runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-01-23:
Hr. Vibjerg antyder, at når jeg interesserer mig for prisen for sådan en orlovsydelse, er det, fordi jeg selv har en model, som er væsentlig dyrere.
Det er fuldstændig korrekt, det er derfor, jeg går stærkt op i det.
De beregninger, man foretager, er ikke de reelle priser for samfundsøkonomien.
Men det er jo nogle modeller, man ikke fra Venstres side anfægter rimeligheden af, fordi man faktisk ikke ønsker at anfægte dem.
For Venstre - det ønsker jeg sådan set at få bekræftet af hr. Vibjerg - ønsker nemlig ikke at forbedre børnefamiliernes vilkår af hensyn til arbejdsmarkedet og økonomien.
Det har vi jo fået bekræftet så rigeligt under tidligere debatter i marts-april måned, da vi havde et forslag fra SF og fra hr. Frank Dahlgaard, hvor vi behandlede det sådan cirka på samme tid af dagen som nu.
Der var Venstre jo ikke til noget, og det har de aldrig været af hensyn til arbejdsmarkedet.
Derfor er mit spørgsmål igen som dengang: Hvornår er det egentlig, at vi skal forbedre børnefamiliernes vilkår, en af de vigtigste investeringer, vi kan foretage i Danmark?
Når vi har høj beskæftigelse, så har vi ikke tid, og når vi har lav beskæftigelse, så har vi ikke råd.
Det bliver aldrig.
Bjarne Laustsen (S), 2002-01-23:
Jeg vil gerne spørge hr. Jens Vibjerg: Hvor kommer pengene fra?
Man har sagt, at det belaster statsfinanserne med 1,3 mia. kr.
Så vil jeg gerne spørge: Er man i Venstre slet ikke bekymrede over spørgsmålet om arbejdsudbuddet, om at skaffe hænder nok i fremtiden?
Det kom igen frem her, at Venstre er meget optaget af de dårligst stillede i vores samfund, og jeg kan forstå, at man synes, at den ydelse på de 60 pct., der gives under børnepasningsorloven, er alt for ringe.
Men så var det da meget let at foreslå her i salen, at man skulle hæve den til 80 eller 90 pct. og så måske håbe på, at man kunne få et meget bredt flertal bag det.
Det tror jeg faktisk godt kunne findes, hvis Venstre, når nu de bekymrer sig så meget om det, ville stille et sådant forslag.
Jens Vibjerg (V), 2002-01-23:
Jeg kan starte med hr. Ole M. Nielsen.
Det er jo klart, at orlovsordninger til børnefamilier kan klares på mange måder.
Vi har fundet, at det her er den optimale model, hvor vi tilgodeser de hensyn, jeg kom med i min indledning: Hensynet til børnefamilierne, hensynet til arbejdsmarkedet og hensynet til samfundsøkonomien.
Jeg ved så ikke, om hr. Ole M. Nielsens argumentation omkring økonomien ligesom var et begyndende forsvar for den meget, meget store omkostning, der var beregnet for Kristeligt Folkepartis forslag.
Der har jeg jo set nogle tal, der viser, at det var endog meget dyrt, men det vil jeg lade hr. Ole M. Nielsen selv kommentere.
De 1,3 mia. kr. er det, vi har beregnet det til, men det var så også det, Finansministeriet beregnede det til under den gamle regering.
Så jeg går ud fra, at tallene er meget troværdige.
Jeg har ikke selv lavet regnestykket, det har jeg ladet folk, der var klogere på tal, om, men når både partiet og Finansministeriet kommer frem til det samme tal, mener jeg ikke, det kan være helt skævt.
Til hr. Ole Sohn: De 8 til 13 uger, man skal tage i sammenhæng, hvis man skubber dem, har jeg også forstået sådan, at det er et krav, vi ikke kan komme uden om.
At man har den rettighed, kan vi ikke komme uden om.
Den skal være sådan.
Vi er tilhængere af størst mulig fleksibilitet på området, det skal der ikke være nogen tvivl om.
Men jeg har forstået, at det er et krav, der ligger.
Nu kan jeg se på lampen, at jeg ikke må snakke mere.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-01-23:
Det ligger lidt i forlængelse af hr. Sohns første spørgsmål i det sidste indlæg her som reaktion på hr. Vibjergs udtalelser om, at her er så en model, som forældrene har råd til.
Jeg tror da, det er en kendsgerning, at Venstre har stemt for nedskæring af kompensationen for børnepasningsorloven fra 80 pct. til 60 pct. af dagpengene.
Mener hr. Vibjerg ikke, at der så er andre måder at opnå det på, måske med en regulering af tiden for forældreorloven og børnepasningsorloven og så en genopretning til f.eks. 80 pct., som den var, da Kristeligt Folkeparti var med til at lave den i sin tid? Og så vil jeg spørge hr. Vibjerg: Hvordan kan det gå til, at man ikke indregner en eneste krone som indtægt ved at lave det her?
Altså de 1,3 mia. kr.
er sikkert fuldstændig korrekt, når man beregner prisen på de der 2.000 helårspersoner, der trækkes ud fra arbejdsmarkedet, plus den bedre ydelse til de 19.500, som det blev beskrevet.
Det skal nok passe, at det giver 1,3 mia. kr., men der er ikke modregnet, at der kommer én eneste person i arbejde, eller at de, der får en offentlig ydelse, her 1,3 mia. kr., f.eks. betaler skat af dem.
Det er ikke modregnet.
Der er selvfølgelig heller ikke modregnet de langsigtede forbedringer af bedre forhold for børnefamilierne.
Det kan jeg sådan set godt forstå, for de er nemlig ikke ret meget bedre end i det eksisterende system.
Det kritiserede vi de tidligere beregninger fra den gamle regering for, da vi diskuterede barselorlov før jul.
Men der er ikke nogen væsentlig forbedring for børnefamilierne her, og tidsmæssigt er der slet ingen forbedringer. De langsigtede effekter af mere velfungerende børn og forældre og af mindre sociale problemer og færre kriminalitetsproblemer siden hen kan jeg godt forstå, man ikke har modregnet, for de eksisterer ikke.
Men der må dog komme nogle i arbejde i stedet for dem, der trækkes ud. Hvorfor er det ikke modregnet?
Ole Sohn (SF), 2002-01-23:
Nu, vi er ved alle bekræftelserne, kan hr. Jens Vibjerg så ikke bekræfte, at alle - og jeg understreger alle - de nedskæringer, der er fundet sted i børnepasningsydelsen, er foretaget med Venstres aktive hjælp?
Det er et spørgsmål, om det kan bekræftes.
Så vil jeg også spørge hr. Jens Vibjerg, om det ikke er en indskrænkning af valgfriheden, når man i lovforslaget siger, at man har ret til at udskyde mellem 8 og 13 uger af barselorloven til afholdelse på et senere tidspunkt, men at den skal holdes i sammenhæng.
Er der ikke behov for større frihed til at sige: Jamen hvis man kan tage den i omsorgsdage, enkeltdage, hvor man har behov for at være sammen med barnet, eller hvis man kan gøre det i form af at arbejde på halv tid i en periode eller lignende, altså have meget større fleksibilitet i valgfriheden, er det så ikke det, der er behov for fra børnefamiliernes side?
Mette Frederiksen (S), 2002-01-23:
Jeg bliver nødt til om ikke andet så af ren nysgerrighed at spørge hr. Jens Vibjerg, hvordan Venstre forestiller sig, hvordan de berammede besparelser, der er nævnt i bemærkningerne til lovforslaget, nemlig nedlægning af op til knap 3.000 daginstitutionspladser, skal bruges.
Forestiller man sig, at der skal være en reduktion i bloktilskuddet? Forestiller man sig, at der skal være en tilbagebetaling til staten fra kommunerne, eller hvordan forestiller man sig det her skal foregå?
I forlængelse af det vil jeg gerne spørge hr. Jens Vibjerg, hvordan man vil sikre, at folk efter eksempelvis 6 eller 8 måneder faktisk kan vende tilbage til arbejdsmarkedet, når man nu i skyndingen har nedlagt ganske mange både vuggestue- og børnehavepladser.
Jens Vibjerg (V), 2002-01-23:
Nu kan man jo se på forslaget på mange måder.
Jeg synes, at det, at man giver en væsentlig højere ydelse, når forældrene er på orlov, er en meget væsentlig forbedring for børnefamilierne.
Det gør nemlig, at nu har de råd til at holde orloven.
Det, der er galt med den nuværende ordning, er, at mange børnefamilier jo ikke har råd til at gøre brug af den.
Så for den overvejende del af familierne er det her et meget, meget væsentligt fremskridt.
Dertil kommer fleksibiliteten, som gør, at man kan strække sin orlov over en væsentlig længere periode og kombinere den med arbejde, og det er jeg ikke et øjeblik i tvivl om vil imødekomme utrolig mange børnefamiliers ønske.
Så skal jeg da beklage, at jeg egentlig misforstod
fru Pernille Falcons spørgsmål om de 2 uger.
Altså for mig og for Venstre er der ingen tvivl om, at vi lægger op til størst mulig frihed for familien til at vælge, hvem der holder orloven og hvornår.
Vi giver et tilbud til familierne.
Vi er ikke for tvang.
Pernille Falcon (EL), 2002-01-23:
Det, jeg spurgte om, var, om man ikke synes, at det er for kort tid.
Altså hvis man tager udgangspunkt i barnets rettigheder - det er sådan lidt usædvanligt herinde, det er jeg godt klar over - men hvis man tager udgangspunkt i det ud fra barnets synspunkt, er det så ikke meget kort tid, når man siger, at barnet kun har ret til at være sammen med sin mor de første 2 uger, og så er det ellers op til forældrene?
Jeg synes, det er meget kort tid.
Altså efter min opfattelse burde det i hvert fald være minimum 14 uger.
Mette Frederiksen (S), 2002-01-23:
Kan hr. Jens Vibjerg bekræfte, at i dag er der faktisk mulighed for, at forældre tilsammen kan tage helt op til 136 uger, hvis alle orlovsmuligheder tages i brug?
Med det forslag, som regeringen fremsætter, bliver det reduceret til i alt 84 uger, hvor kun de 52 kan være på fulde dagpenge.
Og kan hr. Jens Vibjerg bekræfte, at det skulle være en forbedring?
Jens Vibjerg (V), 2002-01-23:
Det er korrekt, at vi konverterer børnepasningsorloven til barselorlov, og det betyder jo samtidig, at man så går fra en ydelse på 60 pct. af maks. dagpenge til 100 pct. dagpenge, og derfor er det en væsentlig økonomisk forbedring for børnefamilierne, der gør brug af barselorloven.
Det er jo en lille del af børnefamilierne, der gør brug af forældreorloven, men der er ingen tvivl om, at en forlængelse af barselorloven med en væsentlig højere kompensation vil gøre, at en langt større del af forældrene vil gøre brug af den nye fleksible barselorlov.
Med hensyn til færre uger: Der er jo rent faktisk mange, mange uger i det forslag, vi lægger frem.
Den opmærksomme læser vil jo se, at ud over de dér 32 ugers fleksibel barselorlov er der yderligere mulighed for 32 uger.
Så der er altså 32 uger, over 1 år, så ugerne er der i stort målestok.
Jeg skal sige til fru Pernille Falcon omkring 2-ugers-pligten, at så vidt jeg har forstået det, er det simpelt hen noget, vi er nødt til; det siger EU-reglementet - ellers må ministeren korrigere mig - men det er min opfattelse, at vi simpelt hen er nødt til at pålægge moderen den pligt.
Det er ikke noget, vi kan komme uden om.
Pernille Falcon (EL), 2002-01-23:
Jeg vil godt dels høre, hvad der er baggrunden for, at man i forslaget mener, at arbejdsløse skal have ringere vilkår end dem, der er i beskæftigelse, i forhold til barselorlov.
Og så vil jeg også gerne høre, hvad der er baggrunden
for, at man mener, at barnet kun har ret til at være sammen med sine forældre i 2 uger, altså den voksne, moderen, har kun pligt til at holde barselorlov i 2 uger
Jeg synes, det er sådan en lidt oldnordisk rest fra gammel lovgivning. Som en sidste ting vil jeg høre, om hr. Jens Vibjerg kan bekræfte, at de familier, som tidligere ville kunne bruge børnepasningsorloven, reelt, hvis de valgte at gøre det, mister svarende til 129.000 kr. i den foreslåede ordning,
samtidig med at man får mindre tid til rådighed.
Ole Sohn (SF), 2002-01-23:
Det er et forståelsesspørgsmål.
Hvis man kan udlede af spørgsmålet fra hr. Lars Barfoed, at der kan være tale om på sigt, at det er udtryk for en skattelettelse, er det så, fordi den nuværende regering ved omlægningen kan sige: Jamen så er det ikke en skat længere?
Så er det kosmetik, at man fastholder, at man skal betale, men så er det bare ikke en skat, og så har man dermed sænket beskatningen.
Eller er det et udtryk for, at de højest lønnede, som nu får mere udbetalt, selvfølgelig reelt får en skattelettelse, fordi man får mere udbetalt?
Men hvis det er den form for regning, har jeg så ikke også ret i, at de lavtlønnede, som får en mindre udbetaling, reelt underlægges en skattestigning?
Birthe Skaarup (DF), 2002-01-23:
Nu er det således, at den almindelige henvisningsprocedure, når en person bliver syg, sker gennem den praktiserende læge, og hvis der er tale om sygdomsbehandling, sker det med henvisning videre til hospitalsvæsenet. Så vil jeg godt høre fru Tove Videbæk, for jeg synes, der har indsneget sig nogle mærkværdige udtalelser, om proceduren bliver anderledes.
Er det ikke sådan, at det forudsættes i det her lovforslag, at henvisning til sygdomsbehandling på sædvanlig vis skal følge reglerne med henvisning fra amterne, og at det er den praktiserende læge, der henviser og indstiller den enkelte til en sygdomsbehandling?
Lene Garsdal (SF), 2002-01-23:
Fru Else Theill Sørensen havde i sit indlæg nogle gribende eksempler, bl.a. med en enlig mor, der ville have svært ved at vente på behandling, og så spørger jeg: En anden enlig mor kan have næsten det samme problem i en anden kommune eller måske i den samme kommune, og er det så ikke ulige adgang til fri behandling på sygehusene, når det kun er den enlige mor, som blev nævnt af den forrige taler, der kan få behandling, og ikke den anden?
Karen J. Klint (S), 2002-01-23:
Jeg forstod på indlægget fra fru Tove Videbæk, at det betød
Men netop fordi sygedagpengene dækker så mange forskellige forhold, vil det så ikke være lidt interessant at vide, hvor lille et hjørne af de 5, 7 eller 10 mia. kr. der rent teoretisk og måske også praktisk kan gøres til aktive penge med forslaget her?
Per Stig Møller (KF), 2002-01-23:
Undskyld mig altså.
Jeg synes faktisk, at man kom meget, meget langt væk fra det, man kan spørge mig om i spørgetiden.
Det kan jeg ikke tage stilling til, det må tiden jo vise.
Dansk Folkeparti og BBC-udsendelsen: Det tilkommer ikke mig at kommentere BBC-udsendelsen, men man bliver jo ikke nødvendigvis et seriøst program, fordi man har 200 millioner seere, så enkelt hænger det jo ikke sammen her i verden.
Dansk Folkeparti er et uafhængigt parti, der kan stemme sådan, som Dansk Folkeparti vil, men det, der sker, er selvfølgelig, at man i lande, der ikke er vant til et flerpartisystem, har svært ved at forstå, at man altså kan støtte en regering, eller man kan være enig med en regering, eller man kan være i en regering.
Det er jeg ikke sikker på, at SF mente, vel?
Det var for så vidt det samme, jeg prøvede at give udtryk for omkring Dansk Folkeparti, at de selvfølgelig
Så til hr. Søvndal: Jeg mener, at det ligger uden for, hvad jeg skal gå i detaljer med, men jeg kan da konstatere omkring de to-tre emner, som hr. Villy Søvndal trak frem, at hvis man kritiserer os for at nedskære i ulandsbistanden, så kalder jeg det hykleri, for vi ligger som nr. ét i verden, og det kommer vi altså stadig væk til, så det synes jeg ikke rigtig, udlandet kan komme og kritisere os for.
Vi arbejder ihærdigt for, at de øvrige lande skal komme op på 0,7 pct., og det er såmænd svært nok at få dem til dét, så jeg kan ikke se, at vi skal klæde os i sæk og aske, når vi ligger som nr. ét i verden og så reber sejlene, som vi gør nu.
Omkring Det Danske Center for Menneskerettigheder har jeg jo forklaret nu i de første 40 minutter, hvordan det forholder sig med dét. Omkring asyllovene kan hr. Villy Søvndal jo kun konstatere, at før jul lå de simpelt hen på bordet i Tyskland, der lå de simpelt hen på bordet i England, og hvad regering har man for resten dér?
Hov, er det ikke en socialdemokratisk regering?
Og de er strammet op i Frankrig, og hvad regering har man egentlig dér?
Hov, er det ikke en socialistisk regering?
Så man må konstatere, at der foregår i hele Europa nogle overvejelser på området.
Jesper Langballe (DF), 2002-01-23:
Jeg vil sige lige som hr. Villy Søvndal: Jeg har ikke stillet et spørgsmål til hr. Villy Søvndal.
Jeg har stillet et præcist spørgsmål til ministeren, et spørgsmål, hvis svar jeg synes må være af yderste vigtighed for regeringen, og nu vil jeg gentage kvintessensen af spørgsmålet
: Mener udenrigsministeren ikke, at når udlændingepakken er udmøntet i lov og er gennemført, og under forudsætning af, at den virker som intenderet, så kunne der ske det - i det store beundrede udland - at Danmark gik hen og blev et foregangsland med hensyn til udlændingelovgivning?
Det var spørgsmålet, som var rettet til ministeren.
Kamal Qureshi (SF), 2002-01-23:
Nu vil jeg gerne understrege, at mine spørgsmål er rettet til udenrigsministeren, men det er imponerende, at det tillægges hr. Villy Søvndal, at han også påvirker den udenlandske presse, det er da en cadeau til hr. Villy Søvndal.
Jeg vil gerne spørge udenrigsministeren: Hvis udenrigsministeren ikke mener, at det skader Danmarks anseelse, hvorfor tog udenrigsministeren så - i et tv-program, som jeg formoder udenrigsministeren selv mener er et ganske seriøst program med ca. 200 millioner seere - så skarp afstand fra, at Dansk Folkeparti var den siddende regerings støtteparti?
Hvis ikke udenrigsministeren mener, at det faktum skader Danmarks anseelse i udlandet,
Villy Søvndal (SF), 2002-01-23:
Jeg har ikke henvendt mig til Dansk Folkeparti, jeg har henvendt mig til udenrigsministeren, og det gør jeg så igen med det samme spørgsmål som før.
Når udenrigsministeren siger, at der ikke er det billede, som nogle forsøger at videregive i udlandet, så spørger jeg bare: Er de 200 millioner mennesker, der så BBC World-interviewet, bibragt et billede, der ser ud som følgende: Danmark er et land, der er i færd med at lukke omkring fremmede og deres muligheder for at komme ind.
Danmark er et land, der er i færd med at skære ydelser ned til mennesker, der er her, og som endnu ikke har fået varig opholdstilladelse.
Danmark er et land, der er i færd med at beskære sin ulandsbistand.
Danmark er et land, der er i færd med at lukke et uafhængigt center for menneskerettigheder.
Danmark er et land, der har det alleryderste højre som støtteparti for den nuværende regering?
Danmark har lige afsluttet en valgkamp, hvor noget af billedmaterialet har efterladt et dybt indtryk.
Gør det ikke indtryk på udenrigsministeren, at det er udlandets indtryk, i en verden, der i stigende grad bliver international, i en verden, hvor vi lever af samhandel, hvor vi lever af udveksling af mennesker, af varer, af ideer, hvor vi skal ud og påtage os et formandskab for EU-landene om ikke så lang tid?
Man kan mene, det er uretfærdigt, men det har meget præcist i hvert enkelt tilfælde noget at gøre med de handlinger, som den nuværende regering har begået.
Per Stig Møller (KF), 2002-01-23:
Der foregår en meget interessant diskussion mellem SF og Dansk Folkeparti, og den synes jeg da, man kan fortsætte, men jeg behøver ikke være med i den.
Søren Krarup (DF), 2002-01-23:
Jeg førte i oktober/november valgkamp sammen med hr. Villy Søvndal, så jeg kender alle hr. Villy Søvndals synspunkter og argumenter, og jeg genfinder dem i den udenlandske og også i dele af den danske presses holdning til det danske folks valg den 20. november.
Og jeg spørger mig selv, om ikke det, at hr. Villy Søvndal paralleliserer sine synspunkter med FN's i den grad - det siger jo noget om, hvor den udenlandske presse henter sine informationer fra - så er ensbetydende med, at han på en temmelig kedelig måde bidrager til at mistænkeliggøre FN her i landet? Jeg synes, at hr. Villy Søvndal måske skulle være lidt forsigtig med uden videre at hævde, at han og FN er synonyme.
Og jeg vil spørge udenrigsministeren: Er det ikke betænkeligt, at FN i den grad bliver inddraget og lader sig inddrage i dansk politik?
Jesper Langballe (DF), 2002-01-23:
Jeg har et supplerende spørgsmål til udenrigsministeren: Den politiske korrekthed, som oser massivt ud af hr. Villy Søvndals spørgsmål, må man jo erkende ikke er specifik dansk. Det går som en bred bølge i den vestlige verden, og venstrefløjen støtter sig hele tiden til det store udland, de støtter sig ikke til egne argumenter, for dem er der ingen af, og de er jo gjort til skamme af vælgerne, som ønskede en anden udlændingepolitik.
Så vil jeg gerne spørge, om man ikke efter udenrigsministerens mening kunne forestille sig, at når nu udlændingepakken er gennemført, og hvis den virker efter hensigten - og det sidste vil jeg sige er jo en meget afgørende betingelse - at Danmark så rent faktisk blev et foregangsland i Europa med hensyn til udlændingelovgivning? Alle de andre lande har på grund af den politiske korrekthed stort set de samme problemer.
Villy Søvndal (SF), 2002-01-23:
Det overrasker mig lidt, at udenrigsministeren ser billedet
så positivt.
Jeg forstår godt interessen i at se det så positivt, men jeg tror desværre ikke, det svarer til omverdenens indtryk.
Man kan synes, det er uretfærdigt, men det har jo at gøre med nogle meget konkrete handlinger, og den her regering er selv årsag til, at udlandet er efterladt med lige præcis det indtryk.
Det er jo så også det indtryk, der nu senest er baggrunden for, at FN, forstår jeg, på torsdag har bedt om et møde med den danske regering for at bede om en uddybende redegørelse for, hvad det er, den danske regering er i færd med.
Kan man virkelig tage det så letsindigt, som udenrigsministeren gør?
Per Stig Møller (KF), 2002-01-23:
Spørgeren synes at tage for givet, at Danmarks internationale omdømme skulle være voldsomt beskadiget efter regeringsskiftet.
Det er selvfølgelig ikke tilfældet.
Danmark har med god grund et solidt og godt ry i omverdenen.
Regeringen er selvsagt åben over for konstruktiv kritik, hvad enten den er indenlandsk eller udenlandsk.
For at kritikken kan være konstruktiv, må den altså, som jeg sagde i mit tidligere svar, nødvendigvis basere sig på regeringens faktiske politik og ikke på misforståelser, rygter, forstørrelse og selvforstærkende mytedannelser.
Jo, jeg kender da godt Alsing Andersens brev fra den 2. september 1943, og det var ikke noget brev, som man vil være glad for i Socialdemokratiets historie i dag.
Derudover vil jeg lade SF og Dansk Folkeparti føre deres debat for sig selv.
Den behøver de ikke drage mig ind i.
Til hr. Villy Søvndal: Regeringen har jo klart markeret, at man vil følge konventionerne.
Jeg har selv haft et møde
med hr. Lubbers.
Der var ikke nogen specielle kritikpunkter fra hr. Lubbers' side.
Og så har Folketinget i går i spørgetimen haft lejlighed til at stille spørgsmål til integrationsministeren, så jeg synes ærlig talt ikke, der er grund til at trække det yderligere ind her.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Søren Krarup (DF), 2002-01-23:
Nu var det mig, der i søndags i Berlingske Tidende brugte sammenligningen med 1943.
Jeg ved ikke, hvor meget hr. Kamal Qureshi er inde i danmarkshistorien, men det, der skete den 29. august 1943, var, at en regering, der havde samarbejdet med besættelsesmagten, af befolkningen blev tvunget til at ændre sin kurs.
Det var det, billedet gik på.
Det er et meget præcist billede, en meget præcis parallel.
Som Socialdemokratiets sekretær Alsing Andersen skrev i sit cirkulære til Socialdemokratiet den 2. september 1943: Vi anklager de chauvinister og kommunister, der har bidraget til at skabe en anden mentalitet i befolkningen.
Det var det, der skete den 29. august 1943.
Det var folkets oprør imod en regering, der førte landet i afgrunden, og jeg glæder mig over, at det samme skete den 20. november 2001. Det er et spørgsmål til - naturligvis - udenrigsministeren, om han ikke er enig.
Kamal Qureshi (SF), 2002-01-23:
Jeg vil da gerne takke hr. Søren Krarup for, at han stillede spørgsmålet, for det giver jo lejlighed til at stille spørgsmål også fra SF's side.
Jeg skal gentage mit spørgsmål til udenrigsministeren, om udenrigsministeren kan bekræfte mit udsagn om regeringens støttepartis udsagn, der sammenligner udlændingepakken med situationen under besættelsen i 1943, hvor de daværende danske myndigheder ophørte samarbejdet med besættelsesmagten. Er det ikke med til netop at fremme den internationale kritik
af den danske udlændingepakke, når man sammenligner udlændingepakken med historiske begivenheder som 1943 og sammenligner udefrakommende med en besættelsesmagt?