runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Martin Henriksen (DF), 2006-01-17:
Dansk Folkeparti anser de ændringer, som forslaget medfører, som værende ganske fornuftige.
Derudover finder vi det positivt, at regeringen lægger op til at udnytte de muligheder, der er for at beskytte det danske SU-system, som på grund af sin høje ydelse er attraktivt for udlændinge.
Dansk Folkeparti bemærker, at hvis ikke mulighederne i direktivet bliver udnyttet fuldt ud, vil det på grund af EU-retten betyde lempelser i adgangen til dansk SU for udenlandske statsborgere, og det vil skabe et pres på systemet, som vi selvfølgelig ønsker at undgå.
Derudover indeholder forslaget – hvilket de andre ordførere har været inde på – en række forenklinger, bl.a. om befordringsrabatten.
Forenklingen vil ikke røre ved betingelserne for at kunne få denne rabat.
Derudover, som det også er blevet sagt, vil det i forlængelse af gymnasiereformen være sådan, at suppleringskurser efter endt gymnasial uddannelse kun er dækket af SU, såfremt vedkommende begynder umiddelbart efter endt eksamen.
Alt sammen noget, som vi synes er ganske fornuftigt, og som vi selvfølgelig kan støtte.
Jeg vil dog benytte lejligheden til at kritisere, at på grund af EU-retten er Danmark forpligtet til at give SU i tilfælde, hvor vi ikke synes, det virker rimeligt.
Det kan f.eks. være, at en polsk arbejdende mand i Danmark vil sende sine børn til Polen og studere med en dansk SU-ydelse.
I øvrigt kan man også sige, at det er vanskeligt at forstå, at en EU-borger fra dag et har stemmeret til kommunalvalg i Danmark, når vedkommende eksempelvis ikke fra dag et har ret til SU.
Der kunne man godt ønske sig, at man værnede lige så meget om retten til at stemme, som man værnede om retten til at få SU i Danmark.
Så der kunne man godt ønske sig en harmonisering.
Men som sagt er Dansk Folkeparti positivt indstillet over for lovforslaget og kan støtte det.
Thomas Krog (SF), 2006-01-17:
Et af de høringssvar, som ligger, siger jo bl.a., at man ønsker, at det eksisterende diagnostiske materiale kan suppleres med nyt, som lærerne kan anvende efter behov for at sikre den enkelte elevs læseindlæring.
Det er lige præcis det, som kunne gøre, at der kom styr på, hvad eleverne kan det enkelte sted, uden at man, som der er lagt op til her, laver noget nationalt, som netop ensretter.
Kunne man så ikke lige så godt lytte og lade være med at lave nationale test, men styrke det materiale, der kan bruges til at finde ud af, hvad børn kan de enkelte steder.
Jeg tror egentlig generelt, at lærerne har meget godt styr på det, som det er, men man kunne styrke det materiale, de havde at gøre med, i stedet for.
Et af problemerne ved det her lovforslag – eller det, som nogle måske regner som fordelen – er, at man prøver på at ensrette den undervisning, som foregår i folkeskolen.
I den sammenhæng har jeg faktisk i dag læst noget interessant på forsiden af Nordjyske Stiftstidende: Det er direkte forkert at gøre børnene over hele landet ens i en tid, hvor de netop bør lære at tænke nyt og anderledes, så de kan hive Danmark frem i den globale konkurrence.
Sådan lyder det fra professor Per Fibæk Laursen, Danmarks Pædagogiske Universitet, og han understøttes i øvrigt af en anden professor fra samme sted.
Men er det her ikke lige præcis det, professorerne her siger man ikke skal lave, altså en ensretning af eleverne i den danske folkeskole?
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2006-01-17:
Med det lovforslag, vi har her, styrker vi den løbende evaluering af elevernes udbytte af undervisningen i skolen, og det sikres, at der skabes nogle pædagogiske værktøjer, der dokumenterer elevernes udbytte af undervisningen.
På denne måde skabes der et bedre grundlag for den videre planlægning af undervisningen.
De test, der er lagt ind, er tænkt som et pædagogisk redskab til styrkelsen af evalueringskulturen og det løbende skole-hjem-samarbejde.
Der er herved ikke tale om en ny kommunal opgave eller om forøgelse af eksisterende opgaver.
Det er blot en præcisering af forventninger.
Med lovforslaget gøres folkeskolens afgangsprøve ved afslutningen af undervisningen i 9. klasse obligatorisk.
Hver elev skal aflægge i alt syv prøver.
Der er foreslået, og det bliver fastsat direkte i loven, at alle elever nu skal aflægge to prøver i dansk, en prøve i matematik, en i engelsk og en i fysik/kemi.
Det vil være sådan, at alle elever også skal aflægge skriftlig prøve i dansk og matematik, og der bliver mundtlig prøve i dansk, engelsk og fysik/kemi.
Udmøntningen af lovforslaget vil resultere i, at vi også indfører en obligatorisk test i dansk med fokus på læsning i 2., 4., 6. og 8. klasse; i matematik i 3. og 6. og i engelsk i 7. klasse.
Naturfagene fysik, kemi, biologi og geografi kommer med i 8. klasse.
Testene skal udgøre et værktøj, der kan medvirke til, at læreren får et godt overblik over den enkelte elevs faglige niveau, og derigennem bidrager de til grundlaget for det faglige fremskridt for den enkelte elev ved at målrette undervisningen til netop denne elevs behov og forudsætninger.
Testene skal så anvendes sammen med andre elementer både som led i den løbende evaluering og som led i vejledningen af den enkelte elev.
Testene forventes også at blive brugt i den videre planlægning af undervisning, lige så vel som ikke mindst tilbagemeldingen til forældrene vil blive det.
Forældresamarbejdet vil med disse tiltag og dette lovforslag blive mere præcist, og det vil være lettere for lærerne at dokumentere, at undervisningen understøtter eleven bedst muligt.
Venstre støtter dette lovforslag.
Bertel Haarder (V), 2006-01-17:
Ved udarbejdelsen af lovforslaget har jeg lagt vægt på at konsultere de partier, som hidtil har været med i SU-lovgivningen, og jeg er glad for, at det i dag er blevet bekræftet, at vi ikke har ramt helt ved siden af, da vi udformede lovforslaget.
Der kan naturligvis være ting, der skal belyses.
Det kan jeg også forstå på de indlæg, der har været, og det skal jo ske i udvalget.
Men jeg vil allerede nu gerne takke ordførerne for, at der tegner sig et så bredt flertal for forslaget.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling.
Frank Aaen (EL), 2006-01-17:
Der er flere elementer i lovforslaget, vi godt kunne støtte, men der er to grunde til, at vi ikke kan støtte dem endeligt.
Den ene er begrænsningen af muligheden for SU til studerende, der kommer fra udlandet.
Jeg synes, det er uklogt, og det begrænser den mulighed, som der vil være for, at der sker en jævn udveksling mellem landene af folk, der gerne vil studere i hinandens lande.
Det er vi lodret imod, og vi forstår faktisk ikke, at man kan komme med sådan et forslag, når man i øvrigt snakker om, at vi skal have øget internationalt samarbejde.
Den anden grund er godkendelsen af, at man skal have brugerbetaling på de gymnasiale suppleringsuddannelser, hvilket også ligger heri.
Det kan vi heller ikke støtte, og af de to årsager må vi gå imod lovforslaget.
Thomas Krog (SF), 2006-01-17:
Det er selvfølgelig ganske fornuftigt, at man som konsekvens af gymnasiereformen gør en række af de her suppleringsmuligheder SU-berettigede, men i SF er vi imod, at loven samtidig afskærer muligheden for supplerende stipendium som tilskud til betaling for de her tre supplerende uddannelser.
Formålet med det må jo være, at man er helt sikker på at holde personer ude, der så har været væk i mere end 2 år efter endt uddannelse.
Som flere har nævnt, er der en række organisationer, som i høringssvarene peger på, at der derved er nogle, man ikke får i gang med en videregående uddannelse, fordi de ikke har råd til deltagerbetalingen.
Det er jo en helt gal retning i en tid, hvor vi jo ellers kæmper for at få befolkningen uddannet så godt som muligt, for at vi kan klare os i den internationale konkurrence.
I SF er vi selvfølgelig helt med på, at problemets kerne ligger i en bekendtgørelse fra sidste år, men det behøver jo ikke at føre til, at man så også her skal fjerne muligheden for stipendium.
Det andet problem knytter sig til håndteringen af det rådsdirektiv, der åbner for at afskære adgangen til SU for ikkeøkonomisk aktive EUborgere.
Det er et problem, at det for nogle, der f.eks. rejser ud i verden, møder kærligheden og kommer tilbage, så bliver sværere at få SU.
Hvor man i dag har mulighed for efter 2 år, hvor man altså bor her og er gift her, at få SU, så skal der nu gå op til 5 år.
Også på den måde risikerer vi at skræmme nogle veluddannede mennesker væk fra Danmark.
Marianne Jelved (RV), 2006-01-17:
Da vores ordfører, fru Margrethe Vestager, ikke kan være til stede i dag, vil jeg kort gøre rede for Det Radikale Venstres syn på lovforslaget.
Vi tilslutter os lovforslaget.
Vi vil formentlig stille et par enkelte spørgsmål under udvalgsbehandlingen, men synes, det er en god idé, at udenlandske statsborgeres adgang til SU bliver strammet, som direktivet giver mulighed for her, og som regeringen har valgt at følge op på; det støtter vi.
Vi er også enige i punkt 2 om SU til gymnasial supplering.
Men jeg synes da, at undervisningsministeren burde lytte til, hvad fru Christine Antorini sagde i sit indlæg.
Jeg deler meget de synspunkter og vil bare for en ordens skyld sige, at Det Radikale Venstre jo stærkt argumenterer for, at enhver har ret til en fri, kompetencegivende uddannelse, uanset hvornår i livet man så tager den.
Det bør som sagt være en gratis, en fri uddannelse, og derfor er vi meget imod, at man gør det vanskeligere for folk, der kommer ind på et senere tidspunkt end det, der lige passer flertallet på nuværende tidspunkt.
Vi er også indstillet på at støtte den forenkling, der ligger i en afbureaukratisering, kunne man kalde det, altså at det er SU-styrelsen, der afgør, hvilke erhvervsrettede uddannelser der kan være SU-berettigede.
Og endelig er det da helt oplagt at lave den forenkling, der er beskrevet vedrørende befordringsrabatordningen.
Så samlet set er vi positive over for forslaget.
Carina Christensen (KF), 2006-01-17:
Vi hilser det velkommen, at vi nu i forbindelse med implementeringen af det såkaldte opholdsdirektiv i SU-loven benytter os af mulighederne i direktivet for at afskære adgangen til SU for ikkeøkonomisk aktive EU-statsborgere, herunder studerende, indtil de har haft 5 års sammenhængende ophold i Danmark.
Med hensyn til den anden del af lovforslaget er vi også tilfredse med, at vi nu gør de nye gymnasiale suppleringsmuligheder til en videregående uddannelse SU-berettigede.
Med hensyn til punkt 3 har vi ingen problemer med, at det fremover bliver SU-styrelsen selv, der træffer den endelige afgørelse om at godkende private erhvervsrettede uddannelser i Danmark og afgør, om de er SU-berettigede.
Det er styrelsen, der sidder med ekspertisen på det her område, og godkendelserne vil blive foretaget ud fra nogle faste krav til kvalitet osv.
Her hæfter vi os ved, at der jo stadig vil være rigtig gode muligheder for at orientere sig om ordningen.
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2006-01-17:
Jeg oplever det overhovedet ikke som en ensretning.
Jeg oplever det snarere som en mulighed for at dokumentere undervisningsdifferentiering, som vi jo netop har ønsket i rigtig mange år.
Vi får herved mulighed for at dokumentere, lige præcis hvor eleven har brug for noget ekstra, og vi har for en sjælden gangs skyld måske også mulighed for meget præcist at sige, hvor eleven er rigtig dygtig,
sådan at vi til forældrene kan give et præcist billede af: Hvor er det faglige niveau for lige præcis jeres barn lige nu?
Anne Baastrup (SF), 2006-01-17:
Ja, så får jeg lige forlænget min taletid.
Thomas Krog (SF), 2006-01-17:
Jeg synes, det er nogle interessante tanker, den konservative ordfører har om, at folk, der i en periode ikke kan arbejde, også skal have en pause.
Vi har jo i dag velfungerende mennesker, som kan gå ned med stress og på den måde få en psykisk sygdom, som det faktisk tager 2, 3 eller 4 år før man er så meget helbredt for, at man kan komme tilbage på arbejdsmarkedet.
Vi har også folk med fysiske men, det kan f.eks. være et piskesmæld, hvor der går lang tid, før de igen kan komme på arbejdsmarkedet.
Det, som er problemet i dag, er, at de mennesker går på sygedagpenge, falder for varighedsbegrænsningen, og så går de hen og bliver behandlet på kontanthjælp.
Skal jeg forstå det, den konservative ordfører siger her, sådan, at man faktisk er indstillet på at skulle droppe varighedsbegrænsningen, så de her folk, der gerne vil, men ikke kan, kan fortsætte med en ydelse a la sygedagpenge?
Anne Baastrup (SF), 2006-01-17:
Jeg vil også fuldstændig koncentrere mig om ministerens eget område, da jeg er helt klar over, at hvis ministeren lover noget som helst om loft over kontanthjælp eller andet, så falder der brænde ned, for det er jo ikke ministerens område.
Jeg vil vende tilbage til ministerens område.
Kan ministeren høre, hvad jeg siger?
Charlotte Dyremose (KF), 2006-01-17:
Jeg ved ikke, hvorfor SF er mere interesseret i at føre oppositionspolitik og være sur og tvær end i at komme med konkrete og konstruktive forslag.
Vi mener, at der er en helt konkret problemstilling her.
Vi mener også, at vi sådan rent overordnet har det problem i vores samfund – og det var det, jeg i al beskedenhed også forsøgte at formulere i mit svar til fru Karen Klint – at der sådan generelt er en tendens til, at vi smører os selv og hinanden lidt meget i det her samfund i stedet for at fokusere pengene på de mennesker, der har mest behov for det.
Vi lever i et samfund, hvor 90 pct. af de rigeste betaler til 90 pct. af de fattigste, og vi gør det ikke godt nok for de socialt udsatte.
Vi har gjort en kæmpe indsats i den her regering, og vi har gjort, som jeg også gerne skal vise hr. Villy Søvndal lige om lidt, en betydelig indsats også i forhold til den tidligere regering, og den linje vil vi fra konservativ side gerne fortsætte, hvor vi bliver bedre til ikke bare at kræve store skatter op for at omfordele dem mellem hinanden, men hvor vi sikrer, at det kan betale sig at arbejde, og hvor vi til gengæld sørger for at hjælpe de mennesker, der har hjælp behov.
Anne Baastrup (SF), 2006-01-17:
Så synes jeg, at det er at gøre grin med de mennesker, der er landet i det her kontantloftsproblem, at de skal høre på, at fru Charlotte Dyremose her i salen – og det er jo ikke for hvem som helst, det er jo ikke første gang, fru Charlotte Dyremose står her på talerstolen – siger, at vi taler om det, og vi snakker lidt om det.
Sidst vi fik gennemført noget, tog det 6 år.
Der er mange mennesker – 22.000 mennesker – der er blevet ramt af kontanthjælpsloftet, siden det blev indført.
Og så står vi i en situation, hvor fru Charlotte Dyremose bare slår ud med armene og siger: Jeg har lov til at komme med nogle løse rygter.
Det her er mennesker, og det er liv, og det er deres skæbner, og så skal man ikke stå og snakke om, at man muligvis en dag om 6 år kommer med et forslag til, hvordan man kan ændre på nogle helt konkrete ting, som har været diskuteret ovre i Beskæftigelsesministeriet i et halvt år.
Charlotte Dyremose (KF), 2006-01-17:
Jeg synes helt ærligt, at jeg svarede meget klart på, at vi fra konservativ side ser et problem for mennesker, der i en periode absolut ikke kan arbejde, og hvis alternativ i dag enten er at komme helt væk fra arbejdsmarkedet eller være udsat for de kriterier, der er forbundet med, at man skal forsøge at tage et arbejde.
Det er derfor, jeg svarer, som jeg svarer.
Jeg synes faktisk, at det er en ret væsentlig problemstilling, og jeg kunne godt tænke mig, at man i stedet for at begynde at hakke ned og gøre mig til specialist i, hvilke detaljer der skal laves i en sådan ordning, i stedet for lagde op til et samarbejde om at finde en fornuftig løsning.
Jeg synes, at det er en underlig nu er vi i opposition-politik, og det lugter jo lidt af den tendens, som hr. Villy Søvndal allerede lagde op til i starten af sit indlæg.
Man kommer med en masse store ord, men man glemmer, at der rent faktisk er gjort en lang række ting i den her regeringsperiode, og dem tager man slet ikke stilling til.
Anne Baastrup (SF), 2006-01-17:
Hr. Thomas Krog kommer med et helt konkret spørgsmål med forskellige eksempler.
Det drejer sig om varighedsbegrænsningen på sygedagpenge.
Og hvad er fru Charlotte Dyremoses svar: At hun ikke vil gå ind konkret og sagsbehandle.
Fru Charlotte Dyremose ved eller burde vide, at der er store problemer forbundet med sygedagpenge og varighedsbegrænsningen.
Så vil jeg i øvrigt gerne minde fru Charlotte Dyremose om, at man ikke behøver en velfærdsreform for at kunne gå ind og ændre på varighedsbegrænsningen på sygedagpenge.
Det er bare sådan til orientering.
Fru Charlotte Dyremose har virkelig fået sagt meget sludder.
Det næste er: Er det konservativ politik, og vil det blive gennemført, at folk, der falder for varighedsbegrænsningen, der falder for loftet og får kontanthjælp, og som skal have 300 timers arbejde for at komme tilbage på den almindelige kontanthjælp, skal hjælpes af kommunen til at få et arbejde?
Charlotte Dyremose (KF), 2006-01-17:
Til hr. Villy Søvndal: Jeg synes, at det som regel er en fornøjelse, når vi har de her drøftelser, men jeg synes, det er lidt ærgerligt, at man på den måde forsøger at være hoven over for sine medordførere.
Men jeg skal meget gerne, så snart jeg kommer ned herfra og har mulighed for det, vise hr. Villy Søvndal de tal, jeg refererer til.
Og så er der jo ingen tvivl om, at der er en meget stor forskel i den måde, hr. Villy Søvndal og jeg ser på, hvad der er vigtigt at gøre for de udsatte grupper i det her samfund.
Jeg mener ikke, at det er nok bare at give dem en check hver især, for der er, hvilket også socialministeren var inde på i sin indledning, meget lidt sammenhæng mellem det nødvendigvis at være dårligere stillet økonomisk og så at være udsatte grupper.
Men den alkoholiserede mor, der er gift med en psykisk syg mand, har nogle gevaldige problemer, som jeg meget gerne vil hjælpe med.
Villy Søvndal (SF), 2006-01-17:
Undskyld mig, det er det rene vrøvl.
Det er jo notorisk vrøvl, at man alene sidste år brugte dobbelt så meget til de svage grupper som de sidste 3 år under SR.
Det er vrøvl, og det har intet med virkeligheden at gøre.
Jeg er ked af at måtte sige det så stærkt, men jeg synes, at folketingsdebatterne i et eller andet omfang mister deres mening, hvis man har gjort sig så lidt umage med at sætte sig ind i de reelle tal.
Sandheden er den stik modsatte, vil jeg sige til fru Charlotte Dyremose.
Rådet for Socialt Udsatte har lavet en analyse over budgetterne.
Jeg vil godt lige citere bare tre linjer fra, hvad de skriver.
Det er på side 57 i det her års rapport: Vurderingen af budgetanalysen – altså det, der er anvendt –
er, at der i bedste fald er tale om stagnation, i værste fald en mindre tilbagegang.
Jeg vil godt bede fru Charlotte Dyremose trække de forvrøvlede udtalelser tilbage og beklage, at hun ikke satte sig bedre ind i sagen, og jeg vil bede hende love aldrig mere at gøre sådan noget i Folketinget.
Charlotte Dyremose (KF), 2006-01-17:
Det gjorde hr. Villy Søvndal, for sandheden er jo, at vi ud over det, der bare er blevet sat af på satspuljen, og som et bredt flertal er enig om, i finanslovene igennem de år, vi har siddet i regering, har afsat betydelige midler til netop en særlig indsats for de svageste grupper.
Det er jo her, vi har hele denne forskel på, hvordan man ser på, hvad der er en god indsats.
Det har nemlig ikke været at give lidt ekstra penge mod alkohol- eller stofmisbrug, eller hvad det måtte være, men netop at gøre en decideret indsats, f.eks. den støtte – og kontaktpersonordning, der kommer nu, eller muligheden for gældssanering.
På en række områder, hvilket Rådet for Socialt Udsatte netop også roser os for, laver vi nogle indsatser, der særligt tager hånd om at løse problemerne for de udsatte grupper, så de kan komme til at fungere godt i det danske samfund.
Villy Søvndal (SF), 2006-01-17:
Jeg havde egentlig besluttet, at jeg ikke ville, for jeg synes, at fru Charlotte Dyremoses tale stod stærkt for sig selv som det, man kunne kalde et klassisk konservativt indslag i debatten.
Men når jeg alligevel gør det, er det, fordi jeg lige vil være sikker på, at jeg hørte rigtigt.
Fru Charlotte Dyremose sagde på et tidspunkt, sådan frit citeret: Alene sidste år brugte vi dobbelt så meget til de svage grupper som de sidste 3 år under SRregeringen.
Jeg vil bare høre, om jeg forstod det rigtigt.
Charlotte Dyremose (KF), 2006-01-17:
Undskyld, men nu har vi i en god times tid skullet høre fru Lotte Bundsgaard stå og sige: Så giv os da lige noget tid, for vi ved ikke, hvad vores skattepolitik er, men vi prøver på at finde ud af det, så lad nu være med at blive ved med at spørge mig!
Det har nogenlunde været det svar, vi har fået af fru Lotte Bundsgaard: Det kunne man ikke svare på, fordi man var i gang med en proces, hvor man skulle gøre noget færdigt.
Her siger jeg så meget tydeligt, at en af de ting, som vi har set som et problem i det system, vi har nu, er, at der er nogle mennesker, der absolut ikke kan arbejde, og som derfor har brug for ro i en periode til et behandlingsforløb, så de ikke ender med at stå permanent uden for arbejdsmarkedet, men kan nøjes med at være det i en kort periode.
Det er en overordnet tanke, som vi i den konservative folketingsgruppe meget gerne vil have lov til at arbejde videre med.
Så beklager jeg dybt, at vi ikke har en 200 pct. færdig skræddersyet model for, hvordan det er med alle de detaljer, der skal til, når man skal have embedsfolk og specialister og alle mulige andre til at argumentere for det, men jeg synes faktisk, det er væsentligt, at det er en overvejet tanke, og jeg synes, at der måske skulle være en lille smule respekt for, at man har gjort sig nogle tanker, og at man ikke bare kommer med en fast model uden at have snakket med de nødvendige specialister.
Karen J. Klint (S), 2006-01-17:
Jeg kan næsten ikke finde ord, jeg har lyst til at sige nu, om, hvor mærkeligt og næsten et uartigt svar jeg fik, da jeg spurgte til: Hvad betyder ro?
Hvad er rammerne indeholdt i et behandlingsforløb for mennesker, som er så psykisk syge, at de måske ikke kan få en tilknytning til arbejdsmarkedet de første 2-3 år?
Så får jeg et svar, der handler om madpakker og forældreansvar i daginstitutioner.
Det er virkelig noget, som jeg tror de psykisk syge er glade for.
Det er i hvert fald ikke respekt i min verden.
Så jeg vil prøve en gang til at give den konservative ordfører chancen for at oversætte: Hvad er ro?
Og hvem er det, der designer et behandlingsforløb?
Er det alene sundhedssystemet, der betegner et behandlingsforløb, eller har patienten de almindelige borgerrettigheder, hvor man kan sige til og fra i forhold til medicin, magtanvendelse og tvang?
Jeg vil bare gerne have ikke hele Velfærdskommissionen, ikke en hel velfærdspakke, men bare i anstændighedens navn en lille åbning om indholdet i svaret.
Charlotte Dyremose (KF), 2006-01-17:
Som jeg indledte med at sige, er det her nogle tanker, der er startet for nogle måneder siden.
Det er altså ikke på nogen måde et færdigt udspil.
Og som jeg sagde lige før, så ønsker jeg aldeles ikke at sagsbehandle.
Men jeg vil meget, meget gerne bruge den her anledning til at sige, at grunden til, at vi fra konservativ side har kastet os over hele det her projekt, der hedder velfærdsreformer, er, så vi kan blive langt bedre til i fremtiden at fokusere indsatsen på de mennesker, der har mest behov for det.
Vi synes, der har været en tendens til, at man f.eks. fra socialdemokratisk side synes, at nu skal alle mennesker have en gratis madpakke.
Vi mener ikke, at danske forældre er så svage, at de ikke selv kan stå for at smøre mad til deres børn.
Men der er nogle forældre, der har meget svært ved at klare opgaven som forældre af den ene eller den anden grund.
De forældre skal hjælpes.
Jeg ønsker på ingen måde – jeg ønsker heller ikke, at andre gør det – at sagsbehandle fra Folketingets talerstol.
Det er utrolig vigtigt, at kan man arbejde, så fastholdes man i det system.
Men kan man ikke arbejde, så lægger jeg stor vægt på, og det gør den konservative gruppe også, at man ikke kun har den mulighed permanent at komme væk fra arbejdsmarkedet, men at der rent faktisk bliver begyndt på at benytte en mulighed for, at man f.eks. i en 2- eller 3-årig periode kan være ude af de her systemer og så komme tilbage i dem igen.
Så jeg synes lige, at vi skal holde skidt for sig og kanel for sig i den her sag.