Henrik Dam Kristensen (S), 2002-01-30:
Jeg synes, det skal roses, at konventet er nedsat i så god tid, at der virkelig bliver tid til debatten i perioden frem til 2004, når det næste topmøde afholdes.
Jeg vil også gerne rose, at man har valgt en form, hvor der stilles spørgsmål.
Det kan selvfølgelig siges, at man kan styre processen via de spørgsmål, man har valgt, men det er meget bredt sammensatte spørgsmål, der er givet, så vidt jeg husker 59 spørgsmål.
Det betyder i realiteten, at vi kan få en anderledes åben debat end den, vi så ofte har set i forbindelse med EU.
Jeg hæftede mig også meget ved, da jeg læste Laekenerklæringen, at den i realiteten starter med det, jeg godt vil kalde en selverkendelse.
Der står: »Indadtil er der behov for, at EU's institutioner kommer nærmere på borgerne.
Borgerne slutter ganske vist op om EU's vigtigste mål, men de kan ikke altid se forbindelsen mellem disse mål og den måde, som EU optræder på i dagligdagen.
De kræver, at EU's institutioner bliver præget af mindre stivhed og træghed og mere effektivitet og gennemsigtighed.
Mange mener også, at EU skal tage sig mere af de konkrete ting, der optager borgerne, og ikke i detaljer gribe ind i anliggender, som det ifølge sagens natur er bedre at overlade til medlemsstaterne og regionens valgte.
Nogle opfatter det endog som en trussel mod deres identitet, men hvad der måske er endnu vigtigere: Borgerne finder, at der er alt for mange beslutninger, som træffes hen over hovedet på dem, og de ønsker en bedre demokratisk kontrol.« Jeg synes faktisk, det er et flot selverkendelsescitat, som Laekenerklæringen har med.
Det flugter meget godt med det, jeg ofte synes jeg har oplevet i den danske debat.
Det er afgørende, at vi bringer Europa tættere på befolkningen.
Det er afgørende, at vi til stadighed diskuterer vore værdier, også fælles europæiske værdier, hvad enten det handler om menneskerettigheder, social tryghed, eller hvad det nu kan være af de mange spændende dagsordener, vi har haft. Jeg oplever en bredere og bredere erkendelse i den danske befolkning og også i de andre europæiske befolkninger af, at der er en række afgørende ting for vores hverdag, som kun kan forbedres, hvis vi er i stand til at træffe beslutninger i fællesskab.
Helt indlysende er selvfølgelig terrorisme, men også med hensyn til international kriminalitet er der masser af eksempler på, at et enkelt land ikke har mulighed for at dæmme op for den, men
at en fællesskabsløsning kan gøre hverdagen tryggere.
Vi har også de gode gamle ting, hvor vi har set værdien af og resultaterne af at lave fællesskabsløsninger: på miljøområdet, på fødevareområdet, på forbrugerområdet osv. Med hensyn til udvidelsen står vi foran at sikre, at vi får et fremtidens EU, som er i stand til at kunne håndtere, at der måske i løbet af et års tid er 10 lande mere i fællesskabet.
Her bliver vi nødt til at give nogle svar på, hvordan vi politisk kan håndtere en sådan udvidelse af samarbejdet.
Processen i Laeken startede tilbage i Nice, hvor man kom med de fem grundlæggende spørgsmål, og de er så blevet konkretiseret i Laeken.
Jeg synes, det er afgørende, at det er ord som åbenhed og demokrati og samarbejde, der er væsentlige dele af de spørgsmål, der skal svares på i konventet.
Jeg synes også, den del, som handler om Parlamentets rolle og de nationale parlamenters rolle, er en spændende og vigtig vinkel, og jeg oplever lidt, at det samarbejde, der er skabt gennem COSAC, måske kan være med til at pege på nogle af de svar, der kan gives.
Men hvordan sikrer vi, at vi ikke blot får et nyt politisk forum, som kommer til at ligge fjernt fra landenes egne parlamenter?
Hvordan sikrer vi, at de nationale parlamenter i langt højere grad bliver inddraget i behandlingen af de politiske emner, som skal håndteres?
Vi skal ikke have et tokammersystem.
Vi skal have et system, hvor de nationale parlamentarikere er tættere på de politiske problemer og udfordringer, der skal løses i Europa.
For mig og for Socialdemokratiet er det også afgørende, at EU bliver i stand til at varetage den nye rolle i de globale udfordringer, som EU ganske enkelt nu har fået.
Vi har set eksempler på, at EU er i stand til at håndtere dem, og den linje skal fortsættes. Jeg skal slutte med at sige
, at hvis konventet vil, kan det være i stand til at præge det europæiske samarbejde, og vi vil fra Socialdemokratiets side gå ind i arbejdet med et åbent sind.