Henriette Kjær (KF), 2001-05-21:
Der er ingen tvivl om, at vi skal gøre, hvad vi kan for at bevare regnskoven, ikke bare bevare den som den dyrebare skov, den er, men også for at sikre levestederne for nogle af de mest truede dyrearter, såsom orangutanger, tigre og elefanter.
Den lokale befolkning bruger jo træet til egen produktion og eget forbrug, og det ville være forfærdeligt, om vi kastede dem ud i endnu større problemer, end de måske allerede er i, hvis vi gjorde det umuligt for dem at fælde træ.
Effekten af dette forslag er da også forsvindende lille.
Af al tropisk træ, som fældes eller brændes, går kun ca. 6 pct. til den internationale handel.
Heraf aftager EU kun 13 pct. af de 6 pct. Det vil sige, at det svarer til 0,8 pct. af det hele.
Handelsrestriktioner er derfor også et meget svagt våben at anvende, hvis man vil hæve miljøstandarden i udviklingslandene.
Afskovningen skyldes jo også en masse andre ting, såsom skovbrande, omdannelse til landbrugsjord, brændehugst osv. Alligevel synes vi i Det Konservative Folkeparti, at dette er et vigtigt forslag.
Vi mener, der er behov for at markere, at når man fælder træ, skal det ske på en bæredygtig måde, således at der genplantes, planlægges for fremtiden og i det hele taget tages højde for den lokale situation.
Jeg synes, det er et udmærket princip, at det offentlige køber ind, som vi gør som private, hvor det ikke altid er pengene, der bestemmer, men hvor man også har nogle etiske overvejelser med i sin indkøbspolitik.
Sådan er det jo også, når vi går rundt i vores lokale supermarkeder. Så vælger vi efter, hvad vores etik tilsiger os, hvis der ellers er nogle produkter, der er inde på de områder.
Hvis vi tager buræg f.eks., er der jo mange, der ikke kan forliges med tanken om, at en masse høns har gået rundt i nogle små bure og haft et kedeligt liv, bare fordi vi skal have nogle æg.
Og sådan er det også med havemøbler.
Hvorfor skal regnskoven lide og dyrene miste deres levesteder, blot fordi det er trendy med havemøbler af tropisk træ?
Men jeg mener nu godt, at vi kan animere offentlige og halvoffentlige institutioner til at købe mærket træ, uden at den enkelte institution skal rapportere og give tilbagemeldinger.
Det synes jeg simpelt hen bliver for bureaukratisk.
Jeg mener, det er nok, hvis de får at vide, at de skal købe mærket træ, og så må vi gå ud fra, at de også gør det.
Hvad kunne vi bruge en tilbagemelding om, at de ikke havde gjort det, til?
Så var skaden sket, om jeg så må sige.
Jeg ved ikke helt, hvad FSC er for en organisation, men det ønsker jeg at få belyst under udvalgsarbejdet.
Men for Det Konservative Folkeparti er det vigtigt, at mærket ikke får monopol. SF skriver også i bemærkningerne til beslutningsforslaget, Ad punkt 2, at man er åben over for, at også andre mærker skal kunne respekteres.
Det er vigtigt for os, og det håber vi at Skov- og Naturstyrelsen kan administrere, at man, hvis det her bliver en realitet, virkelig er åben over for andre mærker.
De europæiske regeringer samt skovejerne er således gået aktivt med i arbejdet omkring etableringen af en anden organisation til certificering af træ, PEFC.
Det står for Pan European Forest Certification Council, og den er baseret på de ministerielle konferencer i Helsinki og Lissabon fra 1993 og 1998 vedrørende beskyttelse af europæiske skove.
Denne organisation nyder stor respekt i europæiske skovkredse, og kan man udbrede denne ordning til også at gælde tropisk træ, synes vi, vi har et meget bredt funderet og uafhængigt organ til at varetage denne opgave.
Desuden vil vi også gerne sikre os, at træ, der er fældet på forsvarlig og bæredygtig vis, men som ikke er mærket, ikke kommer i klemme.
Og vi vil have undersøgt, hvad det koster at blive certificeret, sådan at man kan sikre sig, at det er nemt at komme med i denne ordning.
Så alt i alt er vi meget positive over for forslaget og åbne over for den videre behandling.