Line Barfod (EL), 2004-12-01:
Som flere andre har været inde på, er det to vidt forskellige ting, der er i det her lovforslag.
Det meste af lovforslaget handler om to betænkninger fra Brydensholtudvalget og Straffelovrådet om forældelse, og der vil jeg gerne sige, som jeg også sagde, da vi behandlede forhøjelsen af strafferammen, at jeg synes, det er et problem, at man ikke samlet har set på Straffelovrådet.
Desværre valgte folketingsflertallet kun at tage den del med, der handlede om strafskærpelser, og vi synes, det kunne være godt, hvis man også fik den anden del med, hvor man sænkede nogle af strafferammerne, så der blev en bedre balance.
Så er der den her besynderlige vedhæftning angående fupafsonerne, som ikke har noget som helst med den anden del at gøre, som der ikke ligger noget lovforberedende arbejde i forbindelse med, som ikke har været i høring, og som ikke på nogen måde er andet end et udløb af en sag i pressen.
For at der ikke skal herske nogen tvivl synes vi selvfølgelig ikke, at man skal bruge fupafsonere.
Vi synes, det er et stort problem, hvis nogle tvinger andre til eller betaler andre for at afsone for sig, og det skal selvfølgelig være strafbart.
Men vi har altså svært ved at se begrundelsen for, at man skal hæve strafferammen med et halvt år, også fordi det, man ønsker – som det fremgår af forslaget – er en ændring i praksis fra 20 dage til 60 dage.
Som jeg var lidt inde på i den korte bemærkning til Venstres ordfører, synes jeg, det er en uskik, hvis vi i større og større omfang begynder at fastsætte så præcist i bemærkningerne til lovforslag, at vi vil have mindre ændringer i praksis hos domstolene.
Jeg mener, det er vigtigt at holde fast i, at domstolene skal have en frihed til at dømme inden for nogle strafferammer, vi fastsætter.
Så kan vi diskutere, om domstolene ikke burde benytte den frihed i større omfang, burde have et større udsving i deres praksis, så de nogle gange ville gå højere op og nogle gange længere ned konkret afhængigt af de forskellige sager.
Men jeg mener, det er en uskik, hvis vi i større og større omfang begynder at fastsætte helt nøjagtigt, hvad straffen skal være.
Så begynder vi at nærme os de oversigter over straffe, som man opererer med i nogle stater, og det fører generelt til langt højere straffe, end hvad man ellers har haft, og det synes jeg vi skal være meget tilbageholdende med.
Så er der et andet spørgsmål: Vil det virke at hæve strafferammen med et halvt år og den konkrete straf med 40 dage?
Det fremgår af bemærkningerne til lovforslaget, at man forestiller sig to situationer for fupafsonere.
Den ene situation er den, hvor nogen bliver tvunget ud i det med trusler eller andet, og der tror jeg altså ikke, det har den store betydning, at man ud over det antal dage, man afsoner for en anden, risikerer at få 20 eller 60 dage, hvis man selv bliver opdaget.
For den, der er ude i at tvinge andre ud i det, tror jeg heller ikke det har den store betydning.
Den anden mulighed, man forestiller sig i forslaget, er, at nogen bliver betalt for det.
Der kan man sige, at størrelsen af betalingen måske vil blive lidt højere, hvis den straf, man risikerer, er højere, men også der har jeg svært ved at se, at det har den store betydning.
Alt i alt har jeg altså svært ved at se, at det hjælper.
Der skal vi altså ind og se på flere ressourcer til kriminalforsorgen, så man har bedre tid til at sikre sig, at det er den rette person, der kommer ind og afsoner.
Man har måske lavet undersøgelser i forvejen i forbindelse med retssagen eller andet, hvor man sikrer sig, at det er den rigtige.
Det her er en mærkelig måde at lovgive på, og så må vi under udvalgsarbejdet stille nogle spørgsmål for at høre, hvor man overhovedet finder belæg for, at det her det skulle hjælpe, og måske også høre, hvad kriminalforsorgens vurdering er af de sager, der har været, og af, hvilke andre tiltag man kan iværksætte for at forhindre, at det sker igen.