Pia Christmas-Møller (KF), 1998-06-25:
Til hr. Jens Peter Vernersen: Jeg vil meget gerne se det papir, det regnestykke, som viser, at regeringen har regnet sig frem til, at den udhuling af fradraget for indbetalinger på kapitalpension har en særlig virkning på betalingsbalancen.
Det vil jeg meget gerne se, det papir.
Jeg vil også meget gerne se, hvordan udhulingen af kørselsfradraget forbedrer mobiliteten og dermed er med til at forebygge flaskehalse på det danske arbejdsmarked.
Jeg vil meget gerne se, hvordan hr. Vernersen får sådan et regnestykke til at hænge sammen.
Jeg har ikke helt fantasi
til det, det må jeg indrømme, ikke mindst når jeg er i besiddelse af et papir, som regeringen selv har udformet, der viser, at alene forslaget om udhulingen af fradraget for indbetalinger på kapitalpension medfører et fald i opsparingen på 6 mia. kr. Til hr. Jacob Buksti - ja, vi har jo været omkring det mange gange.
Der var et reelt alternativ for Socialdemokratiet, for Det Radikale Venstre.
Man kunne have valgt den borgerlige side.
Det sagde man nej tak til fra Socialdemokratiets og fra Det Radikale Venstres side.
Man valgte - og det gjorde man på forhånd - at læne sit hoved til venstrefløjspartierne.
Det er man i sin gode ret til, men jeg synes ikke, det er klædeligt, at man løber fra, at det var det, man gjorde.
Så vil jeg gerne sige til hr. Estrup, som jeg ikke har haft mulighed for at svare tidligere: Hr. Estrup mente, at under det sidste møde i den møderække, vi var til ovre hos finansministeren, som hr. Estrups egen partileder end ikke ville kalde forhandlingsmøder, men møder, hvorunder Det Konservative Folkeparti og Venstre kunne få lov til at stille spørgsmål, kommentere og oven i købet kritisere pinsepakken, blev der givet, hvad hr. Estrup kaldte nogle tilbud, som det måtte være svært for Det Konservative Folkeparti at forklare sine vælgere at vi havde sagt nej tak til.
Jeg vil gerne sige: Tak for bekymringen, men vi har ingen, ingen problemer i så henseende.
Og der blev i øvrigt heller ikke givet noget, der med rimelighed kan kaldes et tilbud.
Ja, ja, ret skal være ret.
Man sagde, man kunne da godt kigge lidt på ikrafttrædelsestidspunktet for udhulingen
Det var i en situation, hvor det hele handlede om, hvornår regeringen kunne være bekendt at smide Det Konservative Folkeparti og Venstre ud ad døren, så venstrefløjspartierne kunne komme ind.
Det var det, det handlede om ved det møde, vil jeg sige til hr. Jørgen Estrup.
Vær nu ærlig.
Vi ved nok, hvornår stemningen, sætningerne, formuleringerne, vibrationerne er til forlig, imødekommelse, og hvornår det handler om, hvem der først skal sige: Nu spilder vi vist vores tid.
Vi skulle ud af vagten; det var, hvad det møde handlede om, og det kom vi også.
Jeg forstår på det sidste indlæg, at der er en hel del af de gode folketingsmedlemmer, der er ved at være godt trætte - det tror jeg præger debatten i øjeblikket.
Så dér er jeg fuldstændig enig med fru Pia Kjærsgaard.
Det drejer sig om at sikre størst mulig opbakning blandt de borgerlige partier, så vi kan få en borgerlig regering.
Enhver, der kender bare en lille smule til det danske skattesystem,
vil vide, hvor håbløst et sådant forslag er.
Enten skulle procenten ligge på 40 eller også skulle den ligge på 32.
Enhver anden ting vil være en hybrid og en overgangsordning i vores skattesystem.
Derfor er det jo fuldstændig useriøst at komme med den slags snak her i en sen time i afslutningsdebatten.
Jeg kan ikke anerkende, at der på noget tidspunkt blev givet det, der bare minder om et tilbud.
Jeg kan ikke anerkende, at der på noget tidspunkt blev givet noget, der minder om en åbning til en egentlig forhandlingsrunde. Det er situationen.
Vedstå det dog.
Det er da ærlig snak.
Der er da ikke noget forbudt i det.
Det er da ærlig snak.