Anders Samuelsen (RV), 2000-03-22:
Jeg skal også med det samme meddele, at Det Radikale Venstre ikke kan støtte dette forslag.
Den overordnede hensigt, altså at sikre kvalitet,
kan vi godt støtte, men der har før været nævnt, at der er en proces i gang.
Der bliver indsamlet erfaringer i øjeblikket, og her har vi den indstilling, at vi skal vente på, at de bliver samlet ind.
Grundlæggende er der også en anden årsag til, at Det Radikale Venstre ikke er meget for at støtte forslaget, og jeg vil egentlig godt benytte en historie ude fra det private erhvervsliv, som kan illustrere hvorfor, og som bakker lidt op om det, som hr. Villy Søvndal var inde på.
Det er faktisk fra LEGO, og det er en af mine yndlingshistorier.
LEGO var i en krise for et års tid siden, der var et stort underskud, og så kiggede de ud over deres virksomhed og kunne se, at den i princippet var delt op i tre niveauer: ledelsen og dem på gulvet som et andet niveau - dem, der producerede - og så var der et mellemniveau af funktionærer.
Det var efterhånden vokset temmelig voldsomt, fordi ledelsen gerne ville være helt sikker på, hvad der foregik nede på det nederste niveau, og hele tiden være helt med på, hvad der foregik, altså også et udtryk for en vis form for manglende tillid.
Så spurgte ledelsen sig selv, hvem de helst ville skaffe sig af med, når nu de skulle spare.
Ledelsen ville de nødig slippe af med, for det var jo dem selv.
Produktionsleddet var også ganske vanskeligt at slippe af med, for det var jo dem, der lavede legoklodserne.
Det ville være ligesom at fjerne en vis form for grundlaget for virksomhedens eksistens.
Tilbage var der så funktionærerne.
For at kunne komme af med dem måtte de så ligesom acceptere, at de skulle udvise en større grad af tillid til dem på gulvet. Hvis vi nu overfører det her til den offentlige sektor, kan man sige, at det, vi måske nogle gange gør, når vi mener, at vi har knapt med ressourcer, i hvert fald hvis man skal tro på alle de historier ude fra kommunerne, er, at vi springer direkte ned til det nederste niveau.
Så fyrer vi nogle af hjemmehjælperne i stedet for at prøve at kigge på nogle af dem i mellemleddet: Hvad er det egentlig, de sidder og laver?
Så tror jeg nok, at man mange gange ville opdage, at de sidder og kontrollerer dem ude i det yderste led for at se, om de nu også laver det rigtige.
De skal udfylde skemaer af den ene og den anden art.
Det er måske ikke den mest hensigtsmæssige måde, hvis man skulle give noget mere plads, noget mere tid, og opfylde lige netop de der ting, som er hensigten med det her forslag, nemlig en bedre form for omsorg, en bedre kvalitet i ordets bredeste forstand ude hos de ældre.
Derfor, skønt jeg selv er DJØF'er, som var nogle af dem, som hr. Villy Søvndal hængte ud - jeg må se at få meldt mig ud af den forening - vil jeg sige, at jeg egentlig er mere tiltalt af at gå Lego-vejen og overveje, om det også ud fra et demokratisk og en anden form for ledelsesmæssigt synspunkt måske kunne tænkes, at vi på en anden måde kunne give plads til nogle flere i det yderste led, i det, der er kerneydelsen for den offentlige sektor, nemlig der, hvor vi står over for det enkelte menneske.
Det kunne være en spændende og alternativ måde at gribe tingene an på, og i hvert fald burde den overvejes nogle gange med baggrund i bl.a. de erfaringer, der så bliver trukket ind her nu, inden man griber til et sådant forslag, som måske i bund og grund bare ville forøge papirmøllen, og som i den sidste ende måske ikke vil være til nogen som helst gavn for dem, som vi gerne vil hjælpe.