Kristen Touborg (SF), 2006-05-16:
Tak for debatten.
Jeg synes, at debatten har vist, at det er godt, vi får vendt de her problemer, og den omstændighed, at det er en genfremsættelse, gør sådan set ikke niveauet dårligere.
Jeg vil godt kommentere nogle af dem.
En af de væsentlige dele, vi har fremme lige nu, er spørgsmålet om halekupering, hvor det jo er sådan, at man de sidste 15-20 år, måske 25 år, har set et tiltagende problem, og hvor vi efterhånden er nået dertil, at det stort set er alle svin, der bliver halekuperet.
Det er selvfølgelig en fuldstændig uholdbar situation, men det er altså også uholdbart, at vi faktisk ikke i Folketinget har gjort noget ved det.
Vi har faktisk lukket øjnene, vi har sagt: Loven er jo god nok, og så må det virkelige liv rette ind efter det.
Men vi har i øvrigt ikke rigtig gjort noget for at sikre, at den også blev ført ud i livet.
Det synes jeg er for ringe, og jeg kan love, at vi vil blive ved at holde fokus på det, for jeg ved, at det ikke er noget let problem at løse med alle de bygninger, der står, og som er indrettet på en forkert måde, og som giver disse halebid, men der jo nok ingen af os, der er i tvivl om, at kunne man tilføre tilstrækkelige mængder halmstrøelse, så ville en meget, meget stor del af problemet være løst.
Jeg synes, at Venstres ordfører blandede justitsministerens løfte om vejledning om rodematerialer sammen med nedsættelse af en arbejdsgruppe.
Ministeren sagde faktisk i 2005 under debatten, at hun ville tage initiativ til allerede nu at lave en vejledning.
Jeg skal ikke kloge mig på, hvad allerede nu betyder, men jeg blev lidt forundret over, at der skal sættes lighedstegn imellem allerede nu og så 1 år, bare lige for her at afklare, at jeg mener, at Venstres ordfører går galt i byen ved at sammenkoble de to ting.
Vi har diskuteret spørgsmålet om for små bokse.
Jeg er også helt enig i, at det kan man ikke ændre her og nu, det kræver en overgangsperiode, men at vente helt til 2013 er altså ikke rimeligt.
Det er ikke rimeligt, at der ikke skal gøres noget ved de eksisterende stalde før 2013.
Dermed kunne der ligesom findes en mellemløsning, hvor man både kunne gavne søerne og undgå, at smågrisene bliver ligget ihjel.
Der er en meget stor del af debatten, der har handlet om sygestier, og det har jeg egentlig lyst til at bruge en del af min tid på.
De Konservative sagde, at man ikke både skal være lovgiver herinde og så dem, der skal sikre, at loven også bliver overholdt.
Det mener jeg er helt forkert, fuldstændig forkert.
Jeg mener faktisk netop, at vi skal sikre, at den lov, vi giver, også bliver overholdt, og det er jo i den her sammenhæng ved at sikre, at vi har en velfærdskontrol, der kommer ud i tilstrækkeligt omfang og sikrer, at de ting, vi har lovgivet for, også er i orden.
For sagen er, at det, der står i lovgivningen nu om, at der altid skal være en sygesti til rådighed, i teorien er godt nok, men der er bare det ved det, at i praksis virker det jo ikke rigtigt, for der kommer ingen og ser efter, om det også er tilfældet. Derfor er der ikke altid en sygesti til rådighed, og derfor har vi fundet det nødvendigt at supplere bemærkningerne med, at der faktisk skal være 5 pct. til rådighed.
Det er en sikkerhed for, at der også sker noget.
Derudover har vi et punkt med om, at der for besætninger på over 300 søer på lidt længere sigt skal være separate staldafsnit til de syge, altså sygeafsnit.
Det gør vi ikke, fordi vi synes, at dyrevelfærden skal være ringere hos de små, men det er meget vanskeligt for små producenter at have et separat afsnit.
Det er simpelt hen en afvejning imellem store og små besætninger, der indebærer, at hvis man skal tage hensyn til det rigtige liv, er man nødt til at sætte en grænse for, hvornår man kan lave den bedste løsning.
For mig at se
er der ingen tvivl om, at den bedste løsning er at have separate afsnit, ikke fordi det er smitsomme sygdomme, de har, men fordi det indebærer, at man altid har sygehuset til rådighed, for nu at sige det på den måde.
Så det er faktisk grunden til, at vi lægger meget vægt på, at man i de større besætninger sikrer, at der er ordentlig dyrevelfærd, og at man der godt kan gøre det, fordi man netop har den store kapacitet, som er tilfældet der.
Jeg har forståelse for, at Dansk Folkepartis ordfører siger, at hvis vi vil have alle forslag opfyldt, så kan de ikke være med.
Det har jeg forståelse for, og derfor ser jeg sådan set også optimistisk på den ordførertale, som Dansk Folkepartis ordfører holdt.
Man lovede eller stillede i alt fald i udsigt, at der kan laves en beretning om langt hovedparten af beslutningsforslagets punkter, og det synes jeg er udmærket.
Vi ser frem til et sådant samarbejde, som vil kunne sikre, at regeringen bliver tvunget til at agere på det her område, så vi ikke fortsat bliver nødt til at høre på alle de pæne ord og alle de pæne løfter, mens der bliver uendelig lidt handling.