Keld Albrechtsen (EL), 2004-06-04:
Det tror jeg statsministeren gjorde klogt i.
Det er ikke noget, han står sig ved at rejse rundt og få omtale af.
Det er en sort og trist dag i dansk boligpolitik.
Det er en årtier gammel tradition vedrørende sikringen af boliger til alle i dette land via det almene byggeris garanti, som i dag bliver brudt på et principielt grundlag, fordi man i virkeligheden stræber den almene boligtanke efter livet.
Derfor er det en meget principiel og markant beslutning, som regeringsblokken er på vej ud i.
Det er en grundlæggende ny boligpolitisk kurs, som indebærer en afvikling af et grundlæggende element i velfærdssamfundet.
Det vil selvfølgelig ikke blive gennemført fra den ene dag til den anden, alene fordi det lovforslag er så overordentlig kompliceret og uigennemskueligt og vil indebære så mange fejlbeslutninger og uklare retlige problemer, ekspropriationssager osv., at det selvfølgelig vil tage tid, før virkningen af lovforslaget slår igennem.
Men hvis det ikke lykkes ved næste folketingsvalg at komme af med den her regering, og hvis denne ordning derfor videreføres under en borgerlig regering, så er det begyndelsen til enden på en solidarisk boligpolitik, som det danske velfærdssamfund i årtier har hvilet på.
Det skal man ikke gøre sig nogen illusioner om.
Dette her er politik, når det går allerallerdybest.
Forslaget vil skabe en uendelig mængde splid i de boligafdelinger med sociale problemer, hvor man vil forsøge på at introducere det her salg af lejligheder.
Beboerne vil blive opsplittet i dem, der ikke kan købe, og dem, der måske gerne vil og kan købe, og hvis det lykkes dem, der vil og kan købe, at majorisere en beslutning igennem over for folkepensionister og andre, som ikke har råd til at købe, ja, så opdeles beboerne i to grupper, som uvægerlig vil komme i splid med hinanden, fordi den ene gruppe, nemlig ejerne, har magten, og lejerne mister grundlæggende rettigheder i deres eget boligkvarter.
Det er fortvivlende, at dette kaos skal indføres lige præcis i de boligafdelinger, hvor vi i forvejen har de store sociale problemer at kæmpe med.
At det skulle kunne ændre på beboersammensætningen, er jo en fantastisk påstand, for hvilken ændring af beboersammensætningen opstår der ved, at de, der bor der i forvejen, bliver udstyret med et ejerbevis i stedet for en lejekontrakt.
Nej, det, man gør, er, at man skaber en kæmpe splittelse mellem de beboere, der allerede bor der.
Hvad skulle man faktisk opnå ved at skabe en sådan splittelse?
Det er fuldstændig ubegribeligt, hvad positivt der skulle komme ud af det.
Regeringen har snorksovet i 2½ år og intet foretaget sig for at løse ghettoproblemerne ud over at fjerne de aktiviteter, de bevillinger og den indsats, som blev gjort under den tidligere regering - det skyndte den sig at fjerne, og derefter lagde den sig til at snorksove - og så er det bidrag, den nu har til at løse problemerne, at komme og skabe splid og ballade mellem beboerne i disse afdelinger.
Det er utroligt, hvorfor man gør det.
Det kan kun have den ideologiske begrundelse, som jeg var inde på i min indledning, nemlig at man ønsker med det her at tage det første spadestik til at aflive dette centrale element i velfærdssamfundet, som vores solidariske boligpolitik har udgjort, og som er årsagen til, at selv om vi har hjemløse i Danmark, så er det dog trods alt på et langt mindre niveau end f.eks. i England, hvor man allerede har gennemført det her projekt, hvor man i dag lider under det, og hvor man i dag er nødt til at invitere danske boligforeningsfolk over for at hjælpe med genopbygningen af de områder, som Margaret Thatcher-regeringen ødelagde.
Så synes jeg altså ikke, at den her sag kan afsluttes, før vi har fået afklaret, om det var korrekt, eller det ikke var korrekt, hvad fru Pia Christmas-Møller sagde i Folketingssalen i går.
Fru Pia Christmas-Møller afgav en klar garanti over for
Folketinget
Jeg spurgte hende to gange, og det var et krystalklart svar hver gang, og det var med henvisning til ministeren, at de ikke på grund af den her lovgivning kan miste de fælleslokaler i afdelingen, som de har i dag.
Ministeren kan gå tilbage og se, hvad fru Pia Christmas-Møller sagde, og fru Pia Christmas-Møller henviste udtrykkeligt til ministeren.
Så spurgte vi, hvordan fru Pia Christmas-Møller kan give pensionisterne en sådan garanti, når det krystalklart fremgår af ministerens besvarelser, at en sådan garanti ikke eksisterer.
Da vi så beder ministeren her under debatten gå op og forklare dette forhold, så mister ministeren ligesom hr. Freddie H. Madsen fuldstændig lysten til at deltage i debatten.
Så måtte ministeren give op, hans svarmuligheder var udtømte.
Hvorfor var de udtømte?
Det er, fordi det svar, han har givet Boligudvalget, er i glasklar modstrid med de oplysninger, som fru Pia Christmas-Møller efter samtale og drøftelse med ministeren gav Folketinget i går under afslutningsdebatten.
Jeg synes ikke, at den her debat kan afsluttes med, at der består en sådan usikkerhed.
Hvis regeringen ikke vil give pensionisterne garantien, så er det det.
Så ved vi det, så er det det grundlag, vi stemmer på.
Men man kan ikke i den ene debat stå og sige, at der er en garanti til pensionisterne, og så dagen efter være ude af stand til at svare på de spørgsmål, der i den anledning bliver stillet til den ansvarlige minister.
Derfor vil jeg gerne fremsætte forslag om, at denne tredje behandling afbrydes, og at sagen sendes tilbage til udvalgsbehandling med henblik på afklaring af dette spørgsmål.
Det, som formanden nu også er inde på, var netop det, jeg ville understrege, nemlig at det faktisk er irrelevant for debatten.
Derfor vil jeg bare sige, at jeg synes, der er en sådan uklarhed, at det er nødvendigt at få dette afklaret i Boligudvalget.
Ministeren kunne jo være gået op og have afklaret det, men det har han ikke gjort.