runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Margrethe Vestager (RV), 1999-02-03:
Jeg har som sagt ikke været inddraget i nogle af de planer, der er om moskebyggeri, og har derfor heller ingen viden om, hvorvidt der ønskes anlagt begravelsespladser i nærhed til et eventuelt moskebyggeri. Jeg har været inddraget i overvejelsen om at etablere en muslimsk begravelsesplads, fordi det har vist sig endog særdeles vanskeligt at finde et jordstykke, hvor planmyndighederne er villige til at lave en lokalplan, der sikrer, at det kan lade sig gøre at lave en sådan begravelsesplads.
Jeg har haft drøftelser med de grupper, som ønsker anlagt en sådan plads, og disse grupper er fuldstændig indstillet på at leve op til dansk lovgivning, den lovgivning, som sætter rammer for etablering af sådanne begravelsespladser.
Derfor har jeg ingen grund til at afvise det - andet end at iagttage den lovgivning, den følge, at de sundhedsmæssige og andre driftsmæssige økonomiske ting er på plads. Jeg håber også, at netop de danske værdier, som fru Margrete Auken gjorde rede for før, gør det muligt, at der etableres en sådan gravplads på et tidspunkt, og jeg er sikker på, at det kan ske under iagttagelse af både den værdighed, som en gravplads bør være omgærdet af, og også i forhold til andre værdier i forhold til fredning og lignende.
Om det skulle ske, at der landede en ansøgning på mit bord om brug af en tom kirke til moske, så ville jeg tage stilling
til det.
Jeg anser det ikke for sandsynligt, at der fremkommer sådan en anmodning.
Skulle det ske, vil jeg gerne orientere dem, som måtte være interesserede i det, bl.a. Folketingets Kirkeudvalg.
I forhold til, hvad en biskop gør ud over at passe sit embede, har jeg ikke nogen reservationer.
Jeg tror også, det er en lidt firkantet fremstilling, hr. Poul Nødgaard giver af biskoppens virke.
Jeg finder ikke, at det på nogen måde er uforeneligt med det at være biskop, at man argumenterer for, at der er religionsfrihed i Danmark, og at man gør sit til at levere argumenter, som kan bevæge dem, der føler trang til at indskrænke religionsfriheden, til at holde den i hævd.
Det andet er spørgsmålet om, hvorvidt man kan forstå befolkningens bekymringer.
Jeg har svært ved at forstå, at det skal have noget at gøre med, at ens egen religion trædes under fode.
Det at andre udøver deres religion hindrer jo ikke, at man kan udøve sin egen.
Og jeg er sikker på, at netop debatten her gør, at de forskellige holdninger kommer til orde, inden der træffes en formodentlig rimelig beslutning, som både de folkekirkekristne og muslimer kan leve med.
Frank Dahlgaard (KF), 1999-02-03:
Det er jo lidt morsomt, synes jeg, at i en debat og nogle spørgsmål omkring moskeer
er den radikale ministers svar: Måske.
For på det konkrete spørgsmål fra hr. Poul Nødgaard, om ministeren ville give tilladelse til, at muslimer i Århus f.eks. kunne drive deres trosvirksomhed i en dansk kirke, så var svaret jo faktisk fra ministeren: Måske, det ville hun først tage stilling til, hvis der kom en ansøgning.
Dér vil jeg da henstille til ministeren om at afstå fra det og så formulere det som et spørgsmål.
Kan ministeren ikke godt forstå, at der kommer en negativ og kraftig reaktion mod, at muslimer skulle drive deres trosvirksomhed i en dansk, kristen folkekirke?
Det betyder jo ikke, at ministeren eller andre skal afstå fra at kunne være behjælpelige med, at muslimerne kan dyrke deres tro andre steder.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-02-03:
Med hensyn til det her sidste er det jo ikke et hypotetisk spørgsmål.
Det er jo et forslag, som er kommet til offentlighedens kundskab fra en præst her i København, som siger, at hun er af den opfattelse, at de danske folkekirker skal benyttes til f.eks. muslimer.
Og når sådan et forslag kommer fra præster i landet, så må kirkeministeren da kunne forventes at forholde sig til det, og specielt da når kirkeministeren stiller op her i Folketingets spørgetime og får flere konkrete spørgsmål om det her spørgsmål.
Derfor må ministeren altså forholde sig til det og give os et klart svar på det spørgsmål.
Det andet, jeg vil spørge ministeren om, er, om ministeren rent politisk vil støtte, markeringsmæssigt støtte, at man i Århus selvfølgelig ikke træffer nogen beslutning hen over hovedet på borgerne i Århus omkring en stormoské, men at man tværtimod appellerer til, at der bliver gennemført en lokal folkeafstemning, hvor befolkningen konkret bliver spurgt - som jeg kan forstå der er flere der ønsker - om man ønsker bebyggelsen af en stormoské eller ej.
Og endelig det tredje spørgsmål - og det sidste - om det, hr. Peter Skaarup var inde på: Vil ministeren gøre det klart her i dag i Folketinget, at er der nogen, der beder om anlæggelse af gravpladser, så fortæller ministeren klokkeklart, at efter grundlovens bestemmelser kan man ikke garantere en gravplads - heller ikke en muslimsk gravplads - for tid og evighed, efter de ekspropriationsbestemmelser, som er i grundloven.
Margrethe Vestager (RV), 1999-02-03:
Med hensyn til beslutningsgangen i Århus vil jeg trygt overlade det til de relevante myndigheder i Århus lokalområde.
Jeg er sikker på, at uanset om man holder en afstemning eller man lader den almindelige lokale debat influere på beslutningstagernes beslutning, vil det være et spørgsmål, som optager den århusianske befolkning intenst, og derfor vil det også indgå i eventuelle kommunale valgafstemninger, uanset om man så laver en lokal folkeafstemning eller ej.
Med hensyn til spørgsmålet om, hvorvidt man kan lave moskéer i kirken, har jeg som sagt ikke fået nogen ansøgninger, der bare antyder, at det er et relevant spørgsmål for kirkeministeren at tage stilling til.
At jeg skulle gå ud på det her tidspunkt og lukke debatten ved at sige, at det på intet tidspunkt kan lade sig gøre, finder jeg er ubetimeligt.
Jeg mener nok, at selv om spørgsmålet om, hvorvidt man skulle bruge en kirke til et moskéformål, er det absolut yderste - efter min mening nærmest utænkelige - ekstrem, er det relevant at drøfte, hvad man kan bruge eventuelle tomme kirkebygninger til.
Hvilke formål er værdige og i overensstemmelse med en sådan kirkebygnings historie og hele tænkningen om sådan en kirkebygning?
Med hensyn til spørgsmålet om, hvorvidt en gravplads kan garanteres til evig tid, tror jeg, at alle kan indse, at det kan man selvfølgelig aldrig gøre.
Men jeg tror ikke, der er nogen, der vil ekspropriere en folkekirkelig gravplads til f.eks. bygningsformål, og jeg kan heller ikke forestille mig, at nogen vil ønske at gøre det på andre religioners gravpladser, hvis det på nogen måde ville kunne undgås.
Men naturligvis vil muligheden være til stede. Hermed sluttede spørgsmålet. B. Spørgetiden
Peter Skaarup (DF), 1999-02-03:
»Vil statsministeren oplyse om, hvornår han fik indbydelse til at deltage i og tale ved World Economic Forum's årsmøde i Davos i Schweiz, og ligeledes oplyse Folketinget om, hvilke interessante og uopsættelige aftaler der gjorde, at han med kort varsel sendte afbud til så vigtig en konference, hvor 40 stats- og regeringschefer samt verdens førende erhvervsledere deltog?«
Som den formastelige, der er kommet til måske at stille et irrelevant spørgsmål, vil jeg prøve at forklare baggrunden for det.
Nu er det jo sådan, at vi som den opposition, som Dansk Folkeparti er en del af her i Folketinget, skal prøve at holde lidt øje med, hvad forskellige ministre og selvfølgelig også statsministeren går og foretager sig og ikke foretager sig, og dér må vi nok sige, at det var med en vis overraskelse, vi så, at regeringen reflekterede på den invitation, vi går ud fra at der er kommet om deltagelse i World Economic Forum's årsmøde i Davos i Schweiz, ved ikke at sende vores statsminister.
Og uanset om vi nu går ind for, at statsministeren er statsminister, eller at han ikke er det, så er det i hvert fald sådan, at det er landets vigtigste person at sende i en sådan sammenhæng, og det vigtigste for erhvervslivet er jo også, at vi viser et godt ansigt over for omverdenen.
Vi kan jo ikke undgå at se, at det måske er et af de allervigtigste møder, der overhovedet er i løbet af et år her i verden, når det gælder om at fortælle om dansk erhvervsliv og danske holdninger til forskellige spørgsmål.
Derfor var det med beklagelse, at vi så, at statsministeren ikke deltog.
Finansministeren deltog godt nok, men vi havde gerne set statsministeren deltage.
Og i betragtning af den yderligere deltagerkreds, der er, altså Al Gore, Kofi Annan osv., er det et vigtigt møde - som vi ser det - hvor vi kan vise et godt ansigt udadtil, der kan skabe eksportordrer til virksomhederne i Danmark.
Så det er simpelt hen uddybelsen af, hvorfor vi har stillet det her spørgsmål og gerne vil høre, hvorfor regeringen ikke var repræsenteret ved førstemanden i førersædet.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 1999-02-03:
Ja, jeg må sige, at jeg bliver mere og mere forvirret.
Nu hører jeg, at Dansk Folkeparti ikke synes, at statsministeren skal hedde Poul Nyrup Rasmussen, men alligevel so oder so accepterer det, kan leve med det, og at det møde, der her er, er verdens vigtigste møde.
Det er jeg nu ikke enig i.
Der er f.eks. topmøder i Europa, og der er da også et topmøde her i april måned om NATO.
Og det mener jeg da også, vil jeg sige til hr. Peter Skaarup, er vigtige møder. Så jeg må sige, at jeg simpelt hen ikke fatter, hvad relevansen er i det spørgsmål.
En overgang troede jeg, det var noget med, at hr. Peter Skaarup sådan ville kende detaljerne i, hvad jeg nu gik og gjorde og ikke gjorde alle døgnets 24 timer.
Men så sagde jeg til mig selv: Nej, jeg har taget fejl; det er ikke det, hr. Peter Skaarup går efter.
Han ønsker jo at tale politik.
Så derfor har jeg droppet den bevæggrund.
Og når jeg så dropper den - altså almindelig nyfigenhed - kan jeg simpelt hen ikke forstå spørgsmålet.
Så jeg kan ikke svare på det.
Jeg forstår det ikke.
Margrethe Vestager (RV), 1999-02-03:
Jeg har ikke nogen forestilling om, at nogen muslimer skulle ønske at udøve deres religion i et rum, der tidligere har været brugt til folkekirkelige formål.
Men jeg har fantasi til at forestille mig, at der i fremtiden kan opstå situationer, hvor det ville kunne tænkes, at man ville gøre det f.eks. i meget moderne kirkebyggeri, som af - ja, jeg kan så ikke forestille mig, hvilke årsager der bliver opgivet, men ønsker man så fra lokalsamfundets side og fra muslimsk side at bruge dette, ja, så må man tage konkret stilling til det.
Poul Nødgaard (DF), 1999-02-03:
Skal jeg forstå svaret sådan, at vedrørende de eventuelle tomme folkekirker vil ministeren ikke give tilladelse til, at de bruges til sådan nogle kirkeformål som moskeer.
Det vil jeg godt lige have et helt klart svar på.
Så vil jeg godt lige spørge, om ministeren finder, det kan være rigtigt, at biskoppen i Århus faktisk står i spidsen for at få etableret en stormoske i Århus.
Det er måske sagt lidt groft og er at sætte sagen lidt på spidsen, men det er tæt på i hvert fald.
Når man ser debatten, der kører i de århusianske blade om den her sag, så er biskoppen faktisk den største forkæmper for at få en stormoske.
Jeg vil godt spørge, om ministeren finder, at det er foreneligt med en biskops arbejde, hvor jeg har forstået, at biskoppen skulle arbejde for den religion, der er vores. Så vil jeg også godt spørge, om ministeren kan forstå, at befolkningen de steder, hvor de her ting er på tale, føler sig meget provokeret og faktisk i høj grad føler, at deres egen religion trædes under fode.
Margrethe Vestager (RV), 1999-02-03:
Jeg er ikke som kirkeminister eller som privatperson for den sags skyld inddraget i planerne om hverken at bygge en stormoske i Århus eller at benytte eventuelt tomme folkekirker til moskeformål.
Jeg er heller ikke vidende om, at der er nogen, der har planer om at benytte tomme folkekirker til den type formål, og det ville overraske mig meget, hvis det skulle finde sted. For det første fordi jeg ikke ville forvente, at tomme danske folkekirker var velegnede til at bruge til moskeer, og lige så væsentligt at jeg ville være utilbøjelig til at tro, at det omgivende lokalsamfund, som jo skal være med til at vurdere kirkens benyttelse, ville synes, at det var en måde at benytte den på.
Noget andet er, at den religionsfrihed, vi har i Danmark, naturligvis giver mulighed for etablering af moskeer.
I forskelligt regi i Danmark er der naturligvis mulighed for, at muslimer kan udøve deres religion, og det må være den folkelige forståelse for religionsfrihedens muligheder, som gør, at muslimer kan etablere moskeer i Danmark.
Om det så skal være i form af en stormoske eller på anden måde, må den lokale debat og planlovgivningens muligheder afgøre.
Jeg skal ikke kunne sige, hvad der har været baggrunden for, at min forgænger har ladet bekendtgørelsen gå ud i den form, som nævnes.
Som sagt er grundholdningen, som der også er redegjort for i svaret til hr. Frank Dahlgaard, at de nordiske sprog er væsentlige for forståelsen af den nordiske historie og den nordiske sammenhæng i det hele taget.
Om det er afgørende, at den fastsættes i et bestemt sidekrav i forhold til bekendtgørelserne, skal jeg ikke kunne afgøre.
Jeg mener også, at det er helt afgørende, at den interesse afspejles i lærernes prioritering i stofgennemgangen, og det må være med til at bære ved til den politiske baggrund.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Sonja Mikkelsen (S), 1999-02-03:
Der står i regeringsgrundlaget, at regeringen, sådan som vi hidtil også har bekræftet det tilbage til 1993, så vidt muligt ville respektere de fredninger, der er i naturen, når vi tilrettelægger f.eks. trafikanlæg, men også andre aktiviteter i vores land, og det er stadig væk regeringens politik, det ændres der ikke på.
Jeg kender udmærket de forskellige strækninger.
Jeg har været på besigtigelser derude adskillige gange og er udmærket klar over, hvilke problemer der er.
Det bliver ikke nogen nem løsning at finde en passage af Silkeborg, og jeg tror, at alle, der overhovedet er bekendt med Silkeborgs omgivelser, har forståelse for, at det faktisk er en meget vanskelig opgave, vi her skal på.
Det er ikke et spørgsmål om, at man ikke har følelser.
Det er et spørgsmål om, at det kan være vanskeligt at gennemføre en vejpassage af Silkeborg overhovedet, uden at det faktisk berører naturskønne områder og også berører fredninger.
Derfor er det en meget vanskelig opgave, og så lang tid jeg ikke har en indstilling fra Vejdirektoratet og ikke fuldt ud kender samtlige høringssvar, ønsker jeg ikke her at tilkendegive nogen konkret holdning til, hvilket linjevalg der kan foretages i den her sammenhæng.
Det, vi vil gøre i første omgang, er at fravælge nogle linjeføringer og så arbejde videre med VVM-analyser på de tilbageværende forslag til linjeføringer.
Frank Aaen (EL), 1999-02-03:
Det er nu godt og vel et år siden, at Statsadvokaten for Særlig Økonomisk Kriminalitet blev nødt til at trække sig i forbindelse med selskabstømmersager og vi fik udnævnt en ny Statsadvokat.
Vi fik også det indtryk, at nu ville der komme gang i at få rejst anklager, rejst straffesager mod sælgerne til selskabstømmere, for det jo var sælgerne, der løb med de fleste af pengene.
Det, der undrer os lidt, er, at nu er der gået så mange måneder, og det eneste, vi har fået at vide, er, at nogle af sagerne er frafaldet, men vi har endnu ikke hørt om en eneste sag, der er på vej til at komme for domstolene.
Jeg vil gerne høre justitsministeren: Er det igen gået i stå, eller kan vi regne med, at der snart sker noget?
Frank Jensen (S), 1999-02-03:
Ja, som hr. Frank Aaen ved, og som hr. Frank Aaen også her gennemgik, så etablerede vi i marts måned 1998 en særlig statsadvokatur for at koordinere og behandle selskabstømmersagerne i lyset af, at den daværende Statsadvokat for Særlig Økonomisk Kriminalitet og også den nuværende Statsadvokat for Særlig Økonomisk Kriminalitet ønskede at fratræde sin kompetence på de pågældende områder. Det tilkommer jo ikke mig, så længe sagerne kører ved anklagemyndigheden, at intervenere i Statsadvokatens tilrettelæggelse af sagerne, heller ikke når det gælder den nye Statsadvokat, der har ansvaret for at koordinere og behandle selskabstømmersager.
Jeg har fuld tillid til, at anklagemyndigheden træffer de vurderinger, som de skal lægge til grund for de sager, de fører til retten, ud fra det retlige grundlag, som er eksisterende retsgrundlag, og jeg finder ikke på nuværende tidspunkt grundlag for at kritisere de vurderinger, som Statsadvokaten for selskabstømmerkriminalitet lægger i sagerne.
Jeg kan også oplyse over for spørgeren, at regeringen har lagt vægt på at styrke den samlede, overordnede anklagemyndighed.
Det gjorde vi i forbindelse med indgåelse
af finansloven for 1998, hvor vi har styrket den overordnede anklagemyndighed med 20 mio. kr. ud af de 300 mio. kr., der samlet set blev givet til politiet.
Det har gjort det muligt nu også at styrke Statsadvokaten for Særlig Økonomisk Kriminalitet, altså SØK, og jeg ved jo, at spørgeren har stor interesse for regeringens optagethed af at forfølge den økonomiske kriminalitet.
Deri ligger også, at vi skal have en anklagemyndighed, der har de tilstrækkelige ressourcer.
Vi har nu oprettet tre ekstra statsadvokatassessorstillinger hos SØK, som er opslået til besættelse her i løbet af marts måned i år, og det er regeringens bestræbelse, at vi også i forbindelse med det udvalgsarbejde, vi har om økonomisk kriminalitet, skal tilvejebringe de tilstrækkeligt effektive redskaber til politi og anklagemyndighed til at forfølge økonomisk kriminalitet, således som vi også gør i forbindelse med selskabstømmersagerne.
Frank Aaen (EL), 1999-02-03:
Jo, men normalt er det selvfølgeligt sådan, at anklagemyndigheden passer sit arbejde; det må vi i hvert fald gå ud fra
Men mange af de sager, vi taler om her, er jo nu 10 år gamle, og der er gået mere end et år, siden Enhedslisten anmeldte nogle af de her sælgere i henhold til straffeloven, og det undrer os bare, at der ikke sker noget. Når vi tager det op her i salen, er det ikke mindst af den grund, at når de sager ikke er kommet frem i systemerne, er det jo, fordi der har været juridisk uenighed.
Den tidligere anklager for selskabstømmersagerne var uenig i, at der kunne rejses straffesager.
Forskellige myndigheder har også ment, at det kunne man ikke.
Derfor er vi nervøse for, at det strander, og derfor vil jeg gerne bede ministeren give tilsagn om lige at forhøre sig med hensyn til, at det ikke er på vej til at strande igen, men at der faktisk sker noget i de her sager.
Og så endelig til sidst omkring Statsadvokaturen for Særlig Økonomisk Kriminalitet: Er ministeren ikke betænkelig ved, at vi trods det, at der er tilført ressourcer, jo faktisk ser, at folk flygter fra SØK, at de faktisk har svært ved at holde på deres folk, åbenbart fordi folk ikke synes, der er særlig mange perspektiver i at være et sted, der ellers skulle være spændende, nemlig hvor man forfølger økonomisk kriminalitet.
Frank Jensen (S), 1999-02-03:
Jeg begræder ikke, når der er dygtige medarbejdere, der kan få nye, udfordrende stillinger.
Jeg har ikke noget indtryk af, at medarbejderne flygter fra Statsadvokaturen for Særlig Økonomisk Kriminalitet.
Det, der har været ønsket fra Statsadvokatens side, var, at vi også i forbindelse med udmøntningen af den nye økonomiske ramme for den overordnede anklagemyndighed tilgodeså SØK, og som jeg lige har redegjort for, er det også sket sådan, at med de aftaler, der nu er indgået mellem Justitsministeriets departementer og Statsadvokaten for Særlig Økonomisk Kriminalitet, er normativet hos SØK ikke reduceret, selv om selskabstømmersagerne er rykket over til den nye Statsadvokatur, som blev etableret i marts måned 1998. Og det er jo, fordi regeringen lægger afgørende vægt på, at vi har en kapacitet og en ressource hos anklagemyndigheden, der gør, at vi også kan forfølge sagerne.
Men jeg vil gerne give det tilsagn, som hr. Frank Aaen efterlyser her i spørgetimen, om at henvende mig og høre, om der er nye oplysninger i forhold til den strategi, som den nye Statsadvokat for selskabstømmersagerne anlagde ved sin tiltrædelse, og hvor han blev bedt om at se, om der kunne gøres strafansvar gældende over for sælgerne.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-02-03:
Det er jo kommet frem i pressen, Det Ny Notat den 29. januar, at der har været eksempler på højreekstremisme og korruption i denne lidt mærkværdige sikkerhedstjeneste, som
man har i EU-Kommissionen.
Det er oplysninger, som fremgår af den rapport, som den suspenderede embedsmand van Buitenen har udarbejdet, og ifølge oplysninger i den britiske avis Sunday Times skulle der også eksistere hemmeligholdte rapporter i selve EU-Kommissionen om disse forhold.
Jeg synes, det er noget, som er meget alvorligt.
Det er jo en sikkerhedstjeneste, som bl.a. har ansvaret for ministres sikkerhed, når de deltager i ministermøder, altså også for ministerens egen sikkerhed, og derfor må det være et anliggende, som man ikke kan overlade til Kommissionen og især ikke, når der fremkommer sådanne beskyldninger, som Kommissionen helt åbenlyst ikke har nogen vilje til selv at efterforske.
Frank Jensen (S), 1999-02-03:
Det er ikke mit ansvar at drive sikkerhedstjenesten, der knytter an til EU-Kommissionen, men da hr. Albrechtsen heller ikke vil tillægge mig den kompetence, men blot spørge, om jeg vil rejse det i forbindelse med et møde i Rådet for Retlige Anliggender - og jo for justitsministre - vil jeg dertil svare, at jeg nu vil sætte mig ind i den konkrete sag, som hr. Albrechtsen henviser til.
Jeg er ikke bekendt med, at der skulle være anklager mod sikkerhedstjenesten for bl.a. korruption, som hr. Albrechtsen var inde på, men jeg vil straks gøre mig bekendt med det og selvfølgelig undersøge sagen til bunds og vil vende tilbage til hr. Albrechtsen, når vi har et svar på de stillede spørgsmål.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-02-03:
Det siger jeg tak for.
Jeg vil selvfølgelig være meget glad, hvis ministeren også vil orientere mig om, hvordan det forløber.
Men jeg vil så godt spørge ministeren, om det kan være helt korrekt, at det ikke er ministeren, der har ansvaret for den sikkerhedstjeneste, fordi jeg har fået oplyst, at man i EU-Kommissionen har oprettet en sikkerhedstjeneste, hvor disse folk, der er ansat, bl.a. er bevæbnede og optræder, som om de var politi, og de foretager vist i øvrigt også aflytninger af medarbejdere og sådan noget, som i virkeligheden er ulovligt.
Der er jo ingen, der har udstyret EU-Kommissionen med nogen som helst politimæssige beføjelser.
Det er også et aspekt af sagen, som jeg synes er interessant.
Derfor bekymrer det mig lidt, hvis den danske justitsminister ikke mener, det er hans ansvarsområde, men hvis ministeren også vil tage det med i sin betragtning, vil jeg være glad for det.
Frank Jensen (S), 1999-02-03:
Det ligger ikke under min jurisdiktions kompetence, men det ligger under min kompetence og også mit ansvar at sikre mig, at det samarbejde, vi har i Den Europæiske Union, også for så vidt angår de sikkerhedstjenester, som Kommissionen må have oprettet, foregår på et lovligt grundlag, og der har jeg allerede givet hr. Albrechtsen tilsagn om, at det vil jeg straks undersøge, og så vil jeg vende tilbage til hr. Albrechtsen og give ham et fyldestgørende svar. Og skulle vi så ikke tage det i den rækkefølge, inden hr. Albrechtsens fantasi løber fuldstændig af med ham.
Det vil jeg i hvert fald foretrække.
Hermed sluttede spørgsmålet.