Jens Peter Vernersen (S), 2003-12-19:
Vi har undervejs vedrørende det her lovforslag forsøgt at få afklaret begrundelsen for den beslutning, der blev taget, da et meget vigtigt element i regeringens forslag L 99 blev taget ud i foråret 2002.
Når det element blev taget ud, betød det jo, at TDC fik et meget, meget stort fradrag.
Vi har undersøgt, om det var på grund af en generel meddelelse fra statsministeren, eller om der på grund af skattestoppet var kommet den ordning i Skatteministeriet, at man ikke skulle fremsætte forslag, der gav selskaberne et mindre fradrag.
Det har været svært at få det opklaret, men så sent som i aftes, efter at vi havde bedt om aktindsigt og bedt om at få de samme papirer over i Skatteudvalget til partigrupperne, blev der vel skabt en vis klarhed om sagen.
Vi fik tilsendt
ca. 1.000 sider fra Skatteministeriet.
Omkring på side 800 ligger der en telefax fra PricewaterhouseCoopers.
Og der får man måske forklaringen på det, der er foregået.
Den telefax er fremsendt den 25. januar 2002, 14 dage før lovforslaget, L 99, blev fremlagt her i Folketingssalen.
Der var altså tid at påvirke sagen.
Jo: Vedlagt fremsendes som drøftet i forgårs notat om de hovedelementer i den tidligere regerings lovforslag om cfc-beskatning, som må være et brud på den nye regerings erklærede skattestop.
Det har man som indledning, 14 dage før lovforslaget bliver fremsat.
Så siger man videre: Lovforslaget L 61 indeholdt dog også en række skærpelser.
Genfremsættelse af lovforslaget i uændret form, altså sådan at det kunne have lukket skattehullet, må være et brud på den nye regerings skattestop, skrev man fra PricewaterhouseCoopers.
Så har man her en opremsning: Følgende forhold må anses som et brud på skattestoppet, og der kommer så punkt for punkt for punkt.
Under punkt 5 bliver det meget interessant.
Der har man nemlig spørgsmålet om selskabsskattelovens § 31, som det her drejer sig om.
Man påpeger bl.a., at hvis der er foretaget en fusion skattefrit i udlandet, f.eks. i Tyskland, hvor det modtagende selskab indtræder i anskaffelsessummen osv., så giver det altså problemer, hvis man vedtager den del
af skatteforslaget, som var med i det socialdemokratiske forslag i oktober 2001.
Man siger så også, at hvis man vedtager den bestemmelse som vi havde med i regeringens forslag, så vil blot denne del medføre en ganske betydelig øget beskatning.
Det vil altså sige, at hvis man lukker det hul, som vi ønskede lukket, og som regeringen ikke ønskede lukket, ville det medføre en betydelig øget beskatning.
Jeg vil godt sige: Det principielle omkring det her spørgsmål er, at det er aldeles utilfredsstillende, det er aldeles utrygt, at et stort revisionsselskab møder op ovre i Skatteministeriet og fortæller skatteministeren, fortæller Skatteministeriet, hvad man mener, der skal ind i et lovforslag, og hvad der ikke skal. For mig at se er det sådan noget, der foregår i en bananrepublik.
Det burde ikke foregå i Danmark, at man, 14 dage før man fremsætter et lovforslag, holder et møde med PricewaterhouseCoopers, hvor de fortæller, hvad de mener ikke skal med i lovforslaget, og hvad der skal med, og specielt at de ikke ønsker det afsnit med, som kunne have lukket hullet.
Det står sort på hvidt på side 800 - deromkring - ud af 1.000 sider.
Jeg synes, det er katastrofalt, at man i Skatteministeriet er underlagt den slags pression.
Det må give skatteministeren noget at tænke over.
Lad mig så sige som et ekstra lille point i forbindelse med det her: PricewaterhouseCoopers, som er revisionsfirma for TDC, har altså siddet og fået ændringer ind i den gældende lovgivning, som betyder, at det hul står åbent.
Jeg havde aldrig troet, at vi skulle komme så langt ud, når vi skulle lave skattepolitik.
Det viser bare, at VK-regeringen, som vi fik efter valget den 20. november 2001, er til fals for hvad som helst, bare det er et selskab, der er stort nok, og bare revisionsselskabet er stort nok.
Det er det, som vi har kunnet lære af det her.
Jeg synes, det er helt afgørende - for vi ved jo, at den slags bilag også går til skatteminsteren som et forlæg fra embedsmændene, det er helt almindelig praksis - at skatteministeren nu bekræfter, at forløbet er, som det er beskrevet af PricewaterhouseCoopers.
Jeg synes, skatteministeren må have meget at tænke over i den jul, som vi har lige foran os, med det forløb, som først bliver afklaret, fordi vi nu får aktindsigt i disse 1.000 sider, og fordi vi tilfældigvis får afbrudt tredjebehandlingen, så det lykkes at få det her frem.
Jeg synes, det er katastrofalt, at man laver skattelovgivning på den måde.
Jeg har sagt tidligere, at vi selvfølgelig stemmer for forslaget, fordi det lukker et kæmpe skattehul, 2 år for sent, milliarder af kroner for sent, og åbenbart for sent, fordi man har ladet sig presse af et stort revisionsselskab.
Det er intet mindre end katastrofalt.
Er det efter reglerne for tredje behandling, at taletiden er 10 minutter?