runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Peter Christensen (V), 2006-11-16:
Jamen pengene er der.
Jeg er nødt til at gentage det, for kernen i det her er jo, at jeg ikke kan afvise, at der i en enkelt kommune kan foregå den prioritering, men det er sådan set de enkelte kommunalbestyrelsers medlemmers gode ret, og det må de så stå til ansvar for.
Det kan da godt være, at jeg personligt, hvis jeg havde siddet med det ansvar, ville have prioriteret helt anderledes, men det er dybest set lidt irrelevant, for man må bare forholde sig til, at vi har et kommunalt selvstyre, og det er også retten til at prioritere lokalt.
Jeg er ikke enig med hr. Ole Stavad i, at vi ikke skal diskutere tal.
Jeg synes netop, vi skal diskutere tal, for det er jo tallene, der viser, at vi har ret.
Det er tallene, der viser, at de penge, som er bevilget fra Folketingets side, også er kommet ud til kommunerne.
Så det synes jeg sådan set ikke at der er nogen grund til at diskutere videre.
Jeg kan tage min egen kommune, hvor jeg bor, og hvor jeg er opstillet, Aabenraa Kommune.
Der har jeg set budgettet for 2007, og det ser rigtig fint ud.
Der er faktisk endda ...
Line Barfod (EL), 2006-11-16:
Man kunne jo også overveje, når man pålægger samfundet at gennemføre den største reform nogen sinde, at erkende, at det koster nogle penge og det koster nogle ressourcer, og sige, at det ikke var børnene i daginstitutionerne, børnene i folkeskolerne, de ældre, der har brug for hjemmehjælp, som skulle betale for den reform, som regeringen og Dansk Folkeparti ønskede at gennemtvinge, at det var noget, som man f.eks. kunne betale ved at lade være at give så store skattelettelser.
Peter Christensen (V), 2006-11-16:
Ressourcer nok, altså, hvornår er der ressourcer nok?
Jeg tror, Enhedslisten aldrig ville kunne få ressourcer nok.
Så var jeg i mit ordførerindlæg inde på – og det vil jeg sådan set gerne gentage, for det er selvfølgelig centralt, når vi står midt i en kommunalreform – at når man lægger kommuner sammen, kan det ikke undgås, at for at man kan finde det nye gennemsnit, er der nogle, der vil opleve en lille stigning og andre et lille fald.
Det er ikke dramatiske ændringer, vi taler om, men selvfølgelig finder de sted.
Det ville få nogle meget dramatiske økonomiske konsekvenser.
Vi så det lidt i 1970, nemlig at det steg dramatisk.
Det vil vi så sikre ikke gentager sig, men det ændrer ikke ved, at der bliver flere penge til borgernær service.
Line Barfod (EL), 2006-11-16:
Det skulle gerne være sådan hvert eneste år, at der er flere penge end året før.
Det, der er interessant, er, om der er penge nok til at dække behovet, så man ikke behøver at forringe serviceniveauet.
Det er jo det, der er problemet, og jeg kan forstå, man også lidt er begyndt at indrømme fra regeringens og flertallets side, at det faktisk er rigtigt, hvad mange borgere og mange offentligt ansatte oplever, nemlig at der bliver skåret ned på velfærdsydelserne næste år.
De mange protester, der har været, har jo heldigvis ført til, at nogle af de værste nedskæringer er taget af bordet nogle steder.
Men der er altså stadig mange, der kommer til at opleve, at der bliver flere børn pr. pædagog, at der er ældre, der får rengøring sjældnere, og som går over til at få frossen mad en gang om ugen i stedet for at få varm mad hver dag, at børnene får færre timer i skolerne osv.
Jeg vil bare spørge hr. Peter Christensen, om han mener, det var det, regeringen lovede borgerne, da man lancerede kommunalreformen, og om det var det, man gik til valg på sidste gang.
Ole Sohn (SF), 2006-11-16:
Jeg brugte de tal, som Kommunernes Landsforening og Finansministeriet har lagt frem, og heraf fremgår det sort på hvidt, at kommunerne under et bruger 200 mio. kr. mindre på daginstitutionsområdet.
Det ansætter man altså ikke flere pædagoger af, tværtimod.
Det var derfor, jeg kunne henvise til Holbæk som et eksempel, Ballerup som et andet, Herning som et tredje, Frederikssund som et fjerde, Kolding som et femte eksempel på, at man afskediger pædagoger.
Så brugte jeg nogle andre tal fra Finansministeriet og KL, som viser, at der bliver brugt færre penge pr. ældre i kommunerne i 2007 i forhold til 2005.
Det er virkelighedens tal hentet fra Finansministeriet og KL.
Så er spørgsmålet: Hvornår vil Venstre begynde at forholde sig til de tal, som er virkelige, og som vi andre får sort på hvidt, i øvrigt også i Finansudvalget, hvor hr. Peter Christensen sidder?
Ole Stavad (S), 2006-11-16:
Det er lidt svært at diskutere med hr. Peter Christensen, fordi han tilsyneladende ikke har nogen som helst kontakt med den kommunale verden, tilsyneladende ikke har kontakt med Venstres eget kommunale bagland og citerer Kommunernes Landsforening for noget, jeg føler mig meget overbevist om at Kommunernes Landsforening aldrig har udtalt.
Det her handler om, at regeringen er kommet til Folketinget og har sagt, at hvis man vedtager det og det regelsæt, vil det have den og den konkrete virkning ude i kommunerne.
Der er eksempler på, at indenrigsministeren har skrevet ud til en kommune og konkret oplyst, hvad de kunne forvente økonomien ville være, hvorefter man kan konstatere, at pengene aldrig er endt i den kommune.
Det eneste, jeg beder hr. Peter Christensen om, er: Kunne vi ikke, på tværs af en diskussion som den, vi har i øjeblikket, være enige om, at vi vil have sandheden frem?
Vi vil ikke have falske tal, og vi gider ikke en diskussion om, hvorvidt det ene eller det andet tal er rigtigt.
Kunne vi ikke bede regeringen om nu at få sandheden frem og en sandhed, som også kan konfirmeres af de kommuner og de borgmestre, som sidder ude midt i virkeligheden og skal servicere borgerne?
Peter Christensen (V), 2006-11-16:
Jamen altså, kommunernes budgetter, når de engang er ført ud i livet, og kommunernes regnskaber er jo offentligt tilgængelige, så der er jo ingen grund til at være så bekymret over, hvorvidt noget kommer frem i lyset eller ej.
Selvfølgelig gør det det, og det skal det også, og det er fint.
Det, jeg siger, og som er helt sikkert, er, at man også vil se, at de penge, som vi har vedtaget på finansloven skal ud til kommunerne, også kommer ud til kommunerne.
Ellers synes jeg netop, der er grund til bekymring, for hvor er de så blevet af?
Så kunne man jo starte med at sige, at der selvfølgelig er lokale varianter kommunerne imellem, men de, som varetager alle kommunernes interesser, deres paraplyorganisation, Kommunernes Landsforening, som forhandler på vegne af sine medlemmer, på vegne af sine kommuner, siger, at aftalen er overholdt; at de penge, som er blevet lovet, er blevet givet; og at de penge betyder, at det serviceniveau, man havde i 2006, kan man opretholde også i 2007.
Selvfølgelig ved jeg godt, at Socialdemokratiet synes, det er mere opportunt at finde en enkelt borgmester, som vil sige noget modsat, men det er jo altså på vegne af alle borgmestre, at Kommunernes Landsforening udtaler sig.
Ole Stavad (S), 2006-11-16:
Venstres ordfører har lige sluttet sit foregående indlæg med at sige: Vi har delt pengene ud.
Problemet er jo, at der er en lang række kommuner, som bl.a. er mødt op her i Folketingets Kommunaludvalg og har oplyst, at de penge, som regeringen har oplyst Folketinget om at kommunerne vil få, har de aldrig modtaget.
Det har bl.a. været deputationer med Venstreborgmestre, konservative borgmestre, socialdemokratiske borgmestre osv., altså fuldstændig tværpolitiske, hvor budskabet har været det samme.
De er kommet med helt konkrete oplysninger om, hvad der har manglet i forhold til de beløb, de var stillet i udsigt, og som var oplyst som forudsætning i Folketinget.
Derfor har jeg spurgt indenrigsministeren og i øvrigt også statsministeren, om ikke regeringen mener, man skylder Folketinget, kommunerne og offentligheden, at vi i det mindste får et sandt billede af, hvad økonomien er ude i kommunerne.
Det har man sagt nej til.
Vil Venstre være med til i et flertal at bede regeringen om at få sandheden frem?
Peter Christensen (V), 2006-11-16:
To spørgsmål er bestemt ikke for meget, men taletiden er nogle gange for kort, og sådan er vilkårene herinde.
Det ændrer sådan set ikke ved, at vi i finansloven for 2007 afsætter en reserve til forbedring af kvaliteten af dagtilbud.
Pengene bliver givet, og uanset om vi snakker pædagoger eller vi snakker ansatte i ældreplejen, er vi jo nødt til som medlemmer af Folketinget at forholde os til finansloven og de penge, vi deler ud, for jeg kan jo ikke sige, at der ikke findes en kommune, hvor antallet af pædagoger måske er faldet.
Det kunne måske også hænge sammen med, at antallet af børn, der skulle passes, er faldet.
Sådan nogle ting kan jeg jo ikke stå og sige ikke finder sted.
Men jeg kan forholde mig til, at vi har delt pengene ud, og jeg kan også forholde mig til, at KL siger, at der er lavet en aftale, der muliggør, at man i 2007 kan opretholde minimum det samme serviceniveau, som der har været i 2006.
Det er dem, som regeringen på vegne af et flertal her i Folketinget laver aftale med, og det vil sige, at vi har to aftalepartnere, som begge er enige om, at pengene er kommet ud.
Det er bare ikke virkeligheden.
Jeg må indrømme, at jeg på stående fod knap er klar over, om man nu har fået udmøntet de sidste penge, men indtil for nylig var den ikke engang brugt.
Så der har været masser af penge til netop at tage sig af de her engangsudgifter.
Der er jo også besparelser forbundet med reformen.
Tag alene den store besparelse, der er ved, at der skal være så mange færre politikere.
Det er jo penge, som er blevet i det kommunale system, penge, som man så kan bruge på noget andet.
Der kan man prioritere, og jeg tror, mange prioriterer, at de også går til borgernær service frem for bygninger, eller hvad ved jeg.
Så der er jo også gevinster, og i fremtiden vil der blive meget store gevinster ved, at man har stordriftsfordelene, og de penge får kommunerne også lov at beholde.
Næ, det er da ikke ligegyldigt.
Men tilfældet er bare også, at der er plads til vækst, og de penge, vi sætter af, er ikke til administrative ting, men netop til, at man kan få et løft i serviceniveauet.
Derfor synes jeg heller ikke, at det er et retvisende billede at sige, at de penge, vi har sat af, skal gå til bureaukrati.
Det var sandelig ikke meningen.
Det var meningen, at det skulle gå sådan, at det enkelte barn oplever et bedre tilbud, oplever et løft i kvaliteten.
Det gælder i øvrigt alle offentlige midler, for det, der er hele ideen med at sætte skattekroner af, er netop, at de skal ud og virke hos folk og ikke gå til bureaukrater.
Men det er jo en evig kamp at få skruet systemer sammen, så der er så lidt som muligt til bureaukrati.
Margrethe Vestager (RV), 2006-11-16:
Nu er det jo sådan, at den her debat blot er endnu et heat i den fortsatte politiske drøftelse, vi kommer til at have om kommunernes økonomi, selvstyre og prioriteringer i forbindelse med velfærd.
Derfor vil jeg bare lige høre, om jeg kan tage det som en garanti for, at hr. Thulesen Dahl faktisk også vil sørge for, at vi får tal, der gør, at vi kan sammenligne fra 2006 til 2007, sådan at vi på et tidspunkt vil nå derhen, hvor vi ikke kun har gætterier, budgetoverslag, foreløbige tal, men egentlige tal, så vi netop kan sammenligne budget med budget og også de relative tal.
For ellers bliver det jo ved med at køre på den her måde, sådan at det, vi kan se i aviserne på de dage, hvor vi skal have de her debatter, er en ny, kreativ definition af, hvordan man skal bruge tallene, og en ny, kreativ statistik over, hvordan det kan komme til at se ud; som om det går fuldstændig modsat det, der er oppositionens anliggende.
Peter Christensen (V), 2006-11-16:
Der er et kommunalt råderum, og jeg synes, at man kan se det på pædagogantallet.
For hvor påstanden var, at der skulle fyres 3.000 pædagoger, så er virkeligheden jo ifølge en undersøgelse, som Epinion har lavet, at der i langt de fleste kommuner enten er det samme antal eller flere pædagoger.
Derfor er det ikke flyvsk, men det er virkeligheden, og jeg er meget glad for, at det er virkeligheden.
For det ville da være en skam, hvis de mange skattekroner, som bliver krævet ind og bliver delt ud, ikke medførte et løft.
Det ville dog være et spild af ressourcer.
Så jeg synes helt konkret, at det vigtigste er, at det er det serviceniveau, det enkelte barn møder, der må være i fokus.
Ole Stavad (S), 2006-11-16:
Jeg er glad for, at hr. Thulesen Dahl huskede sit tilsagn, men tilsagnet er jo kun rigtig noget værd, hvis hr. Thulesen Dahl også er parat til at følge det op med handling.
Det er helt fint, at der er en forligskreds, som diskuterer spørgsmålet; det er både ordentligt og naturligt.
Men jeg går ud fra, at hr. Thulesen Dahl er enig i, at det ikke er noget, man kun kan drøfte i en lukket forsamling.
Det er jo noget, der optager hele Folketinget, alle kommunerne og alle borgerne, og derfor skal vi give regeringen pålæg om at gøre det, fordi den har nægtet at gøre det frivilligt.
Hvis hr. Thulesen Dahl og hans folketingsgruppe er parat til at stemme for et pålæg til regeringen, tør jeg garantere, at der er flertal for det, og så kan vi få de oplysninger frem, som vi har brug for.
Det billede, hr. Thulesen Dahl har af, at det, der er gjort, nok alligevel er rigtigt, kan jeg i hvert fald dementere, for sådan er det ikke der, hvor jeg bor.
Der er skåret ned på børneområdet, der er skåret ned på ældreområdet, der er skåret ned på folkeskolen, og der er skåret ned på fritidsordningerne.
Der er skåret ned hele vejen rundt i en af de største vinderkommuner, som er blevet tvunget til at sænke skatten med den maksimale procent, der ligger i den aftale, der blev indgået med bl.a. hr. Thulesen Dahl, og derfor går jeg ud fra, at hr. Thulesen Dahl vil følge sit tilsagn op med handling her i Folketinget.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2006-11-16:
For det første er jeg glad for, at hr. Ole Stavad anerkender, at jeg kan huske det, jeg har sagt tidligere, så jeg kunne sige det samme.
Det er altid et godt udgangspunkt for en politiker altid at gentage det, man har sagt tidligere.
En anden ting er, at jeg slet ikke har skrevet det ned.
Jeg kunne simpelt hen huske det.
Det er ikke sagt til skræk og advarsel, men til beroligelse.
Vi jagter løbende, hvordan vi kan få de rigtige tal frem og få virkeligheden på plads, så vi ved, hvad det er, vi agerer i.
Vi gør det bl.a. med henblik på at sikre, at det, vi jo arbejder for, nemlig at skabe mindre ulighed, også rent faktisk bliver det resultat, der kommer ud i den anden ende.
Det, vi ikke har bestræbt os særlig meget på siden åbningsdebatten, er at finde den rigtige metode til det, og vi kan jo drøfte, hvordan man skal gøre det.
Vi har indgået et forlig om udligningsreformen, hvor Socialdemokraterne har valgt ikke at være med, og det ville være naturligt at tage et sådant spørgsmål op her.
Jeg må dog sige, at efter de overskrifter, jeg har set i aviserne, også de nordsjællandske, tyder noget på, at vi alligevel har ramt et eller andet sted inden for skiven.
Der, hvor man er mest træt af reformen, er i virkeligheden i nogle af de kommuner, hvor indbyggerne generelt tjener mere, end folk gør andre steder, for det er nemlig her, skatten i særlig grad bliver forhøjet, fordi der skal sendes penge til nogle mindre velstillede egne af Danmark.
Peter Christensen (V), 2006-11-16:
Jamen med hensyn til den kampagne, vil jeg kalde det, fra BUPL om, at der skulle fyres, var det 3.000 pædagoger, man var oppe på, må man jo bare sige, at det var en politisk kampagne.
Det er i øvrigt set før, så vi var ikke så overraskede over det, men det var jo en politisk kampagne, hvor man sådan prøvede at opstille en hypotese om, at hvis man skulle spare 3 pct., måtte det give 3.000 pædagoger.
Ergo blev der fyret 3.000 pædagoger.
På et tidspunkt begyndte medierne heldigvis at spørge lidt ind til, hvordan det lige hang sammen med virkeligheden, og så siger formanden for BUPL: Vi har aldrig sagt, at de tal, vi var ude med, var en realitet.
Det er jo totalt useriøst, for at sige det rent ud.
Men vi må bare indrømme, at det jo skabte noget røre, og det kan jeg da godt forstå.
Jeg kan da godt forstå, at forældrene sagde: Kan det virkelig passe, at der skal fyres 3.000 pædagoger?
Nej, det kunne virkelig ikke passe, og det tog lidt tid, inden vi fik slået det fast.
De er i det kommunale system.
Ole Stavad (S), 2006-11-16:
Jeg glæder mig over, at hr. Thulesen Dahl huskede at sige i sin tale, at vi under åbningsdebatten havde en ordveksling, hvor hr. Thulesen Dahl gav tilsagn om, at han var lige så optaget som jeg og os alle sammen af at få de sande tal frem.
Siden vi havde åbningsdebatten, har jeg spurgt indenrigsministeren og i øvrigt også statsministeren, om regeringen vil fremlægge de rigtige oplysninger, men det har de begge to nægtet.
Jeg vil ikke bede hr. Thulesen Dahl om at gå til Dansk Folkepartis økonomiske sekretariat for at få tallene frem, for det er ikke fair, og det ville måske heller ikke være det bedste sted at gå hen.
Men vil hr. Thulesen Dahl sammen med os andre være med til at pålægge finansministeren og indenrigsministeren at frembringe de rigtige tal i et samarbejde med Kommunernes Landsforening?
For et øjeblik siden tog hr. Thulesen Dahl i sin tale udgangspunkt i fordelingen af pengene.
Vil hr. Thulesen Dahl og Dansk Folkeparti støtte et sådant forslag, så vi kan få at vide, hvor pengene er endt, både hvem der måtte have fået for få penge, og hvem der måtte have fået for mange penge i forhold til forudsætningen, så vi kan debattere på et sandt grundlag og ikke på grundlag af falske tal?
Regeringen har jo selv erkendt, at de tal, der var udgangspunkt for lovgivningen, ikke holder.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2006-11-16:
Jeg vil godt lige sige, at det, jeg henviste til før, ikke er, at man lægger et budget for 2007, som man godt ved ikke holder, for det gør man nemlig ikke.
Det bliver lavet om, for nu bliver man en ny storkommune, og så vil man budgettere mere realistisk.
Jeg forholdt mig til den praksis, man har haft i en SF-ledet kommune, også med opbakning fra Socialdemokraterne.
Med helt åbne øjne har man simpelt hen valgt at budgettere på den måde, vel vidende, at der ville komme flere udgifter på ældreområdet, som man så afholdt i løbet af året og fandt dækning for inden for den kommunale økonomi.
Det er bare et eksempel på en praksis, der kan forstyrre det billede, man forsøger at sætte op.
Så skal vi snakke om noget andet, siger hr. Arne Toft.
Det passede nemlig ikke rigtig ind i billedet, så nu skal vi tale om skat.
Det er fuldstændig rigtigt, og det har været kendt i lang tid, at den maksimale skatteprocent for 2007 er fastlagt, fordi vi har et ønske om, at den kommunale skat samlet set ikke skal stige som følge af de her omlægninger, vi er i gang med.
Man kan sige, at det var da meget nemmere bare at lade det hele sejle, men så kunne vi være sikker på én ting, nemlig at vi ville stå med et stærkt stigende skattetryk.
Jeg har forstået det sådan, at Socialdemokratiet har erklæret sig enig i skattestoppet, men hvordan man kan få skattestoppet til at harmonere med, at kommunerne sætter skatten dramatisk op i 2007, står hen i det uvisse.
Arne Toft (S), 2006-11-16:
Jeg tror desværre, at de protester og demonstrationer, der har været, har medført, at man har fjernet nogle besparelser ved budgetlægningen og har taget udgangspunkt i nogle tal, som man egentlig ikke regner med holder.
Det siger hr. Thulesen Dahl, og jeg tror også, det er det, der er sket.
Hr. Thulesen Dahl gav udtryk for, at det er dejligt, at nogle kommuner kan sætte skatten ned.
Men er det frivilligt, at kommunerne sætter skatten ned, eller er det regeringen og Dansk Folkeparti, der har pålagt kommunerne at bruge de penge, som de dårligere stillede kommuner skulle bruge til at hæve serviceniveauet med, til at nedsætte skatten med?
Er det frivilligt, kommunerne gør det, eller er det et pålæg?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2006-11-16:
Ja, det er altid godt at tage udgangspunkt i de faktiske forhold, og det tror jeg også mange kommunalpolitikere har gjort, da de lagde budget for 2007.
Men i mit eget lokale arbejde har jeg oplevet, at f.eks. den gamle Vejle Kommune – og Vejle er jo en ret stor kommune både før og efter sammenlægningen –
ikke har taget højde for, at der kom flere ældre, i sit budget.
Det er den måde, man har håndteret tingene på i Vejle inden for den økonomiske ramme, der er lagt: I løbet af budgetåret har man afsat flere penge end dem, der oprindelig var budgetteret med.
Her og nu står vi med en forventning om, hvad der skal afholdes af udgifter på ældreområdet.
I løbet af 2007 vil udgifterne så stige med det resultat, at når vi i slutningen af 2007 eller begyndelsen af 2008 begynder at se regnskabstallene for 2007, vil der være afholdt flere udgifter på ældreområdet, end vi umiddelbart tror, der vil blive afholdt i 2007.
Det er derfor, jeg synes, det er fantastisk, når hr. Arne Toft og andre siger, at der skal tages udgangspunkt i de faktiske forhold, for det er et eksempel på de faktiske forhold i en af landets store kommuner, som i virkeligheden totalt gennemhuller det, som Socialdemokraterne forsøger at sætte op.
Arne Toft (S), 2006-11-16:
Når man skal se på forbruget, er det så ikke fornuftigt at gå tilbage og se, hvad der er sket tidligere?
Sammenligner man med året før, så kan man få resultatet året efter.
Det bliver så tæt på som overhovedet muligt, og man vil kunne se, at når beskæftigelsen stiger, bliver der passet flere børn.
Men i øvrigt vil jeg godt vende tilbage til spørgsmålet om større lighed.
Vi har fået en udligningsreform, og det er helt rigtigt, at nogle af de mindre rige kommuner har fået flere penge.
Hr. Thulesen Dahl siger, at når man lægger fem kommuner sammen, er der nogle, der vil få lidt mere, mens andre vil få lidt mindre, men det er jo gerne sådan, at når man lægger fem kommuner sammen, er det gerne fem kommuner, der har nogenlunde samme økonomi.
Sådan er det i hvert fald oppe i Nordjylland, sådan er det også på Lolland-Falster, og her kan den ene kommune altså ikke give den anden ret meget.
Så siger hr. Thulesen Dahl, at han er glad for, at når man lægger kommuner sammen, kan skatten sættes lidt ned.
Jamen er det ikke centralistisk, at kommunerne ikke selv har bestemt, om de vil sætte skatten ned?
Er de ikke blevet dikteret, at de skal sætte skatten ned?
Det, der skulle udligne uligheden, skal de nedsætte skatten med.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2006-11-16:
Hvis vi nu antager, at kommunerne næste år bruger 0,2 pct. mindre på daginstitutionsområdet, end de gør i år, og vi antager, at der bliver 0,8 pct. færre børn, er der et spænd på 0,6 pct.
Hvis det endelig skulle være sådan, at det helt afgørende er, at man lander på nøjagtig det samme tal, er der i givet fald et spænd på 0,6 pct. til en højere dækningsgrad, men om den så kommer eller ej, må vi jo se.
I mit lokalområde gør vi det i år, at vi håndterer tingene inden for den kommunaløkonomi, vi i virkeligheden har.
Vi håndterer også det, at der er kommet flere børn, der gerne skal passes, bl.a. ved at diskutere, hvordan de bliver passet.
Vi har desværre svært ved at finde dagplejere, og det resulterer i, at vi i højere grad må satse på vuggestuer og andre pasningsformer.