runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mette Frederiksen (S), 2003-04-03:
Jeg skal til hr. Jens Rohde sige, at baggrunden for min ordførertale og for det, jeg siger i dag, er henholdsvis rapporten fra Danske Bank og fra PricewaterhouseCoopers.
Det er to rapporter bestilt af Kulturministeriet.
Derfor går jeg ud fra, at vi diskuterer det samme.
Jeg vil gerne sige til hr. Jens Rohde, at de politiske forudsætninger, hr. Jens Rohde nævner for et privat TV 2, sådan set lyder udmærket.
Derfor må mit modspørgsmål til hr. Jens Rohde være: Hvis regeringen vender sig imod de forslag, der ligger i de to rapporter, hvorfor siger man det så ikke?
Hvorfor siger man ikke i dag, at regeringen for enhver pris vil undgå og vil modarbejde de forslag, der står i de to rapporter?
Det har vi ikke hørt.
Man har fremlagt en public service-kontrakt.
Det er vi selvfølgelig glade for, men hvorfor skal den kun gælde et offentligt ejet TV 2?
Lad os nu få en public service-kontrakt, der gælder et privat TV 2, at se.
Til fru Carina Christensen må jeg sige, at den afgørende forskel på et privat TV 2 og et delvis offentligt ejet TV 2 er følgende: Den kommende ejer af et privat TV 2 køber ikke TV 2 for sjovs skyld eller for kun at glæde seerne.
Et privat ejet TV 2 skal tjene penge, og derfor er der selvfølgelig behov for at kunne skabe et tilstrækkelig godt afkast af investeringen.
Det er det, der er den afgørende økonomiske forskel.
Det vil vi ikke være med til.
Jeg forstår ikke, hvorfor regeringen vil.
Jens Rohde (V), 2003-04-03:
Så skal vi igen høre på en usandhed.
Det er jo hele ideen med, at vi er i gang med at lave public service-kontrakter.
Problemet er, at fru Mette Frederiksen ikke vil forholde sig til det, vi siger, og heller ikke vil forholde sig til, at vi har nogle politiske krav og nogle politiske forudsætninger, som vi stiller op.
Fru Mette Frederiksen siger, at det jo lyder meget godt, men vælger sådan set at tro på, at det ikke kan lade sig gøre, for fru Mette Frederiksen er simpelt hen argumentresistent og har besluttet sig for, at det her er noget skidt.
Men det er trist for fru Mette Frederiksen, for det vil gå nøjagtig som med privatiseringen af Tele Danmark.
Vi får nye tjenester, vi får nye muligheder, og vi får et mere rigt og mere udviklet selskab.
Den her diskussion havde man også dengang, da man skulle privatisere Tele Danmark.
Da var det så i øvrigt bare den tidligere regering og hr. Mogens Lykketoft, der stod i spidsen for det.
Men det viste sig faktisk, på trods
af at man skulle høre på det samme ideologiske tågesnak fra venstrefløjen dengang, at det blev en succes.
Jeg lover, at det bliver det her også.
Hvordan kan man konkludere heroppefra, at regeringen har taget fejl, når processen ikke er tilendebragt, når fru Mette Frederiksen ikke engang har set resultatet af det, vi ønsker
at gøre?
Hvordan kan man stå heroppe og spørge om, hvorfor vi ikke vil indrømme, at vi har taget fejl?
Det er mig en gåde.
Det kan man måske, fordi en lang række af de ting, som fru Mette Frederiksen står og læser op, er direkte forkerte; f.eks. det om de dårligere vilkår for de regionale tv-stationer.
Hvor er de dårligere vilkår henne?
Kan jeg få en klar dokumentation af, hvordan regionerne får dårligere vilkår med det, vi er i gang med at lave nu, og med det, vi har lavet med medieaftalen, end de havde før?
Jeg kan kun se, at de får bedre vilkår.
Hvordan er det med reklameafbrydelser?
Det er en klar forudsætning, at der ikke er reklameafbrydelser.
Det er også en klar politisk forudsætning, at der ikke er brugerbetaling på hovedkanalen.
Det har vi meldt ud.
På den baggrund kan det virkelig undre, at der er så mange, der er interesserede i at købe TV 2 og mener, at de med de krav, som de udmærket kender rent politisk, kan få en forretning ud af det.
Fru Mette Frederiksen er åbenbart klogere end alle andre.
Carina Christensen (KF), 2003-04-03:
Jeg undrer mig meget, når fru Mette Frederiksen siger, at forskellen på TV 2, som det er i dag, og så et nyt privat TV 2, er, at et privat TV 2 skal tjene penge.
Vil det sige, at fru Mette Frederiksen ikke mener, at TV 2, som det er i dag, skal tjene penge?
Kan de bare bruge løs af budgetterne, og så sender vi nogle flere licenspenge?
Det kan sådan set være lige meget, hvad TV 2 i dag sælger af reklamer osv., for vi henter bare nogle flere licenspenge og sender dem over til stationen i Odense. Er det det, man forestiller sig?
Det er bestemt ikke det indtryk, jeg har, og jeg tror heller ikke, at TV 2 selv synes det.
I så fald må man undre sig over, at de overhovedet opretter en betalingskanal som Zulu og siger, at de er nødt til at have den for at spæde penge til deres budgetter.
Jeg tror, de i høj grad forsøger at tjene penge allerede i dag.
Mette Frederiksen (S), 2003-04-03:
Jeg skal overhovedet ikke afvise, at regeringens privatiseringsideer på TV 2 kan ende med at blive en succes.
Det kan søreme godt være.
Det, jeg siger i dag, og som vi har sagt fra Socialdemokratiets side i hele denne her debat, er: Vi vil ikke være med til at gamble med TV 2, hvis ikke vi er sikre på, at der er det fornødne økonomiske grundlag, hvis ikke vi er sikre på, at de nødvendige forudsætninger er til stede.
Og det er de ikke.
Det siger de to rapporter tydeligt og klart.
Der er så mange ubekendte faktorer, at det er fuldstændig uvist, hvordan et privat TV 2 vil komme til at se ud.
Der er jeg mere optaget af de knap tre timer, hver dansker bruger foran flimmeren derhjemme om dagen.
De skal være gode, så jeg tør ikke spille højt spil med TV 2.
Jeg tør ikke gamble med det.
Jeg er heller ikke med i det ideologiske korstog, som hr. Jens Rohde står i spidsen for.
Må jeg så ikke sige om public service-kontrakterne
: Hvis den public service-kontrakt, der netop er offentliggjort, skal gælde et privat TV 2, hvorfor står det så ikke i den? Hvis det er fuldstændigt den samme, identiske tekst, hvorfor står det der så ikke?
Hvorfor skal man gætte sig til det?
Til fru Carina Christensen vil jeg sige, at det altså er sådan, at et TV 2, hvad enten det er offentligt eller privat, selvfølgelig skal have en god økonomi.
Det har stationen også.
Forskellen er, at de penge, TV 2 måtte generere i dag, går til TV 2 selv.
Og formår man at skabe en god økonomi, hvad stationen heldigvis har gjort, så går det til tv-produktion.
I det øjeblik, hvor TV 2 er privat, skal de penge også bruges til at sikre kommende investorer et ordentligt afkast.
Så fiser pengene ud af TV 2.
Så bruges pengene jo ikke nødvendigvis til at sikre, at TV 2's sendeflade bliver bedre, fordi pengene, kan man sige, skal tilbage til dem, der har indleveret dem.
Det er forskellen, nemlig at TV 2 nu skal til at være en forretning ud over det rent forretningsmæssige.
Man skal altså også kunne tjene penge på danskernes tv.
Det er okay for mig.
Jeg synes bare, at vi har så mange kanaler i forvejen, der gør det her, og som jeg sagde det før: Forudsætningerne for en privatisering af TV 2 er altså ikke til stede.
Jens Rohde (V), 2003-04-03:
Ja, det er svært ikke at engagere sig meget kraftigt i det, men det kan jo også have sin charme. Jeg vil sige i forbindelse med den argumentation, som fru Mette Frederiksen bringer frem her som det sidste, nemlig at der er nogle aktionærer, der skal have penge, at det jo er den argumentation, vi altid er stødt på, hver gang der har været noget, der skulle privatiseres.
Man har altid brugt det som et argument for, at så bliver det kun dårligere.
Men hvis man bruger den argumentation, så er der i virkeligheden ingenting, der må være på private hænder, fordi det kun kan være til skade for forbrugerne, for borgerne og hvem, der ellers måtte gøre brug af det.
Jeg mener ikke, at historien viser, at fru Mette Frederiksen har ret, tværtimod.
Og hvem var det i øvrigt, der privatiserede?
Hvis der var en regering, der privatiserede i ét væk, så var det den tidligere regering.
Den privatiserede langt mere end den borgerlige regering i 1980'erne overhovedet turde gøre.
Sådan var virkeligheden.
Men dengang var det ikke så slemt.
Det afhænger måske af, hvem der taler.
Og hvem er det i virkeligheden, der spiller højt spil ved ikke at forholde sig til, at de spørgsmål, som er oplistet i rapporten, skal man også finde svar på for et TV 2, som det er i dag med licens?
Anders Samuelsen (RV), 2003-04-08:
Jeg skal ikke forlænge debatten yderligere, blot sige, at Det Radikale Venstre kan støtte de to forslag med mange af de begrundelser, som allerede er blevet trukket frem i de forskellige ordføreres bemærkninger til lovforslagene.
Der er ingen problemer umiddelbart set fra Det Radikale Venstre side, men vi vil selvfølgelig følge nogle af de ting, som er blevet nævnt fra SF's ordfører.
Men grundlæggende er vi positivt indstillet over for forslaget.
Charlotte Dyremose (KF), 2003-04-08:
Da der imidlertid i Danmark som nævnt på en række områder er taget de fornødne foranstaltninger gennem aftalesystemet, er det kun nødvendigt lovgivningsmæssigt at sikre direktivets gennemførelse på de områder, hvor der ikke aftalemæssigt er sikret en tilsvarende god retstilstand for de tidsbestemte ansættelser.
Det er dette formål, lovforslag nr. 202 om lov om tidsbegrænset ansættelse tilsigter, og det kan Det Konservative Folkeparti støtte.
Det Konservative Folkeparti kan ligeledes støtte lovforslag nr. L 203, hvorefter der som opfølgning på implementeringen af direktivet om tidsbegrænsede ansættelser sker de fornødne korrektioner i funktionærloven.
Der er overvejende tale om en kodificering af allerede gældende praksis, men nu vil det eksplicit af selve funktionærloven komme til at fremgå, at der er taget højde for de hensyn, der i henhold til direktivet er forpligtelse til at varetage.
Det Konservative Folkeparti kan også støtte dette lovforslag.
Bent Bøgsted (DF), 2003-04-08:
Lovforslag nr. L 202 gennemfører Rådets direktiv af juni 1999.
Det er en rammeaftale vedrørende tidsbegrænset ansættelse.
Det er jo ingen hemmelighed, at Dansk Folkeparti ikke er vildt begejstret for alle de direktiver, der kommer fra EU, og derfor er vi også generelt skeptiske over for lovforslagene.
Det kan efter vores opfattelse være en del af en glidebane i retning af, at der kommer mere og mere lovgivning på arbejdsmarkedet i stedet for, at man bruger den danske aftalemodel.
Jo flere direktiver, der kommer fra EU, des mere lovgivende indflydelse overlader vi til EU, og jo mere undergraves den danske aftalemodel.
Derfor er det også nødvendigt at vurdere hvert enkelt EF-direktiv, så det klarlægges, om det nu også er til gavn for det danske arbejdsmarked.
Som det fremgår af lovforslaget, har arbejdsmarkedets parter ønsket at gennemføre direktivet ved kollektive overenskomster og gennem supplerende aftaler.
Det, der imidlertid ikke fremgår af lovforslaget, er, om det egentlig også var et ønske fra arbejdsmarkedets parter at indføre fælles regler for tidsbegrænset ansættelse, eller om det er sket udelukkende, fordi der er tale om et EF-direktiv, og at det derfor drejer sig om, at man blot erkender, at man er nødt til at gennemføre det for at leve op til den EU-venlige holdning, som parterne er i besiddelse af.
Parterne værner om den danske model på arbejdsmarkedet, og det er helt fint.
Det er også det, vi i Dansk Folkeparti er tilhænger af, men det er også nødvendigt, at vi vurderer hver enkelt sag ud fra det syn på sagen, som vi nu har.
Der burde være tale om en udmelding om, at et direktiv måske ikke var egnet til den danske aftalemodel, men det sker så godt som aldrig.
Der er da også tale om en vis positivitet i lovforslaget, da ens regler kan være til fordel for den enkelte ansatte, så der fjernes en stor usikkerhed i tidsbegrænset ansættelse.
Det er også i det her tilfælde nødvendigt med lovforslag nr. L 203 om funktionærloven, for at direktivet kan være gældende for funktionærer.
Dansk Folkeparti er ikke helt sikker på, at de fælles regler for tidsbegrænset ansættelse er ideelt på alle områder, men det må vi afklare under udvalgsarbejdet, og som hr. Jan Petersen også var inde på, er der en del spørgsmål, der er uafklarede.
Jan Petersen (S), 2003-04-08:
Socialdemokraterne er positive over for begge lovforslag, overordnet fordi de bygger på et EF-direktiv, som vi i øvrigt finder fornuftigt og har givet regeringen dækning for - jeg tror endda, det var vores egen regering, der gav dækning for det - og hvor formålet er at forbedre kvaliteten ved tidsbegrænsede ansættelser ved at sikre, at der ikke skal kunne ske diskrimination, og ved at prøve at lægge hindringer ind mod misbrug i den type ansættelsesforhold.
Der skal ingen tvivl være om, at vi foretrækker, at mennesker har en varig beskæftigelse og en fast beskæftigelse og har en høj tryghed i jobbet, men vi anerkender også, at der kan være brug for tidsbegrænsede ansættelser.
Derfor vil vi selvfølgelige også støtte de forbedringer, der er gemt her i den type ansættelser. Vi synes, metoden er rigtig, nemlig at vi søger at implementere sådanne direktiver overenskomstmæssigt.
Det er lidt en skavank, da hovedparten af vores arbejdspladser jo er dækket af overenskomst, at vi så skal dække lovgivningsmæssigt alligevel.
Men når hovedparten kan implementere via overenskomster, så synes vi, at det er fornuftigt at overholde direktivet ved at lave den her sikring neden under overenskomster. Det har undret mig i forbindelse med gennemlæsningen af lovforslaget, at staten ikke har implementeret særskilt, mens amter og kommuner og den store del af det private arbejdsmarked, der handler om DA/LO-området, har gjort det.
Høringssvarene er interessante at læse.
Der er en række forskellige forhold, der bliver rejst dér, og jeg håber, at vi ud fra en fælles positiv holdning under udvalgsarbejdet kan drøfte, om der ikke er nogle af de forhold, der kan imødekommes.
Nogle af de forhold, der fremgik af høringssvarene, kan jeg se er imødekommet i lovforslaget, men jeg har ikke kunnet finde sikkerhed for, at alt, hvad der bør imødekommes i alle sammenhænge, er imødekommet.
Så lad os lige studere statens eget forhold til det her.
Et andet lille punkt, jeg er stødt på, er, hvorfor man bruger ordet samarbejdsorganer, når der er et bedre ord i selve direktivet.
Men lad os vende tilbage til det under udvalgsarbejdet.
Vi er som bekendt positive over for det lovforslag, der hedder L 202 og tilsvarende også over for L 203, hvor jeg blot vil rejse spørgsmålet om, hvorfor funktionærer ikke kan blive omfattet af opsigelsesvarslet fra dag et.
Jeg skal medgive, at regeringen har flyttet sig fra de nuværende 3 måneder ned til 1 måned, men hvorfor kan vi ikke tage det fulde skridt?
Det kunne være spændende at høre, hvilke argumenter regeringen har imod det.
Men alt i alt: Vi har en positiv holdning til lovforslaget, men vil gerne have lejlighed til at drøfte en række af de ting, der er kommet frem i høringssvarene.
Jann Sjursen (KRF), 2003-04-08:
Jeg kan også godt med det samme afsløre, at Kristeligt Folkeparti kan støtte regeringens lovforslag.
Som flere ordførere har været inde på, har vi jo både som retsudvalgsmedlemmer og enkeltpersoner oplevet mange henvendelser vedrørende børnebortførelser, som jo desværre er blevet et stigende problem.
Det er selvfølgelig en stor belastning for de forældre, som bliver efterladt i Danmark, men det er jo ikke mindst et problem for de børn, som bliver bortført og derfor også berøvet muligheden for at være sammen med begge forældre.
Lovforslagets tre elementer om forbedret retshjælp, ændring af pasloven, og at børnebortførelser skal være umiddelbar skilsmissegrund, kan vi godt støtte fra Kristeligt Folkepartis side.
Det er, hvad vi umiddelbart her og nationalt kan iværksætte af initiativer, som kan være med til at modvirke de forfærdelige børnebortførelser.
Man kan selvfølgelig altid diskutere, om det er nok, men det er i hvert fald et skridt i den rigtige retning og også et tillæg til det skridt, der blev taget sidste år ved at oprette en hotlinetelefonrådgivning.
Det er klart, at mere langsigtet er det selvfølgelig vigtigt at få flere lande til også at tiltræde Haagerkonventionen, sådan at man på den måde får formelle udleveringsgrundlag med flere lande.
Vi har også i Retsudvalget, på foranledning af bl.a. Kristeligt Folkeparti, tidligere drøftet, hvorvidt Danmark også skulle gå ind og lave eventuelle bilaterale aftaler og søge at få sådanne i stand med andre lande
, men det er stadig væk et åbent spørgsmål, dels selvfølgelig, om det kan lade sig gøre - det kan det for nogle lande - dels også, om det er den rigtige vej at betræde.
Optimalt vil det selvfølgelig være, hvis langt flere lande end i dag vil tiltræde Haagerkonventionens bestemmelser, så vil meget være nået
ikke mindst i forhold til de børn, som rent faktisk bliver bortført
Med disse ord vil jeg også godt tilsige, at vi i forbindelse med udvalgsarbejdet vil se nærmere på de spørgsmål, som nogle af høringssvarene kan afstedkomme, men selvfølgelig også på de henvendelser, der måtte komme fra borgere, der af desværre egen og smertelig erfaring har sagen inde på kroppen, og som kunne tænkes at ville bidrage til belysningen af lovforslagets konsekvenser.
Uanset om det måtte kunne afstedkomme eventuelle ændringsforslag, vil jeg godt sige, at vi kan støtte lovforslaget på det foreliggende grundlag.
Anne Baastrup (SF), 2003-04-08:
Vi har i Folketingets Retsudvalg gennem flere år haft adskillige af de her ulykkelige sager, så derfor er det jo fint, at vi nu får lejlighed til at behandle lovforslaget om børnebortførelser.
Lovforslaget handler om, således som de øvrige ordførere har nævnt, om retshjælpsordning, at pasloven ændres, og at børnebortførelse bliver en umiddelbar skilsmissegrund.
Således som vi kan se på høringssvarene, og således som vi i øvrigt af de forskellige sager, vi har været involveret i, kan se, hvilke problemer der er, så er det vores umiddelbare indtryk, at det her arbejdsgruppeforslag, som nu bliver omsat til lovforslag, i grove træk dækker problemerne.
Jeg er imidlertid ikke i tvivl om, at når offentligheden finder ud af, at vi behandler det her lovforslag, så vil vi få en lang række henvendelser, og der må vi jo så tage stilling til, i hvilket omfang de henvendelser skulle få os til at lave nogle rettelser. Jeg vil allerede nu annoncere et enkelt spørgsmål, som Børnerådet jo er kommet med i sin udtalelse, nemlig om det er hensigtsmæssigt, at man sætter en aldersgrænse fra 16 år, når det drejer sig om retshjælp, men det er en detalje.
Alt i alt kan vi på det foreliggende grundlag støtte lovforslaget, og jeg skulle hilse og sige fra Det Radikale Venstre, at det kan de også.
Lars Barfoed (KF), 2003-04-08:
Da mit partis ordfører, hr. Helge Adam Møller, er forhindret i at være til stede, skal jeg på hans og den konservative folketingsgruppes vegne udtale følgende: Lovforslaget er godt og tiltrængt, og derfor kan den konservative folketingsgruppe fuldt og helt tilslutte sig forslaget. I de sidste mange år har vi desværre set en kraftig stigning i antallet af børn, der bliver bortført fra Danmark til udlandet.
Det er en stærkt belastende og meget ulykkelig situation for den far eller mor, der får sit barn bortført, og det har normalt store omkostninger for barnet.
Ingen lov kan forhindre, at vi også i fremtiden vil se ulykkelige børnebortførelser, men dette lovforslag vil gøre det sværere at gennemføre sådanne bortførelser.
Lovforslaget lægger op til at yde en markant bedre hjælp, støtte og vejledning til den forælder, hvis barn er blevet bortført, med henblik på, at han eller hun kan få sin datter eller søn tilbage til Danmark.
Loven vil være et stort skridt i den rigtige retning, og derfor skal justitsministeren have tak
for dette lovforslag.
Lovforslaget har tre hovedelementer.
For det første sikres den far eller mor, der har fået bortført sit barn, en god og effektiv retshjælp.
Retshjælpen omfatter udgifter til advokatbistand såvel i Danmark som i udlandet, hvis disse udgifter er relevante.
Endvidere bliver udgifter til oversættelse af nødvendige dokumenter samt til farens eller morens nødvendige rejseudgifter til udlandet dækket, hvis sagen skal føres der.
Det er en hjælp, der betyder meget.
For det andet ændres pasloven således, at hvis en forælder har forældremyndigheden over sit barn alene, kan hun eller han kræve, at barnets navn bliver slettet i andre personers pas.
Det tredje element i lovforslaget er, at en børnebortførelse i fremtiden skal være en umiddelbar skilsmissegrund.
Det kan være en hjælp i nogle sager, simpelt hen fordi enkelte lande har den praksis i børnebortførelsessager, at dette alene er en konflikt mellem forældrene, som myndighederne ikke ønsker at blande sig i.
Derfor kan en retssag altså først rejses i disse lande, når forældrene er skilt.
Lad mig til slut, og jeg er sikker på, at jeg taler på de forældres vegne, der har haft en børnebortførelse inde på livet, takke ministeren for den telefonrådgivningslinje, den såkaldte hotline, som blev oprettet for ca. et år siden i Civilretsdirektoratet.
Her kan den far eller mor, der har fået sin søn eller datter bortført, umiddelbart få den første og nødvendige rådgivning om, hvad der kan gøres, og rådgivning kan ydes døgnet rundt året rundt.
Freddy Dam (V), 2003-04-08:
Vedtagelsen af dette forslag medfører en udvidelse af bestemmelsen i § 41 a i lov om dagpenge ved sygdom og fødsel, der tillader forsøgsordninger med fravigelse af reglerne om anmeldelse og dokumentation af sygefravær og refusion
Forslaget lægger op til, at arbejdsgiverne skal foretage digital anmeldelse til en central anmeldeenhed, og der skal kun udfyldes oplysninger, som ikke kan trækkes fra andre systemer, således at oplysningerne overføres til kommunen, der herefter udbetaler refusionsbeløbet digitalt til arbejdsgiverne.
Da forslaget indebærer afskaffelse af det nuværende system med gensidig kontrol og udfyldelse af papirblanketter og således indebærer væsentlige administrative lettelser og regelforenklinger til gunst for såvel arbejdsgiverne som kommunerne, støtter Venstre forslaget.
Tove Videbæk (KRF), 2003-04-08:
L 202 er et lovforslag om gennemførelse af Rådets direktiv om rammeaftalen vedrørende tidsbegrænset ansættelse.
Formålet er at forbedre kvaliteten ved tidsbegrænsede ansættelser og at fastsætte rammerne, der skal forhindre misbrug i forbindelse med f.eks. flere på hinanden følgende tidsbegrænsede ansættelsesforhold.
Loven vil alene gælde for de tidsbegrænset ansatte, der ikke er dækket af en kollektiv overenskomst eller af individuelle aftaler om rettigheder, der som minimum svarer til direktivets.
Via L 203 forslås der foretaget en række præciseringer og justeringer af funktionærlovens regler, og med disse justeringer sikres det, at funktionærloven lever op til EF-direktivet om tidsbegrænset ansættelse.
Kristeligt Folkeparti kan støtte begge forslag.
Bent Bøgsted (DF), 2003-04-08:
Jeg synes jo nok, at det var en nem ombæring at sige, at der ikke var så stor forskel på de to ministre.
Det er jo trods alt fakta, at integrationsministeren har udtalt, at det haster med at få indvandrere i arbejde, og at de får
stor konkurrence ved, at der åbnes op for Østeuropa.
Det er vel ikke, når det kommer til stykket, sådan, at det hele udspiller sig på den måde, fordi man ikke vil erkende, at der er problemer, og fordi den tidligere statsminister, hr. Poul Nyrup Rasmussen, og den nuværende statsminister, hr. Anders Fogh Rasmussen, har lovet hinanden, at der skal lukkes op fra dag ét?
Det er måske det, der er grunden til, at regeringen ikke på nuværende tidspunkt vil erkende, at der kan blive problemer.
Det kunne jo være rart nok at høre fru Charlotte Antonsens mening om det