Sonja Mikkelsen (S), 1998-01-30:
Hvilket beslutningsgrundlag skal være til stede, for at en beslutning om et administrationsskift kan anses for at være gyldigt?
Hvem skal tilvejebringe det beslutningsgrundlag?
Skal afdelingen fortsat være en del af den boligforening, man nu ikke længere vil administreres af, herunder have sæde i beboerdemokratiske forsamlinger, f.eks. hovedbestyrelsen, som jo har ansvaret for at tilrettelægge den administration, som man nu ikke længere vil have til at forvalte sine anliggender?
Skal afdelingen, der skifter, også have indflydelse på administrationen i den boligforening, man flytter til?
Skal afdelingen have udskilt en andel af foreningens arbejdskapital, og hvordan skal det regnes ud, og hvor stor en andel skal det være?
I dag er det foreningens bestyrelser, der bærer det økonomiske og juridiske ansvar for boligforeningernes samlede drift.
Konsekvensen af lovforslaget må være, at dette ansvar skal lægges ud i afdelingerne, og det vil jo gælde generelt, uanset om en afdeling overhovedet er interesseret i det endsige interesseret i at komme til at rode med tilrettelæggelse af administrationen selv.
Tror hr. Villy Søvndal selv, at denne konsekvens vil gøre det nemmere at få beboere til at løfte opgaverne i afdelingsbestyrelserne?
Hvordan skal udlejningen administreres?
Vi har jo et ventelistesystem.
Når man står på venteliste, står man på venteliste til alle ledige lejligheder i boligforeningen.
Hvad sker der så, når en afdeling melder sig ud af administrationen?
Hvordan bliver relationerne til ventelisten i den boligforening, man efterfølgende bliver administreret af?
Hvordan skal hver fjerde tælles i forhold til fjerdedelsreglen?
Hvordan skal en foreningsbestyrelse kunne tilrettelægge en rationel drift, når der konstant vil være usikkerhed om, hvor mange boliger der administreres?
Og hvilken indflydelse ville den usikkerhed have på foreningernes interesse i at bygge nyt?
Mange foreninger forsøger jo at nå en størrelse, som gør, at det kan opnå en professionel og rationel drift.
Har hr. Villy Søvndal overvejet det?
Det er mit indtryk, at SF ønsker, at der bygges flere almene boliger, ikke færre.
Hvordan er ejendomsfunktionærernes stilling?
De er ansatte af administrationen, men arbejder typisk i en afdeling.
Hvis den afdeling nu vil skifte administrator, så må det indebære, at enten bliver ejendomsfunktionæren arbejdsløs, eller også så får vedkommende ny arbejdsgiver, hvis man skal følge med.
Og hvem skal bestemme det?
Og hvor er ejendomsfunktionærens rettigheder?
Det er ikke første gang, at afdelingens ret til selv at vælge administrator er bragt på bane.
Det har Lejernes Landsorganisation gjort mange gange, også i 1995, da der var nedsat et udvalg til at se på mulighederne for at udvide beboerdemokratiet i det almennyttige boligbyggeri.
Betænkningen fra det udvalg dannede grundlag for den gennemgribende demokratisering af boligforeningernes ledelse, som vi gennemførte herinde i 1997, og som vi netop har suppleret med flere individuelle rettigheder, klageadgang m.m.
Udvalget, som også LLO deltog i, vurderede forslaget og advarede imod det.
Med dårligst stillede afdelinger er der f.eks. tænkt på stor flyttehyppighed, koncentration af social belastede beboere, dårligt byggeri, der kræver jævnlig renovering og den slags.
Dårligt stillede afdelinger vil altid være dyrere at administrere end afdelinger, der ikke har de problemer. Derfor åbner forslaget for, at man kan udvise usolidarisk adfærd.
Har hr. Villy Søvndal overvejet det?
Jeg forventer, at hr. Villy Søvndal kan svare på de stillede spørgsmål, ellers kan forslaget ikke være seriøst ment.
Socialdemokratiet har respekt for demokratiske beslutningsprocesser i modsætning til anarki.
Det var godt nok nogle år moderne, at kunne man ikke lide den aktuelle dunst i bageriet, så drejede man bare om på hælen og gik et andet sted hen, men den indstilling kan demokratiet ikke overleve med, heller ikke beboerdemokratiet.
Socialdemokratiet afviser forslaget, og jeg vil opfordre SF til at overveje at trække forslaget helt.