Knud Erik Kirkegaard (KF), 2000-03-21:
Som jeg har lyttet til debatten indtil nu, lyder det jo, som om regeringen har taget fusen på venstrefløjen, og det er vi normalt ikke kede af, medmindre det betyder, at der ikke bliver gjort noget ved de reelle problemer, der ubestrideligt er rundtomkring på undervisningsinstitutioner og skoler og børneinstitutioner.
Vi har jo diskuteret denne her sag nogle gange, og der er partier, der har fremsat forslag om, at man skulle have elevers og studerendes forhold ind under arbejdsmiljøloven.
Da havde vi en række argumenter imod, at man skulle vælge den fremgangsmåde, og i dag er der altså heller ikke nogen, der taler for, at det er den model, man skal vælge.
Når vi har udtalt os om spørgsmålet fra konservativ side, har vi sagt, at det, der for os var det væsentlige, var, at man fik taget fat på de reelle problemer, der
givetvis er, og vi følte os ikke overbevist om, at der overhovedet var behov for en egentlig lovgivning for at få taget fat på problemerne.
Hvis der er tale om statslige institutioner, ja, så kan regeringen jo bare tage fat med det samme med at løse de problemer, der eventuelt måtte være dér.
Hvis der var tale om amtslige institutioner eller kommunale institutioner, måtte vejen frem være at tage drøftelser med Amtsrådsforeningen, med Kommunernes Landsforening, få analyseret de problemer, der måtte være, få opstillet en handlingsplan for, hvordan man fik problemerne løst, og så naturligvis også få afklaret det økonomiske mellemværende, der i den her sammenhæng måtte være mellem staten og kommunerne. Regeringen har helt åbenlyst haft overordentlig svært ved at finde sine egne ben i denne sag.
Der er kommet forskellige meldinger fra forskellige ministre, så har man nedsat arbejdsgrupper til at analysere problemstillingen og komme med forslag til, hvordan regeringens holdning kunne være, og det er så tilsyneladende, efter hvad vi har hørt under debatten her i dag, endt med et forslag om lov om undervisningsmiljø.
Nu kender vi jo ikke lovforslaget.
Vi fik en løs gennemgang fra undervisningsministerens side, og også den socialdemokratiske ordfører havde nogle oplysninger om indholdet i det lovforslag, der endnu ikke er fremsat.
Den mest præcise redegørelse for lovforslaget kom vel egentlig fra fru Anne Baastrup, hvad der jo i sig selv kunne være tankevækkende.
Det er naturligvis for tidligt i dag at tage stilling til et lovforslag, som vi ikke kender.
Vi vil fra konservativ side vurdere lovforslaget ud fra en synsvinkel om, at vi ønsker resultater, vi ønsker handlinger.
Vi er ikke så meget interesseret i snak og bureaukrati.
Sådan som jeg har hørt mig til indholdet i dag, er der en åbenlys risiko for, at der bliver megen snak, megen bureaukrati, og at der kommer utrolig lidt ud af det. Vi har ikke fået nogen oplysninger om, hvad man regner med at det vil koste at virkeliggøre intentionerne.
Vi har ikke fået noget at vide om, hvem der i givet fald skal betale det.
Det spørgsmål, jeg er mest optaget af at få afklaret, er: Hvis der er et problem med arbejdsmiljøet eller studiemiljøet på en institution, hvilke myndigheder har så egentlig ansvaret for at sørge for, at det bliver bragt i orden?
Altså hvis der er en folkeskole i den kommune, jeg kommer fra, Aulum-Haderup Kommune, hvor vi i kommunalbestyrelsen mener, at forholdene er fuldt ud forsvarlige, er der så en anden myndighed, der kan komme og sige, at der ikke er et passende æstetisk studiemiljø, at omgivelserne ikke er smukke og venlige nok for nu at bruge hr. Hans Peter Baadsgaards formulering?
Er det Arbejdstilsynet, der kommer ud og fortæller os, hvad der er korrekt æstetik i Aulum-Haderup Kommune, eller hvad er fremgangsmåden? Som sagt vil vi ikke tage stilling til lovforslaget i dag.
Vi vil analysere det grundigt, vi er interesseret i handlinger, og vi er indstillet på at gå ind i en fordomsfri drøftelse af lovforslaget, når det måtte blive fremsat.