runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Helge Sander (V), 2005-11-09:
Med den skriftlige besvarelse af spørgsmål nr. S 502 har jeg givet en redegørelse for den praksis, jeg har fulgt, når jeg som minister har givet en gave, så for så vidt angår den første del af hr. Magnus Heunickes spørgsmål skal jeg derfor henvise til dette svar, idet jeg dog gerne vil understrege, at gaver, som betales af ministeriet, for det første altid gives efter en konkret vurdering, for det andet kun gives, hvis der er en anledning, og for det tredje kun gives, hvis det er relevant i forbindelse med ministeriets virksomhed eller min gerning som minister.
For så vidt angår den anden del af hr. Magnus Heunickes spørgsmål, vil jeg indledningsvis bemærke, at jeg finder det usædvanlig groft, at der i spørgsmålet anvendes udtrykket systematisk dokumentfalsk.
Det er udtryk for en sprogbrug, som vi normalt ikke anvender her i salen, og jeg vil meget gerne advare imod, at vi anklager hinanden for overtrædelse af straffeloven.
Så sætter vi i hvert fald nye standarder for debatten i dansk politik, og det tror jeg ikke der er nogen af os der rigtig kan være tjent med.
Men hvis jeg skal kommentere spørgsmålet om fortæringen, vil jeg gerne sige, at det hele tiden har været praksis i ministeriet, at jeg som minister naturligvis selv har betalt min morgenmad og min frokost, mens aftensmaden er blevet betalt af ministeriet og typisk er blevet leveret af Videnskabsministeriets kantine.
Jeg har hermed fulgt den praksis, der gælder for ministeriets ansatte.
I de 4 år, jeg har været minister, er der desværre i nogle få tilfælde sket en fejl i mit forkontor ved betaling af regninger fra kantinen, som har betydet, at regninger for morgenmad og frokost, som skulle have været betalt af mig, ved en fejl er blevet betalt af ministeriet.
I de 4 år drejer det sig i alt om 1.266,50 kr., og dette beløb har jeg naturligvis tilbagebetalt og samtidig meddelt, at jeg i fremtiden også selv betaler min aftensmad.
I praksis foregår bestilling af mad i kantinen ved en mødebestillingsblanket, men det har ikke noget at gøre med, at der skal holdes møder.
Det har været en tilfældig praktisk løsning, kan man sige, og med hensyn til det stærke udtryk, som er brugt i spørgsmålet, kan jeg oplyse, at jeg personligt aldrig har foretaget nævnte bestillinger.
Magnus Heunicke (S), 2005-11-09:
Baggrunden for spørgsmålet er et ønske om at få en reaktion på debatten i sidste uge her i salen, hvor statsministeren blev spurgt, hvordan han forholdt sig til måden at give gaver på og til det at spise på ministeriets regning i Videnskabsministeriet.
Statsministeren svarede: »Det er min opfattelse, at ministeriet ikke bør afholde udgifter, som ikke kan henføres til ministeriets virksomhed eller ministerens funktion som minister.
Det gælder selvsagt også, når det drejer sig om bespisning, gaver eller anden form for repræsentation, det er selvklart.«
Statsministeren mente ikke, at der skulle indføres særlige regler, og det vil vi gerne have en reaktion på fra videnskabsministerens side.
»Hvordan forholder ministeren sig til statsministerens kritik i Folketingssalen vedrørende sagerne om indkøb af gaver på Videnskabsministeriets regning og påstandene om ministerens systematiske dokumentfalsk vedrørende mødefortæring i ministeriet?
« Skriftlig begrundelse
Thor Pedersen (V), 2005-11-09:
Det er lidt ejendommeligt, for årsagen til, at jeg har tallene fra de kommuner, er, at jeg har taget dem fra det svar til Finansudvalget, som også fru Pia Gjellerup har fået.
Derfor bruger jeg tallene, og derfor burde der overhovedet ikke være nogen drøftelse om tallene.
Det eneste nye er, at vi lægger et loft over, hvor meget de kommuner, der har det sværest, kan tabe.
Det er da et særligt hensyn, og hvorfor gør vi det?
Fordi vi kommer med en ny udligningsreform.
Vi ønsker en reform, der kan være med til at løse en del af de problemer, der opstår i den kommunale udligning, hvad enten vi taler om DUT eller fordeling over bloktilskuddet.
Alle ved, at 2006 er det sidste år før udligningsreformen, og derfor viser vi det hensyn at gøre noget ganske særligt, som vi ikke har gjort før, nemlig være mere omhyggelig med, hvordan byrden egentlig falder på noget, man ikke har vidst noget om.
Men det betyder ikke, at vi tager fra dem, der faktisk får lidt mere, selv om man åbenbart ikke under de socialdemokratiske kommuner omkring København at få lidt mere end det, de ellers har fortjent, når midlerne skal fordeles.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Magnus Heunicke (S), 2005-11-09:
Mener ministeren, at forsvarsministerens synspunkt, »at det er forkert at sætte lighedstegn mellem det faktum, at Danmark har soldater i Irak, og at det skulle være med til at øge terrortruslen herhjemme«, er i overensstemmelse med rapporten »Det danske samfunds indsats og beredskab mod terror«, hvoraf det på side 14 fremgår, at »Danmarks militære engagement i Afghanistan og Irak har ... indflydelse på risikoniveauet for terrorhandlinger rettet mod så vel danske som udenlandske mål i Danmark samt danske mål i udlandet.
Eventuelle terrorhandlinger mod Danmark vil af terrorister kunne anskues som en naturlig forlængelse af deres kamp mod den internationale koalition i Irak«?«
Meddelelser fra formanden
Morten Bødskov (S), 2005-11-09:
Mener ministeren, at forsvarsministerens synspunkt, »at det er forkert at sætte lighedstegn mellem det faktum, at Danmark har soldater i Irak, og at det skulle være med til at øge terrortruslen herhjemme«, er i overensstemmelse med PET's vurdering af terrortruslen mod Danmark som beskrevet i årsberetning 2003, hvoraf det fremgår, at »Danmarks deltagelse i Irakkrigen har medvirket til at øge Danmarks udenrigspolitiske profil, og det kan ikke udelukkes, at det kan få indflydelse på risikoen for både angreb på danske soldater i Irak og på terroraktiviteter rettet mod så vel danske som udenlandske mål i selve Danmark.
Eventuelle terrorhandlinger mod Danmark vil af terroristerne kunne anskues som en naturlig forlængelse af deres kamp mod den internationale koalition i Irak«?«
Deler ministeren forsvarsministerens synspunkt, »at det er forkert at sætte lighedstegn mellem det faktum, at Danmark har soldater i Irak, og at det skulle være med til at øge terrortruslen herhjemme«?«
Lone Møller (S), 2005-11-09:
»Hvilke initiativer vil ministeren tage for at sikre en gennemførelse af landsdækkende elektroniske patientjournaler?«
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-11-09:
Det er hr. Jeppe Kofod, der taler udenom.
Hr. Jeppe Kofod prøver at misbruge Politiets Efterretningstjeneste i et forsvar for en ansvarsløs udtalelse, som fru Ritt Bjerregaard er kommet med.
Man kan ikke med basis i den rapport tillade sig at sige, at den, der sår vind, høster storm, for det, man derved glider ud i, er at prøve at bortforklare det hele og ligesom prøve at undskylde ved at sige, at det jo er forståeligt nok, at der er nogle, der begår terror, for den, der sår vind, høster storm.
Det kan da ikke forstås på anden måde, og der er det bare, jeg siger, at det er uansvarligt, for enhver ansvarlig politiker bør fastholde, at der intet er i denne verden, der kan forsvare eller begrunde terror.
Mere behøver man faktisk ikke at sige.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Jeppe Kofod (S), 2005-11-09:
Jeg kan godt forstå, at statsministeren forsøger at tale om noget helt andet end det, som sagen drejer sig om.
Det forstår jeg egentlig godt.
Statsministeren gør sig skyldig i noget, der er, synes jeg, meget betænkeligt, nemlig at påstå, at nogle af os ikke vil diskutere alle årsagerne til og baggrundene for, at vi er mere truet af terror i dag, end vi var tidligere, og så samtidig blankt afvise, at der er nogen som helst mulig sammenhæng mellem vores udenrigspolitiske engagement i Afghanistan og Irak og andre steder i verden og så en mulig større terrortrussel her.
Hvem er det, der kvæler debatten?
Det er det gode spørgsmål.
Samtidig vil jeg gerne slå fast: Statsministeren og jeg kan ikke blive uenige om, at vi skal tage dyb afstand fra terroristerne og deres ugerninger.
Det er vi fuldstændig enige om, det står vi sammen om i et og alt.
Det er ikke det, det handler om.
Vi fordømmer det på det kraftigste, vi synes, de mennesker er vanvittige.
Men det er lige så åndssvagt, hvis man ikke får lov til at diskutere, hvad begrundelserne for eller hvad årsagerne til terrorisme er.
Der er det altså sådan, vil jeg gerne sige til statsministeren, at vi har set, at Politiets Efterretningstjeneste og terrorrapporten er inde på nogle mulige årsagssammenhænge, som statsministeren åbenbart afviser, og det er jo ikke troværdigt.
Pia Gjellerup (S), 2005-11-09:
Så vil jeg bare gerne have bekræftet, at når finansministeren kan stå med tal af den art, som han præsenterer, og med de kommunenavne, er det udelukkende, fordi de sættes i relation til en meget beskeden nedgang i taksterne i de nævnte socialdemokratiske kommuner.
De socialdemokratiske kommuner har i forvejen en lavere takst, og jeg vil gerne have bekræftet, at det er det, der er grunden til, at resultatet bliver positivt, for sådan ville det ikke være, hvis man så på gennemsnitstallene.
Så ville det være et andet billede, man så.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-11-09:
Ja, det kan jeg fuldt ud bekræfte.
Det er oven i købet sådan, at den indsats, som danske soldater og koalitionen i det hele taget yder i Irak, går ud på at beskytte det irakiske folk; går ud på at hjælpe det irakiske folk til demokrati; går ud på at hjælpe den irakiske regering med at genopbygge Irak og sørge for almindelig forsyning med daglige fornødenheder til befolkningen.
Så det, koalitionen er der for, er at hjælpe det irakiske folk, og på den baggrund er det også fuldstændig malplaceret, hvad fru Ritt Bjerregaard har sagt.
Jo, det kan jeg fuldt ud bekræfte.
Det er efter min mening aldeles uansvarligt.
For det, man gør på den måde, er jo i realiteten at prøve at forklare, at der nok alligevel er en eller anden form for mere eller mindre fornuftig baggrund for terror.
Det bør man ikke på nogen måde indlade sig på.
Enhver ansvarlig politiker bør starte med at sige, at der ingen sag er, at der intet formål er, der kan forsvare terror, og det bør man også slutte med at sige.
Det er efter min opfattelse det eneste, en ansvarlig politiker kan gøre.
Søren Espersen (DF), 2005-11-09:
Jeg er også helt tilfreds med de svar, statsministeren har givet, og jeg vil egentlig gerne bede statsministeren om at bekræfte, at de, der vil sprænge sig selv og andre mennesker i luften, fuldstændig er uden for pædagogisk rækkevidde, og at de er bedøvende ligeglade med, hvor de bomber springer, uanset hvor de springer på kloden.
Statsministeren har selv været inde på nogle eksempler på nogle, der i hvert fald ikke var en del af de allierede tropper i Irak, og steder, hvor der har været forfærdelige terroristbombesprængninger: Saudi-Arabien, Egypten, Indonesien, Malaysia, Yemen, Tyrkiet, Rusland, Kasakhstan, Indien, Pakistan, Japan og så det løse, som jeg ikke har nået at få skrevet ned.
Vil statsministeren ikke bekræfte, at disse lande intet som helst har at gøre med Danmarks engagement i Irak?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-11-09:
Først og fremmest ønsker jeg at slå fast, at de terrorister, der bruger islam til at forsvare terror, misbruger islam.
Der er efter min opfattelse ikke belæg for, at islam som religion skulle lægge op til, begrunde eller forsvare terror.
Jeg mener, at terroristerne misbruger islam, når de i religionens navn foretager terrorhandlinger.
Det var det, jeg havde god lejlighed til at drøfte med imamer og andre på Marienborg for et stykke tid siden.
Martin Henriksen (DF), 2005-11-09:
Nu gættede statsministeren jo sådan set næsten rigtigt på det svar, som jeg gerne ville høre, og nu kan det være, det kan blive besvaret mere konkret: Mener statsministeren ikke, at det, der i høj grad er hovedårsagen til det her, er religiøst betinget, og at man simpelt hen i islam kan finde argumenter for at føre denne her terrorkrig mod Vesten og også andre arabiske lande, som ikke lige lever helt op til de retningslinjer, som islamisterne mener de skal leve op til?
Mener statsministeren ikke, at religionen islam og de begrundelser og de argumenter, man kan finde i den, faktisk er hovedårsagen til det her?
Og hvordan man gør op med det problem, må vel være det, man diskuterer, når man diskuterer årsagerne til terrorisme?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-11-09:
Nej, nu bliver det nærmest en gættekonkurrence, så det tør jeg ikke give et bud på.
Jeg vil bare fastholde, at der er utrolig mange faktorer, der desværre spiller ind, når der generelt er en forhøjet terrortrussel.
Man kan da selvfølgelig også føje til, hvad jeg allerede har sagt, at der jo også i visse kredse er sket en radikalisering af tankegangen med et religiøst udgangspunkt.
Det er selvfølgelig også et problem.
Men min konklusion vil hele tiden være den samme, nemlig at enhver ansvarlig politiker bør fastholde så vel først som sidst, at der intet er, heller ikke et lands udenrigspolitik, der kan begrunde eller forsvare terror.
Og jeg synes ærlig talt, det ville klæde hr. Jeppe Kofod og andre socialdemokrater, hvis de hele tiden holdt fast i det i stedet for alle mulige andre teoretiske spekulationer.
Martin Henriksen (DF), 2005-11-09:
Jeg synes, det er nogle meget gode svar, som statsministeren har givet på de politiske angreb, der er kommet fra Socialdemokraternes side, og jeg er sådan set enig i, at der er udenrigspolitiske faktorer – fattigdom, diktaturer og kulturelle årsager.
Men mener statsministeren ikke, at der er andre årsager, som i høj grad spiller ind?
Her tænker jeg selvfølgelig på en specifik årsag.
Kan statsministeren regne ud, hvad det er for en årsag?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-11-09:
Alt, hvad hr. Jeppe Kofod i dag siger, uanset hvad han officielt vil fastholde, afspejler, at hr. Jeppe Kofod mener, vi skal ligge under for, at der er nogle, der truer os.
Og fordi nogle truer os, må vi ikke føre den udenrigspolitik, vi nu synes politisk er rigtig at føre.
Det er realiteten i det, hr. Jeppe Kofod siger.
Jeg synes, at enhver ansvarlig politiker både først og sidst, når talen falder på terror, skal fastholde, at der intet formål er i denne verden, der ingen sag er i denne verden, der er så hellig, at den kan begrunde eller forsvare terror.
Det synes jeg hr. Jeppe Kofod skulle starte med at sige, og jeg synes, hr. Jeppe Kofod skulle slutte med at sige det.
Det synes jeg at enhver ansvarlig politiker, der taler om terror, skulle starte med og slutte med.
Torben Hansen (S), 2005-11-09:
Jeg kan forstå, at ministeren er glad for havvindmølleparkerne, og det er vi andre også.
Men jeg vil sige, at lige præcis i denne sag er regeringen født i trillebørens tegn.
Den er blevet løftet og skubbet hele vejen via de energiaftaler, der blev indgået den 29. marts sidste år, og nu kommer resultatet ganske vist, men det er trods alt næsten 2 år for sent.
Så er jeg stadig lidt skuffet over, at ministeren ikke, også som en optakt til de diskussioner, vi skal i gang med, har kunnet give et tilsagn om, at man er parat til at kigge på bindende mål og visioner, som bl.a. Risø siger er fuldstændig nødvendige, hvis vi her i Danmark skal have et fremtidigt energisystem, der både er bæredygtigt og sikrer vore børns og børnebørns energiforsyning.
Det tilsagn har jeg desværre ikke fået, men det får jeg forhåbentlig i løbet af efteråret.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Søren Espersen (DF), 2005-11-09:
Så vil jeg også lige rette opmærksomheden mod det citat, som fru Ritt Bjerregaard har fremført, nemlig at den, der sår vind, høster storm.
Det er jo et bibelsk citat, og den, der kan sin Bibel, ved også, at det har med at gøre, at den, der spreder ondskab, må forvente at få ondskaben tilbage tifold eller hundredfold.
Det er det, der ligger i det.
Vil statsministeren bekræfte, at den indsats, de danske soldater yder i Irak i forbindelse med afsættelsen af Saddam Hussein, ikke er ondskab?
Thor Pedersen (V), 2005-11-09:
Altså, godt nok er der nogle, der mener, at jeg er fransk socialist, men derfor kan man jo alligevel godt have en vis social fornemmelse.
Det er jo lidt ejendommeligt, at det, man beskylder mig for, er, at jeg hjælper vennerne i København, så de kan beholde deres penge, jeg hjælper borgmesteren i Ballerup, borgmesteren i Brøndby, borgmesteren i Herlev, borgmesteren i Rødovre, borgmesteren i Ishøj og borgmesteren i Hvidovre.
Jeg var ikke klar over, at de var medlemmer af Venstre.
Jeg kan godt leve som socialist i Frankrig, men i Danmark er jeg altså Venstremand og medlem af en liberal, borgerlig regering.
Så der er altså ikke tale om, at vi hjælper vennerne, der er tale om, at vi giver penge.
Der er jo tale om, at vi giver penge.
Uanset om hr. Ole Stavad hvisker, så er der tale om, at DUT'en tilgodeser nogle, at man her overkompenserer nogle kommuner, mens man skulle tro, at det var modsat, fordi man fordeler det efter skattegrundlag.
Vi siger, at vi til gengæld vil sikre, at de, der ligger i den lave ende, ikke kan miste mere end 0,02 pct.
Hvis man skulle gøre det, som hr. Ole Stavad taler om, skulle man gå helt ind i hver eneste kommune og tage penge fra dem, men det gør vi ikke, de får lov at beholde de penge.
Der er tale om en særlig garanti for dem, der har det sværest, og der er også mange socialdemokratiske kommuner i den lave gruppe.
Ole Stavad (S), 2005-11-09:
Tyv tror, hvermand stjæler, siger et gammelt ordsprog, og det vil sige, at finansministeren selv tilsyneladende vurderer ud fra, om det nu er Venstreborgmestre og Venstrekommuner, når det er sådan, at man skal føre politik.
Jeg mener, at vi her har at gøre med et afgørende princip.
Det er ikke noget, der indgår i loven, for det er jo generelle regler, og derfor skal der ikke vedtages ny lovgivning, hvorimod der af regeringen skulle træffes en ny konkret beslutning, hvis man skulle følge det princip, at man kompenserede konkret i 2006.
Jeg vil gerne høre: Hvis der kommer et forslag om at kompensere konkret i 2006, vil finansministeren så sørge for, at regeringspartiet Venstre stemmer for et sådant forslag?
Eva Kjer Hansen (V), 2005-11-09:
Jeg takker meget for formandens imødekommenhed, så der netop er plads til den her debat.
Hr. Ole Stavad efterlyser en åben, principiel diskussion om de her forhold.
Så kan jeg jo kun opfordre Socialdemokraterne til eksempelvis at rejse en forespørgselsdebat.
Jeg stiller gerne op til den.
Jeg vil gerne have en diskussion.
F.eks. havde jeg jo også i dag ryddet min kalender for at kunne tage en forespørgselsdebat om negativ social arv, som så af forunderlige grunde blev aflyst i sidste øjeblik af Socialdemokratiets ordfører.
Men jeg stiller meget gerne op til en åben diskussion.
Om noget er jeg åben og imødekommende, men vi vil også sørge for, at der i forbindelse med den ministerielle arbejdsgruppe kommer en følgegruppe, hvor vi vil inddrage de forskellige parter, for jeg ønsker en åben diskussion om, hvordan den almene sektor eventuelt på sigt nu kan komme til mere at stå på egne ben.
Men så handler det jo altså også om at tage højde for, hvem der har ansvaret for de boligsociale opgaver, hvem der har ansvaret for ghettoproblemerne rundtomkring og for at forebygge, at de opstår, hvem der har ansvaret for nybyggeri, hvem der har ansvaret for udslusningsboliger osv.
Det skal alt sammen med.
Heri kommer så også fremtidig finansiering, og om man skal imødekomme det ønske, jeg kan forstå der er fra Socialdemokraternes side, om, at huslejen fremover skal følge renteudviklingen.
Jeg synes, det er lidt underligt, for jeg synes jo, at en fordel ved den almene sektor er den tryghed, der ligger i, at huslejen er kendt.
I forbindelse med sådan en diskussion vil Socialdemokraterne jo skulle levere svaret på, hvad der så skal ske, når renten igen stiger, hvis vi kommer til et tidspunkt, hvor det er en helt anderledes økonomisk situation, sådan som vi oplevede det for ganske kort tid siden med de mange tvangsauktioner og den meget højere rente.
Så vil jeg bare understrege, at regeringens linje er, at med hensyn til de forskellige boliger, vi bygger efter loven om almene boliger, er det vigtigt at holde fast i, at det er de samme finansieringsregler, der gør sig gældende.
Jeg synes, det er en positiv udvikling, vi er nået frem til, at hvad enten det er ungdomsboliger, handicapboliger, familieboliger eller ældreboliger, så bygges de efter de samme principper, men det bliver jo også muligt for Socialdemokraterne at gøre det gældende, hvis man synes, at det fælles udgangspunkt skal være anderledes.
Det kan vi jo få svar på ved den lejlighed.
Men som sagt har vi netop med boligaftalen taget fat på det principielle og den diskussion om den almene sektor, som netop kan række langt ud i fremtiden med hensyn til, hvordan vilkårene skal være, og hvordan rammerne skal være fremover.
Ole Stavad (S), 2005-11-09:
Jeg vil gerne sige tak til formanden.
Det synes jeg var både meget hensynsfuldt og meget spændende.
Altså det, som jeg ser er problemet i den her debat, er, at ministeren slet ikke forholder sig til, at vi har haft en udvikling på boligmarkedet, hvor der har været nogle massivt faldende renter, som har betydet, at vi, der bor i en ejerbolig, har kunnet omlægge vores lån, så vi har kunnet få en væsentlig lavere husleje.
Ved siden af har vi et lejeboligmarked, hvor vi har nogle meget firkantede regler.
Det har, indtil vi kom i den situation, været en beskyttelse af lejerne for at sikre som udgangspunkt en væsentlig lavere husleje med en væsentlig større sikkerhed end den, man oplever som ejer.
Som udviklingen har været, har alle fordelene vendt sig til os, der bor i ejerbolig.
Derfor mener jeg faktisk, at socialministeren og regeringen på en helt anden måde, end vi oplever i den her debat, skulle være åbne over for, at vi fik en principiel diskussion om, hvordan vi sikrer et lejeboligmarked med en almennyttig sektor, hvor man også kan få nogle fordelagtige huslejer og få fordel af den udvikling, der rentemæssigt er.
Der har socialministeren gravet sig ned i nogle regler og fundet et formelt grundlag i en lovgivning tilbage fra 1930'erne og 1960'erne, selv om vi fuldstændig har ændret det, vi kalder almennyttige boliger.
Hele den del, der i dag hedder plejeboliger, som vi i gamle dage kaldte plejehjem, og den del, som hedder særlige ældreboliger, var indtil for nogle forholdsvis få år siden slet ikke finansieret over de her regler,
Det er bare aldrig sket før 2002, og derfor er det også en helt anden anvendelse, end dengang Folketinget i 1960'erne vedtog lovgivningen om, hvad Landsbyggefonden kunne anvendes til.
Problemet er jo, at for at være med i den langsigtede debat og den langsigtede analyse og få indflydelse på den, så skal vi tages som gidsler for nogle forslag, vi er dybt uenige i, ikke i en række af de konkrete punkter, der er i aftalen, men i, at man skal bruge Landsbyggefonden til at finansiere særlige sociale problemer.
Historikken vil jeg meget, meget gerne diskutere med socialministeren, for socialministeren har uret i, at det nogen sinde, da den lov blev vedtaget, har været tanken, at det skulle kunne finansiere plejeboliger, særlige ældreboliger osv.
Det er noget, der er kommet til senere.
Der kan være andre grunde til, det er fornuftigt, at vi har en samlet finansieringsform, det er jeg ikke uenig med socialministeren i, men det har aldrig, da den lov blev vedtaget, været hensigten, at det var lejerne alene, der skulle finansiere den del af det samfundsproblem.
Det er dér, socialministeren begår vold på historikken og vold på virkeligheden og forsøger at udskrive en særskat til lejerne, så det er lejerne, der specifikt skal betale for nogle sociale problemer, som vi alle sammen over vore skatter bør være med til at betale.