Hanne Severinsen (V), 1998-04-28:
Ak ja, hr. Glerup, det ville være nemmere, hvis det virkelig var så enkelt.
Venstre vil gerne anerkende, at ministeren på nogle punkter har forsøgt at imødekomme Venstres betingelser for at være med i Skjern Å-projektets gennemførelse, men ikke dem alle.
Vi kan ikke støtte, at der skal være en særlig ekspropriationsparagraf, for hvis det drejer sig om enkelte, der nægter at være med, findes der allerede en mulighed i gældende lovgivning, og jeg minder om, at den oprindelige aftale havde en bestemmelse om frivillig jordfordeling.
Vi har derudover argumenteret for, at staten ikke nødvendigvis skal eje jorden, når blot lodsejeren er villig til at gå ind i projektet.
Spørgsmålet om lokal adgang har været diskuteret.
Vi vil se nærmere på den imødekommelse, der her gives, med henblik på, hvordan den faktiske lokale indflydelse vil blive i det brugerråd, som bliver foreslået.
I beretningen af 15. maj 1996 slog vi fast, at der ikke måtte være problemer i projektet med frigivelse af fosfor og okker, oversvømning uden for projektområdet og forøgelse af grundvandsstanden, transport af sediment i Ringkøbing Fjord, tilsanding af Skæven Strand og tab af lakseyngel.
Vi anerkender, at COWIconsult for at løse disse problemer har ændret projektet i vest blandt andet ved at grave åen uden om Hestholm og lave et forgravningssystem til slyngninger og fire udløb på den del, hvor ådalen stort set ikke har noget fald ud imod fjorden.
Men herved skaber man lige så mange problemer, som man tilsyneladende løser, samtidig med at projektet efterhånden er svulmet op til 1/4 mia. kr. og ganske givet vil blive endnu dyrere hen ad vejen.
Hermed kan man roligt sige, at man ikke lever op til den første betænkning fra 1987 og dens ord om mest miljø for pengene.
De forgravede slyngninger og udløb vil enten sande til med tiden, eller også skal de oprenses.
Hvis de sander til, ender Skjern Å alligevel i Hestholm Sø, og det var netop det, der skulle undgås.
Hvis de skal oprenses, og det er det, jeg forstår ministeren har lovet amtsrådet, så har man ikke fundet nogen bæredygtig løsning, der hviler i sig selv.
Det nuværende udløb i vest udmærker sig ellers ved at være i balance, og ifølge Anders Koeds status over fiskebestanden i Skjern Å er der registreret 23 forskellige fiskearter.
Ministerens forslag indebærer, at strømhastigheden bliver meget lav på de sidste fem kilometer og dermed truer smoltudtrækken og dermed laksen.
Drømmen om at opformere laksebestanden er netop blevet opgivet i Gudenåsystemet på grund af bevarelsen af Tange Sø.
Derfor har vi så meget desto mere en forpligtelse til at sikre den enestående laksestamme
i Skjern Å, og derfor vil det være forkert at eksperimentere med laksens overlevelse her.
Den mest nærliggende konklusion, men den er måske for nærliggende, burde være, at betingelserne i beretningen lettest og mest enkelt kunne opfyldes, hvis man undlod gravningerne i det gamle delta.
Nogle mener, at slyngninger er pæne, men for artsmangfoldigheden er det bedre at ændre vandstandsforholdene i det vestlige område til gavn for fuglelivet.
I den før omtalte beretning blev det slået fast, at det østlige projekt bør være en egentlig genskabelse af det gamle åløb, derfor kan det undre, at COWIconsults projekt graver åen 70 cm dybere, så den kommer til at virke som et afvandingsprojekt.
Det hænger ikke sammen med Vandmiljøplan II, der netop forudsætter flere våde enge, og det kan man vanskeliggøre i hele det øvrige Skjern Å-system.
I den lokale debat har embedsmænd tilkendegivet, at nedgravning skyldes beretningens ord om at undgå oversvømmelser, men jeg tror, at alle kan være enige om, at det var møntet på Skjern og Tarm.
For 12 år siden var det måske logisk, at selvrensning skulle foretages på de sidste 10-15 km, men hvad hvis Vandmiljøplan II lykkes, hvad er det så, vi skal rense i den nederste del?
Hvis man i stedet følger beretningens ord om at gengive den østlige strækning mellem Borris og Skjern sin oprindelige form, får åen også sin oprindelige hydrauliske egenskaber tilbage.
Det vil give større selvrensende effekt, og laksens oprindelige gydepladser kan frilægges og genbruges.
Lodsejerne i det østlige område frygter, at deres gårde kommer i klemme på grund af harmoniproblemer.
De undrer sig over, at staten i de knap to år, jordfordelingerne har kørt, har undladt at købe gårde, som ellers kunne være brugt til erstatningsjord.
Afslutningsvis ønsker vi at påpege, at det er ærgerligt, at VVM-redegørelsen, som COWIconsult selv har stået for, overhovedet ikke nævner endsige tager stilling til, at der findes et lokalt alternativ.
Det er blevet sagt om Skjern Å-projektet, at hver sten er vendt og alt er diskuteret igennem.
Her har man alene haft en debat med nogle embedsmænd.
Det er derfor glædeligt, at ministeren i februar lovede, at han og Miljøudvalgets medlemmer vil komme til Skjern og Tarm og diskutere forslaget
Når miljøministeren ikke har ønsket en uvildig rådgivning koblet på, vil vi foreslå, at Miljøudvalget foranstalter en høring om dette meget omfattende projekt.
Vi kan ikke være bekendt at vedtage noget, hvor vi kan sige, at man er gået fra den ene grøft til den anden.
Vi ønsker altså, at ministeren i den kommende tid skal gå ind i en konstruktiv dialog om dette naturprojekt, så vi kan sikre, at det får en god udformning.