Kristian Thulesen Dahl (DF), 2003-12-18:
Jeg har sådan på fornemmelsen, at mange af de personer, der nu har siddet og fulgt den her finanslovdebat indtil nu, har undret sig.
De har undret sig, fordi deres hverdag jo slet ikke opleves på samme måde, som den bliver præsenteret herindefra.
Nu har vi brugt, jeg ved ikke, om det er halvanden time
på først at få præsenteret, at alting stort set går fantastisk godt, og så har vi brugt en halvanden times tid på at få præsenteret, at alting er gået fuldstændig i sort, er meget, meget negativt, og det er frygtelig ruin for alle familier. Jeg tror ikke, at der er ret mange i det danske samfund, der rent faktisk oplever nogen af de billeder, der er kommet til udtryk her under debatten indtil nu.
Jeg tror, at for den almindelige, gode danske familie, er billedet langt mere nuanceret, at man selvfølgelig godt kan se det, som det jo reelt er, at der er en lang række ting i det danske samfund, som er rigtig, rigtig gode, og at der er en lang række ting i finansloven for næste år, som jeg skal komme tilbage til, som er rigtig, rigtig gode.
Så kan de på den anden side se, at der selvfølgelig er
nogle faresignaler, nogle steder, hvor vi skal være særlig opmærksomme, nogle steder, hvor man kan se at der måske skal tages nogle initiativer.
Så bliver vi selvfølgelig bedømt på, om vi kan finde den balance, der gør, at vi tager hånd om de problemer, der rent faktisk er, men samtidig også gør det på en måde, så det langsigtede ikke sættes over styr.
Se, det er den ansvarlighed, den balance, man skal finde, som jo i virkeligheden har været afgørende også for os i forbindelse med diskussionen om finansloven for 2004, og det er også den balance, vi synes rimeligvis er fundet.
Når man går ind i et finanslovforlig, så ved man jo godt, at der er nogle ting, som ikke er så vidunderlige, men det siger man ja til for at gøre nogle andre ting, som man synes er lidt bedre, og som gør, at vi kan få et samlet billede, der er lidt mere positivt, end det ville være, hvis ikke vi havde lavet det finanslovforlig, vi har lavet.
Det er vores tilgang til det her, det er vores udgangspunkt.
Når folk sidder derude og ikke kan genkende det her, så er det jo også, fordi der kommer en masse på banen, som overhovedet ikke har bund i virkelighedens verden.
Nicolai Wammen er jo nok ikke overraskende den, jeg synes har gjort sig mest skyldig i det verdensbillede.
Altså tag nu sådan noget som det her med, om vi med finanslovaftalen leverer en økonomi, der ser fornuftig ud næste år.
Det var den tale, vi også hørte ved førstebehandlingen tilbage i september, den 9. september.
Jeg kan huske finansministeren fra i fredags, der opfordrede os alle sammen til, hvis vi nu ikke lige havde haft tid til det, så måske lige at læse rigtigt på tallene inden dagens debat, for så kunne det godt være, man ville korrigere lidt.
Det gjorde hr. Nicolai Wammen så ikke.
Han har muligvis haft læst på tallene, men han korrigerede i hvert fald ikke den tale, han holdt.
Sagen er, at for i år, og det har Dansk Folkeparti også et medansvar for, var der i august forventet et overskud på 5,5 mia. kr.
Der forventes det så i den Budgetoversigt, vi fik her i den her måned, at der kommer et overskud på 12,8 mia. kr. i stedet for.
Det er dog noget af en stigning.
Nu forventes det, at tallet muligvis bliver endnu større.
Næste år i august forventedes, at der ville være et overskud på 5,3 mia. kr. Nu forventes det, at overskuddet snarere bliver 10 mia. kr.
Det er dog noget af et overskud.
Har de her simple ændringer, altså noget med en fordobling af det overskud, man leverer, vi taler om milliarder af kroner, på nogen måde indvirket på de taler, vi hører om det her med, at pengene fosser ud af kassen?
Nej, ikke spor.
Man tager altså udgangspunkt i noget forkert, så fordobles overskuddet, og så taler man bare med større styrke i den forkerte retning.
Det er jo ikke en særlig hensigtsmæssig måde at debattere de her ting på. Man negligerer også betalingsbalancen.
Den ser faktisk ganske fornuftig ud.
Alle de steder, hvor der er noget positivt at sige, hopper man bare let og elegant hen over, for at nå frem til det, der selvfølgelig er et problem, og som opleves som et problem, men som også er et reelt problem for dem, det rammer, nemlig arbejdsløsheden.
Så må vi se på: Gør finansloven, som vi så er med i et forlig om, noget som helst i forhold til arbejdsløsheden? Jo, det gør den faktisk.
Der er en finanseffekt, der gør, at der isoleret set med finansloven netto vil blive ca. 10.000 flere beskæftigede.
Det er da et bidrag.
som om man overhovedet ikke tænker på det problem, som mange familier løber ind i, når de oplever arbejdsløshed, som er et stort problem for dem, det berører.
Man tager jo ikke udgangspunkt
i virkeligheden, når man beskæftiger sig med det; man holder de taler, man på forhånd har strikket sammen derhjemme, og som overhovedet ikke har sammenhæng med det, vi taler om i dag. Den anden ting, som man heller ikke fortæller, når man diskuterer arbejdsløshed,
er: Hvad er ens eget bud på det?
Et af buddene er, at man ønsker at åbne Danmark for østeuropæisk arbejdskraft fra den 1. maj 2004, altså inde i næste budgetår.
Hvis en virksomhed har en ledig stilling og annoncerer efter en, der kan matche den her ledige stilling, så er situationen jo i dag sådan, at hvis der er en dansker, som har kvalifikationerne til at bestride det job, så skal virksomheden tage den dansker og beskæftige den dansker.
Sådan er situationen i dag.
Hvad vil situationen være efter den 1. maj næste år?
Ja, den vil være den meget, meget simple, at det er fuldstændig frit for arbejdsgiveren, om han vælger en dansker eller en fra Polen eller en fra de baltiske lande.
Hvis det virkelig handlede om, at man var dybt optaget af, at det var et problem, at der kom flere arbejdsløse, og at man ville gøre alt, hvad man overhovedet kunne for at bringe de arbejdsløse tilbage på arbejdsmarkedet - hvilket man jo burde - så ville man jo ikke fra den 1. maj næste år åbne arbejdsmarkedet for arbejdskraft fra Østeuropa, hvor man jo udmærket ved at der på grund af de lønforskelle, der er, er en meget stor motivation for bl.a. at tage til Danmark, specielt når Tyskland lukker deres arbejdsmarked for den samme arbejdskraft i en periode på 7 år. Derfor er der ikke sammenhæng mellem det, man siger, og det, man gør.
Nu jeg er ved det der med, at der ikke er sammenhæng, bliver jeg altså nødt til at sige - det er også specielt i forhold til Socialdemokratiet - i forlængelse af den debat, vi havde i fredags, som jo ikke blev færdig, at vi stadig væk mangler de svar, som burde være kommet, på, hvordan økonomien hænger sammen i et socialdemokratisk udspil som et alternativ.
Det skal vi jo også forholde os til: Hvad er alternativet, når vi diskuterer finansloven for næste år?
Lad mig bare nævne to områder, hvor tingene overhovedet ikke hænger sammen.
Det ene gælder nordsøpengene.
Vi skal i morgen stemme om aftalen med A.P. Møller - Mærsk om overskuddet fra Nordsøen, som vi jo med den aftale, der bliver etableret, sikrer bliver noget større næste år og i årene fremover end det, SR-regeringen kunne levere, da de var ved magten.
Man vil ikke stemme for den aftale, som det hele er baseret på, som skaffer indtægterne, men man vil godt i sit eget udspil til finanslov bruge pengene.
Det er da virkelig noget, der batter.
Hvis man både kan undlade at gå med i det, der skaber indtægterne, og så i øvrigt bruge de indtægter, vi andre skaffer, er det da virkelig hokuspokus.
Det andet eksempel, jeg vil nævne, er om den særlige pensionsopsparing.
Det har været et mysterium for mig hele weekenden.
Man vil altså fordoble tvangsindskrivningen fra de danske skatteydere.
Så vil man bruge pengene til driftsudgifter med det resultat, at den dag, folk skal have deres pensionsopsparing tilbage, er pengene der ikke.
Kan vi huske, at det her er sket før?
Bliver vi mindet om noget, når Socialdemokraterne vil den her slags?
Med hensyn til den sociale pensionsopsparing lavede man lige præcis det samme nummer.
Man lavede fra 1972 til 1984 en tvangsopsparing, som man sagde skulle være til en tillægspension.
Da pengene skulle komme til udbetaling, kom de ikke til udbetaling, de var brugt ovre i statskassen.
Regeringer havde brugt dem, pengene var væk, og derfor blev man nødt til at lave lovgrundlaget om, så man ikke betalte den tillægspension, pensionisterne i sin tid var blevet stillet i udsigt.
igen, og derfor er det vigtigt at være opmærksom på, at de penge, der indbetales til den særlige pensionsopsparing, skal blive der, så folk kan få pengene tilbage, når de har mulighed for det efter lovgivningsregler.
De skal ikke bruges til alle mulige andre ting, og derfor har det også været vigtigt for os, da vi lavede en aftale med regeringen om lige præcis det her punkt, at folk har ret til at flytte de her SP-midler ud i egne pengeinstitutter rundtomkring, så de netop ikke hobede sig op i sådan en fondsdannelse, som Socialdemokratiet ønsker, hvor man kan hugge sig ind på pengene, og hvor folk har risiko for ikke at få deres penge tilbage igen.
Det var to eksempler - og der kunne nævnes mange andre - på socialdemokratisk hokuspokus i den her tid ud over det, vi frygter med de oplæg, der ligger rundtomkring i de socialdemokratiske folketingsmedlemmers skuffer, som kan blive til virkelighed, den dag Socialdemokratiet i givet fald, vi håber det ikke, kommer til magten igen.
I forhold til finanslovforliget, vi har indgået, og grunden til, at jeg i starten af min tale siger, at der er en række forbedringer, der gør, at vi synes, det er godt, at vi nu har fået det her finanslovforlig på plads, vil jeg nævne nogle specifikke områder.
For det første vil jeg selvfølgelig sige, at vi synes, det er godt, at skattestoppet bliver fastholdt.
Vi synes også, det er godt, at der er mulighed for at give folk reelle skattelettelser.
Der er nogle, der kommer herop og siger: Skal vi nu ikke fjerne skattestoppet for at give folk reelle skattelettelser?
Det er virkelig noget, der vil noget.
Skal vi ikke starte med at sætte skatterne op, så vi kan sænke skatterne reelt, bliver der sagt fra hr. Morten Helveg Petersens side.
Skattestoppet er jo lige præcis garanten for, at man ikke hæver andre skatter, når man sænker nogle, men at når man sænker skatten, så er det en reel skattelettelse; at det ikke kommer lurende fra andre steder, at man lige hæver en afgift der og en skat der; at man altså ikke laver det nummer, som SR var eksperter i, at når man sænker en skat og gør et stort nummer ud af det, så hæver man lige alle mulige andre steder.
Vi kender jo også det radikale skatteudspil, hvor benzin- og dieselafgifterne bl.a. lige skal have et ordentligt nøk opad - jeg tror, det er 3,2 mia. kr., man vil hive ekstra ind på den konto - man vil lave en særlig pensionsopsparingsskat osv., der er en lang række elementer.
Når hr. Morten Helveg Petersen kommer herop og forklarer om reelle skattelettelser, burde han kun bruge halvdelen af sin tid - sådan ud fra en ren forbrugeroplysning; vi har jo også i fællesskab været med til at kæmpe for flere penge til Forbrugerrådet - og så kunne den idé godt opstå, at man så også selv gjorde sig umage med at fortælle den fulde sandhed frem for kun at fortælle om den ene halvdel og ikke alle de steder, hvor man kommer og plukker folk bagefter og så kalder det reelle skattelettelser.
Det her udgangspunkt for en finanslov er jo faktisk ret godt.
Det er ret godt, at det faktisk nu kan lade sig gøre, at man har skattestop, at man giver reelle skattelettelser til folk, og at man derudover kan komme med et overskud i størrelsesordenen, som det ser ud til nu, 10 mia. kr.
Det er jo faktisk sådan forholdsvis fornuftigt.
Så bliver der sagt: Det er ikke finansieret.
Det er altså somme tider ren hokuspokus, sådan som man beskæftiger sig med virkeligheden. Jeg vil nævne nogle konkrete punkter, som jeg synes er gode i finanslovforliget.
Jeg har sagt tidligere, at vi synes, det er rigtig godt, at vi gør noget mere for politiet.
Politiet trænger til en opbakning fra politikerne.
Politiet trænger til, at når de går på gaden, kan de mærke et skulderklap fra et politisk flertal.
Det får de med
finanslovforliget
Vi vil gerne nå endnu længere, og det kan også være, at der i den næste 3-årige periode, der kommer efter det 3-årige forlig, vi nu har lavet, bliver brug for det.
Men der kommer immervæk 700-800 flere politibetjente ud af det, der kommer immervæk en pulje på 85 mio. kr., der gør, at i stedet for at politifolk afspadserer, kan de komme ud at arbejde som politifolk; det vil vi hellere give dem penge for.
Vi vil gerne have, at politifolk, der er i uniformen, i højere grad er ude på gaden i stedet for at sidde inde bag et skrivebord, og vi vil gerne have, at der kommer flere nyuddannede politifolk fra politiskolen.
Vi har brug for et mere synligt politi, vi har brug for, at der, hvor folk kommer, oplever de den gode præventive effekt, det er, at der er et synligt politi.
Det er opprioriteret med finanslovaftalen.
Vi synes, det er ganske håbløst - når vi kommer til fængselsvæsenet - at der i dag er en situation, hvor der er flere dømte til afsoning, der er uden for fængselsmurene end inden for fængselsmurene.
Derfor har det været os magtpåliggende, da vi lavede finanslovaftalen omkring fængselsvæsenet, at der bliver fokuseret på antallet af pladser, altså fokuseret på, at der er flere, der kommer ind at afsone.
Selvfølgelig er det også vigtigt, at de, der rent faktisk kommer ind at afsone, skal være i et lige så narkofrit miljø, som vi ønsker det skal være uden for fængslerne.
Derfor er der jo altså også initiativer i finanslovforliget, der betyder, at der skal foretages undersøgelser af de indsatte i forhold til narkoindtagelse.
Når de har været ude og kommer ind igen, skal der være en effektiv stikprøvekontrol, så vi ved, at narkoen gøres der altså op med, at man reelt gør noget effektivt ved det.
Det er sådan nogle ting, der har været vigtige for os i forbindelse med aftalen.
Som et tredje specifikt punkt i denne hurtige oplistning af gode initiativer, der ligger i finanslovforliget, vil jeg også nævne de ældre.
Det har været vigtigt for os, det har jeg sagt mange gange før, at ældreydelsen bliver permanent, altså dels at den kommer med i 2004, dels at den bliver permanent.
Begge dele er opfyldt med finanslovforliget.
Jeg noterede, at både Socialdemokratiet og en række andre partier i fredags stemte imod den bevilling, der skulle give de ældre den lille, lille bitte ekstra håndsrækning, der ligger i det her.
Det er jo ikke guld og grønne skove, vi etablerer for de pensionister, der har allermindst, absolut ikke.
Men vi giver dem en lille bitte ekstra håndsrækning.
Helt konkret giver vi dem, der har mindst, 5.100 kr. ekstra.
Vi etablerer endda et bundfradrag i den nye model i forhold
til det, vi kender i dag, på 1.500 kr. pr. familie
, således at ganske små indtægter, man har, ikke så hurtigt bliver modregnet, som de gjorde i det system, vi kender i dag.
Selvfølgelig vil man, når man er i opposition og ikke laver et forlig selv og kan bruge milliarderne, som om de hænger på træerne, sige, at man vil alt muligt andet, men det er dog et lille positivt skridt.
Og jeg tror da, at nogle pensionister vil notere sig, hvem der stemmer for sådan et lille positivt skridt, og hvem der stemmer imod.
Jeg tror, der er mange, der vil notere sig, at Dansk Folkeparti sammen med regeringen har lavet det her, mens eksempelvis Socialdemokratiet i fredags højt og flot bare stemte imod den konkrete bevilling, da vi stemte om det her punkt.
Der er en forstærket indsats mod kriminelle unge i aftalen.
Det ved man.
Der ligger flere midler på kulturområdet for at sikre vores kulturarv.
Der ligger et tillægsstipendium for studerende med handicap.
Der ligger en række forbedringer, som jeg selvfølgelig også kunne nævne.
Men når jeg nu i starten af min tale gjorde mig til talsmand for, at man ikke skulle holde en tale, hvor alting var sort og hvidt, men man skulle holde en tale, der var nuanceret og realistisk og tog udgangspunkt i det, vi rent faktisk står med, så vil jeg også sige i den her ordførertale, at når man vil noget på ét område, som jeg nu har læst op at vi vil og vi gør, så tager man selvfølgelig pengene fra andre områder.
For det ligger der jo i at have et skattestop.
Det ligger der jo i, at man siger, at vi skal have styrede rammer.
Og det ligger der i en langsigtet ansvarlig økonomisk kurs.
Når man vil noget på et område, så gør man det ikke bare ved at sige, at så kan folk bare lige betale en ekstra afgift på et område.
Så gør man det ved at finde pengene andre steder.
Derfor ligger der en prioritering i finanslovforliget, der også betyder, at vi har sagt ja til en række områder, hvor vi finder nogle penge til de gode ting, vi vil.
Det, der så har været kendetegnende, er altså, at man hører meget om alle de steder, hvor man tager penge; man hører ikke så meget om der, hvor pengene bliver givet.
Det er nok også sådan, det må være i en finanslovdebat.
Men jeg håber, at jeg så har medvirket til, at der er kommet et lidt mere nuanceret billede af, hvad finanslovforliget egentlig går ud på.
Men jeg kan selvfølgelig være glad for, at finansloven også går igennem, når vi senere i dag stemmer, ved hjælp af stemmer fra regeringen og Dansk Folkeparti.
Så kan man komme lidt i tvivl, når man nu hører de hårde ord, bl.a. fra Socialdemokratiet: Stemmer Socialdemokratiet for eller imod finansloven?