runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Birthe Skaarup (DF), 2003-09-04:
Jeg vil prøve at gøre det forholdsvis kort.
Ingen kan være i tvivl om, at det her forslag har betydet en hel del for Dansk Folkeparti, for det er ikke alene truslen om at nedlægge den lokale skole, men det får harmen til at bluse op i folk og i enhver borger, når de ser, at deres egnssygehus bliver nedlagt. Jeg mener, at det er fuldt forståeligt.
Det er et vitalt område, og det er et klart symbol på en lokal egns funktion.
Hvis der sker et uheld med en af ens nærmeste, betyder det utrolig meget, at man har et nærliggende sygehus og ikke skal fragtes 50-100 km for at komme til det nærmeste storsygehus eller til den nærmeste akutte skadefunktion.
Mange af vores sygehuse er i fare, og mange har allerede fået pilen.
De har måttet tage det drastiske skridt at nedlægge deres sygehuse rundtomkring i flere amter.
Nogle er blevet til plejecentre for ældre, men uden den hovedopgave, de oprindelig havde, nemlig at være et egnssygehus.
Der er nogle personer, der mener, at man får en bedre behandling på de store megasygehuse.
Det tror vi ikke på i Dansk Folkeparti.
Vi er helt klar over, at der er nogle områder, der kræver specialisering, men vi er også klar over, at man udmærket kan uddelegere nogle af disse ting til de mindre sygehuse.
Det er næsten ufatteligt for mange borgere, og der har også vist sig vrede og umådelig afmagt hos mange.
Vi har set det rundtomkring i landet, og ved sidste sundhedsudvalgsmøde havde vi besøg af folk fra Storstrøms Amt, der også følte nøjagtig det samme som mange andre borgere i det her land. Jeg vil slutte her, for der er kun ét at sige til det her forslag, og det er det, vores finanspolitiske ordfører allerede har sagt, at såfremt man vil stemme for det her forslag, så handler det om, at Folketinget pålægger regeringen straks at indlede forhandlinger med amtskommunerne og Hovedstadens Sygehusfællesskab med henblik på at indgå aftaler, hvorved amtskommunerne og HS forpligter sig til ikke at træffe beslutning om nedlæggelse eller salg af sygehuse eller afvikling af væsentlige eller større sygehusafdelinger
så længe regeringens Strukturkommission ikke har afsluttet sit arbejde og i hvert fald indtil 31. december 2003.
Jeg håber på, at man også både fra SF og Socialdemokratiet fatter, hvad det her handler om, og derfor så stem med den grønne knap nu.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2003-09-04:
Først kort til fru Karen Klint, som jeg kan forstå trækker lidt i land igen, og det kan jeg godt forstå: Vi har ønsket at afvente Strukturkommissionens arbejde, inden de politiske forhandlinger, der selvfølgelig må komme om, hvordan strukturen skal være, starter.
Vores logik er den enkle, at vi siger: Så længe Strukturkommissionen arbejder med, hvordan bl.a. ejerstrukturen til sygehusene skal være fremover, vil det være ufornuftigt, at der sker en markant ændring i strukturen, og derfor bør Folketinget påtage sig det ansvar, som vi føler det vil være at lave en stand-still-klausul for at standse de massive strukturændringer, der ellers ville ske på sygehusområdet i den samme periode, hvor Strukturkommissionen arbejder.
Så til hr. Ole Sohn, som igen går påfaldende op i pengespørgsmålet: Som jeg har nævnt flere gange,
har vi sørget for 3,1 mia. kr. mere til sygehusene gennem de aftaler, vi har været med til at indgå herinde, og det er så sin sag.
Man kan sige, at det dels er nogle penge, som gives
generelt, dels nogle penge, der er øremærket til ventelistenedbringelse
Det har været en relativt stor succes, selv om det er svært at tale om succes, når der stadig står nogle på venteliste, men alligevel har det skabt nogle klare forbedringer.
Når det drejer sig om strukturændringerne for 2003, har jeg sagt mange gange heroppefra, at det ikke er vores opfattelse, at det at bevare den eksisterende struktur i år vil koste penge.
Tværtimod koster det penge at ændre strukturen i år, men det vil hr. Ole Sohn ikke høre, eller
også vil han ikke forstå det.
Det kan man så gisne om.
Så må jeg bare konstatere igen, at i praksis gør SF i virkeligheden det her i Folketingssalen, at man stemmer imod, at regeringen skal forhandle om at undgå sygehuslukninger, men at man håber og måske endda også beder om i sin aftenbøn, at Dansk Folkeparti får det gennemført med den magt, Dansk Folkeparti har.
Lone Møller (S), 2003-09-04:
Ja ja, mig generer det ikke.
Det her er rent faktisk en alvorlig sag.
Det koster i størrelsesordenen 1 mia. kr.
om året, som vi fra statens side betaler for behandling af mennesker, der er blevet syge af at ligge på sygehuset
En af årsagerne er, at hygiejnen på vore sygehuse i Danmark ikke er god nok.
Der har siddet ca. 300 af de ypperste mennesker, som har forstand på det, og lavet nogle standarder sammen med Statens Serum Institut med penge fra Sundhedsministeriet, og de mener, at hvis vi indfører de standarder, kan vi meget hurtigt spare 1 mia. kr. Nu har vi lige haft en debat om et forslag, hvor det handlede om at bevare status quo.
Det var, som om al sundhedspolitik handlede om at bevare de små sygehuse, ikke flytte en seng, ikke ændre på noget som helst.
Men der er altså andre ting, der er meget vigtige i det her samfund, og jeg må igen sige, at jeg kan undres over Dansk Folkepartis populisme, hykleri og leflen for befolkningen.
Det forslag, vi behandler nu, har Socialdemokratiet fremsat to gange.
Sidste gang, vi behandlede det, var Dansk Folkeparti yderst sympatisk indstillet over for det, men mente nok, at de ville fremsætte deres eget forslag.
Det er o.k.
Det er demokrati.
Det har Dansk Folkeparti så fremsat.
85 pct. af deres forslag var direkte afskrift af det forslag, vi behandler her og nu.
Ændringen var, at vi skulle have en ordning med nogle klistermærker og smiley, eller hvad ved jeg, så man kunne se, om der var rent, pænt eller ikke pænt, og om man var glade, ikke glade eller ligeglade.
Dansk Folkeparti fik muligheden for at få Socialdemokratiets stemmer til at få deres forslag stemt igennem.
De kunne formentlig også have fået resten af oppositionen med på deres forslag.
Vi har i vores forslag ændret tidsfristen, vi foreslog også at ændre, så der kom en smiley-ordning ind i det her forslag, og alligevel må man opleve et parti, der hykler, der lefler, som i dag har mulighed for at få vedtaget et forslag, efter hvilket man kunne gå i gang inden for kort tid og få ændret på hygiejnereglerne i det danske sundhedsvæsen, hvorved 80.000 mennesker ville få det bedre.
Det er da surrealistisk.
Jeg må have lov at sige, at det er med vemod, jeg går på sommerferie, så vi ikke kan genfremsætte det her forslag én gang til inden for 14 dage.
For det må være varmen, der har stukket Dansk Folkeparti, så de ikke ved, hvad det er, det her drejer sig om.
Jeg synes, at man skulle skamme sig.
Ole Sohn (SF), 2003-09-04:
Når der skal roses, skal det også være berettiget, og det er faktisk berettiget at rose Dansk Folkeparti, for nu har vi fået svaret, selv om jeg ikke er sikker på, at hr. Kristian Thulesen Dahl er klar over, at han har givet svaret. Svaret er, at Dansk Folkeparti ikke agter at foretage sig noget som helst på sygehusområdet, hvis det koster penge, og det er jo sådan set det, der er hele pointen.
Vi har fået at vide af de manglende svar, at Dansk Folkeparti ikke agter at sætte regeringen stolen for døren og sige: Vi vil have vores politik igennem, hvis I skal have vores stemmer.
Det er jo klar tale, og jeg synes bare, amterne må forholde sig til, at der er megen snak, men meget lidt at have den i.
Karen J. Klint (S), 2003-09-04:
Det var ikke mig, der startede debatten om ledelsen af fremtidens sundhedsvæsen, det var faktisk overordføreren for Dansk Folkeparti, hr. Kristian Thulesen Dahl, der sagde noget om en ny ledelsesstruktur.
Det kan vi jo se, når der engang bliver tid
til at få det skrevet ned.
Derfor blev vi også fristet, måske lidt over evne, til at sige, at det måske reelt handler om, at bluffnummeret er, at man snakker om tryghed inden for sundhedsvæsenet, mens man bruger tiden til at vente på, hvad der sker siden hen, når kommissionen har talt, netop fordi man modsat os ikke har meldt ærligt ud.
Man ønsker modsat os ikke at bevare amterne, men vi ser gerne, at der er tre niveauer, og grunden er den, at hvis man får bestyrelser, er der et demokratisk underskud i de bestyrelser ifølge vores opfattelse af demokrati.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2003-09-04:
Lad mig først forholde mig til det sidste.
Som jeg hører det, har fru Karen Klint altså kendskab
til noget, jeg ikke har kendskab til
Jeg ved ikke, om der har været forhandlinger mellem regeringen og Socialdemokratiet om den nye struktur på en endnu ukendt baggrund.
Vi har ikke set et resultat af Strukturkommissionens arbejde, men det lyder, som om fru Karen Klint har konklusionerne af arbejdet og altså ved, hvilken type ny struktur der kommer.
Der kommer nogle bestyrelser, som er udpeget.
Det tror jeg da Folketinget vil være meget interesseret i at høre Socialdemokratiets bud på.
Altså mig bekendt arbejder Strukturkommissionen, og mig bekendt skal den have lov til at aflevere sit arbejde, og så tager vi en politisk drøftelse af, hvordan den kommende struktur skal se ud.
Her har vi på forhånd varslet, at vi synes, det vil være fornuftigt, at man ikke længere opererer med tre administrative instanser på landsplan, men kun med to, og at kommunesammenlægninger er noget, der sker på frivilligt initiativ, osv.
Vi har nogle politiske holdninger, men vi kender da overhovedet ikke noget til nogen konklusion om, hvordan forholdene vil blive, sådan som fru Karen Klint nu giver udtryk for.
Så til hr. Ole Sohn, som jo i virkeligheden benytter det kneb, at i stedet for at forholde sig til SF's egen situation prøver han at spille bolden over på vores banehalvdel og siger: Når nu beslutningsforslaget bliver stemt ned af SF og andre, vil I så ikke nok gennemføre det i Finansministeriet?
Jeg bliver altså igen nødt til at spørge hr. Ole Sohn: Hvor er logikken i det?
Hvis hr. Ole Sohn mener eller håber, at Dansk Folkeparti har magten i kommuneforhandlingerne, så vi kunne få det igennem,
hvorfor i alverden vil hr. Ole Sohn så ikke tage konsekvensen af sin holdning og stemme for den selv
samme holdning, når han skal trykke på knappen om et øjeblik?
Karen J. Klint (S), 2003-09-04:
Nej, må jeg sige til hr. Kristian Thulesen Dahl
, bluffnummeret består ikke i, at Dansk Folkeparti skjuler noget omkring amternes fremtid.
Bluffnummeret består i, at Dansk Folkeparti forsøger at bilde den danske befolkning ind, at alle sygehusene vil blive bevaret, at der ikke sker noget på sygehusområdet, der kommer blot nogle nye bestyrelser.
Det er deri, bluffnummeret består.
Bluffnummeret er jo, at man bilder folk ind, at vi stadig har lige mange sygehuse, både store og små, og at strukturændringen ikke kommer.
Det er jo det, der er overskriften i snakken om beslutningsforslaget.
Det er jo ikke, at alting bare skal være, som det er i dag, selv om der sker noget på amternes område.
Bluffnummeret ligger i, at man snyder befolkningen for en ærlig snak om, at der vil komme strukturændringer og ikke kun eventuelle nye bestyrelser, som befolkningen i øvrigt ikke får direkte adgang til at sammensætte.
Det bliver så det næste bluffnummer.
Ole Sohn (SF), 2003-09-04:
Hr. Kristian Thulesen Dahl misforstod mig.
Jeg sagde ikke, at hr. Kristian Thulesen Dahl gjorde sig munter over hr. Villy Søvndal, jeg sagde udtrykkeligt, at hr. Kristian Thulesen Dahl gjorde forsøg på at gøre sig munter.
Det er noget ganske andet.
Men jeg synes ikke, vi får svar.
Man kan jo ikke bevare sygehuse uden at sikre økonomi til dem.
Det går jeg ud fra at vi er enige om.
Derfor er det da meget rimeligt, at Folketinget får at vide, om Dansk Folkeparti agter at sige til regeringen under kommuneforhandlingerne, at hvis ikke der krystalklart står i aftalerne med amterne, at der ikke skal lukkes sygehuse, og hvis ikke der er den fornødne økonomi til, at amterne kan sikre opretholdelse af sygehusene, så stemmer Dansk Folkeparti ikke for.
Hvorfor kan vi ikke få det at vide?
Det er jo sådan set det, der er altafgørende for, om der er noget reelt indhold i de holdninger, Dansk Folkeparti giver udtryk for, eller det bare er det store bluffnummer.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2003-09-04:
Hr. Ole Sohn sagde, jeg gjorde mig vittig over hr. Villy Søvndals vittigheder.
Det var ikke tænkt som en vittighed.
Jeg mente det.
Det var meget alvorligt.
Til fru Karen Klint vil jeg sige, at det ikke er noget bluffnummer.
Vi har jo hele tiden stået fuldstændig ved, at vi ønsker, at amterne skal væk.
Det er ikke nogen hemmelighed.
Det har vi sagt ved alle tænkelige lejligheder, og jeg vil meget gerne også fremhæve det under behandlingen her, at vi ønsker et landsdækkende sygehusvæsen, hvor vi folketingspolitikere, som jo debatterer sygehuse i et væk både herinde og i valgkampe osv., påtager os et reelt ansvar.
Vi har jo også med 1,5 mia. kr.s-puljen til ventelistebekæmpelse vist, at vi påtager os et ansvar for, at der sker noget, at der sker noget ekstraordinært i den situation.
Så vi mener, der er noget ræson i det, og at det er logik.
Det er ikke et forsøg på at lave et bluffnummer.
Det er sådan set bare fuldstændig fair og ærlig snak.
I erkendelse af, at det ikke er til at vide, om der er flertal for vores holdning, siger vi, at der jo vil komme en masse forhandlinger, efter at Strukturkommissionen har afleveret sit materiale, så vi aner ikke, hvad der kommer ud af det.
Vi aner heller ikke, hvilken struktur der vil være politisk stemning for at lave.
Men kunne vi ikke være enige om, at man i hvert fald ikke skal lave grundlæggende om på strukturen på et tidspunkt, hvor vi ikke ved, hvad resultatet bør være på sigt? Vi står jo med en tidshorisont på mindre end trekvart år, før rapporten fra Strukturkommissionen kommer, og så kan vi være enige eller uenige om, hvad der skal komme efter det.
Så blot til hr. Ole Sohn, som jo også er inde på det med, om vi opgiver kampen for vores politik, fordi SF og Socialdemokratiet, som påstår, at de mener det samme, ikke vil støtte os: Nej, selvfølgelig gør vi da ikke det.
Det er en konkret afvejning i hver enkelt situation, hvordan vi vil prøve at få vores politik igennem.
Jeg kan bare konstatere, at her var en chance for SF, en chance for Socialdemokratiet til at skabe flertal uden om regeringen for det, de selv påstår er deres politik.
Det vil man altså ikke.
Man læner sig tilbage, stemmer nej til det, man påstår er ens politik, og så siger man til Dansk Folkeparti, at man så i øvrigt håber, at vi kan få gennemført det, som vi står inde for, et andet sted.
Det er da det, der giver hul tale og virker som et kæmpe bluffnummer over for befolkningen.
Ole Sohn (SF), 2003-09-04:
Det er til hr. Kristian Thulesen Dahls manglende lyst til at fortælle Folketinget, hvor meget Dansk Folkeparti vil gøre for at sikre, at deres politik kommer igennem.
Man kan altid gøre sig munter over hr. Villy Søvndals morsomheder over Dansk Folkeparti, men kunne man ikke som folketingsmedlem få et svar?
Nu kan man jo nok konstatere, at forslaget her ikke bliver stemt igennem i den form, det ligger
Vil Dansk Folkeparti så sige, at det var så det og så opgive?
Eller vil man bruge den enestående mulighed, man har, til at sige til regeringen, at hvis ikke sagen bliver løst i forhandlinger med amterne, så skal man ikke forvente, at Dansk Folkeparti støtter aktstykket, når det kommer i Finansudvalget. Det er jo den eneste måde, hvorpå Dansk Folkeparti her kan sige, at de vil kæmpe for deres politik med alle midler.
Ellers er det jo, som så mange andre har sagt, et kæmpe bluffnummer.
Karen J. Klint (S), 2003-09-04:
Man kan nemt blive fristet over evne, når man skal bruge en time på det her bluffnummer fra Dansk Folkepartis side.
Men vi fik faktisk en flig af noget, der godt kunne ligne lidt af et ærligt svar nu fra hr. Kristian Thulesen Dahl, for vi fik en lille sang om, at der ikke skal ændres på strukturen nu, for så går det ud over et måske kommende ejerskab.
Så det er vel et bluffnummer, hvor man prøver at bilde befolkningen ind, at man vil beskytte noget, selv om man inderst inde ønsker amterne et sted hen, hvor de ikke længere eksisterer.
Birthe Skaarup (DF), 2003-09-04:
Jamen det er ikke med vemod, Dansk Folkeparti og jeg går på sommerferie.
Nu siger fru Lone Møller, at vi sagtens kunne stemme for det her forslag.
Der manglede nogle ting i det her forslag, som vi kunne få igennem med regeringen, og Dansk Folkeparti går så ud og laver en beretning med tilslutning fra regeringen.
Det, vi gerne vil have, er noget med et måleinstrument i, så almindelige mennesker, når de bliver indlagt på hospital, kan se, hvordan hygiejnestandarden ser ud på netop det hospital.
Og der har vi fået lovning på, at vi laver denne smiley-ordning.
Jeg er fuldstændig enig med Socialdemokraterne i, at der trænger til en gennemgribende forandring omkring hygiejnestandarden på de danske hospitaler.
Det, regeringen så også lægger op til med sit forslag, er netop at udvide området, og det er det, vi synes, der er noget bedre.
Hvis fru Lone Møller også kunne se lyset her, kunne det være, at vi alle kunne enes om et godt forslag til gavn for de patienter, der bliver indlagt.
Nej, det er ikke hyklerisk, vil jeg gerne sige til fru Lone
Møller.
Det forslag, Dansk Folkeparti får igennem nu, er en ordning, der hedder en smileyordning, og jeg ser det som en klar forbedring af det forslag, som fru Lone Møller havde, og når vi så hører, at regeringen vil støtte Dansk Folkepartis forslag blot med et par enkelte forbedringer med hensyn til dødeligheden og om reoperationer, så synes vi, at vi er nået et langt stykke hen ad vejen. Men jeg vil godt spørge fru Lone Møller
: Er det ikke bare godt, at det her forslag om en reel og god hygiejne for landets patienter kommer igennem?
Så kan Socialdemokratiet jo støtte det forslag, der kommer fra regeringen, når der nu bliver skrevet en beretning over Dansk Folkepartis forslag.
Lone Møller (S), 2003-09-04:
Det er jo ynkeligt at høre fru Birthe Skaarup stå heroppe og sige, at der manglede noget i det forslag.
Vil fru Birthe Skaarup ikke bekræfte fra denne talerstol, at vi tilbød fra Socialdemokratiet at lave et ændringsforslag, så forslaget var så at sige identisk med fru Birthe Skaarups forslag?
Og vil fru Birthe Skaarup ikke kunne bekræfte fra denne talerstol, at der formentlig også kunne samles et flertal uden om regeringen?
Så kan det godt være, at fru Birthe Skaarup mener, at vi ikke kan vedtage noget, uden at regeringen er med, men fru Birthe Skaarup skal ikke stå her og fortælle den undrende danske befolkning, at der manglede noget.
Det er hyklerisk.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2003-09-04:
Folketingets veje er nogle gange uransagelige, for betænkningen til det her forslag var allerede færdig den 7. maj, så vi kunne have sparet os noget tid i dag, hvis det var kommet lidt hurtigere i salen, men det har jeg desværre ikke haft indflydelse på. Jeg skal derfor forsøge at gøre det kort. Om sundhedsrum til stofmisbrugere: Den 12. maj var ministeren så venlig at mødes med en lang række mennesker, som var pårørende til stofmisbrugere, som kendte stofmisbrugere eller arbejdede med dem.
Undervejs under mødet blev det diskuteret, hvordan man kunne lave bedre skadereducerende tiltag til stofmisbrugerne, og så vidt jeg kan forstå af den pressemeddelelse, der efterfølgende er sendt ud, var beskeden: Regeringen vil meget gerne lave skadereduktion, hvis bare det ikke handler om brugerrum, sundhedsrum, fixerum.
Det synes jeg da er en interessant melding.
Det, der efterfølgende kom ud af mødet, var, at de her folk gik hjem, tænkte meget længe over det og kom til den konklusion, at det er vigtigt med livsvigtig kontakt til de hårdest ramte stofmisbrugere, at opbyggelse af et socialt netværk til social- og sundhedspersonale er meget, meget vigtigt, og at indslusning i behandlingstilbud baseret på opbyggelse af overskud og tillid også er vigtigt.
De kom herefter til den konklusion, at der ikke er andre muligheder end at støtte det tiltag, som her er foreslået, med at prøve at lave nogle forsøg, hvor man indretter sundhedsrum, hvor stofmisbrugere under hygiejniske forhold kan indtage deres stoffer.
De her mennesker har i dag udsendt en pressemeddelelse, hvor de gør opmærksom på deres synspunkter.
Det er Sygepleje på hjul, Rådet for Socialt Udsatte, Landsforeningen for Human Narkobehandling, Kirkens Korshærs herberg, Vesterbro Lokalråd, Mariakirkens menighedsråd, Ambulatoriet Enghaven i København, Mariatjenesten, Pårørende til Stofmisbrugere, Kenneth A. Balfelt, pårørendeforeningen Den Knækkede Sprøjte, Projekt Udenfor, Mændenes Hjem, Charlotte Fich, som er stofmisbrugersygeplejerske, De Hjemløses Hus, Reden, KFUKs Sociale Arbejde, boformen Lærkehøj og BrugerForeningen.
Alle disse mennesker mener, at det eneste rigtige nu er at lave forsøg med sundhedsrum. Derfor vil jeg appellere til Folketinget i dag, at man nu giver grønt lys for, at de kommuner og amter, der selv måtte ønske at gøre brug af en sådan form for skadereduktion i Danmark, kan få lov til det.
Lone Møller (S), 2003-09-04:
Jo, det vil jeg gerne bekræfte over for fru Sophie Hæstorp Andersen.
Jeg vil også meget gerne bekræfte, at 80.000 patienter kunne få det væsentlig bedre allerede på nuværende tidspunkt, hvis man trykkede på de grønne knapper, når vi om lidt skal stemme om det her forslag.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2003-09-04:
Vil fru Lone Møller ikke godt bekræfte, at det danske kvalitetsindikatorprojekt ikke er noget, der kommer som et lovforslag i det danske Folketing, som Socialdemokratiet kan stemme for eller ej, men faktisk er et projekt, der er igangsat af amterne - af alle steder?
Det er ikke noget, vi skal diskutere i Folketinget igen; det er noget, der er ved at blive implementeret.
Birthe Skaarup (DF), 2003-09-04:
Nej, det har ikke været til afstemning, men det har været til en gennemgribende debat, og en gennemgribende debat var, hvad vi ville i Dansk Folkeparti med vores forslag.
Så sker der det, at vi har nogle forhandlinger med regeringen om at få en del af vores forslag eller faktisk det hele med ind i et nyt lovforslag fra regeringen, og det er her, vi siger: Jamen kan vores forslag forbedres, så det bliver til gavn for patienterne, så er det bare fint.
Og der var nogle enkelte ting i vores forslag, som ikke var med, men som regeringen så vil fremsætte.
Jeg synes, at hvis Socialdemokratiet mener noget med det her, så skulle de jo så tilslutte sig det lovforslag, når det kommer til debat her i Folketinget.
Som sagt må det da handle om, at det her bliver til gavn for patienterne, og ikke så meget om, hvem det er, der fremsætter det.
Jeg vil godt sige, at de 80.000 patienter i det her land, der bliver ramt af en eller anden infektion, i hvert tilfælde fortjener at få en forbedring inden for det danske sundhedsvæsen omkring hygiejnen.
Lone Møller (S), 2003-09-04:
Nu tilkommer det jo ikke mig at belære fru Birthe Skaarup om, hvordan det her parlament fungerer, men når fru Birthe Skaarup står heroppe og siger, at nu kommer Dansk Folkepartis forslag om en smileyordning jo igennem, kan jeg ikke rigtig forstå, hvordan fru Birthe Skaarup kan komme frem til den erkendelse, i og med at fru Birthe Skaarup jo ikke ønskede sit forslag til afstemning i denne sal.
Det kan godt være, at fru Birthe Skaarup har nogle ønsker, nogle ambitioner om, at en eller anden beretning er af lovgivende karakter, men det skulle jeg hilse og sige til fru Birthe Skaarup, at det er den ikke.
Så det, fru Birthe Skaarup i hvert fald må konstatere her, er, at Dansk Folkeparti ikke har fået noget som helst igennem; vi har ikke engang set noget som helst forslag til en beretning. Jeg skal være den første til at være glad for, at hygiejnen bliver bedre på de danske sygehuse.
Jeg skal bare beklage, at vi skal vente 2-3 år endnu, når vi har chancen for at gennemføre det inden for få måneder.
Så jeg er ked at sige det, men der er noget, fru Birthe Skaarup har misforstået.
Hun har ikke fået noget som helst forslag igennem, for det har aldrig været til afstemning i denne her sal.