runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Henrik Dam Kristensen (S), 1999-01-27:
Da vi hørte hr. Svend Heiselberg her på talerstolen for et par minutter siden, hørte vi en lokalpatriot, der udtalte sig, og ikke en person, som påtog sig et politisk ansvar for så sunde, rene fødevarer til forbrugerne som overhovedet muligt.
Der var udelukkende fokuseret på, hvilke konsekvenser det her har haft på hans lille specifikke område.
Må jeg ikke godt gøre hr. Svend Heiselberg opmærksom på, at alt, hvad der er af ekspertise på det her område, bl.a. Kommunernes Landsforening, har foreslået, at vi skulle gå fra 32 lokale levnedsmiddelkontrolenheder til omkring 12
Vi har fået lige nøjagtig den struktur, som alle, der arbejder i det her, har sagt er den rigtige, fornuftige måde at gøre det på.
Det tog vi så en politisk fight på, og det blev staten.
Det er der ikke lagt op til, der er lagt op til, at vi har sendt et klart signal til dem, som arbejder dér: Vi har brug for jer alle sammen.
Der skal heller ikke fyres nogen, og det her skal tilrettelægges på en ordentlig, pragmatisk måde, så folk får brugt deres tid mest fornuftigt på at kontrollere tingene.
rundt, og sådan vil det også blive ført ud i livet.
Svend Heiselberg (V), 1999-01-27:
Hvis ministeren tror, at kontrollen bliver bedre, fordi man skal ligge og køre 120-130 km hver dag frem og tilbage til sin arbejdsplads, så tror jeg godt, ministeren kan tro om igen. Men det er det sædvanlige: Vi ligger under for alt det miljøsnak og pladder, som både pressen og forskellige organisationer bilder os politikere ind, og så vedtager vi at omsætte det til lov, for vi skal jo være med på moden.
Meget af det, vi får lavet, er fuldstændig tåbeligt, vil jeg sige til ministeren.
Det er ligesom når man skal sendes på kursus for at sælge røde pølser.
Christian H. Hansen (DF), 1999-01-27:
Folketinget vedtog den 25. juni 1998 den nye fødevarelov, og Dansk Folkeparti var et af de partier, der stemte for loven.
Vi var af den opfattelse, at vi flere gange under udvalgsarbejdet med den nye fødevarelov fik dokumenteret, at det var en god idé at ændre kontrolstrukturen til et enstrenget system.
Vi var og er i Dansk Folkeparti af den opfattelse, at en af mulighederne for, at alle danske forbrugere kunne få større sikkerhed for sunde og friske fødevarer, skyldtes den nye kontrolstruktur, som efter vores opfattelse var et af hovedelementerne i den nye fødevarelov.
Det var en af hovedgrundene til, at vi stemte for loven, og derfor kan vi ikke støtte dette forslag fra Enhedslisten om, at man nu skal tilbageføre fødevarekontrollen til de kommunale levnedsmiddelkontrolenheder.
Dansk Folkeparti har erfaret, at efter at fødevareloven blev vedtaget, har det været et stort problem, at der i stigende omfang har været problemer med nogle af de ansvarlige indehavere af forretninger, hvorfra der sælges fødevarer.
Derfor fremsatte vi også den 12. november 1998 her i Folketingssalen et forslag til folketingsbeslutning om tilvejebringelse af regler for erhvervelse af et sådant fødevarekørekort til etablering af en fødevareforretning samt den daglige drift.
Det gjorde vi på baggrund af den debat, der har været, fordi der fra flere sider har været talt om, at der har været problemer med baggrund i manglende kendskab til eksisterende regler om håndtering af fødevarer generelt og med baggrund i de mange hygiejneproblemer, der har været talt om i længere tid.
Det mente Dansk Folkeparti kunne være et forslag, der var med til at forbedre den nye fødevarelov.
Karen J. Klint (S), 1999-01-27:
Når man har med lovforslag at gøre, som er en direkte opfølgning af en finanslovaftale, kunne man jo godt gå op og holde en tale om, hvilke blomster der gror i forskellige haver, men det skal jeg så undlade at gøre og bare konstatere, at det er Socialdemokratiets opfattelse, at der med udmøntningen i lovforslag nr. L 133 er taget højde for de økonomiske og administrative konsekvenser af det med finansloven vedtagne 2-årige loft over primærkommunernes grundskyldpromille på produktionsjord.
Da kommunerne havde fastlagt deres grundskyld for 1999, da vi vedtog finansloven, skal der være en regulering, og den kan så først ske i andet halvår af i år.
Jeg skal også lige bemærke, at nr. L 133 først kan træde i kraft, når det er godkendt af Europa-Kommissionen, og dette vil nok tage et par måneder, fra vi er færdige med behandlingen her, men vi forventer ikke, der er problemer i det, idet Kommissionen før har godkendt tilsvarende ordninger. Kommunerne kompenseres for indtægtstabet, som i 1999 er beregnet til ca. 220 mio. kr.
Socialdemokratiet støtter lovforslaget.
Henning Grove (KF), 1999-01-27:
Da vores ordfører, hr. Knud Erik Kirkegaard, ikke kan være til stede, skal jeg fremføre følgende: I Det Konservative Folkeparti har vi det principielle synspunkt, at produktionsjord ikke bør beskattes. Så langt går regeringen og finanslovpartierne ikke med dette forslag, men indfører et loft over den primærkommunale grundskyld på produktionsjord på 8 promille i 1999 og 2000.
Det er en stor fordel for erhvervsdrivende, og det hilser vi med tilfredshed.
Vi må sige, at i modsætning til tidligere er det ikke bare produktionsjord, men også skovejendomme, der er kommet
med, og det er vi tilfredse med fra konservativ side, da det var et af vores ønsker.
Lovforslaget er et led i finanslovforliget, og derfor står vi selvfølgelig bag det.
Kristen Touborg (SF), 1999-01-27:
Lovforslaget er som bekendt en udmøntning af finanslovforliget for 1999.
Lovforslaget indebærer, at landbrug, gartnerier m.v. får et loft over den kommunale ejendomsskat på 8 promille.
Kommuner, som har fastsat en højere promille, kompenseres ifølge aftalen.
Aftalen koster staten 220 mio. kr. pr. år.
Efter SF's opfattelse indebærer lovforslaget en omfordeling af statsmidler, som er uhensigtsmæssig.
Med lovforslaget nedskrives skatten med 220 mio. kr., fortrinsvis for de store jordbesiddere, medens det kun betyder minimalt for almindelige bønder. Jeg kan tage min egen gård som eksempel.
Lemvig Kommune har sat grundsatsen til 12 promille, og det betyder altså for en gård som vores, der nogenlunde er en gennemsnitsgård, en lempelse på 2.400 kr. pr. år.
Jeg må jo sige, at i forhold til den omsætning, vi i øvrigt har i landbruget, er det ikke noget stort beløb, men det er naturligvis i god overensstemmelse med grundtonen i finanslovforliget i øvrigt, at den, som har, skal mere gives.
I SF finder vi, det var bedre, at regeringen, hvis den måtte have penge i overskud, skulle lægge sociale kriterier ind, når pengene deles ud.
Det er der i høj grad behov for.
Christian H. Hansen (DF), 1999-01-27:
Lovforslaget her er jo en del af finanslovaftalen.
Det er et af de forslag, som trækker i den rigtige retning.
Lovforslaget indebærer en nedsættelse af landbrugs- og skovbrugsejendomsskatterne på ca. 220 mio. kr. i hvert af årene 1999 og 2000.
Landbruget er eksempelvis år for år blevet pålagt afgift på afgift, ikke mindst med det nye skud på stammen - indførelsen af »Vandmiljøplan II« - som også betyder øgede udgifter for det danske landbrug.
Derfor er vi i Dansk Folkeparti meget tilfredse med, at der nu kommer nogle lempelser for disse erhverv.
Dette er et af de forslag, hvor man kan sige bedre sent end aldrig.
Da vi i Dansk Folkeparti er af den helt klare opfattelse, at denne beskatning på produktionsjord helt skal afskaffes, ser vi frem til, at det er en helt ny trend, regeringen er kommet ind i.
Ebbe Kalnæs (CD), 1999-01-27:
Der kan vel næppe være nogen, der er i tvivl om, at det for CD er en god dag, når vi vedtager sådan noget som det her. For os er det jo en sag, der har 25-års jubilæum sammen med os selv.
Nu har vi fået en grænse på 8 promille.
Det er ikke så meget, men det er den rigtige vej.
Det var selvfølgelig en af de ting, vi i finanslovaftalen var utrolig tilfredse med.
Vi synes også, der ligger nogle signaler i det.
Det her er et godt signal.
Vi er meget glade for det, og vi går varmt ind for lovforslaget.
Dorit Myltoft (RV), 1999-01-27:
Det Radikale Venstre kan støtte dette lovforslag, som er blevet aftalt som led i finansloven for 1999, om, at der i de følgende 2 år indføres et loft over den primærkommunale grundskyld på produktionsjord på 8 promille.
Frank Aaen (EL), 1999-01-27:
For det første må man jo undre sig meget over, at regeringen er gået med til det forslag her, for jeg har - også gennem den snak, vi gennem årene har haft med regeringen - forstået, at den faktisk ønsker på sigt at øge skattebidraget fra jord og fast ejendom sammenholdt med andre skattekilder, for når det drejer sig om personskat, formueskat og alle mulige andre skatteformer, kan folk nemt flytte ud af landet.
I modsætning hertil er det faktisk sådan, at jord og fast ejendom ikke er noget, man kan flytte ud af landet, og derfor er det en god og varig skattekilde i en verden, som bliver mere og mere international.
Det er jo også derfor, man har sagt til kommunerne: Værsgo at sætte grundskylden op, har opfordret til det, tilskyndet til det.
Så kommer det her forslag, som går fuldstændig i den modsatte retning.
Det må man jo undre sig over, og det er selvfølgelig ikke et forslag, regeringen egentlig ønsker, men det er rent ud sagt bestikkelse af nogle partier for at få finanslovforliget igennem.
For det andet vil jeg sige, at det jo er misbrug af penge på et tidspunkt, som også SF var inde på det før, hvor vi ser, at kommunerne ikke er i stand til at leve op til de helt berettigede forventninger, befolkningen har om bedre sundhed, bedre hjemmehjælp, ordentlig pasning af børnene osv. Ja, her ødsler man 220 mio. kr. til noget fuldstændig nytteløst og først og fremmest til folk, der har penge nok i forvejen.
For det tredje vil jeg sige, at vi meget gerne under udvalgsarbejdet vil have svar fra ministeren på, hvordan gevinsten på det her forslag fordeler sig.
Hvordan fordeler den sig på forskellige ejendomsstørrelser?
Vi vil så få at vide, at godsejerne i Danmark, hvor få de så er, i gennemsnit får meget, hvorimod de små landbrug, skal vi kalde det nu om dage, som der er mange flere af, får så lidt ud af det.
Jeg tror, det vil være meget godt, at vi virkelig får anskueliggjort, at det her i virkeligheden er at give penge til nogle af dem, der i forvejen har allermest, for jo mere jord man har, jo større formue man har, jo større gevinst får man på det her forslag.
Det er sådan set noget af det mere asociale, som vi her er vidne til, helt i stil med dengang regeringen fjernede formueskatten, helt i stil med dengang regeringen gik med til at sænke beskatningen ved arv af store formuer.
Ja, det her er jo i samme stil: De, der har meget, skal have endnu mere.
Jeg siger, det er godt, det ikke er os, der er med til at lave sådan en aftale.
Jeg synes egentlig talt, det er mærkeligt, at V og K, som jo normalt siger, at de skal forsvare de almindelige mennesker her i samfundet, har lavet et forslag, der går ud på, at de, der har mest, i den grad skal rage til sig.
Thorkild B. Fransgaard (FP), 1999-01-27:
Lovforslaget her er en del af finanslovforliget.
Det er et forslag, som vi i Fremskridtspartiet med glæde vil støtte og kan stemme for.
Det er et skridt i den rigtige retning, at der bliver loft over skatten på produktionsjord.
Det er ingen hemmelighed, at vi selvfølgelig helst så, at den efter vor mening uretfærdige skat helt forsvandt.
Men dette er et skridt i den rigtige retning, og det glæder vi os til at stemme for.
Nu skal dette her jo gælde i 2 år, og så må vi se, hvad der så sker.
Det er blevet nævnt, at kommunerne sagtens kan bruge pengene, og derfor skal man sige, at de ikke får nok ind, men nu er det jo sådan, at med det forslag her får de fuld kompensation, så der er ingen problemer i den sammenhæng.
Tove Videbæk (KRF), 1999-01-27:
Dette lovforslag har til hensigt at lægge loft over grundskylden ved de 8 promille.
Det er en sag, som Kristeligt Folkeparti varmt kan gå ind for.
Kristeligt Folkeparti har selv foreslået det.
Vi har arbejdet for det, bl.a. i forbindelse med finansloven for 1999, og vi betragter det da også som et af vores resultater i finanslovforhandlingerne.
Der var for øvrigt i forslag til finanslov for 1999 lagt op til besparelser over for landbruget, bl.a. skulle der skæres 87 mio. kr. af tilskuddet til konsulentordningerne.
Denne besparelse vendte vi os imod, idet landbrugskonsulenterne jo netop spiller en central rolle, når det gælder om at få den nyeste forskning og de nyeste metoder ud til landmændene, bl.a. vedrørende miljø, dyrevelfærd og fødevarekvalitet.
Landbruget er et af vore virkelig bærende eksporterhverv, og ønsker vi, at landbruget fortsat skal skaffe mange gode kroner til landet, ja så må vi give landbruget ordentlige forhold at arbejde under.
Vi mener, at landbruget i de senere år har været udsat for dels en hetz, dels mange ekstra udgifter og afgifter, som har ramt det hårdt, bl.a. med »Vandmiljøplan II«.
Beskatningen af landbrugets produktionsjord er steget betydeligt gennem de senere år.
I kommunerne skal grundskyldpromillerne, som det er nu, fastlægges mellem 6 promille og 24 promille.
Gennemsnittet i budgettet for 1999 er på 13,13 promille.
På landbrugsejendomme var der imidlertid et loft på 15 promille, men dette er nu udløbet.
I 1998 havde 69 kommuner en grundskyld på 6 promille, mens resten af kommunerne lå højere.
Den gennemsnitlige grundskyldpromille i 1998 for landbrugsjord var på 11,9.
Skatten på landbrugets produktionsjord vil stige fra 545 mio. kr. i 1996 til 790 mio. kr. i 1999, såfremt der ikke bliver indført et loft over grundskyldpromillen. Herudover kan man forvente en yderligere stigning på 100 mio. kr. i skatten på landbrugets produktionsjord i år 2000.
Loftet på 8 promille over den primærkommunale grundskyld vil imidlertid medføre en reduktion i landbrugets jordskat på ca. 220 mio. kr., men der vil fortsat være en betydelig beskatning af landbrugets produktionsjord og på et højere niveau end tidligere.
Landbruget har gennem de senere år oplevet et indtægtsfald fra planteavlen.
Også dette begrunder, at der fremover bør ske en yderligere reduktion af beskatningen af landbrugets produktionsjord, således at nærværende forslag blot bør betragtes som et skridt i den rigtige retning. Kristeligt Folkeparti ønsker jordskatterne i landbruget
Thorkild Simonsen (S), 1999-01-27:
Jeg vil gerne sige tak til de forskellige ordførere, og jeg skal ikke gøre det her langt.
Det er jo rigtigt, det er et led i finanslovaftalen
, og de, der har underskrevet den, har jo også støttet forslaget her.
Jeg tror, det var fru Karen Klint, som understregede, at det skal forelægges Europa-Kommissionen, inden det går til vedtagelse.
Det er også rigtigt, som det er understreget af flere, at kommunerne bliver kompenseret for det.
Så er jeg selvfølgelig ked af, at fru Bodil Thrane, som kommer fra Sindal, ikke kan få flere penge hjem til Sindal på den her sag, fordi Sindal selv har sat grundskyldpromillen til 6.
Det kunne man jo så have ladet være med, men det skal jeg ikke blande mig i.
Det, der er interessant, er, at den eneste ordfører, som er landmand, går imod det.
En gårdejer - måske er han også landmand -
står her og siger, at de 2.400 kr. ikke er meget.
Det er selvfølgelig af politiske grunde, han gør det, for trods alt er 2.400 kr. vel også en sum penge, men jeg aner ikke, hvor høj indtægten er for det landbrug.
Så er der kommet forskellige principielle bemærkninger
og ikke mindst fra SF og fra Enhedslisten.
Dem har jeg ikke så meget at sige til i dag, for det er ikke en debat om, hvordan vi vil have grundskylden fremover, det er debat om et forlig, vi har indgået, og jeg tror, at selv hr. Frank Aaen, når han indgår forlig, også somme tider kommer til at gøre et eller andet, som han ikke ville have gjort, hvis han ikke havde indgået et forlig.
Det er det eneste, jeg vil kommentere i den retning. Så vil jeg også sige til dem, der mener, at alle de penge, vi kan finde og spare, skal gå til hjemmehjælp, at så enkel er situationen nu engang ikke i kommunerne.
Hvis man fandt flere penge, er der mange andre steder, man nok kunne bruge dem.
Frank Aaen (EL), 1999-01-27:
Nå, men det er da fint, at indenrigsministeren synes, at pengene kunne gøre bedre gavn ude i kommunerne.
Sådan forstod
jeg det sidste, der blev sagt.
Så vil jeg bare sige om Enhedslistens holdning til forliget, at den netop er det modsatte af det, regeringen her har gjort.
Det har sådan set været vores princip.
Det er også derfor, vi flere gange er gået ud af forhandlinger, når regeringen ikke har villet bøje sig. Jeg synes i øvrigt, at man her på Christiansborg skulle have det princip, at når man laver aftaler, laver man aftaler om det, man er enig om.
Så må man selvfølgelig gå på kompromis på den måde, at man ikke kan få alt, hvad man gerne vil have; men alt sammen skal gå i den rigtige retning, i stedet for de her mærkelige aftaler, hvor noget godt og noget skidt er blandet sammen.
Det gør, at vælgerne udenfor jo overhovedet ikke kan finde ud af, hvad der foregår.
Købmandshandel - det er ikke vores bord, og det burde andre faktisk lære af.
Bodil Thrane (V), 1999-01-27:
En af de gode ting i finanslovaftalen, som Venstre naturligvis står helt bag, var dette lille forslag om at sænke den kommunale grundskyldpromille.
Det er en håndsrækning til et trængt erhverv og i øvrigt en af Venstres mærkesager, da der efter vores opfattelse overhovedet ikke skal være skat på produktionsjord.
Loven skal ganske vist kun gælde i et par år, og vi kan have et ønske om på et tidspunkt at få gjort ordningen permanent, men det er jo ikke på dagsordenen i dag.
Hvis jeg så drejer kasketten, ser jeg jo på lovforslaget ud fra en kommunalpolitisk betragtning, og så er det jo forståeligt, at de kommuner, der har holdt en lav grundskyldpromille, nu ærgrer sig lidt over ikke have sikret nogle ekstra millioner kroner til den kommunale økonomi, der i de her år er særdeles anstrengt.
Men, men, men fordelen - en håndsrækning til erhvervslivet, landbruget - glæder vi os over, og vi skal medvirke til en meget hurtig sagsbehandling
, når vi taler om såvel det tekniske som det politiske.
Mariann Fischer Boel (V), 1999-01-27:
Jeg ved ikke, om fru Vibeke Peschardt ikke hørte mit ene spørgsmål.
Det kunne jeg godt tænke mig at høre et svar på.
Kristen Touborg (SF), 1999-01-27:
Jeg har et spørgsmål til den radikale ordfører.
Jeg har det selv sådan, at jeg mener, at store landbrug er landbrug op til 250 dyreenheder, og jeg har endnu ikke truffet nogen, der har kunnet bekræfte at have stordriftsfordele af betydning ud af den størrelse.
Derfor vil jeg godt spørge fru Vibeke Peschardt
, om det er De Radikales opfattelse, at det er en størrelse, hvor stordriftsfordelene ophører, eller om det er sådan, at man ved at gå til f.eks. 500 dyreenheder får væsentlig større stordriftsfordele.
Henning Grove (KF), 1999-01-27:
Fru Vibeke Peschardt svarede mig, at hvis man havde en ejendom på 5 hektar, så kunne man gøre fortrinsstillingen gældende.
Kan man så købe 30 hektar og lægge til dér?
For vi har jo en regel her i Danmark om, at med op til 30 hektar skal man ikke have det grønne bevis.
Så er der jo ikke meget ved det for dem, for så kan de aldrig komme
videre.
Så skal de på landbrugsskole bagefter.
Hvor er reglerne?
Tilsidesætter man totalt landbrugsuddannelsen nu med fortrinsstillingen?
Mariann Fischer Boel (V), 1999-01-27:
Socialdemokratiets ordfører nævnede i sin ordførertale, at gårdslagtningsproblematikken var løst ved hjælp af pinsepakken.
Så vil jeg godt høre, om Socialdemokratiets ordfører er enig i, at en udvidelse af fortrinsstillingen fra 1 km til 2 km vil give mulighed for, at vi kommer til at opleve gårdslagtninger i et helt uhørt omfang.
Og her tænker jeg ikke på landbrug til sammenlægning, jeg tænker på de situationer, hvor en landmand køber ejendom nr. 2 eller ejendom nr. 3 for at bevare dem som en selvstændig ejendom.
Kan ordføreren bekræfte, at vi i de tilfælde vil komme til at se nogle eksempler på, at en ellers bæredygtig enhed vil blive splittet op i stumper og stykker?
Og hvor er realiteten bag byggeklodsprincippet så henne, hvis man fastholder den linje?
Erling Christensen (S), 1999-01-27:
Men, vil jeg sige til hr. Mejdahl, jeg skal så referere til et møde, vi var til, hvor en Venstremand på det møde i mandags sagde til mig, at vi fra Socialdemokratiets side ikke skulle imødekomme Venstre med ét skridt i det her lovforslag.
Men jeg nævnte i min ordførertale med hensyn til fortrinsstillingen, at den problemstilling, som er rejst her,
er vi ikke fremmed over for i Socialdemokratiet, og derfor må vi drøfte det, og derfor må vi også - som bl.a. også fru Mariann Fischer Boel var inde på - se på den problemstilling, som er rejst, og hvis den kan dokumenteres, må vi jo kigge på det.
For det, vi gerne vil undgå, er jo nemlig netop, at bæredygtige bedrifter bliver slagtet. Det er det, det handler om.
Er det små landbrug, man vil tilgodese, er det bæredygtige bedrifter, man vil tilgodese fra Venstre, eller er det herregårdene, man vil tilgodese?
Og jeg vil sige til hr. Kirk, at manglende opsyn tror
jeg ikke en ansvarlig landmand vil udsætte sig for med det her.
Og med hensyn til jordmangel: Ja, det har der jo altid været.
Og derfor har vi også set, at mellem en tredjedel og en fjerdedel af dansk jord er forpagtning.
Og det er jo det, man må leve med.
Altså, jeg ved godt, at landmænd meget gerne vil eje al den jord, der skal til for at få harmoni i bedriften.
Men realiteten ude i landbruget er altså noget andet: at man opnår harmoni ved at tilforpagte eller lave gylleaftaler. Jeg håber med hensyn til den ekstensivering - det er til hr. Keld Albrechtsen - at dér kunne Enhedslisten måske gå ind
og støtte dette her »Agenda 2000« i EU, fordi dér handler det om cross complience, om at få det med ind i billedet, således at miljøhensynet, også når man driver landbrug, kommer til at holde for.
Og det er den situation, som hr. Albrechtsen skal være opmærksom på: at de store gårde jo ikke altid bringer gyllen ud i den yderste ende af jorden.
Så med hensyn til at hælde mere gødning ud kan det godt være, at lidt mindre brug er lidt mere omhyggelige med hensyn til udbringning af gylle; det er i hvert fald den information, jeg har.
Så Enhedslisten skal måske overveje, om ikke den politik, de er slået ind på - at det bare skal være meget store brug, og at man skal ekstensivere og ingen begrænsning have for dyreenheder - kan føre til det modsatte af det, som Enhedslisten ønsker.
Christian Mejdahl (V), 1999-01-27:
Til hr. Erling Christensen: Om få minutter bytter vi roller, og så bliver der jo mulighed for at spørge mig.
Men jeg vil godt kvittere for tilsagnet.
Jeg opfattede det som et tilsagn, en åbning for, at dét med fortrinsstillingen kunne vi diskutere efterfølgende.
Og det vil jeg gerne kvittere for og sige tak for.
Kristen Touborg (SF), 1999-01-27:
Det er Socialdemokratiets ordførers bemærkninger vedrørende gårdslagtning, der får mig til at rejse to spørgsmål.
Det ene er, om Socialdemokratiets ordfører ikke er enig i, at det kan være hensigtsmæssigt f.eks. at styrke fire mindre naboejendomme, selv om det derigennem betyder, at man må slagte én bæredygtig enhed.
Det andet, jeg godt vil spørge til, er, om Socialdemokratiet har overvejet at gå tilbage til den praksis, der var i en tidligere lov, hvor man havde begrebet »bæredygtige enheder«, som ikke automatisk kunne nedlægges, som ikke lovligt kunne nedlægges, uden at der blev givet en dispensation.
Det var jo en anden mulighed for at begrænse gårdslagtningerne - det, der er tilbage, efter at vi har gennemført pinsepakken.
Og jeg vil godt lige samtidig tilføje, at vi har i hvert fald aldrig sagt, at pinsepakken ville klare alle problemer med gårdslagtninger.
Vi har tværtimod sagt, at det skulle følges op af stærkere regler i landbrugsloven.