runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Per Ørum Jørgensen (KF), 2006-02-23:
Der står her i bemærkningerne til forslaget, at lovforslaget har en stor signalværdi, idet familier med homoseksuelle forældre anerkendes og accepteres i lovgivningen.
Er det ikke det, det handler om?
Hvis det handlede om andet, må fru Majbrit Berlau jo kunne fortælle mig, hvor mange børn der reelt er blevet adopteret af homoseksuelle familier i Sverige, hvor det er tilladt.
Mig bekendt er det meget, meget begrænset, og dermed er det her bare signalpolitik.
Majbrit Berlau (EL), 2006-02-23:
Først og fremmest vil jeg sige, at det her i høj grad har noget at gøre med ligestilling.
Og det har ekstra meget at gøre med en anerkendelse af, at barnets tarv er det vigtigste.
Jeg kunne omvendt stille spørgsmålet om, hvorfor de borgerlige partier minus De Radikale i det her Folketing er af den opfattelse, at barnets tarv ikke vil blive varetaget i en homoseksuel familie.
Det er mig fuldstændig forunderligt, at man står tilbage med den opfattelse.
Vi snakker om, at de regler og krav, der gælder for adoptivforældre i dag, også skal gælde for homoseksuelle par, fordi barnets tarv er det vigtigste.
Og det, vi anerkender, er punkt 1, at homoseksuelle kan være gode forældre; punkt 2, at det er en form for diskrimination, når man udelukker dem fra at blive det; og punkt 3 ikke mindst, at der altså bør være lighed for loven i det her samfund.
Det gælder selvfølgelig også adoptivforældres ret til at få adoptivbørn, selv om de er homoseksuelle.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2006-02-23:
Jeg kan høre, at fru Majbrit Berlau ikke anerkender, at der kan opstå en anden situation for børn, der vokser op i homoseksuelle familier, end for børn, der vokser op i heteroseksuelle familier.
Det sidestiller fru Majbrit Berlau.
Det er så en vurdering af sagen.
Jeg vil godt vende tilbage til den præmis, hvor vi debatterer børnehjemmet og alternativet til børnehjemmet: den homoseksuelle familie.
Vil fru Majbrit Berlau gerne bekræfte, at det reelt er sådan, at der ikke er adoptivbørn nok til det antal familier, som ønsker at adoptere i dag, og at der reelt er 2 års ventetid for danske familier, før de har mulighed for at få et adoptivbarn?
Majbrit Berlau (EL), 2006-02-23:
Det er, som om man siger, at fordi der er for lang ventetid, så vil vi ikke åbne for, at nogle andre forældrepar kan få lov til at søge.
Hvem skal heller ikke have lov til at søge, de rødhårede?
Eller hvad med dem, der er for overvægtige, eller dem, der er af en venstreorienteret politisk observans, må de heller ikke få lov til at søge?
Og det synes jeg bare er helt absurd.
Charlotte Dyremose (KF), 2006-02-23:
Det kunne være, at vi skulle overveje at opdrage børnene til at have den korrekte politiske overbevisning, men det er jo en helt anden diskussion.
Jeg har stadig væk lidt brug for afklaring vedrørende det, jeg også spurgte hr. Kamal Qureshi om.
Jeg har brug for at finde ud af her, fru Majbrit Berlau er jo medforslagsstiller: Er det vigtigste for fru Majbrit Berlau, at vi sikrer adgangen til, at børnene får de bedst tænkelige forældre, eller at vi sikrer nogle rettigheder for de homoseksuelle?
Hvilket af dette er vigtigst i det her forslag?
Majbrit Berlau (EL), 2006-02-23:
Jeg har to helt væsentlige krav, der skal være opfyldt, når jeg betragter det her område generelt.
Det ene er, at børn, der kommer til det her land, skal være sikret nogle ordentlige forældre, det kan være én forælder, eller det kan være to forældre, vi kan sågar også diskutere, om det kan være tre forældre, men det tror jeg ikke at Folketinget er modent til endnu.
Men det mener jeg er det helt centrale, nemlig at vi sikrer, at børnene bliver placeret i familier, hvor forældrene kan støtte dem og være med til, at de får den udvikling, som børnenes personlighed nu engang lægger op til.
Det er det ene.
Det andet er, at der skal være lighed for loven.
Jeg synes, at det er ret simpelt.
Charlotte Dyremose (KF), 2006-02-23:
Jeg er sådan set fuldstændig enig med fru Majbrit Berlau i, at der jo ikke er grund til at diskriminere mennesker i det her land, det synes jeg sådan set at vi skal forsøge at undgå.
Jeg må dog sige, at når nu jeg går positivt ind i at arbejde for det her forslag, så er det, fordi jeg synes, at lige præcis børn, der mangler forældre, må være de svageste parter, vi overhovedet har i det her samfund.
Så er det bare, at jeg spørger fru Majbrit Berlau: Uanset hvor meget man måtte synes, at man skal kæmpe for homoseksuelles rettigheder, er det så ikke bare tusinde gange vigtigere at kæmpe for de her børns rettigheder til at have de bedst tænkelige forældre, end det er i den sammenhæng at bruge det her forslag til at kæmpe for homoseksuelles rettigheder?
Altså, er barnets ret til gode forældre ikke vigtigere, og skulle man så ikke derfor i denne sammenhæng lægge retorikken med homoseksuelles rettigheder lidt til side af hensyn til børnene?
Jeg synes jo sådan set heller ikke, at heteroseksuelle skal have ret til at adoptere, det må jo først og fremmest være børnene, der har ret til forældre, og ikke forældre, der har ret til børn.
Majbrit Berlau (EL), 2006-02-23:
Jeg er jo selvfølgelig ligesom den forrige ordfører meget begejstret for, at fru Charlotte Dyremose går positivt ind i det her, men jeg vil sige, at det her forslag jo ikke handler om minimumsrettigheder til børn i samfundet.
Enhedslisten har en gang tidligere fremsat et forslag om minimumsrettigheder til børn, hvilket jeg jo synes ville være dejligt, hvis fru Charlotte Dyremose støttede en anden gang.
Vi tror, at vi har den samme dagsorden, at børn skal have det ordentligt i det her samfund, altså at uagtet hvilke forældre de vokser op hos, så skal vi være garanter for, at der er nogle forhold, der gør, at børn kan få et ordentligt liv og et værdigt liv og et liv med muligheder.
Det tror jeg vi er enige om, og jeg kan ikke se nogen modsætning i det her forslag mellem den vision og det ønske og krav om børns rettigheder og børns trivsel og barnets tarv – at man skulle vægte det ene højere end det andet.
Jeg synes, at det, kan man sige, absolutte er, at barnets tarv er i orden.
Derfor siger vi, at homoseksuelle forældre bør kunne gå ind og være en del af den mængde af forældre, der bliver udbudt, fordi vi ved, at de er dygtige forældre.
Martin Henriksen (DF), 2006-02-23:
Nu skal jeg ikke gå alt for meget ind i denne debat, for vi ved jo godt, hvor stridspunkterne er specielt mellem fru Majbrit Berlau og så mit parti og mig selv.
Jeg studsede bare over noget, som fru Majbrit Berlau sagde, om, at tre forældre også skulle kunne adoptere efter Enhedslistens opfattelse, sådan som jeg har forstået det, men at grunden til, at det ikke var med i forslaget, var, at det var Folketinget ikke parat til.
Er det Enhedslistens opfattelse, at tre mænd kan have forældremyndighed over et barn, eller om tre eller fire kvinder kan?
Er det sådan en udvidelse af familiebegrebet, som Enhedslisten går ind for?
Er det det?
Majbrit Berlau (EL), 2006-02-23:
Jeg tror faktisk ikke, at hovedbestyrelsen i Enhedslisten – og nu er vi jo et meget demokratisk parti – nødvendigvis har taget stilling til lige netop tre forældre-situationen.
Jeg tror, at det, jeg måske provokatorisk ville understrege, var, at Enhedslisten går ind for en mangfoldighed af familieformer.
Det betyder jo altså også, at børn kan vokse op i nogle forskellige familier, kan man sige.
I modsætning til Dansk Folkepartis opfattelse om en mor og en far som den eneste kerneværdi i det her samfund – meget 1950’er-agtig – er vi af den opfattelse, at børn faktisk kan have en utrolig god opvækst, hvis de f.eks. vokser op i et kollektiv, hvor der er mange voksne, der kan være ressourcepersoner for dem.
Vi er også af den opfattelse, at børn kan vokse op som helstøbte og glade med en enlig forælder.
Vi har opfattelsen af, at voksne mennesker kan være gode rollemodeller og kan tage sig godt af børn generelt, at familieformer kan være forskellige og mangfoldige, og at det er op til den enkelte, hvordan man vil etablere den familieform.
Martin Henriksen (DF), 2006-02-23:
Jeg har en kamp for kernefamilien, så det er jo næsten det modsatte, Enhedslisten har, hvor alt simpelt hen er lige godt, hvor alt skal ligestilles.
Altså, det er jo ren ideologi, og så er det jo dybest set ikke barnets tarv, det handler om her.
Så handler det jo bare om ren ideologi, om at alt er lige godt og derfor skal ligestilles.
Det er jo den tankegang, som her åbenbarer sig, og som åbenbart ligger bag, sådan må det vel forstås.
Majbrit Berlau (EL), 2006-02-23:
Nej, det er sådan set ikke en kamp mod kernefamilien, for jeg tror faktisk, at mange af Enhedslistens medlemmer lever i en kernefamilie.
Det tror jeg ville være svært at få igennem som et politisk dagsordenspunkt, at det skulle være kampen mod kernefamilien, der var vores primære formål i Folketinget.
Det, som jeg bare siger, er, at jeg ikke mener, at et politisk flertal i Folketinget skal være det, der sætter dagsordenen og bestemmer, hvordan folk forelsker sig, og hvordan folk ønsker at etablere sig i deres privatliv.
Det må altså høre privatlivet til, om man ønsker at bo i kollektiver med 20 mennesker, eller om man ønsker at bo alene, eller om man ønsker at bo to sammen, eller om man ønsker at have blandede familier, hvor mor og far trækker deres børn ind fra respektive tidligere forhold.
Det er sådan set op til den enkelte familie.
Vi hylder den mangfoldighed i samfundet, fordi vi tror, at det gør samfundet stærkere, at der er mangfoldige enheder.
Martin Henriksen (DF), 2006-02-23:
Der er ikke andet at sige, end at den problemstilling, som fru Anne Baastrup også rejser her, vil vi også gerne have belyst under udvalgsbehandlingen, og det er sådan set mit svar på det.
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2006-02-23:
Men jeg vil gerne sige det samme en gang til.
Det er jo rigtigt, at Sverige ikke på nuværende tidspunkt har fundet nogen lande, der vil afgive børn.
I Storbritannien har man løst det anderledes.
Der giver man britiske børn til homoseksuelle, så det problem er ligesom løst.
Men pointen er, at vi diskuterer, om vi synes, at det er i orden, eller det ikke er i orden.
Tror hr. Per Ørum Jørgensen virkelig, tror Det Konservative Folkeparti virkelig, at det er lande i Afrika og Asien, der skal gå forrest, eller er det lande i den vestlige verden, der skal gå forrest for at ændre på det her?
Jeg tror, at det er lande i den vestlige verden.
Hvis man tror anderledes i Det Konservative Folkeparti, så skal man selvfølgelig have lov til det.
Afstemning
Per Ørum Jørgensen (KF), 2006-02-23:
Jeg undrer mig altså lidt over, at der ikke er nogen af ordførerne blandt forslagsstillerne overhovedet, der ønsker at kommentere det faktum, at man i Sverige, hvor man har gennemført den her lovgivning, i den virkelige verden ikke på noget tidspunkt har fået adoptivbørn til homoseksuelle familier.
Det må da trods alt gøre indtryk også på den radikale ordfører, at homoseksuelle familier, hvis vi tillader de her ting, får stillet et eller andet i udsigt og skal igennem en masse undersøgelser og interview osv. for at dokumentere, at de er velegnede som forældre, men når de kommer hen til målstregen, er der ingen børn til dem.
Det må da gøre indtryk.
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2006-02-23:
Jeg vil gerne starte med at slå fast, at hr. Simon Emil Ammitzbøll er helt ærlig i denne sag, også i denne sag.
Jeg har stor respekt for, at hr. Per Ørum Jørgensen mener, at vi skal diskutere praktisk politik.
Det vil Det Radikale Venstre også gerne, og jeg er glad for, at den tidligere statsminister, hr. Poul Schlüter, bliver nævnt.
Ham er jeg en utrolig stor fan af, og jeg kan fuldt ud dele de citater, som hr. Per Ørum Jørgensen nævner.
Jeg gendrev, sønderrev dem faktisk, fordi man påstod, at det var et praktisk problem, og at Danmark ville få sværere ved at få børn til adoption, hvis man vedtog dette forslag.
Det er der ikke noget, der tyder på, fordi det er baseret på bilaterale aftaler med de enkelte lande; fordi der er lavet en undersøgelse i Sverige; fordi hr. Per Ørum Jørgensens udmærkede partifælle, fru Lene Espersen, justitsministeren, har givet Folketinget et svar om, at det ikke vil ikke forholde sig sådan.
Så rent praktisk er det ikke noget problem.
Kamal Qureshi (SF), 2006-02-23:
Jeg ved ikke, hvad det er for et barn, hr. Søren Pind taler om.
Jeg taler om børnene, der er på børnehjemmene i Colombia.
Det er de børn, som har behov for at få nogle voksne til at tage sig af dem.
Og hvis der kan findes voksne i Danmark, som kan vurderes at være egnede til at være forældre for børn, der lever i børnehjem, og vi derved kan sikre, at børn i børnehjem har flere familier at vælge imellem, når der skal findes adoptivforældre, så er det jo helt fint.
Så skal det jo ikke være en diskvalifikation at være homoseksuel.
Det er jo det, det er i dag.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2006-02-23:
Jeg vil gerne takke hr. Simon Emil Ammitzbøll for alle de pæne ord, der trods alt tilflød Det Konservative Folkeparti.
Jeg hører ligesom den radikale ordfører klandre den borgerlige fløj lidt for at drage nogle praktiske overvejelser ind i det, at det er forkert, at man ligesom tager udgangspunkt i det samfund og den verden, vi nu engang lever i.
Nu vil jeg gerne drage en tidligere konservativ statsminister ind, og jeg tillader mig med navns nævnelse at sige hr. Poul Schlüter, som jo sagde, at politik trods alt er et praktisk erhverv – og det er jeg enig med ham i – og også sagde, at ideologi er noget bras.
Når vi tænker på, at det f.eks. i Sverige ikke er lykkedes for homoseksuelle par at få adoptivbørn, er det her så ikke bare signalpolitik, hvis hr. Simon Emil Ammitzbøll skal være helt ærlig?
Martin Henriksen (DF), 2006-02-23:
Det synes jeg er rimeligt, og jeg har også forstået, at det normalt er sådan i Folketinget.
Ellers kan man jo begynde at hive alt muligt ind i debatten om, hvad folk har lyst til at sige, hvor de så hele tiden skal sidde oppe på kontoret og følge med i, hvad der foregår i alle debatter, så de kan skynde sig at løbe ned og redegøre for deres holdninger.
Jeg synes ikke, det er den måde, man gør det på.
Men jeg kunne godt tænke mig at høre, om Det Radikale Venstre har den samme indgangsvinkel til det her, som jeg forstod at Enhedslisten har, nemlig at det er ren ideologi, at en familieform kan være lige, som man kan forestille sig den.
Det kan være tre mennesker, der har forældremyndigheden; det kan være fire mennesker, der har forældremyndigheden.
Er det også det, der er Det Radikale Venstres ærinde, som jeg forstod at det var Enhedslistens ærinde?
Det var i hvert fald ikke noget, Enhedslisten afskar sig fra at mene, nemlig at alting sådan set er lige godt, at alt skal ligestilles, og hvis man kan forestille sig en bestemt familieform, så er det lige så godt som kernefamilien.
Alt er lige godt, alt skal ligestilles, og så er det jo ren ideologi.
Så er det ikke barnets tarv, det handler om.
Mener Det Radikale Venstre det samme, som jeg kunne fornemme at der også var mennesker i Enhedslisten der mente?
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2006-02-23:
Jeg har overhovedet ikke påstået, og jeg kunne aldrig finde på at påstå, at folk skulle have bestemte holdninger på grund af, at de er homoseksuelle.
Man vil også kunne tjekke i referatet, at det har jeg ikke sagt.
Jeg nævnte – det kan man så mene om hvad man vil – at der i Dansk Folkeparti findes et folketingsmedlem, der er homoseksuel, lever i et registreret parforhold og har børn.
Det nævnte jeg.
Så nævnte jeg også, at det kunne tænkes, at der i Dansk Folkeparti måske var folk, der var uenige i partilinjen.
Så meget har jeg altså fulgt med i debatten, at jeg godt kender fru Louise Freverts holdning til det her spørgsmål.
Martin Henriksen (DF), 2006-02-23:
Hr. Simon Emil Ammitzbøll kom ind på homoseksuelle i Dansk Folkeparti.
Det er jo ikke sådan, at fordi man er homoseksuel, skal man pr. definition mene det, som De Radikale eksempelvis mener.
Det kunne godt tænkes, at homoseksuelle faktisk føler sig velkomne i Dansk Folkeparti, bl.a. fordi vi rejser nogle af de problemstillinger, der er omkring etniske minoriteter, muslimske grupper i samfundet, som ikke respekterer homoseksuelle, og som derfor fører hetz imod dem.
Det kunne godt være derfor, de føler sig velkomne i Dansk Folkeparti.
Så synes jeg faktisk, at det et eller andet sted er upassende, at man trækker et folketingsmedlem fra et bestemt parti ind i debatten på den her måde, specielt når det folketingsmedlem ikke er til stede i salen, så det synes jeg faktisk godt at jeg vil have mig frabedt.
Kamal Qureshi (SF), 2006-02-23:
Det er et fint kriterium at sætte, og der er jo ikke nogen grund til, at man siger, at ens gæster til en fest ikke skal være bedre end en selv, det kan man sagtens have en idé om.
Så det, jeg bare skal forstå, er, at hr. Martin Henriksen og hans parti har en hr. Jesper Langballe, som synes, at homoseksualitet er et handicap, og hr. Martin Henriksen står selv og siger, at det eneste rigtige er en kernefamilie, og oven i købet, at enlige måske heller ikke burde have lov til at adoptere, samtidig med at alle de, der kommer udefra, altså skal vide, at i Danmark diskriminerer man ikke homoseksuelle.
Søren Pind (V), 2006-02-23:
Jeg er nødt til at udstede en efterlysning her fra Folketinget.
Jeg vil egentlig godt bede hr. Kamal Qureshi om at oplyse mig i forbindelse med den efterlysning om, hvor det barn er, der er ankommet til Danmark fra et colombiansk børnehjem, som mangler danske forældre.
For det er jo det, hr. Kamal Qureshi står og siger fra Folketingets talerstol.
Jeg vil godt have, at hr. Kamal Qureshi forklarer mig, hvor i Danmark dette barn vandrer rundt, for så må vi da gøre noget ved det.
Charlotte Dyremose (KF), 2006-02-23:
Jeg ved ikke, om jeg helt fik formuleret mig præcist nok, for det var ikke så meget det her, jeg var uenig i.
Det, der er min bekymring, er lidt, hvad hr. Kamal Qureshi bruger det her til.
Jeg mener, at når man ser på de her børn og deres mulighed for at få gode forældre, eller skulle vi kalde det deres ret til at få de bedst tænkelige forældre, så synes jeg faktisk som udgangspunkt, at homoseksuelles ret til noget som helst er forholdsvis – undskyld, jeg siger det – ligegyldig sammenlignet med de her børns ret til at få gode forældre, for der må børnene betragtes som den svage part.
Jeg er enig i, at med hensyn til homoseksuelle og heteroseksuelle er det altså ikke et spørgsmål om deres seksualitet, men om de er gode foræl dre.
Det er et spørgsmål om så mange andre ting, om de er gode forældre, og det er derfor, jeg også gerne vil gå positivt ind i det her.
Jeg vil bare gerne bede hr. Kamal Qureshi om at forsikre mig om, at det her ikke bare er et spørgsmål om, at man ønsker at bruge nogle stakkels adoptivbørn i en anden kamp, nemlig kampen for homoseksuelles rettigheder.
For der synes jeg alt andet lige, at relativt er kampen for de her børns ret til at få forældre meget vigtigere end kampen for de voksnes ret til at få børn.
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2006-02-23:
Jeg vil love hr. Martin Henriksen, at jeg ikke stiller det samme spørgsmål.
Jeg undrer mig bare over, at Dansk Folkeparti, der gør så meget ud af danske værdier, nærmest har en familiepolitisk fundamentalisme, som strider imod grundlæggende kernedanske værdier som frisind, retten til at være forskellige og retten til at leve sit eget liv og ikke tvinge bestemte familiemønstre fra fortiden ned over andre mennesker.
Hr. Martin Henriksen har på Dansk Folkepartis vegne sagt, at kernefamilien er det bedste, og jeg accepterer hr. Martin Henriksens og Dansk Folkepartis ret til at mene det.
Men jeg synes, et interessant spørgsmål må være: Hvorfor mener man det?
Martin Henriksen (DF), 2006-02-23:
Jamen jeg mener faktisk, jeg har været inde på det.
Grunden til det er, at vi inderst inde mener, at det ikke er alt, der kan måles og vejes i forskellige undersøgelser, og at vi tror, det er det bedste for et barn at vokse op i trygge og stabile rammer med en far og en mor.
Det er grunden.
Med hensyn til retten til at være forskellige synes jeg, det er en dansk værdi, at man har lov til at være forskellige.
Det synes jeg er en meget relevant dansk værdi, men jeg mener også, at kernefamilien er en dansk værdi og en sund ting, så derfor tillader jeg mig at have den holdning.
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2006-02-23:
Ret til at være forskellige, men ikke så forskellige, at det gør noget, var jeg lige ved at sige.
Det er jo morsomt, at et folketingsmedlem, der også er borgerlig uddannelsesordfører, mener, at ikke alting kan måles og vejes, men ville det virkelig være et stort problem for Dansk Folkeparti, hvis vi fik lavet en dansk undersøgelse?
Hvis man nu er så skråsikker i sin tro, som jeg har forstået man er, og mener, at det ikke er godt for børn at vokse op hos homoseksuelle forældre, kan det da ikke være det lillebitte mikroskopiske beløb, en undersøgelse vil koste, som betyder noget.
Dansk Folkeparti ønsker jo mange undersøgelser af DR’s redaktionelle miljø og af, hvem der mente hvad under den kolde krig, men hvad med en undersøgelse af dette område?
En lillebitte og billig undersøgelse, som ville bekræfte hr. Martin Henriksen i hans tro.
Hvis han er stærk nok i troen, så lad os dog få den undersøgelse.
Martin Henriksen (DF), 2006-02-23:
Jeg har sådan set ingen intentioner om at foreslå eller gå ind for en undersøgelse, for vi mener ikke, at der er behov for en undersøgelse.
Vi mener, at et barn har bedst af at vokse op i en sund kernefamilie med far, mor og børn.
Det mener vi er det bedste, det siger vi hele tiden, og vi vil blive ved med at sige det, for vi mener, det er det bedste udgangspunkt.
Jeg tror faktisk, at inderst inde ved de fleste danskere også godt, at det giver en sund opvækst, og at det giver det bedste udgangspunkt for barnets videre færd ud i samfundet.
Men det er jo ikke ensbetydende med, at en homoseksuel person eller en enlig ikke er i stand til at tage vare på et barn eller ikke ønsker at gøre det.