runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Christian H. Hansen (DF), 2003-02-25:
Hr. Henrik Vestergaard har måske netop fat i noget af det rigtige, nemlig at det handler lidt om at kunne forstå det, der bliver udsendt.
Det er måske også derfor, man netop skal indføre det her, så hjælpen til at sætte sig ind i de gældende regler vil være til stede.
Denne her razzia, der nu er blevet foretaget, er jo ikke meget anderledes end de razziaer, der blev foretaget før, så vi kan konstatere, at begrebet colaloven kun har haft en positiv virkning, men det har været en positiv virkning over for læskedrikfabrikanterne og ikke andre. Det har ikke afhjulpet det her snyd, der har været i branchen; det fortsætter ufortrødent.
Derfor er det meget ufatteligt, at Venstre overhovedet ikke kan se, at der altså er nødt til at blive gjort noget mere.
Der var den debat i Folketingssalen dengang, og javel, det er kun 3 måneder siden, at loven blev vedtaget, men der har faktisk også været store avisskriverier om det her.
Man har gjort meget ud af at fortælle, at hvis man ikke fik ryddet op i egne rækker, så skete der altså noget nu, men der er intet sket, intet.
Lone Møller (S), 2003-02-25:
Det er sådan, at man i England, Holland, Norge og USA bl.a. statsstøtter uddeling af frisk frugt og grønsager.
I England bevilger man ikke mindre end 470 mio. inden for de næste 2 år, i Holland er budgettet på 5,2 mio. årlig i 3 år, i Norge er budgettet 8 mio., og i USA er der afsat 41 mio. Mener fru Carina Christensen, at det er dårlige, spildte penge, man i de lande giver ud for dog at sørge for, at børnene får bare en nogenlunde sund ernæring?
Margrete Auken (SF), 2003-02-25:
Jeg vil dog godt love ministeren, at bortset fra hendes fartøgning, for den kan jeg altså ikke se at der er ét anstændigt argument for,
har jeg da ikke hørt noget, som vi ikke vil støtte.
Altså det, vi har klaget over, var, at det var for småt, men vi vil naturligvis støtte det.
Jeg vil da anbefale SF's gruppe, at vi stemmer imod det forslag til vedtagelse, det er for tyndt, men vi vil selvfølgelig støtte alle gode initiativer, der er.
Det skal der ikke være noget problem i. Men jeg vil godt stadig væk sige til ministeren om de penge, vi har til rådighed, for jeg er ikke sikker på, at hun er blevet ordentligt oplyst, at der er sådan et run på de der ganske få penge, der ligger ovre i Trafikministeriet, altså den der milliard.
Det er meget dyrere projekter, når man skal kapacitetsøge, så jeg ønsker held og lykke i kampen for at få fat i de penge til færdselssikkerhed.
Der er skåret meget ned.
Ministeren har intet sagt om forskningen, og det er altså også et meget alvorligt problem, at den forskning ligger så ringe, som den gør, og at der er skåret så dramatisk ovre i Transportforskningsinstituttet, for vi har næsten ikke nogen færdselssikkerhedsforskning mere.
Det kommer ministeren altså til at lide under, og det gør vi andre.
Vi kommer alle sammen til at lide under det i de initiativer, der skal tages fremover.
Jeg har spurgt om det før, jeg har ikke fået noget svar.
Hvis man nu siger, at man vil være hårdere efter de unge mennesker, de skal have skærpede straffe, man vil i det hele taget sætte hårdt ind, hvis folk overskrider de 130 km/t., hvordan skal det så blive opdaget?
Hvis der kun kan bruges fartkontrol ved vejarbejde og man ikke er i gang med at tænke i andre modeller, så bliver jeg nødt til at sige, at det er altså for farligt at sende vores politifolk ud på de veje, sådan som der bliver kørt dér.
Jeg vil altså meget gerne - måske ikke nu, men så forholdsvis snart -
have et bud på, hvordan vi får den kontrol ind, sådan at folk kan se, at det ikke kun er på de såkaldte udvalgte strækninger, at hastighedsgrænserne skal overholdes.
Jacob Buksti (S), 2003-02-25:
... kampagneaktiviteter, så nytter det altså ikke noget, at ministeren står heroppe og ligesom bebrejder os andre, at vi ikke interesserer os for det, når vi kan konstatere, at store dele af det er kampagner, som allerede er planlagt.
Jeg skal ikke lægge skjul på, at når jeg hører ministeren her, og når jeg læser Berlingske Tidende i dag, så synes jeg, det ville klæde ministeren at være mindre arrogant i sin tone over for den debat, som foregår her i Folketinget.
Jeg ved ikke, hvilket udtryk man må bruge i det juridiske sprog, men når man skriver heri, at man vil iværksætte væsentlige, nye ...
Lene Espersen (KF), 2003-02-25:
Vi skal åbenbart fortsætte diskussionen frem og tilbage.
Der er det at sige til det, for så vidt angår kampagnemidlerne: Vi valgte at sige, at vi slår en streg i sandet og starter forfra.
Rådet for Større Færdselssikkerhed og andre kan søge om penge til kampagner, og der vil blive taget stilling fra sag til sag.
Ja, i hvert fald delvis, for man var jo ikke oppe på det samme niveau som det niveau, som vi er oppe på nu, hvis man tager et gennemsnit.
Det korte af det lange er, at jeg er glad for, at der er så stor opbakning til, at der er blevet fundet penge til at lave kampagner også i år, og det er jo egentlig også sådan, jeg betragter den store, voldsomme interesse for den sag.
Til hr. Martin Lidegaard vil jeg sige, at for så vidt angår spørgsmålet om de næste par år, er der jo afsat et meget, meget stort beløb i form af regeringens investeringsplan, de 1,5 mia. kr., hvoraf nogle af pengene jo altså vil gå til trafiksikkerhed.
Men jeg vil da sige til hr. Martin Lidegaard og til andre her i Folketinget, som i dag har talt om, at der skal afsættes penge - og da jeg ikke går ud fra, at det er fantasipenge, men at man har den reelle politiske råstyrke til også at møde op og fortælle, hvor pengene skal findes henne - at det selvfølgelig er klart, at regeringen er åben i forbindelse med finanslovdrøftelserne også på det her område.
Det fremgår også meget klart af forslaget til vedtagelse.
Så hvis man ønsker at afsætte flere penge til området, er man meget, meget velkommen til at møde op, både med ønsker om flere penge og naturligvis også med fornuftige forslag til, hvor pengene skal findes henne, så finansloven også kan hænge sammen.
Jeg vil gerne slutte af med at takke
for en - synes jeg - god debat.
Et eller andet sted havde jeg måske håbet på, at der havde været en større opbakning til den vedtagelse, som regeringen er medforslagsstiller til, men jeg er sikker på, at med det engagement, jeg har hørt i dag, vil der fortsat i Folketinget være stor opbakning til at styrke trafiksikkerheden også i årene fremover.
Martin Lidegaard (RV), 2003-02-25:
Jeg vil gerne takke ministeren for hendes bekræftelse af, at det altså er i størrelsesordenen 150-200 mio. kr., der er blevet skåret.
Når jeg spurgte, var det ikke, fordi jeg selv var forvirret, jeg kender såmænd udmærket tallene, men det var, fordi der er flere repræsentanter for regeringen, der har været ude at benægte de fakta, men nu har jeg fået dem bekræftet, tak for det.
Så var der ét yderligere spørgsmål, som ministeren sikkert glemte midt i alle de andre, nemlig hendes holdning til de år, der kommer nu, dvs. efter 2003.
Er det sådan, at det vil være regeringens politik fra nu af, at man ikke lægger langsigtede planer for bevillingerne, men vil tage hver finanslov og se: Hvor mange penge er det nu, der er brug for?
Er det 5 eller 10 eller 15?
Eller er det sådan, at man er indstillet på at lægge det fast for f.eks. en 4-årig periode, sådan at aktørerne på det her område har mulighed for at foretage en lidt længere planlægning?
Har ministeren en holdning til f.eks. 2004-2008?
Jacob Buksti (S), 2003-02-25:
Det er i forlængelse af fru Margrete Aukens indlæg.
Det fremgår jo tydeligt i forbindelse med selekampagnen, at der er udarbejdet en 3-årig kampagnestrategi, og det, Færdselssikkerhedskommissionen så sent som i går diskuterede, var, hvorfor den tredje del af puljemidlerne ikke var udløst. Det er de så blevet i dag, og det er helt fint, men at kalde det for iværksættelse af væsentlige nye kampagneaktiviteter, når det alene er et spørgsmål om fortsættelse af en aktivitet, der har været i gang, mener jeg er at overdrive.
Så vil jeg gerne bede ministeren forholde sig til, om hun, når hun nu mener, der nærmest er sket en forøgelse på 50 pct. i forhold til den tidligere regering, så er uenig med direktøren for Rådet for Større Færdselssikkerhed, når han til Berlingske Tidende i går anslog, at kampagnebudgettet er halveret fra 20-30 mio. kr. i de tidligere år til 12-14 mio. kr. sidste år.
Er det så ikke rigtigt, at så er vi tilbage ved 0?
Margrete Auken (SF), 2003-02-25:
Det tyder på, at man selv er en fræser derude.
Men lad nu det ligge.
Det er de der puljepenge.
Jeg har fået fat i Rådet for Større Færdselssikkerheds ansøgning, og det er klart, at udgangspunktet er de kampagner, der var i gang over 3-4 år, at så kommer vi til 2003, og der stryger vi alle bevillinger - det har været forudsat, at de kørte, det var simpelt hen flerårskampagner - og så kommer man bagefter og siger: Nu bevilger vi alligevel til jer.
Og så kalder man det nye penge
og nye initiativer.
Det er det, der ikke rigtig er fair, for det vi andre regnede med, efter at vi havde fået handlingsplanen igennem, var, at de kampagner, der var iværksat - først og fremmest hastighedskampagner og selekampagner, som kørte landsdækkende - løb over flere år, og pludselig var der niks penge til dem.
Så er det selvfølgelig godt at vide, at nu kommer der penge til dem, men det er lidt at smykke sig med lånte fjer, når man siger: Nu kommer jeg med en stor, ny, flot bevilling, når det bare skulle mangle.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-02-25:
Ministeren brugte en del tid på at skælde befolkningen ud og sige, at befolkningen kører helt forfærdeligt, og så sagde ministeren, at det så var holdningerne, man måtte ændre.
Men kan det så ikke bekymre ministeren, at B.T. kan dokumentere, at to ud af tre politikere må erkende, at de kører for hurtigt?
Halvdelen af dem har endda fået en fartbøde.
Er ministeren så ikke enig i, at hvis det er holdningerne, det alene skal komme an på, så står det sådan set skralt til, og så skulle ministeren nok begynde med at skælde Folketinget ud, i hvert fald den halvdel af Folketingets medlemmer, der ikke overholder fartbestemmelserne?
Jeg vil så spørge ministeren: Den pensionist, der bliver kørt ned, og som ikke kører bil, kan vel ikke være indbefattet i den del af befolkningen, som fik et møgfald af ministeren, og der skal vel gøres en indsats for, at den pågældende pensionist ikke bliver kørt ned, uanset holdninger eller ej?
Jeg synes ikke rigtig, ministeren ramte plet med den tale, i hvert fald hvis ministeren mener, holdninger er det allervigtigste, for så burde ministeren vel gå foran og understrege, at så skal vi ikke køre for hurtigt i trafikken.
Martin Lidegaard (RV), 2003-02-25:
Jeg vil gerne kvittere for ministerens svar.
Jeg var også glad for, at ministeren helt åbent sagde, at der var blevet skåret ret dramatisk ved regeringens tiltræden. Jeg tror, at vi har brug for måske at få indsnævret det lidt.
I hvert fald er der mange journalister, der over for mig har tilkendegivet, at de er lidt forvirrede.
Kan ministeren bekræfte, og nu skal jeg forsøge at gøre det let for ministeren, for vi skal ikke helt ned i detaljen, at der i alt, hvis vi tager samtlige puljer - jeg vil ikke remse dem alle sammen op igen, det har jeg allerede gjort to gange i dag - er blevet skåret i størrelsesordenen mellem 150 og 200 mio. kr. på dette område alt i alt?
Det ville være rart, synes jeg, for så skal vi ikke bruge tid på at diskutere det længere.
Og så kunne jeg godt tænke mig at høre, om ministeren allerede nu har en idé om, hvorvidt der er brug for yderligere midler i 2004 og årene fremefter.
Eller er det alt for tidligt overhovedet at tage den diskussion?
Som det allersidste vil jeg sige, at jeg egentlig overhovedet ikke er uenig med ministeren i det med trafikkulturen, og at det har en enorm stor betydning, og at hver enkelt af os har et ansvar i trafikken, men jeg kunne godt tænke mig at spørge ministeren: Hvordan tror ministeren, det påvirker kulturen i forhold til hastigheder, at man nu ønsker at fremsætte lovforslag om højere hastigheder, og at den konservative ordfører i dag står og siger, at han egentlig godt forstår, at folk kører for hurtigt, fordi det er nogle mærkelige love, vi har vedtaget?
Hvordan skal vi nogen sinde nå til det punkt, hvor folk har samme forhold til at køre for hurtigt, som de har til at drikke for meget, hvis det er de politiske signaler, vi udsender?
Lone Møller (S), 2003-02-25:
Det er lidt utroligt at høre på, at man stadig væk lever i en verden, hvor man tror, at hvis man bare gentager det tit nok, så bliver det rigtigt.
Jeg vil gerne spørge hr. Henrik Vestergaard, om han mener, at når 30 pct. af de danske børn er overvægtige, kan vi som politikere her på Christiansborg bare læne os tilbage og sige, at det er forældrenes opgave, det er daginstitutionernes, det er skolernes, eller det er måske endda det enkelte barns eget ansvar.
WHO har slået alarm.
Det er nr. 1 på deres epidemiliste.
Hvis nu det var pest eller kolera, så er jeg helt sikker på, at piben havde en anden lyd.
Mener hr. Henrik Vestergaard virkelig, at det her kun er forældrenes problem, og at vi ikke i det danske Folketing skal tage os af, at 30 pct. af vores børn er overvægtige med de deraf følgende sygdomme?
Carina Christensen (KF), 2003-02-25:
Det er klart dokumenteret, at vores kostvaner tit har sammenhæng med udviklingen af hjerte-kar-sygdomme, visse kræfttyper, overvægt og fedme, og det er også dokumenteret, at sunde kostvaner er med til at forebygge, at disse sygdomme opstår.
Hvis børn og unge kan udvikle sunde kostvaner og videreføre dem i deres voksenliv, vil det på længere sigt kunne medvirke til en forbedring af den generelle sundhedstilstand og dermed påvirke middellevetiden i positiv retning.
Vi har i dag de bedste muligheder for at give danske børn en både god og ernæringsrigtig kost; udbuddet af fødevarer er nærmest ubegrænset, og økonomiske begrænsninger behøver ikke at være en hindring for at sammensætte en sund kost.
Alligevel oplever vi, at mange danske børn ikke får den rigtige kost.
Mange skolebørn springer måltider over, ikke mindst morgenmåltidet, og fylder sig i stedet med usund mad som chips og sodavand og burgere mellem måltiderne.
De fleste børn tilbringer i dag størstedelen af deres dag hjemmefra i skoler eller daginstitutioner, og derfor er det også oplagt at forbedre vilkårene for børns måltider disse steder, hvis man vil hjælpe børnene til at udvikle sunde kostvaner.
Så langt er vi i Det Konservative Folkeparti enige med forslagsstilleren. Vi tror bare ikke på, at en statslig støtteordning på 75 mio. kr. årlig til forsøg med ernæringsrigtig og økologisk mad i skoler og daginstitutioner er den rigtige måde at løse problemerne på.
Rigtig ernæring til børnene er forældrenes ansvar og ikke samfundets.
For os er det afgørende, at forældrene selv lærer at tage et ansvar for deres børns kost, det er ikke statens opgave.
Vi mener, at der er meget, forældrene kan gøre, hvis de ønsker at fremme deres børns madvaner.
Initiativet kan eventuelt startes via skolebestyrelserne.
I den forbindelse hilser vi de mange nye initiativer fra fødevareministeren varmt velkommen: rejseholdet, hjemmesiden og den nye hotline.
Mange kommuner og skoler har allerede i dag etableret måltidsordninger, der har stor tilslutning fra eleverne.
Disse ordninger er vel at mærke etableret for egen regning og med forældrebetaling.
Kommunerne og skolerne har i dag adgang
til masser af viden og erfaring om børn, mad og måltider
De forældre, der i samarbejde med kommuner og skoler ønsker at gøre en forskel på området, kan sagtens finde den nødvendige viden til at komme i gang.
Af disse årsager kan vi ikke støtte forslaget.
Henrik Vestergaard (V), 2003-02-25:
Undskyld, så frafalder jeg ordet.
Var det ikke som en kort bemærkning?
Jeg skal sige tak til Socialdemokratiet, fordi de endnu en gang siger, at vi er enige om, at der er et problem, og der skal gøres noget ved det.
Carina Christensen (KF), 2003-02-25:
Jeg kan bekræfte over for den socialdemokratiske ordfører, at jeg er imod at give statsstøtte, og jeg er også imod at give statsstøtte til uddeling af frugt og grønsager.
Christian H. Hansen (DF), 2003-02-25:
Ligesom Dansk Folkeparti under førstebehandlingen af beslutningsforslag nr. B 52, som også var fremsat af Socialdemokratiet, havde en holdning og en forståelse for, at budskabet omkring sund ernæring er vigtig, vil vi gerne tilkendegive i dag, at det mener vi stadig væk, at det er.
Men forældrene har efter vores opfattelse et kæmpe ansvar i det her, og jeg er også af den opfattelse, at nogle af de ting, som ministeren faktisk så glimrende indledningsvis redegjorde for, nemlig de gode tiltag med bl.a. »Alt om kost - smag for livet«, rejseholdet, og hvad der nu ellers er blevet nævnt heroppe, er den rigtige vej at gå her i første omgang.
Under B 52 nævnte vi fra Dansk Folkepartis side også, at det lidt var en kommunalpolitisk opgave.
Det kunne faktisk være, at det endda kunne tiltrække nye tilflyttere, at man nu gjorde noget bestemt på det her område.
Jeg ved så også, og det skal jeg erkende, at forskellen
på B 52 og det forslag, der ligger i dag, vel er det økologiske princip.
Jeg er også tilhænger af det økologiske princip, men jeg vil henholde mig til de bemærkninger, jeg kom med under B 52.
Henrik Vestergaard (V), 2003-02-25:
Jamen de tre ting er jo lige præcis en støtte til, at der så lokalt kan laves nogle ting.
Jeg har da ikke læst fru Lone Møllers forslag på den måde, at de 75 mio. kr. skulle bruges til at bespise folk med ernæringsrigtig mad, men jo netop til at inspirere dem.
Vi har en forskellig strategi for, hvordan vi får ernæringsrigtig mad i hjemmene, ude på skolerne og i institutionerne, og derudover kommer der en handlingsplan mod fedme.
Jeg ved ikke, om vi lever i hver sin verden, men man kunne jo lade være at tale forbi hinanden og så i fællesskab sige, som Socialdemokraterne selv skriver, at forældre har et ansvar for deres børns ernæring, og vi hjælper til med den ernæringsviden, vi har, inspiration og flytten viden rundt, så man ikke opfinder den dybe tallerken to steder i landet.
Lone Møller (S), 2003-02-25:
Måske lever hr. Henrik Vestergaard og jeg i to forskellige verdener.
Der, hvor jeg en gang imellem befinder mig, har man store problemer.
Der har man hverken mulighed for at finde ud af at komme ind på hotline, hjemmeside eller har overskud af ressourcer til at rekvirere et rejsehold.
Der er ingen tvivl om, at overvægtige børn i dag meget ofte befinder sig i familier, som i forvejen har brug for hjælp.
Det er ikke hos de ressourcestærke, der godt kan finde ud af at lave nogle ordentlige madpakker til deres børn.
Mener hr. Henrik Vestergaard så virkelig, at fordi vi har en hotline, hjemmeside og et rejsehold, har vi løst et problem, hvor samtlige eksperter, også eksperter, som bestemt ikke har en socialdemokratisk holdning, klart gang på gang siger, at det er en alarmsituation?
Det kan ikke være rigtigt, at man ikke har andet at byde på end en hotline, en hjemmeside og et rejsehold.
Henrik Vestergaard (V), 2003-02-25:
Vi gør jo netop noget.
Vi snakkede lige om »Alt om kost - smag for livet«, vi snakkede om hjemmesider, vi snakker om hotline, vi snakker om rejsehold.
Så der er nogle, der tager fat på det her.
Der kommer en handlingsplan.
Jeg kan forstå, at fru Lone Møller ved, hvad der står i den.
Jeg ved det ikke.
Men et skattestop medfører jo altså også, at forældrene måske har flere penge til at bekymre sig om det her, til en forlænget børnepasningsorlov, til at de får mere tid til at være sammen med deres børn og kunne tage fat om det her.
Lone Møller (S), 2003-02-25:
Jeg mener bestemt ikke, at forslaget bliver bedre af at blive fremsat gang på gang, men jeg mener faktisk, at en ansvarlig regering bliver nødt til at lytte til de signaler, der kommer fra samtlige eksperter i dette land og i udlandet.
Det kan da ikke være rigtigt, at man bare lader, som om man ikke hører det.
Så vil jeg gerne spørge hr. Henrik Vestergaard, om han ikke er klar over, at regeringen har bebudet et skattestop, og at det jo så samtidig indebærer, at de lokale initiativer, som man siger kommunerne skal i gang med, rent faktisk bliver begrænset temmelig meget af, at der føres en politik i dette land, som hindrer alle nye initiativer.
Så vil jeg også gerne spørge hr. Henrik Vestergaard: Hvis det nu viser sig, at den handlingsplan, som man bruger meget tid på at tale om, rent faktisk ikke kommer med nogle helt konkrete initiativer til, hvordan vi helt konkret kan gå ind og gøre noget for at løse det her alvorlige problem, vil hr. Henrik Vestergaard så være med til at kigge måske med lidt andre øjne på det her forslag?
Mig bekendt er der jo ikke mange forslag i den handlingsplan, der kommer snart, men der er mange fine ord.
Henrik Vestergaard (V), 2003-02-25:
Derfor kører vi også en strategi med udgangspunkt i »Alt om kost - smag for livet«, hvor vi stiller viden til rådighed, flytter den rundt, men det er de lokale initiativer, det er brugerne, der har ansvaret for at udmønte den.
Det er trods alt dem, der bedst ved, hvordan det skal være.
Derudover kan jeg jo læse på Ritzau i dag, at regeringen kommer med en handleplan om fedme.
Så selvfølgelig skal vi bekymre os om det her, men vi skal da vælge de rigtige værktøjer.
Med hensyn til at man gentager det tit: Det her forslag bliver genfremsat.
Derfor er det jo ikke sikkert, at det er den rigtige strategi.
Vi tror på det, vi er i gang med.
Carina Christensen (KF), 2003-02-25:
Jeg kan forstå på hr. Christian H. Hansen, at man er meget enig i Dansk Folkeparti.
Så kan jeg forstå, at så må hr. Christian H. Hansen også være enig i, at der er brug for mere vækst i Danmark og brug for flere iværksættere.
Det er i hvert fald det, vi hører fra Dansk Folkeparti, når det handler om erhvervspolitikken.
Derfor undrer det mig bare, hvis man virkelig ikke opfatter noget som helst i det her forslag som administrative byrder og ikke mindst en økonomisk byrde for de små og mellemstore virksomheder, for små, nystartede virksomheder, der vil i gang, for de skal ansætte personale og sende dem på dyre fødevarekurser.
Hr. Christian H. Hansen har lige fortalt os, at de skal selv betale for det.
Opfatter man ikke det som en økonomisk byrde for iværksættere?
Keld Albrechtsen (EL), 2003-02-25:
Jeg synes heller ikke, at det er den rigtige måde at fremstille det på at sige, at hensigten er, at man giver et bevis nærmest med det formål at tage det fra folk igen.
Sigtet må jo være at undgå, at vi kommer i den situation, at vi skal til at tage det fra folk igen.
Det er også derfor, at udformningen af det kursus, som skal finde sted for at få »kørekortet«, er så utrolig vigtig.
Vi er ikke indstillede på, at det skal være, om jeg så må sige, en eksamensordning, det er vi ikke indstillede på.
Det skal være noget, der virker understøttende, og som er med til at give folk, der søger om at få en sådan selvstændig virksomhed inden for fødevareområdet, en mulighed for at fungere på en måde, så de kender til de ting, der skal overholdes.
ind og kigge på, hvordan vi udformer det, så det kommer til at understøtte de mennesker, der gerne vil ind og iværksætte nogle ting, så det ikke kommer til at virke bureaukratisk eller begrænsende og slet ikke diskriminerende naturligvis.