Jørn Dohrmann (DF), 2005-06-14:
I stedet for at være så ked af det, så trist i sine udmeldinger synes jeg, at vi hellere skulle glæde os over de forandringer, som sker netop nu, hvor vi er ved at vedtage de her lovforslag om kommunalstrukturen.
Det, der har været vigtigt for Dansk Folkeparti, er, at man har lavet en strukturændring, sådan at borgerne ude i landet får en lettere tilgang til systemet, altså én indgang for den enkelte borger.
Det er, som om det overhovedet ikke vejer i resten af oppositionens overvejelser, at vi også skal gøre det nemmere for den enkelte M051S44234589KAJE.FM.FM Page 4503
Tuesday, November 8, 2005 5:59 PM borger i Danmark.
At staten så får nogle af de opgaver netop med at holde øje med de miljøtunge virksomheder må jo også være en naturlig konsekvens.
Dér er der noget ræson i at få det over til staten.
Med strandbeskyttelseszonerne er det også vigtigt, som vi ser det i hvert fald, at der bliver en ensartet, effektiv behandling, og det kan staten jo selvfølgelig løfte på det område.
Når kommunen så skal til at varetage nogle af de opgaver, som amterne varetager, kan man sige, at kommunerne jo allerede i dag arbejder med naturbeskyttelse, så hvorfor skulle de være inkompetente til det?
Det er ligesom et surt opstød.
Fordi man gerne vil beholde amterne, prøver man at finde et enkelt græsstrå, som man ligesom kan gribe fat i, og så håber man på, at det holder.
Jeg er glad for, at vi her får en god behandling i dag.
Vi får nogle tilkendegivelser frem, som overhovedet ikke har været fremme før.
Hr. Torben Hansen siger, at der har været samtaler, at der har været forhandlinger i flere måneder, i 2 måneder tror jeg det blev nævnt her.
Det er, ligesom det ikke er fremgået før, at man har haft de drøftelser, at man har haft forhandlinger.
Det var, som om regeringen og Dansk Folkeparti kørte det her fuldstændig lukket.
Nu har vi endelig fået på skrift, at man tilkendegiver, at der selvfølgelig her har været en åben proces.
Så er det sagt af tidligere talere, at man kom med ti sider om en hel masse løfter, som man gerne ville have indfriet.
Så hænger man sig i § 3-områderne og siger, at det har man jo fået lovet.
Det var det, fru Pernille Blach Hansen sagde.
Vi har aldrig nogen sinde lovet, at man ville få § 3.
Vi har sagt den dag, vi sad ovre og forhandlede, at det ville vi tage med tilbage til baglandet og tale om det.
Der blev ikke lovet noget på det område.
Da det så kom frem, at det ikke var nok med § 3, at man ville have yderligere ting med over, at det var et ultimativt krav, og at man ville stille yderligere krav oveni, så kunne vi jo konstatere, at der ikke kunne nås enighed på det område her.
Vi glæder os nu over, at vi kommer videre i den her proces.
Hvorfor skulle de kommuner ikke kunne klare de her opgaver efterfølgende?
Jeg synes, det er meget vigtigt, at man forholder sig til, at kommunerne også bliver større, og at det ikke er en miniputstat, man uddelegerer de her ting til.
Det er valgte kompetente folk, som nu bare får lov til at varetage de ting her.
Derfor synes jeg, at det er en god opdeling, at vi har to hovedspor, altså et statsligt og et kommunalt, og at borgeren ikke bliver kastebold i systemet.
Jeg tror, at mange af de borgere, vi har ude i landet, har oplevet, når de har nogle ting, de skal have behandlet, at de så skal afvente et svar eller bliver sendt videre til amtet for at få sagen behandlet.
I dag ved vi, at efter at kommunalreformen er vedtaget, går man til kommunen og får også svaret derfra.
Dansk Folkeparti er i hvert fald glad for, at vi nu kommer videre.
Vi synes bare, at det er ærgerligt, at resten af oppositionen ikke vil være med til at få en god proces her.
Jobbet skal jo stadig væk gøres omkring § 3-områderne.
Man kan jo lave tværkommunale grupper, hvor der arbejdes med det, hvis man synes, at man ikke selv kan løfte opgaven.
Der er ingen grund til at frygte, at de her opgaver ikke bliver udført, det skal de jo stadig væk.
Dansk Folkeparti siger i hvert fald hjertelig tak for en god behandling her.
Ærgerligt at vi ikke kunne nå til enighed, men det er jo klart, at når man kommer med så mange ting og ikke vil indgå kompromiser, så ender vi et eller andet sted, og det er her.