runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Elisabeth Arnold (RV), 2000-10-12:
Jeg skal ikke på Det Radikale Venstres vegne gentage den ordførertale, jeg holdt sidste gang, vi havde
dette lovforslag til behandling, men blot fremhæve tre områder, hvor vi synes, det her lovforslag stadig væk er vigtigt: For det første ønsker vi at være aktiv medvirkende til at gennemføre den ligestilling mellem gifte og ugifte samlivsforhold, som får en lettelse her ved faderskabsfastsættelsen allerede ved barnets fødsel. Vi tilslutter os princippet om, at et barn skal have to forældre, og at barnet skal have mulighed for at vide, hvor dets biologiske ophav kommer fra.
Det er nemt nok at sige, at et barn ikke skal have at vide, hvem dets far er, men barnet bliver jo voksen engang, og mange voksne mennesker har et brændende ønske om at vide, hvem deres biologiske ophav er, og det synes jeg vi skal tage alvorligt og gøre muligt for børnene.
Den ligestilling mellem gifte og ugifte, der her lægges op til, hvor man kan få faderskabet fastslået eller accepteret allerede fra barnets fødsel, går vi varmt ind for.
Det vil betyde en stor lettelse, sådan som familiemønsteret har udviklet sig i Danmark.
Det må vi også herinde selvfølgelig tage pejling efter.
Derefter er der spørgsmålet om skærpet oplysningspligt for mødre, som ikke lever i et fast samlivsforhold med barnets far.
Her går vi ind for, at der skal være den skærpede oplysningspligt.
Det er en uting, synes jeg, at man vil forholde et barn oplysning om, hvem dets far er.
Til gengæld er vi ikke sikre på, at der skal være disse skærpede sanktioner, som vi har talt om, men vi er også indstillet på her, at det selvfølgelig er en skærpet oplysningspligt, der er hovedformålet, og ikke specielt de sanktioner, der har været blæst op til meget store, drastiske ting i pressen i den mellemliggende periode.
Men den skærpede oplysningspligt går vi varmt ind for.
Endelige er der så spørgsmålet om, hvorvidt en udefrakommende fader kan anlægge en faderskabssag i et bestående parforhold.
Når kvinder kan anlægge en faderskabssag ind i et ægteskab, så bør mænd i virkeligheden også kunne det.
Det drejer sig om at kunne tage ansvar for et barn, senere et voksent menneske, og kunne vedkende sig et faderskab.
Med de begrænsninger, der er lagt, ved at man kun kan gøre det i en kortere periode, så mener vi absolut, at det er noget, vi kan støtte.
Det Radikale Venstre er overvejende positiv over for elementerne i dette lovforslag.
Sonja Albrink (CD), 2000-10-12:
Som flere ordførere allerede har tilkendegivet, er forslaget her jo en genfremsættelse fra sidste samling, og derfor bliver min bemærkning til forslaget faktisk en kort gentagelse af, hvad jeg på CD's vegne fremførte dengang.
I CD mener vi, at forslagene er udtryk for en nødvendig modernisering af nogle lidt forældede regler.
Det er klart på tide, at der sker en ligestilling af børn født uden for ægteskab med de såkaldte ægte børn.
Det skal dog ikke forhindre os i at nævne, at der også efter vores opfattelse faktisk er nogle ret principielle elementer i forslagene, som trænger til en lidt grundigere politisk drøftelse, som vi kan gøre i udvalget.
For det første er der jo de foreslåede regler, hvorefter i princippet en hvilken som helst mand kan få prøvet, hvorvidt han er far til barnet.
Langt hen ad vejen er vi enige i, at der skal være tale om en tiltrængt forbedring af faderens retsstilling, men man kan altså med de samme regler i hånden opstille nogle, skal vi kalde dem marginalsituationer, hvor reglen udnyttes til at så splid i et veletableret familieforhold.
Efter vores opfattelse må drøftelsen gå på, om det er muligt at indrette reglerne, så den slags forhindres.
For det andet, men det er absolut ikke det mindst vigtige, er der forslaget om enlige mødres oplysningspligt.
Selv om det ikke længere vil være strafbart at undlade at oplyse om, hvem der er barnets far, ligger der jo i forslaget en klar stramning af hidtidig praksis.
Følgen af en vedtagelse af dette forslag vil være, at enlige mødre vil kunne sidde i statsamtet og skulle udbrede sig om deres seksualvaner, og hvis de ikke makker ret, vil man jo gå så langt som til at anvende retsplejelovens regler om vidnetvang, hvilket sat på spidsen igen betyder, at der vil kunne blive tale om at frihedsberøve moderen.
Resultatet vil være, at de mødre, som absolut ikke ønsker at oplyse noget om faderen, nøjes med at erklære, at der er tale om en for dem ukendt mand.
Jeg vil gerne se det statsamt, som tilsidesætter disse oplysninger og indbringer sagen for retten med henblik på at gennemtvinge yderligere oplysninger, og hvad har man så egentlig opnået?
I CD er vi altså enige i, at børn er bedst tjent med både at have en far og en mor, men vi er altså ikke sikre på, at det gælder uden undtagelser.
Vi er tvivlende over for, at det skal være samfundets opgave for alt i verden at vride navnet ud på en far af de ganske få kvinder, som ikke ønsker at give oplysninger om det.
Med baggrund i de principielle betragtninger, som jeg her har sagt, vil jeg sige, at CD's holdning til disse lovforslag i første omgang er beskeden positiv, men vi håber selvfølgelig på, at udvalgsbehandlingen kan føre til et godt resultat senere.
Christian H. Hansen (DF), 2000-10-12:
Jeg skal meddele, at da vores ordfører på området, hr. Peter Skaarup, ikke kan være til stede, vil jeg fremføre følgende: Vi er i Dansk Folkeparti i princippet positivt indstillet over for det her lovforslag.
Lovforslaget går jo ud på at ophæve undtagelsen for uforarbejdede produkter fra jordbrug, husdyrbrug, fiskeri og jagt.
Og som det er nævnt i bemærkningerne, er en af årsagerne jo et EF-direktiv og vel til en vis grad også den såkaldte kogalskabskrise.
Dansk Folkeparti mener, at lovgivningen i høj grad skal stille sig på forbrugernes side, når det gælder produktansvaret. Forbrugerne skal have gode og sikre muligheder for at vurdere, om de produkter, vi spiser eller benytter os af, er sunde og gode, og derfor kan man sige, at et af de høringssvar, bl.a. fra Forbrugerrådet, vil vi da også kigge nærmere på under udvalgsarbejdet.
Men Dansk Folkeparti kan derfor som princip tilslutte sig, at undtagelsesbestemmelsen for en række produkter i produktansvarsloven falder bort, og vi vil generelt være positive i forbindelse med udvalgsarbejdet. Dog kan det jo godt tænkes, at der eventuelt kommer yderligere indvendinger; det kunne eventuelt være fra jordbrugsorganisationer, fiskeriorganisationer osv., og det mener vi selvfølgelig også skal behandles sagligt under et kommende udvalgsarbejde.
Lad mig sige det på den måde, at blot fordi det her er et EF-direktiv, er der jo ingen grund til, at vi sådan falder på maven og bare siger ja.
Det skal selvfølgelig igennem en grundig udvalgsbehandling, hvor vi kigger på de relevante ting.
Men som udgangspunkt er vi positive over for lovforslaget.
Pia Christmas-Møller (KF), 2000-10-12:
Det Konservative Folkeparti er meget varm tilhænger af det bærende princip i dette lovforslag, nemlig princippet om, at der nu skal gennemføres en ligestilling imellem gifte og ugifte forældre.
Det er en helt nødvendig og tiltrængt ændring, som vi kan give fuld tilslutning.
Vi synes, at lovforslagene som helhed meget fint afspejler det, der er det centrale, nemlig at barnets tarv er det, man hele tiden skal have i fokus.
Nu er der jo tale om en genfremsættelse af lovforslaget, derfor vil behandlingen i dag måske også blive lidt af en gentagelse fra foråret.
Vi synes, det er vigtigt, at man giver mulighed for, at forældrene automatisk får fælles forældremyndighed i forbindelse med et samlivs ophør, dog sådan, at hvis den ene part ikke ønsker det, så kan der blive tale om en sag, hvorefter det skal afgøres, hvem der skal have forældremyndigheden.
Vi synes, at udgangspunktet er rigtigt, nemlig at der er tale om fælles forældremyndighed.
Vi synes også, at skærpelsen af moderens pligt til at oplyse, hvem der er faderen, er vigtig.
Men lige så stor vægt lægger vi altså også på, at man ikke skærper sanktionerne.
Det ville der efter vores opfattelse ikke komme noget godt ud af.
I det hele taget synes vi, at lovforslaget meget fint balancerer mellem de mange forskellige hensyn, som må tages i så vanskelige sager som spørgsmål om forældremyndighed.
Vi kan give tilslutning til hovedprincipperne.
Jann Sjursen (KRF), 2000-10-12:
Da lovforslagene jo for begges vedkommende er genfremsættelser fra sidste folketingssamling, vil jeg henvise til min ordførertale i den forbindelse.
Siden da har der jo været en studietur til Norge, som allerede har været refereret i debatten, og jeg vil da så godt føje til det, jeg sagde i debatten i sidste folketingssamling, at vi fra Kristeligt Folkepartis side gerne inddrager de erfaringer, som Retsudvalgets medlemmer måtte have gjort sig i Norge.
Og vi har da også selv set på f.eks. spørgsmål om mægling, som jeg selv synes kunne være interessant at få inddraget også i forhold til lovforslagene, som vi behandler her.
Med disse få ord, som altså knytter an til det, jeg tidligere har sagt i debatterne, vi havde i sidste folketingssamling, vil jeg tilsige Kristeligt Folkepartis positive deltagelse i udvalgsarbejdet.
Frank Jensen (S), 2000-10-12:
Jamen jeg vil da bestemt ikke fratage fru Birthe Rønn Hornbech retten til at være uenig med mig eller med regeringen om lovforslaget, den ret skal fru Birthe Rønn Hornbech have.
Men det, jeg angriber, er, når fru Birthe Rønn Hornbech her i salen afviser lovforslaget på baggrund af påstande, som ikke er rigtige.
Det giver mig selvfølgelig i et demokrati retten til at sige, at det ikke er rigtigt, det står der ikke i lovforslaget.
Når der både her fra Folketingets talerstol og i offentligheden fremføres ting om lovforslaget, som ikke er rigtige, tilkommer det mig at sige, at det ikke er det, jeg foreslår.
Lige så vel som det tilkommer fru Birthe Rønn Hornbech at komme med andre forslag eller erklære sig uenig.
Men man kan ikke erklære sig uenig i noget, som jeg ikke har foreslået.
Anne Baastrup (SF), 2000-10-12:
Sidste forår havde vi jo en meget lang og grundig debat
om det her lovforslag, og SF's folketingsgruppe er ligesom dengang også delt på visse af temaerne, men grundlæggende støtter vi denne her revision af reglerne om børns rettigheder.
Da vi var i Norge, og fru Inge Dahl-Sørensen beskrev jo meget gribende, hvor meget vi lærte - vi sad stort set i det samme lokale hele tiden, der kom hele tiden nye folk ind og fortalte os nogle nye ting - synes jeg også, at vi i fællesskab fik en viden på et højere niveau om, hvordan man kan håndtere de her alvorlige sager, når børn pludselig står med et par forældre, som ikke længere kan bo sammen.
De erfaringer, vi bl.a. hørte om, var om mediation, dvs. konfliktmægling, eller hvad det nu er man kalder det.
Det har vi taget op i SF's folketingsgruppe, og vi vil nu i forbindelse med finanslovforhandlingerne foreslå, at vi får afsat midler til, at samtlige statsamter kan få efter- og videreuddannet folk, således at de kan tage fat på konfliktmægling.
Vi regner ikke med, at det skal være et tilbud til samtlige forældre.
Hvis man ser på det ene lovforslag, så pilles der jo ovre i spørgsmålet om skilsmissesagerne, og der har vi jo så også adgang til - i og med at vi har rejst spørgsmålet her ved førstebehandlingen - at kigge på, om vi kan sætte en eller anden form for bagatelgrænse.
Men hovedlovforslaget om børneloven støtter vi principielt.
Der er nogle småting, vi skal se på - jeg henviser til førstebehandlingen sidst - og derudover skal vi have kigget noget mere på samkvem osv.
John Vinther (KF), 2000-10-12:
Jeg kan gøre det endnu kortere.
Da mit partis ordfører, fru Pia Christmas-Møller, er forhindret i at være til stede under denne første behandling, så skal jeg blot kort meddele, at Det Konservative Folkeparti kan tilslutte sig lovforslaget.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2000-10-12:
Jeg tror, jeg kan gøre det lige så kort som den forrige ordfører.
Efter at have læst de høringssvar vil vi også støtte forslaget, dog med det forbehold, at da det jo er en del år siden, at den oprindelige lov har været diskuteret herinde,
så vil vi lige igen have fastlagt ansvarsgrundlaget i loven. Men med det forbehold støtter vi lovforslaget.
Jeg tror ikke, vi bliver enige om, hvordan forholdene mellem regering og Folketing er efter den danske forfatning.
Men vi har altså den opfattelse, at dette lovforslag er et af de eksempler, hvor Folketinget foretager en selvstændig prøvelse af lovforslaget.
Det er såmænd det, der er tale om.
Frank Jensen (S), 2000-10-12:
Jeg står her med høringssvar fra, ja, stort set alle interesseorganisationer, virksomheder, domstole med alt, hvad der overhovedet kunne siges at have interesse i dette her lovforslag.
Og det er sendt til Folketinget forud for behandlingen.
Jeg ønsker ikke, at nogen ikke skal høres, jeg ønsker
ikke, at nogens synspunkt skal være skjult.
Og så skal man ikke bruge, synes jeg, tiden til at skabe usikkerhed og nervøsitet på et falsk grundlag om, at landets justitsminister, landets regering ikke er optaget af grundlæggende retssikkerhedsgarantier.
Alt det fremgår jo af lovforslaget.
Jeg synes også, at når fru Birthe Rønn Hornbech, og det er jeg jo glad for, stiller store forventninger og krav til justitsministeren, at det så også kan rette sig den modsatte vej: at justitsministeren kan forvente, at ordførerne fortæller om, hvad der står i lovforslaget, og ikke alt andet.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2000-10-12:
Det, vi kan love, er, at vi vil af al magt gøre alt, hvad vi kan for, at alle synspunkter, der vedrører denne sag, kommer frem.
Og en regering må altså finde sig i, at Folketinget er den afgørende del af den lovgivende magt, når der skal stemmes her i Folketinget.
Jeg synes, justitsministeren i dag misforstår lidt sin rolle og kommer løbende med højesteretsdommere, der har arbejdet grundigt. Det er der jo ingen, der bestrider.
Vi vil bare gerne have alle synspunkter lagt frem.
Tænk, hvis justitsministeren en gang imellem kom her i Folketingssalen og sagde: Det er da dejligt, at oppositionen er så optaget af mine lovforslag og vil have en saglig diskussion, frem for hele tiden at forsøge at afvise, at der kunne være andre synspunkter.
Det er et folkestyre, vi lever i.
Frank Jensen (S), 2000-10-12:
Jeg tror, fru Birthe Rønn Hornbech og jeg deler den opfattelse, at vi skal bidrage til at opklare krænkelser, brud på folks rettigheder, rettigheder inden for erhvervslivet, der har brugt mange, mange millioner på udvikling af et nyt produkt, f.eks. et nyt edb-program, som de har beskyttet.
Jeg forsøger overhovedet ikke at polemisere denne sag.
Jeg forsøger at kaste lys over noget, hvor nogle vil bidrage til at forvirre billedet inden førstebehandlingen, herunder fru Birthe Rønn Hornbech.
Det vil jeg godt sige meget klart
og tydeligt.
De udtalelser, fru Birthe Rønn Hornbech kom med i Radioavisen i morges, og de, der ellers er citeret på Ritzau her i løbet af formiddagen,
har bidraget til at skabe et mudret billede af et i øvrigt meget velforberedt lovforslag, hvor der har siddet en højesteretsdommer, Peter Blok, og andre, som virkelig har anstrengt sig.
Så har, og det medgiver jeg, Advokatrådet en anden tilgang til det.
Jeg skal ikke nærmere analysere Advokatrådets baggrund for at have det. Men jeg kan sige med hensyn til lovforslagets retssikkerhedsgarantier, at jeg tvivler på, at man kunne få en højesteretsdommer til at sidde som formand for et lovforberedende udvalg og anbefale det, hvis grundlæggende retssikkerhedsgarantier ikke var opfyldt, og at dommerforeningen, Den Danske Dommerforening, ville sidde i et udvalgsarbejde og have anbefalet lovforslaget, hvis ikke grundlæggende retssikkerhedsgarantier var opfyldt.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2000-10-12:
Som repræsentant for Venstre skal jeg da være den første til at glæde mig over, at justitsministeren nu slår sig så ensidigt op som den store beskytter af dansk erhvervsliv.
Det er vi meget tilfredse med at høre.
Men det er altså sådan, at i alle sager, hvor der er flere parter, må man altså foretage en afbalancering af rettighederne, og det, vi gerne vil have lov at diskutere i Retsudvalget, er, hvordan denne afbalancering skal være, og det nytter altså ikke noget, at justitsministeren kommer løbende med alle sine eksperter og så mener, at Folketinget skal kommanderes til ikke at måtte lytte til andre.
Det er mit princip, at vi skal have en kontradiktorisk proces også her i Folketinget, og det får vi i Retsudvalget ved at indkalde nogle, som vi ved er uenige med justitsministeren, så vi kan høre alle synspunkter.
Så vil jeg sige, at når justitsministeren bliver ved med at vende op og ned på tingene og ikke forstår, hvad der er blevet sagt om retsgarantier, så mindes man jo de rygter, man af og til hører rundtomkring, at der er sådan et socialdemokratisk gen om, at når en minister fra Socialdemokratiet har fremsat et forslag, så er det ikke så behageligt, hvis Folketinget har spørgsmål.
Men det er bare noget, jeg har hørt, det er ikke noget, der gælder justitsministeren.
Lotte Bundsgaard (S), 2000-10-12:
I Socialdemokratiet mener vi, det er afgørende, at man som forbruger har en række grundlæggende rettigheder.
Man skal som forbruger kunne gennemskue, hvilket produkt man køber.
Man skal som forbruger sikres imod vildledning.
Man skal som forbruger kunne klage og få medhold, hvis den vare, man køber, ikke er i orden, og man skal som forbruger kunne få erstatning, hvis den vare, man køber, er defekt og derfor forvolder skade.
Produktansvarsloven, som vi behandler i dag, indeholder bl.a. regler om, at man som forbruger skal kunne få erstatning, hvis den vare, man køber, er defekt og derfor har medført en skade.
Indtil nu har uforarbejdede produkter fra landbrug, fiskeri og jagt været undtaget i denne lovgivning.
Hvis vi vedtager ændringen af loven, medfører det, at disse områder også bliver omfattet af loven. Det sidste års fødevareskandaler med kogalskab og salmonella kalder på, at vi strammer op på det her område.
I Socialdemokratiet støtter vi derfor op om den her lovændring, en ændring, der vil give forbrugeren bedre vilkår efter en skade, men også en ændring, der højst sandsynligt vil virke præventivt på producenterne.
I høringssvarene ses det også, at der over næsten hele linjen er enighed om den her lovændring.
I disse EU-tider er det værd at være opmærksom på, hvor disse forbedringer for forbrugerne stammer fra.
De stammer nemlig fra EU.
Grunden til, at vi netop nu behandler ændringen af produktansvarsloven, er, at vi skal gennemføre et EF-direktiv.
EU går altså foran for at forbedre forbrugernes interesser.
Hvis lovændringen ikke kom på baggrund af et EF-direktiv, ville det sikkert være langt sværere at få opbakning til at forbedre forbrugernes rettigheder.
Producenterne ville sikkert sammen med de borgerlige partier tale imod lovforslaget og argumentere med, at deres konkurrenceniveau ville blive forværret i forhold til konkurrenterne i andre EU-lande. EU er med det her direktiv med til at sikre, at forbrugernes vilkår forbedres, uden at producenternes konkurrenceevne forværres.
EU er altså alt i alt med til at forbedre forbrugernes rettigheder.
I Socialdemokratiet indstiller vi derfor det her lovforslag til vedtagelse.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2000-10-12:
Med justitsministerens tilladelse fortsætter jeg debatten for at få afklaret en enkelt ting på baggrund af det, fru Anne Baastrup var inde på.
Fru Anne Baastrup nævnte, at der er mange rettigheder samlet i ét lovforslag, og det er jo rigtigt.
Men er problemet ikke - det er et spørgsmål til fru Anne Baastrup og justitsministeren - at her kommer man igen med et processuelt lovforslag, der handler om bevissikring?
Er fru Anne Baastrup ikke enig med Venstre i, at det er en glidebane, at vi nu efter de forhåndenværende søms princip finder nogle rettigheder, der ikke er beskyttede?
Og er vi ikke enige om, at når problemet er så stort, laver man en særlig retsplejelov?
Det er jo det, man gør for dette område.
Men i morgen kommer der nogle andre rettigheder, og så fastholder vi ikke det, der er de grundlæggende principper om »fair trial« i dansk retspleje.
Er det ikke et problem, og vil fru Anne Baastrup være med til også at se på den side af sagen?
Birthe Skaarup (DF), 2000-10-12:
Da mit partis ordfører ikke kan være til stede i dag, skal jeg fremføre følgende: Jeg vil slå fast med det samme, at Dansk Folkeparti bestemt ikke kan acceptere, at rettigheder, ophavsrettigheder, varemærker eller patenter krænkes.
Det er heller ikke rimeligt, at når man har brugt store kræfter på at fremstille og patentere kunstværker eller produkter, kan andre risikofrit og uden blusel kopiere de pågældende produkter. Men om nærværende forslag er den rigtige måde at gribe ind på over for krænkelser af disse rettigheder, stiller Dansk Folkeparti sig ret så tvivlende overfor.
Man skal jo huske, at eksempelvis ophavsretsloven i forvejen trænger til en alvorlig revision.
Tænk bare på chefredaktør Tøger Seidenfaden, som i 1995 lige pludselig risikerede 1 års fængsel, fordi han offentliggjorde den dagbog, som Ritt Bjerregaard selv havde forsynet den samlede presse med.
Skulle der på det tidspunkt have været tale om bevissikring, skulle myndighederne faktisk være brudt ind i Politikens Hus via fogedretten og have sikret sig ethvert til rådighed stående bevis.
Spørgsmålet er derfor, om der ikke også - samtidig med at man ser på, hvilke muligheder der er for at bevissikre i forbindelse med krænkelse af disse rettigheder - skal ses på en nedtrapning af de meget strikse regler på området, når det eksempelvis gælder ophavsret. Vi opfatter forslaget som et markant indgreb over for boligens ukrænkelighed.
Det er et nyt våben mod eksempelvis piratkopiering, men det kan også ske uden en domstolsafgørelse, og derfor mener vi i Dansk Folkeparti, at forslaget skal laves om på flere punkter.
Det er en stor ændring af det, der hidtil har været danske principper for ransagning, når fogeden bliver inddraget og derudover faktisk kan udpege en uvildig sagkyndig til det.
Som sagt er der tale om en for markant ændring af eksisterende praksis på området.
Såfremt ejeren ikke er til stede på virksomheden, kan andre faktisk træde til, og det er vi ret betænkelige ved.
Men som sagt: Lad os få et ordentligt udvalgsarbejde med forslaget, så vi kan få en mere tilbundsgående drøftelse af dets hele indhold.
Helge Adam Møller (KF), 2000-10-12:
Der var en enkelt ting i det, fru Birthe Skaarup sagde, som overraskede mig.
Det kan være, det var mig, der misforstod det, men sådan som jeg hørte det, sagde fru Birthe Skaarup, at der er tale om en overtrædelse af bestemmelsen om boligens ukrænkelighed
, fordi det ikke er en domstol, der bestemmer, om der kan gives tilladelse. Grundlovens § 72 ønsker jeg og alle i Folketinget selvfølgelig at overholde.
Det er den paragraf, der siger, at boligen er ukrænkelig, og at husundersøgelse og beslaglæggelse osv. ikke kan ske, medmindre det sker efter en retskendelse.
Men det er jo også det, der står i lovforslaget.
Det er fogedretten, altså en domstol, der skal afsige kendelsen om, at man må gøre det, og det er jo netop i fuldstændig overensstemmelse med § 72 i grundloven.
Der skal afsiges en dommerkendelse, og det er kun, hvis dommeren i fogedretten siger ja, man kan gøre det, ellers kan man ikke.
Så jeg mener ikke, der er nogen tvivl.
Det er krystalklart i overensstemmelse med grundloven.