runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1997-11-25:
Vi er derfor også medforslagsstillere til forslaget til vedtagelse, og faktisk har vi lidt svært ved at se, med hvilken begrundelse det overhovedet er muligt at argumentere imod det.
Den eneste begrundelse, vi måske kunne finde,
var, at udvalget ville fungere som en syltekrukke i stedet for at komme i gang med nogle initiativer nu.
Men med den tidsgrænse, der er sat, tror vi faktisk, at det er muligt at bruge resultaterne af udvalgsarbejdet til at få en fortsat god debat om havnenes fremtid.
Jeg vil også sige, at vi i Dansk Folkeparti er meget enige i de synspunkter, hr. Kai Dige Bach kom med om det grundlag for coastertrafik, som er nødvendigt, for at havnene kan blomstre til gavn for de investeringer osv., som er nødvendige.
Samtidig vil jeg sige, at det er vores holdning, når vi kommer frem til den videre diskussion, efter at udvalgsarbejdet er tilendebragt, at der selvfølgelig skal findes frem til en afbalanceret fordeling af godstrafikken på banenettet, vejnettet og søvejen, og det er klart, at der også skal tages miljøhensyn.
Men det, der er afgørende for os, er naturligvis, at vi finder frem til nogle ordentlige konkurrenceforhold, der sikrer en fri konkurrence mellem de forskellige muligheder for transport.
Konkurrence er også på dette område et rigtigt middel til at skabe sammenhæng mellem pris og kvalitet, og det er sundt og godt, hvis havnene i en god konkurrencesituation kan anspore til, at en større del af godstrafikken går over vandet.
Det er helt klart vores udgangspunkt.
Endelig skal jeg sige, at vi selvfølgelig også mener, at det udvalgsarbejde, som nu påbegyndes, skal komme ind på spørgsmålet om konkurrenceforvridning.
Havnene driver jo af og til virksomhed, som hidtil er varetaget af skattebetalende private skibsmæglere samt shipping- og containerfirmaer.
Det diskuterede Folketinget også i forbindelse med behandlingen
af L 55, og det er en problemstilling, som vi mener også bør indgå i det udvalgsarbejde, som nu skal igangsættes.
Der er behov for en klar adskillelse af havnedriften fra øvrige havnerelaterede erhverv for at undgå ulige konkurrenceforhold, og hvis det ikke er noget, udvalget tager fat på i sit arbejde, er det i hvert fald et område, vi vil komme tilbage til, når udvalget har tilendebragt sit arbejde, så vi får en videre diskussion om de forhold.
Tommy Dinesen (SF), 1997-11-25:
Jeg kan forstå, at hr. Bent Hindrup Andersen ikke kan stemme for dagsordenen, fordi der står noget om EU, og jeg synes, det er lidt fantastisk at høre det.
Det, der bliver gjort opmærksom på - hvis man altså læser de debatter, der har været i Havnesammenslutningen - er jo bl.a., at i f.eks. Hamburg og Sydeuropa gives der EU-tilskud til havnene, og derfor ville det da være fornuftigt, hvis vi her i Danmark kunne presse på i Bruxelles for at få de subsidieringer bragt til ophør, så vi kunne konkurrere bedre. Så vil jeg godt sige, at med hensyn til coasterne er det meget muligt, at det, der bliver fremført her, er meget teoretisk.
Hvis der ikke er penge i at sejle coastere, kommer de ikke til at sejle.
Det burde være noget, der siger sig selv, og det er det i hvert fald for dem, der kender til området.
Vibeke Peschardt (RV), 1997-11-25:
Jeg skal ikke undlade at svare på hr. Bent Hindrup Andersens bemærkninger om, at en radikal spidskandidat til Horsens Byråd synes, at Horsens Havn skal nedlægges eller decimeres eller laves om til erhvervsareal, eller hvad det nu var.
Jeg vil bare sige, at i Det Radikale Venstre har vi ikke noget meningstyranni, og vi sidder ikke centralt her fra folketingsgruppens side og fortæller radikale kandidater, hvad de skal mene.
Kandidaten derovre kan have haft en god grund til at udtale sig, som han gør, for jeg kender ikke de lokale forhold, men vil bare sige, at vores kandidater må sådan set sige, hvad de vil.
Annette Just (FP), 1997-11-25:
Jeg vil gerne starte med at takke hr. Tommy Dinesen for at have rejst denne forespørgsel, for her kan vi da virkelig se, at når vi tager nogle konkrete ting og siger, at nu skal problemerne løses, kan det sagtens lade sig gøre.
Så kommer der så bredt et flertal i Folketinget, som det nu har vist sig omkring dette forslag til vedtagelse.
Derfor vil jeg gerne sige tak til hr. Tommy Dinesen.
Jeg vil også godt sige tak til ministeren for, at han har læst forslaget til vedtagelse så godt igennem, at han, om jeg så må sige, kunne citere den, før den blev fremsat.
Det synes jeg var ret imponerende.
Så det er en meget dygtig minister, vi har på det punkt.
Bortset fra den lille skælmske bemærkning vil jeg sige, at vi selvfølgelig står ved, at vi er medforslagsstillere, men også vi lægger meget stor vægt på, at netop de private virksomheder er med i det udvalg, der bliver nedsat, og at det bliver de private virksomheder, der skal være med til at give nye ideer til den moderne teknologi.
For mange af de store havne i dag trænger måske til at få et input, når det gælder den bedst mulige udnyttelse af den moderne teknologi, således at vi får fremmet brugen af coastere og andre skibe til sejladsen mellem de danske havne, fremfor at man bruger lastbiler og prøver at komme ovenover og nedenunder bælterne og stræderne.
Fremskridtspartiet er altid gået ind for at fremme søtransporten, men vi skal også sikre transporten fra havnene og til virksomhederne, og derfor bliver det en kombination.
Det bliver et fornuftigt samarbejde, som jeg glæder mig til at se resultatet af allerede i august 1998.
Det håber jeg i hvert fald.
Den vej, som vi måske kunne gå ad, er den, hvor vi fjerner nogle af de afgifter, der er i dag.
Det er, som om at der er nogle, som i deres argumentation glemmer, at Danmark består af 7.000 km kyststrækning, og at det selvfølgelig er nemmere at sejle.
Ikke fra Aalborg til Lemvig, det kan jeg godt se det fjollede i, men det ville til gengæld være helt tåbeligt at sætte det på en jernbane og køre det hele vejen ned igennem Jylland og over Fyn, ovenover og under vand for at komme til Sjælland og for at komme helt ind til København.
Jeg er med på, at det er 50.000 skibe, for jeg tvivler ikke på hr. Tommy Dinesens udsagn, der gennemsejler de danske sunde og bælte.
Men ikke desto mindre har det altid rystet mig, at når vi i EU-sammenhænge taler om dansk søfart internt, så har vi aldrig talt om de interne søveje, altså de indre vandveje.
Jeg tror, at vi skal til at gøre en indsats for at få, jeg er lige ved at sige havene bag Skagen, for det er kendt som værende de indre vandveje for Danmark, anerkendt.
Vi har ikke ret mange floder, men vores indre vandveje må også være Skagerrak, Kattegat, sundene og bælterne.
Og lad os så prøve at lave en fælles kamp for at lave nogle ordentlige regler, således at vi får den bedst mulige transport.
Vibeke Peschardt (RV), 1997-11-25:
Der skal ikke herske nogen tvivl om, at Det Radikale Venstre er interesseret i en positiv udvikling af det danske havnevæsen, og hermed har jeg også sagt, at vi er interesseret i en endnu bedre udvikling for skibsfart under enhver form.
Grunden er naturligvis, at vi finder, at skibsfart på mange måder er en miljørigtig måde at transportere specielt gods på, så vi går ind for det forslag
til vedtagelse, der er fremsat her.
Sådan som jeg hører debatten, er der også bred opslutning om det forhandlede forslag til vedtagelse, som vi altså støtter, og jeg synes måske derfor, at det er en skævvridning af debatten, at vi begynder at tale om, hvem der har deltaget i havnenes årsmøde, og hvem der ikke har.
Vi støtter forslaget til vedtagelse.
Kai Dige Bach (KF), 1997-11-25:
Efter at have hørt de to indlæg fra ministeren og hr. Tommy Dinesen er man lige ved at komme til at rose dem begge to.
Det var måske synd for hr. Tommy Dinesen og Folketingets formand, at der ikke havde været råd til et enkelt punktum i det lange forslag til vedtagelse.
Det er rart at se, at regeringen og både EU og SF og alle vi andre kan være enige om formuleringer som at styrke nærskibsfarten, privatiseringer, miljørigtig transport osv.
I den forbindelse er det naturligvis relevant at nedsætte et udvalg med de involverede parter, som jeg også har noteret mig at ministeren agter at gøre. Vi i Det Konservative Folkeparti håber, at det her snart resulterer i mere end de store ord, som det umiddelbart bærer præg af. Det er godt at konstatere, at der i det mindste ser ud til at være to erhvervsvenlige ministre i regeringen.
Nu mangler vi bare, at arbejdsministeren, miljøministeren og skatteministeren også viser interesse og forståelse for det erhvervsliv, som skal bære samfundet.
Hvis nu miljøministeren glemte CO2-afgiften, når den stiller dansk erhvervsliv dårligere end udlandets, og arbejdsministeren ikke energisk beskattede arbejdspladser, så ville vi være nået meget længere.
Mere nærliggende i denne sammenhæng er dog skatteministerens seneste udspil om skibsfinansiering.
En forudsætning for, at de danske havne kan blomstre, må være, at der overhovedet er skibe til stede, og Det Konservative Folkeparti ser meget nødig, at det kun er udenlandske skibe, som lægger til i de danske havne.
Derfor må det forslag, som skatteministeren i øjeblikket har til høring om anpartsfinansiering af coastere, tilrettes sådan, at vi i hvert fald får nogle enkelte coastere ud af det.
Hvis der skal komme det, er elementet af solidarisk hæftelse
i hvert fald fuldstændig ubrugeligt.
Hvem ønsker at hæfte for andre menneskers forpligtelser eller gæld?
Det nytter ikke med irrelevante argumenter om, at man må nøjes med at tegne skibsanparter med folk, man kender eller har tillid til.
Personlig ville jeg ikke engang indgå i en sådan finansiering med min allerbedste ven.
Hvorfor skulle jeg dog risikere at blive uvenner med ham?
For at vende tilbage til det fremsatte forslag til vedtagelse er der noget, vi gerne vil sikre os.
Når der vedrørende udvalgets sammensætning står »private havnevirksomheder m.v.«, så vil vi gerne have et tilsagn om, at m.v. betyder, at der bliver en betydelig repræsentation af private erhvervsfolk i dette udvalg.
Der må være adskillige virksomhedsledere og andre privatpersoner med tilknytning til havnene og transporterhvervet, som kan give inspiration til en øget effektivitet ved at påpege flere markedsøkonomiske tiltag.
Det Konservative Folkeparti støtter miljørigtig transport, styrkelsen af nærskibsfart, gerne på danske skibe, og udviklingen af danske havne.
Vi forudsætter, at der skabes konkurrence, og at driftsopgaver generelt forsøges løst af private og ikke af det offentlige med konkurrenceforvridende tilskud.
Vi støtter det fremsatte forslag til vedtagelse, men gode resultater kræver som sagt større vilje end nedsættelse af et udvalg, så vi er også meget tilpas med tidsfristen for udvalgets betænkning.
Tommy Dinesen (SF), 1997-11-25:
Jeg synes, det er lidt groft at sige: »Jeg var den eneste, der gad.«
Hvis man er ordfører her i Folketingssalen, er man altså nødt til at tage det først.
Det er den indstilling, jeg har, og især hvis det er en forespørgsel, man selv har rejst.
Jeg har ikke set efter, hvorfor jeg ikke var der, men jeg havde meldt mig til, så meget kan jeg huske.
Det er det samme som forleden dag, hvor det, man diskuterede, var noget pjat
Vi har ikke sagt noget om, at der skal være subsidier.
Det, hr. Svend Heiselberg sagde jeg blev kritiseret for på Havnesammenslutningens møde, hvor han gad komme, var, at jeg havde totalt misforstået alt det, det drejede sig om på delegeretmødet i Havnesammenslutningen.
Helge Mortensen (S), 1997-11-25:
Først og fremmest af miljømæssige årsager ønsker Socialdemokratiet at styrke alternativerne til lastbiltrafikken, og skibstransporten er sammen med jernbanen de vigtige alternativer.
Som det er i dag, gør skibsfarten sig stort set kun gældende på transporter over længere afstande, mens de korte og mellemkorte indenlandske og europæiske destinationer og havne faktisk bliver mere og mere usynlige i vores transportmønster.
Den udvikling ønsker Socialdemokratiet at få vendt, sådan at skibstrafikken også styrkes på de destinationer, hvor der i øjeblikket navnlig tabes transport til lastbilområdet.
Derfor må skibene i den danske småskibstrafik og de redere, der står bag den, have sådanne vilkår, at de er i stand til at konkurrere, også med nabolandenes skibe og redere.
Det er en diskussion, som også er kendt her i Folketinget.
Og når der skal satses på småskibstrafikken, tror jeg, det er vigtigt, at den fornys, og det passer jo godt med, at der også er en diskussion om en fornyelse af flåden, som skal tilpasse den til vej- og banetransportsystemerne, for jeg tror, det er vigtigt, at småskibstrafikken kommer med i den teknologiske udvikling i et sådant fremtidigt system, for at skibstrafikken kan komme med i den kombinerede transport og dermed både minimere omkostningerne ved håndteringen i havnene og reducere havneafgifternes belastning af den samlede transport.
Søtransportens fremgang skal således ses i sammenhæng med de andre transportformer og ikke isoleret.
Det gælder også, når vi taler om infrastrukturen, for det er ikke blot vigtigt, at der er gode besejlings- og anløbsforhold i vore havne, men også, at der i havnene er den nødvendige teknik, at der er god plads på arealerne i havnene, og at der både for jernbanen og for vejene er gode adgangsforhold ved havnene.
Og regeringen har allerede peget på det ønskelige i denne udvikling og har også peget på de tiltag, som den vil iværksætte på området, og ministeren har i dag tilkendegivet en opfølgning af transporthandlingsplanen »Dør til dør« i sin henvisning til det samarbejde, der er sat i gang omkring udviklingskontrakter.
Og vi hørte også ministeren, allerede før forslaget til vedtagelse blev fremsat, tilkendegive sin interesse i at få nedsat et udvalg.
Så modstand mod forslaget om nedsættelse af dette udvalg ser det ikke ud til at han kan vente sig.
Også dette er et element i initiativet til fremme af både havne- og søtransportpolitikken i Danmark, og det hilser vi meget velkomment.
Og jeg mener, at ministeren gav særdeles gode og udtømmende svar på de spørgsmål, der er stillet, hvilket jeg gerne vil kvittere for ved i øvrigt at henholde mig til, hvad ministeren her har tilkendegivet.
Tommy Dinesen (SF), 1997-11-25:
Det er ikke hver dag, det er ikke engang hvert år, at vi her i Folketinget diskuterer havnene, og man må nok sige, at for øjeblikket løber de investeringer, der ligger inden for havneområdet, hurtigt op i hvert fald i trecifrede millionbeløb og måske milliardbeløb, hvis man kigger lidt længere frem.
I samlingen 1990-91 vedtog man her i Folketinget en ny havnelov, som gav havnene større muligheder for i fremtiden selv at betemme, hvorledes havnen skulle styres.
I 1992 vedtog vi i Folketinget »Trafikplan 2005«.
Her var havnene selvfølgelig også med som en del af det, der blev diskuteret, og det viste sig blandt andet, at den samlede søtransport i 1992 - der er sikkert nyere tal, men det var det, jeg slog op i går - var på 11,3 mio. ton.
Siden har havnene ikke været diskuteret i Folketinget, men sidste år, da Landssammenslutningen af Danske Havne havde møde, blev der fra talerstolen flere gange gjort opmærksom
på, at man manglede en politisk opbakning.
Man manglede også, at vi politisk diskuterede havnene, herunder hvad der skulle ske i fremtiden med hensyn til havnene, deres fremtidige transportformer og andre ting, også finansieringsformerne.
Folketinget har vedtaget en anden ting, som selvfølgelig har indflydelse på havnenes fremtid, med baggrund i Funderudvalget, der i sin tid vedtog, f.eks. at coasterne skulle indgå i Dansk Internationalt Skibsregister.
Det var ikke noget, som SF var særlig interesseret i, men hvis det er med til at give coasterne nogle muligheder for at tage den konkurrence op, der er med andre landes coastere, synes vi, det er udmærket.
Vi sagde også ja til bare boat-chartringen, som skulle være en del af det her, og nu kan man så se her halvandet år efter, at man er begyndt fra danske rederes side at bare boat-chartre.
Så vi mener, at der er sket lidt i den rigtige retning, men rejser selvfølgelig også debatten, fordi Landssammenslutningen af Danske Havne har bedt om, at vi tager den her debat.
Det er baggrunden for forespørgslen.
Besvarelse
Ole Stavad (S), 1997-11-25:
Jeg vil gerne takke fru Anne Baastrup for et, skal vi sige meget mere nuanceret og indholdsrigt indlæg end det, som vi før hørte, og som fremgår af beslutningsforslaget, og jeg er helt enig i, at det, vi har brug for, er en nuanceret debat, hvor alting ikke er enten sort eller hvidt, for virkeligheden er ikke enten sort eller hvid.
Men det, vi diskuterer, er metoden, og jeg tror altså ikke på den metode at nedsætte et udvalg med en stor flok eksperter, som Folketinget og regeringen i fællesskab udpeger.
Jeg synes, den model, som vi valgte for ikke så lang tid siden: at sikre, at alle partigrupperne har flere midler til rådighed til at sætte ind i sådan nogle sammenhænge, har været det rigtige redskab, for så kan de enkelte partigrupper hver især trække på nogle af de folk, som de har tillid til, og dermed skaffe sig et godt udgangspunkt for en nuanceret debat om Amsterdamtraktaten.
For det er jeg helt enig med fru Anne Baastrup i at vi bestemt har behov for.
Annette Just (FP), 1997-11-25:
Naturligvis kan Fremskridtspartiet også tilslutte sig de fire aftaler, som er lavet med de øst- og centraleuropæiske lande, hvor der er tale om partnerskabs- og samarbejdsaftaler.
Vi er meget glade for, at der her ikke blot er tale om en frihandelsaftale under respekt for WTO, men at de demokratiske principper og menneskerettighederne også er kommet med.
Det er blevet skrevet direkte ind i aftalerne, og det er faktisk ret væsentligt, hvis vi skal have disse områder til at fungere, så det er vi utrolig glade for.
Heller ikke et ondt ord om, at vi laver et samarbejde med Korea.
Men der er en enkelt ting, som jeg vil stille et rimeligt spørgsmål om.
Hvis jeg ikke kan få det i dag, ønsker jeg i hvert fald at få det skriftligt besvaret.
Det drejer sig om erklæringen til præamblen, hvor der står, at man skal være opmærksom på, at Den Europæiske Union i stigende grad får sin egen identitet på det økonomiske og monetære område og på det udenrigs- og sikkerhedspolitiske område.
En sådan tilføjelse til præamblen til en aftale med Korea kan måske synes ret ligegyldig, for det vil de såmænd nok ikke opdage i Korea, for de ønsker bare lidt samhandel.
Men skal vi i EU begynde at sige, at nu er vi altså en nation?
For det er en nation, der skriver under.
Er vi her nødt til at gøre opmærksom på, at vi er en union, hvor landene i stigende grad er identiske på det økonomiske og monetære område og det udenrigs- og sikkerhedspolitiske område? Så er vi som en nation at betragte og ikke et europæisk fællesskab, som der rent faktisk står i de fire andre beslutningsforslag.
Så med det in mente - og det vil jeg meget gerne have uddybet, og hvis det ikke kan lade sig gøre i dag, så i hvert fald under udvalgsarbejdet - vil jeg sige, at Korea-papiret er vældig godt.
Jeg ville ønske, at vi kunne have lavet et lignende papir med USA, for i så tilfælde havde vi ingen problemer med at få gennemført OECD for søfarts- og skibstrafikken, så havde vi løst en masse problemer.
Men det nytter ikke noget, når vi samtidig i præamblen siger, at vi ikke er enkeltnationer, men at vi er en sammenslutning, en union.
Tommy Dinesen (SF), 1997-11-25:
På Sammenslutningen af Danske Havnes delegeretmøde i 1996 var hr. Svend Heiselberg desværre den eneste, der kunne møde frem.
Jeg kan ikke huske, hvad der var her i Folketinget, men jeg har altid været med de andre gange.
Dér sagde hr. Svend Heiselberg næsten det samme, som der blev sagt nu.
Han har jo som 15-årig sejlet cement fra Aalborg til Lemvig i en lille coaster, eller hvad ved jeg, og det kunne ikke betale sig, og derfor tror hr. Svend Heiselberg, at det ikke kan betale sig at bruge havnene. Det er altså svært at finde ud af, hvad hr. Svend Heiselberg vil.
Skal det være lastbilerne, der overtager det hele?
Det, som vi bl.a. har set i Trafikudvalget, er jo netop, at A.P. Møller går ind med de store containerskibe, som findes i dag, hvor der er 6.000 containere om bord.
Satte man samtlige containere på lastbiler, ville det svare til, at de stod herfra og til Roskilde.
Det er jo dér, der er noget at hente for trafikken og for havnene i fremtiden.
Det har ikke noget at gøre med, om man har sejlet som 15-årig, eller hvad ved jeg, i de små havne.
Det skal selvfølgelig ikke subsidieres.
Tværtimod skal det køre dér, hvor det kan, og det er netop det problem, jeg har prøvet at rejse i mit indlæg.
Kent Kirk (KF), 1997-11-25:
Det, der får mig til at bede om ordet, er, at jeg får det indtryk, at det her ikke er frivillige aftaler.
Derfor synes jeg, det er vigtigt, om udenrigsministeren, når han engang tager ordet, vil forklare, hvori det ligger, at man har tvunget de pågældende republikker til at indgå de her aftaler.
Det andet er, at jeg forstod på hr. Keld Albrechtsen, at det ikke er ligeværdige aftaler.
Hvori består den manglende ligeværdighed?
- for det må man gå ud fra at han er i besiddelse af - som gør, at han er i stand til at vurdere det her til ikke at være ligeværdigt?
Anne Baastrup (SF), 1997-11-25:
Der er en ting i denne debat, der undrer mig: Der er ganske vist et massivt flertal i Folketingssalen for Amsterdamtraktaten, men jeg skal minde Folketingssalen om, at det var der også for Maastrichttraktaten op til afstemningen.
Problemet var bare, at det var der ikke i befolkningen, og det er min vurdering, at en af grundene til, at afstemningen gik, som den gik den 2. juni 1992, var den foragt, som den daværende regering både i ord og i gerning gav udtryk for over for bl.a. SF's daværende forslag, for det gav som bekendt bagslag.
Og regeringens manglende vilje til at lære af denne proces kan også komme til at svie til det danske establishment.
Derfor er det uforståeligt for mig, at den nuværende regering ikke har lært af den daværende regerings problem, og at regeringen ikke på enhver tænkelig måde vil søge at give reelle og forståelige oplysninger om Amsterdamtraktaten.
med en lang række pjecer
Den danske befolkning er for oplyst til at tage ensidigt rosende beskrivelser alvorligt. Efter den 2. juni 1992 gav man sig til at tænke sig om, og der blev derfor udsendt en hvidbog om Maastrichttraktaten, og jeg husker den som en god og grundig redegørelse, hvori man diskuterede de forskellige elementer, der havde været oppe i valgkampen.
Jeg er derfor enig med hr. Stavad i, at det er for snævert udelukkende at se på spørgsmålet om suverænitetsafgivelse.
Vi støtter naturligvis beslutningsforslaget, men man burde gå videre og også se på, hvad det er for andre elementer i denne Amsterdamtraktat, der sættes spørgsmålstegn ved, og fra regeringens side være åben over for at komme med grundige, nuancerede og diskuterende oplæg om det.
Men det er jo ikke det, vi får, hverken fra Justitsministeriet eller fra Udenrigsministeriet i deres beskrivelse af Amsterdamtraktaten, og det skuffer mig grundlæggende, at regeringen har valgt at sætte sig på den høje hest og ikke forstå, hvor vigtigt det er, at den danske befolkning får en nuanceret opfattelse af, hvad Amsterdamtraktaten er.
Så kan man have den ene eller den anden holdning til Amsterdamtraktaten; det er under alle omstændigheder meget, meget vigtigt, at vi får nogle helt andre boller på suppen end det, som Udenrigsministeriet på nuværende tidspunkt har lagt op til, og som Justitsministeriets redegørelse fuldstændig følger op.
Jeg vil derfor håbe, at regeringen træffer en anden beslutning.
Ole Stavad (S), 1997-11-25:
Jeg vil kun takke hr. Keld Albrechtsen.
Altså renheden i hr. Keld Albrechtsens modstand imod EU, klarheden, aldrig nogen sinde en tvivl gør jo, at vi ligesom har et grundlag for at have, kan vi sige rene linjer at diskutere ud fra.
Hr. Keld Albrechtsens modstand imod EU er så stor, at min fantasi efterhånden ikke rækker til, at udenrigsministeren kan komme her i salen med nogen aftaler, EU har indgået med noget land på noget demokratisk grundlag, som hr. Keld Albrechtsen ville respektere, for hr. Keld Albrechtsens modstand imod EU er så intens og så indædt, at der aldrig nogen sinde fra hr. Keld Albrechtsens side ville blive set nogen former for menneskelighed i øjnene, når der kigges på EU.
Det synes jeg er et udgangspunkt, som gør, at vi ved, hvor vi har hinanden.
Tak for det.