Jørn Jespersen (SF), 2003-05-12:
Jeg vil gerne hilse Enhedslistens forslag velkommen som anledning til at diskutere et af de største miljøproblemer, vi har i Danmark, nemlig truslen mod vores grundvand og drikkevand.
Det er jo rigtigt, som også andre har sagt, at der er kommet stadig flere undersøgelser, målinger og påpegninger via medier af, at det desværre står meget dårligt til.
Der er brug for en hurtig indsats for at sikre, at vi fremover har urenset grundvand som drikkevand og for i øvrigt at sikre de miljømæssige forhold, der er forbundet med rent vand.
I den sammenhæng er beskyttelse af vandindvindingspladserne selvfølgelig et af de væsentlige punkter, og der undrer det mig lidt, at fru Inger Støjberg afviser sådan en ordning som fuldstændig ubegrundet og som det rene følelsesmæssige pjat, samtidig med at miljøministeren rent faktisk har nedsat en arbejdsgruppe sammen med vandværkerne, der skal undersøge, hvordan sådan en ordning i givet fald kunne indrettes. Så sent som i februar oplyste miljøministeren på et samråd i Folketingets Miljøudvalg, at der er behov for en mere nuanceret diskussion af behovet for størrelsen af sprøjtefri zoner, og at der var brug for at kigge på de lokale og konkrete forhold som afgørende for, om der skal laves sådan nogle zoner.
Han sagde, at det ikke var sikkert, at 300 m lige var det rigtige alle steder - det synes jeg lyder nuanceret og rigtigt - og på den baggrund nedsatte han et udvalg sammen med vandværkerne for at undersøge ordningen.
Men nu står det jo tilbage, hvad der egentlig er regeringens politik.
Er det fru Inger Støjberg, der bare ikke helt har fanget regeringens politik og er lidt mere optaget af at kalde det følelsesmæssigt pjat, eller er der i virkeligheden tale om, at miljøministerens initiativ ikke er udtryk for nogen ærlige intentioner, men bare er et forsøg på at vinde tid ved at nedsætte en arbejdsgruppe sammen med vandværkerne?
Senere i samme måned fik vi måske noget af forklaringen
på Venstres uvilje mod at gøre noget ved problemet med forureningen af vores drikkevand med pesticider, for den 13. februar sagde miljøministeren til Politiken, at det er et vigtigt spørgsmål, og vi skal arbejde koncentreret med at sikre rent og urenset vand, og han oplyste så, at han til april i år ville komme med en pesticidhandlingsplan, som skulle få landmændene til at skære ned på forbruget af pesticider
Den er ikke kommet endnu, men jeg tror, der i dag blev nævnt, at den skulle komme i juni, og så kan vi jo håbe, at den tidsfrist holder.
Men så tilføjer miljøministeren, og det synes jeg på linje med hr. Keld Albrechtsen er ganske opsigtsvækkende og meget bekymrende: Men samtidig skal der tages hensyn til landmændene.
Får de en ringere høst som følge af pesticidbegrænsningen, så skal de have økonomisk kompensation.
Det bliver jo så ganske dyrt at stoppe forureningen med pesticider, hvis dét virkelig står til troende.
Her taler vi ikke engang om specifikke, lokale indgreb, men om generelle begrænsninger i brugen af pesticider, og alligevel nævner ministeren kompensationen.
Tænk, hvis Proms skulle have haft kompensation for at stoppe forureningen af Bøgestrømmen.
Tænk, hvis princippet om, at forureneren betales for at holde op med at forurene, blev udbredt, også til industrien og andre områder.
Det ville jo være prohibitivt for enhver form for miljøregulering.
Det ville stoppe enhver miljøregulering, for hver gang de grønne organisationer eller venstrefløjens grønne mindretal henvendte sig og sagde: Her har vi et massivt forureningsproblem - ja, så skulle regeringen sige: Ja, det kan vi godt se, men vi har ikke penge til miljøet, og I har ikke anvist finansiering, og det bliver alt for dyrt, så det kan ikke lade sig gøre.
Så skulle man leve med forureningen, og det er sådan set også det, der er lagt op til med den linje, der indtil nu er lagt fra regeringens side.
Om Enhedslistens tre forslag skal jeg sige: Ja, vi ønsker beskyttelseszoner.
Vi er positive, og vi vil gerne undersøge, om 300 m er det rigtige, eller om det laves mere fleksibelt.
Det tror jeg vi kan enes om, men det, der bliver problemet, bliver formentlig at finde et flertal.
Glyphosat burde have været ude for længe siden.
Det bliver fundet stadig hyppigere, og nu skal vi vente 2 uger eller 2 måneder, eller hvor længe det nu varer, inden Miljøstyrelsens afrapportering sker.
På nuværende tidspunkt har jeg svært ved at forestille mig, hvordan miljøministeren vil smyge sig uden om et forbud, men det bliver spændende at se, hvad der sker.
Vi støtter en udfasning af det, og det samme gælder terbuthylazin, der har samme nedbrydningsprodukter som atrazin, der er forbudt.
Så er der endelig forbuddet mod pesticider, som vurderes at kunne findes i grundvandet.
Det vil jo ganske rigtigt føre til et principielt forbud mod pesticider, i hvert fald på sigt, og det er vi sådan set tilhængere af.
Vi går ind for en udfasning af pesticider, hvor der etableres en receptordning, hvor man kun kan bruge pesticider i
ganske specifikke tilfælde og efter særlig tilladelse.