Hans Peter Baadsgaard (S), 1999-02-04:
Indledningsvis vil jeg gerne takke forskningsministeren og undervisningsministeren for redegørelsen om institutionsstrukturen for de videregående uddannelser og om de mulige ændringer af strukturen.
som vi ser det, at ruste de videregående uddannelser til en øget tilgang af studerende og samtidig sikre kvaliteten i uddannelserne. Institutionsstrukturen er karakteriseret ved, at man har mange små uddannelsesinstitutioner og dermed også små undervisningsmiljøer, og det kan betyde tab af kvalitet. Svaret herpå er ikke at nedlægge eller sammenlægge uddannelsesinstitutioner ved en central beslutning herom.
Vi ønsker nemlig at fastholde den geografiske spredning af de videregående uddannelser, og her tænker jeg selvfølgelig først og fremmest på de mellemlange og de korte videregående uddannelser.
Derfor støtter vi også forslaget om at oprette Centre for Videregående Uddannelser, de såkaldte CVU'er, hvor de mellemlange og de korte videregående uddannelser kan samarbejde om de funktioner, de ikke selv kan klare optimalt.
Det drejer sig nok først og fremmest om efteruddannelse af institutionernes grunduddannelser, men det kan f.eks. også være fagudvikling af CVU, altså af institutionernes grunduddannelser, og udvikling og anvendelse af IKT i undervisningen.
Det vil helt afgjort kunne bidrage til et kvalitetsløft at få etableret et sådant samarbejde mellem institutionerne til gavn for både grunduddannelserne og efteruddannelsesvirksomheden.
Disse centre skal også være formidlere af den forskningstilknytning, som redegørelsen omtaler.
Vi tillægger det stor betydning, at der skabes en sådan forskningstilknytning mellem undervisningen på de professionsrettede uddannelser og de relevante forskningsmiljøer på universiteterne.
Det vil helt sikkert kunne bidrage til en højere kvalitet i disse uddannelser, og det vil også kunne være til gavn for nogle forskningsmiljøer at have en sådan tilknytning til miljøerne på de mellemlange og korte videreuddannelsesinstitutioner.
Vi prioriterer altså, i hvert fald for de mellemlange uddannelser, centre baseret på samarbejde mellem beslægtede uddannelser, f.eks. det pædagogiske område eller det social- og sundhedsmæssige område eller det merkantile område eller det tekniske område.
Vi bemærker, at uddannelsesinstitutioner under andre ministerier eller under amterne ikke inddrages eller indgår i redegørelsen.
Jeg håber ikke, at det betyder, at disse institutioner er udelukket fra at deltage i centerdannelse og i det netværkssamarbejde, som vi ser opbygget.
F.eks. bør sygeplejerskeuddannelsen selvfølgelig også kunne være med.
Vi er tilhængere af, at dannelsen af centrene baseres på frivillighed - som der også lægges op til i redegørelsen - når blot de overordnede mål fastholdes og der findes en helhed inden for hvert uddannelsesområde, men der bliver selvfølgelig tale om et forpligtende samarbejde.
Vi forestiller os også en etapevis udbygning af samarbejdet i de centre, vi taler om her.
Vi skal undgå, at centerarbejdet bliver for bureaukratisk.
Vi må nøje overveje, hvordan CVU'erne, altså centrene, kan etableres.
Hvis det kan lade sig gøre at etablere et forpligtende samarbejde mellem en kreds af uddannelsesinstitutioner koordineret i et center, er der jo ingen grund til at etablere nye selvejende institutioner i form af CVU'er, som de jo hedder.
Socialdemokratiet er tilhænger af, at mellemlange videregående uddannelser kan opnå bacheloranerkendelse - ikke alene af hensyn til professionsuddannelsernes anvendelse i udlandet, men også for at styrke disse uddannelser.
Vi må naturligvis nærmere drøfte vilkårene for disse professionsbachelorers adgang til kandidatuddannelserne
, men efter Socialdemokratiets opfattelse bør ingen uddannelse være uden mulighed for at komme videre i uddannelsessystemet, og det skal også gælde for de mellemlange videregående uddannelser. Professionerne har også behov for, at nogle uddanner sig videre, f.eks. for at sikre kvalificerede lærere i professionsuddannelserne.
Også dette taler for indførelse af professionsbachelorer på de mellemlange uddannelser.
Selv om vi i Socialdemokratiet prioriterer centerdannelse af beslægtede uddannelser, vil vi ikke udelukke andre former for centerdannelse.
Her arbejdes der på en reform, en kvalitetsforbedring af uddannelsen, som opfølgning på lovgivningen, der trådte i kraft sidste år.
Her har vi heller ikke nogen færdig strukturløsning, men målet må være at sikre stærke og gode undervisningsmiljøer i disse såkaldte akademier eller korte videregående uddannelsesinstitutioner for at sikre den faglige udvikling, bl.a. også gennem forskningstilknytning.
Vi skal også her sikre en regional dækning af de korte videregående uddannelser.
Der kan vel også her være tale om forskellige løsninger ude over landet.
Men vi tillægger det afgørende betydning, at disse korte videregående uddannelser, KVU'erne, bliver en god mulighed for videreuddannelse for dem, der har taget en erhvervsuddannelse.
Vi tror også, at KVU'er placeret på eller i forbindelse med erhvervsskolerne vil kunne styrke disse skolers uddannelsesmiljø.
Det område, som er længst fremme i drøftelsen af institutionsredegørelsen, er vist lærer- og pædagogområdet, hvor lærer- og pædagogseminarierne, Danmarks Lærerhøjskole og Danmarks Pædagoghøjskole er involveret.
Og grunden til det er formentlig, at partierne bag læreruddannelsesloven har forpligtet sig til at se på lærernes efter- og videreuddannelse.
Når jeg vurderer det, der ligger fremme, synes jeg, der tegner sig gode muligheder for at finde en god model for dette område.
Vi støtter - som tidligere sagt om det mere generelle - oprettelse af centre, hvor pædagog- og lærerseminarier indgår, og vi anlægger følgende vurderinger:
Vi skal fastholde seminariernes regionale tilknytning, altså den geografiske spredning.
Seminarierne skal forblive selvstændige institutioner, som forestår grunduddannelsen og måske også en del af videreuddannelsen og forestår forsøgs- og udviklingsarbejde i skolen samt eventuelt også forskning udlagt fra det, som vi vil kalde Danmarks Pædagogiske Universitet, og som vi går ind for oprettelsen af ved sammenlægning af Danmarks Lærerhøjskole, Danmarks Pædagoghøjskole og Danmarks Pædagogiske Institut.
Endvidere skal DPU, Danmarks Pædagogiske Universitet, have kandidatuddannelser, master- og diplomuddannelser, forskeruddannelser og uddannelser af lærere på f.eks. professionsuddannelserne, blot for at nævne nogle opgaver, som vi mener denne institution skal have tillagt.
Centrene bør koordinere og organisere samarbejdet mellem seminarierne om relevante opgaver - jf. det, jeg tidligere sagde om CVU-erne - herunder selvfølgelig folkeskolelærernes og pædagogernes efter- og videreuddannelse og desuden forskningstilknytning til og forskningssamarbejde med Danmarks Pædagogiske Universitet.
Det er afgørende, at efteruddannelse knyttes til grunduddannelsen for at styrke miljøerne til gavn for både grunduddannelse og efteruddannelse.
Og den føromtalte forskningstilknytning vil ligeledes kunne styrke hele studiemiljøet på seminarierne. Det må drøftes nærmere, hvorledes CVU-erne, disse centre, skal organiseres.
Der er jo ingen grund til at opbygge nye institutioner, hvis centrenes opgaver kan klares i et forpligtende samarbejde mellem pædagog- og lærerseminarierne og i nær tilknytning til Danmarks Pædagogiske Universitet og andre relevante forskningsenheder. Jeg mener, at vi vil kunne kvalitetsudvikle vore MVU-ere, vores mellemlange videregående uddannelser, og de korte uddannelser, hvis vi forstår at udnytte de muligheder, som redegørelsen beskriver.
Vi håber, at processen går videre i et frugtbart samarbejde eller rettere sagt i en frugtbar dialog med aktørerne og mellem aktørerne på området.
Men det er nødvendigt, at processen holdes på sporet, hvis den skal give de gevinster, som vi forestiller os, og det vil vi opfordre ministeren til at stille sig i spidsen for.