Arne Toft (S), 2005-05-10:
Det er let at forvrænge det, der bliver sagt.
Det, der blev sagt, var netop om de boligejere, som sparer et tocifret eller trecifret antal tusind kroner om året.
Det synes jeg er urimeligt, og det synes vi i Socialdemokratiet er urimeligt.
Og det er det, skattestoppet står for.
Men jeg vil gerne spørge: Synes ministeren ikke, at det er mistillid til kommunerne, at man gennemfører et skattestop uden om KL?
Så vil jeg spørge ministeren om en anden ting: Får kommunerne lov til at udskrive skat i 2007, som ministeren sagde på KL's delegeretmøde i Aalborg?
Der er øjensynlig nogle, der går og sparer noget, de ikke skulle spare.
Det giver jo kun mening, hvis man synes, at folk skal betale noget mere.
I min optik er der jo ikke nogen, der sparer noget.
Det er der ikke.
Vi har lagt et loft over, hvordan boligskatterne kan stige, og hvis man synes, at det er udtryk for at spare, og synes, at det er urimeligt, må det altså dække over, at man har andre planer.
Det kan kun aflæses som én ting, nemlig at havde man magt, som man har agt, så ville boligejerne i den grad blive mødt med en skattebon.
Det er rart at få bragt på plads, og jeg er da meget, meget ked af det.
Eller måske er jeg i virkeligheden ikke ked af det, jeg ved det ikke rig tig, men man kan i hvert fald blive lidt ærgerlig over, at de der 3 dage, hvor det ellers næsten så ud, som om Socialdemokratiet var på vej til at finde noget fornuft i skattepolitikken, ikke viste sig at være i overensstemmelse med sandheden.
Jeg synes så, det er rart, at vi fik det sat på plads.
Må jeg sige om 2007, at jeg ikke på Kommunernes Landsforenings delegeretmøde har afgivet noget løfte vedrørende 2007.
Jeg vil meget klart sige, at vi nu er i et vadested mellem to systemer.
2006 er et særligt år med en særlig problemstilling.
2007 vil være det første år, hvor de nye kommuner skal harmonisere skatten, og det ville være meget, meget uklogt af mig at stå og afgive et højtideligt løfte om, at regeringen ikke vil interessere sig for, hvordan det skal ske.
Nu tog ministeren skattestoppet op igen, og så bliver jeg nødt til af hensyn til de borgerlige ordførere og ministeren at henvise til Berlingske Tidende – det er i øvrigt det samme, der står i Politiken: S opgiver kampen mod skattestoppet.
Så kunne man godt have gået ned og læst, hvad S står inde for.
Der står her udtalt af fru Lotte Bundsgaard: Vi er imod skattestoppet.
Vi synes ikke, at skattestoppet er en særlig intelligent måde at føre skattepolitik på, men vi har det som Dansk Folkeparti, der vil ændre på skattestoppet, men alligevel søger indflydelse.
Hvis vi skal have indflydelse på finansloven, så nytter det ikke at stille ultimative krav.
Nej, det kan det ikke, for vi synes ikke, at skattestoppet er en intelligent måde at føre politik på, siger hun.
Kan ministeren bekræfte, at Socialdemokratiet aldrig nogen sinde har udtalt, at de går ind for skattestoppet?
Det bør der være folk der er nærmere til, end jeg er.
Og jeg må da indrømme, at jeg på det sidste selv kan blive i tvivl, så jeg tror, at det ville være meget uklogt at bede mig om at være overdommer i den sag.
Men jeg er da sådan set glad for, at hr. Arne Toft sætter de her ting på plads, for jeg tror bestemt, at der er en og anden avislæser, som har fået det indtryk, at Socialdemokratiet havde opgivet ideen om, at skatterne bare skulle stige igen.
Det er da fint så klart at få det dementeret.
Det er altså ikke situationen.
Jeg noterede mig også, at hr. Arne Toft i sit indlæg specielt drog boligejerne frem som nogle, der helt utilsigtet fik en gevinst af regeringens skattestop.
Det er da fin forbrugeroplysning til danskerne nu at få sat på plads, at hvis nogle boligejere har fået det indtryk, at de kunne sove roligt om natten, selv med udsigt til at der eventuelt på et tidspunkt skulle komme en ny socialdemokratisk regering, så skal de altså ikke gøre det.
Så skal de vågne op til kamp.
For det kan godt være, at man på overfladen har opgivet kampen i overskriften, men der er åbenbart endnu noget undergrundshær over Socialdemokratiet.
I det stille mener man, hvad man har ment hele tiden.
Det synes jeg er rart at få frem.