runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Keld Albrechtsen (EL), 2001-10-04:
Men jeg bliver nødt til at spørge igen.
Her står vi jo ved et helt principielt skel, nemlig et parti, der ikke respekterer grundlovens bestemmelser om religionsfrihed.
Kan man have en regering, der baserer sit parlamentariske grundlag på et parti, der ikke respekterer grundlovens bestemmelser om religionsfrihed?
Jeg synes, at for et parti, som er tæt knyttet til netop religiøse spørgsmål, må det jo helt indlysende være sådan, at religionsfriheden må være noget af det vigtigste overhovedet.
Det går jeg ud fra at hr. Jann Sjursen er enig med mig i.
Derfor bliver jeg altså nødt til at gentage det spørgsmål, for her synes jeg ikke, at det handler om, om man så går ind for det ene eller det andet, om jeg så må sige, mere detaljerede indenrigspolitiske eller udenrigspolitiske spørgsmål.
Her handler det om det helt grundlæggende i demokratiet, selve friheden, og det må da være afgørende for valget af regering.
Vi kan da ikke have en regering, hvori en bærende del ikke respekterer grundlovens religionsfrihed.
Jann Sjursen (KRF), 2001-10-04:
Kristeligt Folkeparti har markeret i denne debat, at vi står ved vort ønske om et regeringsskifte, og at vi peger på hr. Anders Fogh Rasmussen som statsminister efter det kommende valg, ikke på grund af, men på trods af Venstres udlændingepolitikker, fordi vi mener, at en lang række spørgsmål for os, også vigtige spørgsmål for os, peger i retning af, at vi er nødt til at have et regeringsskifte.
Vi peger på hr. Anders Fogh Rasmussen.
Hvem der i øvrigt gør det, må hver især jo gøre op.
Vi forventer ikke, at Enhedslisten eller hr. Keld Albrechtsen gør det.
Men det, som hr. Keld Albrechtsen kan være sikker på at der vil sker efter et valg, er, at Kristeligt Folkeparti ikke vil lægge stemmer til en udlændingepolitik, som rykker afgørende ved de grænser, som jeg har sat op, også i det, jeg har sagt her i dag.
Det kan hr. Keld Albrechtsen være fuldt forvisset om.
Jeg tror, at jeg er i den situation, at jeg skal svare bekræftende på hr. Bendt Bendtsens indlæg her, men jeg vil sige, at jeg glæder mig faktisk over - lad mig tilføje det - at hr. Bendt Bendtsen benytter sig af lejligheden til at gøre det helt klart, hvor Det Konservative Folkeparti står i diskussionen om, hvad det er for en kamp, vi er ude i, at det ikke er en kamp mellem religioner, men at det er en kamp mod terrorisme.
Så lad mig da kvittere for, at hr. Bendt Bendtsen ikke valgte at blive siddende på sin pind på kontoret, men tog ordet her i Folketingssalen.
Elisabeth Arnold (RV), 2001-10-04:
Jeg tror, jeg bliver nødt til at fortsætte dér, hvor hr. Jan Petersen slap.
Jeg synes stadig væk ikke, vi har fået noget klart svar på: Er det her en kamp mod fundamentalismen, eller er det også en kamp mod en bestemt religion?
Det drejer sig om den danske grundlov.
Mimi Jakobsen (CD), 2001-10-04:
Jeg forventer ikke, at hverken fru Pia Kjærsgaard eller jeg vil være rustet til store religiøse diskussioner om Koranens indhold, men kan fru Pia Kjærsgaard påvise noget sted, hvor man i den islamiske tro kan finde berettigelse for at smadre flyvere ned i 6.000 uskyldige mennesker?
Pia Kjærsgaard (DF), 2001-10-04:
Jeg kan ikke komme det meget nærmere end min første besvarelse, som jeg synes var klar nok.
Det, vi taler om nu, ligger klart inden for NATO-alliancen, ingen tvivl om det overhovedet.
Der bør ikke være tvivl om det.
Der har aldrig været det fra Dansk Folkepartis side.
Vi tager stilling, naturligvis, i hver evige eneste sag, har gjort det helhjertet, fordi der slet ikke var noget at spille om i denne her sag, og den situation, som hr. Jann Sjursen omtaler, kan slet ikke sammenlignes med det her.
Vi gik imod på det tidspunkt, fordi vi syntes, det var forkert, og situationen er en helt, helt anden i forhold til den 11. september.
Jann Sjursen (KRF), 2001-10-04:
Hvilke andre alliancebeslutninger som har været truffet, har Dansk Folkeparti i sinde at melde pas over for i fremtiden?
Pia Kjærsgaard (DF), 2001-10-04:
Nej, selvfølgelig ikke, og der er ingen tvivl om, at den situation, som hr. Jann Sjursen omtaler, er en helt, helt anden situation.
Det var en helt, helt anden situation, som slet ikke kan sammenlignes med den, som vi har i dag.
Derfor opbakningen, naturligvis, i dag til det, NATO er beregnet til, det, NATO er skabt for, som man i en forsvarsalliance naturligvis støtter varmt op.
Jann Sjursen (KRF), 2001-10-04:
Jeg synes, det næsten er rørende at høre fru Pia Kjærsgaard tale varmt og inderligt om NATO.
Det er rørende at læse,
når Dansk Folkepartis folketingsmedlemmer skriver om, hvor vigtigt det er, at vi bakker op om NATO, om enhver indsats, om styrken til Makedonien osv. Tillad mig at erindre om en dag i 1998, hvor Folketinget skulle tage stilling til, om Danmark skulle yde NATO-bidrag til den indsats, der skulle ske i Kosovo for at forhindre en humanitær katastrofe.
Den dag valgte Dansk Folkeparti at stå på sidelinjen, valgte at svigte de allierede i NATO i en uhyre svær situation.
Mit spørgsmål er til fru Pia Kjærsgaard: NATO-aktioner, dansk deltagelse og støtte til dem - er det noget, man sådan vælger efter en frit valg-ordning, eller hvad?
Holger K. Nielsen (SF), 2001-10-04:
Jeg kan ikke se, at udtrykket gammelfar er et særlig skrækkeligt udtryk, og hvad mærkeligt skulle der være ved ordet storebror?
Jeg er selv storebror til tre søskende.
Det kan jeg da ikke se der er noget mærkeligt i.
Når sådan en kritik kommer fra et parti som Dansk Folkeparti, hvor man hører Mogens Camre og hr. Kristian Thulesen Dahl komme helt derud, hvor man får tanker en 50 år tilbage i tiden, så kan jeg slet ikke tage det alvorligt, når lederen af et sådant parti kommer og siger, at det er uværdigt at bruge udtrykkene storebror og gammelfar.
De var såmænd helt upolemisk brugt og bare en beskrivelse af den faktiske situation: at der er nogle politikere, der bare gør hvad som helst, som USA beder dem om.
Det synes jeg er ufornuftigt.
Pia Kjærsgaard (DF), 2001-10-04:
Jeg har snart siddet så længe i Folketinget, at jeg udmærket kan huske de gamle fodnotediskussioner, og det, jeg i hvert fald kan glæde mig over i dag, er, at hr. Holger K. Nielsen sammen med hr. Keld Albrechtsen er meget, meget isoleret i denne her diskussion. Jeg synes, det var fint, og det er ikke polemisk sagt, at hr. Jann Sjursen klart og utvetydigt i dag gav opbakning i modsætning til tidligere.
Jeg synes, det var en udmærket måde at gøre det på.
Jeg må også for en gangs skyld kvittere, at De Radikale fuldstændig har fulgt regeringspartneren i denne her sag. Jeg synes faktisk, at det er uværdigt - det må jeg sige til hr. Holger K. Nielsen - at vi heroppefra om USA og USA's præsident skal høre ord som gammelfar og storebror.
Jeg synes, det er direkte uværdigt.
Og så kommer hr. Holger K. Nielsen herop og klandrer andre for at komme med mærkelige udtryk!
Jeg synes, det er en meget, meget uværdig debat.
Den situation, hr. Holger K. Nielsen ønsker at stå i, er jo netop, som nogle har gjort rede for, at stå med de rene hænder, sådan lidt betinget give støtte og alligevel være fri til at sige: Nej, det var godt nok noget skidt.
Det er ikke alene uværdigt, det er også sølle.
Bendt Bendtsen (KF), 2001-10-04:
Det har vi gjort til vores statsminister, og så har han lovet at handle derudfra.
Det er det, hr. Holger K. Nielsen ikke vil gøre.
Han ønsker altså at kunne stille sig frit for at kunne sige: Hvad sagde jeg?
Det ser for grimt ud, og det ønsker jeg ikke at deltage i.
Holger K. Nielsen (SF), 2001-10-04:
Jo, hvis man på forhånd ukritisk har sagt, at vi tager alt, hvad der kommer fra USA, uden nogen som helst forbehold, ligegyldigt hvad der kommer, for så fralægger man sig ansvaret.
Elisabeth Arnold (RV), 2001-10-04:
Nej, det er ikke så forfærdeligt at ræsonnere, som hr. Holger K. Nielsen gør, og ærligt og redeligt beskrive sine bekymringer og de vurderinger, der er.
Men det er ikke o.k. at sige til os andre, at vi fralægger os ansvaret, for det gør vi ikke.
Holger K. Nielsen (SF), 2001-10-04:
Selvfølgelig er det et stort ansvar at tage, og det har vi også taget.
Vi støttede NATO-erklæringen den 12. september, og det, jeg siger, er, at vi også er villige til at acceptere et militært angreb, hvis det er nødvendigt.
Det eneste, jeg siger, er, at det ikke er for enhver pris - ikke hvis det er ufornuftigt, ikke hvis det fjerner forudsætningerne for alliancen, ikke hvis det skubber helt urimeligt til balancen i Pakistan, ikke hvis det kan få de konsekvenser, som fru Elisabeth Arnold før ridsede op.
Er det virkelig så forfærdeligt, at man siger til sig
selv: Jeg vil godt selv træffe beslutningen herom, jeg vil godt selv tage ansvaret, jeg vil godt selv tænke mig om, før jeg siger endeligt ja eller nej, i stedet for bare ukritisk at sige ja til hvad som helst?
Elisabeth Arnold (RV), 2001-10-04:
Det, der bringer mig herop, er en enkelt sætning, som hr. Holger K. Nielsen sagde for et par omgange siden, hvor han sagde, at han var træt af at høre på danske politikere, der fralagde sig ansvaret.
Jeg synes faktisk, at det er et stort ansvar at påtage sig at gå med i den alliance og sige, at nu er vi med til at bekæmpe terrorismen og foretage os ting, der kan trække den op med rode de steder, hvor vi tror, at den har sine arnesteder.
Det er uligt meget lettere at læne sig tilbage, folde armene overkors og sige: Okay, vi må se, hvad der sker, og hvis det går galt, kan vi sige, at det tænkte vi nok.
Det er os, der er med, der har taget ansvaret.
Jeg synes bare lige, at det skulle siges.
Det skal ikke have lov at hænge i luften, at vi fralægger os ansvaret herinde.
Holger K. Nielsen (SF), 2001-10-04:
Det håber jeg da ikke bliver tilfældet.
Jeg håber da virkelig, at vi er mange, der kan sidde og sige til hinanden, at vi er humanister.
Det mener jeg helt ærligt.
Men jeg tror, at hr. Bendt Bendtsen ligesom vil sige, at hvis vi får at vide, at vi skal være det modsatte af humanister, skal vi også sige ja til det.
Endnu engang: Jeg går ind for alliancen.
Jeg håber på, at vi kan få optrevlet terrorismen.
Jeg håber på, at vi kan fange bin Laden.
Jeg er også villig til at acceptere en begrænset militær aktion
, hvis det er absolut nødvendigt.
Det, jeg bare siger, er, at jeg ikke af den grund vil sige: »Hvad fatter gør, er altid det rigtige«.
Det er altså altid klogt at tænke sådan.
Bendt Bendtsen (KF), 2001-10-04:
Det, der kalder mig på talerstolen en enkelt gang mere, er det udfald, vi hørte om, at der er nogen i det her hus, der nærmest glæder sig.
Er konklusionen på den sidste halve time ikke, at det, der er essensen i det her, er, at SF's hr. Holger K. Nielsen forbeholder sig ret til placeringen på sidelinjen, til en hvad sagde jeg-holdning?
Det er rigtigt, som hr. Holger K. Nielsen sagde, at der er ingen, der kender resultatet, når man går i krig.
Det her kan godt blive en langvarig affære.
Det kan blive en affære, der kommer til at koste liv.
Det tror jeg vi alle sammen ved.
Derfor er det også et stort ansvar at tage i det her hus med opbakningen til statsministeren.
Men det betyder jo ikke, at vi ikke er nødt til at vise handlekraft her i huset og give statsministeren den opbakning til at føre politikken hele vejen igennem.
Men jeg må notere mig, at hr. Holger K. Nielsen forbeholder sig ret til at sidde på sidelinjen og sige: Hvad sagde jeg?
Vi var de eneste humanister.
Holger K. Nielsen (SF), 2001-10-04:
Jeg har aldrig siddet i NATO-rådet, og jeg kan ikke sige, hvordan man diskuterer dér.
Men jeg ved da, at når man sidder her i Folketinget - det være til forhandlinger i Det Udenrigspolitiske Nævn eller i Finansudvalget - har man da en ret til at have sin egen mening.
Det er den ret, jeg siger, at vi må have over for USA i forhold til det, der sker nu.
Men den ret vil hr. Jann Sjursen ikke have, at vi skal have.
Han bliver ved med at sige, og andre bliver ved med at sige, at vi bare ukritisk skal nikke ja til hvad som helst, der kommer.
Det er det, jeg ikke er enig i.
Jann Sjursen (KRF), 2001-10-04:
Hr. Holger K. Nielsen ved jo selv fra forskellige møder, at der er meningsudvekslinger, der er synspunkter fra de forskellige politiske partier om, hvad er bedst i situationen.
Man rådgiver regeringen i Det Udenrigspolitiske Nævn.
Man sidder heller ikke bare dér og nikker, uanset hvilken partifarve man har.
Det, der falder mig for brystet, og som jeg gik hr. Holger K. Nielsen i rette med for lidt siden, er jo det, at vi her i Danmark og i kredsen af EU-medlemslande f.eks., som jo altså tæller lande som Frankrig, England og Tyskland, bare skulle sidde og nikke.
Men der er vel ingen, der forventer, at de og vi nærmest sidder totalt mundlamme i de forskellige fora, tværtimod.
Men det billede, hr. Holger K. Nielsen prøver at fremmane, er, at det er den gamle storebror - jeg havde nær sagt den gamle stygge ulv, sådan kunne det vel se ud med SF-øjne - der kommer og klarer paragrafferne i verden.
Sådan er det ikke denne gang, og det er det, der er nyt.
Man kan måske ikke sige, at det er løfterigt, men det er faktisk afgørende nyt i forhold til, at stormagterne tidligere bare har gået deres egne veje og har set stort på, hvad andre har ment, sagt og gjort.
Holger K. Nielsen (SF), 2001-10-04:
O.K., nu går vi så også ud fra, at det er lidt utidigt at tale om løfterige aktioner her, for der er intet løfterigt i det, der sker i øjeblikket.
Det er godt, at der er skabt en alliance imod terrorismen, og ja, det støtter vi, men at kalde det løfterigt har jeg meget svært ved.
Man skal ikke være blind for, at de mange mennesker, der er flygtet i Afghanistan, er flygtet på grund af frygt for krigen. Det er truslerne om en krig, der har gjort, at de er flygtet og i øjeblikket lever i en forfærdelig situation. Så spørger hr. Jann Sjursen, om NATO-landene sidder som nikkedukker.
Det håber jeg da ikke, men jeg må indrømme, at
når jeg hører også tonen her i Folketingssalen, når det gælder, hvad der skal gøres, om man ukritisk skal nikke ja til alt, så må jeg da få det indtryk, at det er det, man ønsker fra det danske Folketings side.
Jeg håber, at jeg tager fejl.
Jeg håber da, at man kan tage kritisk stilling, men det er da ikke det, der er lagt op til, tværtimod.
Jeg er blevet kritiseret hårdt for at sige, at man ikke bare skal nikke til alt muligt.
Alle går jo på mig og siger, at jeg er usolidarisk, og jeg ved ikke hvad.
Men det eneste, jeg siger, er, at vi ikke skal nikke til alt.
Jeg må drage den konklusion i hvert fald, at sådan som det er lagt op fra flertallets side, skal vi bare sige ja til alt.
Det synes jeg bare er ufornuftigt.
Jann Sjursen (KRF), 2001-10-04:
Jeg må indrømme, at jeg ikke har hørt ret mange, der har glædet sig over flygtende mennesker fra Afghanistan eller deslige.
Det, der falder også mig for brystet, er, at hr. Holger K. Nielsen på den ene side anerkender, at USA rent faktisk ikke har valgt at gå enegang denne gang, men har satset på en international koalition - jeg synes faktisk, at hr. Holger K. Nielsen tidligere i debatten har anerkendt, at sådan har det været og det var godt - men på den anden side fremstiller hr. Holger K. Nielsen det alligevel, som om alle i NATO-rådet og i andre fora bare sidder og nikker til, hvad amerikanerne siger.
Jamen sådan fungerer det da ikke.
Jeg går da ikke ud fra, at når SF er til finanslovforhandlinger, så sidder de bare og nikker, når finansministeren siger sådan og sådan.
Så går jeg ud fra, at SF gør sin indflydelse gældende.
Det er da i hvert fald den måde, vi andre plejer at forhandle på.
Sådan er det også i NATO, og derfor er det urimeligt at fremstille det, som om hele forsamlingen af NATO-allierede er en flok nikkedukker, der bare hopper og danser efter, hvad amerikanerne gør.
Jan Petersen (S), 2001-10-04:
Jeg synes, det er interessant at få afdækket, hvilket forhold Dansk Folkeparti har til de internationale aktiviteter, der foregår for at imødegå nye 11. september-muligheder.
På Dansk Folkepartis årsmøde, som jo fandt sted efter den 11. september, nemlig den 15.-16. september, har jeg forstået, at man har vedtaget en resolution, som man må opfatte som værende bindende på en eller anden vis for Dansk Folkeparti.
Mit spørgsmål til fru Pia Kjærsgaard er herefter: Hvad med de fælles aftaler om at aktionere på europæisk plan, der er aftalt i EU?
Betyder det, at Dansk Folkeparti synes, de er uvedkommende, de ikke kan anvendes?
Og hvad med den resolution, som er vedtaget i FN's Sikkerhedsråd?
De to ret centrale internationale aktører også for Danmarks vedkommende, netop EU og FN, nyder ikke nogen omtale positivt og heller ikke negativt i øvrigt i Dansk Folkepartis vedtagelse.
Pia Kjærsgaard (DF), 2001-10-04:
Jeg synes da ikke, at hr. Jan Petersen eller regeringen i øvrigt overhovedet kan være utilfreds med den opbakning, vi har givet.
Fra den 11. september har der ikke været tvivl på nogen områder, og det er overhovedet ikke i konflikt med den resolution, som hr. Jan Petersen læser op.
Det, den resolution fra vores årsmøde blev baseret på, var, at man lynhurtigt efter den 11. september, et par dage efter, begyndte at tale om at opgive det danske forsvarsforbehold, og det er noget helt, helt andet.
Jan Petersen (S), 2001-10-04:
Jamen jeg ønsker ikke at bygge en kunstig konflikt op.
Jeg er for så vidt kun nysgerrig efter, om Dansk Folkeparti også står helhjertet bag ved de aftaler, vi indgår i EU, og også vil bakke op om de aktioner, som bliver vedtaget i FN's Sikkerhedsråd, og dermed anerkender, at det her ikke kun er et spørgsmål, som kan håndteres af NATO-lande og af den vestlige verden. Nej, det kræver en involvering og et engagement overalt i verden. Derfor skal jeg spørge fru Pia Kjærsgaard: Er det så den sidste sætning, der forhindrer, at man kunne forestille sig en bedre formulering, for årsmødet opfordrer sluttelig til erkendelse af, »at et af de afgørende skel i vor tid går mellem den frie, civiliserede, demokratiske verden - og den verden, der er kuet af islamisk fanatisme«?
Det får mig til at spørge
: Forestiller man sig også i Dansk Folkeparti, at der findes moderate muslimer, og er Dansk Folkeparti enig eller uenig med den amerikanske præsident i den appel om en alliance med moderate muslimer, som George W. Bush har lagt op til?
Det skulle være for at gentage mit spørgsmål.
Jeg fik ikke svar på det: Er dette en krig imod terrorisme, eller er det en krig mod en religion?
»Begge dele« er ikke nok.
Jeg vil gerne have et svar.
Er det en krig mod terrorisme - ja eller nej?
Pia Kjærsgaard (DF), 2001-10-04:
Jamen det er begge dele.
Det er der da ingen tvivl om at det er.
Det er da begge dele.
Naturligvis er det da det.
Og med hensyn til Tyrkiet må jeg da tilstå, at der er
mange årsager til, at Dansk Folkeparti ikke mener, at Tyrkiet eksempelvis skal indlemmes i EU.
Det tror jeg heller ikke de bliver indenfor en længere årrække.
Det er da et velkendt synspunkt, at vi ikke synes, at de hører hjemme i den kreds
overhovedet.
Jan Petersen (S), 2001-10-04:
Jeg synes, fru Pia Kjærsgaards svar er interessante, specielt det, vi fik om, at det her er en del af islam.
Får det konsekvenser for det forhold, at der i NATO er et land med en ganske stor islamisk befolkningsgruppe?
Jeg tænker på Tyrkiet.
Det andet spørgsmål, det får mig til at stille, er: Kan fru Pia Kjærsgaard komme i tanker om terrorisme inden for de sidste 10-20 år, hvor terroristerne er vokset op i et land med en kristen kulturbaggrund?
Det kan være Irland eller Spanien eller vores naboland Tyskland.
Var det også en del af islam?
Eller skulle fru Pia Kjærsgaard måske sige klart og tydeligt, så vi alle har hørt hende sige det: Dette er ikke en krig mod en bestemt religion.
Dette er en krig mod terrorisme.
Jann Sjursen (KRF), 2001-10-04:
Det er rigtigt, at situationen i den forstand ikke er den samme.
Det er terrorangreb, som har udløst aktiveringen af art. 5 i NATO-pagten.
Men det, som fru Pia Kjærsgaard tidligere i debatten klandrede hr. Holger K. Nielsen for, var, at han sprang over, hvor gærdet var lavest, meldte fra, når der blev spurgt, om vi ville bakke vores alliancepartner op.
Jeg må bare konstatere, at fru Pia Kjærsgaard gør præcis det samme, som hun beskyldte hr. Holger K. Nielsen for tidligere i debatten.
Pia Kjærsgaard (DF), 2001-10-04:
Det er da en helt anden situation.
Det, der skete, var et angreb på et andet NATO-land, nok det vigtigste i alliancen.
Så det er en helt anden situation.
Jann Sjursen (KRF), 2001-10-04:
Fru Pia Kjærsgaard forsvarede senere Dansk Folkepartis beslutning om at stemme nej til dansk opbakning til NATO-aktionerne på Balkan i 1998 med: det var en anden situation end den, vi står over for i dag.
Hvilken anden situation var det?
Det, vi blev spurgt om, var, om vi ville bakke NATO's beslutning op eller ikke.
Pia Kjærsgaard (DF), 2001-10-04:
Jeg havde godt nok ellers svoret, at jeg ikke ville bringe hr. Naser Khader ind i debatten i dag, men det gør jeg så alligevel.
Der må jeg så henvise til, at hr. Naser Khader efter Det Radikale Venstres årsmøde udtalte: »På landsmødet i denne weekend kunne vi have risikeret, at en delegeret havde rejst sig og rost terrorangrebene på World Trade Center og Pentagon.«
Det skete ikke, men det er faktisk en Radikal, en fremtrædende Radikal, som man jo må sige, hr. Naser Khader er, der udtalte de ord.
Og derfor synes jeg, fru Elisabeth Arnold af alle skulle vare sin mund.
Elisabeth Arnold (RV), 2001-10-04:
Det er præcis det, der er grunden til, at man advarer mod fundamentalismen, mod religiøs fundamentalisme og ikke mod religion.
Kristendommen består jo immervæk på trods af inkvisitionen.
Mimi Jakobsen (CD), 2001-10-04:
Jeg vil gerne fortsætte spørgsmålrækken, hvor hr. Jan Petersen slap, for jeg synes, at der er ting, der måske kunne komme til at blive sagt noget mere klart fra fru Pia Kjærsgaards side.
Fru Pia Kjærsgaard talte om vores civilisation og de andre.
Jeg vil gerne spørge fru Pia Kjærsgaard: Er fru Pia Kjærsgaard enig i, at der til vores civilisation hører både islam og kristendom og jødedom, og at islam som sådan intet har at gøre med terrorangrebene på World Trade Center den 11. september?
Pia Kjærsgaard (DF), 2001-10-04:
Jamen det, hr. Holger K. Nielsen kommer med, er naturligvis hans vurdering, hvor vi har lagt vores vurdering til grund. Hvis vi taler om krigsforbrydere, som naturligvis har været en stor del af denne her debat, som det i det hele taget har været her i de sidste dage, så skal der da ikke være tvivl om, at Dansk Folkepartis holdning er, at man skal være meget, meget mere opmærksom på, hvem man lukker ind i Danmark; at man overhovedet ikke skal huse krigsforbrydere; at de ikke skal have nogen adgang til Danmark; at vi ikke pludselig skal sidde midt i suppedasen med problemerne.
Hvad gør man med en irakisk hærchef?
Hvad gør man med nogle iranske flykaprere?
Her må hr. Holger K. Nielsen og andre godt deltage, i stedet for når vi står med problemerne i Danmark og skal til at løse dem, skal have alle mulige tilsagn fra alle mulige juridiske eksperter.
Hvad stiller vi op nu?
Det er igen symptombehandling, i stedet for at man tager fat på problemerne i tide.
Holger K. Nielsen (SF), 2001-10-04:
Vil fru Pia Kjærsgaard beskylde Folketinget for at vedtage love, der er i strid med grundloven, her i Folketinget, så må vi da have en Højesteretsdom for det.
Selvfølgelig er den da ikke det.
Men det interessante er jo, at hver gang der skal laves noget praktisk arbejde, også omkring krigsforbrydere, så finder Dansk Folkeparti hår i suppen, små steder her og små steder der, i det her tilfælde kongehuset og Folketinget.
Det er virkelig interessant, at det parti, der råber forarget op om, at der er krigsforbrydere, der går rundt, og nu skal vi have dem fanget, går imod, når man så vil nedsætte et organ, der faktisk er i stand til at behandle de her sager, fordi de er nervøse for, at der kunne være krigsforbrydere i kongehuset og i Folketinget.
Jamen det er jo helt grotesk.
Og jeg vil godt have en bedre forklaring end den, jeg fik før fra fru Pia Kjærsgaard.
Pia Kjærsgaard (DF), 2001-10-04:
Jeg synes ikke, at man kan gøre sig lystig over, at man forholder sig til Danmarks Riges grundlov, og det var det, vi gjorde opmærksom på.
Selvfølgelig går vi da ind for, at man har aftaler om en strafferetsdomstol, men vi var betænkelige - som der jo også blev gjort rede for - i forhold til om det var i strid med vores grundlov.
Det kan der vel intet være forkert i.