runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pia Kjærsgaard (DF), 1999-10-07:
Det er da klart, at når man stiller spørgsmål, så får man nogle modspørgsmål i stedet for nogle svar!
Jeg stillede faktisk et spørgsmål til regeringen om, hvordan den egentlig ville bære sig ad med at få afhjulpet
al den kriminalitet, der er blandt anden- og nu desværre også tredjegenerationsindvandrere
Der skal ikke være tvivl om, at Dansk Folkeparti vil gå videre med den sag.
Vi har allerede en lang række spørgsmål på vej til justitsministeren og til indenrigsministeren om, hvorledes man konkret kan forholde sig til det her område. Jeg synes, at det ville være helt naturligt i stedet for en mandsopdækning fra politiets side af unge andengenerationsindvandrere og en SSP-indsats, som man siger at man vil styrke, at man så begynder at give forældrene et ansvar og siger til de indvandrere, som under ingen omstændigheder vil opføre sig ordentligt, hvor ingen opdragelse overhovedet er mulig, hvor det er totalt umuligt at få dem ind i et samfund som det danske, at hvis ikke de kan forstå, at de i Danmark må leve efter danske regler, og at de har et ansvar for deres børn, ja, så falder straffen
altså, og lad os bare sige kollektivt. Men det er jo så ikke første gang, man kommer til at behandle et forslag i Folketinget om kollektiv straf.
Dansk Folkeparti har fremsat det før, De Konservative har også, og det her er en del af det.
Jacob Buksti (S), 1999-10-07:
Jeg synes, der var ét forslag, fru Pia Kjærsgaard glemte.
Det kan godt være, det var en forglemmelse i sig selv, eller det var, fordi der ikke var taletid nok.
Hvis jeg ikke misforstod udtalelsen fra Dansk Folkepartis årsmøde her i weekenden, så opfattede jeg det sådan, at fru Pia Kjærsgaard og Dansk Folkeparti gjorde sig til fortalere for det synspunkt, at hvis en indvandrer gør sig skyldig i kriminalitet, så skal familien i tre generationer - i tre generationer - udvises fra Danmark.
Det vil sige, at hvis en 19-årig begår en forbrydelse, så skal familien straffes i tre generationer: Bedsteforældre, forældre og søskende skal udvises.
Det kan være, jeg ikke har hørt rigtigt, og det kan også godt være, at jeg har misforstået det, men hvordan vil fru Pia Kjærsgaard fremme det forslag her i Tinget?
Hvordan og hvorledes skal vi lovfæste arvesynden i Danmark?
Jes Lunde (SF), 1999-10-07:
Jeg tror, det er meget vigtigt, at vi giver virksomhederne nogle vilkår, der gør, at de tør tage mennesker ind, som ikke har den fulde arbejdsevne.
Hvis den her opgave skal løses, så skal vi være meget bevidste om, at hvis vi skal have fat i mange af de ledige, som vi ikke ønsker skal fortsætte i perspektivløs aktivering, og have dem ud på arbejdspladserne, så skal virksomhederne også føle, at der er tilstrækkelig gode rammer omkring dem. Derfor har vi foreslået en model, hvor man laver et uforpligtende virksomhedsbesøg, hvor den ledige i første omgang kommer ud på virksomheden en måned eller to og bevarer sine dagpenge, så det er uden omkostning for virksomheden.
Så kan man se hinanden an, føle hinanden på tænderne og finde ud af: Er der noget perspektiv i det?
Vi forestiller os så bagefter et hovedforløb på et år eller halvandet, hvor der så er en træning på arbejdspladsen, en uddannelsesplan, hvor man udvikler vedkommende medarbejder, sådan at vedkommende kan blive fastansat senere hen.
Vi er meget optaget af at lave nogle systemer for at opnå det, og der er vi også helt bevidste om, at vi skal være forsigtige med, hvilke byrder vi pålægger.
Især hvis det er byrder, som er større for de virksomheder, som tager et socialt ansvar, vil vi være kritiske over for det.
Lene Espersen (KF), 1999-10-07:
Jeg noterede mig, at SF's ordfører, hr. Jes Lunde, gik meget op i, at vi skal være engageret i at skabe beskæftigelse til den gruppe, der er mest marginaliseret.
Det kan være folk, der har været syge i mange år eller haft andre problemer, men som vi altså gerne skulle skaffe beskæftigelse. Jeg lagde også mærke til, at det faktisk ikke kun var offentlige job, som hr. Jes Lunde talte om.
Det er vi i Det Konservative Folkeparti meget enige i.
Vi har også mærket os, at SF derfor også tog afstand fra det såkaldte ikkeforslag, der indgik i regeringens finanslovudspil, og som gik ud på, at virksomhederne skulle have en selvrisiko forbundet med de to første sygedage, altså at virksomhederne skulle til at betale en øget omkostning, hvis de antog folk, der måske ikke havde et jernhelbred.
Mit spørgsmål til hr. Jes Lunde er så: Hvad mener SF så egentlig om det nye forslag fra regeringen, som man må gå ud fra er et rigtigt forslag og ikke et ikkeforslag, og som går ud på, at man nu igen økonomisk vil straffe virksomhederne i form af en forsikringsordning, således at vi faktisk gør det modsatte af det, SF har stået og sagt her i dag fra talerstolen, nemlig at vi skal sørge for, at virksomhederne bevarer et engagement i den her gruppe mennesker.
Pia Kjærsgaard (DF), 1999-10-07:
Jamen jeg vil meget gerne diskutere menneskesyn med Det Radikale Venstre og det øvrige Folketing.
Vi har faktisk det menneskesyn, at der er en lang række borgere, en lang række danskere i det her land, som har det ualmindelig dårligt, og det her er et velfærdssamfund, hvor vi mener, de burde have det noget bedre.
Jeg henviste til de mange handlingsplaner, som statsministeren kom med i sin åbningstale, men hvor jeg synes, der er alt for få initiativer i forhold til de mennesker, til de handicappede, til pensionisterne, dem, der venter på at komme på sygehuse.
Jeg vil da godt klart understrege, at det er det menneskesyn, Dansk Folkeparti har, at dem sætter vi altså forrest i køen.
Det føler jeg overhovedet ikke nogen anledning til at skjule, tværtimod vil jeg godt fremhæve det.
Må jeg så sige til sidst om hr. Jørgen Estrups partifælle hr. Naser Khader.
Det var jo sådan set hr. Naser Khader, der på grundlovens 150 års fødselsdag for at få lidt medieopmærksomhed, for der var jo et Europa-Parlamentsvalg 5 dage efter, lavede et hademøde, et Pia Kjærsgaard-hademøde, lige ved siden af vores møde på Dybbøl Banke.
Det vil jeg bare godt erindre hr. Jørgen Estrup om.
Smagløst.
Peter Skaarup (DF), 1999-10-07:
For et års tid siden lavede Dansk Folkeparti en lov og orden-kampagne, hvor vi sagde: Det er vigtigt, at vi sikrer
også de ældre mennesker, også mennesker, der er bange for at vove sig ud om aftenen.
Enhedslisten er nu enig i, at det er et problem.
Nu erkender man, at det er et problem.
Og så er det, jeg ikke rigtig forstår, hvorfor Enhedslisten, når man nu erkender det problem, og når volden nu stiger, så ikke kan anvise her i Folketinget, hvad man vil gøre ved det.
Hvad har man af forslag?
Altså, det er jo nemt nok at sige, at statsministeren tager fejl, når han i sin tale meget tager udgangspunkt i de holdninger, som Dansk Folkeparti har.
Vi var da glade for, at statsministeren i den grad var enig i det, som Dansk Folkeparti er kommet med på sit årsmøde.
Vi manglede de konkrete initiativer, og det samme gør vi altså fra Enhedslisten.
Må jeg lige sige til Enhedslisten, at den nyeste statistik viser, at der for alle voldsparagrafferne er tale
om stigende vold
Der er tale om stigninger på mellem 25 og 30 pct., f.eks. for § 245.
Mariann Fischer Boel (V), 1999-10-07:
Man har et standpunkt, til man tager et nyt.
Det er jo et gammelkendt slogan i politik.
Eller vi kunne også kalde overskriften: Ondt i pinsepakken.
Da pinsepakken var til første behandling, det var 4. juni sidste år,
var der flere ordførere fra højrefløjen, der satte spørgsmålstegn ved de provenuberegninger af ejendomsværdiskatten, som lå i forslaget, og det var den almindelige holdning - på højrefløjen i hvert fald - at provenuet ville blive væsentlig højere end de 6,6 mia. kr., som regeringen regnede med på det tidspunkt.
Jeg vil gerne have lov til at citere fra skatteministerens svar til ordførerne ved førstebehandlingen: »Hvis man kommer med eksempler, hvis vi har overset noget i den sammenhæng, vil vi være dybt taknemlige for at få det på bordet, så vi kan forholde os til det. Men vi har altså ikke set de eksempler.
Dermed er jo ikke sagt, at der ikke er nogen, der kan komme til at tåle en vis ændring på 200, 300, 400 op til 500 kr. om måneden i forhold til de ændringer, vi taler om her.
Det er en finanspolitisk stramning.
Det er ikke en gavepakke.«
Og det skulle jo vise sig, at skatteministeren fik fuldstændig ret.
I et svar på et § 20-spørgsmål til finansministeren den 21. maj i år erkender ministeren, at der vil være et øget provenu på 1,1 mia. kr. i ejendomsværdiskat i forhold til det forventede provenu ved vedtagelsen af forslaget om ejendomsværdiskat.
Ministeren skriver videre, at hensynet til en langsigtet, stabil vækst nødvendiggør en passende stramhed i finanspolitikken, og at regeringen derfor ingen planer har om at sænke promillerne og den deraf følgende stigning i provenuet fra ejendomsværdiskatteberegningen.
Det var altså den 21. maj i år, og nu sidder vi så med skatteministerens lovforslag, der bærer præg af, at regeringen er blevet bange for sin egen skygge, for som der står i ministerens fremsættelsestale erkender man, at i visse situationer vil det medføre en mærkbart højere ejendomsværdiskat i år 2000 i forhold til skat af lejeværdi i 1999.
Nu foreslår skatteministeren, for at regeringen ikke skal blive endnu mere upopulær, end den er i forvejen, at der lægges et loft over stigningen, så lejeværdiskatten kun kan stige 2.400 kr., dog altid 20 pct., ligesom der bliver lavet en indfasning for pensionisterne af deres ejendomsværdiskat.
Regnestykket er altså nemt at overskue.
Fortjenesten ved indførelse af den ny ejendomsværdiskat er 1,1 mia. kr. minus 110 mio. kr., som er konsekvensen af L 2, dvs. at finansministeren i realiteten scorer ca. 1 mia. kr. på forslaget.
Jens Peter Vernersen (S), 1999-10-07:
Med det lovforslag, vi behandler nu, indføres en begrænsningsregel, så de store stigninger i værdien af fast ejendom, der har fundet sted med 1999-vurderingerne, ikke slår igennem i den nye lejeværdibeskatning.
Med pinsepakken var der en forventning om en opbremsning
i huspriserne.
Ja, oppositionen talte faktisk om betydeligt faldende priser i forbindelse med, at pinsepakken blev vedtaget.
Derfor behandler vi i dag forslaget om begrænsningen af ejendomsværdiskatten.
Lovforslaget indeholder også en begrænsningsregel for pensionister, hvis indkomstforhold ikke væsentligt afviger fra personer i den erhvervsaktive alder.
Med ændringen for denne gruppe sker indfasningen frem til 2003.
Socialdemokratiet finder det positivt, at skatteministeren med det fremsatte lovforslag tager højde for de stigende vurderinger, som vi har set i 1999.
Vi støtter lovforslaget og håber på, at forslaget hurtigt kan vedtages.
Jann Sjursen (KRF), 1999-10-07:
I sin svartale nævnte statsministeren, at jeg havde sagt, at Danmark var et familiepolitisk uland.
Det, jeg ville have sagt, hvis jeg sagde det forkert i min ordførertale, var, at det er i nordisk sammenhæng.
Her mener jeg faktisk at Danmark er et familiepolitisk uland.
Det er ikke bare et spørgsmål om ordninger, som bygger på princippet om, at pengene følger barnet, som man finder i Norge, som man finder i Finland, men det er også et spørgsmål om orlov, orlovsydelse og orlovslængde, når vi sammenligner os med vores nordiske venner.
Det gælder også spørgsmålet om muligheden for at tage deltidsarbejde og få støtte til at gøre det.
Her har de i de øvrige nordiske lande langt bedre ordninger, end vi har her i Danmark.
Det er i den forbindelse, jeg siger, at Danmark er et uland, og ikke i det bredere perspektiv, og i nordisk sammenhæng bunder vi altså.
Det synes jeg er flovt, især når vi ser på, at vi har haft ordninger også her i Danmark, ikke
mindst i forhold til børnepasningsorloven, hvor det har været bedre
Det kan gøres bedre, og det skal gøres bedre.
Det er ikke bare et spørgsmål om at forgylde børnefamilierne.
Det er et spørgsmål om at sikre det, som statsministeren selv kalder sammenhængskraften i vort samfund.
Her er familien samfundets grundpille, og derfor lægger vi så stor vægt på det.
Så kan regeringen bryste sig af, at antallet af institutionspladser er steget med op mod 150.000 siden regeringen tiltrådte.
Det kan selvfølgelig være fint nok i forhold til at sikre en pasningsgaranti, o.k., men det, at der er skabt 150.000 nye pasningspladser, sikrer jo ikke i sig selv forældre mere tid til deres børn.
Og derfor må jeg bare sige, at regeringens politik på det her område stadig væk er, at markedet står over de menneskelige værdier, at arbejdsmarkedet står over børne- og familiepolitikken.
Det være konstateret.
Lad mig så benytte anledningen, når jeg står her, til også at takke statsministeren for den klare afstandtagen fra de holdninger, som er kommet til udtryk her i debatten i dag fra Dansk Folkepartis side.
Også jeg og også vi i Kristeligt Folkeparti synes, at det var velgørende klart.
Statsministeren udtrykte tillid til befolkningen set på baggrund af den støtte, der blev givet til de fordrevne fra Kosovo.
Også jeg synes, at der er grund til at være stolt af det.
Men så kan jeg alligevel ikke lade være med at dryppe lidt malurt i bægeret, når det nu skal være, for den selv samme støtte og moralske opbakning, som den danske befolkning viste, var jo ikke det, regeringen og Folketinget viste, da det endelig gjaldt. Da genopbygningsbistanden til Kosovo skulle finansieres, blev der ikke bevilget en eneste ekstra krone.
Man støvsugede kasserne i Udenrigsministeriet, i Danida, fandt penge blandt denne verdens fattigste for at kunne finansiere den genopbygningsbistand, som var nødvendig, og som vi også skulle bidrage til.
Der blev ikke fra Folketingets side bevilget én ekstra krone.
Det taler faktisk også sit tydelige sprog.
Jørgen Estrup (RV), 1999-10-07:
Jeg har bedt om ordet her i anden runde helt og aldeles og udelukkende for at takke statsministeren for en befriende klar tale.
Den melding, som vi andre har søgt hele eftermiddagen fra Venstre, har vi ikke kunnet få.
Det var en klar, klar melding, som jeg gerne havde hørt også fra Venstres side.
Må jeg så blot føje til: Det havde klædt debatten, om fru Pia Kjærsgaard havde været til stede og taget den nu.
Jes Lunde (SF), 1999-10-07:
Jeg kan forstå på hr. Thulesen Dahl, at man i Dansk Folkepartis folketingsgruppe var klar over, at uvejret var undervejs.
Man har så oplevet det her i dag.
Den enestående chance har man ikke formået at bruge, og derfor hænger skammen ved fra nu af og i meget, meget lang tid.
Jens Peter Vernersen (S), 1999-10-07:
Ja, nu kan man jo sagtens stå her på et sent tidspunkt og sige: Hvad sagde vi? Hvad var det, Venstre sagde?
Venstre sagde, at med pinsepakken ville priserne falde 20 pct.; det fremgik af det notat, som Venstre sendte ud.
Men sådan gik det jo virkelig ikke.
Der er jo netop sket det, at priserne er fortsat med at stige, men mere moderat end man havde forventet.
Lad mig nævne, at prisstigningen på parcelhuse har været 14 pct. inden for det sidste år og på ejerlejligheder omkring 28 pct.
Men Venstres udgangspunkt under behandlingen af pinsepakken var, at ejendomme ville falde 20 pct. med de ændringer, vi lavede.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-10-07:
Jeg skal allerførst sige, at Dansk Folkeparti kan støtte begge de forslag til vedtagelse, der er fremsat under debatten i dag.
Jeg skal for det andet spørge statsministeren, hvad i alverden der blev af de klare meldinger om euroen.
Vi har flere gange her fra talerstolen i dag forsøgt at få afæsket
de forskellige partier den minimumsperiode, der skal gå, fra en folkeafstemning bliver udskrevet, til den bliver afholdt.
Har statsministeren slet ikke nogen holdning til det, eller er det sådan noget, der skal komme som en tyv om natten hos den danske befolkning?
Det synes vi er uværdigt.
Endelig skal jeg sige til statsministeren: Ja, så slap katten ud af sækken.
Det var statsministerens kat, og den var som forventet.
Vi havde jo fra morgenstunden læst i Aktuelt, statsministerens partiavis, at den socialdemokratiske folketingsgruppe på et gruppemøde her inden åbningsdebatten havde diskuteret, hvordan man kunne imødegå Dansk Folkepartis vælgerfremgang.
Og den måde, man ville imødegå den på, var ved, at man her under åbningsdebatten skulle tale om menneskesyn og skulle prøve at tage afstand fra et forslag, som vi har diskuteret på vores årsmøde. Og man må jo i sandhed sige, at åbningsdebatten også har været kendetegnet ved, at man har diskuteret det forslag, og det er vi såmænd slet ikke så kede af endda.
Om det så stopper vælgerflugten fra Socialdemokratiet til Dansk Folkeparti, er jo en helt anden sag, men det kommer jo an på, om statsministerens rådgivere har set rigtigt i det spørgsmål.
Vi vil i hvert fald vedblive med at bruge dannebrog, også selv om statsministeren synes, at det er usmageligt, og hvad der ellers er blevet sagt.
Mage til gang manipulation fra statsministerens side, som vi var vidne til heroppefra for et øjeblik siden, skal man lede længe efter.
Og jeg skal da også hilse og sige
fra de steder, hvor Dansk Folkeparti sikrer gode socialdemokrater magten,
har man et helt andet udgangspunkt for samarbejdet med Dansk Folkeparti.
Dér kan man altså godt bruge os.
Dér er det nok ikke så galt endda.
Der var én ting, som statsministeren overhovedet ikke kom ind på i sin tale, og det syntes vi var lidt forunderligt, og det var voldsstatistikken.
I tirsdags under åbningstalen brugte statsministeren megen tid på at forklare, at man skulle imødegå volden i samfundet, bandekriminaliteten osv.
Hr. Jacob Buksti har så forsøgt at give indtryk af, at volden slet ikke er så kraftig, at det slet ikke er så stort et problem, ved stort set at negligere det emne i dag.
Men man kan ikke komme uden om - og det kan regeringen heller ikke - at antallet af voldstilfælde i det danske samfund er stigende.
Det gælder den almindelige vold, og det gælder den grove vold.
Og jeg synes ærlig talt, at det ville klæde statsministeren, hvis statsministeren i stedet for at have så travlt med at klage og anke over de forslag, vi kommer med, ville gøre noget mere ud af at fortælle, hvad regeringen vil gøre ved de store problemer, som det danske samfund står i.
Det hørte vi desværre ikke meget om i statsministerens afsluttende bemærkninger.
Jacob Buksti (S), 1999-10-07:
Nu kan jeg jo forstå på hr. Bendt Bendtsen, at jeg som socialdemokrat skal være varsom med at rose for meget.
Men jeg vil gerne sige, at jeg synes, det var meget befriende at høre den konservative leder heroppefra så klart give udtryk for det menneskesyn, som Det Konservative Folkeparti bygger på.
Gud, konge og fædreland får jo en helt anden og meget klarere betydning.
Jeg vil bare sige, at jeg synes, det er meget påfaldende, at det eneste af de borgerlige partier, de såkaldt regeringsbærende partier, som vi ikke har hørt en tilsvarende klar melding fra, er det borgerlige parti, som kalder sig regeringsansvarligt.
Det har ikke på egen foranledning kunnet drives til at sige, hvad det er for et menneskesyn, partiet står for.
Bendt Bendtsen (KF), 1999-10-07:
Først tak til statsministeren for de pæne ord.
Dog er jeg glad for, at statsministeren på en række markante områder er uenig med Det Konservative Folkeparti. Jeg ville have været mere nervøs, hvis statsministeren havde været enig med mig.
Statsministeren talte om, at der var et par partier, som han manglede udmeldinger fra med hensyn til menneskesynet.
Jeg syntes, jeg kunne få øjenkontakt med statsministeren.
Jeg mener ellers, at vi klart fra Det Konservative Folkeparti i dag har givet udtryk for det menneskesyn, vi har på det her område.
Men for statsministerens skyld vil jeg gerne skære det ud i pap endnu en gang: Det, vi i dag har hørt om, at én generations overtrædelse af loven skal betyde udsendelse af far og mor, bror og søster og måske bedstefar og bedstemor, tager vi stærkt, stærkt afstand fra.
Det er et synspunkt, der ikke er ret meget anderledes end det, vi hører Glistrup underholde med ved specielle festlige lejligheder.
Det tager vi stærkt afstand fra.
Vi har skoset regeringen i dag for ikke at melde ud på markante områder, hvor der er brug for reformer.
Det var på voksen-/efteruddannelsesområdet; dér fik vi at vide, at der kommer lidt, men der kommer jo ikke det, vi har behov for.
Det var endvidere med hensyn til årsindkomstmodellen, på førtidspensionsområdet og på erhvervsområdet.
Jeg vil gerne sige, at vi da er glade for, at der sker lidt på erhvervsområdet, men der sker jo for lidt.
Altså, når vi tænker på, hvad regeringen kommer med af regninger til Dansk Industri og kompagni, jamen det er nye miljøafgifter, afgift på pvc og blødgørere, sygedagpengeforsikring, reduceret ATP-refusion, øget AER-bidrag, arbejdsgiverbidrag til LG, øget g-dags-betaling, registreringsafgift, og jeg kunne blive ved dernedad.
Så vil jeg godt slutte af med at kommentere ordene om, at vi ikke fører en sympatisk skattepolitik.
Ja, jo, men hvad så med hjemmehjælpen og de svageste, der skal til at betale, er det særlig sympatisk?
Det vil jeg ikke rigtig sige.
Og så med hensyn til politiforliget: Jamen vi håber da også, at vi kan nå en ende på det her, og jeg vil gerne gøre opmærksom på, at i politiforliget var en af stenene også, at hvis der opstod nye opgaver, som man ikke havde taget stilling til, skulle der tilføres flere penge.
Jeg synes nok, der er sket meget, og jeg kan bare sige, at implementeringen af Schengen ved vi koster en masse penge.
Mogens Andreasen (DF), 1999-10-07:
Jeg skal vende tilbage til den socialdemokratiske ordførers tale her i formiddags, hvor han gav udtryk for, at arbejdsløsheden er bragt ned.
Regeringen gør meget ud af at fortælle om de mange, der er blevet ansat både i den private og i den offentlige sektor.
Men vi skal huske på, at der stadig væk er 160.000-170.000 ledige, som ikke er ude på arbejdsmarkedet, og man kan spørge, om den statistik, der er over arbejdsløsheden, giver udtryk for, at et stort antal i virkeligheden ikke er ledige på den måde, at de står i statistikken, fordi de er sendt på kurser eller uddannelsesorlov.
Jeg tror, vi kan konstatere, at tredje fase af arbejdsmarkedsreformen ikke virker.
Den tidligere aktivering har jo kun betydet, at de ledige er sendt på det ene kursus efter det andet, uden at disse kurser er målrettet mod arbejdsmarkedet.
Jamen så må jeg spørge regeringen: Vil regeringen stoppe de mange tåbelige kurser og gøre dem til kompetencegivende kurser? Vil regeringen på baggrund af statsministerens åbningstale sænke selskabsskatterne, miljøafgifterne, de grønne afgifter og de tyngende administrative opgaver, som virksomhederne er pålagt? Alle disse områder er en belastning for virksomhederne og forhindrer en tilstrækkelig god konkurrenceevne og muligheder for at skabe nye arbejdspladser.
Vi har ikke brug
for de lediges opbevaring i AF-systemet, men for at få dem ud i ordinære job i virksomhederne.
Jeg kunne godt tænke mig, at man i Socialdemokratiet og i regeringen begyndte at tage fat på at ændre forholdet til dansk erhvervsliv i en virkelig radikal retning.
Jeg synes, man gennem en lang årrække har forsømt at hjælpe virksomhederne til at få skabt nye arbejdspladser, og jeg håber sandelig med det, statsministeren har sagt i tirsdags,
at der nu vil komme gang i, at regeringen sørger for en konkurrenceevne, der er så meget forbedret, at der kan skabes nye arbejdspladser til de mange ledige, der er endnu.
Ulla Tørnæs (V), 1999-10-07:
Jeg skal blot for en ordens skyld sige til hr. Jacob Buksti, at grunden til, at vi ikke deltog i debatten tidligere på dagen, såmænd var, at hr. Jacob Buksti jo førte den på glimrende vis.
Jeg er fuldstændig enig i det, den foregående taler, hr. Bendt Bendtsen, netop har sagt.
Det kan overhovedet ikke lade sig gøre, det er komplet urealistisk.
Så hvis det, at jeg tager afstand fra et forslag fra Dansk Folkeparti, kan være nok til at forklare, hvad der er Venstres menneskesyn, så ville jeg være meget glad, hvis hr. Jacob Buksti ville være tilfreds med det på den måde.
Men jeg synes i og for sig, at det er en underlig måde at diskutere Venstres menneskesyn på: at hr. Jacob Buksti da tager udgangspunkt i et forslag fra Dansk Folkeparti.