Klaus Kjær (DF), 2001-05-18:
Beslutningsforslaget er en opfølgning på regeringens udmeldinger om en ny arbejdsskadereform på baggrund af Arbejdsskadeudvalgets rapport.
Socialministeren har i anledning af rapporten udtalt, at det må konstateres, at udvalget ikke har kunnet blive enige om de ting, som det var blevet sat til.
Derfor ville sagen blive taget op fra regeringens side.
Socialministeren har tilføjet, at han gennem sit første år som socialminister har set en række sager inden for arbejdsskadeområdet, som vi ikke kan være bekendt.
Det drejer sig både om konkrete sager, hvor folk efter reglerne bliver afvist på et urimeligt grundlag, og det drejer sig om eksempler på alt for lange sagsbehandlingsforløb.
Med beslutningsforslag nr. B 185 foreslås det, at der i forbindelse med dette reformarbejde bør sikres et nyt arbejdsskadebegreb.
Forslagsstillerne har i bemærkningerne anført, at der bør laves en samlet lovrevision, der tager udgangspunkt i den tilgang til et ændret arbejdsskadebegreb, som er fremlagt af henholdsvis LO og FTF. Om det lige skal være den model som foreslået af LO og FTF, er jeg på nuværende tidspunkt ikke helt så sikker på, men jeg vil her ved førstebehandlingen gerne have lov til at redegøre for Dansk Folkepartis opfattelse af, hvorledes arbejdsskadebegrebet fremover bør defineres, eller i hvilken retning det bør gå. For så vidt angår ulykkestilfælde, ønsker Dansk Folkeparti en lempelse for anerkendelsespraksis, således at de strenge kriterier for det eksisterende ulykkesbegreb ændres.
Det er Dansk Folkepartis opfattelse, at der ved pludseligt opståede skader bør ske en form for objektivisering, forstået således at disse skader bør anerkendes, hvis der er en tidsmæssig og fysisk adækvat sammenhæng mellem arbejdsfunktionen og den opståede skade.
Ligeledes er vi tilhængere af, at der indføres en omvendt bevisbyrderegel forstået på den måde, at det er myndighederne, der skal godtgøre, at skaden ikke kan være opstået som følge af den adækvate sammenhæng mellem arbejdsfunktionen og skaden a la den schweiziske model. For så vidt angår begrebet kortvarige skadelige påvirkninger, mener vi ligesom LO, at den nugældende § 9, nr. 2, kan fuldstændig ophæves, således at der alene bliver tale om pludselige skader eller erhvervssygdomme.
Således som reglerne er i dag, hvor der kræves mindst 3 timers påvirkning, opstår der et tomrum netop mellem ulykkestilfældet og skadelig påvirkning, hvor der ikke ville kunne anerkendes noget.
Der er efter Dansk Folkepartis opfattelse ingen grund til at sondre mellem en erhvervssygdom opstået over længere tid eller over kortere tid.
Vurderingen af de egentlige erhvervssygdomme bør dog rubriceres, som de er i dag, og så fastholdes.
Ved samme lejlighed kunne det overvejes, hvorvidt der i arbejdsskadeforsikringslovgivningen bør indføres begreber som tort og erstatning for svie og smerte.
Tilsvarende begreber findes i erstatningsansvarsloven, og det forekommer helt urimeligt, at der ikke for længst er indført en tilsvarende bestemmelse i arbejdsskadeforsikringsloven.
Selv om regeringen har meldt ud om at tage fat på en arbejdsskadereform, er det en god idé, at Folketingets partier får lejlighed til at bakke op herom og fremsætte nogle synspunkter om, i hvilken retning reformen bør gå.
Dansk Folkeparti støtter derfor beslutningsforslaget fra SF om at opfordre regeringen til at objektivisere arbejdsskadebegrebet som en del af det kommende reformarbejde.