Villy Søvndal (SF), 1998-12-04:
Formålet med lovforslaget er at fremme revalideringsindsatsen over for mennesker, der af den ene eller den anden grund har en nedsat erhvervsevne.
Det er vi meget enige i.
Midlerne skal bruges til at udvikle og udbygge virksomhedsrevalidering, de skal bruges til at formidle tilbud, og de skal bruges til at udvikle nye tilbud og nye jobtyper til personer med begrænsning i arbejdsevnen samt til at opkvalificere.
Arbejdsgiverne skal betale mindst halvdelen af lønnen efter en konkret vurdering, og endelig kan man med forslaget her give en revalidend støtte i form af et rentefrit lån til at etablere en selvstændig virksomhed, hvis de fornødne forudsætninger er til stede. Med forslaget fjernes tidsgrænsen på de 3 år med hensyn til, i hvor lang tid en førtidspension kan gøres hvilende.
Vi er meget enige i behovet for at få mere gang i revalideringen.
Jeg har svært ved helt at dele den begejstring, som jeg sporede hos den forrige ordfører i forhold til det private erhvervslivs lyst til at gå i gang med det her.
Ellers havde vi haft nogle helt andre tal på det område, der hedder beskyttet beskæftigelse.
Sagen er jo, at det har været utrolig svært.
Hvis jeg husker statistikkerne rigtigt, blev der i alt sidste år etableret 1.200 nye pladser.
Er det virkelig en succes, efter at vi i så mange år har forsøgt at få mennesker med nedsat erhvervsevne ind?
Det synes jeg ikke.
Hvis vi i øvrigt stod over for det boom, var der jo ingen grund til at vedtage dette forslag.
Jeg vil også pege på, at dette forslag vil åbne op for, at man kan revalidere i såvel private som offentlige virksomheder for de mennesker, der har brug for det.
Jeg vil også godt i modsætning til den forrige ordfører understrege, at det forslag, vi skal behandle bagefter, der drejer sig om at anvende tvang over for mennesker med førtidspension, vil vi meget kraftigt vende os imod, men det skal jeg vende tilbage til under næste ordførertale. Vi har været med til at forhandle forslaget her, og derfor støtter vi det i sagens natur.
Forslaget er efter vores opfattelse blevet bedre undervejs på et par punkter.
Vi har fået en central pulje, som kan støtte organisationer, der ønsker at gå i gang på dette område.
Vi ved, at Handicapidrættens Videnscenter er meget interesseret.
Man kunne også forestille sig, at nogle, der arbejdede med afvænning af narkomaner og stod med afvænnede narkomaner, var optaget af det specielle område, der hedder at sikre dem en beskæftigelse bagefter, så man også havde et længererækkende perspektiv.
Endelig er vi også glade for den understregning, der ligger af vejledningsindsatsen som en forudsætning for en bedre revalidering.
Det er der med dette forslag også åbnet op for.
Koordinationsudvalgene har mulighed for at anvende pengene til en bedre vejledning.
Der er to ting, som vi godt endnu en gang vil pege på ved en lejlighed, hvor vi diskuterer beskyttet beskæftigelse.
Vi havde et ønske om at få et moratorium ind, der muliggør, at et menneske med nedsat arbejdsevne får lov til at afprøve et arbejde med sikkerhed for at vende tilbage til pensionen, hvis det afprøvede arbejde ikke lykkedes.
Det lykkedes ikke for os, men vi vil godt arbejde lidt videre med det i udvalgsarbejdet.
Jeg tror, det er helt afgørende for at gøre det her til en succes, at den usikkerhed, der er hos et menneske, der afprøver, om vedkommende kan fungere på et arbejdsmarked, er omgærdet af den sikkerhed, at lykkes det ikke, kan man altid vende tilbage til sin pension.
Jeg tror i virkeligheden, at det er selve forudsætningen for at gøre denne ordning til en succes, at man har den sikkerhed.
Det andet, som vi godt vil vende tilbage til under udvalgsarbejdet, er hele diskussionen om de rettigheder, der normalt følger af at have været på arbejdsmarkedet, altså retten til dagpenge, retten til det, der endnu er tilbage af efterlønnen, retten til sygedagpenge osv.
Vi mener, det er lidt afgørende, at disse rettigheder følger med, når vi laver forskellige beskyttede beskæftigelser.
Men vi indstiller forslaget til vedtagelse.