runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Sonja Albrink (CD), 2000-12-07:
Notatet viser jo, at det er højesteretsdommere, som sidder på langt størstedelen af dommeres bibeskæftigelser, og selv inden for Højesteret er der en bemærkelsesværdig skæv fordeling.
Nu er det imidlertid ikke alt i denne verden, som bør reguleres fra centralt hold, men det gør da et vist indtryk, at Rigsrevisor rent faktisk konkluderer, at retssikkerhedsmæssige og habilitetsmæssige hensyn bør føre til ophør af bibeskæftigelser, som ikke vedrører det offentliges helt særlige interesser eller undervisnings- og forfattervirksomhed.
Også for CD er det af helt central betydning, at der ikke kan sættes en finger på danske dommeres habilitet, og at der ikke ved de danske domstole er unødvendige ventetider.
Spørgsmålet fra CD i relation til dette her forslag er derfor, i hvor høj grad dommeres bierhverv f.eks. i forbindelse med private voldgifter, påvirker disse ting i negativ retning.
Højesterets præsident deler ikke Rigsrevisors opfattelse med hensyn til disse problemstillinger, så svaret er ikke entydigt.
Og så, som justitsministeren var inde på i sin tale, blev spørgsmål om dommeres bijob jo grundigt behandlet af domstolsudvalget, som ikke ville anbefale et generelt forbud og i øvrigt heller ikke en maksimumgrænse for størrelsen af dommeres biindtægter.
Den ny ordning har nu snart kørt et par år, og den debat, som de indsamlede resultater jo naturligvis nok har medført, har også haft den konsekvens, at Højesterets præsident har taget initiativ til en række tiltag for at rette op på de skævheder, der har været.
I CD synes vi derfor, at man i første omgang må have tillid til, at domstolene har viljen og evnen til at få rettet op på de forhold, frem for på nuværende tidspunkt fra centralt hold at indføre restriktioner i overensstemmelse med Enhedslistens beslutningsforslag.
Så vi mener, at vi ikke kan støtte det foreliggende forslag.
Anne Baastrup (SF), 2000-12-07:
Da hr. Aage Frandsen ikke kan være til stede, skal jeg læse hans tale op.
SF havde gerne set, at der ikke havde været behov for forslaget, idet SF havde håbet på, at dommerne af sig selv eller Domstolsstyrelsen havde begrænset mængden af bijob
, men da dette ikke er sket, støtter SF principperne i forslaget.
SF lægger helt afgørende vægt på domstolenes og dommernes integritet.
Derfor lægger SF afgørende vægt på, at der ikke er så meget som en risiko for, at dette kan antastes.
Derfor er dommernes mange bijob ikke uden problemer.
SF mener, at det er vigtigt, at sagsbehandlingen ved domstolene ikke trækker unødig ud, hvilket der er en risiko for, når mange dommere, ikke mindst højesteretsdommere, har meget arbejde ved siden af.
Den slags sager kunne sagtens overlades til andre jurister, eksempelvis advokater.
Derfor synes SF, det er rigtigt, at der indføres en maksimumgrænse for, hvor store biindtægterne må være, suppleret med en liste over, hvilke opgaver det forventes, at dommerne, og især højesteretsdommerne, kan bruge tiden til i form af bijob.
Frank Aaen (EL), 2000-12-07:
Til fru Gitte Seeberg: Nu er det jo faktisk sådan, at en meget vigtig kilde til hele vores vurdering af, hvordan love og regler skal tolkes, er det, der kommer fra domstolene.
Derfor er det selvfølgelig et problem, hvis alt for mange afgørelser flyttes fra domstolene og dermed i åbenhed ind i lukkede forsamlinger, hvor ingen har indsigt.
Med hensyn til det med, at det er parternes egen sag: Ja, det kan man jo godt have som betragtning.
Jeg kender en sag, der er afgjort ved en voldgift, hvor jeg vil påstå, selv om jeg aldrig kunne få det bevist, at en erstatningssag vedrørende et værfts byggeri af boreplatforme, som røg ind i nogle problemer, blev forligt, fordi man så fik lukket et værft et andet sted i Danmark.
Det, jeg snakker om, er A.P. Møller, der havde en erstatningssag imod Aalborg Værft vedrørende bygning af boreplatforme.
Og jeg er helt hundrede procent sikker på, at den blev forligt på en måde, der for værftets ejere var meget var fordelagtig, mod at man så samtidig lukkede værftet i Aalborg.
Jeg kan ikke bevise det, men det er da ærgerligt, at vi ikke har indsigt, og det var, fordi denne her sag blev klaret ved en voldgift.
Gitte Seeberg (KF), 2000-12-07:
Til fru Birthe Rønn Hornbech vil jeg sige, at jeg er enig så langt, at det ikke er alt, vi skal blande os i, hvis folk vil løse deres problemer ved voldgift, råd og nævn eller andet.
Man har jo altid mulighed for, også ved råd og nævn,
efterfølgende at indbringe en sag for domstolene.
Til hr. Frank Aaen vil jeg sige, at der jo som regel er en grund til, at man ønsker at behandle en sag ved voldgift.
Det kan f.eks. være forretningshemmeligheder.
Det ser jeg ikke noget problem i.
Det er parternes egen afgørelse.
Hvis man kan blive enige om, at en sag bliver afgjort ved voldgift, så er det fint nok for os.
Frank Aaen (EL), 2000-12-07:
Jeg vil bare sige til fru Birthe Rønn Hornbech, at det er forkert at sige, at Rigsrevisionen kun kigger på kroner og øre.
Rigsrevisionen har til opgave at vurdere den samlede forvaltning, og det er lige præcis det, der er det gode ved Rigsrevisionen.
Ellers kunne vi jo bare få et revisionsfirma ude i byen.
Vi afviser ikke, at man skal have voldgifter.
Jeg vil godt spørge den konservative ordfører, om ikke Det Konservative Folkeparti mener, at der godt kan være et retssikkerhedsmæssigt problem i, at man har så mange afgørelser overladt til voldgifter.
For i modsætning til en domstolsafgørelse, hvor vi alle sammen kender præmisserne og alle sammen kender dommen og derudaf også kan udlede videre i forhold til fortolkning af lovgivning og andet, så foregår det jo i voldgifter skjult.
Dermed får ingen mulighed for at se, hvordan dette område reguleres i virkeligheden.
Kunne man ikke også af den grund mene, at der kunne være
en fordel i, at man lidt fik lagt en dæmper på, hvor mange sager der blev afgjort ved voldgift i lukkethed i stedet for i åbenhed?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2000-12-07:
Rigsrevisor tager sig af kroner og øre, og det burde han have holdt sig til.
Jeg ser, at han har udtalt sig om retssikkerhed, og jeg må indrømme, at det synes jeg er meget forkert.
Det er en personlig betragtning, men det stødte mig utrolig meget, da jeg læste det.
Vi skal værne om domstolenes uafhængighed, og det gør vi altså ikke ved at lade Domstolsstyrelsen sidde og på matematisk vis bestemme, hvem der skal have hvad.
Peter Skaarup (DF), 2000-12-07:
Jeg har spurgt meget konkret, synes jeg, og det er ikke om statsrevisorernes holdning, men om rigsrevisor Henrik Otbo, som har lavet en rapport, der er vedlagt det forslag, vi behandler i dag, og som vi formentlig alle sammen har læst.
Der står meget klart, at rigsrevisor Henrik Otbo anbefaler, at det er Domstolsstyrelsen, der fremover skal tage stilling til, om dommere i Højesteret skal have bijob eller ikke, og hvilke bijob der skal være tilladt.
Det skal efter hans opfattelse ikke være præsidenten, der, som det er tilfældet i dag, skal tage stilling til det spørgsmål, og så er mit spørgsmål til fru Birthe Rønn Hornbech: Vil Venstre arbejde for, at vi gennemfører rigsrevisors holdning, som bygger på et meget, meget stort og glimrende undersøgelsesarbejde?
Vi kender alle sammen resultatet, som også andre ordførere har rost, og vil Venstre arbejde for, at det fremover er Domstolsstyrelsen, som er det brede forum, der skal tage beslutning i de sager?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2000-12-07:
Jeg tror altså, at fru Dorte Bennedsen og jeg er fuldkommen enige.
Det er mit indtryk, så jeg ved ikke, hvorfor hun bliver ved med at spørge.
Det er helt altafgørende, at der er tillid til domstolene, og jeg siger blot, at det er jo netop på grund af tilliden, at vi herindefra giver dem en masse bijob.
At andre ønsker at bruge dommerne, synes jeg bare, man skal vedkende sig, og hvis man kritiserer det, må man starte med at gribe i egen barm. Med hensyn til spørgsmålet om Rigsrevisionen synes jeg lige, jeg vil understrege, at her har et stort flertal i Folketinget taget stilling. Som jeg har forstået det, er jobbene i Dansk Folkeparti ikke spredt langt ud, kun til nogle få familier, og når det drejer sig om statsrevisorerne, forstår jeg, at de har truffet den beslutning, at de ikke udtaler sig om den rapport.
Det er en meget larmende tavshed, synes jeg nok.
Søren Søndergaard (EL), 2000-12-07:
Jeg synes altså stadig, det er mærkeligt, at man har én holdning, når det gælder dommerne ved EF-Domstolen, og at man har en anden holdning, når det gælder de højeste dommere i Danmark.
Man har to vidt forskellige principper.
Jeg siger ikke, hvilken af dem der er den rigtige, men kan man ikke lægge sig fast på en eller anden principiel indfaldsvinkel?
Vores principielle indfaldsvinkel er, at vi synes, det er i orden, at man har nogle bijob.
Vi synes, det er i orden, hvis det er nogle få, hvis de er begrænsede og er uddelt til de dommere, som er til rådighed.
Så synes jeg, det er i orden.
Men Venstre har ingen politik overhovedet.
Man har én holdning det ene sted og en anden det andet sted og ved ikke rigtig, hvad man vil, bortset fra at vi skulle have lavet et andet forslag.
I øvrigt har fru Birthe Rønn Hornbech ikke læst forslaget, for det fremgår jo klart af det, at der skal sættes en grænse, og hvor den grænse skal gå kan diskuteres.
I og med at der sættes en grænse for, hvor meget den enkelte højesteretsdommer kan få i biindtægt, betyder det, at de opgaver, der skal løses, bliver spredt til flere, og det kan kun være en fordel.
Dorte Bennedsen (S), 2000-12-07:
Intet er lettere end at afskaffe bijobbene, sagde fru Birthe Rønn Hornbech.
, me jeg talte faktisk ikke om at afskaffe bijobbene.
Jeg spurgte fru Birthe Rønn Hornbech, om hun slet ikke synes, at den redegørelse, der ligger foran os, skulle give anledning til lidt fornuftig eftertanke.
Et af problemerne er jo det, som Højesterets præsident selv har påpeget i sin reaktion over for Rigsrevisionen, nemlig at Højesterets dommere er opmærksomme på, at den kritik, der har været i forbindelse med offentliggørelsen af indberetningerne, vil kunne have skadelige virkninger for Højesterets omdømme.
Jeg har grundlæggende tillid til højesteretsdommerne.
Jeg tror, de gør deres job godt og ordentligt og rigtigt, men det er jo ikke nok, at den side af sagen er i orden.
Deres omdømme i befolkningen, folks tillid til retssikkerheden skal også være i orden, og det var lidt ud fra den synsvinkel, at jeg spurgte fru Birthe Rønn Hornbech, om hun ikke synes, der også kunne være grund til lige at tænke sig om.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2000-12-07:
Jeg vil spørge fru Gitte Seeberg på en helt anden måde.
Er det ikke rigtigt, at det er gavnligt for et samfund, at der er nogen, der kan se, at der er andre konfliktløsningsmuligheder, end at man altid skal rende til domstolene?
Og hvordan folk løser deres konflikter, er det noget, vi lovgivere skal blande os i?
Peter Skaarup (DF), 2000-12-07:
Fru Birthe Rønn Hornbech sagde, at det var godt, at tingene kunne blive fordelt på flere hænder.
for en lille indrømmelse over for forslagsstillerne, i hvert fald at vi skal i den retning, som forslagsstillerne gerne vil.
Men der mangler stadig noget.
Jeg savner et klart svar på det spørgsmål, jeg stillede, nemlig om man vil følge anbefalingen fra rigsrevisor om, at det fremover skal være Domstolsstyrelsen, som er den myndighed, der afgør bijobberiet.
Jeg taler ikke for at afskaffe dem fuldstændig, for som også rigsrevisor er inde på, kan der være fornuftige årsager til, at man i visse tilfælde har den slags bijob.
Men jeg vil da gerne spørge fru Birthe Rønn Hornbech, om det ikke vil være naturligt, at man ud fra det, som rigsrevisor er kommet til Folketinget med - det står meget, meget klart, og Venstre er normalt meget lydhør over for, hvad Rigsrevisionen mener - kan gå med til, at det er det brede forum, nemlig Domstolsstyrelsen, der skal afgøre tingene, i stedet for at det er det smalle forum, nemlig Højesteret selv, der afgør dem.
Lotte Bundsgaard (S), 2000-12-07:
Nu synes jeg, hr. Peter Skaarup svinger sig rigelig højt op.
Jeg vil godt sige, at vi er netop på ofrets side.
Derfor mener vi ikke, at man skal sætte børn i fængsel.
Derfor mener vi, at man skal sætte konsekvent ind med samlede løsninger.
Derfor har regeringen sat et initiativ i gang, der skal hindre ungdomskriminaliteten, men ikke bare ved at vi skal spille stærke mænd og stå heroppe og sige, at der kun er nogle, der vil forsvare ofrene.
Vi vil sikre, at når børn kommer ud i kriminalitet, bliver der sat konsekvent ind, så de får den behandling, de har brug for, så de oplever voksne, som gerne vil gøre noget for dem og som ikke bare forsvinder hele tiden.
Det er den indsats, vi vil, fordi vi ved, at det er den vej, børn kommer
ud af kriminalitet.
Hvad Dansk Folkeparti vil, er så et andet spørgsmål, som det måske også kunne være godt at få et svar på.
Frank Jensen (S), 2000-12-07:
Man kan jo sidde og blive helt revet med at det engagement, den konservative ordfører lægger i sin ordførertale, og jeg vil selvfølgelig gerne rose det store engagement.
Men det kan jo ikke hjælpe noget, at hr. Helge Adam Møller fuldstændig forbigår, at der aldrig nogen sinde i danmarkshistorien er foretaget så mange initiativer til bekæmpelse af ungdomskriminaliteten som under den nuværende regering.
Kan hr. Helge Adam Møller nævne bare fem, bare en håndfuld konkrete initiativer rettet mod ungdomskriminaliteten fra de 10½ år?
Jeg kan derimod nævne mere end to håndfulde inden for de sidste 7½ år, hvor den nuværende regering har haft regeringsansvaret.
Målrettede initiativer på den retshåndhævende side, initiativer rettet mod kriminalisering, nykriminalisering og forstærket kriminalisering og en lang række forebyggende initiativer over for ungdomskriminaliteten.
Det startede med den første voldspakke i 1994, og efterfølgende er der taget en række målrettede initiativer.
Resultaterne er også kommet.
Sidste år fik vi den store undersøgelse, der blotlagde, hvordan ungdommen ser på kriminalitet i dag, og hvor lovlydige unge er i dagens Danmark.
Det er en undersøgelse, der er lavet af professor Flemming Balvig, der med 10 års mellemrum har lavet undersøgelser af, hvordan unge ser på kriminalitet.
Vi har i dag den mest lovlydige ungdomsgeneration, Danmark har haft i 20 år.
Antallet af lovlydige unge er heldigvis eksploderet, og det er udtryk for, at den store, brede, præventive indsats har virket.
Unge i dag holder sig bedre fri af kriminalitet end nogen sinde før.
Men problemet er, og det har regeringen også konstateret, at på trods af de flotte resultater har vi en gruppe i toppen af pyramiden, der begår gentagen kriminalitet.
Det er de sorte får, de har haft en tendens til at blive sortere, og det er netop derfor, regeringen målretter sine nye initiativer, som blev lagt frem den 27. oktober, mod den hårde kriminalitet, som begås af ganske unge.
Vi vil ikke bare sidde med hænderne i skødet, vi vil foretage konkrete initiativer.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2000-12-07:
Nu kan jeg ikke helt høre, om fru Dorte Bennedsen er i færd
med at lægge afstand til sin egen justitsminister, men det tror jeg ikke.
Jeg vil godt sige til fru Dorte Bennedsen, at 101 job lyder jo af meget, men livet i Folketinget har lært mig, at det er helt utroligt, hvad folketingsmedlemmer kan bestride af bijob, specielt hvis de ustandselig medfører rejser til udlandet.
Der er jo ingen grænser, så 101 job kan jeg slet ikke forstå kan chokere hr. Peter Skaarup; men lad det nu ligge.
Som jeg sagde før, er baggrunden for de mange bijob, at vi alle ønsker at bruge dommerne, og intet er jo lettere end at afskaffe bijob.
Det kan vi gøre ved lov.
Vi kan afskaffe alle formandskaber i råd og nævn, hvis det er det, vi vil.
Men også hr. Søren Søndergaard har jo været med til at bestemme, at dommere skal være med alle steder, og derfor synes jeg altså, det er udtryk for en vis form for dobbeltmoral, at man ikke tager med ind i diskussionen, at vi selv er skyld i masser af disse bijob og oven i købet har fået reprimande fra Højesterets præsident om alle de undersøgelseskommissioner, og hvad det ellers hedder, vi vil have.
Så må jeg sige, at det med, at retterne bliver mere effektive, hvis vi afskaffer bijobbene, er jeg meget tvivlende over for.
Der er jo mange ting, der skal gå op i en højere enhed, for at man kan afholde retsmøder, og erfaringen viser også, at jo mere man har ved siden af, jo mere kan man nå, og jo mere man har ved siden af, jo mere ved man.
Hvis man forestillede sig, at bijobbene blev afskaffet, tror jeg, det ville blive en noget ensidig og kedsommelig forsamling i de højere retter.
Men naturligvis er det ønskeligt, at tingene bliver fordelt på flere hænder, og jeg har også forstået, at det er det, man er i gang med.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2000-12-07:
Dansk Folkeparti skal naturligvis ikke have utak for også at forsøge at få en diskussion om ungdomsdomstole, som jo ganske rigtigt startede med en udtalelse af den socialdemokratiske formand for Retsudvalget til forsiden af - så vidt jeg husker - Jyllands-Posten.
Forslagsstillerne skriver i bemærkningerne, at de er af den opfattelse, at når kriminalitet begås af unge under 18 år, skal de behandles på en ny og anderledes måde.
Det er vi meget enige i i Venstre, og det er derfor, at vi i dag sammen med De Konservative har fremsat forslag om en anden form for sanktioner over for de unge - det har vi diskuteret tidligere på dagen - med en hurtig, kort frihedsstraf. Samtidig bliver det jo også sagt meget tydeligt af hr. Karsten Nonbo, at det overhovedet ikke kan stå alene, og vi havde en lang diskussion - som man husker - om disse hjælpere med hjertet på rette sted.
Som hr. Karsten Nonbo også har sagt tidligere på dagen, så er det altså ikke hverken et mål i sig selv eller en løsning for Venstre at nedsætte den kriminelle lavalder.
Det, det drejer sig om, er, at der bliver taget fat om de unge, at de er klar over, at det har en konsekvens, hvis de ikke opfører sig ordentligt, hvad enten det nu er ved kriminalitet eller i øvrigt en asocial adfærd.
Det er det, det drejer sig om.
Ud over at have fremsat dette forslag har vi også indkaldt socialministeren i et samråd, som foregår i januar 2001, med det formål at få en kortlægning af, hvilke muligheder kommunerne har.
Det er vores opfattelse - der er vi faktisk enige med hr. Søren Søndergaard - at kommunerne skal piskes.
Og jeg ved, at hr. Karsten Nonbo, der er formand for et socialudvalg, har nogle ideer om en ændret refusionsordning.
og selv vil jeg godt ride min gamle kæphest.
Det er jo sådan i dag, at det er staten, der betaler fængslerne, og kommunerne, der skal betale det andet.
Det kan sådan set betale sig for kommunerne, at de unge havner i spjældet, og vi vil meget gerne se på, om ikke den kassetænkning kan udgås
ved, at det i virkeligheden blev kommunerne, der på en eller anden måde skulle betale, når de unge kom i fængsel, eller på en eller anden måde give en gulerod, så det kunne betale sig for kommunerne at holde deres unge kriminalitetsfri. Hvis vi kunne nå dertil, ville vi være nået meget langt.
Ungdomsdomstole er en meget indgribende foranstaltning i hele vores retsplejesystem, som det er i dag, og det kræver, som forslagsstillerne er inde på, at der nedsættes et udvalg.
Men vi synes ikke, der er brug for at nedsætte flere udvalg, Vi mener, der er brug for noget handling nu.
Lotte Bundsgaard (S), 2000-12-07:
Som jeg også sagde i min ordførertale, så har vi en udmærket sociallovgivning, som kan fjerne børn og unge, som kan sætte dem i sikrede institutioner, hvor de ikke kan løbe væk, men det er institutioner, som vel at mærke ikke er fængsler, men er steder, hvor man forsøger at behandle børn og unge og få dem ud af deres kriminalitet ad den vej.
Det mener vi i Socialdemokratiet er en meget rigtig ting.
Der er en ekspertgruppe, der netop nu arbejder med, hvordan man hurtigere kan sætte ind, om man kan lave en 24-timers-frist, så man får fjernet børn og unge noget hurtigere, end man gør i dag.
Så det mener vi bestemt er en meget god idé, hvilket jeg også sagde i min ordførertale.
Søren Søndergaard (EL), 2000-12-07:
Jeg vil godt bede fru Lotte Bundsgaard bekræfte, at man allerede i dag og længe i henhold til dansk sociallovgivning har kunnet indespærre unge mennesker under 15 år.
Den mulighed har eksisteret, og den måde, det nu bliver kørt frem på, er noget pjat, for man har muligheden, hvis man vil, men man har i alt for mange tilfælde ikke ønsket at bruge mulighederne fra kommunernes side, bl.a. fra mange borgerligt dominerede kommuner, fordi det er dyrt.
Det er jo noget, der skal betales af skatteyderne, så det vil man ikke være med til.
Helge Adam Møller (KF), 2000-12-07:
Kun et enkelt spørgsmål til fru Lotte Bundsgaard: Jeg har forstået på hele debatten i dag, også de sidste 20 minutter, at Socialdemokratiet under enhver omstændighed afviser, at det kan være nødvendigt indimellem at sætte unge, måske også unge på 13 eller 14 år, der laver ekstremt grove handlinger, ind et sted, hvor de ikke har mulighed for at flygte.
Det er det, man normalt kalder et fængsel. Nu siger fru Lotte Bundsgaard jo, at regeringen lige netop har besluttet at bygge 20 ekstra pladser i særligt sikrede institutioner, og de skal jo kunne bruges af unge også helt ned til 12-13-årsalderen.
Lotte Bundsgaard (S), 2000-12-07:
Det må hr. Tom Behnke undskylde, men så læser jeg, at i nogle tilfælde vil man kunne sætte børn i fængsel.
Så til hr. Peter Skaarup: Vi vil jo ikke have, at der er noget, der skal være straffrit, når man begår kriminalitet.
Hvis man som 16-, 17- eller 18-årig laver kriminalitet, så skal man selvfølgelig udstå den straf, man eventuelt får.
Det, vi har sagt, er, at det hjælper ikke noget bare at sætte børn og unge i fængsel.
Det, vi skal gøre over for dem, er at sætte konsekvent ind, vise, at det har en konsekvens, når man gør noget forkert - ikke i et fængsel, men et sted, hvor de kan få den behandling, som de har brug for.
Hr. Helge Adam Møller spørger så: Hvad er det så, vi skal gøre over for den her gruppe?
Skal vi bare lade dem gå rundt?
Nej, vi skal ikke bare lade dem gå rundt.
Regeringen har nu besluttet at etablere 20 sikrede pladser til de unge, som er svære at tilpasse.
Regeringen har etableret eller vil etablere mellem 100 og 200 anbringelsessteder for utilpassede unge.
Man arbejder nu med en ungdomssanktion, hvor man kan idømme unge en sanktion, hvor man hurtigt kan få dem væk hjemmefra, hvor man hurtigt kan få dem institutionsanbragt, så de kan se, at det har en konsekvens, hvis man gør noget, man ikke må.
Vi kan fjerne dem fra de hjem.
Hvis de ikke kan finde ud af at opdrage dem, så kan samfundet overtage den opdragelse af børn og unge.
Helge Adam Møller (KF), 2000-12-07:
Det er godt at være selvsikker og tro på sig selv, men det kan også blive for meget af det gode.
Når fru Lotte Bundsgaard siger: Vi i Socialdemokratiet vi ved, hvordan man får de uge ud af kriminalitet, og derfor vil vi overhovedet ikke følge det her forslag eller lytte til ideerne, så kunne man tænke over to ting:
Det er det, tyskerne gør, det er det, belgierne gør, det er det, franskmændene gør, det er det, italienerne gør.
Er det helt håbløst?
Det gælder både børn og unge under og over 15 år.
Nu har man haft regeringsmagten i 7 år og har kunnet gennemføre alt det, fru Lotte Bundsgaard sagde, og alligevel er kriminaliteten blandt børn og unge steget.
Det er det, justitsministeren siger.
Hvad så med at lytte til nogle af os andre?