Henriette Kjær (KF), 2003-02-20:
Jeg vil starte med at sige lidt om lovforslag nr. L 87.
Jeg må indrømme, at jeg har lidt svært ved at se, hvilke problemer det er Enhedslisten forsøger at løse med det fremsatte forslag.
Hvis nybyggede helårsboliger overhovedet anvendes til midlertidige formål, sker det efter min opfattelse bestemt ikke i et omfang, som medfører boligforsyningsmæssige problemer for kommunerne.
Hvis Enhedslistens formål er at gøre kommunernes muligheder for at løse boligsociale problemer bedre, så tror jeg, at forslaget rammer forbi.
Den type af byggeri, som debatten om udvidet bopælspligt har drejet sig om, har været af en karakter og dermed en pris, som ikke gør det relevant i forhold til løsning af boligsociale problemer.
Jeg skal derfor tilkendegive, at regeringen ikke kan støtte det fremsatte forslag.
Det næste lovforslag er lovforslag nr. L 85.
Det kommer næppe bag på ret mange, at regeringen ikke ser lejelovgivningen som det oplagte område for et samarbejde med
Enhedslisten
Det forslag til en samlet lejelov, som Enhedslisten her har fremsat, udgør på stort set alle områder efter min opfattelse et skridt i den forkerte retning.
At gøre huslejereguleringslovens regler om bl.a. omkostningsbestemt husleje obligatorisk i hele landet vil betyde, at området bliver endnu mere uigennemskueligt og kompliceret og endnu mere administrativt belastende for udlejerne.
Den forenkling af området, som jeg ser som en nødvendighed, opnås naturligvis ikke ved at udbrede et kompliceret regelsæt til også at være gældende i alle landets kommuner. Der er tale om et forslag, som tidligere har været fremsat af Enhedslisten, og jeg tror ikke, forslaget i dag har bedre udsigt til at blive vedtaget end ved tidligere behandlinger.
Jeg kan derfor kun sige, at regeringen i sagens natur ikke kan støtte det fremsatte forslag.
I lovforslag nr. L 43 har Enhedslisten foreslået at give uddannelsessøgende en højere boligstøtte, også væsentlig højere end den boligsikring, der kan ydes til andre med samme indkomst og husleje.
Det fremgår imidlertid af forslagsstillernes begrundelse
for lovforslaget, at det slet ikke er forbedringer af de unges boligforhold, der ønskes, men at forslaget derimod er et udtryk for utilfredshed med uddannelsesstøttens størrelse og med lærlingenes overenskomstforhold. Regeringen finder, at de uddannelsessøgendes boligforhold er vigtige.
Regeringen har derfor som led i sit boligudspil om vækst og fornyelse på boligmarkedet fået vedtaget en række lovinitiativer, der vil forøge antallet af ungdomsboliger væsentligt i de kommende år.
Der er over de næste 5 år afsat 1 mia. kr. til etablering af støttede private ungdomsboliger, og det forventes at føre til opførelse af godt 3.500 ungdomsboliger.
Nedsættelse af den kommunale grundkapital i almene boliger forventes allerede i år at føre til en stigning i antallet af tilsagn til ungdomsboliger fra godt 400 til 750.
De selvejende ungdomsboliginstitutioner har fået mulighed for at udvide eksisterende bebyggelser med offentlig støtte, og der er givet mulighed for, at små almene familieboliger ommærkes til ungdomsboliger.
Lejen i støttede ungdomsboliger er lavere end lejen i andre støttede boliger, netop fordi ungdomsboligerne skal lejes ud til uddannelsessøgende.
Regeringen lægger altså stor vægt på, at det er muligt for uddannelsessøgende at få en bolig med et rimeligt huslejeniveau.
Regeringen mener derimod ikke, at uddannelsessøgende skal have væsentlig højere boligstøtte end andre boligsikringsmodtagere med samme indkomst.
Det fremgår ikke helt klart af lovforslaget, om hensigten er, at alle uddannelsessøgende skal have boligydelse som folkepensionister, eller om det kun er unge i boliger uden eget køkken eller i kollegie- og ungdomsboliger, der skal have boligydelse.
Enhedslistens forslag vil under alle omstændigheder betyde, at nogle uddannelsessøgende kan få op mod fire gange så meget i boligstøtte som en lønmodtager eller f.eks. en efterlønsmodtager med samme indkomst. Og det kan ikke være rimeligt.
Regeringen finder ikke, at det er en rigtig prioritering
at forøge de offentlige udgifter med et betydeligt beløb for at give uddannelsessøgende væsentlig højere boligstøtte end andre ikkepensionister med samme indtægt og husleje.
Uddannelsessøgende har derimod brug for en bolig med et rimeligt lejeniveau i det område, hvor deres uddannelsesinstitution ligger.
Derfor har regeringen taget initiativ til, at der etableres flere af den slags boliger.
Regeringen mener, at det lovforslag, vi behandler her, er udtryk for en forkert prioritering, og vi kan ikke støtte forslaget.