runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pia Larsen (V), 1998-11-06:
Lovforslaget indeholder på en lang række områder ændringer af den eksisterende lovgivning.
Angående tavshedspligten og partsbegrebet skal jeg henvise til de bemærkninger, jeg kom med under behandlingen af L 6 tidligere i dag.
Og om den øvrige del af lovforslaget skal jeg sige, at det hovedsagelig indeholder regelforenklinger og harmoniseringer vedrørende revision og koncernforhold, og det kan Venstre i princippet godt støtte, men vi har dog en lang række spørgsmål, også med hensyn til høringssvarene, som vi ønsker at få afklaret, før vi kan tage endelig stilling til forslaget, som det foreligger.
Men vi er som sagt positive.
Frode Sørensen (S), 1998-11-06:
Som bl.a. i L 49 og L 54 drejer det foreliggende lovforslag sig om ændringer i reglerne om revision, tavshedspligt og partsbegreb, og som en hel stribe andre af denne uges forslag er det en genfremsættelse af et forslag, som måtte udskydes til efter folketingsvalget.
Som i flere andre finansielle forslag er det også i dette tilfælde advokat Jan Schans Christensens eneudredning, der ligger bag dette forslag, som også betyder en præcisering af tavshedspligten ved overdragelse af fortrolige informationer, og som udvider partsbegrebet.
Vi kan tilslutte os, at der indføres en bagatelgrænse, så selskaber med en balancesum på under 200 mio. kr. kun skal vælge én statsautoriseret revisor.
At forsikringsselskaber får de samme placeringsregler, som gælder for investeringsforeninger, finder vi også positivt.
kan vi også tilslutte os.
Kodeordene er også her harmonisering og forenkling af regler, og økonomiministeren foreslår kort sagt, at lovgivningen for henholdsvis finansielle virksomheder og koncerner vil nærme sig hinanden, som det bør være for sammenlignelige institutioner.
Den øgede dannelse af finansielle virksomheder, der udbyder en bred vifte af ydelser, som tidligere var meget klarere adskilt, gør det rimeligt at tilpasse reglerne for alle virksomheder, således at der ikke opstår ubegribelige modsætninger.
Socialdemokratiet kan således støtte dette lovforslag, hvori der forekommer præciseringer af de eksisterende regler
i de finansielle love, og vi ser frem til et kommende udvalgsarbejde med henblik på en hurtig vedtagelse her i salen.
Mogens Nørgård Pedersen (KRF), 1998-11-06:
Kristeligt Folkeparti er positivt stemt over for lovforslaget.
Dog vil jeg gerne citere en af bemærkningerne
på side 5, hvor der står: »Lovforslaget skønnes ikke at have væsentlige administrative, statsfinansielle eller miljømæssige konsekvenser.
Lovforslaget skønnes heller ikke at have økonomiske og administrative konsekvenser for erhvervslivet.«
Hvad gemmer der sig bag den meget bløde formulering
»skønnes at have væsentlige konsekvenser«?
Tom Behnke (FP), 1998-11-06:
Fremskridtspartiets ordfører, fru Kirsten Jacobsen, er forhindret i at være til stede, og derfor skal jeg på vegne af Fremskridtspartiet fremføre følgende: Vi er i Fremskridtspartiet meget i tvivl om det her lovforslag.
Det er nemlig ikke vores opfattelse, at der er problemer med tavshedsbestemmelserne i dag.
Selvfølgelig skal der ikke være mulighed for, at man ved brud på tavshedspligten kan skade private virksomheder eller personer, men vi vil ikke være med til, at tavshedsbestemmelserne skal misbruges til at hindre offentlighedens indsigt i, hvad der rent faktisk foregår i Skibskreditfonden.
Skibskreditfonden har jo haft et meget beklageligt og kedeligt engagement i de store overbelåningssager på skibe i Danmark og på Færøerne, og det spørgsmål, som vi må stille med hensyn til forslaget, er, om offentligheden havde fået indsigt i de sager, hvis disse regler havde været gældende på daværende tidspunkt.
Det havde næppe været tilfældet.
Vi vil ikke medvirke til tavshedsregler, som betyder, at der bliver dækket over misforvaltning, ulovligheder eller kammerateri, og derfor skal der under udvalgsarbejdet ske væsentlige ændringer i forslaget, før vi i Fremskridtspartiet kan støtte det.
Og hvis et udvalg nedsat af Folketinget, f.eks. Retsudvalget eller Erhvervsudvalget, stiller spørgsmål, har man heller ingen pligt til at fortælle, hvad der foregår, og det er jo en overdramatisering af den oversættelse, man har foretaget af de engelske skrifter.
For vi ved jo alle sammen godt, at det, der på engelsk hedder en commission, ikke er det, vi på dansk kalder en kommission, men det, der i dansk regi hedder et udvalg, f.eks. et folketingsudvalg, og derfor er det en overdramatisering, og det er alt for tæt og alt for snævert.
Vi ønsker naturligvis, at der skal være tavshed om fortrolige forhold, sådan at man ikke kommer til at skade nogen af de her virksomheder, men i det øjeblik, der foregår ting, som offentligheden bør have indsigt i, og som Folketinget derfor ønsker at få indsigt i, bør det også være muligt at få de informationer, som man skal have, uden at Folketinget først skal igennem tre behandlinger om at nedsætte en kommission, som så skal nedsættes og have et kommissorium, før den kan begynde at stille spørgsmål.
Det er dog noget besynderligt, at Folketinget som landets øverste myndighed på lovgivningsområdet ikke kan få de informationer, det beder om.
Søren Kolstrup (EL), 1998-11-06:
Da vor ordfører, hr. Frank Aaen, ikke kan være til stede, skal jeg fremføre følgende: For det første vil vi gerne afvente de ændringer, der er på vej, eller som vil vise sig nødvendige i kølvandet på rigsrevisionens beretning om Skibskreditfonden.
Vi er i hvert fald sikre på, at det er nødvendigt med flere ændringer, end der her er fremlagt.
Desuden er vi altså som i andre lovforslag, der er blevet behandlet her i denne uge, imod de alt for stramme tavshedsbestemmelser.
Der er tværtimod brug for meget mere åbenhed og gennemsigtighed.
Morten Helveg Petersen (RV), 1998-11-06:
Det Radikale Venstre finder det fornuftigt, at reglerne om tavshedspligt præciseres, således at ansatte i tilsynsmyndigheden og i instituttet og de dertil knyttede personer omfattes af klare bestemmelser om tavshedspligt og straf.
Vi finder det også positivt at flytte klageadgangen over tilsynsmyndighedens afgørelser vedrørende Skibfinansieringsinstituttet fra Erhvervsministeriet til Erhvervsankenævnet.
Endelig indebærer forslaget, at der indføres tilsvarende partsbegreb og mulighed for aktindsigt, som der gælder på pengeinstitutområdet.
Det Radikale Venstre kan støtte lovforslaget.
Pernille Sams (KF), 1998-11-06:
Da den konservative ordfører, fru Gitte Seeberg, ikke har mulighed for at være til stede i salen i dag, skal jeg på vegne af den konservative folketingsgruppe komme med vores partis synspunkter på det fremsatte lovforslag.
Forslaget indeholder forskellige bestemmelser om bl.a. tavshedspligt, klageadgang og straf.
Det fremgår af forslaget, at det er nøje afstemt med det forslag, økonomiministeren har fremsat, for så vidt angår banker og sparekasser.
Lovforslaget vil medføre, at Skibsfinansieringsinstituttet, for så vidt angår regler om tavshedspligt, partsbegreb og straf, vil blive sidestillet med de øvrige finansielle tilsynslove.
Det forekommer umiddelbart fornuftigt, og det kan vi støtte.
Her lægges tillige op til en sidestilling, og det kan derfor også støttes.
Vi er derfor umiddelbart positive over for forslaget - med det lille forbehold, at vi må se på, hvad der kommer frem under udvalgsbehandlingen.
Egil Møller (DF), 1998-11-06:
Loven om Danmarks Skibskreditfond blev oprettet i 1961 og har ikke været ændret siden fødslen.
Og skal der være ens vilkår for de finansielle tilsynslove, skal der ændres på reglerne
Det har så ført til en ekspertrådgivning på netop det felt, idet advokat, dr. jur. Jan Schans Christensen er kommet med en eneudredning. Jeg kan til sidst oplyse, at Dansk Folkeparti ser
Ja, det er bemærkningerne fra ministeren, der lige kalder mig op.
På mit spørgsmål om, hvorvidt staten også vil hjælpe til, at der sker en større mobilitet på dette ejendomsmarked, så folk lettere kan flytte efter et arbejde,
har jeg jo så fået det svar, som jeg nok også havde regnet med, når det er en socialdemokratisk minister, at det kan man ikke medvirke til.
Resultatet er jo så, at man netop ikke fremmer denne mobilitet.
Så har jeg forstået ministeren som værende positiv over for Dansk Ejendomsmæglerforenings tilsagn om at ville medvirke til oprettelsen af et elektronisk søgesystem.
Jeg regner med, det er et tilsagn, som ministeren så forfølger.
Ole Sohn (SF), 1998-11-06:
Jeg skal heller ikke forlænge debatten ret meget.
De ændringer vedrørende en øget harmonisering og forenkling af regelgrundlaget for den finansielle virksomhed, der ligger i lovforslaget, kan SF tilslutte sig.
Jeg skal bare nævne, at de kritiske bemærkninger, vi tidligere har haft om tavshedspligten og partsbegrebet, også er gældende i forbindelse med det her lovforslag.
Mogens Nørgård Pedersen (KRF), 1998-11-06:
På den anden side er en ejendomsinvestering for langt de fleste mennesker en livsinvestering, og derfor må der nødvendigvis være nogle regler, som ejendomsformidlerne må indordne sig under.
Det er jo sådan, at formidling af ejendomme i sig selv er blevet en handelsvare, og det kræver næsten, at man er handelsmand for at matche en ejendomsmægler.
På den anden side kunne man jo ønske, at køberen var mere bevidst i sådan en situation, hvor det er en livsinvestering, men man kan jo ikke lovgive om folks bevidstgørelse. Derudover kunne vi i Kristeligt Folkeparti godt ønske os, at der blev mere adskillelse mellem mægler og finansiel rådgiver, for det ville give kunden en større mulighed for at vælge, idet mægleren jo som sagt er sælgers mand. Men i udgangspunktet vil Kristeligt Folkeparti gå positivt ind i udvalgsarbejdet.
Pernille Sams (KF), 1998-11-06:
Jeg vil da egentlig gerne bede ministeren om at uddybe betydningen af de tre linjer på side 10, som ministeren nu kom op og kommenterede og sagde, at der var tale om lovgivningens strukturelle konkurrenceevnebelastning, og sagde, at strukturforandring kan være positiv for konkurrenceevnen.
Det sidste er jeg enig i.
Strukturforandringer kan være overordentlig positive for konkurrenceevnen.
Det er de direkte omkostninger for de danske virksomheder, man taler om, man skriver om og forholder sig til, og det er de direkte omkostninger, de politisk bestemte direkte omkostninger for dansk erhvervsliv, som er steget med over 12 mia. kr. pr. år - årlige udgifter for virksomhederne i denne her regerings tid.
Derfor er det noget af et præcist problem, virksomhederne har, og hvis det oven i købet er sådan, som regeringen skriver her at de opfatter virkeligheden, så har vi jo fået forklaringen på, at regeringen hvert eneste år tror, de kan vælte nye, direkte omkostninger over på virksomhederne, for der står jo her, at de hovedsagelig har betydning på kort sigt.
Så, nu blinker den røde lampe ...
Svend Erik Hovmand (V), 1998-11-06:
Efter disse bemærkninger skal jeg da sige noget om to ting.
For det første betalingsbalancen.
Selvfølgelig er det korrekt, at det ikke er betalingsbalancen, der forringer konkurrenceevnen.
Men jeg vil godt sige til ministeren, at jeg går ud fra, at det er en fortalelse fra hendes side, når hun siger, at den periode, vi oplevede i VK, førte til ustabilitet.
Det kunne man se, da VK forlod regeringen; jeg tror det var sådan, ordene faldt.
Jamen hør lige her: Hvad var det, der skete, da VK-regeringen måtte gå af?
Der skete det, at man afleverede
et overskud på betalingsbalancen på 25 mia. kr. Vil ministeren benægte, at det er gået i den modsatte retning, siden Nyrup-regeringen er trådt til?
Vil ministeren benægte, at man forventer et underskud i regeringen i dag på omkring 15 mia. kr. for dette år?
Så til sidst dette med administrationsgodtgørelsen.
Jamen det er jo den omvendte Robin Hood, vi her taler om.
Det troede jeg faktisk ikke var socialdemokratisk politik.
Egil Møller (DF), 1998-11-06:
Erhvervsministeren var i sin tale inde på, hvor godt det egentlig går i Danmark, og hvor godt det egentlig er gået gennem de senere år.
Jeg vil ikke benægte, at det har
erhvervsministeren ret i, og det har jo også smittet af i Danmark, at der har været en højkonjunktur i Vesteuropa. Det er i de gode tider, man altid skal sørge for at have de midler klar, hvis tiderne vender.
Og de er jo vendt, disse tider; de gode tider er vendt.
Det startede med, at man i Asien oplevede en kollaps.
Det har bredt sig som ringe i vandet og er faktisk allerede også nået til Danmark.
Vi må heller ikke glemme, hvordan sammenbruddet i Rusland har indflydelse på danske arbejdspladser.
Og så hjælper det jo ikke noget, at vi sådan forholder os til historien, der siger, at det er vel nok gået godt, og det går godt stadig væk.
Men indrømmet, vil jeg sige til erhvervsministeren, der kom vist også nok en bemærkning om, at konkurrenceevnen er
for nedadgående
Hvis man læser de seneste dages aviser, er man i hvert fald tydeligt gjort opmærksom på, at det går altså ikke så godt nu med de store danske erhvervsvirksomheder.
Man skærer ned, og man kommer med nogle forudsigelser, der ikke er særlig optimistiske.
Og i en sådan situation er det jo, at man skal rebe sejlene.
Der blev sagt - og det er jeg også godt klar over - at elektronikken kan anvendes af de danske erhvervsvirksomheder, når man skal indberette til de statslige institutter, hvad de nu skal have af oplysninger fra virksomhederne.
Så det bliver nemmere for så vidt på det felt.
Men vi må ikke glemme, at det ikke bare er store og mellemstore virksomheder, der er her i landet.
Der er jo en kolossal underskov af meget, meget små firmaer: mand og kone-virksomheder, virksomheder, der har 1 eller 2 ansatte, og som faktisk ikke har råd til at investere i edb.
Det har ikke været nødvendigt hidtil, og det er en stor omkostning i deres budget, hvis de skal have disse dyre maskiner.
Dem må vi ikke glemme i denne sammenhæng, fordi det er jo utrolig vigtigt, at man også gavner vilkårene for dem i deres dagligdag, så de ikke taber lysten til at beskæftige folk, så de ikke taber lysten til at have egen virksomhed, og ej heller, at de ved deres eksempler er medvirkende til, hvis de taber lysten, at unge mennesker så heller ikke har lyst til den udfordring, det kan være at være selvstændig og skabe sig et udkomme for sig og sine plus andre.
Når verdenen i øvrigt forandrer sig, er det jo sådan, at ofte har de store virksomheder måske sværere ved at omstille sig, hvorimod små virksomheder har lettere ved at bevæge sig rundt i systemet og overleve.
Derfor synes jeg, at regeringen skal gøre meget for, at de små virksomheder stadig væk har mulighed for at have en indtjening og have lysten til at arbejde med det, de egentlig er gode til, og så mindske de administrative byrder, netop for de virksomheder.
Det ser jeg hen til.
Vil regeringen det?
Morten Helveg Petersen (RV), 1998-11-06:
Vi har i Danmark den mindst korrupte offentlige sektor i hele verden, hvad vi skal være glade for.
Der er ingen tvivl om, vil jeg sige til hr. Svend Erik Hovmand, at mange virksomheder er utrolig glade for det og har opnået stærk konkurrencekraft, netop fordi de har et godt og vitalt samspil også med den offentlige sektor.
Jeg synes ikke, man kan dele det op på den led.
Jeg ser gerne et øget offentligt-privat samspil og mener, det er en vigtig forudsætning for konkurrencekraften i den private sektor.
En af pointerne i min ordførertale var, at den erhvervspolitiske diskussion ikke må reduceres til udelukkende at omhandle administrative byrder på det indenlandske marked, og at vi er nødt til at hæve blikket en smule og kigge på den konkurrencekraft og den konkurrenceevne, som vi vil have, at vore virksomheder skal have, hvilket indebærer satsninger over en bred front, dvs. uddannelse, IT og også offentlig regulering på visse områder.
Så man må se lidt mere nuanceret på det.
Svend Erik Hovmand (V), 1998-11-06:
Nu vil nogle selvfølgelig hævde, at det her er en diskussion
om hønen og ægget, altså, finansministeren og den offentlige sektor på den ene side og den private sektor på den anden side.
Nu siger hr. Morten Helveg Petersen, at den offentlige sektor er forudsætningen for at have en god økonomi i det danske samfund.
Og jeg har det modsatte standpunkt: Det er efter min opfattelse den private sektor, der er det afgørende for, at vi kan få et bæredygtigt samfund og en velfærdsstat, som vi kan leve af i fremtiden.
Men lad den diskussion i øvrigt ligge.
Det, der er afgørende for mig, er, at danske virksomheders konkurrencekraft, deres evne til at klare sig over for udenlandske virksomheder er blevet forringet. Den er blevet forringet med omkring 9 pct. i denne her regerings periode, siden Poul Nyrup Rasmussen tiltrådte. Vores markedsandel er faldet, fordi vi lægger alt for mange byrder på danske virksomheder, og her diskuterer vi bare én af mange, mange nye byrder, der er lagt på danske virksomheder.
Morten Helveg Petersen (RV), 1998-11-06:
En kommentar til hr. Svend Erik Hovmand: Jeg betragter ikke penge i finansministerens kasse som noget negativt.
Forstået på den led, at vi faktisk kæmper med på kort sigt at få en finanslov til at hænge sammen, men på lang sigt kæmper vi med at få den offentlige økonomi generelt til at hænge sammen.
Og en sund offentlig økonomi er forudsætningen for et sundt renteniveau og dermed en sund makroøkonomisk politik, som er hele fundamentet for et stærkt privat erhvervsliv i dagens Danmark.
Der skal være orden på de offentlige finanser, og her er der da også et bidrag, der indgår i hele den sammenhæng.
Så jeg synes ikke, man kan anvende finansministerens kasse som kritik i den her sammenhæng.
Pernille Sams (KF), 1998-11-06:
Jeg vil altså gerne tage fat i, at hr. Morten Helveg Petersen nu begynder at synes, at administrationsgodtgørelsen er et spørgsmål om almindelig subsidiering.
Det er jo ikke tilfældet. Altså, administrationsgodtgørelsen er betaling for, at de mindre virksomheder udfører en masse papirarbejde for det offentlige.
For overhovedet at give dem en chance for at få lavet noget af alt det, så har man ligesom forsøgt at betale sig lidt fra det ved at sige: Nå, jamen så hjælper vi de virksomheder, så de ikke drukner i administrative problemer og papirarbejde.
Det er jo ikke en traditionel subsidiering.
Og det vil jeg sandelig ikke håbe at De Radikale begynder at synes. Vi går ind for afskaffelse af subsidiering, men vi vil sørge for, at hvis der tages noget fra erhvervslivet, så bliver der også givet noget til erhvervslivet.
Så væk med subsidiering - ja, men kun hvis skatterne samtidig sænkes.
Og det er det modsatte, regeringen gør.
Man fjerner subsidiering, man fjerner administrationsgodtgørelsen, og så hæver man skatterne og afgifterne, og det vender vi os ganske kraftigt imod, for det ødelægger virksomhedernes konkurrenceevne, og det gør, at vi taber endnu flere markedsandele i fremtiden, end vi allerede har gjort.
Svend Erik Hovmand (V), 1998-11-06:
Her kommer vores liberale fællesskab jo for en dag; dér har vi samme tankegang.
Vi er også tilhængere af at fjerne subsidier.
Men vi er tilhængere af at gøre det på en retfærdig måde.
Vi synes, det er bunduretfærdigt, at virksomheder, som har administrative omkostninger på op til 32.000 kr. pr. medarbejder, virksomheder med 0-2 ansatte, altså skal frarøves den kompensation, de har, til fordel for nogle ganske få virksomheder, som vil trække på et nyt statsstøttet servicesystem.
Det, vi har brug for, vil jeg sige til hr. Morten Helveg
Petersen, er ikke flere penge i finansministerens kasse; det er ikke flere byrder på erhvervslivet; det er ikke flere nye ideer til at administrere alt for mange administrative byrder.
Det, vi har brug for, er at styrke konkurrenceevnen og lette erhvervslivet for byrderne, sådan at vi kan konkurrere i en skærpet international konkurrencesituation.
Pernille Sams (KF), 1998-11-06:
Jeg vil gerne spørge om en ting omkring økonomien i de dér to forslag, som regeringen har fået kædet sammen på mystisk vis, nemlig administrationsgodtgørelsen, som man vil fjerne.
Det koster 600 mio. kr. for virksomhederne hvert eneste år nu og i fremtiden, at regeringen inddrager de penge - 600 mio. kr. hvert år.
Så siger man, at man kæder det sammen med, at man nu vil lave en introduktionsrabat første år for noget, man kalder erhvervsservice.
Det er altså ét år, at virksomhederne, hvis de ellers vil bruge erhvervsservice, får en introduktionsrabat på det her system.
Og fra da af er det bare et mindre tilskud til virksomhederne, så på den måde får regeringen altså netto inddraget nogle penge, som virksomhederne ellers skulle have haft. I 1999 kan man sige det går nogenlunde lige op, men fra da af er det rent og skært overskud til regeringens pengekasse.
Det vil jeg gerne bede om en kommentar til.
Svend Erik Hovmand (V), 1998-11-06:
Jeg går ud fra, at hr. Morten Helveg Petersen er klar over, at uanset om man har ansatte eller ej, så har man været bebyrdet af offentlig administration, og derfor er den administrationsgodtgørelse, vi taler om, selvfølgelig relevant.
Men det, som jeg ikke synes er relevant, er, at man vil stjæle hele godtgørelsen fra den gruppe af virksomheder, der har 0-2 ansatte, og bruge den i en ganske kort periode til at betale et nyt servicesystem, der skal hjælpe de få, der frekventerer det servicesystem.
Altså, man kan jo ikke tage noget fra nogle og give det til nogle andre.
Jeg synes, det virker som en straffeaktion mod de små virksomheder.
På længere sigt, når tilskuddet så falder væk, ja så er det jo åbenbart for enhver, at hensigten jo er, at finansministeren bare skal have nogle penge i kassen.
Dvs. hele administrationsgodtgørelsen i fremtiden havner i finansministerens kasse.
Morten Helveg Petersen (RV), 1998-11-06:
Først til fru Pernille Sams: Jeg har ikke haft mulighed for på den korte tid at læse De Konservatives oplæg igennem.
Jeg håber, det er lige så konkret, hvad angår finansiering af formentlig udgiftskrævende tiltag, men det skal jeg da glæde mig til at studere lidt nærmere.
Et kort svar til hr. Svend Erik Hovmand omkring administrationsgodtgørelse og erhvervsservice: En del af de her penge, som vi udbetaler til adminstrationsgodtgørelse, går til virksomheder med 0 ansatte, og det synes jeg da berettiger en debat omkring de her forhold om, hvorvidt en afskaffelse af administrationsgodtgørelsen også er relevant.
Og kan man i givet fald stimulere et marked på den private erhvervsservice, så kan der også være god fornuft i det.
Svend Erik Hovmand (V), 1998-11-06:
Også vi har et finanslovbidrag, som hr. Morten Helveg Petersen kan få, der vil løfte niveauet på hans kendskab på området.
Men når jeg beder om ordet, så er det nu for at sige hr. Morten Helveg Petersen tak for mange af de ting, han sagde.
Jeg synes i virkeligheden, at den holdning, som jeg fornemmede hr. Morten Helveg Petersen gav udtryk for, svingede meget med de takter, som vi har i partiet Venstre.
Nu har man nogle tanker om helt at fjerne administrationsgodtgørelsen for de mindre virksomheder, altså 6.000 kr. pr. virksomhed fra 0-2 ansatte.
Og så skal man i en kort periode bruge den til at opstarte nogle servicecentre og så i øvrigt bruge resten af pengene til finansministerens kasse.
Er det ikke en straffeaktion mod de små virksomheder?
Er det ikke at tage fra alle små virksomheder og hjælpe nogle ganske få?
Er det virkelig en politik, som Det Radikale Venstre kan stå bag?
Pernille Sams (KF), 1998-11-06:
Det vil jeg da meget gerne råde bod på, for vi har ualmindelig meget konkrete anbefalinger til regeringen på de her punkter, og vi har stribevis af dem og sidevis af dem.
Først og fremmest vil jeg da gerne henvise til vores store finanslovudspil, som jeg vil sørge for at hr. Morten Helveg Petersen får nu her i dag, der hedder »Balance med vækst«, hvor vi dels redegør for, hvordan man kan sænke personskatten, og dels på mange, mange sider beskriver, hvad det er, der er problemet i dansk erhvervsliv, og hvordan man med stribevis af konkrete forslag kan ændre på det inden for alle mulige områder af erhvervslivet.
Jeg vil nu sørge for, at hr. Morten Helveg Petersen får dem, så han i hvert fald ikke kan sige, at det ikke var konkret det her.
Der er ikke taletid til, at jeg kan stå og læse dem alle sammen op, for min røde lampe lyser jo, men jeg vil gerne, hvis jeg får taletiden, for vi har hvert et bud, det skal være.