud til alle ordføreres fulde tilfredshed.
Så til hr. Frank Dahlgaard, der spørger, hvordan man kan udvikle sig personligt, hvis man ikke kan læse.
Jamen det vil da også være et handicap ud over alle grænser, hvis man skulle forestille sig, at vi nu går i gang med et sådant projekt.
Jeg mener, at skolens opgave selvfølgelig er både at lære børnene at læse og så også sørge for eller bidrage til deres personlige udvikling.
Der er ingen modsætning imellem de to ting.
Det synes, som om hr. Frank Dahlgaard mener, at der er en modsætning.
Jeg mener, at de to hensyn faktisk vil give en synergieffekt.
Klaus Kjær (DF), 1998-10-22:
Da Dansk Folkepartis ordfører på området, fru Pia Kjærsgaard, ikke kan være til stede, skal jeg til lovforslaget fremsætte følgende bemærkninger: Dette beslutningsforslag er hurtigt at tage en beslutning til.
Selvfølgelig skal Danmark ratificere De Forenede Nationers traktat om et altomfattende forbud mod atomprøvesprængninger.
Spørgsmålet er blot, hvornår denne traktat overhovedet kan forventes at træde i kraft.
Ministeren ved det tilsyneladende ikke, men vi er da positive over for forslaget alligevel.
Det kommer også til at koste flere penge, at vi siger ja til de to målestationer, men de penge må jo så bevilges.
Til sidst vil jeg udtrykke håb om, at de sidste lande, der endnu ikke har ratificeret eller undertegnet traktaten,
også snart gør det, så et verdensomspændende forbud mod atomprøvesprængninger bliver en realitet.
Anni Svanholt (SF), 1998-10-22:
Da SF's ordfører, hr. Steen Gade, ikke kan være til stede,
Det er faktisk flovt, at vi er så sent ude. Det får mig til at benytte lejligheden til at spørge, om der ligger andre vigtige traktater og konventioner og samler støv i ministeriet.
SF opfordrer til, at Udenrigsministeriet får gjort rent bord samt for fremtiden får sikret en prompte fremsættelse af alle internationale traktater til ratifikation i Folketinget.
Det burde være en selvfølge i et land, der så stærkt argumenterer for stærkere internationale spilleregler.
Målestationernes opgradering er endnu ikke påbegyndt.
SF vil medvirke til en hurtig udvalgsbehandling.
Frank Dahlgaard (KF), 1998-10-22:
Da mit partis ordfører, hr. Per Stig Møller, ikke kan være til stede, skal jeg sige følgende på hans vegne: Det Konservative Folkeparti tilslutter sig dette forslag om et altomfattende forbud mod atomprøvesprængninger. Vi er også tilfredse med, at Danmark bidrager til, at verden kan verificere, om disse sprængninger finder sted. Vi vil blot sikre os, at Grønlands hjemmestyre er indforstået med, at stationerne skal ligge på Grønland, og jeg vil derfor spørge ministeren, om han kan bekræfte, at det grønlandske hjemmestyre er blevet spurgt og har sagt ja.
I den lange arbejdsmarkedsdebat, vi havde for ikke så længe siden, blev der brugt udtrykkene usmageligt og vildt overdrevet, den sociale massegrav.
Det her lovforslag har desværre at gøre med en virkelig massegrav.
Jeg tror, at vi alle husker den morgen eller formiddag, hvor vi til vores forfærdelse hørte over radioen og så i særudsendelser på tv, at et stort passagerskib, en færge var gået ned i Østersøen og mange hundrede sammen med skibet.
Rigtig mange ligger stadig i vraget, som man har besluttet ikke at hæve, og det er klart, vi skal medvirke til at sikre gravfreden, sådan som man har ønsket det fra svensk side, fra estisk side og fra finsk side.
De har indgået en overenskomst og opfordret andre Østersølande til at tiltræde den, og det skal vi selvfølgelig gøre.
I respekt og forståelse for de efterladtes følelser skal det være forbudt at dykke og lave undervandsaktiviteter i og omkring vraget, og det bliver altså kriminelt og strafbart, hvis man forsætligt gør det.
Det Konservative Folkeparti kan støtte forslaget.
Jens Hald Madsen (V), 1998-10-22:
Det var med forfærdelse, vi så billederne fra forliset af passagerskibet »M/S Estonia«, som betød, at 852 mennesker omkom, heriblandt fem danske statsborgere.
Og vi har vel også efter tragedien set tv-udsendelser, hvor - forståeligt nok -
desperate efterladte har forsøgt at dykke for at finde deres omkomne familiemedlemmer.
Jeg mener, at vi skal have stor respekt for de efterladtes sorg, men jeg mener også, at det her lovforslag er et udtryk for, at det nu er tid til at vise de omkomne den respekt, som hører til ved et gravsted.
Derfor kan Venstre støtte lovforslaget.
Else Marie Mortensen (S), 1998-10-22:
Om natten den 28. september 1994 sank passagerskibet »M/S Estonia«.
Det var en forfærdelig tragedie, og der omkom 852 mennesker, herunder fem danskere.
Den svenske regering har vedtaget at undlade at forsøge at bjærge skibsvraget, men har til gengæld bestemt, at det sted på bunden af havet, hvor skibet ligger, skal betragtes og behandles som en gravplads.
Og med lovforslaget foreslås det, at vi tiltræder, at gravfreden sikres, og at alle dykkeraktiviteter og forsøg på at bjærge ofre eller gods kriminaliseres.
Det område, der sikres, har en udstrækning på 2 x 2 km.
Den overenskomst, som det foreslås at vi tiltræder, er indgået mellem Estland, Finland og Sverige, som i øvrigt har opfordret alle andre Østersølande til at tiltræde den. Fra Socialdemokratiets side vil vi gerne udtrykke respekt, og vi støtter derfor forslaget.
Niels Helveg Petersen (RV), 1998-10-22:
Jeg vil gerne takke for den enstemmigt positive tilslutning
Ole M. Nielsen (KRF), 1998-10-22:
Da Kristeligt Folkepartis ordfører ikke kan være til stede, skal jeg meddele, hvad partiet mener: På baggrund af havretskonventionens ikrafttræden i 1994 samt vore nabolandes tilsvarende udvidelse af søterritoriet kan Kristeligt Folkeparti støtte regeringens lovforslag om en udvidelse af Danmarks søterritorium fra 3 til 12 sømil. Vi hæfter os især ved de bedre muligheder, det giver for at udvide adgangen til ensidigt at fastsætte og håndhæve miljøreglerne inden for den eksklusive økonomiske zone, Danmark oprettede i 1996.
Kristeligt Folkeparti hæfter sig også ved, at lovforslaget giver bedre mulighed for bekæmpelse af overtrædelser af straffeloven, lov om euforiserende stoffer og udlændingelovgivningen.
Endelig kan vi tilslutte os hensigten om at opretholde
en korridor af åbent hav i grænsefarvandet i Kattegat og Østersøen.
Anni Svanholt (SF), 1998-10-22:
Da SF's ordfører, fru Margrete Auken, ikke kan være til stede, skal jeg på SF's vegne tilkendegive, at SF støtter forslaget om beskyttelse af gravfred ved vraget efter »M/S Estonia«.
Jette Gottlieb (EL), 1998-10-22:
Også Enhedslisten kan støtte lovforslaget.
Så vidt vi kan se, giver indførelsen af en 12-sømils-grænse nogle muligheder for en bedre beskyttelse af havmiljøet.
Om de så bliver brugt, er selvfølgelig et spørgsmål, men det giver nogle muligheder.
Desuden ser vi en decideret fordel for sikkerheden til søs, og vi synes også, der er gamle eksempler på, at det har været meget vigtigt at have en dansk lods om bord på en større del af sejladsen, end der er i dag.
Så vi støtter bestemt forslaget.
Vi har lagt mærke til, at Dansk Rederiforening gør indsigelse og foreslår, at man fastholder lodspligten til kun at gælde 3 sømil, selv om man indfører 12-sømils-grænsen, og dér mener Enhedslisten, at det er vigtigt af sikkerhedsgrunde at fastholde, at lodspligten altså også skal gælde de 12 sømil.
Klaus Kjær (DF), 1998-10-22:
Da Dansk Folkepartis ordfører på området, fru Pia Kjærsgaard, ikke kan være til stede, skal jeg på vegne af Dansk Folkeparti fremsætte følgende bemærkninger til lovforslaget: Dansk Folkeparti kan ikke have nogen indvendinger imod udvidelsen af det nuværende søterritorium, hvis Danmark derved bringer sig på linje med de andre stater, der har udvidet deres søterritorium. Men selv om der i forslaget står, at det ikke medfører nogen direkte statsfinansielle eller administrative følger, ser vi samtidig nogle udvidede økonomiske omkostninger, for det kan da ikke være billigere at skulle overvåge et større område.
Og hvis det skal gøres effektivt, skal der vel indsættes forskellige ressourcer, jf. også, hvad hr. Jens Hald Madsen var inde på om den øgede miljøovervågning, som man i Venstre åbenbart erkender at der er behov for.
Ministeren nævner bl.a. radarovervågning og sø- og luftbåren tilstedeværelse.
Så en eller anden form for merudgifter vil det indebære, og jeg finder det forkert, at der ikke er foretaget en mere konkret vurdering af disse udgifter.
Det vil jo også blive et større toldområde, man skal til at kontrollere, så tal skal
der altså på bordet.
Dansk Folkeparti vil i hvert fald have disse tal på bordet, da det hører med til et gennemarbejdet forslag, men det kan vi jo så få under udvalgsarbejdet.
Anni Svanholt (SF), 1998-10-22:
Da SF's ordfører, hr. Steen Gade, ikke kan være til stede, skal jeg på SF's vegne blot sige, at SF støtter lovforslaget.
Det er jo bl.a. udarbejdet, for at der kan gøres noget mere effektivt ved olieforureningen, og det er vi meget tilfredse med.
Frank Dahlgaard (KF), 1998-10-22:
Det Konservative Folkeparti kan tilslutte sig den foreslåede udvidelse til 12 sømil med de indskrænkninger, der er nødvendige af hensyn til bevarelsen af korridorer i åbent hav.
Vi er også tilfredse med den udvidelse af lodspligten, som udvidelsen medfører.
Vi kan altså støtte lovforslaget.
Jens Hald Madsen (V), 1998-10-22:
En udvidelse af Danmarks søterritorium må for en gammel søfartsnation ses som en utrolig fordel.
Det er nemlig et effektivt værktøj til at bekæmpe den narkotikasmugling og organiserede menneskesmugling ad søvejen, som vi ser i dag.
Men det, jeg specielt gerne vil fremhæve, er muligheden for at gribe ind over for overskridelse af de danske miljøregler.
Vi har alt for mange gange været vidne til ulovlig udtømning af olie fra udenlandske skibe, hvor vi mere eller mindre har måttet se passivt til.
Nu får vi et stærkt værktøj til at bekæmpe de stigende miljøproblemer i de danske have.
Jeg appellerer blot om, at man samtidig forbedrer miljøovervågningen, for forudsætningen for, at det her lovforslag vil få den fulde effekt, er en decideret forbedring af overvågningen.
Og så skal jeg sige, at denne opbakning til lovforslaget forudsætter, at en eventuel senere anordning for Færøerne og Grønland gennemføres i samarbejde med og i fuld forståelse med Færøerne og Grønland.
Men man må vel sige, at der gives en vis sikkerhed, når der er foretaget en høring af - så vidt jeg kan se, men jeg har ikke talt efter - over 100 forskellige myndigheder, interesseorganisationer osv.
Derfor må jeg sige, at når selv Restaurations- & Bryggeriarbejderforbundet og Socialministeriet og Kirkeministeriet samt Foreningen af Registrerede Revisorer kan sige ja til en udvidelse af Danmarks søterritorium, mener jeg også, at Venstre kan støtte lovforslaget.
Else Marie Mortensen (S), 1998-10-22:
Med lovforslaget gennemfører Danmark en udvidelse af søterritoriet fra de nuværende 3 sømil til 12 sømil, nærmere betegnet 22,224 km.
Den nye grænse på 12 sømil er vedtaget i 1982 i FN's havretskonvention med ikrafttrædelse i november 1994.
Vi bringer således vores søterritorium i overensstemmelse med FN's havretskonvention - på linje med, hvad Polen, Sverige, Tyskland og Storbritannien allerede har gjort, og på linje med, hvad Norge aktuelt overvejer at gøre.
Det indebærer også fordele at opretholde visse sejlkorridorer i Kattegat og Østersøen, jf. udenrigsministerens fremsættelse og bemærkninger.
Det historiske stræderegime, der gælder for Lillebælt, Storebælt og danske Øresund opretholdes, og med udvidelsen åbnes der mulighed for at håndhæve danske regler, f.eks. straffeloven om miljøbeskyttelsesreglerne i større farvande omkring dansk landjord.
på ca. 4 mio. kr. årligt og investeringer på enten 20 mio. kr. eller 45 mio. kr., afhængigt af lodspligtens omfang, som i øvrigt skal fastsættes nærmere.
Lodsvæsenet er imidlertid selvfinansierende, og udgifterne vil blive pålagt skibsfarten.
Det bliver ca. 3 pct.
Hvis der sker havari i det udvidede område, vil der blive udgifter til Havarikommissionen, men det er det selvsagt umuligt at forudsige noget nærmere om nu. Der vil i øvrigt være en del følgelovgivning til L 12,
bl.a. i toldloven og muligvis i lodsloven, og ikrafttrædelsesdatoen er den 1. januar 1999.
Socialdemokratiet støtter lovforslaget.
Jørgen Estrup (RV), 1998-10-22:
Der er gode argumenter for den udvidelse af søterritoriet, der her foreslås, og vi har jo allerede hørt både det miljømæssige og det sikkerhedsmæssige påpeget.
Og det er klart, at med de erfaringer, vi har på miljøområdet, giver det her nye muligheder. Vi har fra dansk side været tilbageholdende; andre lande har været meget hurtigere med hensyn til den udvidelse, der her er tale om.
Men jeg synes, det ser ud til at være det rette tidspunkt, også fordi vi har sikkerhed for, at vi kan fastholde de gamle, historiske bestemmelser, der har været gældende for de danske stræder, sunde og bælter, og derved ikke får pådraget os nye vanskeligheder.
Man kan måske være en smule overrasket over, at vi fra dansk side ikke har været hurtigere til at gå ind i spørgsmålet om at ratificere havretskonventionen, men det kan måske komme i denne sammenhæng.
I hvert fald støtter vi lovforslaget fra radikal side.
Klaus Kjær (DF), 1998-10-22:
Da Dansk Folkepartis ordfører på området, fru Pia Kjærsgaard, ikke kan være til stede, skal jeg til lovforslaget fremsætte følgende bemærkninger:
At gravfreden skal sikres ofrene for Estoniakatastrofen, er der vel ingen, der er i tvivl om, og derfor behøver jeg ikke at sige meget andet, end at Dansk Folkeparti støtter forslaget.
Jeg vil dog gerne tilføje, at når man ser på, hvad Sverige, Finland og Estland straffer med, hvis gravfreden alligevel krænkes, så er Danmark endnu en gang i den absolut bløde ende med hensyn til straf.
Sverige idømmer op til 2 års fængsel, Finland op til 1 år og Estland op til 3 år.
Danmark nøjes med kun indtil 6 måneders fængsel.
Hvad er det dog, der gør, at regeringen ser så mildt på kriminalitet, og hvorfor sætter man ikke en ordentlig strafferamme op i stedet for dette småtteri?
Giv dog en ordentlig straf for krænkelse af gravfreden.
De efterladte kan da føle sig endnu mere krænket, hvis en mild straf alligevel får nogle fjolser til at dykke ved skibet i håb om en eller anden berigelse og dermed også krænker gravfreden ved skibsvraget.
Jørgen Estrup (RV), 1998-10-22:
Fra dansk side er det jo meget begrænset, hvad vi kan gøre for at mildne tabene ved Estonias forlis.
Jeg synes, det er en helt naturlig reaktion, at vi tilslutter os den overenskomst, som Sverige, Finland og Estland har indgået, og derved altså også påtager os at tilpasse danske straffebestemmelser i forbindelse med krænkelse af gravfreden.
Der er ikke meget andet at tilføje, end at det støtter vi fuldt ud fra radikal side, og så kan man vel sige, at her har vi et af eksemplerne i folketingssamlingen på, at en særlov faktisk kan være meget velbegrundet.
Jette Gottlieb (EL), 1998-10-22:
Da vores ordfører, hr. Søren Søndergaard, ikke kan være til stede, vil jeg sige, at vi kan støtte forslaget.
Jeg kunne sagtens forestille mig, at der var nogle, som kunne spekulere i at bjærge forskellige dele af vraget eller foretage anden form for misbrug, og det ønsker vi meget gerne at være med til at beskytte imod.
Derimod vil jeg godt tilføje, at den allerstørste respekt, som vi kan vise de omkomne, er at sikre, at noget tilsvarende aldrig kan ske igen, og derfor synes jeg, det er meget skræmmende, at vi faktisk har været vidne til en sag, der minder utrolig meget om det: Færgen »Kristina«, der sejler mellem Stockholm og Tallinn i Estland fik mandag nøjagtig de samme skader på bovporten som dem, der 4 år tidligere fik »Estonia« til at synke.
Skaderne på skibets bovport skyldtes ifølge rederiet Estline, som i øvrigt også ejede »Estonia«, at skibet blev ramt af flere hårde bølger.
Skaderne blev opdaget 3 timer, efter at skibet havde forladt Tallinn.
Ingen af de ombordværende kom noget til, men situationen, skaden og alting er nøjagtig det samme som det, der skete, dengang »Estonia« forliste.
Derfor må jeg sige, at jeg synes, det er meget vigtigt, at man gør noget ved den egentlige årsag til ulykken.