Bent Bøgsted (DF), 2003-12-17:
Det spørgsmål, som SF rejser her i forespørgslen, ser jeg egentlig som meget naturligt.
Det er altid vigtigt, at der sker en fornuftig form for aktivering af de ledige, for vi har gennem mange år set på, at de ledige blev puttet ind i en ikke særlig gennemtænkt aktivering.
Det resulterede også i en indholdsløs og meningsløs aktivering, hvor de enkelte følte, at de blev misbrugt og udnyttet, men der var en fordel ved det, for de talte ikke med i ledighedsstatistikken, i hvert fald ikke alle sammen.
Jeg har egentlig kritiseret flere gange, at den måde er lidt uheldig, men lad det nu være.
Det var der et stort flertal der ønskede at ændre, og derfor blev der i forliget »Flere i arbejde« vedtaget en forenklet og mere overskuelig model for aktivering.
Det betød et enstrenget arbejdsmarkedssystem, og det indeholder tre redskaber.
Det er vejledning og opkvalificering, hvor indholdet ganske enkelt går på en opkvalificering til arbejdsmarkedet.
Det andet er redskaber, virksomhedspraktik og arbejdspladsintroduktion.
Og det tredje er løntilskud.
Sammenlagt skal det være med til at bringe de ledige i kontakt med arbejdsmarkedet, når det ellers bliver brugt, som det skal.
Man kan så spørge, om kommunerne også bruger midlerne, som det er hensigten.
Det kan f.eks. være på et ældrecenter, som jeg har kendskab til, hvor der er en normering på 10 ansatte.
Det er for så vidt godt nok, bortset fra at de manglede arbejdskraften, og så er der det her med, at der skal nogle ud i aktivering, og så er det smart lige at få to kontanthjælpsmodtagere ind til at udfylde de pladser, og de får at vide, at det er et spørgsmål om, at de skal i jobtræning, og at de skal have noget opkvalificering til arbejdsmarkedet.
Men de andre ansatte forventer, at det er fuldtidsansatte, der kommer.
Det er efter min mening
et eksempel på misbrug.
Derfor kan det mistolkes.
Det er jo ikke meningen, at de aktiverede skal besætte normerede stillinger, og så er det bedre, at ældrecenteret ansatte to, der var på kontanthjælp.
Det har jeg så fået at vide faktisk sker mange steder rundtomkring i landet.
Det her er ikke et enestående eksempel.
Jeg synes heller ikke, at det er særlig smart at sende de ældre ud i aktivering, der ikke fører til noget, f.eks. en 59-årig, der går på efterløn som 60-årig, og som sendes ud i aktivering.
Det ville Dansk Folkeparti gerne have været fri for i forbindelse med forliget »Flere i arbejde«, men det kunne vi ikke få igennem.
Det var lidt uheldigt efter min opfattelse, for det er ikke nogen aktivering, der fører til noget.
I forbindelse med forliget kommer andre aktører på banen for at skaffe folk i arbejde.
Her kan vi kort konstatere, at der har været uheldige elementer imellem udbyderne.
De skal selvfølgelig sorteres fra, da det er uacceptabelt.
Det er også det, ministeren har været inde på.
Det er de her sager med, at de går rundt med bind ude i skoven.
Det er simpelt hen ikke noget, der fører til noget som helst, og for min skyld kunne de her aktører godt få at vide, at de kunne pakke sammen og finde noget andet at beskæftige sig med.
Men så kom de selvfølgelig ind i arbejdsløshedskøen.
Nu er det næsten 1 år siden, at »Flere i arbejde« blev færdig.
Men det er også nødvendigt, at vi giver »Flere i arbejde« den tid, der skal til, for at vi kan se en virkning af tiltagene i forliget.
Jeg tror ikke, det er helt normalt, at man allerede efter et halvt år skal gennemgå sådan et forlig og allerede dér evaluere.