Ole Sohn (SF), 2002-01-29:
Jeg vil lige starte med at komme med et godt råd til ordføreren for Det Konservative Folkeparti.
Jeg tror, at man skal være lidt varsom med at pege fingre ad, hvor mange råd og nævn der blev oprettet under den tidligere regering.
Så vidt jeg erindrer, er man, i løbet af den første måned den nuværende regering har siddet, faktisk kommet med to forslag til råd og nævn, og ganger man det op, bliver det jo 24 i løbet af 1 år.
Så man skal passe på med at kaste med sten, når man selv bor i et glashus. Jeg vil sige om det her med Udviklingsfonden, at det jo er et forslag, man kan diskutere, og jeg vil tro, at jeg også selv kunne komme med eksempler på støtte til projekter, som jeg ville kunne ryste på hovedet af.
Men det er jo slet ikke det, der er det afgørende.
Det er jo, at vi skal bruge kulturen til at være igangsætter, både for at give folk en oplevelse og også fordi det har betydning for velfærdssamfundets fremtid.
Forudsætningen for, at vi kan udvikle samfundet og dermed også udvikle et af de hastigst voksende erhverv - som kulturerhvervene er - er selvfølgelig, at man lader folk prøve kræfter. Så udkrystalliserer der sig nogle talenter, som så også bliver stjerner på et tidspunkt. Vi har brugt eksemplet i andre sammenhænge.
Bl.a. har vi tidligere inden for filmens område diskuteret, at hvis ikke man havde givet sådan nogle sære folk som Lars von Trier og andre gode kræfter mulighed for at prøve deres talent af på en måde, som de fleste i dag ville ryste på hovedet af, var man gået glip af meget.
Eller prøv at tage ud i den store verden og se på de erfaringer, man gør i andre lande.
Da man f.eks. i Bilbao i Spanien byggede et kunstmuseum i et fuldstændig udbombet industrikvarter, rystede de fleste på hovedet.
, fordi et moderne erhvervsliv i et moderne samfund gerne vil forbindes med kultur.
Derfor er det udtryk for en utrolig gammeldags form for snæversyn, når regeringen på den måde forsøger at nedlægge forskellige former for kulturinitiativer, som måske også går lidt på tværs af, hvad folkestemningen måtte ønske.
Men jeg vil godt lige sige i forbindelse med de svar, som ministeren har givet til hr. Søren Søndergaard om Udviklingsfondens ideer, som man så kunne føre videre i Litteraturrådet, Filmrådet, Teaterrådet, og hvad det hedder.
Det er jeg ret overbevist om.
Jeg er bare ikke helt sikker på, om han var opmærksom på, at den virkelige pennefører med hensyn til regeringens politik sidder ovre i Finansministeriet og ikke har den samme forståelse af de muligheder, der ligger inden for kulturområdet.
Derfor tror jeg, at kulturministeren kunne give sådan et svar.
Nu er virkeligheden jo den, at alle de eksempler, som kulturministeren henviser til i bemærkningerne til lovforslaget, faktisk er områder, som ministeren i dag i finanslovforslaget har fremlagt nedskæringer omkring, så mulighederne for at videreføre aktiviteterne er naturligvis blevet dårligere.
Det er jeg ikke sikker på, at kulturministeren vidste, da han gav svaret, men det er altså virkeligheden.
Derfor synes jeg, at det er et udtryk for lidt - jeg vil sige - politisk fattigdom, at man ikke også tør lade folk prøve kræfter af på noget, som man ikke selv styrer.
Så SF kan ikke støtte regeringens forslag om at nedlægge Kulturministeriets Udviklingsfond.