runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Martin Lidegaard (RV), 2006-02-09:
Jamen så kan jeg da oplyse socialministeren om, at hendes kollega beskæftigelsesministeren har oplyst, at det er ca. 30.500 børn, der kommer fra familier, der er ramt af kontanthjælpsloftet, og som altså har fået direkte ringere økonomiske vilkår.
Det kunne måske have interesse for socialministeren, for landets socialminister har vel også en interesse i, hvilke sociale virkninger lovforslag – ikke mindst de lovforslag, regeringen laver – har for børnene.
Det kan jeg så oplyse socialministeren om, og så kunne jeg måske opfordre socialministeren til at lave en tilsvarende undersøgelse af, hvor mange børn der bliver ramt af starthjælpen, sådan at vi måske kan blive enige om, at der er nogle børn her, der har fået det dårligere, og som vi måske bør gøre lidt ekstra for.
Eva Kjer Hansen (V), 2006-02-09:
Jeg har ikke et tal på, hvor mange børn der er af kontanthjælpsmodtagere, som er ramt af loftet og er på starthjælp.
Jeg ved ikke, om de tal findes, jeg har dem i hvert fald ikke for nuværende.
Martin Lidegaard (RV), 2006-02-09:
Som ministeren siger, er der føget mange tal gennem luften, men jeg er nu glad for, at vi under familie- og forbrugerministerens indlæg i hvert fald blev klogere på prioriteringerne i forhold til daginstitutionerne, hvor man sætter 3,6 mia. kr. af til at sænke taksterne for de rigeste og 500 mio. kr. en gang for alle de næste 4 år til de svageste.
Det kunne være rart, hvis vi kunne få bekræftet tallet for, hvor mange børn i Danmark der bliver ramt af kontanthjælpsloftet og af starthjælpen, altså hvor mange børn der er, hvis familier har fået direkte ringere økonomiske vilkår under den her regering.
Kan ministeren give os det tal?
Eva Kjer Hansen (V), 2006-02-09:
Nu ved jeg ikke, hvad det er for et familieeksempel, hr. Troels Ravn tager udgangspunkt i.
Man kan lave forskellige beregninger i forhold til, hvad det er for en indkomst, der er til rådighed.
Og det, vi jo tit ser i debatten, er, at der er nogle særlige udgifter, der gør sig gældende, som så betyder, at man har et lavere rådighedsbeløb.
Men det er jo så, fordi man har nogle særlige udgifter.
Igen er det jo, fordi hr. Troels Ravn ikke har sat sig ordentligt ind i tingene.
F.eks. er det sådan med hensyn til deltagelse i idrætslivet, at vi jo også har gjort en megaindsats.
Vi har afsat 40 mio. kr. på finansloven for 2005, et fælles arbejde mellem kulturministeren og mig, for at foreningerne kan søge og dermed få betalt kontingent og også udstyr i forbindelse med deltagelse i idrætsaktiviteter.
Vi har netop i satspuljesammenhæng vedtaget en række forsøg på området under overskriften »Fritidspas«, hvor vi vil give fri adgang til at deltage i idrætsaktiviteter.
Og der har allerede i en periode kørt forsøg under Integrationsministeriet gående ud på at betale for deltagelse i idrætsaktiviteter.
Så alt det har vi jo allerede taget fat i.
Troels Ravn (S), 2006-02-09:
Jeg vil gøre ministeren opmærksom på, at ude i den virkelige verden er det kommunernes opfattelse, at på trods af den økonomi, som socialministeren omtaler, er det slet ikke tilstrækkeligt.
Starthjælpen har fatale konsekvenser for flygtningefamilierne.
Starthjælpen er eksempelvis årsag til, at børn og unge og voksne ikke har råd til at betale kontingent i idrætsforeninger m.v.
De har derfor ikke adgang til den gode og alsidige integration, som netop kunne finde sted i det regi.
På starthjælp har flygtningene kun råd til den billigste mad, hvilket kan give ernæringsproblemer.
Det betyder, at den dårlige ernæring indirekte bliver årsag til koncentrationsbesvær og dermed dårlig indlæring.
Børnene i de her familier mangler ofte forældrene som rollemodeller.
De vil mangle rammer og almindelig opdragelse, og de vil formentlig få svært ved at indgå i almindelige sociale relationer, som er en nødvendighed for at kunne begå sig i uddannelsesforløb.
Eva Kjer Hansen (V), 2006-02-09:
Det er utroligt, hvad man skal lægge øre til.
Det burde jo være fremgået i dag, at vi ikke lader det blive ved ordene, men at vi netop sørger for at udmønte det i konkret handling, og at vi går i dybden i forhold til de problemer, der er, hvilket er noget nyt på området.
Jeg bebudede, at der var nye initiativer for i alt 550 mio. kr., plus at der allerede er iværksat rigtig mange ting på det her område.
Så den her regering gør noget ved problemerne.
Jeg synes også, der er mange initiativer, som er rettet mod f.eks. familier på starthjælp med hensyn til at se på en bedre integration, bedre muligheder i dagtilbuddene, bedre skolegang osv.
Ønsket om at gøre en god indsats omfatter jo alle i det danske samfund.
Troels Ravn (S), 2006-02-09:
Oppositionen vil nemlig ikke nøjes med forblommede ord og hensigtserklæringer.
I den forbindelse kunne jeg egentlig godt tænke mig at spørge socialministeren, hvorfor gruppen af familier på starthjælp ikke er medtaget i den her publikation fra regeringen om lige muligheder for alle børn og unge, som jo i den grad er en demonstration af forblommede ord og vendinger.
Hvor har vi familierne på starthjælp?
Lise von Seelen (S), 2006-02-09:
Jeg har bemærket, at ministeren har rost folk på tilhørerpladserne for at have været her hele dagen.
Jeg opfatter det som et udtryk for, at ministeren synes, det har taget frygtelig lang tid, men vi mener faktisk, at det er rigtig vigtigt for os og for Folketinget at tage debatten om de børn.
Vi har i løbet af eftermiddagen flere gange udtrykt vores bekymring over, at der er færre uddannede pædagoger i daginstitutionerne.
Vi har udtalt, at det kommer til at betyde meget for de børn, som har brug for særlig støtte, og nogle af de børn, der har brug for særlig støtte, vil vi jo kunne møde på et senere tidspunkt.
Selv om ministeren siger, at regeringen går ind for en tidlig indsats, kan vi jo se, at kommunerne faktisk skubber indsatsen foran sig, så der går længere tid.
Har ministeren nogen bud på, hvorfor det kan være tilfældet?
Eva Kjer Hansen (V), 2006-02-09:
Jeg skal starte med at sige, at den fortolkning, fru Lise von Seelen lægger i, at jeg sendte en venlig hilsen til tilhørerne, overhovedet ikke holder.
Tværtimod har jeg flere gange understreget, at jeg synes, det er rigtig godt, at vi har fået denne debat.
Jeg bifalder og synes, det er flot, at oppositionspartierne ønsker at sætte fokus på regeringens mange initiativer på dette område.
Det er såmænd kun, fordi jeg har stået så meget på talerstolen, at jeg har lagt mærke til, hvor mange der sidder på tilhørerpladserne.
Jeg synes, det er flot, at man kan holde os ud i så mange timer, så det var en meget enkel, meget banal og meget venlig tanke, jeg ønskede at sende til tilhørerpladserne.
Nu sætter vi også et andet større arbejde i gang, fordi pædagogerne siger, at de allerede i dagtilbuddene kan udpege de børn, som de tror får problemer senere.
Hvad er det for nogle signaler, de opfanger, og er der hold i udsagnene fra pædagogerne?
Det synes jeg er værd at få prøvet af, så vi netop kan få et udgangspunkt for at sætte meget tidligere ind end i dag.
Lise von Seelen (S), 2006-02-09:
Ministeren har flere gange henvist til, at hun ikke har tillid til, at vi andre har forberedt os til dagens debat, og at vi ikke har læst materialet grundigt nok, men det må jeg tilbagevise.
Det er sådan, at der er nogle af os, som stykker vores synspunkter sammen ud fra det, vi kan læse os til, og ud fra den megen inspiration, vi kan få fra de mennesker, som er berørt af problemerne og arbejder på området, og det kan jo være, det er det, der gør, at vi har en anden opfattelse og ikke bare læner os op ad regeringens planer.
Rådet for Socialt Udsatte opererer i sit materiale med noget, der kaldes afsavnsfattigdommen, og som ligger i forlængelse af det, man kan sige er den materielle fattigdom.
Som en naturlig forlængelse af det at leve i et fattigt hjem vil man efter rådets mening komme til at lide afsavn, som kommer til at betyde noget for ens opvækst, og jeg vil godt spørge, om ministeren accepterer Rådet for Socialt Udsattes afsavnsfattigdomsbegreb som noget, der medfører svære vilkår for mange børn.
Eva Kjer Hansen (V), 2006-02-09:
Man kan blive overrasket over, at mere velstående familier udtrykker, at de savner nogle ting, som man måske ikke lige havde forventet, mens økonomisk dårligt stillede familier ikke udtrykker, at de savner de samme ting, så afsavn afhænger altså helt og aldeles af familiens konkrete situation.
Så skal jeg sige, at min opfattelse af, at diverse ordførere måske ikke rigtig har sat sig grundigt nok ind i regeringens handlingsplan til at bryde den negative sociale arv, såmænd bare bunder i forslaget til vedtagelse.
Jeg synes vitterlig, det er helt specielt at se, at oppositionspartierne i deres vedtagelse kræver nogle ting, som regeringen allerede har sat i værk.
Martin Lidegaard (RV), 2006-02-09:
Vi er meget glade for det forslag, Dansk Folkeparti har stillet, og vi agter at støtte det.
Men vi synes desværre, det er en enlig svale.
Mit spørgsmål var i al enkelthed, og så skal jeg gøre det helt enkelt: Er Dansk Folkeparti tilfreds med den socialpolitiske udvikling, der har været i de sidste 4 år – og nu vil jeg ikke remse alle dårligdommene op en gang til – eller skulle vi måske prøve at blive enige om, at det her altså kan gøres markant bedre?
Når jeg spørger, er det, fordi jeg undrer mig sådan over, at Dansk Folkeparti ikke vil stemme for vores forslag til vedtagelse, som faktisk er fremsat for, om jeg så må sige, sådan at bygge en bro og sige: Skulle vi nu ikke prøve at komme op af skyttegraven og kigge fremad og gøre det bedre i lyset af, hvor dårligt det er gået de sidste 4 år?
Jeg kan ikke se, hvorfor hr. Martin Henriksen skulle være bundet til at stå og nikke og bøje sig for regeringen på et område, hvor Dansk Folkeparti i hvert fald siger, de har deres hjerteblod, men som regeringen har gjort det så dårligt på.
Det forstår jeg simpelt hen ikke.
Eller er det bare ordflom fra Dansk Folkepartis side?
Michael Thomsen (SF), 2006-02-09:
I Retsudvalget har vi indimellem set nogle ganske rædselsfulde sager, hvor forældre har kæmpet om deres børn og stridt ved danske og udenlandske domstole for at få deres ret, og derfor ved vi hvor vigtigt det er, at der ikke må være strid om, hvilket lands love der skal være gældende.
Men ét er at finde ud af, hvilket lands love der skal gælde, noget andet er at få gennemført sin ret, og også her sikrer konventionen, at afgørelser rent faktisk kan anerkendes og fuldbyrdes.
Samlet set
støtter SF forslaget.
Vi har et fromt håb om, at der vil blive færre sager med ulykkelige børn, som forældrene river i fra begge sider.
Det bliver næppe tilfældet, men vi kan i hvert fald gå ud fra, at vi slipper for formålsløse diskussioner om, hvilke regler der skal gælde.
Lone Dybkjær (RV), 2006-02-09:
Da mit partis ordfører, hr. Simon Emil Ammitzbøll, ikke kan være til stede, skal jeg på hans vegne helt overordnet sige, at partiet tilslutter sig dette forslag.
Vi har dog enkelte spørgsmål, men forinden vil jeg sige, at vi synes, det er meget vigtigt, at det skrives i fremsættelsestalen, at barnets bedste altid skal være det overordnede hensyn.
Det tror jeg også vi kan blive enige om i udvalgsarbejdet.
Men vi har altså et problem angående de uledsagede børn: Skal der kun udpeges en repræsentant for myndighederne og ikke en forældremyndighedsindehaver?
Det vil vi gå nærmere ind på i forbindelse med udvalgsarbejdet.
Det er muligt, at vi ikke er enige med regeringen på dette punkt, men vi kan jo håbe, at hvis regeringen holder sig for øje, at der altid skal tages hensyn til barnets bedste, kan vi også få løst det problem.
Når vi stiller det op på denne måde, er det selvfølgelig på grund af den forfærdelige situation med pigen fra Vietnam, for nu at tage et meget konkret eksempel.
Vi synes, det er ganske urimeligt, at hun skal sendes ud af landet, bare fordi hun fylder 18 år, fordi man mener, at man faktisk kan gøre det.
Derfor synes vi, det vil være rigtigst at få bragt tilhørsforholdet på plads så tidligt som muligt, så en tilsvarende situation ikke opstår igen.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2006-02-09:
I Det Konservative Folkeparti kan vi også støtte dette lovforslag, for vi synes, det er vigtigt at forbedre og sikre børns retsstilling, også i internationale sammenhænge.
Konventionen sikrer, at afgørelser i bl.a. forældremyndigheds-, samværs- og værgemålssager og sager om anbringelse af børn uden for hjemmet, som jo normalt træffes af myndighederne i den stat, hvor barnet har sit sædvanlige opholdssted, skal hvile på princippet om, at det, som er bedst for barnet, altid skal være det overordnede hensyn, når afgørelsen træffes.
Martin Henriksen (DF), 2006-02-09:
Vi behandler her et lovforslag, der har til formål at implementere Haagerbørnebeskyttelseskonventionen i dansk lovgivning.
Dansk Folkeparti er som alle partier i Folketinget tilhænger af rettigheder til børn og unge og selvfølgelig også i grænseoverskridende sager om forældremyndighed osv.
Det kan i disse og visse andre sager være en fordel med et internationalt samarbejde, hvor stater udveksler informationer, og hvor de forskellige kompetencer bliver fordelt mellem de relevante myndigheder.
Vi har i Danmark en tradition for at gøre, hvad vi kan, for at passe så godt som overhovedet muligt på børn, og Dansk Folkeparti hilser derfor alle initiativer, der har til formål at varetage barnets tarv, velkommen.
Haagerkonventionen er fuld af gode ord og hensigter, og det er svært at finde noget, man kan være uenig i, men vi vil dog i udvalget have afklaret visse problemstillinger, før vi kan tilslutte os fuldt ud.
I forbindelse med bortførelsessager er det relevant at få afklaret, hvordan og hvorledes konventionen finder anvendelse.
Det ville være trist og yderst alvorligt, hvis lande, der ikke har de samme retssystemer, som vi kender i Vesten, tiltræder konventionen og dermed muligvis får indflydelse på børns og unge menneskers tilværelse.
Hvis et barn er blevet bortført fra Danmark, og barnet efter danske retshensyn burde blive i Danmark, ville det være trist og ærgerligt, hvis vi på grund af en konvention er handlingslammede i en sådan situation.
Det er jo ikke altid, at gode hensigter, som er skrevet ned i et dokument, kan forhindre en katastrofe i at ske.
Det kan være et problem, at afgørelser og beslutninger, som er truffet i andre lande, bliver implementeret i Danmark, især hvis det er lande med andre retstraditioner end dem, vi kender i Vesten, og det kan jo godt lade sig gøre.
Jeg ved godt, at det strider imod hele tankegangen bag regeringens forslag, men det bekymrer mig altid, når internationale organisationer eller andre landes retspraksis kan få forrang frem for dansk lov, og det kan ske her, sådan som jeg læser forslaget.
Vi anerkender selvfølgelig, at formålet er at varetage barnets tarv, ikke bare i Danmark, men også set i et større perspektiv, og det er selvfølgelig et ærefuldt ærinde.
Men vi ønsker som sagt at stille visse spørgsmål i udvalget, før vi tager endelig stilling, og indtil vi har fået et fuldt overblik over konsekvenserne af konventionen og over regeringens forslag, stiller vi os afventende.
Hans Andersen (V), 2006-02-09:
Da Venstres ordfører på dette lovforslag ikke kan være til stede, skal jeg fremføre følgende: Dette lovforslag, L 148, drejer sig om gennemførelse af en konvention fra 1996, som Danmark undertegnede i 2003.
Konventionen skal nu implementeres, og hensigten er at sikre, at børn, der har tilknytning til mere end ét land, får en sådan retsstilling, at der ikke opstår uhensigtsmæssige stridspunkter, først og fremmest om hvor eventuelle sager – det være sig om forældremyndighed, formueforhold og lignende – skal føres.
Venstre glæder sig over, at der sker en sådan afklaring med fremsættelse og efterfølgende vedtagelse af dette lovforslag, og vi ser frem til lovforslagets endelige gennemførelse.
Da Venstres ordfører på dette lovforslag ikke kan være til stede ...
Lise von Seelen (S), 2006-02-09:
Tak for debatten her i eftermiddag.
Vi, der har taget initiativ til debatten, har fundet, at det var rigtig, rigtig vigtigt at få rejst debatten om de børn, som er mest udsatte.
Vi har valgt at sige, at for at vi kan kigge samlet på de børn, bliver vi nødt til at vælge både en social, en familiepolitisk og en uddannelsespolitisk indfaldsvinkel.
Vi er selvfølgelig kede af, at undervisningsministeren ikke har fundet anledning til at replicere på mange af de spørgsmål, der faktisk har været rejst undervejs i debatten om uddannelsesmæssige forhold.
De fleste af spørgsmålene har, som jeg husker det, angået det problem, at mange unge ikke afslutter en kompetencegivende uddannelse, men også en række andre spørgsmål til undervisningsministeren har været relevante, så vi er selvfølgelig kede af, at ministeren ikke har fundet anledning til at forholde sig til de spørgsmål.
Ellers må jeg sige, at det her i eftermiddag er blevet demonstreret, at der er nogle ting, vi ser forskelligt på; at der er nogle ting, som fungerer i planer, og at der er nogle andre ting, der fungerer ude i virkeligheden.
Det har vi set, når vi har mødt dels de børnefamilier, som er berørt af problemerne, dels de professionelle, som arbejder på området.
Jeg vil gerne sige tak for debatten.
Hermed sluttede forhandlingen.
Morten Bødskov (S), 2006-02-09:
Jeg skal sige med det samme, at Socialdemokratiet kan støtte lovforslaget.
Børnerådet frygter for de konsekvenser, som afgørelser, der vil blive truffet her i landet, kan få, ikke mindst set i lyset af, at de grundlæggende principper, der gælder i andre lande, når det vedrører høringsretten for børn, ikke er gældende her i landet.
Det synes vi der bør kigges på i udvalgsarbejdet, og det er noget, som vi agter at forfølge, for det ligger i ganske god forlængelse af et forslag, som Socialdemokraterne selv har fremsat, og som netop handler om børns retsstilling.
Det er alt sammen noget, vi vil arbejde videre med i udvalget, men grundlæggende er vi positivt indstillet over for at implementere Haagerkonventionen i dansk lovgivning.
Lene Hansen (S), 2006-02-09:
Den anden del af mit spørgsmål, som jeg ikke rigtig synes, at jeg fik noget klart svar på, er: Hvordan vil regeringen sikre sig, at den her store besparelsesrunde, der nu er i gang, ikke kommer til at gå ud over de svagest stillede børn?
For det er jo et plaster på såret, at kommunerne nu kan se frem til at få en pulje penge, som de oven i købet skal ansøge om at få del i, så vidt jeg forstår det.
Kommunerne har heller aldrig brugt så mange penge før, som de bruger nu.
Altså, vi har aldrig i det hele taget brugt så mange penge i den offentlige sektor, som vi gør nu, så det er jo en fremgang.
Med hensyn til hvad vi gør for de svageste børn og for de udsatte børn, jamen der er det jo selvfølgelig først og fremmest en kommunalpolitisk opgave at sørge for, at der er ressourcer til dem.
Det er jo også det, vi har nærdemokratiet i kommunerne til.
Men oven i det gør regeringen altså det, at vi afsætter penge – de 2 mia. kr. over 4 år, som vi har talt om nogle gange – ikke mindst til at styrke indsatsen for de udsatte børn med.
Det vil man så kunne søge om i kommunerne.
Men der vil også blive tale om centrale projekter, som sådan set kommer til at gavne alle kommuner.
Martin Henriksen (DF), 2006-02-09:
Jeg fik ikke svar på mit spørgsmål.
Jeg går stærkt ud fra, at SF bakker op om gældssanering til kontanthjælpsmodtagere, som sidder i håbløs gæld.
Det håber jeg da at SF gør.
Hvis man bakker sådan noget op, og jeg kan forstå, at det faktisk er en del af SF’s politik, er mit næste spørgsmål: Da SF sad og bakkede den tidligere regering op i 1990’erne, hvorfor fik man så ikke gennemført sådan nogle initiativer?
Thomas Krog (SF), 2006-02-09:
Først vil jeg sige til hr. Martin Henriksen, at jeg i min ordførertale faktisk brugte af min sparsomme tid på at sige, at der også findes gode eksempler, at det faktisk er lykkedes for SF at komme igennem med nogle forbedringer til de udsatte familier.
Det, der er min pointe, når jeg tegner det her billede, som hr. Martin Henriksen synes er helt forfærdeligt, er, at der er en række forringelser rundtomkring, at der er en stigende ulighed, at der er nogle stigende problemer for de her børn, som vi snakker om i dag.
Det billede tegnes først og fremmest af de problemer, som kommer af de besparelser, som sker i amterne og i kommunerne.
Jeg mangler nogle gange, at nogle her i salen får øjnene op for det og siger, at det ikke er nok, at vi giver en lille pulje her og en lille pulje der, når det samlede billede er markant negativt.
Martin Henriksen (DF), 2006-02-09:
Nogle gange kunne man godt få det billede, når man lytter til oppositionen, bl.a. SF, at alt simpelt hen er forfærdeligt, og at der aldrig nogen sinde bliver taget initiativer til gavn for de dårligst stillede grupper i samfundet, og det er jo ikke korrekt.
Man forsøger over for befolkningen at tegne et billede, som ganske enkelt ikke er i overensstemmelse med virkeligheden, og det synes jeg er lidt trist.
Dansk Folkeparti har bl.a. fået afsat en pulje på finansloven til udsatte grupper, og nu skal den pulje så udmøntes til gavn for de dårligst stillede grupper i samfundet.
Derfor kunne jeg egentlig godt tænke mig at høre, om SF bakker op omkring gældssanering til kontanthjælpsmodtagere, som sidder i håbløs gæld.
Bakker SF op om et sådant initiativ, som Dansk Folkeparti har fået afsat midler til på finansloven?
Martin Lidegaard (RV), 2006-02-09:
Vi anerkender, at der bliver givet øgede midler på 2 mia. kr., men det er altså 500 mio. kr. om året, og om 4 år er det slut.
Vi synes, at de 500 mio. kr. om året skal holdes op mod de 3,6 mia. kr., som man i al evighed vil bruge til de rigeste familier.
Det er forskellen på de to beløb, der generer vores sociale følelse, og vi tror i øvrigt også, at det er en forkert investering i vores samfund.
Så det er forskellen på de to beløb.
Det er ikke, fordi vi ikke synes, at det er rart, at der de næste 4 år bliver sat lidt ekstra penge af, men der er bare så himmelråbende stor forskel på de beløb, man prioriterer til den ene og til den anden gruppe.
Der er ikke tid til en stor skattepolitisk diskussion, men det er rigtigt, at hvis man bruger grønne afgifter som instrument, bliver man også nødt til at gøre noget ved skatten i bunden, for at det ikke skal ramme socialt skævt.
Den konservative ordfører vil kunne se, hvis han kigger på det radikale skatteoplæg, at det er der taget højde for.
Hvad angår forslaget om en ny børnecheck, har jeg ikke set det, og derfor ser jeg mig ikke i stand til at kommentere det.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2006-02-09:
Det er da dejligt, at man fluks netop kan stå ved en prioritering, der hedder 2 mia. kr. ekstra til at hæve kvaliteten i dagtilbuddene med fokus rettet netop mod de udsatte børn.
Nu hvor man snakker så meget om lighed og ulighed, og at den her regering skaber mere ulighed, kunne jeg godt tænke mig at høre, om de her grønne afgifter, som De Radikale var med til at gennemføre i den tidligere regerings tid, havde konsekvenser for de allersvageste familier, og om det egentlig ikke var der, de ramte allerhårdest.
Er det ikke godt, at der er kommet en regering, som har sat en stopper for de her asociale grønne afgifter og skatter, som den tidligere regering præsenterede befolkningen for?
Børnechecken har vi ikke haft inde i debatten i dag, men man har fra regeringens side klart givet udtryk for, at man vil hæve børnechecken for de mindste børn, og jeg kunne egentlig godt tænke mig at høre, hvad De Radikales holdning er til, at vi hæver børnechecken og giver et større økonomisk råderum til alle familier med børn her i kongeriget.