Bent Bøgsted (DF), 2005-03-01:
Vi har i de seneste år set adskillige eksempler på misbrug af sociale ydelser.
Det er sådan, at sociale ydelser er den sidste sikkerhed for at have en indtægt at leve af.
Det gælder både kontanthjælp, starthjælp, introduktionsydelse og dagpenge.
Derfor er det også endnu mere beklageligt, at vi har set de sociale ydelser blive brugt som en ekstra indtægt af en gruppe personer, som vi af gode grunde ikke kender antallet af.
Told og Skat har udført en hel del kontrolbesøg hos pizzeriaer, grønthandlere, kiosker og bagere, hvor der er blevet truffet et større antal personer, der arbejdede sort ved siden af, at de hævede en social ydelse.
Men også inden for håndværksbranchen er der opdaget en del, der hævede en social ydelse.
Det er uacceptabelt og strider imod vores retsfølelse.
Sociale ydelser skal være den sidste sikkerhed – ikke et supplement.
De ledige skal uanset ydelse stille deres arbejdskraft til rådighed.
Det er også bemærkelsesværdigt, at der er en del, der faktisk arbejder på fuld tid uden at være registreret i firmaet, og derfor kan man også kun hilse indførelsen af en logbog velkommen – om den så skal hedde det, er så en anden sag – så der bliver mere kontrol med, hvem der er ansat i firmaet.
Det gælder jo så for alle dem, der siger, at det er deres første arbejdsdag.
Det burde være sådan, at det ikke kan betale sig for firmaet at have en, der ikke har et ansættelsesbevis.
Jeg så egentlig gerne, at der blev skrappere restriktioner over for et firma, der gentagne gange overtræder reglerne for kontanthjælps- og starthjælpsmodtagere.
Der kan blive tale om en nedsættelse eller tilbagebetaling, samtidig med at der iværksættes en hurtig beskæftigelsesindsats.
På samme måde iværksættes der sanktioner mod folk, der modtager introduktionsydelse uberettiget, når de har haft beskæftigelse uden at oplyse kommunen om det.
Dagpengemodtagerne får foretaget en rådighedsvurdering af deres sag, og minimumssanktionerne hæves, og der træffes afgørelse om karantænens længde.
Lovforslaget, der jo er en genfremsættelse, er rettet til på en hel række punkter, som blev kritiseret ved de tidligere behandlinger, men der er dog stadig væk et punkt, som vi er lidt bekymrede over, og det er § 40, stk. 4, hvor der vil ske en tilsvarende nedskæring af hjælpen til ægtefællen.
Der er godt nok tale om, at det er et ægtepar, der er blevet bedømt på deres fælles økonomi, men her er der efter min umiddelbare vurdering tale om, at ægtefællen bliver straffet for det, den anden part laver af ulovligheder, og det mener jeg ikke er rimeligt.
Det har Justitsministeriet så set nærmere på og er kommet med en redegørelse for, at det er fuldt ud lovligt.
Men vi tilføjer det i vores betænkningsbidrag for at være sikre, hvis der skulle opstå noget uhensigtsmæssigt på det område, og så forventer vi en indgriben fra beskæftigelsesministeren.
Men som sådan støtter vi lovforslaget.
Der er mange gode ting i det, som kan stramme op på de ulovligheder.
Det, som jeg så godt vil spørge beskæftigelsesministeren om i den forbindelse, er, om antallet af kontroller er højt nok.
Det skal være højt nok med de kontroller, for at det virker, og derfor skal vi være meget påpasselige med, at der ikke bliver skåret i de muligheder, som Told og Skat har for at håndhæve loven her.