Jørn Jespersen (SF), 2003-01-22:
En rimelig stor procentdel af de fødevarer, der bliver underkastet prøver, viser sig at overskride grænseværdierne, og en meget stor del af de fødevarer, som overholder grænseværdierne, har stadig væk et betragtelig højt indhold af pesticider. Vi er ikke tilfredse med, at fødevarer overholder grænseværdierne, hvis det er muligt at producere dem, sådan at pesticiderne ikke forekommer som restprodukter i fødevarerne.
Der er jo i størrelsesordenen, afhængigt af hvad det er for nogle undersøgelser, man kigger på, 40-50 pct. af frugt og grønt, som slet ikke har rester af sprøjtemidler.
Det er ikke de økologiske, jeg taler om, for de har det
I øvrigt er det jo værd at bemærke, at i den sammenhæng ligger danske produkter meget pænt.
Det vil altså sige, at det også i konventionelt landbrug er muligt at producere fødevarer uden restindhold af sprøjtemidler.
Hvorfor så ikke stille det som krav, at sådan skal det være, når det nu kan lade sig gøre?
Hvorfor have disse grænseværdier, som er fastsat ud fra målinger på dyr, for, hvad vi tror, vi kan tåle i det lange løb?
Det er da en lidt pervers tankegang at fastsætte grænseværdier ud fra, hvad nogle videnskabsfolk har regnet sig frem til og forsøgt sig frem til, at vi godt kan tåle.
I den sammenhæng er jeg da lidt enig med hr. Jørn Dohrmann fra Dansk Folkeparti i, at man aldrig skal bruge eksperters udsagn ukritisk. Man skal lytte til eksperter, man skal vurdere deres argumenter, og så skal man træffe en politisk afgørelse. Vi er meget kritiske over for, at de eksperter, man lytter til på det her område, er toksikologer, der er uddannet til at finde ud af, hvor meget de tror, vi kan tåle. Det er f.eks. ikke læger, som ville have en helt anden betragtning om, at det burde man undgå, hvis man kunne, fordi man ikke ved noget om kombinationseffekten, når vi bliver udsat for mange forskellige midler, fordi man ikke kan sammenligne rotter og mennesker, som jo egentlig er sammenligningsgrundlaget, og fordi man ikke ved noget om, hvad effekterne er på lang sigt.
Det er vores udgangspunkt.
Sprøjtemidlerne skal ud af fødevarerne, det kan lade sig gøre, det skal kunne lade sig gøre.
Når det er sagt, er vi selvfølgelig pragmatiske tilhængere af, at ethvert lille fremskridt skal støttes.
Der er tale om et lille bitte fremskridt i denne sammenhæng, hvor det forhold, at man finder sprøjtemiddelrester i fødevarer på et for højt niveau, fører til, at man kan trække midlerne tilbage i produktionen.
Det er uhyre fornuftigt, og det kan vel heller ikke undgås, at vi skal gøre det, hvis de to sæt af regler skal passe sammen.
Så det støtter vil selvfølgelig.
Men vi synes godt, at man, når man nu alligevel var i gang, kunne have overvejet, om ikke man kunne komme længere i retning af at støtte den bedst tilgængelige teknologi på landbrugsområdet med henblik på yderligere at minimere eller helt fjerne indholdet af pesticidrester i fødevarerne.
Det er jo sådan, at når vi snakker industri, så hedder
det bedst tilgængelig teknologi, men når vi snakker landbrug, så hedder det almindelig god landbrugsskik
Hvorfor hedder det ikke den bedste landbrugsskik?
Hvorfor skal landbruget bare leve op til sådan en middelmådig gennemsnitsbetragtning og ikke til det bedst mulige?
Det er så også et spørgsmål, som jeg ville stille miljøministeren, om det er noget, der er overvejelser om i regeringen. Kunne vi eventuelt i forbindelse med det her forslag, som der jo ikke bliver problemer med at få igennem,
forsøge at hæve ambitionsniveauet, så vi ikke bare får fjernet pesticider, der påviseligt er i et for højt indhold over grænseværdien, men så vi også får alle de andre pesticider formindsket eller gerne fjernet restindholdet, så vi altså ikke stiller os tilfreds, som også hr. Jørn Dohrmann var inde på, med, at pesticidrester er o.k., bare de ligger inden for grænseværdierne? Vil regeringen være med til at drøfte, hvordan vi yderligere kan mindske indholdet af pesticidrester i fødevarer, så det kommer ned på et så lavt niveau som overhovedet muligt, så det lever op til den bedst tilgængelige teknologi, så de gode danske erfaringer om at undgå det og helt fjerne dem i fødevarer eventuelt kunne blive realiseret i løbet af en kort årrække?