Søren Søndergaard (EL), 1998-11-12:
Jeg synes jo, det er en interessant definition på revolution.
Lad os nu forestille os et andet udtryk: Den industrielle
revolution f.eks. Hvad betyder det?
Betyder det noget med vold?
Det er jeg da ikke klar over.
Der foregår mange revolutionære forandringer.
Det er et pludseligt, grundlæggende brud - fuldstændig rigtigt.
Om det er voldeligt, eller det ikke er voldeligt, jamen altså, det ligger der ikke noget i ordet revolution om, absolut intet. Som nævnt, man kan have en industriel revolution; det har ikke noget med vold at gøre.
Derfor må jeg beklage over for hr. Thulesen Dahl.
Vi har altså ikke en opfattelse af, at vi skal ændre samfundet med vold.
Det er ikke vores opfattelse.
Så længe vi gør det inden for lovens rammer, ja, så er der ikke nogen grund til at overvåge os, medmindre man har en konkret mistanke om, at vi vil bryde loven, og så vil jeg sige, at så skal man da have lov til det, men så skal man jo bare på et eller andet tidspunkt enten stoppe overvågningen eller bevise det.
Jeg deler fuldstændig justitsministerens ønske om, at den undersøgelse, som vi skal lave, skal være en undersøgelse, som kommer til bunds, som ikke efterlader en række ubesvarede spørgsmål, og som derfor også kan sætte et punktum for en periode i den danske historie.
Når det så er sagt, så er det jo lige præcis derfor, at vi er meget optaget af, at denne her undersøgelse virkelig kommer til bunds, og der bliver vi nødt til at sige til ministeren, at vi har nogle erfaringer, som vi er meget lidt stolte af.
Vi har også erfaring med en undersøgelse af efterretningstjenesterne.
Jeg synes i øvrigt, det er underligt, at den borgerlige fløj ikke har nævnt det, for der har jo tidligere i Danmark været en undersøgelse af efterretningstjenesterne, uden at de gik rabundus, nemlig undersøgelsen af Forsvarets Efterretningstjeneste i slutningen af 1970'erne.
Der vil jeg godt bare helt kort læse op, hvad der står i indledningen til kommissionens anden beretning.
Det lyder nemlig sådan her: »Undersøgelsens foreløbige resultat forelå den 1. december 1977 i form af en beretning til Justitsministeriet.
Ved skrivelse af 2. januar 1978 bekræftede Justitsministeriet den af 29. december 1977 fremsatte anmodning til Kommissionsdomstolen om i anledning af fremkomne nye oplysninger at fortsætte den i medfør af kommissoriet af 13. juni 1977 iværksatte undersøgelse.
Det lød vældig kryptisk, men det, det var et udtryk for, var, at ganske få dage efter at Kommissionsdomstolen var kommet med sin beretning, kom der nye oplysninger frem med det resultat, at den beretning, der kom den 1. december 1977, måtte suppleres med en ny beretning, der kom den 30. maj 1978.
Det er derfor, vi er så interesseret i at sige, at vi ikke ønsker at lave en undersøgelse, hvor vi risikerer at bruge 2 år og skatteydernes penge på virkelig at lave et eller andet, og i det øjeblik, det kommer frem, bliver der råbt »skyd efter benene«, og så skal vi i gang med et nyt projekt.
Det er derfor, vi håber, at justitsministeren i de forhandlinger, der skal være, vil være meget, meget optaget af at lytte til de argumenter, vi har for, hvordan man kan undgå at komme i den situation, for vi har faktisk nogle temmelig præcise ideer om, hvor der måske ligger nogle sager, som på et senere tidspunkt kan poppe op i aviserne, og hvordan en undersøgelse i sin tilrettelæggelse kan tage højde for det, sådan at vi kan få én samlet undersøgelse med et reultat, der ikke skal suppleres af nye undersøgelser.