Line Barfod (EL), 2006-11-29:
Det er jo svært at forstå ministerens ikkesvar anderledes, end at ministeren holder fast i citatet fra »Løkkeland« om, at den offentlige sektor skal vokse mindre end den private sektor, og dermed også holder fast i den strategi, som beskæftigelsesministeren har lagt, om, at man ønsker at skabe et nyt Danmark ved at lade den offentlige sektor vokse langt mindre end den private sektor, og dermed altså ønsker, at der skal være mange flere forsikringsordninger, så de, der har råd, kan få behandling i det private system eller kan købe sig til ydelser i det private.
Jeg skal bare høre, om ministeren vil benytte den sidste lejlighed under det her spørgsmål til at trække sine udtalelser tilbage eller stå ved, at det er regeringens strategi, at den offentlige sektor skal vokse mindre end den private.
Men det er jo også en strategi, hvor vi erkender, at det, der bliver den største udfordring de kommende år, såmænd ikke er at finde de økonomiske ressourcer til det her, men at finde de menneskelige ressourcer.
Derfor går kvalitetsreformen i al sin slående enkelthed, men jo samtidig i sin store kompleksitet, ud på, hvordan vi håndterer den udfordring at skulle give bedre og mere service i en situation, hvor der er 200.000, der forlader det offentlige arbejdsmarked, uden at et tilsvarende antal melder deres entre.
Det betyder, at vi skal lade den offentlige sektor vokse målt på ressourceforbrug, men det betyder altså også, at vi skal vise evne til at tænke nyt og forlade den der gamle filosofi om, at konkurrencen skal gå på, hvem der kan bruge flest penge, til forskel for hvem der kan bruge penge bedst.
Om det så konkret fører til ...
Ministeren har brugt en del tid på at henvise til, at der er 200.000, der i løbet af de kommende år går på pension.
Så kan man jo enten anlægge den strategi, at man ønsker at sikre, at der er nogle af dem, der kan blive på seniorordninger, fordi de faktisk har kræfterne til at blive, eller man kan anlægge den strategi, at man ønsker at tiltrække ny arbejdskraft til det offentlige og måske endda flere ansatte til det offentlige, så de ikke bliver så hurtigt slidt ned, fordi en del af dem, der forlader sektoren, faktisk er slidt ned.
Derfor er det jo væsentligt, om det, som regeringen lægger op til med kvalitetsreformen, er andet end det minuttyranni, som vi har set hidtil fra regeringens side, når de har skullet lave reformer i det offentlige, hvor man bl.a. i forbindelse med frit valg i ældreplejen har lavet et enormt minuttyranni.
Det er jo et hovedformål med det.
Der vil vi gerne i en levende diskussion med dem, der har det politiske ansvar for den borgernære service, altså landets kommunalpolitikere, men også dem, der har – kan man sige – det lidt mere direkte driftsmæssige ansvar, personalegrupperne, og dem, der lægger ryg til, nemlig borgerne, om, hvordan vi gør det.
Når det er sagt, skal jeg selvfølgelig også understrege, for det ligger jo sådan implicit i spørgsmålet, at vi ikke har nogen planer om at afvikle det frie valg på nogen som helst måde.
Vi tror sådan set, at det frie valg er et af drivmidlerne til at sikre, at vi vedvarende får en bedre offentlig sektor, en bedre offentlig service, at borgerne kan stemme med fødderne og positivt altså kan vælge de tilbud til, som opleves af dem som værende højkvalitetstilbud.
Problemet er jo, hvis det eneste, borgeren får at vælge imellem, er discounttilbud.
Så kan det være lidt svært, hvis det, borgeren i virkeligheden ønsker, er kvalitet, og der også er ansatte, der ikke har lyst til at arbejde med discounttilbud, men gerne vil have muligheden for at levere kvalitet.
Det er jo det, der er en del af begrundelsen for mange af dem, der giver op og ikke orker at arbejde i den offentlige sektor længere, nemlig at de simpelt hen bliver slidt ned af ikke at kunne levere kvalitet.
Derfor er det jo væsentligt at vide, om man f.eks. vil give de ansatte mulighed for selv at organisere arbejdet i samarbejde med brugerne, hvad der jo har været flere gode eksempler på, før regeringen kom til, for når de ansatte får mulighed for selv at organisere arbejdet, kan de faktisk levere en bedre kvalitet, især hvis de samtidig får mulighed for at have ressourcer nok.
Jeg og vi er meget åbne for at diskutere, om vi alle steder har været gode nok til at give den enkelte medarbejder og gruppen af medarbejdere de rigtige arbejdsvilkår, hvilket jo i sidste ende er bestemmende for, om forældrene oplever, det er en god børnehave eller en mindre god børnehave, om det er et godt plejehjem eller et mindre godt plejehjem.
Så jeg afviser ikke nogen diskussion f.eks. om det at arbejde i team.
Det er jo også den debat, statsministeren har introduceret uden for Folketingssalen, om, hvordan vi egentlig skruer det her sammen, sådan at den medarbejder og de medarbejdere, der sådan set gør hele forskellen på, om vi har en god offentlig sektor eller en mindre god offentlig sektor, kan se sig selv offensivt som en del af den.
Så den diskussion tager vi gerne.
Det er jo ret væsentligt at vide, om det, der er målsætningen for regeringen, stadig væk er, at alting skal kunne måles og vejes, fordi man ønsker en markedsgørelse af sektoren, sådan at man kan have private leverandører inde, at den måde, man stadig forestiller sig at tingene udvikler sig på, er ved konkurrence og dermed, at alting skal måles og vejes for at kunne sammenlignes, eller om man ønsker at udvikle via demokratiske midler og via, at de ansatte selv kan tilrettelægge det.
F.eks. har vi fra Enhedslistens side foreslået, at ældre skulle have ret til selv at bestemme, hvornår de ville sove, skulle have ret til selv at bestemme, hvad de ville have på af tøj, skulle have ret til selv at bestemme, hvad de ville have at spise osv.
Det ville forudsætte, at de ældre selv tilrettelagde arbejdet sammen med de ansatte, og at man ikke skulle måle og veje det hele.
Er det noget, der overhovedet ville kunne indgå i regeringens overvejelser?
Regeringen gør jo det, at vi forud for hvert temamøde udarbejder et debatoplæg, præsenterer nogle initiativer, og så er tanken jo i øvrigt også at lægge øre til andres bud.
Så det er Enhedslisten velkommen til.
Forslag, som jeg kan høre der ligger i det, der bliver spurgt ind til, som går ud på at afvikle borgerrettigheder, fjerne det frie valg og sådan noget, tror jeg så jeg med det samme må sige ikke vil nyde fremme.
De to principper at lede efter er i total modstrid med hinanden, og derfor er det jo væsentligt at vide, om regeringen vil fortsætte den linje, man hidtil har lagt, om, at det hele skal markedsgøres, så private kan komme ind, eller om man vil bryde med den hidtidige strategi og gå over til i stedet at sige: Det, der er væsentligt, er at skabe god omsorg og gode vilkår, sådan at de offentligt ansatte ikke bliver slidt ned af arbejdet, og så der er god service til de borgere, der har brug for det.
Derfor kommer fru Line Barfod jo i hvert fald i virkelighedens verden ikke uden om, at når man skal give folk løn for deres arbejde eller give en privat entreprenør ressourcer til at håndtere en borger, der vælger at benytte den pågældende efter det frie valg, er man jo nødt til at vide lidt om, hvad der er op og ned.
Hermed sluttede spørgsmålet.