runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jørn Pedersen (S), 1999-12-02:
Ja, man må jo sige, at eftermiddagen ikke bringer noget nyt i forhold til formiddagen, men jeg har et spørgsmål til ordføreren for forslagsstillerne, som man vist godt kan kalde fru Eva Kjer Hansen.
Det er: Hvem skal betale for det her?
Hvad vil det koste?
Det må de partier, der står bag, jo have gjort op med sig selv.
Og så vil jeg gentage mit spørgsmål til Venstre
: Kan dette finansieres med øgede skatter og afgifter?
Det synes jeg faktisk vi bør have et svar på nu, for det forestiller jeg mig, medmindre man kan klargøre her fra Folketingets talerstol, at det her er udgiftsneutralt eller er et besparelsesforslag. Hvem skal betale gildet?
Er det øgede skatter og afgifter?
Vi fik ikke noget svar i formiddags, men nu er der en ny chance.
Jeg vil ikke have tallet helt konkret, for så meget kan man ikke nå at klare i en frokostpause, men jeg vil godt vide noget om princippet.
Venstre ved vi jo hvor vi har, men kan det her betales med øgede skatter og afgifter?
Ja eller nej.
Eva Kjer Hansen (V), 1999-12-02:
Jeg skal gerne svare hr. Jørn Pedersen endnu en gang på det spørgsmål, der efterhånden er stillet flere gange: Vi ønsker at prioritere de her områder fra Venstres side, fordi vi tror, at det, der er vigtigt for børnefamilierne, når vi snakker om sammenhængen mellem familieliv og arbejdsliv, er at skabe noget mere fleksibilitet.
Det er det på arbejdsmarkedet, og det er det i forhold til børnepasningen, og vi vil gerne give familierne nogle gode rammer, for at de kan indrette deres tilværelse lige netop, som det passer dem bedst.
Og vi vil gerne gå i forhandling med regeringspartierne om at finde ud af, hvordan det her så rent praktisk skal gennemføres.
Jørn Pedersen (S), 1999-12-02:
Ja, jeg må jo sige til fru Eva Kjer Hansen, at repetitionen giver jo ikke ret meget nyt.
Jeg vil så gentage spørgsmålet:
Må udmøntningen af dette forslag til vedtagelse finansieres - nu synes jeg snart, vi skal have et svar - med øgede skatter og afgifter?
For ellers synes jeg ikke, der er ret meget at forhandle om.
Eva Kjer Hansen (V), 1999-12-02:
Jeg vil så forfærdelig gerne have en mere klar melding fra hr. Jørn Pedersen, om alle de her spørgsmål skal forstås på den måde, at Socialdemokratiet er villigt til at gå i forhandling med os om, hvordan vi kan gennemføre et friere valg på børnepasningsområdet.
Og hvis det er udfaldet af det, hr. Jørn Pedersen siger i dag, så synes jeg, der er sket noget uhyre positivt i dag.
Jørn Pedersen (S), 1999-12-02:
Det vil sige, at vi kan intet svar få overhovedet, for før man kan gå i gang med sådan en diskussion, er det mere end væsentligt, synes jeg, ud over alt det holdningsmæssige, der kan ligge i det, hvordan vi skaffer pengene til det.
Men altså, man må jo sige, at Venstre sejler stolt og roligt videre, som man har gjort her hele efteråret
: Man vil gerne gøre alt det gode, men det skal altså ikke betales.
Og dér vil jeg sige, at der bliver ingen mulighed overhovedet for forhandling, så lang tid vi har at gøre med partier, der har den holdning, for så er det ikke realistisk, og så er det ikke en debat, der hører hjemme i et parlament eller blandt ansvarlige politikere.
Så kan man sige, at vi er tæt på jul, og så er det glædeligt, at man nu kan lave sin ønskeliste, og så vil jeg betragte det her forslag til vedtagelse som en ønskeliste fra nogle partier.
Det er jo fair nok, men andet kan det ikke blive, når man ikke vil fortælle, hvad det koster, og hvor man vil finde pengene.
Så logisk er verden også.
Jens Heimburger (KF), 1999-12-02:
Jeg føler trang til som medforslagsstiller til forslaget til vedtagelse at sige, at jeg mener sagtens, at man inden for de eksisterende økonomiske rammer kan diskutere, om man kan få et friere valg.
Vi kunne forsøge at finde ud af, hvad det ville gøre, hvis vi udvidede frit valg-ordningen til alle kommuner.
Jann Sjursen (KRF), 1999-12-02:
Fru Inge Refshauge gav udtryk for, at Dansk Folkeparti fandt, at Kristeligt Folkepartis forslag var lidt tyndt, også selv om jeg egentlig forstod fru Inge Refshauge sådan, at man godt kunne støtte den eksakte formulering.
Det, der jo så i dag er helt ufatteligt, synes jeg, er, at SF, som vi hørte fra den sidste ordfører, hr. Villy Søvndal, i det replikskifte, han havde med den forrige ordfører, i dag stort set bliver garanten for, at der ikke kommer til at ske noget i den her sammenhæng.
Alle partier er glade for deltidsarbejde.
Nogle vil så have, at vi kalder det deltidsorlov, som hr. Villy Søvndal, men når man er på deltidsorlov, er man altså også på deltidsarbejde.
Så jeg vil sige, at selv om fru Inge Refshauge og Dansk Folkeparti synes, det måske var et lidt tyndt forslag, så fornemmede jeg alligevel en opbakning til det, også i erkendelse af, at det er muligheden for, at Folketinget i dag kan pålægge regeringen at komme med nogle initiativer på området, og at vi erkender, at vi må finde en fællesnævner, som vi alle sammen kan være med på uden om regeringen.
Det er så beklageligt, at specielt SF ikke vil det.
Inge Refshauge (DF), 1999-12-02:
Jamen det er da rigtigt, hvad hr. Jann Sjursen siger.
Vi kan støtte forslaget, og vi synes, der er noget godt i det, og vi har også snakket om at lave det noget bredere.
Det var der så ikke tilslutning til.
Men nu er der jo frit valg; der ligger jo bunker af forslag til vedtagelse her, og Dansk Folkeparti er så sammen med De Konservative og Venstre, men som det ud til nu, er der frit valg.
Jeg tror nu ikke, hr. Jann Sjursen skal være bange for, at hr. Villy Søvndal ikke vil gøre noget på området.
Lige nu er hr. Villy Søvndal jo så euforisk, for tænk, tænk, det kunne jo være, at der vinkede regeringsposter ude i fremtiden, og jeg tror, at så er man virkelig parat til hvad som helst.
Villy Søvndal (SF), 1999-12-02:
Jeg vil bare sige til de spændende overvejelser, fru Inge
Refshauge havde, at jeg er meget fortrøstningsfuld ved, at fru Inge Refshauge er folketingsmedlem og ikke dybdepsykolog.
Villy Søvndal (SF), 1999-12-02:
Jeg synes, det er fint, at Enhedslisten vil stemme imod, for så antyder man, at man ikke har noget åndeligt slægtskab børnepolitisk med Kristeligt Folkeparti, Venstre og De Konservative, og jeg må sige, at det ville også undre mig lidt, hvis det var tilfældet.
Altså Enhedslisten stemmer imod, og SF stemmer imod, fordi vi ikke er enige i at vægte deltidsarbejdet så højt som et børnepolitisk instrument.
Men sådan forstod jeg ikke indgangen; den forstod jeg sådan, at man kunne klare det med forskellige fortolkninger.
Jann Sjursen (KRF), 1999-12-02:
Det er såmænd ikke overraskende, at CD's ordfører er meget begejstret for hjemmeserviceordningen og også for det nye initiativ, som er blevet taget i forbindelse med finanslovforhandlingerne, så man nu kan bruge hjemmeservice til at få hentet sine børn i daginstitutionerne, men jeg har alligevel et spørgsmål til fru Susanne Clemensen: Var det ikke langt bedre at sikre og prioritere at hjælpe forældre til at kunne få kortere arbejdstid gennem nogle andre ordninger i stedet for bare at tage udgangspunkt i, at moderen - som fru Mimi Jakobsen, CD's partileder, sagde på et tidspunkt - er på arbejdsmarkedet indtil kl. 17-18 om aftenen, og så er det altså vigtigt at få nogle til at hjælpe med at hente børnene? Ville det ikke være et højere mål at sige, at vi hellere skal hjælpe mor og far med at få reduceret arbejdstiden gennem deltidsarbejdsordninger - hvordan de nu måtte kunne skrues sammen - i stedet for blot at satse på hjemmeservice?
Det sidste kan jeg kun være enig i.
Med hensyn til det at skabe en holdningsændring - som jeg også er enig med fru Susanne Clemensen i -
mener jeg også, at den lovgivning, der vedtages her i Tinget, er med til at præge befolkningens holdning.
Den er også med til at præge børnefamiliernes holdning, og når man nu har tænkt sig at udvide hjemmeserviceordningen til også at omfatte afhentning af børn i daginstitutioner, sender man jo i virkeligheden dette signal fra Folketinget til børnefamilierne: Det er helt i orden, at I knokler løs på arbejdsmarkedet.
Bliv bare ved med det!
Vi skal nok hjælpe jer med at hente børnene i daginstitutionerne, så I kan fortsætte med at knokle løs.
Det er jo det børnepolitiske signal, der sendes, når man lægger vægt på netop det i prioriteringsdiskussionen, når man skal have kroner og øre til at hænge sammen.
Det er for så vidt også lidt af det samme signal, man sender, hvis man vil lave en helhedsskole eller - som jeg vil kalde det - en heldagsskole ad bagvejen: Man tager udgangspunkt i, at far og mor er fuldtids udearbejdende og det er børnene også i institutionerne, og så slår vi det hele sammen i én bøtte og lader tingene være, som de er, og ser at få det bedste ud af det. Skulle vi ikke hellere skabe nogle ordninger, der sender andre signaler og giver mulighed for, at børnefamilierne kan prioritere anderledes, og at forældrene i hvert fald ikke mindst prioriterer mere tid til børnene?
Susanne Clemensen (CD), 1999-12-02:
Hr. Jann Sjursen får det til at fremstå, som om CD ikke er interesseret i at forbedre børnefamiliernes vilkår.
Jeg mener, at jeg i min tale har fremført nogle elementer, som netop vil forbedre børnefamiliernes vilkår.
Når det så er sagt, er jeg ikke enig i den holdning, der ligesom signaleres om, at børnefamilierne, forældrene, ikke får noget positivt ud af at gå på arbejde, at de bare knokler derudad, og at det kun er slid og slæb.
De får da også en masse spændende oplevelser, gode oplevelser, som de bringer med sig hjem til børnene.
Så jeg er altså meget uenig i den tankegang, at det nødvendigvis er godt for alle bare at gå derhjemme.
Jann Sjursen (KRF), 1999-12-02:
Jamen jeg er helt enig med fru Susanne Clemensen i, at det ikke nødvendigvis er godt for alle bare at gå derhjemme.
Jeg tror, det er godt for nogle, og især hvis man selv har valgt det, synes jeg, det er en udmærket ting.
Men det er sådan set ikke det, debatten drejer sig om i dag fra Kristeligt Folkepartis side.
Det forslag, vi har fremsat til vedtagelse, går netop på mulighederne for at skabe flere deltidsjob, fordi vi tror, det for alvor kan være med til at skabe sammenhæng mellem arbejdsliv og familieliv.
Det er i øvrigt også det, småbørnsfamilierne selv giver udtryk for at de ønsker, når de skal prioritere deres børnepolitiske ønsker.
De ønsker, at der bliver bedre muligheder for deltidsarbejde gennem de ordninger, som nu kan være med til at fremme det.
Derfor vil jeg godt høre, om der er noget præcist i det forslag til vedtagelse, Kristeligt Folkeparti har fremsat i dag, som CD ikke er med på.
Kan man ikke støtte det indhold, der ligger i forslaget til vedtagelse, på trods af at jeg godt ved, at man er medforslagsstiller på en anden vedtagelse?
Susanne Clemensen (CD), 1999-12-02:
Det kan vi altså ikke, fordi det fremgår, at Folketinget opfordrer regeringen til at fremsætte konkrete lovforslag, der skal skabe bedre rammer for småbørnsforældre, der ønsker at vælge deltidsarbejde.
Vi mener, det er arbejdsmarkedets parter, der skal regulere området, og det kan man jo også på hovedparten af det danske arbejdsmarked.
Der er jo mulighed for deltidsarbejde, og jeg mener stadig, at det er en holdningsændring, der skal til, og at det er ude på de enkelte arbejdspladser, man må forsøge at skabe disse fleksible rammer.
Anders Samuelsen (RV), 1999-12-02:
Det er svært at bidrage med voldsomt meget nyt efter en så lang og intetsigende debat, som vi har været udsat for indtil nu i dag, og derfor har jeg ikke meget at tilføje - heller ikke på baggrund af den udmærkede redegørelse, som kom fra ministrenes side først på dagen med hensyn til at skabe bedre forhold for børnefamilierne.
Jeg synes, der er flere positive træk i det, der er blevet taget initiativer til fra regeringens side, og det, der lægges op til.
I Det Radikale Venstre mener vi derudover, at det selvfølgelig er vigtigt generelt at gøre en ekstra indsats for at sikre en sammenhæng i børnefamiliernes hverdag.
Men ansvaret for det ligger ikke kun i denne sal, og det mener jeg er vigtigt at pointere - ikke mindst efter den debat, vi har haft i dag, hvor man får indtryk af, at det udelukkende er herindefra, børnefamiliernes hverdag kan sikres.
Vi står også i den situation - ud over at vi alle kan blive fristet til at bruge flere penge på både det ene og det andet
- at vi må erkende, at Danmark ikke kun er skruet sammen af børnefamilier.
Der er faktisk også en række andre politiske spørgsmål, som kræver svar og løsninger og kræver ekstra midler.
Derfor er der behov for en prioriteringsdebat, og man kan ikke bare løsrive den ene debat fra den anden.
Fra Det Radikale Venstres side lægger vi utrolig stor vægt på f.eks. at få etableret og videreudviklet det rummelige arbejdsmarked og få en ordentlig førtidspensionsreform på plads.
Det lægger regeringen også op til på sygehusområdet, og masser af andre områder kunne nævnes.
Derfor vil jeg ikke forfalde til at give løfter til den ene og den anden side, men blot understrege, at fra Det Radikale Venstres side vil vi løbende følge udviklingen.
Vi vil se positivt på de forslag, som vil komme frem, og så vil vi tage stilling, og vi vil selv gøre, hvad vi kan for at påvirke internt fra den position, vi har i regeringen, for at forbedre børnefamiliernes vilkår.
Med dette som udgangspunkt mener jeg egentlig ikke, det lige nu er tiden til at komme med yderligere konkrete forslag fra Det Radikale Venstres side.
Jeg vil blot henvise til de redegørelser, som kom tidligere på dagen fra ministrenes side.
Jann Sjursen (KRF), 1999-12-02:
Jeg er enig med den radikale ordfører i, at der er behov for en prioriteringsdebat også på børnefamilieområdet.
i min ordførertale
, at den prioriteringsdebat deltager vi gerne i fra Kristeligt Folkepartis side, og det er også baggrunden for, at de forslag, vi f.eks. fremlagde i forbindelse med finanslovforhandlingerne, faktisk var udtryk for en omprioritering i den pose penge, der i dag gives til børnefamilierne.
Det var faktisk selvfinansierende forslag, om jeg så må sige, vi fremlagde. Derfor vil jeg godt spørge den radikale ordfører, som ikke mener, der er råd til at bruge flere penge på børnefamilieområdet - og det kan jeg sådan set godt tage som et udgangspunkt for at diskutere børnepolitik - om Det Radikale Venstre og hr. Anders Samuelsen ikke finder, at der må være mulighed for at omprioritere de penge, der i dag gives til børnefamilierne som børnecheck og tilskud til daginstitutioner og andre ting, så vi kunne gøre det lidt bedre samlet set, også med hensyn til at skabe mere sammenhæng mellem arbejdsliv og familieliv.
Kan det ikke lade sig gøre at omprioritere, så det bliver bedre?
Anders Samuelsen (RV), 1999-12-02:
tilfredse med den måde, som f.eks. børnechecken er skruet sammen på i dag.
Man kunne måske forestille sig, at vi gik tilbage til et fradrag, som det var oprindelig, så det blev mere tydeligt, hvad det egentlig er, det går ud på med børnechecken, og så vi ikke fik de evindelige misforståelser med, at den er et tilskud til rige familier, men at den faktisk er et forsøg på at kompensere for den ringere skatteevne, man har, når man har børn, i forhold til, hvis man ikke har børn.
Men vi har også den generelle holdning, at velfærdssamfundet er strikket sammen ud fra, at man tilbringer en del af sit liv på arbejdsmarkedet for at få råd til at beholde det generelle velstandsniveau, der er i øjeblikket i Danmark.
Derfor vil vi ikke afvise at tage stilling til konkrete forslag - og jeg vil da meget gerne opfordre Kristeligt Folkeparti til at komme med diverse former for konkrete udspil, som man kan tage stilling til - men som udgangspunkt mener vi faktisk, at den måde, systemet er bygget op på i dag, fungerer ganske udmærket.
Når det drejer sig om børnefamilierne, skal vi hele tiden fokusere på, hvordan vi kan gøre det bedre, og sikre os, at der bliver taget ansvar både herindefra, fra arbejdsmarkedets parter og fra forældrenes side, men som udgangspunkt er vi godt tilfredse med den måde, som det er strikket sammen på på nuværende tidspunkt.
Jann Sjursen (KRF), 1999-12-02:
Vi har faktisk fra Kristeligt Folkepartis side fremlagt flere forslag til omprioriteringer inden for børnefamilieområdet.
Jeg skal ikke repetere dem her, men jeg har nævnt flere gange her i debatten, hvor vi mener det kan gøres bedre.
Det Radikale Venstre kan altså ikke være med på forslagene, så jeg vil blot her kommentere hr. Anders Samuelsens sidste bemærkning:
Jeg synes sådan set, det er positivt, at Det Radikale Venstre ikke lukker helt og aldeles af for, at vi måske kunne gøre det bedre, også for de penge, vi i dag bruger på børnefamilieområdet.
Det synes jeg faktisk trods alt var et positivt signal i debatten.
Anders Samuelsen (RV), 1999-12-02:
Man bør aldrig afvise, at der på den anden side af hækken kunne være græs, der er grønnere, og derfor er det jo altid en god idé lige at gå over og tjekke.
Men det behøver ikke være sådan, at græsset er grønnere på den anden side.
Jann Sjursen (KRF), 1999-12-02:
Der er mange grundlæggende holdninger, som fru Jette Gottlieb gav udtryk for her, omkring børn og børns vilkår og forældrenes deltagelse på arbejdsmarkedet, som vi kan være fuldstændig enige i fra Kristeligt Folkepartis side, og det er jeg da sådan set ikke så overrasket over.
Men jeg er så måske mere overrasket over, at Enhedslisten er at finde i et forlig i finanslovsammenhæng omkring hjemmeserviceordningen, nemlig dér, hvor regeringen og forligspartierne nu lægger op til, at man skal kunne bruge hjemmeservice til at hente sine børn, når det sker i tilknytning til den hjemmeservice, man i øvrigt bruger. Jeg synes sådan set for en ordens skyld - fordi det ligger lidt milevidt fra det, Enhedslisten i øvrigt står for på det område her - at jeg bliver nødt til at spørge fru Jette Gottlieb, om det var noget, som blev slugt i kampens hede, eller hvordan man egentlig skal forholde sig til det i forhold til de holdninger, Enhedslisten i øvrigt giver udtryk for på det børnepolitiske område?
Så vil jeg godt høre i forhold til Kristeligt Folkepartis forslag til vedtagelse - hvor jeg tidligere i debatten fornemmede, at der også var nuancer i forhold til det, SF sagde, i hvert fald at SF støtter det forslag, som regeringspartierne har fremsat, hvilket Enhedslisten ikke vil, forstår jeg; det synes jeg er positivt - men jeg vil spørge, om Enhedslisten i virkeligheden ikke kunne støtte det forslag til vedtagelse, som Kristeligt Folkeparti har fremsat her i dag?
Susanne Clemensen (CD), 1999-12-02:
Selvfølgelig ønsker CD at skabe mere fleksible rammer for småbørnsfamilier, men vi tror bare, at det, der skal til, er en holdningsændring ude på arbejdspladserne, snarere end at det er via Folketinget, der skal laves nogle lovgivningstiltag på området.
Jeg sagde jo også i min tale, at man kan forestille sig en mere fleksibel arbejdstidstilrettelæggelse, og dér tror jeg bl.a., at den nye teknologi med hjemmearbejdspladser osv. og mere fleksibel arbejdstidstilrettelæggelse vil gøre det muligt i højere grad at tage hensyn til børnefamilierne.
Men politik er jo også lidt af det muliges kunst, og man kan jo ikke få alt, når man indgår i finanslovaftaler.
Jann Sjursen (KRF), 1999-12-02:
Til hr. René Skau Björnsson vil jeg godt sige vedrørende F 10, som vi ikke skal gøre en lang debat ud af: Hvad er det, der ikke står i i vedtagelsen under forespørgsel F 10, som burde have stået i den ifølge hr. René Skau Björnssons holdning?
Så lægger hr. René Skau Björnsson meget vægt på, at der er sket mange ting i barselorloven osv.
Jo, jo, der er da sket lidt; det har jeg også nævnt i min tale tidligere
Jeg vil så bare spørge hr. René Skau Björnsson: Gør det overhovedet ikke indtryk på Socialdemokratiet, at Danmark helt unikt i nordisk sammenhæng har de absolut dårligste orlovsordninger og de absolut dårligste muligheder for at kombinere arbejdsliv og familieliv?
Betyder det ikke noget for hr. René Skau Björnsson, siger det ikke noget om, at det ikke er så godt, og at vi godt kunne gøre det bedre?
Og det sidste spørgsmål skal være: Hvis man endelig vil gå ind i en prioriteringsdiskussion, fair nok. Der har været mange bud på
det område
BUPL har f.eks. spillet ud med, at vi skal indføre en 1-årig barselorlov, og så skal vi helt droppe børnechecken.
Jeg er ikke enig i det, men de har dog gjort et forsøg på at omprioritere, sådan at man målretter midlerne til de mindste børn.
Kan den socialdemokratiske ordfører overhovedet ikke forestille sig, at man kan gøre det bare lidt bedre for de truede børn, for den sags skyld også for de mindste børn, og for de forældre, som har små børn, og som gerne vil kombinere arbejdsliv og familieliv på en bedre måde, ved at omprioritere?
Er det helt udelukket i det socialdemokratiske univers?
Inge Refshauge (DF), 1999-12-02:
Dansk Folkeparti mener, at Kristeligt Folkeparti har fremsat et godt forslag, men det er altså noget tyndt.
Vi så gerne, at der kom langt friere valg på børnepasningsområdet, men også på områderne omkring deltidsarbejde og fleksibilitet i orlovsordningerne.
I Dansk Folkeparti mener vi, at forældre og børn skal have mere tid sammen, og skulle det koste noget, så finder vi vel pengene, hvis der er alvor bag partiernes udmelding om, at børnefamilierne skal have det bedre.
Børns tid sammen med forældre kan give en ballast og en tryghed i børnenes liv, som vil vise sig positiv i børnenes udvikling.
I Dansk Folkeparti har vi også en idé om, at man kunne bruge den såkaldte taxameterordning i børneinstitutionerne, hvor forældrene kun betaler for den tid, børnene er i institutionen.
Det ville måske få nogle forældre til at tage børnene hjem på fridage, fleksdage og sågar omsorgsdage.
Det har jo desværre vist sig, at mange børn bliver i institutionerne, selv om forældrene tager omsorgsdagene.
børnefamilier, hvor begge forældre arbejder og skal ud af døren hver morgen, bringe børnene til institutionen og haste videre til arbejdspladsen, og hvor det samme gentager sig ved fyraften: at de skal hente børnene, købe ind og hjem og lave mad og have bare lidt tid sammen med børnene, virkelig har et hårdt liv.
Statsministeren har jo selv i en nytårstale påpeget dette.
Og selv om statsministeren ikke mener, at Dansk Folkeparti nogen sinde bliver stuerent, tillader jeg mig alligevel at citere, hvad statsministeren dengang sagde: »Kan vi ikke gøre det bare lidt bedre?«
Og det mener vi i Dansk Folkeparti at vi kan.
Men vi skal selvfølgelig have hele arbejdsmarkedsområdet med, når det drejer sig om mere fleksibilitet i arbejdslivet.
Ligeledes må børneinstitutioner, dagplejere, pædagoger og private dagplejere være med til at udforme de tiltag, der skal til for at få arbejdsliv og familieliv til at hænge lidt bedre sammen i fremtiden.
Småbørnsfamilierne er vigtige.
I Dansk Folkeparti har vi det menneskesyn, at børn og børnefamilier skal have det
rigtig godt.
Børnene er fremtiden, og det er forældrene, der bedst ved, hvilken pasningsform deres børn skal have, og det skal de have en valgfrihed til.
Vi er enige med regeringen og CD i, at der skal gøres en særlig indsats for truede børn.
Det vedtog vi jo i øvrigt den 28. oktober, så vidt jeg husker, under F 10-debatten, men familieliv og arbejdsliv skal hænge mere sammen, ellers sker der bare det, at vi får endnu flere truede børn fremover.