Svend Auken (S), 2000-04-25:
Det her forslag kan læses på flere måder.
Man kan vælge at se det som udtryk for en markering af, at bæredygtighedsbegrebet ud over miljø også har en social og en økonomisk dimension, som skal medtænkes.
Det er en tankegang, som vi også har i regeringen.
Desværre kan forslaget også læses på den måde, at det brede bæredygtighedsbegreb skal bruges til at bremse en aktiv natur- og miljøpolitik, hvilket jo vil være en helt uacceptabel konsekvens for regeringen.
Men lad mig først kommentere den læsning af forslaget, som tager afsæt i, at det ikke sigter mod en forringet miljø- og naturpolitik.
Som jeg allerede har nævnt, er regeringens udgangspunkt ligesom forslagsstillernes, at bæredygtighed ikke kun handler om miljø.
Vi skal også tænke på de sociale forhold.
Vi skal have tryghed og social ansvarlighed.
Vi skal tænke på velstandsudvikling og økonomisk styrke, men vel at mærke økonomisk vækst uden at der sker en tilsvarende vækst i forurening, affald og energiforbrug.
Lad mig på det her punkt blot henvise til det tillæg til regeringsgrundlaget, som vi i øjeblikket har til diskussion, om det holdbare Danmark.
Der er imidlertid nogle svagheder i det konkrete forslag selv set fra dette fælles synspunkt.
For det første synes jeg, at forslagsstillernes tilgang er ekstremt bureaukratisk og ekstremt akademisk, når forslagsstillerne vil have, at vi her og nu fra centralt hold skal fastlægge indikatorer for og vurderinger af bæredygtigheden.
Det er meget centralistisk, ekstremt bureaukratisk og tungt.
Det er et af de forslag, man kan karakterisere som fuld beskæftigelse i den offentlige sektor.
Regeringen ønsker i stedet, at vi gennem en dialog med befolkningen finder ud af, hvilke konkrete mål vi vil nå på de enkelte områder, før vi i enighed i Danmark kan tale om bæredygtig udvikling.
Kun ved at sikre engagement i det fælles ansvar på alle niveauer i samfundet kan vi skabe det sammenhold, som gør, at vi i fællesskab kan nå målene.
For det andet skal vi tænke os godt om, før vi etablerer
et nyt formalistisk system, hvor ethvert lovforslag, stort som lille, partout skal belyses ud fra en lang række forskellige indikatorer.
Indikatorer kan være nyttige, det er vi jo helt enige om, men bæredygtighedsbegrebet har mange dimensioner.
Derfor er jeg ikke sikker på, at vi skal fastlægge sådanne formalistiske krav til alle forslag.
Regeringen er meget opmærksom på, at alle forhold ved et lovforslag skal belyses.
Vi belyser i dag, når vi fremsætter forslag, ikke bare de miljømæssige konsekvenser, som forslagsstillerne gør opmærksom på; vi belyser de økonomiske konsekvenser, vi belyser de kommunaløkonomiske konsekvenser, og vi belyser også de erhvervsøkonomiske konsekvenser af alle forslag.
Det er altså noget mere end det, man vil, ud fra en lang række indikatorer.
Regeringen er gået langt med at indpasse miljøsynspunkter, når det drejer sig om den økonomiske lovgivning.
Vi gennemfører allerede nu - og jeg tror, at vi kan gøre det endnu bedre, end vi har gjort det tidligere - en miljøvurdering af finanslovforslaget.
Vi gjorde det - og det var en international pionerindsats - første gang i 1997, og vi har baseret på vores erfaringer prøvet at forbedre det både i 1998 og i 1999, og vi lægger op til et yderligere løft i kvaliteten.
I den kommende miljøvurdering vil fokus bl.a. rettes mod indikatorområdet og en udvidet vurdering af bevillingsændringernes miljøvirkning.
Med miljøvurderingen tilstræbes således en sammenhængende og analytisk velfunderet indsigt i effekterne af den miljøindsats, der planlægges og prioriteres via de årlige finanslove, lige så vel som miljøeffekten af en række af de økonomiske tiltag bliver bedømt.
Ud over disse ting, som jeg nævnte før, er de miljømæssige konsekvenser, både negative og positive, af lovforslaget blevet vurderet siden 1993.
Miljøkonsekvenserne forstås bredt og omfatter påvirkningen i natur og landskab, kultur- og naturressourcer som vand, luft osv.
Vurderingen omfatter også påvirkningen af sundheds- og sikkerhedsmæssige forhold, som har betydning for menneskers velfærd og livskvalitet i bred forstand.
For at forbedre kvaliteten af miljøkonsekvensvurderingerne er Miljø- og Energiministeriet i øjeblikket i færd med at lægge sidste hånd på en ny vejledning til brug for ministeriernes arbejde.
Det vil altså sige, at alt det andet ikke skal vurderes.
Det er kun miljølovgivningen, der skal vurderes ud fra bæredygtighed.
Og det vil sige, at man vil bruge bæredygtighedsbegrebet mod miljøpolitikken i stedet for at sige, at det, der ligger i bæredygtighedstankegangen, er, at vi skal have en økonomisk og social udvikling, der også er miljømæssigt bæredygtig.
Det er vel i virkeligheden i den oprindeligste forstand af ordet en perversion, altså man drejer fuldstændig rundt på begreberne, hvis det er sådan, det skal forstås, men jeg har set, at hr. Schmidt har bedt om ordet, og nu vil vi få at vide, om det er sådan, det skal forstås.
Skal forslaget fra De Konservative og Venstre, som er en del af forslagsstillerne her, om at fjerne en del af skatten på nye biler omfattes af dette forslag, hvor vi så går alle indikatorerne igennem?
Så tror jeg, at man har glemt at fortælle Det Konservative Folkepartis formand, da han fremsatte forslaget, at det var det, det gik ud på.
Der var ikke meget om OECD-indikatorer og bæredygtighed i det, så vidt jeg husker; der var vist højt sat en forkølet ansats til et forsøg på at opnå en statsfinansiel neutralitet.
Hvis det ikke er tanken, at det her alene skal gælde på miljøområdet, men gælde hele området, så gør det forslaget mere tiltalende, men unægtelig også mere bureaukratisk, for ikke at sige - tror jeg - at man næsten kan frygte, at vi kvæler lovgivningsarbejdet herinde.
Da jeg kender forslagsstillerne som ordentlige og tiltalende mennesker alle sammen, så er jeg overbevist om, at de gode hensigter er løbet af med dem, og at de simpelt hen ikke har gjort sig konsekvenserne klart. Det vil sige, at hvis formålet med at fremsætte dette forslag er at få en diskussion om, hvordan vi kan gøre tingene bedre herhjemme, og at det er en udstrakt hånd til en samtale, så er svaret fra regeringen et ja og en imødekommenhed.