Elisabeth Arnold (RV), 1998-06-10:
Folketinget er en stor arbejdsplads - mere end 1.000 mennesker er her hver dag og har deres daglige udkomme her - men det ville være synd at sige, at det er nogen særlig moderne arbejdsplads.
Hr. Henning Grove fra De Konservative blev beskyldt for at holde en meget forsigtig tale før, men jeg synes, hr. Henning Groves beskrivelse af arbejdsformen her i Folketinget var meget præcis, for han sagde - nogenlunde korrekt citeret efter hukommelsen: »Vi har jo fortsatte og konstante diskussioner om vores arbejdsform her i Folketinget, og lidt efter lidt ændrer tingene sig jo.«
Og det er jo rigtigt: Vi har fået trykknapper på vores pladser, i stedet for at vi skulle rejse os op, hver gang vi blev bedt om at stemme, og vi har taget elektronikken til hjælp, så vi kan se, hvad der er på dagsordenen.
Og efterhånden er der også computere til rådighed for alle folketingsmedlemmerne, og efterhånden bliver der også lukket op for enkelte funktioner i nogle af udvalgene.
Så der sker jo noget lidt efter lidt.
Men når den stenograf, som er den mest kompetente i kongeriget til at stenografere, når den person går på pension,
må Folketinget ændre sin forretningsorden, sådan at Europaudvalget kan indføre båndoptagelser til referaterne i stedet for stenografer.
Så det går langsomt - det er helt rigtigt - det går meget, meget langsomt, men små skridt har også ret.
Det er rigtigt, som hr. Jacob Buksti sagde før, at Folketingets Europaudvalg er verdensberømt i hele Europa.
Og vi er selv meget stolte af den konstruktion og siger, at det er et demokratisk overskud, vi har i Danmark, og at vi er så gode til at have demokratisk kontrol med vores EU-beslutninger i Danmark, fordi vi har Europaudvalget, som for hver eneste beslutning konstaterer, om der er et flertal bag ministerens mandat, ministerens stillingtagen, når han skal ned i Bruxelles og afgive beslutning på Danmarks vegne.
Så langt, så godt.
Men når man under valgkampe eller kampagner kommer ud i forsamlingshusene og fortæller, at man er medlem af Folketingets Europaudvalg, så er man ikke en del af løsningen, så er man en del af problemet, for så er man medlem af et lukket udvalg, hvor folk ikke ved, hvad der foregår, og hvor det hele tiden ligger bag overskrifterne, at det er dem dernede i Bruxelles, der pålægger os at gøre noget bestemt.
Derfor ser vi fra Det Radikale Venstres side åbningen af Europaudvalgets møder som et væsentligt led i en afmystificering af EU-processen i Danmark.
Det samspil, der er mellem folketingsmedlemmerne i Europaudvalget og den minister, der skal have et mandat, eller som fremlægger en sag for første gang til den første drøftelse af en ny idé fra en kommissær, er fantastisk vigtigt for at kunne forstå samspillet mellem Folketinget og EU, og derfor synes jeg, at det ville være glimrende, hvis man lukkede meget mere op. Jeg tør ikke håbe på, at vi kan komme så vidt som til at lukke op for al mandatgivning, medmindre ministeren ønsker dørene lukkede.
Det synes jeg personlig ville være godt.
Der kan være mange hensyn, der siger, at det tør man ikke.
Men den første diskussion, man har om et nyt direktivforslag, hvor der ikke skal tages stilling eller ikke findes en fælles holdning, men blot være nogle udvekslinger af meninger,
vil være et væsentligt fremskridt, og det ville være godt, hvis vi fik den debat offentliggjort og fik mulighed for at få den debatteret i pressen og i offentligheden.
Vi vil meget gerne fra radikal side bidrage til at få mere åbenhed i Europaudvalgets arbejde, ingen tvivl om det.
I øvrigt kan man godt filosofere lidt over, hvor lukket det egentlig er, når der kan være helt op til 30 embedsmænd til stede i løbet af et Europaudvalgsmøde - embedsmænd fra alle de fagministerier, der har foretræde i udvalget, og embedsmænd fra Udenrigsministeriet i forbindelse med de op til 5 timer lange møder.
Så lukketheden er måske alligevel ikke så stor, som vi går og bilder os selv ind.
Europaudvalget har tidligere prøvet at lukke op ved at holde flere høringer, inddrage fagudvalgene og holde pressemøder efter Europaudvalgsmøderne.
Pressemødeideen havde et meget kort liv.
Den var ikke særlig interessant.
Så jeg synes, der er meget at gøre stadig væk
, selv om jeg er fuldstændig klar over hr. Henning Groves beskrivelse af, at lidt efter lidt ændrer tingene sig.
Vi tager også de små skridt med.
Hvis vi kan være med til at bidrage til, at der kommer større åbenhed om Europaudvalgets arbejde her i Folketinget, bidrager Det Radikale Venstre af alle kræfter.