Lene Espersen (KF), 1999-03-03:
Helt overordnet kan Det Konservative Folkeparti støtte, at der skabes et fundament for den fremtidige håndtering af jordforureningen, og at der også opnås klare retsforhold på området.
Vi er også meget glade for, at der nu endelig bliver fremsat et lovforslag, sådan så vi kan få afklaret nogle af de mange problemer, som i dag er en realitet blandt landets borgere.
Vi bliver nødt til at prioritere, hvad det er for nogle områder, hvor det offentlige må gå ind, og så sikre, at der bliver renset grundigt op.
Jeg vil sige helt overordnet, at vi i Det Konservative Folkeparti er helt enige i de her principper.
Vi er også fuldstændig enige i, at der skal prioriteres. Der er simpelt hen ikke hverken penge til eller mulighed for, at vi begynder at rense al jord.
Hvordan definerer man renhed, og hvad sker der
med den jord, der allerede er renset i dag
Det er måske en debat, som vi også skal have med ind i det her, når vi taler om at håndtere forurenet jord.
Men jeg må sige, at for Det Konservative Folkeparti er der altså ud over alle de her pæne intentioner og gode ting, som lovforslaget indeholder, nogle principielle ting, som jeg bliver nødt til at bruge noget tid på at fremhæve her fra talerstolen.
Der er altså simpelt hen nogle problemstillinger i det her lovforslag, som vi synes er meget, meget vanskelige at forstå.
Og det er altså områder, hvor vi under udvalgsarbejdet og i forhandling vil gøre, hvad vi kan, for at få ryddet de værste tidsler ud af lovforslaget. For det første kan man sige helt overordnet, at hvis man læser lovforslaget igennem som almindelig borger, er det, som om lovforslaget har en tendens til kun at forbedre de offentlige myndigheders retsstilling og ikke tilgodese de skadelidte borgere.
Den balance, der er i lovforslaget, er efter vores mening skæv. Omkring § 44, det, at man nu pålægger alle erhvervsvirksomheder objektivt ansvar, har vi alvorlige juridiske og fundamentale problemer med det.
Vi synes ikke, det er rigtigt, hvis det ikke er forureneren, der skal betale.
Vi mener, der er noget helt principielt forkert i, at man giver en uskyldig mand ansvar og skylden for en forurening.
Det ville virke fuldstændig uforståeligt, hvis vi lagde de samme objektive kriterier til grund i anden juridisk lovgivning i Danmark.
Og jeg betragter det som en fravigelse af det normale princip, der hedder: forureneren betaler.
I stedet for kan man sige, at man går over til et princip, der hedder: den, der sidder med aben, betaler.
Og det synes jeg af retssikkerhedsmæssige grunde er meget, meget betænkeligt. Af samme grund synes vi faktisk også, at det måske er lidt selvmodsigende, at man i forbindelse med lovforslaget mange, mange gange nævner ordet proportionalitet, forstået på den måde at folk har krav på en ens behandling. Jeg er meget glad for, at proportionalitetsprincippet er formuleret så aktivt i lovforslaget, men problemet er jo, at der ikke er proportionalitet i lovforslaget.
Man siger, at det offentlige får lov at prioritere og gøre tingene efter én målestok, men det er jo sådan, at den samme proportionalitet ikke gælder i forhold til den private sektor.
Her bliver der stillet langt strengere krav, og vi vil egentlig godt under udvalgsarbejdet dyrke lidt, hvordan de proportionalitetsprincipper skal udmøntes i praksis. Ligeledes bliver det jo sådan, at alle erhvervsdrivende bliver mødt med påbud om undersøgelser, uanset om de er ansvarlige eller ej.
Vi har læst lovforslaget grundigt og kan se, at man ikke vurderer, at der bliver voldsomme omkostninger forbundet med, at man skal foretage de her undersøgelser.
Der tales om omkostninger i et leje af 25.000 kr., og det lyder jo ikke af så meget.
Men jeg må sige, at for en virksomhed, der ikke selv er skyld i forurening, eller i en situation, hvor man opdager, at der faktisk slet ikke er nogen forurening, er det jo alligevel nogle ærgerlige penge at skulle betale.
Jeg har noteret mig, at forsikringsbranchen har givet udtryk for, at der i hvert fald ikke under nogen omstændigheder bliver tale om, at der kan laves forsikringsordninger, der dækker i de tilfælde, så her er der altså også et problem, som vi skal have løst på en eller anden måde.
Helt overordnet synes jeg måske også, at vi i vores udvalgsbehandling og under de forhandlinger, der kommer, skal tænke lidt over, hvad det egentlig er for nogle signaler, vi gerne vil sende ud.
Her tænker jeg først og fremmest på det signal, vi sender ud til erhvervsvirksomheder.
Jeg synes, man på en eller anden vis bør tilgodese de virksomheder, der udviser ansvarlighed, og som det er i dag, er det, som om man er fuldstændig ligeglad.
Virksomhederne sidder med problemerne, uanset hvad.
Ligeledes opererer lovforslaget med tilbagevirkende kraft, og det er mere af principielle årsager, jeg siger, at jeg ikke synes, det er særlig godt, at man fraviger de helt almindelige principper om ikke at lovgive med tilbagevirkende kraft.
Det Konservative Folkeparti vil selvfølgelig meget gerne gå positivt ind i udvalgsarbejdet.
Der er de principielle ting, jeg har nævnt her, men vi er enige i målsætningen, og jeg håber, at vi under udvalgsarbejdet kan få rørt ved nogle af de mere problematiske juridiske emner.