runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Henrik Sass Larsen (S), 2006-03-30:
Den ene er, at jeg er helt sikker på, at fru Ritt Bjerregaards planer nok skal lykkes, tro mig.
Jeg kender fru Ritt Bjerregaard.
Det, hun sætter sig for, plejer at lykkes.
Så det kan man være helt rolig ved.
Det andet spørgsmål var, hvad jeg så ville gøre for at sænke priserne.
Det kan jeg ikke, og jeg håber heller ikke, at priserne vil falde voldsomt som følge af, at det går tilbage i samfundet, og at vi får alle mulige andre slags problemer.
Det håber jeg søreme ikke.
Men vi vil ikke gribe ind i markedet og på nogen måder begynde at manipulere med boligpriserne via øget beskatning.
Det kommer vi ikke til.
Mikkel Dencker (DF), 2006-03-30:
Det er noget, jeg kan tilslutte mig.
Poul Erik Christensen (RV), 2006-03-30:
Formålet med loven er at forenkle mulighederne for eftergivelse af studiegæld og anden offentlig gæld hos personer, der i en årrække har levet af offentlige ydelser.
Der er samtidig også i lovforslaget på forsøgsbasis mulighed for eftergivelse af gæld hos kontanthjælpsmodtagere.
Vi synes, det er positivt, at forslaget nu kan være starten på, at socialt udsatte igen ser en mulighed for og en gevinst ved at tage et arbejde.
Det har været formålsløst for mange i årevis, fordi de har været forfulgt af det offentlige på grund af gæld.
Mange har været forfulgt, hvor der reelt ikke har været en betalingsevne.
Forslaget har et klart socialt sigte, og dermed vil der være en positiv radikal deltagelse i udvalgsarbejdet.
Kim Andersen (V), 2006-03-30:
Alle – alle – har haft glæde af, at grønne afgifter, punktafgifter, ikke er steget, og så har vi oven i dette givet reelle skattelettelser til folk i arbejde, fordi vi naturligvis ønsker at fremme lysten, incitamentet, viljen til at komme på arbejdsmarkedet.
Det er uomtvisteligt.
Men vi indlader os ikke i hr. Homanns omfordelingscirkus.
Det er sådan, at det ligger dybt i SF's sjæl, at man gerne vil lege med skatte- og afgiftssystemet.
Det er ikke for at gøre det billigere for den enkelte.
Det er hver gang for at skabe et større provenu, som hr. Homann og hans ligesindede kan lave fordelingspolitik med, og det medvirker vi ikke til.
Morten Homann (SF), 2006-03-30:
Det var en tilsnigelse at sige, at den her regering har givet lettelser til alle.
Sandheden er jo, at f.eks. folkepensionisten, den arbejdsløse og den studerende ikke har fået skattelettelser under den her regering, og i øvrigt at hvis man skal måle lettelserne, så jo større indkomst, man har, desto større lettelser har man fået.
Så det er det, der er sandheden om regeringens skattepolitik.
Jeg vil spørge Venstres ordfører, om ikke han kan bekræfte, at der med det her forslag overhovedet ikke ændres på det samlede skattetryk.
Der er ikke tale om, at der sker en vækst i den samlede beskatning, men der sker en omlægning af beskatningen, som betyder, at to ud af tre danske familier, fortrinsvis de lavtlønnede, får en samlet lettelse.
De får måske lidt mere i boligskat, men det bliver mere end opvejet af, at de faktisk kommer til at betale lidt mindre for at gå på arbejde.
Kim Andersen (V), 2006-03-30:
Jeg synes, SF's ordfører skulle forholde sig til den realitet, at Venstre og Konservative, denne regering, har givet skattelettelser til alle, ikke mindst til dem med de laveste indkomster og mellemindkomsterne, at stoppet for stigningen i punktafgifter, grønne afgifter, som jo steg hyppigt i de regeringer, som SF støttede, har den allerstørste nettovirkning for personer med små indkomster.
Det synes jeg man skulle tage at forholde sig til.
Så vil jeg gerne sige, at når man fokuserer så meget på ejendomsmarkedet og huspriserne lige for øjeblikket, så er vi nogle, der godt kan huske slutningen af 1980'erne og starten af 1990'erne.
At ejendomsmarkedet udvikler sig, som det har gjort de senere år, er ingen naturlov.
Der er konjunkturer, og derfor skal man se de her ting i et længere perspektiv.
Skal man lave sammenligninger, skal man naturligvis gøre det for både en højkonjunktur og en lavkonjunktur.
Morten Homann (SF), 2006-03-30:
Jeg må tilstå, at jeg blev helt bekymret for hr. Kim Andersens helbred under indlægget.
Det var jo lige ved, at man frygtede, at han slet ikke kunne bære, at vi faktisk skulle til at diskutere, hvordan vi indrettede skattepolitikken i vores samfund.
For hr. Kim Andersen har da fuldstændig ret i, at for velstillede har den her regering med sin skattepolitik betydet, at man har en ret stor forudsigelighed for, at man får lettelser år efter år, mens folk med små indkomster samlet vil skulle betale mere og mere, ikke bare i skat, men altså også i stigende takster til busser, i stigende brugerbetaling på efteruddannelse osv. Så forudsigeligheden er vist forbeholdt dem, som har deres på det tørre.
Jeg vil bare lige bede hr. Kim Andersen forholde sig til det paradoks, som vi har i dag, hvor enhver lønmodtager i det her land, som får 1.000 kr. i lønstigning, bliver beskattet af hver en krone af den lønstigning, mens man, hvis ens bolig stiger 1 mio. kr. eller for den sags skyld 5 eller 10 mio. kr. i værdi – penge, som man kan realisere, når man sælger boligen eller ved at belåne den – ikke bliver beskattet med en øre.
Er det ikke et paradoks, at man beskatter folk, som knokler og arbejder, men ikke boliger, som stiger i værdi?
Kim Andersen (V), 2006-03-30:
SF's forslag, B 75, lægger op til, at vi nu skal ind i en periode, hvor skatter og afgifter kan stige, hvor almindelige menneskers mulighed for at planlægge deres økonomi og forudsige deres økonomiske fremtid, skal blæses omkuld, og vi skal tilbage i det gamle system, som vi kender fra de år, hvor SF jo var en trofast støtte til diverse Nyrupregeringer, og hvor skatter og afgifter steg uafladeligt.
Lad mig sige det med det samme, og lad mig sige det helt klart: Venstre kan ikke støtte SF's beslutningsforslag.
For det er jo med til at anskueliggøre og minde os alle sammen om, at der stadig væk er politiske kræfter i Folketinget, som ønsker at bringe os tilbage til en tid, hvor skatter og afgifter steg, og hvor det at planlægge økonomien og have tryghed vedrørende fremtiden var en by i Rusland.
Nu hvor vi på femte år oplever et skattestop med velstandsstigning til følge, flere i arbejde, tryghed vedrørende fremtiden og mulighed for at foretage økonomiske dispositioner, nu hvor det er ved at blive vane og hverdag for os alle sammen, for alle borgere i dette land, skal SF have tak, fordi de kommer med sådan et forslag her, så det bliver klart for enhver, at der stadig væk er politiske kræfter – ja, nogle vil endda sige stærke politiske kræfter – som ønsker at få os tilbage til det gamle skattecirkus, det gamle skatteregime.
Men borgerne kan være sikre på, at Venstre står fast.
Vi bakker regeringen hundrede procent op i en konsekvent skattepolitik, og den er baseret på et urokkeligt skattestop.
Skattestoppet medfører så mange fordele for dansk økonomi, for danske borgere og for erhvervslivet, så det er slet ikke til at holde ud at tænke på, hvad et system som det, hr. Morten Homann og SF agter at indføre, ville udgøre af risiko for vores fremtid, hvis SF fik magt, som man har agt.
Skattestoppet er med til at give forudsigelighed i borgernes økonomi, tillid til fremtiden.
Det er med til at bringe velstandsstigninger til alle, ikke bare de få med de store indkomster, men også til de mange med de små indkomster og mellemindkomsterne.
Det er med til at bringe flere i arbejde, så vi i dag har den laveste arbejdsløshed i mands minde.
Hvor er det godt, hvor er det positivt, hvor er det også rart dagligt på møder og i kontakt med vælgerne rundtomkring i landet at fornemme, at man er bevidst herom, at man er glad for det, at man er tryg ved det.
Venstre står vagt om skattestoppet!
Og så vil vi gerne, når vi endnu en gang måtte få økonomisk råderum til det, være med til at give flere skattelettelser.
De skal selvfølgelig gives samfundsøkonomisk ansvarligt, og de skal gives, så de tilgodeser både dem med de laveste indkomster og nogle af dem med de højeste, hvor der kan være flaskehalsproblemer med hensyn til at kunne rekruttere arbejdskraft med den fornødne viden til arbejdsmarkedet.
Men foreløbig er det skattestoppet, de 10 mia. kr., vi har givet i skattelettelser, der, som ministeren sagde, betyder, at en typisk LO-familie har fået en likviditetsforbedring på omkring 18.000 kr. om året.
Vi kan ikke støtte SF's forslag, men tak til SF, fordi vi blev mindet om, at der var engang, hvor SF's tankegang var realitet.
Kristian Jensen (V), 2006-03-30:
Jeg er ret sikker på, at fagligt uddannede økonomer vil være enige med Venstre og regeringen i, at det altid tjener et formål, at det kan betale sig at arbejde.
Om Enhedslisten er uenig i, at det skal kunne betale sig at arbejde, overlader jeg fuldstændig til Enhedslisten at gøre op med sig selv.
Uanset hvor på indkomstskalaen man ligger, skal det kunne betale sig at gøre en ekstra indsats.
Så skal jeg sige, at som ung boligejer er jeg meget godt tilfreds med at være sikker på, at mine økonomiske forhold, hvad angår min bolig, ligger fast, at jeg ikke uden eventuelt at have fået en lønfremgang pludselig oplever en beskatningsstigning, på grund af at min ejendom skulle stige i værdi.
Og så vil jeg bare igen slå fast, at når man kigger på skattesystemets såkaldte støtte til ejerboliger, så har den ikke været mindre i årtier.
I 1980 udgjorde støtten ca. 10 pct., nu er vi nede på ca. 0,5 pct. af ejendommens værdi.
Per Clausen (EL), 2006-03-30:
Jeg vil sige til det, som skatteministeren er inde på til sidst, at jeg godt ved, at økonomer og liberalister har svært ved at forstå, at mennesker i Danmark arbejder.
Det gør de alligevel, og derfor er det helt unødvendigt, når Venstre og skatteministeren bruger så meget energi på at skabe større forskel mellem mennesker i Danmark.
Det er jo det, man arbejder på.
Så til det med huspriserne: Det, jeg kan forstå skatteministeren nu siger, er, at han sådan set er helt enig i, at regeringens skattepolitik fører til, at huspriserne stiger hurtigere, end de ellers ville gøre.
Det er de, der ejer huse i dag, vel glade for, men hvilken glæde har de unge mennesker, der i dag skal købe et hus og en ejerlejlighed, af, at den skattelettelse, andre har fået, betaler de for i form af højere priser?
Kristian Jensen (V), 2006-03-30:
Det er klart, at de er steget mere, end de ellers ville være steget.
Så kan man altid diskutere, hvad man skal lægge i ordet betydelig.
Det er en klar vurdering, at det, der for alvor har givet et løft i boligpriserne i Danmark, har været det rentefald, der har været over det seneste år kombineret med de mere liberale muligheder for at foretage forskellige former for kreditforeningsbelåning.
Det har gjort, at boligpriser har fået et løft opad.
Men det er også klart, at det, at man har frosset ejendomsværdibeskatningen fast, at man indførte et skattestop, har givet boligejerne en større tryghed og også en større økonomisk mulighed for at købe ejendomme.
Til hr. Per Clausens indledende kommentar om, at det ikke er noget nyt, at man diskuterer spørgsmålet om motivation til at gå til arbejde, vil jeg bare sige: Det er et kendt faktum, at der i dag er 135.000 danskere, for hvem motivationen til at gå på arbejde er forsvindende lille, fordi den økonomiske gulerod ved at gå på arbejde stort set ikke er til stede.
Vi har nedbragt det antal gennem den målrettede skattepolitik, der har været med bl.a. indførelse af et beskæftigelsesfradrag, og derfor har vi forbedret situationen.
Men jeg synes da stadig væk, der er forbløffende mange, for hvem motivationen for at gå på arbejde ikke er til stede.
Jeg synes, det er et problem.
Per Clausen (EL), 2006-03-30:
Det er jo ikke overraskende, at vi nu igen skal høre fra skatteministeren fra Venstre, at forklaringen på arbejdsløsheden er, at de arbejdsløse ikke er motiverede til at arbejde.
Det er jo en gammel sang, som ikke har meget på sig, men som man selvfølgelig kan synge ved forskellige lejligheder.
Det, som jeg til gengæld synes var meget bemærkelsesværdigt i skatteministerens indledning – der var en enkelt ting, der var bemærkelsesværdig – var, at han sagde, at hvis man foretog en højere beskatning af ejendomsværdier, så ville det føre til lavere ejendomspriser.
Betyder det, at skatteministeren erkender, at en af konsekvenserne af det skattestop, regeringen har gennemført, er, at huspriserne og lejlighedspriserne i Danmark er steget betydelig mere, end de ellers ville være steget?
Kristian Jensen (V), 2006-03-30:
Først og fremmest er det sådan, at den balance, som hr. Morten Homann siger der er mellem folk på overførselsindkomster og folk i arbejde, rent faktisk betyder, at 135.000 danskere i dag har mindre end 50 kr. mere til sig selv, hvis de går fra overførselsindkomst til fuldtidsbeskæftigelse.
Hvis man arbejder på f.eks. at øge et beskæftigelsesfradrag, så vil man kunne øge fordelen ved at gå på arbejde, og det vil få flere til at søge aktivt ind på arbejdsmarkedet.
Guleroden til at gå i arbejde ville blive større.
Hvis man samtidig sænker beskatningen for både folk på overførselsindkomster og folk, der er i beskæftigelse, er der ingen øget motivation eller i hvert fald kun en meget begrænset øget motivation.
Derfor skal man, hvis man skal lave en skattelettelse med det formål at få folk til mere aktivt at søge arbejde, øge arbejdsudbuddet, få flere hænder i gang, lave en skattelettelse, ikke hvor man tager fra folk på overførselsindkomster, men hvor man giver skattelettelsen målrettet til folk, der er i arbejde, og det er det, regeringens politik går ud på.
Morten Homann (SF), 2006-03-30:
Altså, bare for at få det faktuelle på plads, så ændrer det her jo ikke på balancen mellem folk på overførselsindkomster og folk på arbejde.
Balancen er jo den samme, så hvis der er et problem med det her forslag, er det et problem, skatteministeren allerede har i dag, for det er fuldstændig den samme balance, der er imellem folk på overførselsindkomst og folk i arbejde.
Men det her handler jo om noget andet.
Det handler om, at skatteministeren fastholder et system, hvor man skal betale skat af hver en krone, man får i lønforhøjelse for at gå på arbejde, mens hver en krone, man tjener, i kraft af at ens bolig stiger i værdi – penge, som man kan belåne, penge, som man kan få i hånden, når man sælger sin bolig – er fuldstændig skattefri.
Det er da den bagvendte verden, at vi straffer folk for at gå på arbejde og så præmierer folk for bare at sidde stille og roligt derhjemme og lade deres bolig stige i værdi.
Så er det ikke den omvendte verden?
Og kan ministeren i øvrigt ikke bekræfte, at to tredjedele af alle danskere vil få lettelser ud af SF's forslag?
Kristian Jensen (V), 2006-03-30:
Hr. Morten Homann lever desværre i den vildfarelse, at huse kan betale skat i sig selv, at mursten kan være skattepligtige.
Sandheden er jo, at det er ejerne af murstenene, ejerne af husene, der bliver skattepligtige, og man får ingen yderligere motivation til at gå på arbejde, hvis skatten på arbejde bliver lavere, men skatten på det, man så har, f.eks. ens hus, bliver højere.
Det er der ikke større mulighed for at man går ud og får købekraft eller andet af, og derfor er det en vildfarelse at tro, at man alene ved at flytte rundt på skattekilden kan øge råderummet for den enkelte borger og dermed øge motivationen til at gå på arbejde.
Når SF i sit forslag samtidig lægger op til, at man sænker beskatningen både for folk, der er på overførselsindkomster, og folk, der er i beskæftigelse, så fjernes den motivation, som der kunne have været, helt.
Så det vil faktisk betyde, at man vil få et mindre samlet arbejdsudbud end ellers.
Morten Homann (SF), 2006-03-30:
Man skulle næsten tro, at skatteministeren frygtede, at der kunne tegne sig et flertal for det her forslag i Folketinget, siden han har svunget sig op til de store retoriske højder, som han har.
Virkeligheden er jo den modsatte.
I dag er det paradoksalt nok sådan takket være regeringens skattestop, at stiger min bolig 1 mio. kr. i værdi, så koster det mig ikke en øre, men får jeg derimod 1.000 kroner i lønforhøjelse, så bliver jeg beskattet af hver en krone af dem.
Skattestoppet tilgodeser boliger på bekostning af arbejde.
Det her forslag viser i al sin enkelhed, at man kunne gå den modsatte vej, hvor man ligestillede de to ting lidt mere, fik skatten lidt mere ned på arbejde og så til gengæld beskattede de passive gevinster, der kommer på boligmarkedet.
Kan ministeren ikke godt se, at der er en vis fornuft i at beskatte passive gevinster i det mindste bare lidt, ligesom man beskatter arbejdsindtægter?
Kim Andersen (V), 2006-03-30:
Det, jeg siger, og som spørgeren refererer til, er, at alle har haft glæde af skattestoppet.
Når spørgeren så i sin afsluttende konklusion og sit spørgsmål får smøget med ind, om jeg vil bekræfte, at alle har fået lige meget ud af det, begynder spørgeren at fifle med ordene og med mit udsagn.
Fifleri skal man lade være med.
Selv Det Radikale Venstre kommer ikke godt af sted med det.
Særlig når man snakker om skat og økonomi, er fifleri noget ganske forfærdelig noget og meget utiltalende, så jeg synes ikke, det var pænt at tillægge mig den vending.
Alle har selvfølgelig ikke fået lige meget ud af det, men alle har fået noget ud af det.
Det er svaret.
Peter Christensen (V), 2006-03-30:
Betyder det så, at det ikke kun er i den første valgperiode, hvor Socialdemokratiet måtte have regeringsmagten, at det gør sig gældende?
Er det sådan, at vi skal forvente, at fordi de ser, at det med at bygge boliger ikke har den effekt, Socialdemokratiet ønsker, at så vil de ikke begynde at beskatte boliger?
Er det simpelt hen noget, man kan regne med vil være en garanti fra en eventuel socialdemokratisk regering, at boligskatten aldrig vil kunne stige?
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2006-03-30:
Jeg vil faktisk godt fortsætte den diskussion, der lige har været mellem fru Lone Dybkjær og fru Pia Christmas-Møller, for min oplevelse af udvalgsarbejdet i Folketinget er altså meget anderledes end den, fru Pia Christmas-Møller giver udtryk for.
Vi har meget flittigt benyttet os af f.eks. at lave totimers- eller halvandentimersarrangementer, hvor vi inviterer folk fra andre steder.
Vi har lavet et glimrende et om biogas, hvor vi inviterede folk fra hele sektoren til at holde oplæg for os.
Vi har så sent som inden for de seneste par måneder haft to arrangementer.
Vi havde et med energisektorens forskellige deltagere i går, hvor vi diskuterede deres fremtidsvisioner for energisektoren.
Vi havde inviteret dem, og de kom og fremlagde det.
De kom med materiale til os.
Det har vi gjort gennem i hvert tilfælde alle de år, jeg har siddet herinde.
Det er nu anden omgang, jeg sidder i Folketinget.
Og vi er alle sammen meget glade for det her arbejde, fordi det har styrket vores fundament, så vi, når vi forhandler og behandler lovforslag, i hvert tilfælde ved, at vi har et fælles grundlag, hvor vi faktisk har en meget solid viden på det her område.
Min oplevelse er, at det gør vi også i Miljøudvalget.
Det er min oplevelse, at vi også gør det i Europaudvalget; de tre udvalg, jeg selv sidder i.
Det er da muligt, der er andre udvalg, man ikke gør det i, men det her lader sig faktisk praktisere på en måde, hvor alle fra Enhedslisten til Dansk Folkeparti er glade for det her arbejde.
Og vores fælles niveau har ikke rigtig noget fokus.
Torsten Schack Pedersen (V), 2006-03-30:
Jeg bed mærke i, at hr. Henrik Sass Larsen kommenterede forslaget fra SF som værende uambitiøst, og jeg synes, at det, som debatten forløber, bliver mere og mere uklart, hvad det uambitiøse består i.
Er det, at ejendomsværdiskatten igen skal opkræves på grundlag af den aktuelle ejendomsværdi, eller er det skatterabat, som SF kalder det, som man vil ophæve?
Er det det, der er det uambitiøse?
Pia Christmas-Møller (KF), 2006-03-30:
Det sker ved studiebesøg, studierejser, høringer, ekspertmøder, samråd, spørgsmål-svar, redegørelser, modtagelse af materiale, modtagelse af deputationer og meget andet.
Selvfølgelig, det er en meget væsentlig del af arbejdet, at man bliver klædt på i relation til de politiske temaer, der både tværgående og specifikt er oppe inden for området.
Men som jeg hørte fru Lone Dybkjær og også til sidst fru Anne Grete Holmsgaard, så taler man nu om, at der er behov for et særskilt udvalg med ligestilling som fokuseringsområde med henblik på mere metodisk at opsamle viden, ikke bare viden, der kendes fra Danmark, men fra Norden, fra Europa og fra andre steder.
Og så er det jo mere et videnscenter, en helt anden struktur, vi har behov for, også så man kan søge tilbage og slå op, frem for bare en løbende briefing af ordførere og aktuelle medlemmer af et udvalg.
Det er så en anden arbejdsmetode, man lægger an til.
Det er selvfølgelig interessant, og jeg vil gerne diskutere det under udvalgsarbejdet, hvis det er det, der lægges op til.
Men stadig væk kan jeg ikke se en forhindring for, at det foregår i Det Politisk-Økonomiske Udvalg.
Lone Dybkjær (RV), 2006-03-30:
Nu ved jeg ikke, om det er min sprogbrug, der er meget speciel, så fru Pia Christmas-Møller ikke forstår, hvad det er, jeg siger.
Vi er da ikke i tvivl om, at vi opsamler viden om det europæiske arbejde i Europaudvalget.
Hvad i alverden skulle vi ellers sidde der efter hele fredagen?
Der er ingen tvivl om, at de ordførere, der arbejder med de europæiske sager, også er til hjælp for andre, der spørger: Hvad foregår der egentlig europæisk på det her område?
Det er da en vidensopsamling, der sker, også ved hjælp af sekretariatet i Europaudvalget.
Det er faktisk meget vigtigt.
Jeg synes, at man lige så godt kan sige, at så skal Europaudvalget nedlægges, og så skal man mødes en gang imellem og give et mandat.
Men det er ikke kun det, der sker i Europaudvalget.
Det er jo i allerhøjeste grad en bred diskussion om den europæiske udvikling på alle mulige områder, hvor man netop kan gå ind og støtte de konkrete ordførere, der i øvrigt f.eks. arbejder med energispørgsmål eller forskningsspørgsmål, eller hvad ved jeg – og nu også med ligestillingsspørgsmål.
Pia Christmas-Møller (KF), 2006-03-30:
Men er det i et helt nyt udvalgssystem, ordføreren forestiller sig, med nogle helt nye traditioner i forhold til de kendte i Folketinget?
Det kunne jeg godt tænke mig at spørge lidt ind til.
Nu bliver der lagt meget vægt på det her med videnopsamling.
Men jeg er bare ikke sikker på – det er i hvert fald ikke den oplevelse, jeg har – at Folketingets stående udvalg er det mest oplagte sted til det.
Der bliver stillet spørgsmål til ministeren, og ministeren svarer, så går det ind i udvalgsarkivet, og kan man finde det via søgeord via vores edb-system nu om dage, så er man heldig.
Så den der videnopsamling og strukturering, som jeg går ud fra der også ligger i ordførerens indlæg her, har vi i hvert fald ikke til rådighed i dag.
Lone Dybkjær (RV), 2006-03-30:
Jeg siger tak for belæringen fra fru Pia Christmas-Møller om, hvad der foregår i udvalgsarbejdet.
Jeg har sådan set deltaget i de fleste af Folketingets udvalg igennem de mange år, jeg har været medlem af Folketinget.
Så jeg ved sådan set godt, at det handler om politisk vilje.
Det er bare ikke det, jeg snakker om alene.
Jeg snakker om, at der er behov også for en videnopsamling, og der er vi bare ikke enige.
Fru Pia Christmas-Møller mener, at ligestilling bare er noget, man sådan skal snakke om.
Nej, der er altså også tale om en faglighed inden for det her område.
Der er tale om, at man kunne forestille sig, at man mødte repræsentanter fra andre lande.
Der er tale om, at man simpelt hen udviklede noget omkring ligestillingsområdet, og det handler ikke kun om nogle sekretærer og noget sekretariatshjælp, men det ville da også være udmærket at få, hvis der var nogen, der opsamlede noget viden også i Folketinget.
Man synes jo, det er naturligt at have en ligestillingsminister.
Hvorfor i alverden er det så ikke naturligt at have et ligestillingsudvalg, sådan at man også kan opsamle noget viden på det her område?
Den er fuldstændig spredt.