Lotte Bundsgaard (S), 2005-06-15:
Vi danskere er et af verdens lykkeligste folk.
Vi sætter pris på tilværelsen, vi sætter pris på familien, vi sætter pris på vores arbejde, og vi sætter pris på vores gode venner.
Det er jo forståeligt nok.
Vi lever i et af verdens mest lige, frie og trygge lande.
M052S45904731KAJE.FM.FM
Page 4633
Tuesday, November 8, 2005 4:29 PM
Men desværre er alt ikke rosenrødt.
Under overfladen er der nemlig gennem de seneste par år ved at vokse sig nogle store og uløste problemer og udfordringer frem.
Udfordringer og problemer, man sagtens kan gøre noget ved, hvis man ellers er indstillet på det.
Vores opfordring til statsministeren og hans ministre skal være, at de ruller vinduer i deres ministerbiler ned, kigger ud og tager fat på de udfordringer og de problemer, som vores samfund står over for.
Vores opfordring til regeringen skal være, at den nu tager fat i et bredt samarbejde med oppositionen.
Når det går så godt i Danmark, er der ingen undskyldning for, at det går så dårligt med integrationen.
Da regeringen tiltrådte, løb 10-årige indvandrerdrenge rundt og lavede drengestreger med vennerne.
Nu er de 14 år, og drengestregerne er skiftet ud med hærværk, vold og det, der er værre.
På sidelinjen står 10-årige knægte og er parate til at følge i deres fodspor.
Siden regeringen tiltrådte, er det gået tilbage med integrationen i Danmark.
Integrationsprojekter, som virkede, er blevet lukket ned, og ingen nye, effektive tiltag er sat i stedet.
Siden regeringen tiltrådte, har vi set en voksende religiøs fanatisme i visse muslimske miljøer i Danmark, en fanatisme, hvor store grupper tager afstand fra demokrati, ligestilling og ytringsfrihed.
Alt for mange unge med udenlandsk baggrund er for dårligt uddannet.
Mange forlader skolen uden at kunne læse og skrive ordentligt dansk, og det er især de unge indvandrere, der betaler prisen for, at regeringen har skåret ned på skolepraktikken.
Vi har en regering, der for 4 år siden skabte gevaldige forventninger om, at den ville få styr på udlændingepolitikken.
Men i dag tyranniserer indvandrerbander Nørrebro.
Vi er ved at få et nyt proletariat i Danmark med alt for meget kriminalitet, alt for mange uden uddannelse, uden arbejde og uden håb for fremtiden – alt sammen til stor frustration for danskerne.
Det skal der rettes op på.
Det kritiserer vi regeringen for ikke at gøre mere ved.
Men Socialdemokraterne står ikke bare surmulende på sidelinjen.
Vi er parate til sammen med regeringen at lave en national handlingsplan, der tager livtag med de her problemer en gang for alle.
Vi vil nemlig ikke løbe fra vores del af ansvaret.
Vi vil tværtimod tage ansvaret på os og forbedre integrationen.
Vi vil sikre tryghed i utrygge kvarterer.
Organiserede kriminelle og ungdomsbander skal fjernes fra gadebilledet.
Deres hashklubber skal lukkes.
De skal overvåges, stoppes og straffes for deres kriminalitet.
Vi vil have integrationsprogrammer for alle de mennesker, der skal blive i Danmark; integrationsprogrammer, hvor alle lærer dansk og lærer om den danske kultur.
Også kvinderne skal ud på arbejdsmarkedet og lære det danske samfund at kende.
Kun hvis man kender det danske samfund, kender normerne og kender farerne ved det danske samfund, kan man opdrage sine børn til at blive på den rigtige side af loven.
Vi vil have, at skolerne og daginstitutionerne i ghettoområderne får ressourcer til at ansætte flere voksne, så vi får børnene og de unge væk fra gadehjørnerne og ind i lektiecafeerne, ungdomsklubberne og fritidsordningerne.
Og vi vil have, at arbejdsmarkedet åbner sig, så også mennesker med et fremmedklingende efternavn kan få et arbejde.
Gennem de sidste mange år har langt de fleste danskere fået flere penge mellem hænderne.
Vi arbejder meget og betaler meget i skat.
Mange mennesker oplever, at de skal vente længe på hospitalsbehandling, og når de endelig er indlagt, placeres de på en hospitalsgang.
Mange af vores børn starter i en skole med skyhøje klassekvotienter og gamle, lasede bøger, og mange ældre oplever kun at få gjort rent hver tredje uge.
De oplever, at der slet ikke er tid til den snak, som de ensomste af vores ældre burde have krav på.
Det er ikke rimeligt, at de offentligt ansatte skal løbe hurtigere og hurtigere og alligevel ikke har tid til at levere den omsorg og den service, som borgerne har krav på.
Vi mener, at vores folkeskole skal være i verdensklasse, at de syge skal behandles bedre, at de ældre skal have krav på at få bad mindst to gange om ugen og få gjort rent mindst hver anden uge.
Det kræver altså, at regeringen ændrer strategi.
Kommunerne kan ikke levere bedre og mere M052S45904731KAJE.FM.FM Page 4634
Tuesday, November 8, 2005 4:29 PM service til flere mennesker ved blot at effektivisere og skære ned.
Vi vil derfor opfordre regeringen til, at den vælger en vej, hvor der er mere tid til omsorg og kvalitet i daginstitutionerne, på skolerne, på hospitalerne og på plejehjemmene.
Når det går så godt i Danmark, er der ingen undskyldning for, at stadig flere mennesker lever på kanten af det danske samfund.
Den negative sociale arv trives i bedste velgående.
Flere tusinde, ofte børnefamilier, lever i noget, der nærmer sig fattigdom.
De har ikke råd til ordentlig mad, og de har ikke råd til at sende deres børn til fritidsaktiviteter eller til børnefødselsdag.
Og en voksende gruppe af danskere lever helt ude på kanten af det danske samfund, mange uden bolig, mange som misbrugere og mange som psykisk syge.
Her lever vi som samfund ikke op til vores ansvar.
Regeringen burde gøre noget mere for at bekæmpe den negative sociale arv, og det er ikke nok med snak.
Når statsministeren efter sommerferien holder sin åbningstale, vil vi ikke høre flere smarte slogans som »bistandsklienter, der bliver til bankdirektører«.
Vi Socialdemokrater står ikke og surmuler på sidelinjen, men vi vil se handling.
Vi vil se handling, der gør noget for at bryde den negative sociale arv, og vi vil se handling, der bringer mennesker fra kanten af samfundet ind i fællesskabet, ikke ud på et sidespor.
Men det er ikke kun mennesker her i Danmark, der har brug for vores solidaritet.
Hver eneste dag dør tusindvis at børn i den fattigste del af verden af sygdomme, vi sagtens kan vaccinere imod eller helbrede i den vestlige verden.
Det mener vi i oppositionen var en uanstændig handling.
Når det går så godt i Danmark, er der ingen undskyldning for ikke at foretage de nødvendige investeringer i fremtiden.
Vores arbejdsmarked og konkurrenceevne er under pres i en stadig mere globaliseret verden, og vi bliver færre unge og flere ældre i fremtiden.
De udfordringer kræver politisk mod og aktiv handling, hvis de skal overvindes til vores alle sammens bedste.
Hvis vi ikke sikrer vores velfærdssamfund, vil sammenhængskraften blive svækket, og det er de mennesker, der har allerstørst behov for vores fællesskab, der kommer til at betale prisen.
Desværre har vi en regering, som tøver.
Den bruger jo alle de rigtige ord: Vi skal være bedst, vi skal ikke være billigst.
Derfor kan man med rette spørge: Hvordan kan det så være, at den har skåret ned på voksenefteruddannelsen?
Hvordan kan det være, at regeringen ikke lever op til sine målsætninger på forskningsområdet?
Hvordan kan det være, at regeringen fører en gammeldags erhvervspolitik, hvor omdrejningspunktet er lavere selskabsskatter frem for tænkning i forskning, nye samarbejdsformer og innovation, eller rettere i fremtidssikrede job?
Vi kan ikke se, hvordan det skal gøre os til de bedste, ikke bare de billigste.
Hvorfor sker der ikke mere?
Uanset hvad begrundelsen er, vil vi gerne opfordre regeringen til sammen med os at sætte fremtiden på dagsordenen.
Hvis man tager et helikopterblik på hele uddannelsesområdet, ser man et tal, der blinker meget faretruende: 25 pct. af vores unge får en aldrig en kompetencegivende uddannelse.
De befinder sig i globaliseringens farezone i konkurrence om lavtlønnede job, der siver ud af landet.
En sikkert meget veluddannet regering ser passivt til, mens vi taber en kvart ungdomsårgang på gulvet hvert eneste år.
Det er mildest talt
ikke særlig klogt.
Men vi Socialdemokrater vil ikke stå og surmule på sidelinjen, vi vil gerne hjælpe regeringen med at hjælpe de mange, der i dag ikke får en uddannelse.
Det kræver en enorm indsats.
Vi har en lang række forslag til fremtidens uddannelsespolitik.
Det er nemlig menneskers viden, ideer og kompetencer, som vi skal leve af.
Derfor stiller vi ambitiøse krav til folkeskolen.
Derfor stiller vi forslag om en uddannelsesgaranti.
En garanti, der gør, at alle unge kan gennemføre en ungdomsuddannelse, og derfor stiller vi forslag om, at voksen- og efteruddannelsen skal have et løft.
Et løft, hvor mange flere voksne kan komme i voksenlære, og hvor det bliver naturligt at uddanne sig gennem hele livet.
Og derfor stiller vi forslag om, at vi bruger flere penge på forskning, for vi ved, at investeringer i uddannelse og i forskning i f.eks. vedvarende energi giver arbejdspladser og vækst i Danmark.
M052S45904731KAJE.FM.FM Page 4635 Tuesday, November 8, 2005 4:29 PM
Fremtidens udfordringer løses også kun, hvis vi tør se udfordringerne i øjnene, og hvis vi tør byde på løsningsforslag, selv om de ikke får opbakning fra alle i Danmark.
Der er stadig mange, der ikke kan få et arbejde.
Især rammes indvandrerne og seniorerne hårdt af langvarig ledighed, når deres virksomhed flytter job til udlandet.
Den udfordring skal vi gøre noget ved her og nu.
Men på længere sigt ser det jo anderledes ud.
Inden for en overskuelig årrække bliver vi nemlig flere ældre og færre yngre på arbejdsmarkedet.
Det gør, at vi skal tænke nyt og finde nye løsninger for ikke bare at bevare, men også for at forbedre vores velfærdssamfund.
Derfor har vi Socialdemokrater åbnet debatten om, hvordan vi sikrer et større arbejdsudbud i Danmark.
Vi har åbnet debatten, fordi vi ikke alle sammen kan arbejde mindre, få flere penge til privatforbrug og forbedre den offentlige sektor på en og samme tid.
Det ved befolkningen, og det forstår befolkningen.
Derfor er den ligesom os optaget af at finde nye løsninger, så vi også fremover har penge og hænder nok til at pleje de ældste og passe de yngste.
Derfor skal vi være aktive på den internationale scene.
Vi skal påvirke med vores holdninger om en mere fredelig, demokratisk og retfærdig verden.
Derfor undrer det os, at regeringen ikke har flere internationale ambitioner, når det gælder bekæmpelsen af fattigdom, sult og aids i Afrika.
Derfor undrer det os, at statsministeren ikke bruger sine gode kontakter til den amerikanske administration til at lægge mere pres på amerikanerne for at bidrage til styrkelsen af FN, international ret og respekt for internationale konventioner.
Det er i det hele taget mærkeligt, at statsministeren er så optaget af at komme til Washington for at blive klappet på ryggen.
Vi synes langt hellere, han skulle slå i bordet.
Vi er nu ved afslutningen af et folketingsår præget af valgkamp og af ny kommunalstruktur.
Der har været meget kamp og desværre ikke så meget samarbejde.
Vi har i forhandlingerne om kommunalreformen forsøgt at påvirke regeringen til at rette op på de værste sider af reformen.
Med stædighed og hårdt arbejde er det lykkedes os flere steder.
Desværre har der også været områder, hvor regeringen ikke har været til at rokke ud af stedet.
Spørgsmålet er, om regeringen i næste folketingssamling vil være mere villig til at samarbejde til begge sider af Folketinget.
Vi har valgt at følge vælgernes ønske om, at vi skaber løsninger med bred politisk opbakning.
Vi vil derfor gerne opfordre statsministeren og hans ministre til, at de ruller vinduerne ned i ministerbilerne, kigger ud og viser den forhandlingsvilje, der skal til for at løse de problemer, vi står over for.
Så skal jeg på vegne af Socialdemokraterne, De Radikale og SF fremsætte følgende: Forslag til vedtagelse »Idet Folketinget konstaterer, at globaliseringens udfordringer nødvendiggør en markant dansk satsning på uddannelse og forskning med henblik på at sikre fremtidig vækst, velfærd og beskæftigelse på et miljømæssigt bæredygtigt grundlag, pålægges regeringen: – At gennemføre en investeringsplan for forskning og udvikling i årene 2006-2010 med årlige forøgelser af de offentlige forskningsbudgetter på 1 mia. kr., hvorved den samlede investering bliver på 15 mia. kr., hvilket svarer til 1 pct. af BNP i 2010. – At aflyse regeringens fornyede krav til kommunerne om nedskæringer på folkeskolens udgifter pr. elev.
– At fremlægge forslag som sikrer alle unge en reel uddannelsesgaranti og dermed mulighed for at få en kompetencegivende uddannelse efter folkeskolen.«