runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2005-03-30:
Jeg har et spørgsmål til ministeren angående de arbejdsløses retssikkerhed i dette system.
Fru Geday nævnte før, at der har været nogle problemer med overholdelse af lovgivningen og i hvert fald med kontrol af overholdelse af lovgivningen vedrørende løntilskudsjob.
Men vi har måske set endnu større problemer med lovgivningen, når det gælder den kommunale aktivering.
Her er det jo i forvejen meget, meget svært at føre en ordentlig kontrol med, at lovgivningen på området rent faktisk bliver overholdt, og som jeg ser det, vil mulighederne for kontrol og klagemulighederne blive fjernet et stykke længere væk fra de arbejdsløse, som i forvejen står i en meget klemt situation.
De er jo tvunget til at følge de regler, der er, for overhovedet at få til livets opretholdelse, og er det ikke korrekt, at klagemulighederne og kontrolmulighederne kommer endnu længere væk fra den arbejdsløses virkelighed?
Det juridiske grundlag for klagesagsbehandlingen styrkes ved, at beskæftigelsesankenævnet er et egentligt klageorgan med en jurist som formand, at alle sager behandles af den samme instans, at beskæftigelsesankenævnet og Ankestyrelsen kan koordinere, og at afgørelser fra jobcentrene i regionen henholdsvis nævnene træffes i overensstemmelse med lovgivningen.
Der bliver således et enkelt og gennemskueligt klagesystem, der er ens for alle de ledige i jobcenteret, både de forsikrede og de ikkeforsikrede.
Ja, men som situationen er i dag, er det jo sådan, at man har mulighed for at sikre kontrol med, at lovgivningen overholdes, dels gennem de sociale klagenævn, dels gennem de regionale arbejdsmarkedsråd.
Alt andet lige vil jeg sige, at selv om det system ikke fungerer godt, er det da i det mindste lidt tættere på borgerne, end hvis de steder, hvor man har mulighed for at klage og kontrollen skal foregå, fremover bliver på centralt plan i beskæftigelsesråd og beskæftigelsesankenævn.
Beskæftigelsesankenævnet behandler også alle klager over afgørelser om kommunale arbejdsmarkedsrettede ydelser, og beskæftigelsesankenævnet afløser de sociale nævn, de regionale arbejdsmarkedsråd, Arbejdsmarkedets Ankenævn og Arbejdsmarkedsstyrelsen som klageinstans i sager, hvor staten eller kommunerne har truffet en afgørelse.
Der bliver – vil jeg gerne gentage – således tale om et enkelt og gennemskueligt klagesystem, der er ens for alle borgere i jobcenteret, både de forsikrede og de ikkeforsikrede ledige.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslagene overgik derefter til anden behandling.
Afstemning
Søren Gade (V), 2005-03-30:
De danske styrkers muligheder og beredskab i Irak er allerede afpasset de trusler, der findes i området, og på nuværende tidspunkt vurderes der at være en høj terrortrussel i den sydlige del af Irak og det, der hedder en meget høj terrortrussel i den centrale del af Irak.
Foreningen af Internationale Socialisters sympati med den irakiske modstand, som bl.a. kommer til udtryk på foreningens hjemmeside, har ikke givet anledning til ændringer i Forsvarets Efterretningstjenestes trusselsvurdering for vore styrker i Irak.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2005-03-30:
Så vil jeg godt følge op, hvor hr. Ole Sohn slap, for jeg mener ikke, at svaret er korrekt, for det er jo sådan, at hvis man som kontanthjælpsmodtager er arbejdsmarkedsparat, så er det kommunens forbandede pligt at tilmelde en sådan person til arbejdsformidlingen, og så er det – ud over kommunen – arbejdsformidlingen, som kan bistå med rådgivning og vejledning og allerhelst skaffe folk et job.
Det er jo altid rart, når der er en ordfører, som virkelig brænder så meget for et forslag, at han betragter det som et kvantespring fremad.
Jeg vil bare konstatere, at efter min mening er det måske nok et kvantespring – nu ved jeg ikke, hvor meget en kvante er – men det der med, at det er fremad, har jeg meget svært ved at forstå.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2005-03-30:
Jeg vil gerne sige til hr. Ole Sohn, at forskellen mellem det, vi har i dag, og det, vi får nu, er, at hvor det i dag er sådan, at det er den ledige selv, der skal finde ud af, hvad for en indgang han skal gå ind ad, så skal han i fremtiden kun gå ind ad én indgang, og herefter vil han få hjælp, hvis han skal over i et B-center; det er ikke ham selv, der skal tænke over det.
Det er jo altså et kunstigt opgør med, hvorfor man, bare fordi man er på kontanthjælp og ikke er medlem af en a-kasse, skal gå ind ad én dør og naturligt skal betragtes som svag, og bare fordi man er medlem af en arbejdsløshedskasse, skal gå ind ad en anden dør og naturligt skal betragtes som stærk.
Men i forlængelse af det forrige spørgsmål, hr. Ole Sohn stillede, er jeg da enig i, at folk pendler, og at København, Sjælland, måske endda langt ind over Fyn er ét stort arbejdsområde, hvor folk pendler.
Det er netop også derfor, centrene skal arbejde sammen.
Ole Sohn (SF), 2005-03-30:
Vi snakker så meget om de her indgange.
I dag går man, hvis man er arbejdsløs og medlem af a-kassen, i sin fagforening og på arbejdsformidlingen.
Er man ikke medlem af en a-kasse, går man til kommunen og på arbejdsformidlingen.
Det kan man godt sige er to døre, man skal ind ad.
Med det nye system går man ind ad den samme dør, og så får man at vide: Hov, du er ikke medlem af en a-kasse, så du skal også derover og ind ad en anden dør.
Det er også to døre; det er nøjagtig det samme.
Et eller andet sted, hvis man ser på det med en arbejdsløs’ øjne, så skal man jo se: Hvad er en fordel for mig?
Hvad hjælper mig videre frem imod et ordinært job eller en kompetencegivende uddannelse med det her?
Det svæver, det fortoner sig i tågerne.
Hvor er det geniale ved at bytte det ud med de her finurlige bogstavkombinationer, hvis man ser det med en arbejdsløs’ øjne?
Det er den pointe, jeg sådan set mener mangler lidt også i Det Konservative Folkepartis udmelding og specielt, når man så ser, at arbejdsmarkedets parter, både arbejdsgiverne og de faglige organisationer, er meget, meget betænkelige ved den form for kommunalisering af arbejdsmarkedspolitikken, der sker, for de siger, at det ikke er det, der er brug for på fremtidens arbejdsmarked.
Jens Vibjerg (V), 2005-03-30:
Jeg kan da høre, at de ønsker, som hr. Jan Petersen her giver udtryk for, er ønsker til ændringer, og at det ikke er ultimative krav.
Det er jo vigtigt i forhold til de videre drøftelser, for det stod mig også lidt uklart.
Jeg synes, at hr. Jan Petersen på et tidspunkt sagde: Det vil vi.
Og på et andet tidspunkt sagde: Det er vores ønsker til reformen.
Jan Petersen (S), 2005-03-30:
Hr. Jens Vibjerg ved jo godt, at ord som ultimative krav er sådan noget, politikere bruger, hvis de ikke vil være enige.
Jeg går efter, at vi kan få en forståelse på nogle punkter.
Det betyder selvfølgelig, at der skal være noget i de punkter, og at det skal være mere end ord.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2005-03-30:
Jeg har bare bedt om ordet, fordi jeg godt vil have hr. Jan Petersen til at bekræfte, at der i det forslag, der ligger her, er taget de første skridt på vej mod, at beskæftigelsesindsatsen i stadig større udstrækning – og allerede med det her forslag – skal varetages af kommunerne.
I forlængelse af det kunne jeg godt tænke mig at høre, hvad Socialdemokraternes holdning er til de hidtidige erfaringer med den kommunale beskæftigelsesindsats.
Jan Petersen (S), 2005-03-30:
Jeg vil godt bekræfte, at vi ser kraftige tegn på, at det er en påbegyndelse af en kommunalisering af beskæftigelsesindsatsen, det vil jeg gerne bekræfte.
Det er lige præcis derfor, jeg sætter fokus på, at A-centrene ikke har noget perspektiv for vores vedkommende, og at C-centrene sådan set slet ikke er vores forslag, og at vi slet ikke kan støtte C-center-tanken.
Derfor koncentrerer vi os alene om at skabe et landsdækkende net af B-centre for nu at blive i den der A-, B-, C-terminologi, som i øvrigt sikrer, at der vil være færre og færre, der kan følge med i det her.
Så det vil jeg gerne bekræfte.
Den kommunalisering med et kommunalt eneansvar – det brugte jeg ord på i min tale – vil jeg gerne gentage, at vi er imod, og den vil vi bekæmpe.
Det er også derfor, at den ministerbemyndigelse, der er til det, af os foreslås fjernet.
Ja, det var vel besvarelsen.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2005-03-30:
For lige at give chancen for en besvarelse af den anden halvdel af spørgsmålet kunne jeg godt tænke mig at høre, hvad Socialdemokraternes holdning er til de hidtidige erfaringer med kommunernes indsats i forhold til at skaffe folk et arbejde.
Jan Petersen (S), 2005-03-30:
Undskyld, jeg ikke besvarede det i første omgang, men jeg fik ikke lavet en note om det.
Det kan man besvare på to måder.
Det ene er, at den hidtidige kommunale indsats over for de målgrupper, der er de kommunale, jo har vist sig at være dårligere end det, AF har leveret.
Det kan der være mange forklaringer på, også mange forklaringer, der er forståelige, og som derfor giver anledning til at ændre på det.
Det andet er, at derfra, hvor der har været igangsat forsøg, hvor kommunen eller kommuner og AF skal operere ud fra samme jobcenter, hører jeg positive erfaringer.
Det er også derfor, vi godt tør melde, at det vil være udgangspunktet for, hvad vi mener der skal skabes, men at vi anstændigvis og sagligt set burde vente med for alvor at gå ind i det projekt, til de forsøg er færdige.
Men jeg må indrømme, at jeg hører gode ting derfra.
Vi har sådan set valgt, i og med at vi skulle tage stilling til det, før forsøgene var færdige, at sige: Godt, det fundament vil vi godt tage udgangspunkt i, og så må den virkelighed, de repræsenterer forsøgsmæssigt, påvirke den endelige udformning.
Jeg beklager, at regeringen ikke har villet acceptere det forløb, men nu kender Enhedslisten det socialdemokratiske standpunkt.
Jan Petersen (S), 2005-03-30:
Nu omtalte hr. Bent Bøgsted mit indlæg som venligt, og sådan er mine udtalelser altid.
Men det ændrer ikke på, at der, hvis man går ind i substansen, sådan set var nogle steder, hvor hr. Bent Bøgsted skulle flytte sig.
Vil hr. Bent Bøgsted være med til at lave et enkelt, enstrenget system, hvor man går ind ad én dør, og derfor fjerne lovforslagets bestemmelser om et A-center?
Og vil hr. Bent Bøgsted være med til at fjerne den adgang, ministeren har, til at gennemføre en kommunalisering via de såkaldte C-centre?
Bent Bøgsted (DF), 2005-03-30:
Hr. Jan Petersen er inde på at snakke om A-centre, og hvis vi kan nå til enighed om det, er det da værd at se på den problemstilling, der er deri, og se på, om vi skal have B-centre over det hele, der, hvor det kan lade sig gøre.
Det er der meget velvilje til at se på.
Hvis ikke C-centrene løfter opgaven, er det klart, at så vil det være svært for os at begrunde, hvorfor de skal blive der.
Men hvis det derimod bliver en succes, vil det tilsvarende være svært for hr. Jan Petersen at begrunde, hvorfor de skal væk.
C-centrene er vi nødt til at se på efter et stykke tid.
Om der skal gå 1 år eller 2 år, før vi kan bedømme, hvordan virkningen af C-centrene er, skal jeg lade være usagt.
Det er der garanteret nogle ude i de her jobcentre eller beskæftigelsesråd der følger mere med i hvordan bliver.
Lad os da bare tage en snak om de her A- og B-centre, det er da helt naturligt.
Jan Petersen (S), 2005-03-30:
Nu ved hr. Bent Bøgsted godt, at det lige præcis er C-centrene og det perspektiv, som regeringen har i C-centrene, som er den meget afgørende del af den socialdemokratiske modstand, fordi vi simpelt hen ikke vil begive os ind i et projekt, der indeholder en endelig og definitiv kommunalisering af det hele.
Nu kan man gøre sig morsom over, at vi har ét forsøg i gang, man ikke vil vente på resultatet af, og så kommer man med et forsøg mere, inden man er færdig med det første.
Det skal jeg ikke gå nærmere ind i her.
Jeg vil spørge, om ikke hr. Bent Bøgsted deler den bekymring, som er i stort set alle høringssvarene, over, at hvis man giver kommuner ansvar, kan man på ingen måde udelukke, at de bliver forholdsvis indadvendte, og at den nationale strategi for en højere beskæftigelse og en effektiv arbejdsmarkedspolitik bliver reduceret.
Derfor skal jeg spørge hr. Bent Bøgsted konkret, om han vil være med til at styrke regionernes indflydelse, deres adgang til at dimensionere og prioritere, og dermed sikre, at vi kan få en stærkere regional styring af, hvad der sker i de enkelte jobcentre, så vi stadig væk kan fungere med en arbejdsmarkedspolitik på tværs af kommunegrænserne.
Bent Bøgsted (DF), 2005-03-30:
Nu må hr. Jan Petersen have mig undskyldt, for jeg er faktisk lidt i tvivl om, hvorvidt hr. Jan Petersen taler om beskæftigelsesregionerne eller regionerne som sådan, om det er de fem beskæftigelsesregioner.
Der ligger jo netop i det, at parterne er repræsenteret i beskæftigelsesrådene ude i regionerne, og der mener jeg faktisk, at parterne får ret så stor indflydelse på, hvad der skal ske med rådgivning.
De kan selvfølgelig ikke gå ind og trumfe igennem, at det skal være sådan og sådan.
Det er selvfølgelig det, der er problemet, og det kan godt være, at det er det, hr. Jan Petersen vil have, men det kan jeg selvfølgelig ikke stå og love heroppefra.
Jeg er nu ikke sikker på, at det ville være så stor en succes, hvis de gjorde det.
Min bekymring vedrørende C-centrene var netop, hvis ikke vi adskilte beskæftigelsesindsatsen fra den indsats, som skal gøres for dem, der har andre problemer end ledighed.
Der bliver lukket af mellem beskæftigelsesindsatsen og den økonomiske indsats, som kommunen skal gøre.
Elisabeth Geday (RV), 2005-03-30:
Jeg kunne godt tænke mig at bede hr. Bent Bøgsted forklare mig, hvad det er, der gør, at det her lovforslag bliver kædet sammen med strukturreformen.
Altså, vi står i en situation, hvor en lang række offentlige opgaver i forvejen bliver kastet op i luften, og så undrer jeg mig over, at et område som det her, som egentlig henholdsvis er kommunalt og statsligt, overhovedet behøver at blive taget op på nuværende tidspunkt, hvor vi altså endnu ikke har set resultaterne af de forsøgsordninger, som bl.a. kører i Aalborg og i Århus.
Det kunne jeg godt tænke mig at høre hr. Bent Bøgsteds forklaring på.
Bent Bøgsted (DF), 2005-03-30:
Det ligger sådan, at hvis ikke vi skulle igennem kommunalreformen med sammenlægning af kommuner, så kunne vi godt have lavet det her alligevel, men nu, hvor kommunalreformen bliver lavet med sammenlægning af kommuner, er det jo oplagt at sige, at så tager vi den her del med samtidig med kommunalreformen og får tilpasset det til det nye antal kommuner.
Havde vi ikke fået kommunalreformen, var vi temmelig sikkert gået i gang med det her projekt alligevel.
Så havde der bare været mange flere kommuner, vi skulle have taget hensyn til i det samspil, men kommunalreformen har gjort det lettere at lave det her, netop fordi vi nu kun får 99 kommuner.
Elisabeth Geday (RV), 2005-03-30:
Jeg vil bare gerne bede hr. Bent Bøgsted forklare mig: Hvad er det for et projekt, vi lige nu og her skal i gang med?
Det er nemlig det, jeg har lidt svært ved at forstå, for på mig virker det lidt forvirret med A-, B- og C-centre.
Det virker ikke på mig, som om man har et klart politisk projekt, som vi her og nu skal i gang med.
Det kunne jeg godt tænke mig at hr. Bent Bøgsted forklarede mig.
Bent Bøgsted (DF), 2005-03-30:
Det, vi er i gang med her, er at skabe et projekt, der styrker indsatsen for de ledige, som yder en større indsats for, at den ledige kommer ud på arbejdsmarkedet, kommer tilbage på arbejdsmarkedet.
Det er det, projektet går ud på.
Vi har jo igennem den senere tid set, at AF på nogle områder ikke fungerer særlig godt, og vi har også set, at kommunernes indsats på nogle områder ikke fungerer særlig godt.
Så sammenkoger vi det, tager det bedste fra AF og det bedste fra kommunerne, og så kører vi det sammen i jobcentre, der skal yde en maksimal indsats for, at den ledige kommer ud på arbejdsmarkedet, får den service, der skal til, den støtte, der skal til, for at komme ud på arbejdsmarkedet.
Det er det, det hele går ud på.
Den indsats kunne altså også være gjort, selv om kommunalreformen ikke var kommet.
Nu er det koblet sammen med kommunalreformen, for det gør det nemmere, som jeg sagde før, fordi kommunerne bliver lagt sammen.
Så har vi lidt mere hold på, hvor mange centre vi skulle ud i.
Men vi havde lavet det her alligevel.
Ole Sohn (SF), 2005-03-30:
Når man lytter til debatten, så er det lidt svært at forestille sig, hvordan de arbejdsløse skal kunne se sig i den her situation.
Hvad er det, der ved den her struktur skulle gøre, at de ville blive bedre stillet?
Derfor er spørgsmålet: Er det, vi arbejder med, overhovedet et strukturproblem, når det drejer sig om at få en bedre og mere aktiv arbejdsmarkedspolitik, eller er det et forsøg på at forfladige og skjule det, der er det egentlige problem, nemlig at få de arbejdsløse sat i gang?
Tror Dansk Folkeparti, at man skaber en bedre arbejdsmarkedspolitik ved at lave alle de her finurligheder med A-, B- og C-centre, der, kan jeg også forstå på debatten, faktisk gør det mere uoverskueligt?
Er det noget, der vil være til hjælp for dem, der skulle være i centrum for opgaven, eller er det det modsatte?
Bent Bøgsted (DF), 2005-03-30:
Jamen jeg tror da på, at det her bliver til hjælp for de ledige.
Der gøres en mere styrket indsats, for at de kan komme tilbage på arbejdsmarkedet.
Det er det, det hele går ud på.
Det har altid været af hensyn til at få de ledige ud på arbejdsmarkedet, give dem den vejledning, den rådgivning og den støtte, der skal til for at få dem tilbage på arbejdsmarkedet.
Det er jo det, det hele går ud på.
Det er det, indsatsen for ledige går ud på.
Den her indsats for de ledige gør man for de lediges skyld.
Det er det, det hele går ud på.
Alt det her med jobcentre er bare, fordi det bliver nemmere at tilpasse det her system i 99 kommuner frem for i 274 kommuner, eller hvor mange der er.
Det gør det da nemmere.
Ole Sohn (SF), 2005-03-30:
Det er også mere, fordi når man lyttede til debatten, så er der ikke meget, der tyder på, at det er de ledige, der er i centrum.
Jeg har ikke hørt et eneste argument fra hr. Bent Bøgsted og i øvrigt heller ikke fra andre, som ligesom skulle begrunde, at den her strukturreform på arbejdsmarkedsområdet vil hjælpe de arbejdsløse til job.
Det, der sker her, er, at man mere og mere kommunaliserer arbejdsmarkedspolitikken, og hr. Bent Bøgsted ved da udmærket, at specielt hvor hr. Bøgsted kommer fra, foregår en stor del af beskæftigelsespolitikken, altså jobsøgning, ud over kommunegrænserne.
Pendlingen stiger og stiger i Danmark, men vi kommunaliserer beskæftigelsespolitikken.
Så er spørgsmålet: Er det ikke noget, der går imod hinanden?
Det er da meget modsatrettet.
Bent Bøgsted (DF), 2005-03-30:
Det synes jeg ikke det er.
Jeg er sikker på, at det her får den virkning, som vi ønsker, nemlig at de ledige får en bedre indsats, at vi får nogle mere effektive jobcentre, end vi har i dag, hvor AF kører med én gruppe, kommunerne kører med en anden gruppe, og det er mange gange uforståeligt for borgerne, for når man kigger på dem, kommunen har, der er arbejdsmarkedsparate, så skal de alligevel hen til AF.
Nu får vi én indgang til dem, der er arbejdsmarkedsparate, og de, der sidder og skal rådgive de ledige, skal ikke tænke på andet end at rådgive de ledige, så de kan få et job, komme ud på arbejdsmarkedet.
De skal være den ledige behjælpelig med at finde et nyt job.
Vi skulle jo gerne væk fra den politik, der mange gange er i AF, hvor man kommer ind som ledig – det har jeg også selv prøvet – og siger, at man har brug for et job, hvordan og hvorledes?
Jamen du kan bare gå hen til den computer og sætte dig og så prøve at søge,
er svaret
Det giver jo ingenting.
Elisabeth Geday (RV), 2005-03-30:
Jeg har hæftet mig ved, at en række eksperter, bl.a. også eksperter fra arbejdsgiverorganisationerne, peger på, at det her forslag kan være med til at øge strukturledigheden i Danmark, fordi det danske arbejdsmarked fra i dag at udgøre måske omkring 35 naturlige arbejdsmarkeder bliver delt op eller risikerer at blive delt op i omkring 100 delarbejdsmarkeder.
Jeg spørger mig selv, om det ikke bekymrer den konservative ordfører, at en række eksperter har disse synspunkter, og hvilke betragtninger ordføreren måtte gøre sig i den anledning.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2005-03-30:
Bekymre er jo et stærkt ord, men vi ræsonnerer altid over tingene og tænker over tingene.
Jeg kan nu ikke forstå den bekymring, for vi mener, at de her større og bæredygtige kommuner vil være i stand til at løfte opgaven med det jobcenter, de får.
Så igen: Hvorfor skulle der komme den polarisering på arbejdsmarkedet?
Vi opfordrer jo netop til, at jobcentrene også skal samarbejde.
Men det er vigtigt her, at KL griber bolden, at kommunalbestyrelserne griber bolden, at også S og R griber bolden, og at vi samarbejder om det her, for det er et meget vigtigt projekt.
Ole Sohn (SF), 2005-03-30:
Jeg synes, det var et ganske interessant og i øvrigt også meget relevant spørgsmål, som den radikale ordfører kom med.
Hele Sjælland er et kæmpe pendlerområde.
Man kan bare høre i radioen hver morgen, hvordan det blokker til ind og ud af København.
Derfor er det lidt uforståeligt, at man kan have den opfattelse, at det, at man laver mindre enheder, skulle være bedre – selv om kommunerne bliver større, så bliver det mindre jobenheder – at en kommune eksempelvis nede på Midtsjælland, hvor de fleste pendler ud, skulle kunne løfte opgaven.
Naturligvis kan den ikke det.
Så skal de samarbejde med andre.
Jamen hvorfor ikke have de større enheder, som vi kender til i dag? Det er jo det, arbejdsmarkedet efterspørger.
Det er det, der er behov for, hvis man skal løfte den nationale beskæftigelsespolitik.
Her kommunaliserer man det, splitter det op i atomer, og så siger man, at det er enklere, og at det giver én indgang.
Det gør det jo ikke.
I dag er der jo én indgang.
Der er de arbejdsløse.
De, der er i a-kasserne, og de, der er i kommunen, som kun har ledighed som problem, ja, de går via arbejdsformidlingssystemet.
De, der har andre problemer end ledighed, bliver behandlet i det kommunale system.
Så jeg forstår ikke helt, hvori pointen med det nye skulle ligge.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2005-03-30:
Jamen altså, jeg er slet ikke enig, for man har jo to indgange i dag, og jeg startede min ordførertale med at sige, at den opsplitning, der er mellem stærke og svage ledige, dem i AF og dem, der er på en eller anden form for kommunal ydelse, er kunstig.
Derfor synes jeg, det er velkomment, at vi samler det.
Det var den ene halvdel af hr. Ole Sohns spørgsmål.
Den anden var, at der bliver sagt, at der kommer langt flere enheder.
Det er jeg ikke enig i.
Nuvel, der kommer 40 A-centre, men A-centrene skal jo også netop tage sig af de forholdsvis let tilgængelige sager.
Når de bliver lidt mere komplicerede, ryger de så i B.
Og der bliver færre B.
Dem bliver der nemlig højst ...
nu kan jeg ikke lige huske, hvor mange det er.
Det er 40, får jeg lige at vide, tak.
Betyder den røde lampe, at min taletid er gået?
Jens Vibjerg (V), 2005-03-30:
Nu var det jo en relativt venlig tone fra den socialdemokratiske ordfører i forhold til lovforslaget, og det er jeg selvfølgelig glad for, og jeg forstår det da også godt, for der er jo mange gode ting i det.
Derudover står det mig egentlig meget uklart, hvilke konkrete punkter i lovforslaget Socialdemokraterne ønsker anderledes.
Det vil jeg godt lige have et svar på.
Hvad er det for nogle konkrete områder i lovforslaget, som Socialdemokraterne ønsker ændret for at være med?
Hans Kristian Skibby (DF), 2005-03-30:
Jeg stiller dette spørgsmål på vegne af Dansk Folkeparti, fordi der har været en debat om en artikel, der blev bragt i metroXpress den 15. marts 2005, hvor man interviewede forsvarsministeren i anledning af, at en forening, der hedder Internationale Socialister, har bebudet, at de synes, det er ganske fint og helt legitimt at angribe de danske soldater i Irak med det mål at slå dem ihjel.
Derfor har Dansk Folkeparti et klart spørgsmål til forsvarsministeren om sikkerheden for de soldater, som i øjeblikket er ude i FN-missioner, primært i Irak, Vi har her et eksempel på, at nogle mener, at der skal trusler til, og derfor vil vi gerne have belyst, om der er initiativer i gang, som kan sikre en bedre sikkerhed for de danske styrker, som er på opgaver uden for de danske grænser.