runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jan Petersen (S), 1998-06-24:
Statsministeren sagde efter min hukommelse i sin replik: Det har været en god debat, men der var også en undtagelse.
Det er åbenbart sådan, at det eneste snavs, der kan puttes ind i debatten om rigsfællesskabets fremtid, skal komme fra medlemmer af Venstres folketingsgruppe.
Alle andre har formået stort set at forholde sig ordentligt også sprogligt til fremtiden, men Venstre kan ikke lade være med ved enhver given lejlighed at benytte sig af det sædvanlige trick, at alt skal gøres til et personspørgsmål.
Det rejser ét stort spørgsmål.
Nu kan jeg stille det igen, og jeg vil stille det i morgen også, og der er endda to lejligheder til det i morgen formodentlig
: Hvilken drejebog havde Venstre forestillet sig, at der skulle have været lavet i stedet for efter det færøske lagtingsvalg, hvem skulle have forhandlet hvornår, hvilken alternativ tidsplan har man, og havde man forestillet sig et andet resultat?
Det er uanstændig snak, og det er faktisk lidt uanstændigt også over for vore fæller i rigsfællesskabet på Færøerne og Grønland, at den her indenrigspolitiske strid skal rides så voldsomt.
Knud Erik Kirkegaard (KF), 1998-06-24:
Det er helt ubestrideligt, at Nyrupregeringens klodsede håndtering af den færøske bankkrise i foråret 1993 har belastet forholdet mellem Danmark og Færøerne endda helt til bristepunktet.
Det var den kritiske bemærkning, jeg kom med i mit indlæg for nogle timer siden, og som statsministeren åbenbart blev en lille smule fortørnet over og stod lidt uforstående over for, og som han åbenbart også misforstod, idet han troede, at det, jeg havde kritiseret, var undersøgelsesformen efterfølgende.
Den havde jeg overhovedet ingen bemærkninger til.
Regeringens ministre satte sig ikke ind i aftalens konsekvenser.
Regeringens ministre læste ikke de notater, de fik udleveret fra deres embedsmænd.
De stillede ikke selv de mest elementære spørgsmål til embedsmændene, som sad inde med den fornødne viden, og de sikrede sig ikke Nationalbankens opbakning.
Hermed mener jeg, at jeg har tydeliggjort den lille bitte kritiske bemærkning, som jeg tillod mig at komme med i mit første indlæg, og jeg beklager egentlig, at jeg skal bruge så megen tid på at forklare det over for statsministeren.
Hans-Pavia Rosing (S), 1998-06-24:
Det, vi er i gang med, er en forespørgsel til statsministeren om situationen i rigsfællesskabet.
Det er jo meget bredt formuleret, og man kan jo på den baggrund - og det er Dansk Folkeparti, jeg taler om - komme herop og tale om alt.
Sådan kan vi ikke arbejde.
Det er spild af medlemmernes tid, og det er spild af statsministerens tid, dyrebare tid, går jeg ud
Hr. Peter Skaarup var inde på de presseskriverier, der
har været omkring et møde mellem undertegnede, fru Ellen Kristensen og hr. Mogens Lykketoft, finansministeren
Jeg har sagt det, jeg ved ikke, om det er blevet refereret, det mener jeg, men det var mig, der tog initiativet til bedste for Grønland.
Vi har også været ude i valgkamp i marts måned.
Fru Ellen Kristensen og jeg talte om, at det var nødvendigt at få sat noget i gang omkring renoveringerne i Grønland.
Det har jeg talt lidt om tidligere.
Det bliver udlagt som fru Ellen Kristensens mærkesag, men det har været vores mærkesag i de sidste 15 år.
Der er ikke rigtig sket noget, men nu sker der måske noget - forhåbentlig.
Så jeg vil godt lige slutte mit indlæg af med at sige -
bare for opklaringens skyld -
at det var mig, der tog initiativet til en snak med finansministeren og fru Ellen Kristensen.
Ebbe Kalnæs (CD), 1998-06-24:
Jeg vil gerne gentage, at den nænsomhed, jeg talte om før, over for den her slags sager, mener jeg stadig væk, at vi skal have.
Jeg mener, at ikke mindst Venstre og fru Ulla Tørnæs i den her sag bliver ved på en måde, som er uklædelig. Den her sag blev brugt i et indenrigspolitisk spil i optakten i en periode op til et valg.
Den blev brugt på den måde, sådan oplever jeg det, og jeg synes ikke, at det er rimeligt. Derudover vil jeg også gerne bekræfte over for hr. Hans-Pavia Rosing - jeg ved, at det også gælder på Færøerne - at det at drive erhverv de steder er ganske vanskeligt.
Jeg har prøvet at være med til det.
Og det er meget sårbart.
Det er ikke en storebrorholdning, når vi er nogle, der siger: Pas nu på i forhold til en selvstændighed.
Det er korrekt, at man skal være selvstændig som menneske, at der skal være respekt imellem mennesker, det er korrekt, men det er faktisk en omsorg, når man taler om et forbindelsesled, som giver et vist sikkerhedsnet.
Det er ikke et sikkerhedsnet, der skal afleveres nedladende eller sådan noget, men det er faktisk nødvendigt med et sikkerhedsnet, når man lever de steder under de vilkår med så få muligheder, som der er.
Der har været perioder i den tid, hvor jeg har været i Grønland, hvor helt op til 80 pct. af hele grundlaget var sådan en lille rød reje, og det gør det altså ganske vanskeligt at leve, og derfor vil jeg bare anbefale nænsomhed. Jeg vil i øvrigt også sige tak for debatten i dag, for jeg synes, at den gennemgående har været god.
Jeg vil gerne sige til hr. Skaarup, at det er udmærket at rejse debatten, men det at sætte noget i gang herfra kunne i den nuværende situation opleves, som om der var nogen i Danmark, der ønskede at forcere den her sag.
Det kunne opleves sådan.
Det ville jeg synes var meget ulykkeligt.
Peter Skaarup (DF), 1998-06-24:
Jeg vil da gerne svare hr. Ebbe Kalnæs.
Det er ikke vores ønske at forcere denne her sag, men vi vil godt have at vide, hvor vi står med hensyn til de beslutninger, der åbenbart er på vej på Færøerne, og vi ønsker altså, at når Danmark giver så mange millioner kroner i tilskud både til Færøerne og Grønland, er det også rimeligt, at danske borgere, danske politikere, har et udgangspunkt for at vide, hvad der kommer til at ske, hvis man laver en folkeafstemning på Færøerne omkring det her.
Derfor ønsker vi stadig væk, at man laver en hvidbog, og vi håber, at der er nogen, der vil gå i gang med det, om ikke andet uafhængigt, indtil man kan få det frem fra regeringens side.
Jeg kunne godt lige tænke mig at spørge hr. Hans-Pavia Rosing i forbindelse med det indlæg, han var oppe med for lidt siden, om, hvorfor det egentlig var finansministeren, som der blev taget initiativ til at mødes med.
Hvorfor var det ikke statsministeren, som jo er ressortminister for hele det her område?
Jeg kan forstå på fru Ellen Kristensen, at det under de forhandlinger, der har været mellem fru Ellen Kristensen og regeringen har været fremme, at det var meget vigtigt, at man stemte for pinsepakken, og derfor kunne jeg godt tænke mig at spørge fru Ellen Kristensen, om det er hendes indtryk, at det samme har været tilfældet i forholdet til de færøske politikere, for hvem det jo også lige pludselig var vigtigt, at pinsepakken kom igennem, altså om der har været nogen sammenhæng mellem de forhandlinger, som fru Ellen Kristensen har været inde i, og de færøske forhandlinger.
Jeg kunne også godt tænke mig at spørge, om fru Ellen Kristensen er enig i de udtalelser, som Jonathan Motzfeldt er kommet med i bl.a. Berlingske Tidende i dag, hvor han siger, at Folketinget skal lade være med at blande sig i interne grønlandske forhold, og at fru Ellen Kristensens aktiviter har været medvirkende til, at man ikke kunne lave en bestemt fond.
Fru Ellen Kristensens indsats har åbenbart været hindrende for, at man kunne opnå en aftale omkring de ting.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge fru Ellen Kristensen, om hun er enig i de synspunkter, Jonathan Motzfeldt kommer med der.
Ulla Tørnæs (V), 1998-06-24:
Jeg vil blot lige for en ordens skyld understrege over for hr. Ebbe Kalnæs, at Venstre bestemt tillægger rigsfællesskabet stor betydning.
Jeg brugte faktisk stort set hele første runde til netop at beskrive den betydning, som Venstre tillægger rigsfællesskabet.
Men jeg synes så, at jeg er nødt til at nævne, at lige præcis regeringens tackling af Færøbanksagen er en væsentlig årsag til, at vi har den her diskussion i dag med udgangspunkt i det forslag, som Dansk Folkeparti har stillet, nemlig debatten på Færøerne, som jeg er hundrede procent sikker på er forårsaget af den behandling, som den danske regering har givet Færøerne.
Det var den kobling, jeg forsøgte at gøre, men hr. Ebbe Kalnæs må endelig ikke være i tvivl om, at Venstre ønsker at værne om rigsfællesskabet, og jeg er meget ked af, hvis det ikke kom tydeligt til udtryk i den første runde i den første del af min ordførertale.
Ellen Kristensen (V), 1998-06-24:
Først vil jeg sige til hr. Hans-Pavia Rosing, at jeg er glad for, at det kom frem, at det var på hans initiativ, for jeg har faktisk aldrig rigtig fået afklaret, hvis initiativ det egentlig var: om det var landsstyrets, om det var finansministerens, om det var hr. Hans-Pavia Rosings, eller om det var en andens.
Det er jeg meget glad for at høre.
Så en bemærkning til hr. Jan Petersens bemærkning til fru Ulla Tørnæs.
Gør sandheden virkelig så ondt, at hr. Jan Petersen absolut skal prøve på at give alle mundkurv på, som ikke er af samme mening, som han er? Jeg håber så sandelig heller ikke, at der kommer til at gå 15 år, før vi opnår det renoveringstilskud til Grønland, som Hans-Pavia har arbejdet for, eller som Siumut i samarbejde med Socialdemokratiet har arbejdet for i 15 år.
Jan Petersen (S), 1998-06-24:
Fru Ellen Kristensen synes ikke, at jeg udtalte mig pænt om Venstre.
Når jeg blev lidt voldsom, skyldes det, at jeg generelt lider af irritation over repræsentanter for Venstre, som bruger hovedparten af den profil, de lægger, til at pudse bakspejlet, og at man kun husker at pudse det bakspejl, der får øje på de sidste 5 år, og fuldstændig fravælger at kigge i det andet bakspejl, der går flere år tilbage.
Det bakspejl bruger man ikke i partiet Venstre, og derfor kan man ikke se og vil ikke se, hvilket medansvar man har - som det bl.a. lige er blevet nævnt - for, hvad der er sket på Færøerne, og også et medansvar for den konstruktion, der blev lavet allerede før 1993 for, hvordan man skulle håndtere de her sager.
Se, det er jo emner, som fandt deres drøftelse i Folketinget under en forespørgselsdebat tidligere på året, som endte i en vedtagelse - det er muligt, man var uenig - som nu er endt i en aftale, hvor vedtagelsen er opfyldt, og så ender vi så her i dag med en forespørgsel om rigsfællesskabets fremtid.
Alligevel kan man ikke lade være med at være det eneste parti, der lægger vægt på, at der skal snavs i, at der skal være personangreb som ledsager for at give den et tilpas tryk.
Jeg synes ikke, at det er værdigt over for en i øvrigt værdig debat for de flestes vedkommende.
Ulla Tørnæs (V), 1998-06-24:
For at blive i hr. Jan Petersens ordvalg, så er det ikke nødvendigt for mig at pudse noget som helst bakspejl for at se tilbage, for det handler faktisk om 2 uger; det handler om den 10. juni 1998, hvor regeringen indgik en aftale med Færøerne. Og det er lige præcis den sammenkædning af danske indenrigspolitiske forhold og så det, at man har indgået en aftale med Færøerne på et - synes jeg - tidspunkt, der gør, at regeringen bringer sig selv i en særdeles uheldig situation, som betyder, at regeringen nødvendigvis må blive bebrejdet, at den kommer til at sammenkæde tingene på en uhensigtsmæssig måde.
Jeg behøver ikke at pudse bakspejlet for at kigge hverken 5, 10 eller 15 år tilbage.
Det er slet ikke nødvendigt.
Hans-Pavia Rosing (S), 1998-06-24:
Jeg mener, det er vigtigt her på falderebet også at gøre opmærksom på, at vi har vore egne partier i Grønland.
Jeg bliver i den danske presse udråbt som socialdemokrat.
Jeg vil hellere kalde mig selv en demokratisk socialist.
Jeg er ikke medlem af Socialdemokratiet.
Jeg er siumut'er, medlem af Siumut, et grønlandsk parti.
Jeg arbejder sammen med Socialdemokratiet, jeg arbejder fint sammen med dem, og vi taler sammen, ligesom man formentlig gør i andre partier i grupperne.
Jeg håber da, at man i Venstre, CD, Kristeligt Folkepart og Dansk Folkeparti taler sammen.
Så det er bare til en opklaring, og jeg bruger det mange gange her i huset og ude omkring i landet: Jeg er ikke socialdemokrat i den forstand, i dansk forstand.
Jeg er
siumut'er.
Og man må respektere, at vi har vore egne partier, vore egne mål baseret på nogle demokratiske principper.
Peter Skaarup (DF), 1998-06-24:
Jamen det er helt rigtigt, at debatten nærmer sig sin afslutning, men jeg synes faktisk, at hr. Jan Petersen bragte en ny facet ind i debatten her mod slutningen, nemlig det hårde angreb, som blev rettet på Venstre, som jeg synes var fuldstændig ubegrundet, det hårde angreb, der også blev rettet mod de øvrige nordatlantiske mandater, som faktisk heroppe lægger en ny stil i forhold til, hvad vi kender fra andre parlamentarikere her i Folketinget.
Man fortæller stille og roligt, hvad man mener - i stedet for den dér betonholdning, hvor alt bliver trukket ned over hovedet på partimedlemmerne, bl.a. i Socialdemokratiet.
Jeg synes faktisk, at den debat, vi har haft, specielt mod slutningen har været relativt positiv.
Vi har fået nogle fornuftige meldinger, og vi har fået nogle rimelig nye ting at vide - i hvert fald for mig som ny parlamentariker - om det, der sker på Færøerne og i Grønland.
Det er altså ikke rimeligt, og jeg synes faktisk, Socialdemokratiet skulle holde inde med de hårde angreb og tillade den frugtbare debat, vi har haft i dag.
Jan Petersen (S), 1998-06-24:
Fru Ulla Tørnæs mener, at jeg ikke behøver at kigge så langt tilbage i bakspejlet.
Den 10. juni er den vigtigste dato, siger hun, for det er tidspunktet for sammenkædningen.
Hvilken sammenkædning?
Inden det er muligt at diskutere reelt, er vi nødt til at vide, hvilken alternativ drejebog partiet Venstre havde.
Vi går ud fra den dato, da der eksisterede et færøsk landsstyre, man kunne forhandle med.
Hvilket alternativ forestillede Venstre sig?
Det forslag til vedtagelse, Folketinget vedtog i januar, havde en eventuel V-ledet regering også været forpligtet af, eller tager jeg fejl heri?
Pia Larsen (V), 1998-06-24:
Jeg er enig med hr. Peter Skaarups bemærkninger før om hr. Jan Petersens retorik, og jeg vil gerne høre, om hr. Peter Skaarup er enig med mig i, at et angreb altid er det bedste forsvar.
Peter Skaarup (DF), 1998-06-24:
Det bliver jeg jo næsten nødt til at svare på, og det er helt sikkert, at et angreb er det bedste forsvar.
Afslutningsvis vil jeg også sige, at det klare indtryk, man får, når man hører de færøske og grønlandske folketingsmedlemmers taler heroppefra, er, at det har været det store mål for regeringen gennem den sidste måneds tid at være helt sikker på, at den ikke nødvendigvis skulle have alle de borgerlige partier med i flertallet for at få pinsepakken igennem.
Den har i stedet brugt de nordatlantiske mandater.
Man kan så diskutere, om andre regeringer ville have gjort det samme.
Jeg synes i hvert fald ikke, det har været rimeligt, og jeg synes ikke, det har været en rimelig udvikling, vi har set.
Men det ændrer ikke ved, at det har været en fornuftig debat om den hvidbog, vi stadig ønsker i Dansk Folkeparti, og vi synes fortsat, man fra regeringens side skal overveje hurtigst muligt at komme med nogle klare meldinger på området.
Hans-Pavia Rosing (S), 1998-06-24:
Jeg er enig med forespørgeren, hr. Peter Skaarup, i, at det har været en god debat, og at det har været godt lige at vende spørgsmålet; men jeg skal ikke konkludere noget, for det er svært at konkludere.
Det gør vi hver især i vore egne hoveder i de forskellige partigrupper, men det er svært, fordi vi er midt i en fremadrettet udvikling, hvor de oprindelige folk - også på globalt plan, selv om jeg lige nu naturligvis taler om Grønland - er inde i en udvikling, hvor de prøver at opnå en eller anden form for selvstyre eller selvstændighed.
Vi vil ikke have, at nogen fortæller os, hvad vi skal gøre.
Vi ved godt, hvad vi vil gøre ud fra de præmisser og de omstændigheder, vi lever under, og det er vel dybest set det, der drejer sig om, ikke kun på Færøerne og ikke kun i Grønland, men overalt hvor de oprindelige folk bor - indianere i Sydamerika, Nordamerika og Mellemamerika og samerne i det nordlige Skandinavien.
Hele verden rundt sidder der nogle mennesker, som er i en situation, der er vanskeligere end vores, så selvfølgelig er det en vigtig diskussion, men på en eller anden måde er vores problem lidt af et luksusproblem, som nogle talere også har fremhævet.
Ebbe Kalnæs (CD), 1998-06-24:
Jeg vil gerne straks sige, at jeg ikke har nogen fornemmelse
af, at Venstre ikke værner om rigsfællesskabet, men jeg vil også gerne sige, at man kan godt værne om rigsfællesskabet, men alligevel benytte enhver lejlighed til at drive indenrigspolitik på en sag, som er uheldig.
Jeg var beskæmmet - ikke politisk eller noget andet - da jeg oplevede Venstres tidligere leder, hr. Uffe Ellemann-Jensen, starte en debat om en rigsretssag på det grundlag, som han gjorde.
Jeg var beskæmmet.
Elisabeth Arnold (RV), 1998-06-24:
Hr. Peter Brixtofte er stadig væk ikke kommet med nogen konkrete beskrivelser af, hvor det er, han vil spare på de offentlige udgifter.
Det er der flere andre end mig, der har været oppe og taget korte bemærkninger til.
Vi deltager gerne også på kommunalt plan og på amtsligt plan i udlicitering af opgaver, og vi har intet imod udlicitering, hvis blot de, der stiller opgaverne, får kvalitet for pengene.
Og jeg vil gerne spørge hr. Peter Brixtofte: Er der noget som helst i dette udspil, som vi behandler i dag, der forhindrer kommunerne i at udlicitere?
Nej, det er der ikke.
Er der noget som helst, der forhindrer den offentlige sektor i at rationalisere, i at lave tingene mere effektivt?
Nej, det er der ikke.
Der er intet, der forhindrer dette.
Derfor kan det sagtens lade sig gøre at have offentlige besparelser, samtidig med at man har en fornuftig skattepolitik, og det er det, der er på tale her.
Peter Brixtofte (V), 1998-06-24:
Det er jo sådan set rart, at vi en gang imellem har en principiel diskussion.
Så kan vi være enige eller uenige om, hvordan socialismen forstås, men der er ikke nogen tvivl for Venstre om, at for os er det socialismen, når den er fjendtlig over for privat opsparing, erhvervslivet, folk, der ejer noget, folk, der investerer.
Det er der ikke nogen tvivl om.
Vi arbejder for det modsatte.
Vi ønsker mere privat opsparing.
Vi ønsker, at folk ejer deres egne boliger og selv gør noget ved tingene.
Vi ønsker, at det kan betale sig at arbejde og tjene penge.
Vi ønsker, at det kan betale sig at investere i erhvervslivet.
Det er, hvad vi står for.
Der er det, at vi er uenige, og det er da en ærlig sag.
Så er det jo også i orden, at vi stemmer forskelligt, og det er ikke nogen overraskelse for mig, at hr. Frank Aaen og SF og Socialdemokratiet ligger på den linje.
Det er jo endda sådan, at Det Radikale Venstre er meget utilfredse med nogle af vores sparepunkter, f.eks. at vi vil spare på ulandsbistanden - det er adskillige milliarder.
Sådan er der andre punkter, man er utilfreds med.
Man skal ikke sige, at vi ikke er kommet med finansiering, for det er vi.
Man kan sige, at man ikke er enig med den finansiering, vi er kommet med - det er en anden sag - men man skal ikke komme og sige, at vi ikke har en finanseringsplan som alternativ til skatteforhøjelser.
Så henviser hr. Jens Peter Vernersen til KL-aftalen med hensyn til udlicitering.
Der står faktisk i KL-aftalen, at man opfordrer til, at der gennemføres udlicitering.
Det, der er grundlæggende vigtigt at erkende for Folketinget, er, at man godt kan få en bedre offentlig service for de samme penge, eller at man kan få en bedre offentlig service for færre penge, hvis man øger effektiviteten i den offentlige sektor.
Det er faktisk det, Max Bæhring sagde så flot onsdag den
3. juni, 3. sektion side 8 i Berlingske Tidende, hvor han siger: »Men det er forkert af regeringen at øge skattetrykket på mellemindkomsterne. I stedet bør det offentlige udvise samme effektivitet, som konkurrenceerhvervene er nødt til«. Hvor er det dog godt sagt, og det er det, vi skal bruge kræfterne på.
Vi skal rationalisere den offentlige sektor, så vi kan løse alle serviceopgaverne for færre penge.
Elisabeth Arnold (RV), 1998-06-24:
Hr. Flemming Hansen indledte sin tale med endnu en gang at fremhæve det selvvalgte martyrium, som V og K har pålagt sig her i disse forhandlinger: Der er ingen, der vil lege med dem, der er ingen, der vil forhandle med dem, og de har ikke fået noget at vide, og andre har fået noget at vide før dem.
Det er ikke til at holde ud at høre på.
Venstre og De Konservative fik budet.
Venstre og De Konservative ville ikke være med.
Vi har vidst, og alle har vidst igennem lang tid, at den skattereform, der er i gang i øjeblikket, udløber med udgangen af dette år.
Vismændene har anbefalet et let tryk på bremsen gennem længere tid.
Forarbejderne til den skattejustering, der er foretaget nu, har været omtalt intensivt i pressen igennem længere tid.
Men virkningen skal selvfølgelig være der, og den virkning med trykket på bremsen ønskede De Konservative ikke at være med til.
Skulle vi nu sige nej til at gennemføre vores egen skattepolitik, blot fordi de, der leverede stemmer hertil, havde en gal farve rent politisk set?
Nej, vi går ikke ind for diskrimination i Det Radikale Venstre.
Vi gennemfører vores politik med dem, der vil lægge stemmer til.
Jens Peter Vernersen (S), 1998-06-24:
Det kan ikke længere betale sig at spare op i pensioner - nu hørte vi det igen - specielt i kapitalpensioner.
De får en reduktion i statstilskuddet fra 58 pct. til 44 pct.
Det kan vel ikke være rigtigt, at det kun kan betale sig at lægge fra til sin pension, hvis det er med så betydelige statssubsidier.
Er det ikke mere rimeligt, at man laver en ordning, der rammer nogenlunde ens, så det ikke bliver Kvindeligt Arbejderforbunds medlemmer, kassedamerne osv., der kommer til at betale for, at de mest velstillede får store pensionsformuer?
Det synes jeg, men jeg forstår på hr. Flemming Hansens indlæg, at det synes han bestemt ikke.
Det er jo det, det rent faktisk drejer sig om.
Og lad mig så sige om de henvendelser, der har været fra PFA Pension: Dem betragter jeg, og det tror jeg egentlig også, hr. Flemming Hansen gør, som et partsindlæg, hvor de selvfølgelig varetager deres interesser.
Der bliver jo ikke sagt meget om, at de også får en fordel af nu at kunne investere 50 pct. i aktier imod 40 pct. tidligere.
Det bliver heller ikke tilkendegivet, at det også ville være en fordel for pensionskasserne, hvis selskabsskatten kom ned på 26 pct.
Det var Det Konservative Folkeparti jo rent faktisk imod, idet de ikke ville være med til forliget.
Jacob Buksti (S), 1998-06-24:
Jeg kan forstå på denne debat med både hr. Flemming Hansen og tidligere med Venstres ordfører, at det, der er galt, er, at fjendebillederne bryder sammen.
Når gammelkommunisterne stiger ned fra barrikaderne, så er det med at få dem derop igen, for ellers passer det ikke. Det er den skinbarlige socialisme.
Det er den største venstredrejning i dansk politik i nyere tid, sagde hr. Flemming Hansen.
For hvad med realrenteafgiftens indførelse?
Hvad med kartoffelkuren?
Hvad med skattereformen fra 1986, som gik ud over husejerne?
Ja, jeg spørger bare. Men det, som egentlig bragte mig op, var hr. Flemming Hansens omsorg for pensionsopsparerne.
Jeg vil bare høre hr. Flemming Hansen, om hr. professor Michael Møller fra Handelshøjskolen i København, som vel er en, som kender til det her, også hører til den dér gammelkommunistiske brigade
når det er sådan, at han til Radioavisen i søndags udtaler: Det er stadig væk en bedre forretning at spare op til sin alderdom gennem en pensionskasse end det er at spare op privat.
Og videre siger han: Jeg anser det grundlæggende for at være en sund og fornuftig ting, at man gør kapitalpensioner mindre gunstige.
For vi har haft en lang periode, hvor vi så det, man kan kalde Ebberød Bank. Det var så gunstigt at spare op i en kapitalpensionsordning, at der var folk, der gik ind og lånte penge i banken til 12 pct., satte dem ind i banken til 6 pct., og ikke desto mindre var det en vældig god forretning, simpelt hen på grund af de bizarre skatteregler, man havde
Denne tåbelighed er nu blevet fjernet, og det er selvfølgelig trist for bankerne, der får noget mindre at lave, men samfundsøkonomisk er det en fremragende ting.