runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jørgen Winther (V), 2001-01-24:
Det er, fordi jeg tidligere har spurgt sundhedsministeren, om han kunne hjælpe med, at nogle kræftpatienter kunne få deres medicin i rette tid, og det har hverken den tidligere eller den nuværende sundhedsminister kunnet hjælpe med.
Det er sådan, vil jeg gerne sige til statsministeren, at der en læge på Rigshospitalet, professor Mikael Rørth, som gerne vil give nogle kræftpatienter med tyktarmskræft noget medicin, som hjælper på overlevelsen. Denne Rørth har udtalt, at de kunne gå i gang med det samme, hvis de havde pengene til medicinen, og vi ved, at behandlingen vil hjælpe, men jeg vil gerne sige til statsministeren, at de ikke har penge til det.
Det vil sige, at der findes kræftpatienter i dag, som ikke kan få den medicin, de ønsker.
Det kunne sundhedsministeren heller ikke i går hjælpe med at tage et initiativ til.
Det er statsministeren, der til hele befolkningen siger: Mennesket før pengene.
Men sandheden er, at der på de danske sygehuse i dag findes mange kræftpatienter, som ikke får den medicin, der er behov for, fordi den ene overlæge efter den anden siger, at der ikke er penge til det.
Når statsministeren siger »mennesket før pengene«, skal det jo ikke kun være fine ord; det må også være handling.
Sundhedsministeren kunne ikke hjælpe, og jeg tror heller ikke, statsministeren kan.
Jeg må konstatere: Gyldne løfter, fine ord, ingen handling.
Lad og nu høre, om statsministeren vil hjælpe disse patienter.
Preben Rudiengaard (V), 2001-01-24:
Jeg vil gentage mit spørgsmål til statsministeren, idet jeg ikke fik noget svar, men først og fremmest vil jeg sige, at personlig vil jeg være glad for, at det ikke er statsministeren, der skal operere mig på skadestuen eller et andet sted, som statsministeren lagde op til i sit første indlæg.
Det synes jeg altså ikke, jeg har fået noget svar på, og derfor ser jeg mig nødsaget til at spørge statsministeren en gang til.
Bodil Thrane (V), 2001-01-24:
Jeg har stor forståelse for, at statsministeren ikke kan huske mit navn.
Jeg har også kun siddet her i 10 år.
Men jeg vil så sige, at jeg har ét spørgsmål, for statsministeren siger, at Venstre meget bombastisk udtaler, at vi skal have udbudsmateriale.
Det er jo ikke sandt, vil jeg gerne sige til statsministeren. Det eneste, mit spørgsmål gik på, var, om statsministeren vil bekræfte, at der i dette flotte skrift, vi fik i går, »En Holdbar Fremtid - Danmark 2010«, står på side 11, at udbud er et af redskaberne til at effektivisere, også i sundhedssektoren.
Kim Andersen (V), 2001-01-24:
Når statsministeren taler om at genoprette tilliden til sundhedsvæsenet, må statsministeren altså virkelig have mig undskyldt, hvis statsministeren mener, at spørgsmålet omkring ventetidsgarantier - det som i nogle amter hedder 2 + 2, dvs. 2 måneder til forundersøgelse, 2 måneder til operation - er et detailspørgsmål.
Det synes jeg på ingen måde man kan sige.
Tværtimod er ventetiden for alle mennesker, der kommer i berøring med sygehusvæsenet meget, meget vigtig.
Det er det, der skaber usikkerhed, utryghed.
Derfor synes jeg, det ville være interessant at høre lidt om, hvad statsministeren har af visioner for, hvad der er en rimelig målsætning med hensyn til ventetider til forundersøgelser og fra forundersøgelser til operationer.
Jeg er sikker på, at det er noget, regeringen og også statsministeren har gjort sig nogle overvejelser om og har konkrete bud på.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2001-01-24:
Jeg kan sige til hr. Jørgen Winther, at det jo ikke er første gang, det spørgsmål bliver stillet.
Jeg synes, hr. Jørgen Winther skulle stille de spørgsmål til rette ressortminister i stedet for at fylde taletiden med det her.
Der er i øvrigt en lang række detailspørgsmål, hr. Jørgen Winther har lagt sig ind på senere på dagen i samme time her.
Jeg vil henvise dertil.
Når det gælder det andet spørgsmål om tilliden, vil jeg gerne sige, at når vi taler om, at tilliden på visse områder skal styrkes, så tror jeg, det er rigtigt at konstatere, at befolkningen ønsker justeringer, forbedringer.
Ja, der er områder, hvor tilliden til sundhedsvæsenet skal styrkes.
Der er områder, hvor vi må erkende, at vi skal gøre det bedre, som jeg sagde det til fru Bodil Thrane før.
Det er det, sundhedsministerens udtalelse sigter til.
Hvad er det så for områder?
Ja, det kan f.eks. dreje sig om behandlingen af patienter med livstruende sygdomme, særlig kræftbehandlingen, som nu heldigvis forbedres betydeligt som opfølgning på regeringens kræftplan fra foråret 2000.
Det drejer sig også om de såkaldte bløde områder.
Både den helt nye landsdækkende patienttilfredshedsundersøgelse og rækken af folkehøringer peger på, at der især er behov for, at vi styrker de bløde værdier i sundhedsvæsenet.
Så er der det, jeg understreger igen og igen, og som også er sundhedsministerens, hele regeringens og min prioritet: at imødekomme borgernes ønske om en mere sammenhængende indsats, hvor man mærker omsorgen, den varme, hjælpende hånd hele vejen igennem, den ligeværdige samtale, den gode rådgivning og den trygge opfølgning.
Jeg mener, at sygehusvæsenet og sundhedsvæsenet i Danmark gennem den langsigtede linje, regeringen har lagt, og de mange ressourcer, vi har tilført, er i gang med en stille, meget menneskelig og positiv revolution, der sætter mennesker før penge.
Så kan jeg til hr. Holger Graversen sige, at jeg synes,
hr. Holger Graversen også skulle stille spørgsmålet til hr. Jørgen Winther, for sandheden er jo, at på grund af den tidligere regerings meget hårde politik i forhold til sundhedsvæsenet i Danmark kom vi i en situation i slutningen af 1980'erne og de første år af 1990'erne
, før den nuværende regering tog over, hvor vi i virkeligheden bremsede uddannelsen af læger.
Og det er i virkeligheden det, vi stadig væk rammes af og slås med.
Derfor håber jeg, hr. Jørgen Winther og Venstre og De Konservative, som ligesom også er optaget af et bedre sygehusvæsen, vil hjælpe til i de kommende år med at sørge for, at uddannelserne udbygges, som vi også allerede er i fuldt sving med at gøre det.
Jørgen Winther (V), 2001-01-24:
Nu kan jeg snart denne remse: Den varme, hjælpende hånd, den menneskelige, kærlige omsorg og trygge omgivelser for patienterne.
Jeg vil gerne sige til statsministeren, at befolkningen har forstået for lang tid siden, at det er ord, det er ord, det er ord.
Vi kom med nogle konkrete spørgsmål om konkrete mennesker i Danmark.
Der findes i dag, vil jeg gerne sige til statsministeren, danske kræftpatienter, som beder om at få
den medicin, der kan forlænge deres liv.
Overlæge Kamma Bertelsen i Odense siger: Jeg kan ikke finde penge til det, jeg bliver nødt til at sige nej. Overlæge Mikael Rørth siger: I har kræft i tyktarmen; der er medicin, vi kan give, vi kan ikke få penge nok til det, derfor siger vi nej til behandlingen.
Alle disse flotte ord med den varme, trygge hånd, den kærlige omsorg, hvad hjælper de, når der findes patienter, der trygler og tigger og beder om medicin, som overlægerne siger, der ikke har råd til?
Jeg har stillet sundhedsministeren de samme spørgsmål, og sundhedsministeren siger, at det er noget, amterne må klare.
Kan statsministeren ikke se, at befolkningen er ved at være utrolig træt af disse flotte ord, der gentages?
Patienterne ligger og rækker hånden ud efter medicin, de ikke kan få.
Det er dagens virkelige Danmark.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2001-01-24:
Jeg synes, det er fuldstændig urimeligt at høre på.
Jeg synes, det er at tegne et fuldstændig forvrænget billede af det danske sygehusvæsen.
Jeg synes, det er uanstændigt, at hr. Jørgen Winther ikke samtidig fortæller, at denne regering i min regeringsperiode, de seneste 8 år, har tilført større ressourcer end den regering i sin tid, hvor hr. Jørgen Winther var medlem af et af regeringspartierne.
Jeg synes, det er urimeligt, og det ligner ikke noget her at prøve at gøre et enkelt eksempel, som vi alle sammen er ulykkelige over, til et fuldstændig fortegnet billede af hele det danske sygehusvæsen.
Jeg vil gerne sige til hr. Jørgen Winther, at jeg foretrækker, at vi diskuterer ordentligt, anstændigt og helhedspræget, så vi får hele billedet frem af det danske sygehusvæsen.
Jeg kan også godt finde enkelteksempler i sygehus X eller sygehus Y eller Hovedstadens Sygehusvæsen; det kan vi alle sammen, det er ingen kunst.
Det, der er kunsten, er at føre en ordentlig politik, hvor patienten er i centrum, hvor vi år for år tilfører ressourcer, hvor hr. Jørgen Winthers parti også lever op til forpligtelserne, der følger efter ordene, nemlig at pengene skal være der, så uddannelserne kan forløbe, og vi kan få ventetiderne ned.
Det er ordentlig politik, vil jeg gerne sige til hr. Jørgen Winther.
Jørgen Winther (V), 2001-01-24:
Jeg vil spørge statsministeren, om statsministeren er stolt af, glad for og tilfreds med det danske sygehusvæsen.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Frank Dahlgaard (UP), 2001-01-24:
Vil regeringen følge opfordringen fra et flertal i Folketinget om »at præcisere grænserne for, hvad ministre bør bruge embedsværket til«, hvorledes vil statsministeren konkret gribe sagen an, og hvornår kan der ventes et resultat?«
Dette forslag til vedtagelse blev vedtaget efter en lang debat, idet alle partier stemte for undtagen regeringspartierne, som stemte imod, og CD, som hverken stemte for eller imod.
En sådan opfordring fra et flertal i Folketinget kan regeringen næppe sidde overhørig - hvis den vil fortsætte som regering - og spørgsmålet er da, hvordan man konkret vil gribe sagen an.
I sidste uge havde Folketinget en lang debat om, hvor grænserne går for brug af embedsmænd eller misbrug af embedsmænd til aktiviteter præget af politik og partipolitik, og der blev vedtaget en opfordring imod regeringens stemmer fra et flertal af Folketinget til at få præciseret, hvor grænserne går for, hvad man kan bruge embedsmænd til.
Spørgsmålet er så: Vil regeringen følge den opfordring
fra et flertal i Folketinget?
Hvordan vil man gribe sagen an, og hvornår kan vi vente et resultat?
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2001-01-24:
Naturligvis respekterer regeringen flertallets beslutning i Folketinget.
Vi agter at handle hurtigt med henblik på, at en præcisering kan foreligge senest inden begyndelsen af næste folketingsår.
Og så har jeg i øvrigt ikke mere at sige om det.
Hvordan arbejdet bliver grebet an i detaljer, har vi ikke lagt os endeligt fast på endnu, det er jo - hvad er det?
- en lille uge siden, vi sidst havde beslutningen her i Folketinget, men det vil gå stærkt, og vi følger det naturligvis op, kan jeg sige til hr. Frank Dahlgaard.
Frank Dahlgaard (UP), 2001-01-24:
Det er selvfølgelig et tilfredsstillende svar.
Jeg vil blot føje til, at så må vi vente til inden begyndelsen af næste folketingsår, for det er komplicerede ting, men det er jo en ting, der haster.
I den aktuelle debat er man jo i det store oppositionsparti Venstre utilfreds med den måde, man har håndteret beregninger omkring den fremtidige økonomiske udvikling i Danmark på og mener, man har misbrugt embedsmænd.
Så det er en sag, som er påtrængende, og jeg er glad for, at statsministeren handler hurtigt.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2001-01-24:
Fru Bodil Thrane, undskyld mig.
Må jeg sige til fru Bodil Thrane, at det, der var meningen med den sætning, var, at vi alle sammen skal løfte opgaverne, at det ikke nytter noget at sidde her og vaske hænder og sige, at det kun er regeringen; det er også regeringen, men det er også de mange, mange medarbejdere, som gør et bragende godt job.
Det er kommunerne, det er amterne, det er arbejdspladserne.
Det, vi appellerer til, er en fælles indsats med gode fælles mål.
Må jeg til fru Ulla Thrane i øvrigt om udbudsspørgsmålet blot sige, at det har vi jo diskuteret så mange gange, hvor jeg synes, at Det Konservative Folkeparti og Venstre alt for ensidigt fokuserer på udlicitering.
Må jeg minde fru Bodil Thrane om, at der er mange, mange andre gode måder at opnå et bedre arbejdsklima på og derigennem et lavere sygefravær og derigennem en bedre service.
Et af elementerne er f.eks. værdibaseret ledelse, som vi kender fra en række andre dele af den offentlige sektor.
Jeg synes, vi skal folde buketten ud.
Lad os se de mange blomster blomstre på vore arbejdspladser i stedet for at presse ét eneste benhårdt instrument, som hedder udlicitering, ned over hovederne på medarbejderne.
Der er andre og supplerende og gode veje at gå.
Ulla Tørnæs (V), 2001-01-24:
I sidste uge havde vi en rigtig god debat om, hvilke principper der skal gælde for samspillet mellem regeringen og embedsmænd.
Der er så gået lidt mere end 1 uge, og så har vi fået endnu et klokkeklart eksempel på groft misbrug af embedsmændene.
Jeg vil bare spørge statsministeren: Hvad agter statsministeren at gøre ved den konkrete sag, som hermed også er rejst af spørgeren?
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2001-01-24:
Må jeg sige til fru Ulla Tørnæs, at der er ikke tale om groft misbrug.
Det er helt sædvanlig praksis, at Finansministeriets embedsmænd regner på forskellige forslag og tanker.
Det er der slet ikke noget mystisk i eller noget nyt i.
Jeg må derfor afvise ordene misbrug af embedsmænd, det er der ikke tale om.
Det krav, der selvfølgelig altid skal stilles til vores dygtige medarbejdere, er, at arbejdet udføres ordentligt og hæderligt, og det har vi ingen grund til på noget tidspunkt at sætte spørgsmåltegn ved, for det bliver det.
Så lad os så komme til selve sagen, for det er jo, som fru Pernille Blach Hansen spurgte mig, rigtigt, at under tidligere regeringer har Finansministeriet naturligvis også udført en række opgaver om oppositionens forslag, det er der
intet nyt i.
Lad os for alt i verden komme ned på jorden igen.
Så vil jeg i øvrigt sige til Venstre, at jeg vil da foreslå Venstre for nu at undgå fremtidige misforståelser, at Venstre præciserede sine forudsætninger, og så er jeg helt sikker på, at finansministeren og Finansministeriet hjertens gerne, hvis der skulle være fejl i nogen af de regnestykker, regner på Venstres forslag.
Jeg tror simpelt hen, jeg vil invitere Venstre til at præcisere, hvad det er, Venstre vil, og så vil jeg gerne tilbyde, at vi for Venstre regner præcis på samme forudsætninger, samme model, samme grundlag, som vi har regnet på vores eget politiske udspil, og så er vi ude over diskussionen.
Lad os få tingene på bordet og regnet rigtigt, hvis der er spørgsmål om det.
Det gør vi meget, meget gerne.
Ulla Tørnæs (V), 2001-01-24:
Jamen så må jeg forstå, at statsministeren finder, at det er helt i orden, at embedsmændene bruges til at lave partipolitisk arbejde.
Ganske vist opfatter jeg det som i klar modstrid med den vedtagelse, som et flertal her i Folketinget vedtog uden om regeringen den 16. januar.
Jeg bliver derfor nødt til at spørge statsministeren, om statsministeren er imod, at der skal ske en præcisering af grænserne for, hvad ministre bør bruge embedsmændene til, så embedsmændenes troværdighed ikke lider overlast.
Det kunne jeg godt tænke mig at få et svar på.
Kim Andersen (V), 2001-01-24:
Jeg vil gerne spørge statsministeren helt konkret med henvisning til vedtagelsen i sidste uge om embedsværkets vilkår, om det notat, der kom fra Finansministeriet mandag aften til et dagblad med Finansministeriets hoved på, og hvor Venstre var nævnt i tabeller og i redegørelsen, er udtryk for regeringens måde, hvorpå den vil efterleve den vedtagelse, der var flertal for her i Tinget i sidste uge.
Pernille Blach Hansen (S), 2001-01-24:
Jeg vil gerne spørge statsministeren, om det ikke netop er en ansvarlig regering, som beder sine embedsmænd regne på to forskellige modeller, som indgår i den aktuelle samfundsdebat.
Den ene model, hvor man betaler maksimalt af på gælden, mens tid er, som hver af os for øvrigt ville gøre i vores egen privatøkonomi, og den anden model, hvor man løbende hen ad vejen giver skattelettelser, og så ved, at det senere hen får nogle konsekvenser.
Er det ikke udtryk for almindelig ansvarlig regeringspolitik, at man beder embedsmændene regne på det her og finde ud af, hvad konsekvenserne er af den model, man vælger?
Så vil jeg da gerne minde om også i den aktuelle debat, at vi jo senest under finanslovdebatten fik et tilsagn fra Venstre om, at når regeringen kom med sine tal, så ville Venstre komme med sine tal.
Da jeg kan forstå, at Venstre er meget uenig i forudsætningerne og beregningerne, ser vi da bestemt frem til at få Venstres nye tal og håber, at de denne gang fylder lidt mere end en planche.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2001-01-24:
Jeg vil først sige til fru Ulla Tørnæs: Der er ikke tale om partipolitisk virksomhed.
Jeg kan minde fru Ulla Tørnæs om, at i en borgerlig regering før min tid udarbejdede Finansministeriet også beregninger over Socialdemokratiets oplæg »Gang i 90'erne«. Der er intet forkert i det, og der er ikke noget at komme efter.
Det, jeg tror er ved at ske lige nu, er i virkeligheden, at fru Ulla Tørnæs og hr. Kim Andersen prøver at snakke sig uden om det, det handler om: Hvad er det egentlig, Venstre vil?
Jeg vil gerne i dag foreslå, at Venstre fremlægger sine egne tal, sine egne forudsætninger.
Kan vi få de forudsætninger, så kan vi også regne på det, og så kan vi få den rigtige politiske diskussion.
Hvor er tallene fra Venstre?
Kan vi få dem, så vil vi gerne regne på dem, så kan vi sammenligne tingene, så er vi ude over teknik og diskuterer politik.
Til fru Pernille Blach Hansen vil jeg sige: Ja, vi fortolker Venstres forslag sådan, at Venstre i stedet for at bruge de sparede renteudgifter fra gælden til vore ældre og sikre, at vore ældres omsorg er i orden, også når der bliver flere ældre, vil Venstre bruge de sparede renteudgifter til skattelettelser, og det betyder altså, at vi får underskud på de offentlige finanser i løbet af ganske få år, og at gælden derefter vokser eksplosivt.
Det står vi altså ikke inde for, det vil være usolidarisk over for de unge generationer, og det vil være forkert over for vore mange, mange ældre.
Kristian Jensen (V), 2001-01-24:
Eftersom statsministeren giver det indtryk, at det forløb, der har været i ugen her omkring notater sendt fra Finansministeriet, er almindelig kutyme, vil jeg bare høre statsministeren bekræfte, at det virkelig skulle være almindelig kutyme, at der sendes notater til pressen fra Finansministeriet, som finansministeren efterfølgende trækker tilbage; efter at man har forsøgt at sælge en historie til pressen, trækker finansministeren så historien tilbage.
Er det almindelig kutyme i denne regering, og er det det, regeringen mener med at leve i overensstemmelse med den vedtagelse, der blev vedtaget i Folketinget her i sidste uge?
Er det virkelig regeringens holdning?
Kim Andersen (V), 2001-01-24:
Jeg må sige, jeg synes, det er lige groft nok.
Nu påstår statsministeren her, at fru Ulla Tørnæs og jeg prøver at snakke udenom.
Vi forholder os til punkt 4 i spørgetimen, spørgsmål stillet af hr. Frank Dahlgaard, og det lyder: »Vil regeringen følge opfordringen fra et flertal i Folketinget om »at præcisere grænserne for, hvad ministre bør bruge embedsværket til«, hvorledes vil statsministeren konkret gribe sagen an, og hvornår kan der ventes et resultat?«.
Jeg vil gerne have statsministerens svar på dét og ikke et udenomssvar med et angreb på os.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2001-01-24:
Jeg kan ikke kommentere nogle påstande, jeg ikke har forudsætninger for at tage stilling til.
Jeg kan derimod sige én eneste ting, og det er, at hvis Venstre har noget at skjule, så sig det dog.
Hvorfor udleverer Venstre ikke sine egne forudsætninger, så vi kan få det på det rene?
Er det, fordi Venstre ikke vil fortælle vælgerne, hvad det er, der er konsekvensen af Venstres økonomiske politik?
Jeg tror, det skal stå fuldstændig klart efterhånden, vil jeg sige til hr. Kim Andersen og fru Ulla Tørnæs, at man kan ikke fedte sig til magten i Danmark.
Man er nødt til at melde ud, hvor man står, og man er nødt til at få det efterprøvet i den åbne, direkte politiske debat, og derfor tilbyder regeringen, og det vil jeg gerne gentage i dag, at hvis Venstre ellers tør stå ved Venstres egne udspil, så kan Venstre komme med dem.
Lad os få sat tal på dem og lad os få regnet på dem på samme præmisser, som vi regner på vores eget udspil, så får vi den politiske debat, vi har brug for.
Og så har jeg i øvrigt ikke flere kommentarer til det her spørgsmål.
Naturligvis, som jeg sagde til hr. Frank Dahlgaard, efterlever regeringen Folketingets beslutninger, og det har jeg givet et svar på, som jeg forstår på hr. Frank Dahlgaard
Kristian Jensen (V), 2001-01-24:
Det her minder simpelt hen om Hjallerup Marked.
Vi stiller seriøse, konkrete spørgsmål til statsministeren, og statsministeren nægter at svare.
udenom.
Er det virkelig den holdning, regeringen har?
Vi vil altså gerne have et konkret svar og ikke et svar, der hører hjemme på Hjallerup Marked.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Frank Jensen (S), 2001-01-24:
Jeg kan indledningsvis oplyse, at indsatte i danske fængsler har aktivitetspligt, og at den kan opfyldes
enten ved at arbejde eller ved at modtage undervisning eller uddannelse.
Det følger af straffelovens § 35.
Som udgangspunkt opfylder den indsatte aktivitetspligten
i fængslet.
Som led i den indsattes udslusning fra fængslet til frihed
kan der imidlertid gives tilladelse til frigang med henblik på beskæftigelse hos en arbejdsgiver eller deltagelse i undervisning uden for fængslet.
Det er en forudsætning herfor, at der ikke foreligger fare for misbrug. I de europæiske fængselsregler er det tilkendegivet, at de indsattes uddannelse så vidt mulig integreres med landets undervisningssystem i øvrigt, således at de indsatte efter løsladelse uden problemer kan fortsætte uddannelsen, og at uddannelsen så vidt muligt finder sted på uddannelsesinstitutioner uden for fængslet.
Dette princip er i væsentlig grad af pædagogiske grunde, idet erfaringer viser, at uddannelsesforløbet uden for institutionen, uden for fængslet, såvel indlæringsmæssigt som på det personlige plan giver bedre resultater end undervisning, der finder sted i fængselsmiljøet.
På de lukkede fængsler, hvor mulighederne for frigang uden for fængslet af sikkerhedsmæssige grunde er meget begrænset,
må Kriminalforsorgen dog som udgangspunkt selv sørge for undervisning, uddannelse inden for murene. Om den konkrete sag, som har medført spørgsmålet her i dag, kan jeg oplyse, at de to ekskursioner er et væsentligt led i den pågældendes uddannelsesforløb, som er påbegyndt af den indsatte før indsættelsen i fængslet. Afgørelsen er således i overensstemmelse med de gældende regler og praksis, hvor det er en forudsætning for deltagelse i sådanne ekskursioner, at de er et væsentligt led i uddannelsen.
Jeg kan endvidere oplyse, at den indsatte selv har afholdt alle udgifter forbundet med ekskursionerne.
På baggrund af den konkrete sag har jeg dog bedt Direktoratet for Kriminalforsorgen om i forbindelse med gennemførelsen af straffuldbyrdelsesloven at udforme de administrative regler således, at det fremover skal være en forudsætning for deltagelse i ekskursionen, at den er et nødvendigt led i den pågældendes uddannelse og ikke blot et væsentligt led.
Det vil vi nu sørge for bliver gennemført.
Peter Skaarup (DF), 2001-01-24:
Jeg må indrømme, at jeg er meget chokeret over, at ministeren bare sætter sit blå stempel på og siger, at det er i orden, fordi vi har altså her en situation, hvor vi i de danske fængsler har indsatte siddende, der uden problemer kan rejse på skitur, ferietur til udlandet; det er måske et led i en undervisning.
Det undrer mig.
Det vil ministeren så ikke.
Men jeg vil da godt spørge ministeren, om ministeren så ikke kan se, at det er problematisk, at den her uddannelse - når ministeren nu ikke vil gribe ind over for det - så ikke er kompetencegivende overhovedet, at det ikke er noget, der giver kompetence til på et senere tidspunkt at påbegynde en anden uddannelse, når vedkommende kommer ud af fængslet, eller til at kunne få et job uden for fængslets mure bagefter.
Så jeg vil godt spørge ministeren, om ministeren vil tage initiativ til, at man, hvis indsatte fremover skal på den slags ture - det er meget imod Dansk Folkepartis ønske, at man skal det - så i hvert fald sikrer sig, at den slags ture og uddannelser er kompetencegivende, så den pågældende kan få et job eller en anden uddannelse, når vedkommende kommer ud af fængslet.