Jette Gottlieb (EL), 2000-01-20:
Enhedslistens ordfører, hr. Søren Kolstrup, kan heller ikke være til stede, og derfor skal jeg fremføre hans synspunkter.
Sidste år havde Folketinget flere debatter om det kemiske område, herunder en drøftelse af lovforslag fra Enhedslisten og en forespørgselsdebat.
Der var fra regeringens side mange lovprisninger af Enhedslistens forslag, og mange fugle på taget.
Regeringen ville vende tilbage her i den nye samling med en række tiltag, som skulle dæmme op for den stigende kemi i den danske dagligdag, hed det.
Derfor har vi selvfølgelig med spænding set frem til regeringens udspil på kemiområdet, men regeringens træthed må desværre også siges at være trængt ind i Miljøministeriet.
Det, vi ser her, er stort set ren ekspedition af forretningssager.
I Enhedslisten forstår vi ikke, hvorfor regeringen ikke kan se nogle klare, politiske formål i at gøre kampen mod den uønskede kemi til et tema, der kan bruges til at vinde genklang i befolkningen, gerne sammen med en offensiv rettet mod en større og større forurening af vores drikkevand.
Det er en meget vigtig ting.
Er der noget, regeringen og vi kan blive enige om, er det jo netop, at den borgerlige fløj her i Folketinget intet, absolut intet, har at byde på i kampen mod den uønskede kemi og kampen for rent drikkevand, men regeringen lader stå til.
Mens stort set hele befolkningen kan se problemerne med stigende allergi- og hormoneffekter, kommer der ingen offensive udspil fra regeringen.
Det er for sølle, og regeringen graver sin egen grav endnu dybere ved sin passivitet på kemiområdet.
Vi er altså dybt skuffede, og regeringen må nu se frem
til, at Enhedslisten om kort tid genfremsætter sine lovforslag på kemiområdet, og så må vi se, om den arbejdsløse regering er mere villig til at gøre noget for miljøet og drikkevandet. Så til de konkrete forslag, vi behandler:
Det centrale i den første del af lovforslaget er implementeringen af EU's biociddirektiv.
Som det ligger her, kan det ikke få Enhedslistens støtte.
Lad mig nævne en række kritikpunkter: Dansk lovgivning ændres nu, uden at vi kender de konkrete godkendelsesprincipper, som EU endnu ikke har fastlagt.
Til trods herfor hævdes det i bemærkningerne, at beskyttelsesniveauet efter EF-systemet generelt vil ligge på linje med det eksisterende danske.
Det er jo ren spådomslovgivning, ren besværgelse.
For det andet fremgår det, at Danmark er forpligtet til at behandle en ansøgning om et biocid, som vi i dag har forbudt.
Det er uacceptabelt.
Det tredje er, at formålsparagraffen svækkes.
For det fjerde hedder det i bemærkningerne, at medlemsstaterne bevarer kompetencen til at godkende de enkelte biocidmidler, men det er jo ren manipulation.
Sandheden er, at hvis et giftstof først er godkendt i Spanien, så kan vi i praksis ikke forbyde det herhjemme.
Vi kan brokke os, men det er en EU-komité, som skal tage stilling til vores klage.
Der bliver med det her lovforslag overført massiv kompetence fra Danmark til EU.
Og endelig som det femte vil vi fremhæve, at godkendelsesproceduren forenkles - såkaldt forenkles - og det vil sige, at der bliver en mindre seriøs behandling, godkendelsesperioderne forlænges, mærkningskravene forringes, godkendelserne omgærdes af hemmelighed, Miljøklagenævnet kobles af, ligesom det er sket på pesticidområdet, og Bekæmpelsesrådet ikke vil blive inddraget i godkendelsesprocessen.
Altså en lang stribe forringelser i forhold til dansk lovgivning i dag.
Kun er det ærgerligt, at det er ministerens »tælle til 90-gen«, der er årsagen, og ikke almindelig saglighed.
Vi støtter, at ministeren får bemyndigelse til at sætte gang i nogle af Bichel-udvalgets anbefalinger.
Omvendt haster det meget med regler om forbud mod sprøjtning på bestemte tidspunkter af året.
Det er nemlig forlængst videnskabeligt bevist, at sprøjtning med pesticider om efteråret er det samme som at hælde dem direkte i grundvandet.
Vi støtter også, at forsøgene med frivillige aftaler med kosmetikindustrien nu opgives og erstattes af en branchebetalt tilsynsordning.
Det foreslog vi allerede sidste år, hvor denne sag sidst var på dagsordenen, fordi praksis har vist, at der ikke kan laves frivillige aftaler med den kemitunge industri i Danmark.
Så afvisning af den første del og støtte til den anden del af lovforslaget.