runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Claus Hjort Frederiksen (V), 2002-03-15:
Jeg takker for tilslutningen til forslaget.
Der er nogle, fru Mette Frederiksen og fru Pernille Rosenkrantz-Theil, der ligesom har antydet, at vi fremsætter det her lovforslag for at hjælpe arbejdsgiverne, for at slippe for noget besvær og nogle lønudgifter.
Det kan jeg afkræfte; sådan hænger det
ikke sammen.
Vi tror ikke, som hr. Ole M. Nielsen jo tydeligt redegjorde for og påviste, at denne her statistik fører til bedre ligeløn.
Ligestillingen opnås ikke gennem statistikker, men gennem en vifte af initiativer. Først og fremmest vil jeg godt understrege, at det her problem skal løses på den enkelte virksomhed.
Det er dér, der skal arbejdes med spørgsmålet.
Det er dér, virksomhedsledelsen skal mene det alvorligt og tage det her problem alvorligt.
Det er også dér, tillidsmanden skal tage det her problem alvorligt og arbejde med det.
Det er jo kun gennem det konkrete arbejde med den konkrete viden om de konkrete job, at man kan komme videre i diskussionen om ligeløn. Så skal arbejdsmarkedets parter finde nogle alternative veje til sikring af ligeløn, herunder drøfte, hvordan man skal finde frem til en vurdering af eventuelle lønforskelle.
Vi vil også gerne arbejde med at formidle de gode eksempler og de gode erfaringer, der kan være, ud til en lang række virksomheder, som måtte have brug for det.
Så vil jeg endelig sige, at så skal hovedkampen jo også stå ved at nedbryde det kønsopdelte arbejdsmarked, sådan så vi kan få mænd ind i såkaldte kvindefag og kvinder ind i mandefag. Der vil jeg sige, at der arbejder arbejdsformidlingen jo meget bevidst og energisk med at skaffe sig bredere viden om de enkelte ledige, sådan så man ad den vej kan anvise mænd til kvindefag, kvinder til mandefag.
Jeg tror altså, at løsningen på de her ting ikke består i en enkelt statistik, for den statistik, vi taler om her, fører ikke, som hr. Ole M. Nielsen påpegede, til de ønskede resultater, men vi skal føre en kampagne for ligeløn på de enkelte arbejdspladser.
Ministeriet skal bidrage til det, arbejdsmarkedets parter skal bidrage til det, og dér, hvor vi konkret kan gøre noget, f.eks. i Arbejdsformidlingen, skal vi prøve at nedbryde det kønsopdelte arbejdsmarked. Så spørger hr. Ole M. Nielsen, om der er ligestillingsmæssige konsekvenser af at udsætte lovforslaget.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-03-15:
Til det har jeg kun det gode svar, hvis formulering jeg har lært af den nye regering: Vi prioriterer altså anderledes.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2002-03-15:
Som på trods af sin dybe stemme trods alt alligevel er en kvinde.
Jeg vil gerne spørge Dansk Folkeparti, om det ikke var på tide - nu har man så travlt med at blive den lille mands parti - at man også blev den lille kvindes parti.
Det er ikke det, det tyder på her.
Måske skal man konstatere, at man kun ønsker at være den lille mands parti og ikke den lille kvindes parti.
Det kan jeg ikke rigtig finde ud af.
I hvert fald synes jeg ikke, at Dansk Folkepartis ordfører kommer med nogen bud på, hvad det så er for nogle tiltag, der skal til, for at der bliver ligeløn på arbejdsmarkedet.
Der bliver blot konstateret, at der skal være nogle tiltag, men ikke hvilke.
Vi har et ganske udmærket forslag her.
Så er det da klart, at det her forslag ikke er nok.
Men så ville det da være rart, hvis Dansk Folkeparti kunne komme med nogle bud på, hvad vi kunne gøre ud over det her forslag. Så vil jeg i øvrigt konstatere, at Dansk Folkeparti jo ligesom de borgerlige lægger sig op ad arbejdsgivernes kritik af det her forslag.
Det synes jeg er interessant, for gør det sig så også gældende på andre områder, at man tager arbejdsgivernes ord for gode varer i modsætning til at tage fagbevægelsens ord for gode varer?
Det er jo også lidt interessant i denne her debat om den lille mands parti.
Mette Frederiksen (S), 2002-03-15:
Så vil jeg gerne sige til hr. Ole M. Nielsen, at vores lyst til at forlænge barselorloven alene afhænger af indsatsen i ligelønsspørgsmålet.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-03-15:
I Kristeligt Folkeparti mener vi helt klart, at der er et problem med ligeløn.
, osv.
Det er jo dem, der er med til at give den lønforskel på de 12 pct. Så er vi jo godt på vej i de her dage til at vedtage et lovforslag, som trækker den modsatte vej i forhold til ligestilling, nemlig den bedre barselorlov.
Det er helt klart, at den forringer ligestillingen.
Den forstærker ligestillingsproblemet.
Det er der ingen tvivl om, at den gør.
Så vil jeg sige, at når Socialdemokratiet ikke har gjort noget ved det i 26 år, som jeg var inde på i et tidligere indlæg, er det jo mærkeligt, at lige nøjagtigt den dér enkle og dårlige statistik, som blev besluttet som resultat af dybe frustrationer blandt ordførerne, skulle kunne redde hele problemet.
Det tror jeg ikke.
Jeg har i øvrigt et spørgsmål til regeringen, som jeg ikke tror har været rejst.
Der står i bemærkningerne om
Hvad menes der egentlig med de linjer?
Der ligger jo et eller andet, som man kunne have nogle forventninger til.
Det vil jeg håbe er rigtigt.
Jeg tror ikke, at fru Mette Frederiksen hørte, hvad jeg sagde før, om, at vi i de her dage er lige ved at vedtage et lovforslag, som trækker i den modsatte retning, som altså forringer ligestillingen, forstærker ligestillingsproblemet, nemlig den nye barselorlov.
Det gør den jo.
Det gør vi så med åbent sind, fordi vi prioriterer anderledes, og grunden til, at vi har de her ligelønsproblemer, er jo, at der er andre prioriteringer end lige nøjagtig at opnå ligeløn på arbejdsmarkedet.
Jeg vil tilsige fru Mette Frederiksen, som har været kritisk og aktiv i denne her debat, og også den anden kvindelige ordfører, at det bliver det næste.
Jeg skriver det i øvrigt i mit betænkningsbidrag til barselorlovsloven, at det bliver det næste.
Der bliver der kæmpet for at opveje det tab, som kvinderne egentlig lider på den led.
For vi ved, at længere barselorlov kommer til at gå ud over kvindernes situation på arbejdsmarkedet.
Vi kan støtte forslaget her, for som sagt var jeg med i tilblivelsesprocessen til det, og fra den tid ved jeg, at der ikke var mange, der troede på, at man kunne lave noget her, der duede.
Der er også problemet med de små arbejdspladser, når vi går ned til ti ansatte - der var endda dengang ønske om at gå ned til seks.
Det kan være tre af det ene køn og syv af det andet, og de tre og syv kan være beskæftiget med job på forskelligt niveau.
Hvordan i alverden skulle man kunne lave statistik over den slags ting?
Så kan man lige så godt fremlægge en liste over, hvad de forskellige får i løn.
Det er et af problemerne.
Og de fleste danskere arbejder faktisk på små arbejdspladser.
Så det her beskriver et af problemerne, men der er mange andre af dem.
Vi tilsiger fru Mette Frederiksen og fru Pernille Rosenkrantz-Theil vores støtte i andre aktiviteter på dette område, men her støtter vi altså regeringens ophævelse af denne lov.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2002-03-15:
Ja, det er fuldstændig korrekt, at de tal ikke er gode nok.
Derfor vil vi gerne have en lønstatistik.
Derfor vil vi gerne have, at den tidligere regerings forslag bliver gennemført, så at hver virksomhed laver en kønsopdelt lønstatistik.
Det vil vi have i erkendelse af, at det materiale, der er på området i forvejen, ikke er godt nok.
Derfor spøger tallet 9 pct.; derfor spøger tallet 12 pct.
Vi ved ikke særlig meget konkret om de enkelte virksomheder, fordi statistikken på området ikke er god nok.
Det er derfor, vi har bakket op om at få lavet en kønsopdelt lønstatistik.
Det er det, som De Konservative og Venstre nu ønsker at afskaffe.
Lars Barfoed (KF), 2002-03-15:
Det er korrekt, at fru Pernille Rosenkrantz-Theil nævnte flere tal, men det er, som om tallet 12 pct. bliver gentaget hele tiden, også i de korte bemærkninger, som om det var sandheden.
Så vil jeg bare gøre fru Pernille Rosenkrantz-Theil opmærksom på, at en af de ansvarlige i Socialforskningsinstituttet, fru Lisbeth Pedersen, har udtalt om den undersøgelse: Man kan ikke ud fra min undersøgelse påvise eller afvise nogen form for løndiskrimination.
Så det er altså ikke et tal, der kan anvendes som sandhedsvidne for noget som helst.
Men når det er sagt, er jeg i øvrigt enig i, at der da er problemer, og at de skal løses, og vi skal finde den bedst mulige måde at løse dem på.
Men at den statistik, der er lagt op til, skulle træde i kraft allerede nu,
er en dårlig løsning.
Flemming Oppfeldt (V), 2002-03-15:
Jeg hørte også tallet 12 pct., og Dansk Arbejdsgiverforening har jo i deres helt finmaskede analyse en væsentlig mindre lønforskel.
Men jeg troede jo, at Enhedslisten er i Folketinget for at se tingene i lidt større perspektiv end bare at sidde og nusse med nogle tal på et stykke papir.
Hvis man nu forestiller sig, at der kom én og lavede den helt rigtige statistik, og den ikke viste nogen forskel mellem mænd og kvinder i tilsvarende job, har vi så løst ligestillingsspørgsmålet?
Det kunne jeg godt tænke mig at høre Enhedslistens mening om.
Har vi løst spørgsmålet om den skæve rekruttering af ledere og undervisere og pædagoger?
Skal vi ikke give den her debat lidt mere bredde?
Lars Barfoed (KF), 2002-03-15:
Fru Pernille Rosenkrantz-Theil og jeg er enige om, at vi skal have ligeløn. Vi er også enige om, at der bestemt er problemer med ligeløn rundtomkring.
Hvor stort problemet er, er det imidlertid meget svært at afgøre.
Det kan nogle gange være sådan, at kvinder får for lidt i løn - sådan er det formentlig oftest - det kan også være mænd, som får for lidt i løn i forhold til ligelønsreglerne.
Men jeg synes bare, at debatten skal foregå på et sobert grundlag, og det vil sige, at når vi kaster rundt med tal, må vi også bruge nogle tal, der er anvendelige.
Jeg vil gerne bede fru Rosenkrantz-Theil om at bekræfte over for mig, at den statistik fra Socialforskningsinstituttet, fru Pernille Rosenkrantz-Theil henviser til, kun har opdelt samtlige lønmodtagere i otte hovedgrupper, og ud fra en vurdering af hver af de otte hovedgrupper har man så konstateret den forskel på de 12 pct., som fru Pernille Rosenkrantz-Theil nu flere gange har fremdraget.
Det er, fordi fru Pernille Rosenkrantz-Theil bliver ved med at bruge det tal på 12 pct., at jeg siger: Det er jo ikke
sagligt - går jeg ud fra, at fru Pernille Rosenkrantz-Theil egentlig godt kan være enig med mig i - at anvende en statistik, hvor man alene har inddelt samtlige landets lønmodtagere i otte kategorier, som grundlag for at konstatere, at der skulle være en kønsdiskriminerende lønforskel på 12 pct.
Ole Sohn (SF), 2002-03-15:
Jeg vil gerne sige, at jeg tror bestemt på Det Konservative Folkepartis intention om at ønske ligeløn og sikre den, og det var faktisk også det, min pointe gik på:
lad os gennemføre lovforslaget og så give hinanden tilsagn om, at er der nogle skavanker, vil arbejdsgiverne med garanti i løbet af 14 dage komme med forslag til, hvordan det kan gøres på en lempeligere måde.
Det eneste, vi skal sige, er: Vi gennemfører lovforslaget, fordi Det Konservative Folkeparti og SF og de øvrige partier i Folketinget vil garantere ligelønnen, og vi vil have de kønsopdelte statistikker som forudsætning for at have et redskab.
Det er vi jo enige om, og sådan hører jeg også hr. Barfoed her fra talerstolen. Vi siger: Nu sætter vi det i gang, og så siger vi til parterne: Er det for bøvlet og for besværligt, så kom med forslag til, hvordan vi kan administrere det enklere, men målet viger vi ikke fra.
Så bliver SF og Det Konservative Folkeparti jo pludselig enige.
Lars Barfoed (KF), 2002-03-15:
Jeg er da ked af, at min gode kollega, hr. Ole Sohn, ikke rigtig vil tro mig, når jeg siger, at Det Konservative Folkeparti stærkt mener, at vi skal have ligestilling og ligeløn her i samfundet; det vil hr. Ole Sohn ikke rigtig tro på. Jeg sagde før, og jeg vil gerne gentage det: Halvdelen af den konservative folketingsgruppe er kvinder, sådan er det også i Enhedslistens og Kristeligt Folkepartis folketingsgrupper, så vi er nogle stykker, som har ligestilling, også på det område.
Men vi er altså blandt de progressive partier i denne retning, for tror hr. Ole Sohn
virkelig, at den halvdel af den konservative folketingsgruppe, som består af kvinder, ikke går ind for ligestilling?
Hvis hr. Ole Sohn ikke vil tro på mig, vil hr. Ole Sohn så i det mindste ikke tro på, at den halvdel af folketingsgruppen, som er kvinder, går ind for ligestilling?
De har accepteret de ting, som jeg står her og siger, og må jeg spørge omvendt: Hvis hr. Ole Sohn ikke skulle tro mig, hvorfor skulle jeg så tro på, at hr. Ole Sohn går ind for ligestilling? Nu gør jeg det, fordi jeg synes, hr. Ole Sohn er et troværdigt menneske, men alligevel: Hvorfor skulle jeg egentlig tro på hr. Ole Sohn?
Forskellen er, at SF stiller sig tilfreds med et udueligt statistiksystem, mens vi vil have et godt system på plads, inden det bliver indført.
Lars Barfoed (KF), 2002-03-15:
Jeg synes nok, det er at gå temmelig langt, når fru Mette Frederiksen ligefrem siger, at nu vil regeringen smadre rammerne for ligestilling her i landet, fordi der er en statistikbestemmelse i ligelønslovgivningen, der ikke skal træde i kraft den 1. juni, men skal belyses noget grundigere først.
Der er i forvejen masser af regler og gode rammer for at føre ligestillingspolitik i samfundet og ude på virksomhederne i dette land, og det gør man hver eneste dag på landets virksomheder.
Jeg vil også påstå, at der i meget høj grad er ligestilling og ligeløn i Danmark.
Jeg erkender bestemt, at der findes eksempler på, at der er kvinder, som ikke får den løn, de bør have, men der er sikkert også eksempler - måske færre - på, at mænd bliver underbetalt i forhold til kvinder.
Dem kunne man sikkert også finde, og derfor skal der arbejdes med det hele tiden, men vi får jo nok aldrig hundrede procent retfærdighed.
Det er et arbejde, der skal gøres dag for dag ude på virksomhederne.
Der vil opstå uregelmæssigheder fra tid til anden, som der skal gøres noget ved, og det gør man jo også.
Der finder jo diskussioner sted på virksomhederne, der kører sager om ligeløn ude på virksomhederne i forvejen, så der er masser af gode rammer, og vi har altså trods alt i meget høj grad ligestilling her i samfundet.
Det tror jeg også at fru Mette Frederiksen vil erkende - hun vil det måske ikke, men hun burde gøre det.
Jeg synes, der ligesom er en undertone i fru Mette Frederiksens indlæg, når hun stiller spørgsmål til mig, som jeg er lidt bedrøvet over.
Sådan fornemmer jeg det, uden at det bliver sagt eksplicit.
Jeg vil godt sige til fru Mette Frederiksen, at i den konservative folketingsgruppe er vi lige mange mænd og kvinder, og jeg kan også godt sige, at de kvinder er alle sammen stærke kvinder.
De turde ikke lade mig gå herned og sige det, jeg siger, før jeg havde fået godkendelse af det i gruppen, og derfor er det altså udtryk for en afbalanceret kønspolitisk holdning, når vi fremlægger de synspunkter, simpelt hen fordi vi i den konservative folketingsgruppe ikke tror på, at det er statistikker, der skal gøre arbejdet i sidste ende.
Vi tror heller ikke på, at vi politikere kan gøre alt for at skabe ligestilling.
Det er i høj grad noget, der skal gøres ude på arbejdspladserne, og vi skal så sørge for, at rammerne er til stede.
I den forbindelse sætter vi et alvorligt spørgsmålstegn
Vi tror, at der skal arbejdes grundigere med sagen, så det er noget, alle parter kan arbejde positivt med på, i stedet for at det er noget, man skal slås om ude på virksomhederne.
Mette Frederiksen (S), 2002-03-15:
Nu hører vi jo ofte en udlægning fra Dansk Folkeparti, hvor partiet ønsker at fremstå som de svagestes værner, og jeg kunne tænke mig at høre, om det også gør sig gældende
, når det gælder ligelønsspørgsmålet.
I de undersøgelser og det videnskabelige grundlag, der ligger til grund for overhovedet at diskutere, at der er lønforskelle, svinger det lidt, hvor store lønforskelle man
egentlig mener, der er på det danske arbejdsmarked.
Hvis vi skal læne os op ad de tal, beskæftigelsesministeren har givet i et § 20-spørgsmål her i Folketingssalen, er det op til 16 pct.
Jeg skal så stille hr. Bent Bøgsted et spørgsmål.
Det drejer sig om en kvinde, der får 16 pct. mindre i løn end sine mandlige kolleger, og som oftere statistisk set er ramt af ledighed, og som statistisk set ofte har en dårligere sundhedstilstand end sine mandlige kolleger og i det hele taget er omgivet af en større usikkerhed på arbejdsmarkedet på grund af barselspørgsmål og graviditet - og man kunne sådan set fortsætte rækken af spørgsmål.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2002-03-15:
Jeg skal for det første tilslutte mig hr. Ole Sohns spørgsmål, og bagefter vil jeg gerne sige lidt om denne her danske model.
Denne her ellers fortrinlige danske model har i perioder af sin levetid ikke været særlig glad for at få kvinderne ind på arbejdsmarkedet, fordi de fungerede som løntrykkere.
Så man kan ikke bare sige, at fordi vi har en dansk model, så sikrer den, at der kommer ligestilling i Danmark.
For det andet vil jeg sige, at jeg meget godt kan lide, at man går ind og laver aftaler mellem arbejdsmarkedets parter, men man må vel også sige, at hvis arbejdsmarkedets parter skal kunne tage stilling til de her ting, har de behov for viden om, hvad der foregår på feltet.
Det er jo det, der er intentionen bag den her lovgivning, nemlig at få noget statistik, som arbejdsmarkedets parter kan tage stilling til forud for lønforhandlingerne.
Det er altså ikke et spørgsmål om, at man blander sig i parternes beslutninger på arbejdsmarkedet, men et spørgsmål
om, at man leverer et stykke viden, de kan tage stilling ud fra.
Bent Bøgsted (DF), 2002-03-15:
Jeg kan ikke lade være med lige at starte med at sige til fru Mette Frederiksen, at hun sagde, at hun var afløser for Socialdemokratiets ordfører.
Om det så var en mand, hun havde afløst der, kan vi vende tilbage til.
Den her lønstatistik for virksomheder opdelt på køn og andre kriterier
skulle være med til at forøge ligelønslovens effektivitet.
Dansk Folkeparti tror ikke på, at det vil ændre lønnen for kvinder i positiv retning at udarbejde en sådan lønstatistik.
Vi mener, at der skal andre initiativer til på arbejdsmarkedet for at skabe ligeløn. Dansk Folkeparti mener, at det bør være vurderingen af det enkelte job, der afgør, om der skal være ligeløn, og det er vores opfattelse - og vi forstår, at regeringen bl.a. ønsker det - at arbejdsmarkedets parter skal undersøge det.
Men der er også andre overvejelser, der skal have indflydelse på ligeløn.
Regeringen mener, at det vil belaste virksomhederne med 2 timer pr. lønstatistik.
Jeg vil ikke lige tage op til overvejelse, om det er for meget eller for lidt.
Vi har fuld forståelse for, at regeringen vil udskyde loven for at finde en anden mulig løsning på problemet, og jeg kan forstå, at ministeren mener, at det system, der hedder LetLøn, er en af mulighederne for at udarbejde lønstatistik, og ved en udsættelse giver vi virksomhederne mulighed for at få indført LetLøn-systemet på virksomhederne.
Regeringen tilbyder også virksomhederne og arbejdsmarkedets parter bistand med indsamling af relevant viden om lønforskelle mellem mænd og kvinder, og vi ser frem
til at se, hvilke initiativer regeringen har på det område. Jeg skal også lige sige, at jeg før nævnte, at jeg har været 26 år på arbejdsmarkedet.
I de 26 år har jeg ikke set nogen lønstatistikker eller nogen statistikker, der har kunnet være med til at forbedre lønnen for kvinder.
Så jeg er overbevist om, at det ikke er statistikker, vi skal finde ud af for at løse problemet.
Der er altså nogle andre ting, som vi her i Folketinget skal finde ud af at gøre noget ved, for at vi kan få ligelønnen op.
Der er ikke noget at rafle om.
Men Dansk Folkeparti støtter regeringens forslag.
Flemming Oppfeldt (V), 2002-03-15:
Nu er det hverken mig eller Venstre, der er ansvarlig for alle forskelle her i vores samfund og de udfordringer, der måtte være, men regeringen erkender, at her er et område, der skal gøres noget ved.
I stedet for at lave en papirplan siger vi: Lad os springe en sådan papirplan over, for vi får bare nogle statistikker frem, og så kan man altid diskutere, om de er tilstrækkelig præcise, og om de giver de her nuanceringer.
I stedet for at gøre det ville det være bedre at samle vores ressourcer med arbejdsmarkedets parter og med regeringen om at prøve og se, hvad vi kan gøre for at finde nogle løsninger derude, således at vi fremmer ligestillingen.
Det er sådan set det, der er formålet med det her forslag.
Samtidig friholder vi virksomhederne for et meget stort administrativt bøvl, og det er en del af Venstres politik og regeringens program.
Mette Frederiksen (S), 2002-03-15:
Desværre ønskede hr. Flemming Oppfeldt ikke at delagtiggøre os andre i Venstres overvejelser om, hvilke politiske initiativer man kunne forestille sig på det her område.
Så et andet spørgsmål: Hr. Flemming Oppfeldt redegjorde i sin ordførertale for, at en række faktorer spiller ind på spørgsmålet om lønforhold.
Det var forskel i uddannelse, arbejdserfaring, kompetencer og andet.
Jeg skal til hr. Flemming Oppfeldt sige, at Dansk Arbejdsgiverforening, som jo normalt er en partner, man ønsker at læne sig op ad for Venstres vedkommende, i år 2000 offentliggjorde en større undersøgelse om lønforskelle på det danske arbejdsmarked.
Når der i undersøgelsen er taget højde for forskelle i eksempelvis uddannelser, kompetencer og uddannelsesbaggrund, er der stadig væk en lønforskel på op mod 11 pct. på arbejdspladser inden for DA-området.
Hvad skyldes dette, vil jeg spørge hr. Flemming Oppfeldt.
Ole Sohn (SF), 2002-03-15:
Nu havde jeg sådan som udtryk for den almindelige husorden frafaldet ordet i første omgang.
Men når nu den stedfortrædende ordfører erklærer sig kompetent, er vi jo næsten nødt til at få svarene på, hvilket nyt der er kommet.
For lovforslaget her har faktisk været i høring.
Arbejdsmarkedets parter har drøftet det, og de har faktisk også givet indstillinger om, hvordan det skal være.
Det, der er problemet, er, at arbejdsmarkedets parter ikke er enige, for den part, som har problemet med, at der ikke er ligestilling lønmæssigt, nemlig arbejdsgiverne, ønsker ikke at blive forpligtet.
Derfor er spørgsmålet: Er det ikke mere korrekt at sige, at man gerne vil have loven udskudt, sådan at arbejdsgiverne kan komme med en model, som de kan give til regeringen, som så kan vende tilbage med arbejdsgivernes model, eftersom man ikke ønsker at følge de høringssvar, som én gang er kommet fra begge parter?
Er det ikke sådan, det hænger sammen?
Flemming Oppfeldt (V), 2002-03-15:
At det er mig, der er ordfører i dag, og ikke den oprindelige ordfører, er ikke et udtryk for en deklassering af emnet, bestemt ikke, jeg er en meget kompetent reserveordfører.
Men så vil jeg sige, sådan sagt med menneskesprog, at det, vi sætter i stedet, er den danske model.
Det er, at vi prøver at få den danske model til at fungere, ved at arbejdsmarkedets parter sætter sig sammen med vores dygtige minister, som evner at tale med arbejdsmarkedets parter, og så får gjort noget reelt ved problemet frem for at lave en papirstatistik, som belaster virksomhederne, som påfører virksomhederne omkostninger, som kræver, at virksomhederne skal bruge timer på at lave en sådan statistik - kun papir, ingen ligestilling.
Det er sådan set det, der er problemstillingen her, så vi vil altså give den danske model en chance.
Og det kan selvfølgelig ikke sammenlignes med deltidsarbejde, for det er et spørgsmål om rettigheder, om minimumsrettigheder for lønmodtagerne i vort samfund.
Mette Frederiksen (S), 2002-03-15:
Ligesom Enhedslistens ordfører gav udtryk for, kan også jeg sige, at Venstre i dag taler til min nysgerrighed vedrørende det her spørgsmål.
Skulle man tage ministerens lovforslag som et udtryk for, at nu ville man lægge en del af ansvaret for arbejdsmarkedspolitikken over til parterne, hvad man jo ikke ønskede at gøre med hensyn til eksempelvis deltidsspørgsmålet og en række andre sager, så kunne man jo selvfølgelig tage det som udtryk for noget positivt; det tror jeg nu ikke er tilfældet.
Derfor vil jeg spørge Venstres ordfører hr. Flemming
Hvad er Venstres ideer til at nedbryde de systematiske lønforskelle, der er på det danske arbejdsmarked?
Det er nemlig sådan, at man tilkendegiver i lovforslaget, at man ikke mener, at lønstatistikker er en hensigtsmæssig måde at gøre det på, hvorfor vi må spørge Venstre, hvad der så er hensigtsmæssigt.