runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pia Kristensen (DF), 2002-11-18:
Det lovforslag, vi behandler nu, handler om en engangsydelse
til de økonomisk dårligst stillede pensionister.
Derfor gør jeg det på min blok, at jeg sletter alt, hvad der hedder satspulje.
Den diskussion hører ikke hjemme her.
Jeg synes egentlig, det er mere interessant at få at vide, hvad fru Line Barfod og Enhedslisten siger til det her forslag, og hvad fru Margrethe Vestager og De Radikale synes om forslaget.
Det glæder jeg mig til at høre, når de kommer herop.
Så vil jeg godt svare hr. Villy Søvndal
: Som situationen er nu, regner vi fuldt og fast med, at vi også til næste år kan indgå i en finanslovaftale med regeringen.
Margrethe Vestager (RV), 2002-11-18:
Med formandens tilladelse vil jeg forfølge et spørgsmål, nu fru Pia Kristensen selv begyndte at svare på det, nemlig spørgsmålet om satspuljen.
Jeg vil spørge, om man kan tillade sig at forstå fru Pia Kristensen sådan, at Dansk Folkeparti ikke vil tage ansvar for den regulering af satserne for overførselsindkomster, som ligger i satspuljeforslaget, men kun for at dele de penge ud, som opsamles i satspuljen.
Det klinger meget hult i forhold til de svar, fru Pia Kristensen netop har givet fru Line Barfod, nemlig at alle forslag skal være finansierede.
Man kunne selvfølgelig forestille sig en anden regulering af satserne for overførselsindkomsterne, men det ville være glædeligt, hvis Dansk Folkeparti ville tage ansvar for den regulering af satserne, som faktisk ligger i forslaget, ligesom man tilsyneladende meget gerne vil tage ansvar for at dele de midler ud, der ligger i selve satspuljen.
Villy Søvndal (SF), 2002-11-18:
Jeg skal takke fru Pia Kristensen for svaret.
Det er jeg er ikke i tvivl om.
Men når man hører, hvad fru Eva Kjer Hansen tidligere som Venstres ordfører har udtalt om sit grundlæggende syn på det
her, og jeg tror også, at det er De Konservatives grundlæggende synspunkt, så tror jeg, at det bliver svært.
Derfor er spørgsmålet: Vil man være villig til at bruge et eventuelt eksisterende flertal i Folketinget for at sikre det?
Det er det afgørende spørgsmål, og det vil jeg godt have et klart svar på.
Så lige omkring satspuljen: Dansk Folkeparti bliver ved med at sige, at de egentlig er utilfredse med den finansiering, der er.
Hele Folketinget får en mulighed for at stemme efter sin overbevisning, når vi skal behandle det nye forslag, for SF vil foreslå, at vi ophæver satsreguleringen for at give den fulde regulering.
Derfor har man også for Dansk Folkepartis vedkommende mulighed for at stemme for sådan et forslag.
Det giver 2.500 kr. uden skat til de ældre.
Vil Dansk Folkeparti støtte sådan et forslag?
Line Barfod (EL), 2002-11-18:
Fru Pia Kristensen spurgte, hvad satspuljen har med de ældre at gøre.
Den har det med det at gøre, at satspuljeforliget betyder, at man hvert år tager penge fra folkepensionen.
Hvis man regulerede folkepensionen fuldt ud, ville den i dag være omkring 2.500 kr. højere, end den er.
Så hvis Dansk Folkeparti ville være med til at fjerne satspuljen og sørge for, at pengene blev hos dem med de allerlaveste indkomster i stedet for at have pengene i en sukkerskål til at dele ud af, kunne det jo være en mere permanent løsning.
Så siger fru Pia Kristensen, at når man først har indført et gode, vil det være svært at fjerne det igen.
Nu har Dansk Folkeparti jo sammen med regeringen fjernet en række goder, hvilket også rammer de ældre, f.eks. har man fjernet det gode, at det var meget billigere at tage aftenskoleundervisning, f.eks. fjerner man det gode, at det var muligt for de ældre at køre billigt i tog og bus sammen med deres familie, for man fjerner tilskuddet til lave priser i den kollektive trafik, så det nu bliver dyrere at køre med kollektiv trafik fra næste år igen.
Der er altså nogle goder, der godt kunne fjernes.
Hvad er det, der gør, at man ikke regner med, at det her gode bliver fjernet?
Pia Kristensen (DF), 2002-11-18:
Først til fru Line Barfod: Hvad har satspuljen med de ældre at gøre, når vi snakker om en ældrecheck og satspuljeforlig?
Det kan jeg da godt gå lidt ind på.
Det er korrekt, at Dansk Folkeparti aldrig har været tilhængere af den satspulje, fordi det er de svage, der betaler til de svage.
Men da vi har måttet konstatere, at der er et flertal her i Folketinget for at bevare satspuljen, så synes vi da, at det er fint, vi kan komme ind og få indflydelse.
Og så kunne det jo være, når vi kom til at sidde med ved bordet, at vi også kunne få lov at fordele pengene, måske også på ældreområdet.
Men jeg kan garantere hr. Villy Søvndal for, at Dansk Folkeparti vil arbejde for, at vi finder en eller anden form for en permanent løsning for at give et generelt løft til de økonomisk dårligt stillede folkepensionister.
Så lige til sidst til det der med, at vi skal over at stå skoleret for finansministeren, vi skal have smæk og klø, og jeg ved ikke, hvad der er blevet sagt ved tidligere lejligheder fra denne her talerstol: Nej, vi går til forhandlinger, vi stiller nogle krav, og tænk, vi får opfyldt de ønsker, vi har.
Vi har netop fået 420 mio. kr. til det forslag, vi står med i dag.
Man kan derfor sådan set sige, at det er os, der har skubbet på regeringen, og ikke omvendt.
Inden jeg kom i Folketinget, sad jeg tit hjemme ved skærmen og overvågede debatterne.
I alle de år, jeg kan mindes, har Enhedslisten stillet krav og ønsker.
Hvad har Enhedslisten fået gennemført i alle de år, de har været i Folketinget?
Poul Nødgaard (DF), 2002-11-18:
Det havde været dejligt befriende, om fru Line Barfod i sin ordførertale heroppe ganske kort havde sagt: Her er et meget letforståeligt forslag.
Det er velgennemtænkt, det kommer de svagest stillede pensionister til gode, må vi have lov at sige tak til Dansk Folkeparti for, at de kunne få gennemført det, som vi ikke kunne få gennemført, da vi støttede en socialdemokratisk regering.
Det havde været klar tale.
I stedet skal der hældes en hel masse malurt i bægeret: Ja, vi støtter forslaget, men - og så kommer der en lang række men'er.
Det er simpelt hen uforståelig tale her fra Folketingets talerstol.
Man skulle hellere glæde sig over, at andre kan gennemføre det, man ikke selv har kunnet få gennemført i alle de år, man har været parlamentarisk grundlag for en socialdemokratisk regering.
Villy Søvndal (SF), 2002-11-18:
Jeg skal blot endnu en gang bekræfte fru Eva Kjer Hansens udsagn om, at det er rigtigt, at det var - ja, det var ikke
140 mio. kr., det var 141 mio. kr., men lad det nu ligge - man sparede sidste år. Men vi vil alligevel støtte dette lovforslag.
Vi synes, det er et godt forslag, bl.a. fordi vi tidligere selv har fremsat det, og vi skifter jo ikke holdning i SF, fordi der er kommet en anden regering.
Selvfølgelig støtter vi forslaget.
Men jeg siger bare, at det er optisk bedrag af et omfang, som jeg tror folk bliver trætte af, den dag en kritisk presse tager fat på det, når man det ene år skærer 140 mio. kr. væk for bagefter at give 100 mio. kr. og betegner det som et samlet fremskridt.
Jeg er enig i, at det isoleret set er et fremskridt, og jeg er enig i, at det er et forsøg på at råde bod på de ting, regeringen laver.
Man fjerner 140 mio. kr. og lukker noget af hullet med 100 mio. kr., men i sagens natur lukker man ikke hele hullet.
Derfor synes jeg også, at regeringen og dens støttepartier skal være forsigtige, når de laver den type optisk bedrag, som det i realiteten er, for virkeligheden indhenter det.
Jeg tror faktisk, det er grunden til, at Berlingske Tidende i går kunne bringe en stor undersøgelse, der viste, at danskerne synes, det går skidt med velfærden, for det er netop, fordi tingene ikke hænger sammen.
Kamal Qureshi (SF), 2002-11-18:
Man kan jo sige, at hvis man konstant bevæger sig på kanten af konventioner og grundloven i sin iver efter at gøre forsørgelsesgrundlaget så lille som muligt for en gruppe borgere i det her samfund, som er udlændinge, så er det klart, at man en gang imellem kommer til at falde i på den anden side af den grænse.
Og det er det, der er sket her.
Derfor kan man jo sige, at det godt kan være, at der var flere herindefra, der ikke var opmærksom på lige præcis den her vinkel af problemstillingen, men der var flere herinde, der gjorde opmærksom på det grundlæggende problem, at man hele tiden bevæger sig på grænsen af, hvad der er rimeligt. Alene i kraft af at jeg ikke er jurist, har jeg jo den glæde, at jeg kan sige, at det ikke er paragrafferne alene, der er afgørende, det afgørende er, at der ligger en tanke bag de paragraffer.
Og når man bevæger sig på kanten af paragrafferne, bevæger man sig også på kanten af det menneskesyn, der ligger bag paragrafferne, og en gang imellem træder man over.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2002-11-18:
Til fru Line Barfod vil jeg sige, at i hvert fald flere af de lovforslag, som fru Line Barfod nævner, jo er karakteriseret ved, at der netop har været rejst spørgsmål om grundlovsstridigheder eller EU-ret. Med hensyn til taxavognmændene var det noget, jeg i sin tid gjorde en hel del ud af.
Men der var jo ingen, der gad høre på det.
Så der var problemet jo rejst.
Det, der er galt her, er, at der ikke er nogen, der har opdaget, at der er et problem.
Vi har også ansvar for, at vi overhovedet tillader, at der bliver fremsat forslag, som viser sig at være i strid med grundloven.
Så rejser hr. Kamal Qureshi problemet om, hvorvidt man bliver forsørget godt nok. Jeg vil godt sige, at det, man har taget udgangspunkt i med det her lovforslag, er grundloven.
Spørgsmålet om, hvad man så i øvrigt mener er godt nok, er jo en politisk diskussion.
Og den tager vi gerne, men der har vi altså i regeringspartierne og regeringen lagt os fast på, at det er, som det fremgår af lovændringsforslaget.
Jeg skal lige til det sige, at der vil jeg godt bede om, at man meget grundigt læser lovforslagets bemærkninger.
For hvis man skal ind i en diskussion om, hvad grundloven forlanger i kroner og øre, skal jeg lige gøre opmærksom på alle de særydelser, der omhyggeligt er gjort rede for i lovforslagets bemærkninger, som man kan få.
Så det er altså ikke sådan med professor Alf Ross, at man bare ikke skal dø af sult.
Kamal Qureshi (SF), 2002-11-18:
Det, som var min pointe til fru Birthe Rønn Hornbech, var
sådan set ikke, at jeg ikke synes, det er afgørende, at grundloven bliver overholdt.
Problemet er, at vi faktisk kan risikere, at vi vedtager de her ændringer, men at der ved en senere lejlighed er nogle andre, der opdager, at der altså er en anden gruppe, som heller ikke er forsørgelsesmæssigt godt nok dækket ind.
Det er for at undgå, at vi kommer til at lave lovsjusk, at jeg synes, det kunne have været rart, hvis vi havde haft lejlighed til at få høringssvar fra nogle af de personer, som sidder med de her sager, for at høre: Hvor mange er det, det her drejer sig om?
Er der reelt kun tale om de få personer, som regeringen antager det er ud fra de svar, regeringen har fået fra nogle af de personer, der har henvendt sig, eller er der tale om en større gruppe af mennesker, som ikke er dækket?
Og vil alt det her være på plads, dækket ind, alene af det her lovændringsforslag?
Det er det, der reelt er min pointe.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2002-11-18:
Jeg kan næsten ikke svare andet end det, jeg gjorde før, at det her er sort uheld, sådan opfatter jeg det.
Og der er utrolig mange, der går og ærgrer sig over det.
Det er jo en selvfølge, at alle de, der er impliceret i lovgivningsarbejdet, hele tiden tænker på grundloven.
Men som en juridisk kollega har sagt til mig, når man først har fået øje på det her - og det vil fru Line Barfod give mig ret i - er det let nok at se.
Der var bare ikke nogen, der fik øje på det.
Det må vi så lære af og være endnu mere grundige.
Men jeg tror ikke, at andre procedurer ville hjælpe her.
Og det ville jo være endnu mere pinligt - og det er også derfor, jeg er imod et lovråd i Folketinget - hvis et lovråd i Folketinget så havde overset det.
Nej, her kan vi trods alt drage regeringen til ansvar, og det gør jeg også, når det er nødvendigt, selv om jeg nu er i regeringsparti.
Det har altid været min tese, at her i Folketinget skal vi kunne gøre det parlamentariske ansvar gældende over for regeringen.
Der må være nogen, der sidder med ansvaret.
Og det er selvfølgelig først og fremmest regeringen.
Her synes jeg bare, at vi alle sammen - og det forstår jeg også at fru Line Barfod gør - tager et medansvar. Så vil jeg sige til hr. Kamal Qureshi
: Balancen eller dilemmaet er jo, hvad man skal vægte højest.
Her har regeringen og folketingsgrupperne altså vægtet grundloven højest.
Det gjaldt altså om efter nogle forsvarlige forhandlinger og diskussioner om, hvordan vi nu kunne ændre loven, at få den fremsat hurtigst muligt, og jo oven i købet også med noget, vi ikke brød os om, tilbagevirkende kraft, fordi der rent faktisk kunne være nogle - om end man regner med, at det er få - der havde fået mindre end det, de egentlig burde være sikret efter grundloven. Så det er altså vægtet højest, og hr. Kamal Qureshis problemer og spørgsmål, som også blev diskuteret i foråret, må vi så tage op ved en anden lejlighed.
Line Barfod (EL), 2002-11-18:
Jeg skal gerne bekræfte over for fru Birthe Rønn Hornbech, at jeg også er ked af, at jeg ikke i foråret var opmærksom på det her lovforslag.
Problemet er jo, at der kommer så ufattelig mange lovforslag, at ingen kan nå at kigge alt igennem og være opmærksom på alt.
Det gennemgås jo normalt, om lovforslagene er i strid
med EU-retten, og hvad der er af økonomiske konsekvenser, hvilken betydning det har for amter og kommuner og for erhvervslivet osv.
Ville fru Birthe Rønn Hornbech ikke mene, at det var en styrkelse af lovkvaliteten, hvis man også havde nogle, der specifikt skulle se på, om der var problemer i forhold til grundloven?
Hvis der var nogle jurister, der ikke beskæftigede sig med andet end at sørge for, at de love, vi vedtager, er i overensstemmelse med grundloven, kunne det jo være, at de så ville kunne råbe vagt i gevær, før Folketingets flertal kom til at vedtage grundlovsstridige love.
Kamal Qureshi (SF), 2002-11-18:
Så vil jeg meget gerne spørge, om man så ikke burde lære af den fejl, som skete under vedtagelsen af den her lov.
Vi står nu med et lovændringsforslag, som ikke er sendt i høring i de instanser, hvor man rent faktisk sidder og arbejder med de ting.
Det kunne jo være, at de måske den her gang, når de blev gjort opmærksom på den her problemstilling, kunne pege på, om vi er ved at overse noget i forhold til den her gruppe, som vi nu antager bliver berørt af det her lovforslag.
Jeg synes, det er svært at arbejde på de her vilkår, når vi ikke har mulighed for at snakke med de kommunale folk derude for at høre: Hvor mange kommer det til at omfatte?
Vi har ikke mulighed for at snakke med nogle andre.
Jeg ved, at både fru Birthe Rønn Hornbech og fru Line Barfod er meget mere bekendt med de juridiske aspekter, end jeg er, og så synes jeg, at man burde give os andre nogle muligheder for at kunne trække på nogle eksperter, som kunne rådgive os.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2002-11-18:
Jeg kan bekræfte, at jeg fortsat er meget optaget af lovkvalitet.
Jeg tror bare, at i denne sag havde det næsten været ligegyldigt, hvad vi havde gjort; når man kender hele proceduren, når man ved, hvor mange ministerier der har været indblandet, embedsmændene her i huset, 179 folketingsmedlemmer, en masse høringssvar, som jeg har muntret mig med at gå igennem - der er jo ingen, der har rejst spørgsmålet. Det er stærkt beklageligt, og jeg ærgrer mig over, at jeg ikke så det, selv om jeg ikke var ordfører i den sag.
Fru Line Barfod kan jo også ærgre sig.
Vi må nok sige, at til trods for, at vi to altså er i Folketinget og er meget optaget af det her, til trods for alle de kloge jurister uden for huset, så er det altså desværre noget, der sker.
Vi kan sagtens se det klart nu, men det var der altså ingen af os der kunne i foråret.
Line Barfod (EL), 2002-11-18:
Jeg ved jo, at Venstres ordfører, fru Birthe Rønn Hornbech, er optaget af at sikre, at vi har en god lovkvalitet.
Derfor vil jeg gerne høre, om det ikke giver anledning til overvejelser hos fru Birthe Rønn Hornbech, at et flertal i Folketinget her er kommet til at vedtage en lov, der er i strid med grundloven, og om det måske kunne give anledning til, at vi igen ser på muligheden for, at Folketinget får sit eget uafhængige lovråd, der bl.a. kan sikre, at vi ikke vedtager love, der er i strid med grundloven.
Det fjerner Dansk Folkeparti nu.
De fleste andre af de forbedringer, Enhedslisten har fået igennem i den tid, vi har siddet her, har Dansk Folkeparti også sammen med regeringen skyndt sig at fjerne, da man kom til magten.
Det, som Dansk Folkeparti i stedet har gennemført, er skattelettelser til de rigeste.
Det, som man gerne vil være med til, er at give til de rigeste og tage fra dem, der har
de laveste indkomster.
Det er det, Dansk Folkeparti er med til.
Vi er glade for, at vi ikke har den form for indflydelse.
Vi har ikke lyst til at give køb på vores politik.
Hvis der var sammenhæng i det, Dansk Folkeparti lovede vælgerne, var der gennemført en række forbedringer.
Der er områder, hvor der kunne være flertal i Folketinget uden om regeringen for at forbedre forholdene for de ældre, men det vil Dansk Folkeparti ikke være med til, for det kan man ikke få lov til af finansministeren.
Så jeg tror ikke, at Dansk Folkeparti skal råbe alt for højt.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2002-11-18:
Ændringsforslaget tilsigter jo at bringe den samlede lov med de ændringer, vi vedtog i foråret, i overensstemmelse med grundloven.
Det er der næppe nogen der kan være imod.
Vi kan også støtte den konstruktion, som beskæftigelsesministeren har valgt i dette forslag, at man nu, når det drejer sig om personer, der ikke har forsørgelsespligt over for hinanden, modregner i kontanthjælpen med starthjælpen og ikke omvendt.
Vi er også enige i, at forslaget skal fremmes med den fornødne hurtighed.
Venstre kan støtte forslaget.
Henriette Kjær (KF), 2002-11-18:
Jeg vil gerne sige tak for de forskellige indlæg.
Jeg kan jo konstatere, at der i hvert fald er støtte til forslaget, om end der var nogle, der havde visse indvendinger.
Der blev også stillet forslag om at lave en anden afgrænsning end den, der nu er valgt i lovforslaget.
Men på et tidspunkt er det jo sådan, at man må trække i snorene og træffe en beslutning om, hvilken gruppe det er, der skal være omfattet af et sådant forslag.
Den kunne godt have set anderledes ud, men nu er det én gang endt der, hvor det er endt.
Jeg kan ikke genkende forslaget i udsagnene fra de ordførere, der har udtalt, at det skulle være uretfærdigt eller andet.
For det drejer sig om personer, der har været på arbejdsmarkedet i en tid, hvor der ikke blev udbetalt ATP eller anden arbejdsmarkedspension, om mennesker, der ikke har haft stor tilknytning til arbejdsmarkedet af den ene eller anden grund, fordi man har været hjemmegående husmor, eller fordi man har været handicappet.
Så jeg synes faktisk, at vi er endt et godt sted, og jeg er derfor også glad for, at der er opbakning til forslaget.
Der har været en del diskussion om, hvem der egentlig er omfattet af den her ydelse.
Det drejer sig om 125.000 personer, 121.000 bosiddende i Danmark og 4.000 bosiddende uden for Danmark i EØS-landene.
Og det er ikke folk på den spanske solkyst eller på den franske riviera, det er typisk mennesker, der har taget arbejde i Norge eller i Sverige.
Men alt i alt siger jeg tak for tilslutningen, og de udeståender, der så i øvrigt måtte være, er jeg indstillet på, at vi behandler positivt og konstruktivt i udvalget.
Tove Videbæk (KRF), 2002-11-18:
Intentionerne med det her forslag er at give de økonomisk svagest stillede folkepensionister et engangsbeløb på 5.000 kr.
Ældremobiliseringen udtaler i deres høringssvar, at der i dette forslag er tale om en løsning, der har karakter af almisse.
Tja, kan man jo bare sige til dét.
Som vi ser det, er et af problemerne i det her dog, at de økonomisk svagest stillede eller de allerfattigste, de personer, som ikke får en hel folkepension, men kun en brøkdel af folkepensionen udbetalt, disse folkepensionister får også kun udbetalt en brøkdel af denne julegave på 5.000 kr.
Så disse, de økonomisk svagest stillede, de allerfattigste, fortsætter med at være de allerfattigste og får af dette tilskud det mindste beløb overhovedet.
I Berlingske Tidende den 9. november udtalte De Konservatives finansordfører, fru Gitte Seeberg, at hun godt ville vedstå, at det ikke nødvendigvis er de fattigste pensionister, der får mest glæde af ældrechecken.
Det var dog en indrømmelse, der ville noget. Der er mange folkepensionister, som er økonomisk dårligt stillede, og der skal gøres noget for dem økonomisk, det er vi helt enige i, både vedrørende praktisk hjælp og pleje.
Men dette forslag, som dels er en engangsforeteelse og dels ikke løser nogen som helst problemer fremover, er en slags narresut, og vi sætter store spørgsmålstegn ved det her forslag.
Vi ser på det her forslag som en krydsning mellem populisme og en panikløsning.
Kristeligt Folkeparti mener, at vi hellere skulle give de ældre en varig økonomiforbedring i stedet for dette julegavegiveri.
Man burde hellere levere en holdbar ældrepakke.
Ældrechecken er ingen god løsning for de ældre, som må klare sig med pension og ATP.
De får ingen glæde af checken, samtidig med at pensionister med formue på måske over ½ mio. kr. gør.
Det hænger simpelt hen ikke sammen, det er ikke de økonomisk allerdårligst stillede, som får glæde af den her check.
Kristeligt Folkeparti ønsker, at de økonomisk svageste ældre skal have en økonomisk håndsrækning, men det skal ske ved en reel, en permanent løsning, så de ældre ikke fra år til år skal være afhængige af, om V, K og Dansk Folkeparti er i gavehumør. Kristeligt Folkepartis forslag er, at regeringen hurtigst muligt kommer i gang med en skattereform, der generelt forbedrer økonomien også for de dårligst stillede ældre.
De dårligst stillede ældres forhold skal forbedres ikke blot for 1 år med en engangsgave, men vedvarende, og det vil Kristeligt Folkeparti gerne medvirke til.
Line Barfod (EL), 2002-11-18:
Til hr. Villy Søvndal kan jeg bekræfte, at det fremgår af forslaget, at de 5.000 kr. er før skat, og derfor kommer der selvfølgelig nogle skatteindtægter, som skal modregnes, når man gør op, hvad udgiften er.
Men denne her debat viser jo bare, at det havde været rart, hvis der i bemærkningerne til lovforslaget havde været en lidt mere udførlig forklaring om, hvordan det her skal gennemføres.
Villy Søvndal (SF), 2002-11-18:
Det er et spørgsmål til fru Line Barfod i forhold til hr. Poul Nødgaards regnestykke, som jeg synes var højst besynderligt.
Men lad nu være med at blive ved med at bilde folk ind, at de får 5.000 kr., de får 3.000 kr., og det er jo derfor, regnestykket hænger sammen, fordi de skal betale skat af de her penge.
Jeg synes, man skal være voldsomt forsigtig med at gå rundt og sige nogle tal, som folk godt ved ikke holder, og jeg vil spørge fru Line Barfod, om hun ikke deler den opfattelse.
For hvis man går rundt og nævner tal, som enhver kan se der hverken er hoved eller hale i, efterlader man ganske mange skuffede mennesker på perronen.
Så jeg vil spørge fru Line Barfod, om hun ikke synes, det var et meget tvivlsomt spørgsmål, som hr. Poul Nødgaard fik fremstillet, og om ikke det ville være klogt af hr. Poul Nødgaard at komme op og beklage, at han kom til at regne forkert?
Poul Nødgaard (DF), 2002-11-18:
Det er jo ikke Dansk Folkeparti, der udarbejder lovforslagene, men jeg ved, at det er 124.000 personer, det drejer sig om, og når man tidligere i debatten har været meget optaget af, hvem det er, kan jeg sige, at det simpelt hen er dem, der opfylder de betingelser, der står i lovforslaget.
Og hvis man ganger 124.000 med 5.000, giver det sekshundrede og nogle millioner.
Da forslaget kun lyder på firehundrede og nogle millioner kroner, kan man med rette spørge: Hvor er de 200 mio. kr.?
Ja, de kommer fra dem, der har en indtægt, f.eks. på 1.000 kr., 2.000 kr., og som bliver trukket og ikke får den fulde ydelse.
Hvis alle ikke havde en krone i indtægt ud over folkepensionen og folkepensionens pensionstillæg, ville der blive udbetalt sekshundrede nogle og tyvetusinde millioner kroner.
Lad os da den 1. februar glæde os over alle de pensionister, der, når skatten er trukket, får udbetalt 3.000 kr. ekstra.
Kunne Enhedslisten ikke prøve for en gangs skyld også at glæde sig?
Det gør vi i hvert fald.