Thor Pedersen (V), 2004-03-24:
Jeg siger tak for, at vi får en mulighed for her i salen at drøfte og debattere den plan, regeringen har lagt frem, og de initiativer, vi har taget.
Grundlaget for det, der er kaldt forårspakken, har jo været den finanslov, vi vedtog sidste år, og som jo i virkeligheden tog højde for et forløb, som måske var lidt mere dystert end det, prognosemagerne sagde.
Dengang sagde
vismændene, at der ikke var grundlag for, at den finanslov, vi vedtog for 2004, skulle være ekspansiv.
Regeringen har hele tiden sagt, at vi vil gøre, hvad vi overhovedet kan for at bidrage til, at ikke en eneste er ledig, hvor vi er i stand til egentlig at sikre beskæftigelsen, og derfor vedtog vi en finanslov med et flertal i Folketinget, som bidrager til, at flere kommer i arbejde.
Vi fremrykkede investeringer, og vi satte målrettet ind på at hjælpe visse grupper af ledige.
Det, der så har vist sig, er, at det opsving, som vi ser spirende tegn på, hvor vi både ser, at investeringer og forbrug er i vækst, går langsommere end forventet.
Det er tydeligt at se i Tyskland, men vi har også set det i det danske nationalregnskab, hvor den vækst, vi skulle have i 2002 og 2003, netop er blevet nedvurderet af Danmarks Statistik. En lavere vækst i 2003 har så betydet, at der er råderum og plads til, at vi kan gøre mere end det, der ellers tidligere har været vurderet. Danmark er jo, som det også fremgik af forslagsstillernes begrundelse, i den enestående situation, at der kun er ét andet land i EU, som har en tilsvarende sund offentlig økonomi som Danmark, og det er Finland, og der er kun et par enkelte i hele OECD-området, der har tilsvarende forudsætninger for at handle.
For det, der er tale om i Danmark, er, at vi har et solidt overskud på de offentlige finanser, vi har et solidt overskud på betalingsbalancen, vi har en meget høj privat opsparing, og vi har en meget lav inflation.
Det vil sige, at vi har nogle handlemuligheder, som for så vidt er enestående, og det er dem, vi benytter til egentlig at skabe ekstra skub i det spirende opsving ved forårspakken.
Det, der sker med forårspakken, er jo en fremrykning af de allerede aftalte skattelettelser, dem, vi aftalte i april måned sidste år, således at det, der skulle være implementeret eller gennemført i 2005, 2006 og 2007, alt sammen implementeres her i 2004.
Samtidig suspenderer vi indbetalingen til Den Særlige Pensionsopsparing i år og næste år.
Dengang den blev indført i 1998, var baggrunden, at man ønskede at stramme op, altså at begrænse forbruget.
Nu er situationen omvendt: Vi har i virkeligheden en interesse i at stimulere væksten og dermed give en mulighed for, at folk kan få lov at beholde flere af deres egne penge og selv disponere over dem.
Vi bruger i alt her næsten 0,5 mia. kr. ekstra over de næste år til at forbedre kvalitetsniveauet blandt ledige og blandt dem, der i forvejen er på arbejdsmarkedet.
Alt i alt giver det en vækst i beskæftigelsen, der modsvarer, at vi vil få et fald på ca. 22.000 ledige i år og yderligere tilsvarende 22.000 færre ledige næste år.
Det er også sådan, at det overhovedet ikke ændrer eller er i konflikt med den mellemlange fremskrivning, som vi kører dansk økonomi efter, altså op til målet 2010.
Det berører ikke vores gældsafvikling.
Staten får ikke en større gæld, vi får en mindre gæld.
Vi har solide overskud på statens finanser hvert eneste år.
Det vil sige, at både i år og efterfølgende år har vi betalt både skattelettelser, skattestop, grænsehandelslettelser og et øget offentligt forbrug, og vi har stadig overskud, som matcher det, der ligger i den mellemfristede fremskrivning.
Alt bliver betalt i de enkelte år; der overføres ikke en eneste krone til nogen efterfølgende generation, vi betaler vores regninger og lidt
Forhandling