runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1998-06-19:
Man øjner jo i fru Dorte Bennedsens ordførertale
sådan en let irritation over, at fru Dorte Bennedsen og andre skal debattere Schengenkonventionen.
Det kan jeg såmænd da godt forstå, men det bekymrer jo mange ude i befolkningen, at Danmark er tilsluttet det her samarbejde, og derfor er det da irriterende, at det hele tiden rejses som et tema.
Vi så også i forbindelse med Amsterdamafstemningen, at det var til stor irritation for tilhængerne, at det spørgsmål blev rejst, og statsministeren måtte jo under en af de afsluttende tv-debatrunder love for åben skærm, at Folketinget nu virkelig ville grave til bunds i Schengen - endnu en gang ifølge ham selv, men for første gang ifølge os andre - nu ville man virkelig tage fat og komme til bunds. Han ville gerne have en fordomsfri og rigtig grundig diskussion om det her i Folketinget efter den 28. maj.
Det har nok fået nogle skeptiske socialdemokrater til at blive lidt beroligede og tænke, at så kunne de godt stemme ja til den der Amsterdamtraktat, som indeholder den her Schengen.
Derfor vil jeg gerne spørge fru Dorte Bennedsen, hvad Socialdemokratiet mener, der lå i det, statsministeren sagde.
Ligger der alene i det, at man skal have den her forespørgselsdebat, hvor det kan være meget trægt at få svarene frem?
Vi kan allerede nu se procedurespørgsmål om, hvorvidt man kan stille spørgsmål til ministeren, hvornår vi kan få svar og sådan nogle ting.
Eller er det det forhold, at denne forespørgselsdebat er starten på en proces, hvor man i højere grad graver ned eventuelt ved, at eksterne eksperter, som er kritiske over for det her, også får lejlighed til at stille deres kritiske spørgsmål?
Mariann Fischer Boel (V), 1998-06-19:
Med hensyn til L 67, der jo er skatteministerens andel af Vandmiljøplan II-pakken, vil jeg gerne anmode om, at forslaget går tilbage til Skatteudvalget inden tredje behandling.
Steen Gade (SF), 1998-06-19:
Fru Hanne Severinsen talte om mytedannelser i Skjern Ådal-området, man jeg vil sige, at den mest udbredte myte er, at vi ikke har lyttet til lokalbefolkningen.
Denne sag har jo verseret i årevis, og er der nogen sag, hvor Folketingets Miljø- og Planlægningsudvalg så tit har besøgt det område, sagen vedrørte, så tit har snakket med folk, så tit har foretaget vurdereinger, og så tit har svaret på spørgsmål?
Jeg kan ikke huske én eneste sag, hvor vi så grundigt og så ofte har lyttet, spurgt og fået svar, og derfor synes jeg, at hvis der er nogen, der medvirker til en forkert mytedannelse i dag, er det fru Hanne Severinsen.
I øvrigt ville jeg egentlig have taget ordet for at takke fru Hanne Severinsen for at overvinde sig selv og stemme for, men jeg synes også, hun skulle gøre det lidt stille - sætte sig stille ned i salen og stemme for i stedet for at fortsætte mytedannelsen.
Vi har brug for, at dette projekt nu får den ro, det skal have, og at de nye bestemmelser træder i kraft, så vi kan få sikkerhed for, at projektet bliver gennemført i den ånd, det i sin tid blev vedtaget i.
Ole M. Nielsen (KRF), 1998-06-19:
Som allerede meddelt i betænkningen kan Kristeligt Folkeparti ikke stemme for L 55, L 56 og og L 58, heller ikke selv om vi får vores ændringsforslag vedtaget, og selv om vi stemmer for samtlige ændringsforslag til lovforslagene.
Som også forklaret i vores betænkningsbidrag finder vi Vandmiljøplan II alt for omstændelig, alt for restriktiv, alt for bureaukratisk i forhold til de problemer, vandmiljøplanen skal medvirke til at løse.
Ministeren meddeler os i et svar, at en sådan kompensation vil skulle notificeres i EU, da den vil vurderes at være konkurrenceforvridende.
Det er højst besynderligt, idet de omkostninger, som planen pålægger landbruget, er lige så konkurrenceforvridende, bare i modsat retning, nemlig til ugunst for dansk landbrug, men omkostningsbelastningen skal altså ikke notificeres.
Vi vil finde en anden anledning til at arbejde for kompensation til landbruget for de omkostninger.
Økonomien i dansk landbrug er på trods af nogle få gode år truet, og svineproducenternes økonomi er alvorligt truet.
Den er truet af Vandmiljøplan II og af pesticidafgifter, jordskatter, skattestramninger, som naturligvis ikke bliver så snærende for landbruget, hvis ikke landbruget tjener penge.
Flere andre ting truer: sidst, men ikke mindst de kommende nedskæringer i EU's landbrugspriser, som med besvær selvfølgelig bliver gennemført i løbet af nogle år.
Til sidst vil jeg sige, at på trods af alt det her stemmer vi for L 67 ved denne anden behandling.
Vi synes, det er helt rimeligt, at gødning til andre formål end landbrugsformål og gartneriformål skal pålægges en afgift.
Så der er vi med.
Svend Auken (S), 1998-06-19:
Jeg var glad for hr. Gades sidste indlæg, for jeg synes, det satte tingene på plads.
Jeg synes, det er fint, at folk har
forskellige meninger, og det er jo også derfor, vi har et demokratisk system, som kan give rammer for denne uenighed; men jeg synes også, det er fint, at man overvinder disse uenigheder og indgår en aftale, og jeg synes også, det er fint, at man stiller mange spørgsmål.
Som jeg sagde i mit første indlæg: Hellere stille nogle overflødige spørgsmål end slet ikke stille spørgsmål. Jeg vil gøre hr. Gades ord til mine, for fru Hanne Severinsen har i hvert fald bidraget meget til, at der er blevet stillet mange spørgsmål.
Det er ikke nogen kritik af hende, men hver eneste gang, jeg har hørt fru Hanne Severinsen - i lokalpressen, ved førstebehandlinger, ved andenbehandlinger, ved tredjebehandlinger i alle de år, jeg har haft ansvar for denne sag - har jeg fornemmet, at hun var inderligt imod projektet, indædt modstander af hele projektet.
Men til stadighed har Venstre valgt hende til ordfører, og i dag forstår jeg, at hun stemmer ja, og det synes jeg er godt.
At Venstre stemmer ja, har jeg udtrykt stor anerkendelse
af; men det skaber jo forvirring i offentligheden, at man siger ja med den motivering, at man i virkeligheden er imod, og så er jeg nødt til at reagere, som jeg gør.
Men lad nu sommerfreden sænke sig over denne sag.
Der er som bekendt større glæde over én omvendt synder end over et mangefold af retfærdige, og jeg vil da gerne gøre denne glæde til min og sige, at den omstændighed, at også fru Hanne Severinsen i dag stemmer for forslaget, er en sejr for miljøet.
Hanne Severinsen (V), 1998-06-19:
Jeg ved godt, at ministeren har sin egen virkelighedsopfattelse, og med i den opfattelse er, at jeg skulle være inderligt imod hele projektet, hvilket er noget forfærdeligt sludder.
Jeg har hele tiden syntes, at den østlige del var et fantastisk godt projekt, jeg syntes bare, det skulle blive bedre og mere naturnært end det, ministerens embedsmænd oprindelig lagde vægt på.
Men nu tror jeg, vi er ved at finde en god model.
At man med hensyn til den vestlige del mener, at man på en meget billigere og bedre måde kunne have fået mere miljø for pengene, må man vel have lov til at mene.
Det er ikke det samme som at være inderligt imod hele projekt, hvis man egentlig gerne havde set, at der på fornuftig vis var blevet sparet nogle penge.
Hvis ministeren gennemlæser den tale, jeg netop har holdt som mit indlæg her ved andenbehandlingen, vil han se, at den netop var meget afbalanceret og at jeg overhovedet ikke var inde på de ting, jeg er nødt til at komme ind på nu, fordi ministeren stiller sig an på den måde, han gør.
Svend Auken (S), 1998-06-19:
Men dér har fru Hanne Severinsen hele vejen igennem udtrykt sig negativt om dette projekt.
Jeg respekterer, at hun har den mening, men hun må have mig undskyldt, når jeg siger, at når hun samtidig skal være ordfører for et parti, der siger ja til projektet,
er det grunden til, at alle problemerne er opstået.
Men som sølvbrudgommen sagde til sølvbruden: Lad gammelt nag være glemt. Nu skal vi videre, og jeg vil bare understrege endnu en gang, at vi vil leve op til alle vore løfter.
Det fører mig frem til noget, jeg glemte i mit svar til hr. Kirk: Vi står selvfølgelig ved det, jeg har sagt i mit svar på spørgsmål 21 om organiseringen af brugergruppen.
Jeg må i det hele taget sige, at når man tænker på, hvor megen tøven der har været i både Ringkøbing Amt og såvel Egvads som Skjerns byråd, synes jeg, vi i de sidste måneder har fået et virkelig godt samarbejde om organiseringen af gruppen.
Der er ingen tvivl om, at der er en kolossal lokal interesse i dag for, at projektet ikke bare bliver til stor gavn for naturen og en turistattraktion, men også kan blive til glæde for lokale brugergrupper.
Derfor er jeg også glad for at kunne svare ja på spørgsmålet: Vi yder sekretariatsmæssig bistand, men brugergruppen bliver ikke organiseret med formandskab fra Skov- og Naturstyrelsen.
Steen Gade (SF), 1998-06-19:
Til hr. Christian Mejdahls sarkasme over forslag fra Kristeligt Folkeparti har jeg kun den bemærkning, at de ting, der bliver stemt ind her, er jo aftalt mellem aftalepartierne, og når forslaget nu kommer tilbage til udvalget, kunne det være, at det også kom til at se smukkere
ud på papiret, så aftalepartierne fik udtrykt, at de var enige.
Om der så er andre partier, der vil tilslutte sig, er en anden sag, men når forslaget nu kommer tilbage, kan man måske få skrevet betænkningsbidraget på en sådan måde, at der ikke er nogen tvivl.
Vi strammer rent harmonimæssigt op på svineavlen, men der ligger da det i det, at vi i øvrigt beder om en slags undtagelse fra EU-bestemmelserne.
Christian H. Hansen (DF), 1998-06-19:
Jeg skal blot lige tilkendegive, at L 58 stemmer Dansk Folkeparti selvfølgelig imod, og også at det fremgår af betænkningen, at vi ikke støtter ændringsforslag nr. 8, som er stillet af Venstre, og som gør, at loven kommer i harmoni
med landbrugsloven
Men jeg skal meddele, at vi støtter ændringsforslag nr. 8.
Christian Mejdahl (V), 1998-06-19:
Jeg vil godt svare hr. Steen Gade på det spørgsmål, han stillede.
Naturligvis står vi ved det, som er aftalt, for det er aftalestof, og det er også rigtigt, at vi har forsøgt at få en lempelse i forhold til EU's nitratdirektiv.
Men jeg vil godt høre ministerens kommentar til den henvendelse, der er kommet for ganske nylig - i forgårs vistnok - fra landboorganisationerne, fordi de stiller et kritisk spørgsmål om nogle af tingene, og det spørgsmål vil jeg godt høre ministerens kommentarer til.
Det var såmænd det, der lå i min opfordring heroppefra.
Martin Glerup (S), 1998-06-19:
Der er ingen tvivl om, at dette lovforslag indeholder nogle særdeles gode redskaber i flere forskellige forbindelser.
Først og fremmest kan vi overholde vandmiljøplanens krav, og for det andet kan vi, som man også har været inde på, opfylde EU's nitratdirektiv.
Og i den forbindelse er det klart, at harmonikravene spiller ind, og det spørgsmål skal selvfølgelig tackles på en måde, sådan at vi opfylder direktivets krav og får det forhandlet med EU.
Det ligger der jo også i aftalen.
Så vil jeg godt sige, at lovforslagene nr. L 55 og L 56 indeholder nogle fantastisk gode retningslinjer for, hvordan man skal varetage vores grundvandsbeskyttelse.
Mange af de ting, der ligger i lovforslaget, stammer fra Drikkevandsudvalgets rapport og anbefalinger, og jeg synes, det er en god anledning til, at vi får gennemført nogle af de ting til gavn for vores grundvandskvalitet og til gavn for vores drikkevandsforsyning.
Miljø- og energiministerens ændringsforslag betyder, at det bliver amterne, der bliver krumtappene i forbindelse med administrationen af vådområderne med hensyn til, hvilke projekter der skal udpeges - der bliver selvfølgelig nogle centrale kriterier - og får en stor opgave i forbindelse med erhvervelser, salg, engangskompensation og eventuel ekspropriation.
for, hvor man får mest miljø for pengene.
Jeg mener, at det er udmærket, at man får de her ting ud i regionerne, sådan at vi er sikre på, at vi kan få det implementeret hurtigst muligt.
Derfor mener jeg, at det er et godt ændringsforslag. Ellers vil jeg sige, at på baggrund af de sidste års debat er det selvfølgelig glædeligt, at vi får dette brede flertal for Vandmiljøplan II, og at der er så få, der vil køre frihjul på denne ordning.
Det synes jeg tegner godt for fremtiden, fordi det er et væsentligt problem, vi nu får hold på.
Henrik Dam Kristensen (S), 1998-06-19:
I forlængelse af miljø- og energiministeren vil jeg sige, at med de dele af forliget, som jeg har med at gøre, har der også været et overordentlig fornuftigt samarbejde imellem forligspartierne, også efter at vi skulle udmønte det fornuftige forlig, som jo blev vedtaget.
Hr. Christian Mejdahl citerede en række svar, som jeg har givet undervejs,
og jeg vil gerne endnu en gang bekræfte, at jeg står bag disse svar.
Det har jeg gjort med min underskrift, og den har jeg ikke trukket tilbage.
Så det var korrekt citeret, jeg står selvfølgelig ved svarene.
Så var der et lille mellemspil i hr. Christian Mejdahls tale, som handlede om de to ændringsforslag, planperioden og efterafgrøderne, og der blev henvist til Kristeligt Folkeparti.
Jeg vil gerne sige, at en ting er procedure, noget andet er politik, og når de to ændringsforslag er kommet igennem, skyldes det udelukkende, at der har været en ordentlig, fornuftig snak mellem forligspartierne på de to områder, ikke mindst ved hr. Christian Mejdahls mellemkomst.
Det er grunden til, at vi er enige om det, og ikke det parti, som har stillet dem.
De har så ramt det, som vi var enige om.
Det kan man sige var heldigt, men det er ved forligspartierne, at det er kommet i stand.
Bjarne Laustsen (S), 1998-06-19:
Vedrørende L 58 har vi i betænkningen tilkendegivet, at vi her ville tilkendegive vores holdninger til ændringsforslag nr. 7 og 14, og jeg kan sige, at vi stemmer for.
Ligeledes kan jeg meddele, at vi som følge af vores positive indstilling til ændringsforslag nr. 4 også stemmer for nr. 5 og 6, der er en følge af ændringsforslag nr. 4.
Ligeledes vil jeg foreslå, at vi får ændringsforslag 5 og 6 tilbage i udvalget for konsekvensrettelser.
Lene Espersen (KF), 1998-06-19:
Da vi havde lovforslagene til første behandling, havde
Det Konservative Folkeparti en række spørgsmål.
Man kunne sige, vi holdt en ret kritisk ordførertale.
Vi har nemlig været meget glade for, at vi var med i et forlig omkring Vandmiljøplan II, men der var altså på nogle områder nogle tvivlsspørgsmål, som vi mente skulle uddybes.
Jeg må med tilfredhed sige, at jeg synes, vi har fået nogle meget gode og brugbare svar på de spørgsmål, vi har stillet.
Som Venstres hr. Christian Mejdahl allerede har sagt, så stillede vi spørgsmål bl.a. om efterafgrøder og vådområder, og jeg synes faktisk, vi er nået meget, meget fint frem til snorene.
Det er positivt, at vi er nået så langt, og det, der har været vigtigt for os, har været, at der har været den fornødne fleksibilitet til at få de her instrumenter implementeret på en måde, det var til at leve med, også for erhvervet.
Vi har også sagt om L 58, at vi ville redegøre for vores stillingtagen til nogle af ændringsforslagene, og ganske som hr. Christian Mejdahl og de to ordførere fra Socialdemokratiet kan jeg sige, at vi selvfølgelig tilslutter os samtlige ændringsforslag, men at vi er enige i, at der ikke skal være nogen tvivlsspørgsmål, som der er ved to af ændringsforslagene, og derfor støtter vi, at de bliver taget tilbage i udvalget.
Annie Lunde Hansen (CD), 1998-06-19:
Vedrørende L 58: I betænkningen står, at Centrum-Demokraterne vil redegøre for sin stilling til ændringsforslagene ved andenbehandlingen, og vi kan herved meddele, at Centrum-Demokraterne kan støtte alle 16 ændringsforslag.
Thorkild B. Fransgaard (FP), 1998-06-19:
Ved den endelige afstemning om de her lovforslag vil Fremskridtspartiet selvfølgelig stemme imod.
Vi mener fortsat ikke, der er brug for en opstramning inden for landbruget hverken med hensyn til gødningsforbrug eller harmonikravene.
Vi mener, hele miljødebatten er kommet op på et niveau, hvor det ikke hører hjemme, og vi mener fortsat ikke, det er bevist, at det, man vedtager her, vil hjælpe på miljøet. Med hensyn til de ændringsforslag, der er kommet, vil vi stemme for alle dem, Kristeligt Folkeparti har stillet.
Steen Gade (SF), 1998-06-19:
Tak for svaret.
Jeg ville bare have tingene på det rene, så der ikke er nogen, der er i tvivl om, at det, vi noget nølende har sagt ja til, er at bede om en undtagelse fra nitratdirektivet.
Jeg siger, at vi har sagt ja nølende, fordi jeg mener, der stadig er en risiko for, at EU ikke synes, det er godt nok, og derfor mener jeg, det måske er lidt forkert at få en tone ind i debatten om, at de harmonikrav er vældig voldsomme over for landbruget, for det er jo ikke sandheden.
Sandheden er, at harmonikravene er lempeligere end EU's nitratdirektiv.
Svend Auken (S), 1998-06-19:
Det er klart, at vi ved en anden behandling ofte - fordi sådan er vores arbejdsmetode - kommer til at beskæftige os med hjørner af problemstillingen og derfor i forhold til offentligheden måske giver indtryk af, at vi har mistet overblikket.
Jeg vil gerne sige, det har forligspartierne ikke.
Der er tale om en samlet forligsaftale, som er blevet forhandlet igennem med megen stor omhu og med megen ihærdighed, og hvor vi i fællesskab løser omfattende problemer og skaber forbedringer i Danmark.
Det havde jeg lejlighed til at sige min mening om ved førstebehandlingen.
Jeg vil også sige tak til ikke bare partierne, men også de organisationer uden for dette hus, vi har forhandlet med.
Når det f.eks. gælder spørgsmålet om våde enge, tænker jeg især på Amtsrådsforeningen.
Der var imidlertid et spørgsmål, der stod tilbage, og som hr. Mejdahl gerne ville have min kommentar til.
Det drejer sig om virkningerne for henholdsvis fjerkræbruget og sobrugene ved skærpelsen af harmonikravet til 140 kilo N pr. ha.
En fedesvinsbesætning kan sagtens klare dette eller, rettere sagt, der er ikke nogen stramning for deres vedkommende, hvorimod når det drejer sig om fjerkræ- og sobesætninger, er der et problem.
Det gør vi opmærksom på undervejs i forhandlingerne.
Vi valgte med åbne øjne, idet vi ville lægge det ned til Kommissionen og bede om en undtagelse af hensyn til kvægbruget.
Det er det, vi har notificeret, og det er det, vi i øjeblikket drøfter i forhold til Kommissionen.
Der var netop sænkningen til de 140, om jeg så må sige, en løftestang for, at vi kan hjælpe kvægbruget på denne måde. Det, at vi har denne aftale og vi har lavet dette udspil i forhold til Kommissionen, gør imidlertid ikke, at vi har glemt, at der er nogle problemer.
Vi ved, der er et problem, og vi er opmærksomme på, der er et problem.
Jeg vil ikke sige andet, end at jeg tror, at det ville være forkert nu at komme med konkrete ændringsforslag.
Dels ville det være vanskeligt at opnå enighed om det i forligskredsen, og dels ville det skabe os uhyggelig store vanskeligheder i forhold til godkendelsen i Kommissionen.
Derimod har vi lov til at henvise til, at der i selve aftalen er indbygget en proces.
Det vil sige, at vi mødes flere gange undervejs, og når vi i fællesskab er opmærksomme på nogle af de problemer, der her har været rejst, vil jeg da i hvert fald ikke udelukke, at vi undervejs kan finde løsninger. Men jeg vil altså ikke give noget konkret løfte om at ændre det udspil, som jeg tror er helt, helt afgørende for, at vi kan få hele pakken godtaget i forhold til Kommissionen.
Vi er opmærksomme på det her problem.
Det blev rejst
undervejs i forhandlingerne; det blev rejst af landbruget efterfølgende, og jeg kan ikke sige andet end at henvise til, at der er en proces indbygget i selve forslaget. Hvis det i øvrigt er muligt inden for rammerne af vore forpligtelser, vore aftaler, hvis vi i øvrigt partierne imellem er enige om det, vil jeg bestemt ikke udelukke, at man senere kan finde en løsning.
Men som det ser ud nu, skal vi holde os til den aftale, vi har indgået.
Thorkild B. Fransgaard (FP), 1998-06-23:
Lovforslaget er jo en del af pinsepakken.
Nu kan jeg ikke lade være med at tænke på, hvad jeg sagde, da vi diskuterede den såkaldte erhvervspakke ved førstebehandlingen.
Der tillod jeg mig som erhvervsmand at sige, at aktieselskabsskatten jo ikke er det vigtigste for erhvervslivet at få sat ned.
Vi vil gerne af med afgifterne, da det, der er det allervigtigste for dansk erhvervsliv og for konkurrenceevnen, er at få skatten sat ned for medarbejderne rundt omkring, så vi på den måde kunne holde lønningerne i ro og kunne konkurrere.
Man sænker nemlig ikke skatten, nej, man hæver det skrå skatteloft.
Der er selvfølgelig tænkt på de lavtlønnede i hele pinsepakken.
Nu bliver de igen ramt og stoppet i at tage initiativ.
Jeg kan selvfølgelig klart sige, at Fremskridtspartiet ikke kan støtte det lovforslag her.
Det er der nok ingen der er i tvivl om.
Det er jo en del af pinsepakken, en aftale, der er indgået med de socialistiske partier her i Tinget, en aftale, som vi selvfølgelig ikke kan støtte.
Jeg er meget ked af, at det er endt med, at man i stedet for at nedsætte det skrå skatteloft bare en lille smule for at hjælpe de mennesker derude er kommet frem til at forhøje det.
Det er en katastrofe for vort samfund, at man igen bremser initiativer på den måde.
Thorkild Simonsen (S), 1998-06-23:
Efter at have hørt debatten vil jeg sige tak, fordi der er
et flertal for forslaget.
Og jeg har også noteret mig, at det netop er den aftale, der gør, at der er flertal for forslaget.
Lovforslaget indebærer, at den kommunale medfinansiering af det skrå skatteloft - der var fra 1993 til 1998 - afvikles en gang for alle.
Og jeg mener, at det er det, som hr. Kirkegaard skulle hæfte sig mest ved, for det her drejer sig altså om en lettelse på det kommunale område og ikke så meget om skatteloftet som sådan.
Fru Else Winther Andersen var inde på, at der i det oprindelige lovforslag fra skatteministeren, L 92, stod, at bundskatten skulle sænkes fra 8 til 6 pct.
Det er jo rigtigt, men efter den aftale, der er indgået med SF og Enhedslisten, bliver den jo sænket fra 8 til 5½ pct.
Det er også nævnt.
Der indføres - som nævnt af forskellige ordførere - herefter en ny medfinansiering, som tager udgangspunkt i 1998.
Og det er også rigtigt, at det vil medføre, at et meget begrænset antal kommuner - i al fald betydeligt færre kommuner end nu - efter det her sandsynligvis vil komme til at betale til det skrå skatteloft.
Man har beregnet, at det i dag er 269 kommuner, som betaler til det, og efter forslaget her skønner man, at det i år 2002 vil være 70-73 kommuner.
Der har jo, som jeg sagde til indledning, været enighed mellem regeringen og de kommunale parter om denne omlægning af den kommunale medfinansiering og det skrå skatteloft, og der har også været enighed om det, som ikke er med her, nemlig at de, der sætter skatten ned fra 1998 til 1999, får en medfinansiering fra staten på 25 pct.
har jeg da også noteret mig, at der er to partier, som er med i pinsepakken, som ikke synes om dette, men jeg håber som sagt, at dette forslag bliver vedtaget, og at det kan komme til anden og tredje behandling inden sommerferien.
Jørgen Estrup (RV), 1998-06-23:
Der var en tidligere borgerlig skatteminister, der på et tidspunkt sagde: »Forargelse er ikke mit ministerium, det er ikke mit ressort, det er Kirkeministeriet«.
Jeg synes næsten det samme kunne siges til Venstres ordfører.
Hvis det eneste, man kan føje til omkring dette beslutningsforslag, er forargelse, så synes jeg, man er gået for langt.
Det er ikke en sprogbrug, vi plejer at have her i Folketinget, at man på et så løst grundlag beskylder folk for at have købt hinanden.
Og det synes jeg gerne jeg vil anholde med det samme.
Hvis man siger den slags ting, skal man kunne dokumentere dem. Det er ikke nok, at man kommer med den slags påstande.
Derfor vil jeg gerne med det samme anholde den sprogbrug og også have lov til at sige, at fru Ulla Tørnæs' parti i sin tid selv var med til at lægge grunden til Færøernes problemer, og hun var også selv i forbindelse med Folketingets debat i januar med til at beslutte, at regeringen burde genforhandle gælden med Færøerne.
Derfor kan man simpelt hen ikke tillade sig en sådan udtalelse.
Frank Aaen (EL), 1998-06-23:
Jeg skal gøre det meget kort.
Jeg vil bare spørge, om fru Ulla Tørnæs kan bekræfte, at Venstres formand før folketingsvalget udtalte, at nu skulle den her sag afsluttes hurtigst muligt med en kompensation til færingerne.