runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Claus Hjort Frederiksen (V), 2004-03-26:
Jeg forstår ikke den retorik fra Socialdemokratiets side.
Det er, som om man er lidt bitter over, at regeringen nu bekymrer sig om tingene og derfor fremlægger en stor pakke for at nedbringe ledigheden i det her samfund.
Der er alt muligt i vejen med den.
Der er ingen økonomer, der har bestridt, at virkningen af denne pakke er en væsentlig reduktion af ledighedskøen i hvert af årene 2004 og 2005, men vi hører tekniske jammerklager over både det ene og det andet, og jeg forstår det slet ikke.
Lad os da glæde os over, at vi nu kan høvle ledighedskøen ned, og at vi sammen med opsvinget kan få velstand og beskæftigelse bragt tilbage til samfundet.
Det er simpelt hen ufatteligt for mig, at vi skal pindehugges om nogle ting, når alle økonomer er enige om, at pakken har den positive og gavnlige virkning, som den har. Men det må vi jo så glæde os over alene, og Socialdemokraterne må så ærgre sig over det alene.
Lene Jensen (S), 2004-03-26:
Men man må bare sige, at når der f.eks. sættes 100 mio. kr. af til byfornyelse, skal det måske ses i det perspektiv, at alene i år er der sparet 300 mio. kr. på byfornyelsen.
Tingene skal vel også ses i en sammenhæng.
Så skulle ministeren måske være så venlig at oplyse den undrende offentlighed om, hvordan de penge, der ligger i denne pakke, bliver fordelt.
Er der ikke et eller andet med, at det er 2,5 mia. kr. til fremrykkede offentlige investeringer, og på nær nogle få hundrede millioner til uddannelse og sådan noget, hvor man i øvrigt har skåret voldsomt ned i forvejen, går resten til skattelettelser?
Er det ikke at pumpe penge ud?
Det, som jeg og andre har anholdt, er, at man på den ene side taler så varmt for beskæftigelsen, men når det kommer til stykket, er man på den anden side måske i mindst lige så høj grad drevet af trangen til at gøre noget rigtig godt for danskerne - også dem, der har arbejde i forvejen - ved at give dem nogle skattelettelser og på den måde måske blive lidt mere populær.
Jeg tror, man kan blive populær på at skabe arbejdspladser, og jeg håber som sagt, at de 22.000 kommer væltende og gerne flere end dem.
Men det ærgrer mig bare, at man ikke har valgt at satse således, at man maksimerer det antal arbejdspladser, der kunne komme ud af øvelsen.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2004-03-26:
Vi har ikke kun valgt én metode til at få flere i beskæftigelse, vi har valgt flere metoder.
Én metode er, at vi suspenderer indbetalingerne til SP-ordningen.
En tredje ting, som pakken indeholder, er fremrykning af offentlige investeringer, f.eks. mere privat boligbyggeri - fru Lene Jensen kan selv se listen over fremrykkede offentlige investeringer - og desuden investerer vi massivt i uddannelse og efteruddannelse, så de ledige kan være klar til at træde ind i job, når opsvinget får sin fulde virkning i løbet af 2004 og 2005.
Der er ikke tale om, at vi kun anvender én trylleformular.
Nej, vi satser på flere forskellige virkemidler.
Lene Jensen (S), 2004-03-26:
Jeg havde egentlig ikke tænkt mig at forlænge debatten, men jeg prøvede sådan set at spørge tidligere i ordførerrunden, uden at der kom noget ud af det, så nu prøver jeg altså med ministeren.
Det er jo yndigt at høre om de 22.000 arbejdspladser, og jeg ønsker, at hver eneste af dem vil komme; det ønsker jeg virkelig.
Men jeg forstår ikke, at når der nu skal bruges penge og der nu skal tages af det økonomisk-politiske råderum, som i øvrigt også skulle medvirke til, at vi kan investere langt mere i uddannelse og forskning, end der bliver gjort, hvorfor så ikke bruge pengene på en sådan måde, at der kommer de flest mulige arbejdspladser ud af det?
Jeg kan simpelt hen ikke få det ind i mit lille hoved.
Når vi nu er så enige om, at det er det, der er det saliggørende, hvorfor vælger man så denne metode, når man kunne vælge en, der ville give fire-fem gange flere arbejdspladser i første hug?
Vi har ikke fået noget svar på det tidligere i dag, og jeg tror heller ikke, det kommer nu,
men jeg kan ikke lade være med at forsøge.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2004-03-26:
Nu skal vi jo ikke stå her og snakke om, hvorvidt vi mener, at konjunkturerne burde være blevet forbedret hurtigere, end tilfældet er, for det er jo en kendsgerning, at Danmark er afhængig af, hvordan de økonomiske betingelser er i omverdenen.
Det, der står på dagsordenen her, er, at vi kan konstatere, at opsvinget kommer senere, end vi havde troet og håbet, og derfor må vi prioritere og nedbringe ledighedskøen.
Den nedbringes ifølge forslaget med 22.000 i hvert af årene 2004 og 2005, og jeg har ikke noget sted set nogen økonom bestride, at planen har denne virkning.
Der er nogle, der synes, det er letsindigt, der er nogle, der synes, at indgrebet kommer for tidligt, og nogle mener, at vi slet ikke skulle have gjort det osv.
Men alle er enige om, at planen har den virkning, som regeringen har sagt den vil få, og som ligger i de beregninger, vi har præsenteret Folketinget for.
Ole Sohn (SF), 2004-03-26:
Beskæftigelsesministeren fokuserer meget på jobdelen, men det forstår jeg ikke, for man har jo netop ikke udvist
rettidig omhu.
Det er en kendsgerning, at den dårligst tænkelige måde at skabe nye job på er skattelettelser.
Det viser regeringens egne beregninger, så hvis det er et spørgsmål om at skabe de flest mulige job på den hurtigst mulige tid for at høvle arbejdsløsheden ned - hvad jeg er fuldstændig enig med ministeren i - hvorfor bruger man så den dårligst tænkelige måde?
Finansministeriet siger, at det vil være mangefold bedre at forbedre den offentlige velfærd, foretage flere offentlige investeringer og investere mere i boligbyggeri
, så hvorfor er det ikke det, man satser på, når det er det, der kan give de mange job?
Det forstår jeg simpelt hen ikke, og derfor er det, jeg anklager regeringen for, ikke at udvise rettidig omhu for at bringe arbejdsløsheden ned.
Specielt bemærkningen om, at man kan købe sig en bil, så man kan tage et job lidt længere væk, tror jeg de arbejdsløse vil blive meget glade for, for de får jo ingenting ud af det her, og det glemte ministeren lige at sige.
Er det ikke korrekt, at økonomisk set vil det være mest ansvarligt, når man nu får 8 mia. kr. ind i ekstra skatteindtægter, at at alle 8 mia. kr. går direkte til afdrag på gælden, så gælden bliver mindre?
Ellers bliver der jo et problem med likviditeten, når pensionerne bliver udbetalt.
Når man frigiver pensionspengene til forbrug, bliver der til sin tid færre penge til pensionisten og også
færre skatteindtægter, så i virkeligheden bør regeringen bruge alle pengene til afdrag på gælden.
Har man planer om det?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2004-03-26:
Dette lovforslag er en del af en større pakke, som skal sætte skub i det økonomiske opsving, som vi ser tegn på er på vej.
En pakke, som i hvert af årene 2004 og 2005 vil høvle 22.000 af ledighedskøen.
Den Særlige Pensionsopsparing er en tvungen opsparing, som i sin tid blev indført for at lægge en dæmper på forbruget.
Det betyder, at den samlede disponible indkomst forøges med ca. 4 mia. kr. i 2004 og 2005.
Jeg synes, det er meget naturligt, at vi i en situation, hvor vi ønsker at øge forbruget, løsner nogle af de bindinger
på folks løn, der har til formål at dæmpe forbruget
, og helt tilbage fra starten i 1998 har det stået klart, at der er tale om en midlertidig ordning, da ordningen jo oprindelig hed Den Midlertidige Pensionsopsparing.
Det er også vigtigt at huske, at der ikke er tale om, at regeringen forærer nogle penge væk.
Det er borgernes egne penge, som de nu får mulighed for at beholde i stedet for at indbetale dem til en tvungen ordning.
Det er jo heller ikke sådan, at regeringen bestemmer, hvad folk skal bruge pengene til.
De må gøre med dem, hvad de vil.
De kan bruge dem eller sætte dem i banken, og hvis de helst vil spare dem op i en pensionsordning, står det dem frit for at gøre det, f.eks. ved at indbetale til deres arbejdsmarkedspension.
Det kan være, man vælger at bruge pengene til forbedringer af sit hus; det vil få husets værdi
til at stige, hvilket kan komme en til gavn som pensionist.
Det kan være, man endelig får råd til en bil og dermed får mulighed for at tage imod et job, selv om det ligger langt fra ens hjem;
det betyder øgede pensionsindbetalinger, som kommer en til gavn i alderdommen.
Min pointe er, at der er mange måder at bruge pengene på, og at det er svært på forhånd at sige, hvilke konsekvenser det har for ens indkomst om 30 år.
Jeg synes også, det er værd at huske, at SP-ordningen ikke er en af grundpillerne i det danske pensionssystem.
Det er folkepensionen, det er arbejdsmarkedspensionerne, og det er ATP.
SP-ordningen er en konjunkturregulator.
Det var den, da den blev indført, og det er den også, når vi nu suspenderer den. Jeg er ikke så bekymret for, hvordan det mon skal gå folk, når de skal på pension om måske 30 år.
Jeg synes, de med sindsro kan vælge at bruge pengene på, hvad de nu har lyst til, uden at skulle have dårlig samvittighed over, at de ikke gemmer pengene til en anden god gang. Jeg vil gerne slutte med at takke de ordførere, der har støttet forslaget, og jeg er sikker på, at de uafklarede spørgsmål vil kunne løses under udvalgsbehandlingen.
Jann Sjursen (KD), 2004-03-26:
Jeg bliver nok spørgeren lidt svar skyldig.
Men det er måske spørgsmål, som vi kan få klarlagt under udvalgsbehandlingen, og så kan vi se, hvem der i givet fald har ret i den her sag.
Men jeg mener da i øvrigt at kunne huske, selv om jeg ikke er ordfører på området, at bl.a. Ugebrevet A4 i hvert fald havde nogle beregninger, som jeg også tror har været udgangspunktet for vores ordfører på området, hr. Mogens Nørgård Pedersen, da han skrev ordførertalen.
Flemming Oppfeldt (V), 2004-03-26:
Jeg tror, at der hos Kristendemokraterne har indsneget sig nogle misforståelser omkring den fordelingspolitiske virkning ved en suspension af SP-bidraget.
Det fremgår jo på side 4 i bemærkningerne, at en kasseassistent, der tjener 180.000 kr., efter skat procentvis får langt mere ud af det suspenderede SP-bidrag, end en direktør gør, der tjener f.eks. 1 mio. kr.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2004-03-26:
Hr. Flemming Oppfeldt begår fuldstændig den samme fejl en gang til og står og taler om procentsatser.
Virkelighedens verden er, at i forbindelse med de ting, der blev vedtaget sidste år, fik en butiksmedarbejder 1.500 kr. ekstra om året.
En direktør fik over 5.000 kr., altså mere end tre gange så meget som butiksmedarbejderen.
Til det kan jeg blot sige, at hvis det var Enhedslisten, der havde haft de afgørende stemmer i den forbindelse,
havde det forhold været modsat.
Så havde det været sådan, at man var gået ind og havde prioriteret og givet dem, der havde de laveste indkomster, mest, og man ville aldrig have oplevet en pakke vedtaget med Enhedslistens stemmer, hvor man ikke gav en krone til dem på overførsel og dermed øgede uligheden i samfundet.
Sådan prioriterer vi så forskelligt.
Flemming Oppfeldt (V), 2004-03-26:
Det er lige præcis det sidste element, som jeg godt vil ind på, for hvis vi tager alt det, som forårspakken indeholder inklusive suspension af SP-bidraget plus de allerede gennemførte skattelettelser, og så sammenligner to grupper, f.eks. en butiksmedarbejder, der tjener 180.000 kr., med en direktør, der tjener 1 mio. kr. - det er sådan et populært regneeksempel - så forholder det sig jo sådan, at hvis man måler lettelsen i forhold til den skat, man betalte i forvejen, så får den butiksmedarbejder, der tjener 180.000 kr., en lettelse på 4,5 pct.
Hvis vi måler i forhold til indkomsten, får butiksmedarbejderen en lettelse på 1,4 pct., og direktøren får en lettelse på 0,9 pct.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2004-03-26:
I Enhedslisten har vi jo det princip, at vi stemmer for den mindste forbedring og mod den mindste forringelse, og det er sådan set det, der gør, at vi stemmer for det her, selv om det indgår som en del i en komplet tåbelig panikpakke, og det er også det, der gør, at vi selvfølgelig stemmer for den forbedring, der kommer for de pensionister, der kan modtage den udvidede ældrecheck, på præcis samme vis som vi stemte for den oprindelig. Vi havde nok selv fundet på nogle andre måder at give de penge på, men det er et skridt i den rigtige retning, og derfor støtter vi selvfølgelig de dele.
Men det ændrer altså ikke på, at folk på overførselsindkomster får 0 kr. med de skattelettelser, som den her regering lægger op til - 0 kr.
Det gælder både for de lettelser, regeringen vedtog sidste forår, og for det forslag, som vi har behandlet tidligere her i dag.
Der er 0 kr. til folk på overførselsindkomst, og der er en ældrecheck ikke plaster nok på såret.
Så til det her med de relative begreber: Jamen det er jo meget fint, at vi kan stå her og jonglere med procentsatser. Virkelighedens verden er, at en deltidsbeskæftiget eller en butiksmedarbejder eller en ufaglært
får 0 kr. i forbindelse med de her skattelettelser, 0 kr., men direktøren får over 2.000 kr. Og i forbindelse med de tidligere vedtagelser fik den deltidsbeskæftigede og butiksmedarbejderen 1.500 kr., og direktøren over 5.000 kr.
Line Barfod (EL), 2004-03-26:
Det sidste forstod jeg simpelt hen ikke.
Jeg tror, at uanset om det var strafbelagt eller ej, ville størstedelen af os vel ikke blive narkomaner, ligesom størstedelen af os ikke bliver alkoholikere, selv om alkohol er tilladt. Jeg mener ikke, at man skal tillade de hårde stoffer, men jeg tror altså ikke, at det er, fordi det er forbudt, at de fleste af os ikke tager dem.
Med hensyn til hash, hvor ser Socialdemokratiet så bare et land i verden som eksempel på, at der virker at give bødestraf for besiddelse til eget brug, at det medvirker til at nedbringe forbruget?
Det, som vi jo har set, er, at forbruget stiger og stiger i Danmark, og at man kan få det i hver eneste lille flække rundtom i landet, hvorimod i Holland, hvor man har en delvis legalisering, er det faktisk lykkedes at holde forbruget nede, der går det den modsatte vej af Danmark.
Så hvor er det, Socialdemokratiet kan se, at det her skulle hjælpe noget som helst, hvis det, man ønsker, er at begrænse forbruget af hash?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2004-03-26:
Jeg tror, at den største langsigtede tjeneste, vi kan gøre det danske samfund, er at få de arbejdsløse i arbejde.
Det er det, der skaber velfærd, og det er det, der skaber fundament for, at vi også fremover kan opretholde et så højt velfærdsniveau i Danmark, som vi kan i dag. For regeringen er det helt afgørende og har første prioritet, at vi får høvlet ledighedskøen så meget ned som overhovedet muligt.
er jo netop at komme i arbejde, og det er forhåbentlig det, vi alle sammen sukker efter og håber vil ske i så stort omfang som muligt.
Birthe Skaarup (DF), 2004-03-26:
Jeg mener, det er nogle af dem, vi har glemt.
Det er nogle af dem, der har udviklet en sygdom, som vi ikke har taget nok hånd om.
Med hensyn til udskrivelse fra hospitalerne mener jeg, at mange er blevet udskrevet for tidligt.
Line Barfod (EL), 2004-03-26:
Det glæder mig, at Venstre er meget åbne over for, at vi skal prøve at finde frem til, hvad årsagerne kan være.
Jeg vil høre, om Venstres ordfører er enig i, at en af årsagerne til det stigende antal retspsykiatriske patienter måske kunne være, at retssystemet i stigende omfang idømmer psykisk syge nogle meget lange behandlingsdomme, hvor folk, der ikke var psykisk syge, måske ville have fået en advarsel eller en bøde eller måske slet ikke var kommet i kontakt med retssystemet, fordi man sagde, at det var så lille en forseelse, at det ville man ikke bruge systemets tid på, men når der er tale om psykisk syge, så idømmer man dem nogle lange behandlingsdomme.
Kunne det tænkes at være en af årsagerne efter Venstres opfattelse?
Birthe Skaarup (DF), 2004-03-26:
Jo, det er jeg enig i, og det har jeg givet udtryk for.
Line Barfod (EL), 2004-03-26:
Ordføreren startede i hvert fald med at tale om drab tæt sammenkædet med det, og derfor glæder det mig, at ordføreren nu understreger, at den sammenhæng ikke er der.
Jeg vil bare høre, om ordføreren er enig i, at det er vigtigt, at vi i denne her debat sikrer os, at vi får nuancerne med, så folk udeomkring ikke begynder at blive bange for psykisk syge, for det er så få af dem, der trods alt kommer så langt ud, at de begår den alvorlige kriminalitet.
Det er selvfølgelig meget vigtigt, at vi får sat ind over for den, men for langt de fleste af de retspsykiatriske patienter er det altså meget milde overtrædelser, de har begået, og derfor er det vigtigt, at vi ikke dæmoniserer det og får folk til at blive bange for alle psykisk syge.
Det er vigtigt at holde fast i, at det trods alt er en meget lille del af dem, der begår den alvorlige kriminalitet, og det skal vi så selvfølgelig prøve at gøre noget ved.
Vi skal også se på, hvad kan vi gøre, for at de andre ikke kommer ind i retssystemet, men får hjælp i det psykiatriske system i stedet for. Er ordføreren ikke enig i det?
Birthe Skaarup (DF), 2004-03-26:
Det tror jeg heller ikke jeg har plæderet for.
Det, jeg sagde, var, at der var en stigning og udvikling på området.
Jeg talte ikke om sværhedsgraden i kriminalitet og psykisk sygdom, men det er da helt klart, at der er en udvikling på området.
Line Barfod (EL), 2004-03-26:
Hvis man lyttede til ordførerens tale, så kunne man lidt få den opfattelse, at den stigning, der har været i antallet af retspsykiatriske patienter, er en voldsom stigning i grov kriminalitet.
Derfor vil jeg gerne have ordføreren til at bekræfte, at selv om der er de her ulykkelige tilfælde, som vi har hørt om, hvor psykisk syge slår andre ihjel,
så er det en meget, meget lille del, og det er ikke den, der er steget. Hvorfor antallet af retspsykiatriske patienter stiger, er det, vi skal have undersøgt nu, hvor der kan være en formodning om, at en del af det skyldes, at psykisk syge bliver idømt nogle meget lange behandlingsdomme for noget, som ikke psykisk syge bare ville få en advarsel eller en lille bøde for. Derfor er det vigtigt, at vi ikke gør folk bange for, at det er en udvikling i meget alvorlig kriminalitet, vi ser.
Birthe Skaarup (DF), 2004-03-26:
Men jeg sammenkædede det også med de andre ting, der var sket her i Danmark netop med psykisk syge, og jeg prøvede at illustrere, at det ikke kun var i Danmark, men også eksempelvis på den anden side af Sundet, at man havde fokuseret meget på de her områder.
Hvis vi skal lave noget om på det her område, synes jeg, det er meget relevant at se på, hvad der går galt, og hvad der ikke går galt.
Elisabeth Arnold (RV), 2004-03-26:
Jeg tror, det er helt rigtigt, at det er et fuldstændig generelt problem.
Det er ikke et problem blot i Danmark og Sverige, det er et problem i hele den civiliserede verden, hvor vi har et retssystem, der karakteriserer folk som enten normale eller sindssyge i gerningsøjeblikket.
Men jeg synes, at eksemplet med den svenske udenrigsministers morder jo er en illustration af, at når samfundet møder en ugerning, står med en gerningsmand og en forbrydelse, der er begået, så skal man først til at finde ud af, om den person nu er en normal person eller en psykisk syg person.
Man trevler baglæns op, hvad der gik galt undervejs.
Ingen af os ved i dag, om vedkommende har været sindssyg eller var sindssyg i gerningsøjeblikket, men i hvert fald har de undersøgelser, som vedkommende har været underkastet i løbet af retssagen jo godtgjort, at vedkommende var normal.
Derfor er det jo næsten ligegyldigt, hvilke tilbud der bliver givet eventuelle psykiatriske patienter, for han, som er normal, vil stadig væk alligevel kunne gå ud og begå forbrydelser.
Derfor synes jeg blot, at eksemplet var lidet velvalgt fra ordføreres side.
Birthe Skaarup (DF), 2004-03-26:
Jeg har den bemærkning, at selve debatten også blev rejst i Sverige, fordi man i forbindelse med mordet på udenrigsministeren fokuserede på de psykisk syge.
Hele debatten blev faktisk rejst i Sverige på det grundlag.
Også dér er der problemer, fandt man ud af, og det er der, hvor jeg mener, at man bør gå ind og fokusere på, at det altså ikke alene er i Danmark, vi har problemer på det her område, men også ovre på den anden side af Sundet.
Elisabeth Arnold (RV), 2004-03-26:
Fru Birthe Skaarup nævnte i sin ordførertale eksemplet med den unge mand, som har myrdet den svenske udenrigsminister Anna Lindh.
Men netop det eksempel er jo måske mindre velvalgt, fordi den pågældende person blev karakteriseret som værende normal, altså ikke sindssyg, hverken i almindelighed eller på gerningstidspunktet. Vedkommende fik en normal straf, som om vedkommende ikke var sindssyg, og derfor er det måske problematisk at nævne netop ham som eksempel. Har fru Birthe Skaarup nogen bemærkninger til det?
Hans Andersen (V), 2004-03-26:
Jeg vil gerne starte med at takke Det Radikale Venstre for at have taget initiativet til denne debat.
Det er bekymrende, at vi ser en stigning i kriminalitet begået af psykisk syge.
For Venstre er det vigtigt at få klarlagt årsagerne hertil, og hvad vi kan gøre for at standse udviklingen.
Vi kan passende stille os selv det spørgsmål, om vi gør det godt nok inden for psykiatrien og retspsykiatrien, og hvordan vi kan gøre det bedre.
Det er også vigtigt for mig, at vi ikke får mistænkeliggjort alle psykisk syge som kriminelle eller farlige, men at det i alle tilfælde må bero på en individuel vurdering.
Vi skal til alle tider sikre retssikkerheden.
Lad mig starte med at fremhæve, at der i den seneste psykiatriaftale er afsat 200 mio. kr. fra statslig side til en udbygning af de fysiske rammer i psykiatrien.
I alt er der i aftalen afsat 1 mia. kr. i perioden 2003-2006 til en øget indsats for psykisk syge. Heraf målrettes de 600 mio. kr. til den behandlende del af psykiatrien og de 400 mio. kr. til socialpsykiatrien.
Ligeledes er der i de senere år etableret akuttilbud som psykiatriske døgnberedskaber, psykiatriske skadestuer og udgående akutteam, så området er højt prioriteret.
Vi kender faktisk ikke årsagerne til det stigende antal retspsykiatriske patienter.
Der er behov for mere viden.
Og helt generelt er det vigtigt at bevare fokus på de psykisk syge og vores behandlingstilbud til dem.
Kvaliteten skal være i orden.
I den forbindelse er det værd at fremhæve det projekt, som retspsykiatrisk afdeling på Sankt Hans Hospital er i gang med med støtte fra netop psykiatripuljen, et projekt, der udvikler og forsker inden for området vedrørende en systematisk vurdering af risiko for vold og farlighed.
Formålet er at blive bedre til at vurdere, håndtere og behandle risiko for vold og farlighed, bl.a. inden for retspsykiatrien, metoder, man i udlandet har god erfaring med.
Jeg tror, vi alle allerede er enige om at prioritere en forbedring af forebyggelse og behandling af psykisk syge højt.
Hertil mener jeg, at vi skal have mere viden, og på den baggrund kan Venstre godt støtte forslaget til vedtagelse fremsat af samtlige partier i Folketinget.