Ole M. Nielsen (KRF), 2000-03-17:
Det er nogle interessante diskussioner, vi har her.
Jeg har sådan et konsekvensregnestykke af det der.
Det har ikke så meget med forslaget her at gøre, men om det der med ... Jeg ved ikke, om hr. Søren Kolstrup vil høre med?
Det vil han ikke.
Hvis man omlægger 25 ha landbrugsjord i Danmark til økologisk drift, så reducerer man udbyttet med i hvert fald 10 pct.
Det er sikkert meget lavt sat.
Det vil sige, at vi altså går glip af udbyttet fra 2½ ha.
For de mængder, vi dyrker på 2½ ha i Danmark, skal man have mellem 10 ha og 20 ha indvundet i et uland for at dyrke den samme mængde fødevarer.
Det er ikke realistisk.
Det er begrænset, hvor
store arealer, der kan indvindes til ny landbrugsjord rundtomkring i verden, uden at det giver nogle ganske store miljøproblemer.
Men det er bare sådan en lille konsekvensberegning, en meget lille og forsigtig konsekvensberegning.
Nå, det var, fordi andre nåede at bevæge sig ind i den diskussion.
Så er det jo lidt interessant, for samtlige fire partier til venstre for Kristeligt Folkeparti tror, at vi er medforslagsstillere, og dem til den anden side kan slet ikke forstå, at vi ikke støtter dem. Så det er jo herligt at repræsentere den tredje mulighed.
Intentionerne i det her forslag er jo helt udmærkede, for det er da forfærdelig irriterende, at vi har en pesticidafgift, som i meget begrænset grad er miljøfremmende.
Men det er jo ikke altid, at man kan forbedre verden, selv om man har gode intentioner.
Hr. Hans Christian Schmidt mente, at når man havde så mange folk i hvide kitler og brugte så mange penge i forskellige institutioner, så kunne man godt opfinde en måde at rangordne på.
Nu ville han ikke kalde det en belastningseffekt, men det bliver så til rangordninger, og det er nok cirka det samme.
Så må man kunne finde ud af det.
Men uanset hvor mange folk i hvide kitler og hvor mange bevillinger man har, så er det jo ikke alting, man kan klare.
Vi vil meget gerne have - og jeg har selv gjort mig til talsmand for det for et par år siden - at vi kunne finde et belastningsindeks, for det er det, det her handler om.
Det står jo også i de her to linjer, »miljøbelastning«, og så kan vi kalde det -indeks eller ej.
Men jeg har ladet mig overbevise om, at man ikke kan gøre det.
Jeg tror måske en lille smule mere på at finde en fornuftig afgift, der går på behandlingshyppighed, men jeg tror, det er lidt svært.
Jeg tror, det er utrolig svært at lave det administrativt retfærdigt og overkommeligt.
Det tror jeg på, og det mener jeg også var fuldstændig rimeligt.
Vi ligger på et ganske lavt pesticidforbrug i Danmark.
Uanset hvad nogle mener, så ligger vi på 10 pct. af det, man bruger i Holland, og 20 pct. af det, man bruger i Frankrig og England osv.
Selvfølgelig kan man da ønske at udfase pesticider fuldstændig, men det er altså en mærkelig blåøjet opfattelse af, hvordan verden er skruet sammen, at det skulle være nødvendigt fuldstændig at tage afstand fra et forskningsresultat - en udvikling, som er løbet grassat.
Jeg er helt enig i, at det er forkert med alle de mange giftige pesticider, der går i vores drikkevand, men det betyder da ikke, at man skal afskaffe pesticider fuldstændig.
Sådan er det med masser af andre ting: nikotin og alkohol og benzin, osv.
Der er masser af giftige stoffer.
Jeg mener, man skal bruge dem fornuftigt.
Så det ønsker vi at prøve at fremme.
Hvis vi bruger alle de virkemidler, der er i den pesticidhandlingsplan, så kunne vi afskaffe afgiften.
Så det var bedre at afskaffe den fuldstændig.