runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-05-25:
Det er egentlig ganske interessant, at nejsiden hellere vil diskutere at tvinge traktaten ind i huset hos folk, der ikke ønsker den, end at diskutere traktatens indhold.
Jeg synes, det er så interessant, at nejsiden ikke vil diskutere politik, ikke vil diskutere traktatens indhold, men alt det her udenoms, om man skal tvinge traktaten ind i huset hos folk, der ikke ønsker den.
Sagen er den, at der er gratis adgang til traktaten for alle, som gerne vil have den.
Alle, som gerne vil sætte sig ind i den, kan rekvirere den.
Det koster ikke en krone.
Og det synes jeg er den rigtige måde at gøre det på.
Må jeg så i øvrigt sige, at når hr. Rune Lund påstår, at EU-retten med den nye traktat får forrang for dansk lovgivning, så passer det jo ikke, for sådan er det allerede – heldigvis vil jeg da sige.
Det er sådan, at når vi i EU har vedtaget nogle fælles regler, så skal vi alle sammen rette os efter dem.
Vi skal da være glade for i Danmark, at når vi har været med til på EU-plan at vedtage et fælles regelsæt, så kan andre lande ikke bare lige rende fra det, men er nødt til at overholde de regler.
Det er det, der hedder, at EU-retten har forrang.
Det har vi da en interesse i, og derfor er det da godt.
Der er ikke noget nyt i det.
Det står i traktaten, men sådan har det været al den tid, Danmark har været medlem af det daværende EF og nu EU.
Rune Lund (EL), 2005-05-25:
Men hvad angår udsendelse af EU-forfatningen, har vi jo diskuteret det her før.
Det er jo ikke første gang, vi står hernede og diskuterer det.
Sidst, vi bl.a. diskuterede det, var den 30. marts, hvor jeg, da statsministeren sagde, at det her ville koste omkring 150 mio. kr., sagde, at jeg mente, man kunne gøre det for omkring 20 mio. kr. Så sagde statsministeren: Det kan overhovedet ikke lade sig gøre for 20 mio. kr., og senere: For det første må jeg fuldstændig afvise tallet 20 mio. kr.
Det er fuldstændig forrykt, det kan slet ikke lade sig gøre.
Jeg syntes nu ikke, det var så forrykt.
Og det viser sig også, at det kan gøres endnu billigere end 20 mio. kr.
Så er vi ikke snart kommet dertil, hvor undskyldningerne for ikke at sende den ud til den danske befolkning er ved at være helt ude på overdrevet?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-05-25:
Nej, for de tal, jeg har oplyst, er alle sammen baseret på, og det sagde jeg fuldstændig åbent, at det hele skulle sendes ud til normale takster osv.
Så det ændrer ikke meget ved det.
Jeg kan ikke føje meget mere nyt til.
Jeg synes, det afgørende er, at alle i Danmark, der ønsker det, kan få traktaten gratis og læse den.
Men helt ærligt: Hvornår kommer nejsiden til at diskutere indholdet af det her?
Det er sjovt for mig, at nejsiden ikke rigtig har mod på at snakke om, hvad der egentlig ligger i traktaten af politik, men hele tiden kredser om den her sag om, at man vil tvinge traktaten ind i huset hos folk, der ikke ønsker den.
Lad os nu slå fast, at det er sådan, og at det bliver sådan, at alle i Danmark, der ønsker at få traktaten gratis, kan få den på posthuse og på biblioteker eller ved at sende et portofrit brev herind om at få den sendt ud, og man kan også få den på internettet.
Der er alle muligheder for, at alle, der vil læse den, kan få det ønske opfyldt.
Så synes jeg altså ikke, der er meget mere at sige om den sag.
Skulle vi nu ikke begynde at snakke politik?
Hermed sluttede spørgsmålet.
Nej, USA er naturligvis ikke spor anderledes stillet end andre lande.
Der skal gælde det samme regelsæt for store så vel som for små.
Det er jo faktisk essensen i at have international lov og ret, at man ikke tager sig selv til rette, men at der er et overordnet regelsæt, som man må holde sig inden for.
Derfor ønsker vi et stærkt FN.
Derfor ønsker vi et stærkt sæt af internationale love og regler, som alle stater, store som små, skal holde sig inden for.
Nej, USA får ingen særbehandling og skal ikke have det, og enhver militær operation skal have sit udgangspunkt i international lov og ret.
Men hr. Villy Søvndal bliver nødt til her at gå ind på tankegangen om, at der faktisk kan være situationer – jeg vil ikke i dag stå og tage stilling til fremtidige situationer, for det er jo det, hr. Villy Søvndal nu vil have mig til, men det kan jeg ikke, og det vil jeg ikke – alvorlige situationer, som vi har set det i tidens løb, hvor det internationale samfund har været nødt til at handle.
Tag f.eks. Kosovo, hvor et folkemord faktisk truede – det kan man vel godt sige; det var det, som vi frygtede.
Der kunne vi jo ikke sidde og vente på, at FN’s Sikkerhedsråd skulle blive enige, for der var altså enkelte lande, som blokerede for, at det internationale samfund kunne beskytte befolkningen.
Jeg tror, hr. Villy Søvndal må give mig ret i, at det var en berettiget aktion i 1999, selv om der ikke forelå et udtrykkeligt mandat.
Villy Søvndal (SF), 2005-05-25:
Jeg er ked af, hvis jeg kom til at overfortolke statsministeren.
Men det skyldes, at jeg umiddelbart synes, at statsministeren, også når man læser statsministerens tale på Venstres hjemmeside, jo udadtil markerer en holdning, der hedder: Vi er tilhængere af lov og ret.
Derfor vil jeg godt prøve at forfølge statsministerens åbning, i forhold til at man godt kan gøre det i nogle situationer.
Hvem kan så gå til angreb uden om FN?
Jeg er ikke i tvivl om, at statsministeren synes, at USA kan.
Det var det, der skete i Irakkrigen.
Men så kan andre koalitioner vel også.
Og det er derfor, jeg spørger statsministeren: Hvis man undsiger FN, betyder det så ikke, at ethvert land med eller uden en koalition kan gå i krig på det grundlag, som det land synes er nødvendigt – Rusland f.eks. i forhold til en konflikt, Kina f.eks. i forhold til en konflikt – eller er det kun en USA-ledet koalition, der kan, efter statsministerens opfattelse?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-05-25:
Nu vil jeg da nødig ødelægge hr. Villy Søvndals tilsyneladende gode humør i dag.
Jeg er bare nødt til at sige: Jeg har ikke sat hr. Troels Lund Poulsen på plads.
Tværtimod sagde jeg jo, at der kan være ekstraordinære situationer, hvor en international militær operation kan være berettiget, selv om der ikke foreligger et udtrykkeligt nyt FN-mandat.
Men det ændrer ikke på, at selvfølgelig skal en sådan operation have grundlag i international lov og ret.
Men der kan faktisk opstå situationer, hvor Sikkerhedsrådet af en eller anden grund er blokeret, og hvor vi er nødt til at handle.
Det var f.eks. holdningen her i Folketinget tilbage i 1999, da man valgte at støtte NATO’s indgriben i Kosovo, selv om der ikke var et direkte mandat i en resolution fra Sikkerhedsrådet.
Men jeg mener, og jeg tror, at der er mange med mig, der mener, at det var en nødvendig og en rigtig beslutning, selv om der ikke forelå et nyt udtrykkeligt mandat.
Så der kan altså være situationer, hvor det er berettiget med en international militær operation, selv om der ikke foreligger et nyt udtrykkeligt mandat fra FN’s Sikkerhedsråd.
Morten Messerschmidt (DF), 2005-05-25:
Jeg skal bare høre, om ikke statsministeren kan bekræfte, at ifølge Eurostats opgørelser er Danmark et af de lande i EU, der har allerflest flygtninge set i forhold til befolkningstallet, og om ikke det må ses som et udtryk for, at man faktisk fører en ret liberal udlændingelovgivning i Danmark.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-05-25:
Nej, regeringen har ingen planer om at ændre reglerne.
Jeg har ikke noget grundlag for at antage, at der skulle være fejl i sagsbehandlingen.
Jeg vil gerne sige til hr. Kamal Qureshi, at jeg aldeles ikke fralægger mig noget ansvar.
Jeg lægger ansvaret der, hvor det er placeret, nemlig i Udlændingestyrelsen og Flygtningenævnet.
Det er da ikke politikere, der skal sidde og afgøre den type sager.
Vi er netop bedst tjent med, at de til syvende og sidst er lagt i et selvstændigt nævn, og det er der, de ligger.
Det er ikke en politisk afgørelse.
Derfor fralægger jeg mig ikke noget ansvar, for jeg siger, at det er de pågældende myndigheder, der har ansvaret.
Jeg tror også, hr. Kamal Qureshi ved nærmere eftertanke vil synes, at det er det rigtige, at det er der, ansvaret ligger.
Kamal Qureshi (SF), 2005-05-25:
Vi ved også, at Dansk Folkeparti jo flere gange i forbindelse med finanslovforhandlinger og lignende har krævet en hurtigere udvisning af flygtningene som en præmis for at indgå i forhandlingerne.
Derfor er der et naturligt pres på regeringen for at administrere reglerne så stramt som overhovedet muligt inden for eksisterende regler.
Vi ved også, at Udenrigsministeriet mener, at Irak er et usikkert land, og vi ved samtidig, at Integrationsministeriet ikke giver irakere asyl.
Så jeg beder egentlig ikke statsministeren om at forholde sig til den konkrete sag, jeg spørger statsministeren – ud fra, hvordan statsministeren har vurderet Ashkansagen – om statsministeren, hvis der viser sig at være flere sager som Ashkans, hvor vi udviser flygtninge, som efterfølgende bliver forfulgt, udsat for tortur eller lignende, efterfølgende vil være villig til at ændre administrationen eller eventuelt også reglerne?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-05-25:
Jeg vil slet ikke tage stilling til hypotetiske spørgsmål.
Jeg går ud fra som en selvfølge, at Udlændingestyrelsen og Flygtningenævnet foretager deres vurderinger på en betryggende måde.
Det er jo sådan, at Udlændingestyrelsen og Flygtningenævnet baserer deres afgørelser på en konkret og individuel vurdering af alle de oplysninger, som foreligger i de konkrete sager.
Og jeg har ikke noget grundlag for at antage, at udlændingemyndighederne ikke skulle foretage den vurdering på en betryggende måde.
Kamal Qureshi (SF), 2005-05-25:
Jeg har holdt møder med en del afviste irakiske flygtninge og andre, som også fortæller om personer, der, efter at de har været udvist fra Danmark, er forsvundet.
De svar, jeg får fra Integrationsministeriet, når jeg spørger om, hvilket ansvar danske myndigheder har, efter at man har afleveret personerne i lufthavnen, er, at danske myndigheder ikke har noget ansvar for personer, der bliver sendt ud af Danmark, efter at man så at sige har afleveret dem i lufthavnen.
Så jeg vil gerne spørge statsministeren: Hvis nu det viser sig, at der kommer eksempler på sager a la Ashkansagen, vil statsministeren være villig til at ændre på eksisterende regler og den eksisterende administration, hvis det viser sig, at der er eksempler på personer, der efter at være blevet udvist har været udsat for tortur eller det, der er værre?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-05-25:
Jeg har ikke nogen tal ved hånden, så jeg kan hverken af- eller bekræfte det, men det er i hvert fald en historisk kendsgerning, at Danmark fører en fair flygtningepolitik, hvor vi naturligvis giver asyl til mennesker, som har behov for at have et fristed, fordi de er forfulgt eller truet af undertrykkelse eller på anden måde opfylder de kriterier, der skal være opfyldt, for at man kan få asyl – selvfølgelig, sådan skal det være.
Men hvis der ikke er grundlag for at give asyl, må det selvfølgelig også være rigtigt, at så sender man folk tilbage til det land, de oprindelig kommer fra.
Derfor har vi så indrettet et system, der så godt og sikkert, som man nu overhovedet menneskeligt er i stand til det, går ind i en vurdering i hver enkelt sag af, om der virkelig er risiko for forfølgelse, tortur eller noget andet.
Hvis ikke der er grundlag for at give en opholdstilladelse her i landet, må man selvfølgelig sende de pågældende tilbage.
Det hører også med til fair flygtningepolitik.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2005-05-25:
Jeg tror ikke, man kan sætte spørgsmålstegn ved, at der bliver administreret på baggrund af de gældende regler.
Men jeg bliver bare nødt til at forholde mig til statsministerens eget udsagn om, at vi i dag ikke skulle udvise flygtninge til forfølgelse, når det bevisligt er sådan, at det gør vi.
Det er der, jeg godt vil bede statsministeren sige: Ja, måske kan vi finde nogle tilfælde.
Jeg mener, at ét tilfælde er et for meget, og jeg beder bare statsministeren om at sige, at, jo, det gør vi faktisk desværre i dag, udviser flygtninge til forfølgelse, uanset om det er sådan, at reglerne bliver overholdt, eller ej.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-05-25:
Jo, men de udtalelser, som hr. Jørgen Arbo-Bæhr henviser til, som jeg er kommet med, er jo baseret på de lovregler, vi har her i landet, og jeg går som en selvfølge ud fra, at der bliver administreret i overensstemmelse med de gældende regler.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2005-05-25:
Statsministeren henviser til, hvordan reglerne og administrationen er på området, og det er selvfølgelig fuldt forståeligt.
Men når man så kommer i en situation, hvor vi kan se sort på hvidt, ved hjælp af et menneske, som optræder i Danmark i dag, hvad vedkommende har været igennem, så burde det måske give anledning til, at man så på, hvordan reglerne er, og hvordan de administreres, for at vi ikke kommer i den uheldige situation igen, at Danmark udviser flygtninge til forfølgelse, fængsling og tortur i et andet land, her Iran.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-05-25:
Reglerne er jo meget klare.
Der gives asyl, hvis en asylansøger er omfattet af flygtningekonventionen, og der gives endvidere opholdstilladelse, såkaldt beskyttelsesstatus, hvis en asylansøger ved en tilbagevenden til sit hjemland risikerer dødsstraf eller at blive underkastet tortur eller umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2005-05-25:
For en uge siden spurgte jeg statsministeren, om ikke en konkret sag med udvisning af en iransk flygtning til fængsling og tortur i Iran var en i hvert fald delvis dementi af statsministerens udsagn om, at vi i dag ikke udviser flygtninge til forfølgelse.
Statsministeren sagde dengang, og fuldt forståeligt, at han ikke kendte til den konkrete sag, men nu har statsministeren så haft 14 dage til at sætte sig ind i den konkrete sag, og på den baggrund vil jeg godt bede statsministeren om at udtale sig om, hvorvidt denne sag, hvor en iransk flygtning i 1999 blev udvist fra Danmark til fængsling og tortur i Iran, ikke er det samme som at sige, at statsministerens udsagn i hvert fald ikke dækker hele virkeligheden.
»Kan statsministeren bekræfte, at Danmark i 1999 udviste en iransk flygtning, Ashkan Panjeheighalehei, som efter sin tilbagevenden til Iran blev udsat for fængsling og tortur, og mener statsministeren på den baggrund, at statsministerens udtalelse om, at Danmark i dag ikke udviser flygtninge, hvis de dermed kommer i fare for forfølgelse, holder vand?«
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-05-25:
Jeg må skarpt afvise påstanden om, at der bliver udvist til forfølgelse.
Det ville i givet fald være i lodret strid med de regler, der gælder.
De relevante myndigheder vurderer efter bedste evne, om der er en sådan risiko til stede.
Hvis der er en sådan risiko til stede, så bliver der givet mulighed for at blive her i lande, men hvis myndighederne vurderer, at en sådan risiko ikke er til stede, så kan der blive tale om at sende tilbage til hjemlandet.
I den konkrete sag, forstår jeg gennem pressen, har den pågældendes advokat nedlagt krav om erstatning over for Flygtningenævnet, men jeg har også forstået, at Flygtningenævnet har afvist erstatningskravet.
Der verserer nu en sag ved domstolene, og jeg har jo ingen mulighed for at tage stilling til, om der er grundlag for at kræve erstatning, det er en afgørelse, der henhører under domstolene.
Morten Messerschmidt (DF), 2005-05-25:
Jeg takker for statsministerens svar, idet jeg så kan oplyse, at det er tilfældet.
Men så kunne jeg godt tænke mig at høre, om ikke også statsministeren kan bekræfte, at der, hvis man ser på retspraksis i Danmark, er klart flere domme i Højesteret, hvor man omgør domme, hvor landsretterne har udvist, til ikke at have udvisning, end domme, hvor man gør det modsatte, altså hvor landsretterne ikke har udvist og Højesteret så udviser.
Der er en markant større repræsentation af domme fra Højesteret, hvor man ikke udviser, hvor der er dissens til landsretterne.
Kan statsministeren ikke bekræfte, at det faktisk er et udtryk for, at man i Danmark har en meget, meget stor retssikkerhed, retsgaranti, måske på nogle områder endda for stor, for flygtninge?
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2005-05-25:
I forbindelse med statsministerens undskyldning for udvisningen af jøderne til forfølgelse i Tyskland sagde statsministeren også, at vi skulle lære af vores fejl.
Nu står ministeren i dag og siger, at han er sikker på, at det bliver administreret på en betryggende måde, selv om vi har mindst ét klokkeklart eksempel på, at vi i dag udviser flygtninge til fængsling og tortur.
Så er det bare, jeg vil spørge statsministeren: Burde han ikke sige, at vi skulle lære af vores fejl og ændre det, sådan at vi ikke risikerer, at vi kommer i den slags situationer i fremtiden?
Det er bare det, jeg gerne vil have at statsministeren siger.
Villy Søvndal (SF), 2005-05-25:
Jeg vil først sige, at jeg også har glædet mig til at møde statsministeren; det er jo lang tid siden, vi har været her sidst.
Så vil jeg også kvittere for, at jeg synes, statsministeren her fik sat Venstres udenrigspolitiske ordfører eftertrykkeligt på plads.
Alt andet ville jo også være helt underligt for et land som Danmark, som aktuelt er medlem af FN’s Sikkerhedsråd.
Det er jo en position, der forpligter til at arbejde for FN og ikke at søge andre og skæve spor.
Det sker oven i købet i en situation – det er jeg helt sikker på at statsministeren også er opmærksom på – hvor Kofi Annan er kommet med et oplæg til modernisering af FN.
Der er jeg glad for, at statsministeren så tydeligt siger – sådan hører jeg det – at det ville være helt utidigt i en situation, hvor Danmark sidder i FN’s Sikkerhedsråd, og hvor Kofi Annan er kommet med sin plan, at begynde at forfølge andre spor end en reformering af FN.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-05-25:
Jeg kan sige til hr. Villy Søvndal, at jeg har skyndt mig hjem fra USA for at kunne møde hr. Villy Søvndal her i onsdagsspørgetiden.
Nu er det vel som statsminister, jeg bliver spurgt her i salen, men jeg vil gerne slå fast, at det ikke blot er regeringens, men også Venstres grundholdning, at det selvfølgelig er FN-pagten, der ligger til grund for den internationale retsorden, og at enhver international militær operation selvfølgelig skal være i overensstemmelse med international lov og ret.
Men det er i virkeligheden noget andet end det, den anden diskussion handler om, for det er: Er international lov og ret så, at der hver gang skal foreligge et udtrykkeligt FN-mandat?
Og det er en helt anden diskussion, for der har man også eksempler fra fortiden på, at internationale militære operationer er iværksat, uden at der forelå et nyt udtrykkeligt FN-mandat.
Men jeg vil gerne understrege over for hr. Villy Søvndal, at naturligvis skal internationale militære operationer have deres basis i international lov og ret.
Villy Søvndal (SF), 2005-05-25:
Den 19. maj 2005 siger Troels Lund Poulsen til Jyllands-Posten, at det skal være muligt at føre krig mod stater uden et FN-mandat.
Nu ved jeg, at statsministeren var i USA på det tidspunkt – velkommen hjem i øvrigt – og derfor har han måske ikke set det, og statsministeren er heller ikke nødvendigvis ansvarlig for alt det, som menige medlemmer af Venstre går rundt og siger, det har jeg også fuld forståelse for.
Men jeg vil godt spørge statsministeren: Er det virkelig statsministerens melding, det, som hr. Troels Lund Poulsen siger?
Jeg siger det, fordi jeg har kigget efter på Venstres hjemmeside, om man kunne finde udspillet.
Så har jeg kigget på hr. Troels Lund Poulsens hjemmeside og tænkt: Der må man kunne finde udspillet; det kan man heller ikke.
Der er ingen vaklen, der er ingen undtagelser.
Så jeg vil bare spørge helt stilfærdigt, efter at statsministeren nu er kommet hjem: Hvad er Venstres politik?
»Er statsministeren enig med Venstres udenrigsordfører, Troels Lund Poulsen, når han i Jyllands-Posten torsdag den 19. maj 2005 siger, at det skal være muligt at føre krig mod stater uden et FN-mandat?«
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-05-25:
Det sidste er jeg selvfølgelig utrolig glad for, altså at hr. Per Clausen vil følge udviklingen nøje.
Og jeg kan understrege, at det er alle forligspartier bag den her aftale, der står bag et benhårdt krav om, at den, der måtte købe TV 2, samtidig forpligter sig til i en kontrakt at opfylde de samme public serviceforpligtelser, som ligger for Danmarks Radio, og det er netop for at sikre, at vi her i landet har en ligeværdig konkurrent til Danmarks Radio på bl.a. nyhedsformidling, men også på andre public service-ting.
Så hr. Per Clausen kan være helt rolig, og til gengæld er vi også helt rolige ved, at hr. Per Clausen nøje vil overvåge udviklingen.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Per Clausen (EL), 2005-05-25:
Jeg vil sige, at jeg faktisk er meget glad for statsministerens sidste svar.
Godt nok forstår jeg ikke helt den kulturpolitiske hensigt med salget, men jeg er glad for den meget præcise understregning af, at public service-forpligtelserne skal være de samme som i Danmarks Radio, og at det er afgørende at fastholde det og ikke, at man skal tjene så mange penge som muligt.
Jeg håber, at det er en holdning, som også vil blive fastholdt i fremtiden, og jeg går ud fra, at det også ligger klart for Dansk Folkeparti, at det er sådan, det er, sådan at de ikke misforstår situationen og tror, at når det nu er blevet finansministeren, så er det vigtigste, at der kommer præcis det antal kroner i kassen, som Dansk Folkeparti og regeringen har aftalt.
Men jeg synes, det er meget positivt, at statsministeren siger, at de kulturpolitiske holdninger til salget af TV 2 ikke er svækket.
Det er jo lige før, statsministeren udtrykker sig mere præcist, end kulturministeren har været i stand til at gøre tidligere, så den del af det er jeg faktisk meget tilfreds med, og jeg skal selvfølgelig følge udviklingen løbende.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-05-25:
Tallene vil jeg ikke gå ind i.
Jeg vil heller ikke sige, at vi har for stor retssikkerhed, for der skal være stor retssikkerhed.
Men jeg vil gerne bekræfte spørgerens bedømmelse af, at vi i Danmark har en betydelig grad af retssikkerhed, når det gælder behandling af flygtningesager, og sådan skal det selvfølgelig også være.
For det første vil jeg gerne afvise påstanden om, at kulturministerens indflydelse på det her skulle være blevet svækket.
Det er overhovedet ikke tilfældet.
For det andet vil jeg gerne slå fast, at for os er det her faktisk først og fremmest kulturpolitik, og det er kun i anden række et spørgsmål om penge til statskassen.
Det vil jeg gerne understrege.
For regeringen er det helt afgørende at sikre TV 2 de bedst tænkelige udviklingsmuligheder, fordi vi har brug for her i landet at have en ligeværdig tv-konkurrent til Danmarks Radio, en tv-konkurrent, der opfylder de samme public service-forpligtelser, som Danmarks Radio har, for vi ønsker ikke at komme tilbage til en situation, hvor Danmarks Radio rent faktisk har monopol på nyheder på tv her i landet.
Derfor skal vi sikre et TV 2 med de bedst tænkelige udviklingsmuligheder, og der har TV 2 brug for noget kapitaltilførsel, som vi er af den opfattelse på en meget hensigtsmæssig måde kunne tilvejebringes ved et salg af TV 2.
Derfor må jeg sige: Det primære for regeringen er det kulturpolitiske, at sikre TV 2’s fremtid som en ligeværdig konkurrent til Danmarks Radio, og det er kun i anden række, at pengene til statskassen spiller nogen rolle.
Jamen den antagelse står fuldstændig for hr. Per Clausens egen regning, den kan jeg ikke anerkende.
Det er faktisk sådan, at hele det kulturpolitiske ansvar for TV 2 og TV 2’s fortsatte udvikling ligger hos kulturministeren, og foreløbig er der jo ingen salgsproces vedrørende TV 2.
Men der er altså taget stilling til, at når engang TV 2 skal sælges, så ledes den proces fra Finansministeriet, hvilket der i øvrigt ikke er så meget usædvanligt i.
Der er også andre eksempler på, at når man kommer ind i en proces, hvor det handler om penge til statskassen, er det meget naturligt, at det så ligger hos finansministeren.
Det er en meget, meget betryggende proces, som faktisk også har sine fortilfælde.
Nu har Dansk Folkeparti altså ønsket, at det skulle være på den måde, og så laver man en samlet aftale, hvor regeringen får noget og Dansk Folkeparti får noget.
Sådan er klassisk politik jo.