runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Per Ørum Jørgensen (KF), 2006-02-09:
Jeg synes først og fremmest, det er vigtigt at påpege det, som jeg finder er det helt centrale, nemlig at fagligheden i folkeskolen i alt, alt for mange år ikke har været på plads og i top, som man kunne ønske.
Det giver netop en meget stor gruppe, som ikke har de basale færdigheder til at fortsætte på en ungdomsuddannelse.
I den forbindelse vil jeg meget gerne kvittere for, at Socialdemokraterne også deltager i folkeskoleforliget og på den baggrund er med til at tage ansvar for at løse det her helt centrale problem.
Der er for mange, som ikke har de basale færdigheder, når de forlader folkeskolen, og dermed ikke er i stand til at gennemføre en ungdomsuddannelse.
Det er det helt centrale, og jeg vil gerne kvittere for, at Socialdemokraterne også deltager i forliget.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2006-02-09:
Det kan efterhånden godt være lidt hårdt at være borgerlig.
Fra den ene side får man skældud over, at den offentlige sektor aldrig har været større, og at den vokser, og fra oppositionen åbenbart over, at den ikke er stor nok.
Men sådan er vilkårene jo af og til i politik.
Der var noget i spørgsmålet, som jeg ikke helt forstod, for flere børn i folkeskolen må jo også betyde, at der er færre børn i vores pasningstilbud, og dermed hænger de ting sammen.
Derfor synes jeg egentlig ikke, at jeg kan bidrage med ret meget nyt i forhold til hr. Troels Ravns spørgsmål i forhold til det, jeg allerede har svaret i forbindelse med den her debat.
Majbrit Berlau (EL), 2006-02-09:
I den her debat har ordførerne fra Venstre, Konservative og Dansk Folkeparti flere gange redegjort for alle de mange ideer og initiativer, som ordførerne mener regeringen har iværksat for at sikre, at uligheden for børn i det her samfund ikke skal vokse.
Vi står i en situation, hvor over 30.000 børn lever under kontanthjælpsloftet, i en situation, der medfører, at børnene typisk ikke kan få afholdt børnefødselsdage, ikke får ordentligt vintertøj, alle de – kan man sige – naturligheder, som alle vi andre i samfundet kan sikre at vores børn får.
Kunne man forestille sig, det kan jeg i hvert fald, at de initiativer, som regeringen har iværksat, tydeligvis ikke retter sig mod de børn, der er i de socialt svageste familier i det her samfund?
Der er tilsyneladende et skævvredet forhold mellem det, man gør, og det, der er virkeligheden.
Troels Ravn (S), 2006-02-09:
Jeg er også helt sikker på, at familierne kan huske, at man både fik en far, en bror og en søster i arbejde i den tid.
Men lad os blive lidt mere konkrete.
Er hr. Per Ørum Jørgensen ikke vidende om, at kommunerne i disse år må skære ned på de centrale velfærdsydelser?
Hr. Per Ørum Jørgensen taler om økonomisk ansvarlighed fra kommunernes side.
Så bliver det sagt, at der aldrig er brugt så mange penge i den offentlige virksomhed som under denne regering.
Jamen det skyldes jo et stigende opgavepres: flere børn i folkeskolen, flere ældre skal passes, ekstra udgifter i forbindelse med kommunalreformen og også det, at kommunerne skal kaste penge efter frit valgordninger, et ekstra bureaukrati, fordi den borgerlige regering vil have frit valg.
Det er jo sagen i en nøddeskal.
Det er det, der er sandheden.
Nu kommer hr. Per Ørum Jørgensen jo unægtelig meget vidt omkring både i sin tale og i sine svar.
Af hensyn til de sagesløse lyttere og seere skal det ikke stå uimodsagt.
Kommunerne hyler, udtaler hr. Per Ørum Jørgensen, og udsagnet taler jo næsten for sig selv.
Socialdemokraterne mener, at kommunerne gør det godt inden for de rammer, regeringen lægger for serviceniveauet.
Men kommunerne mangler jo penge.
Det økonomiske jerngreb, regeringen fastholder kommunerne i, betyder nemlig, at der rent faktisk mangler penge.
Af hensyn til historieskrivning og hr. Per Ørum Jørgensens historieforståelse: Der er faktisk helt redegjort for, at under Nyrupregeringen steg det samlede skattetryk ikke i forhold til, hvordan Schlüterregeringen havde ageret, og der blev heller ikke indført flere afgifter og skatter, end der blev afviklet.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2006-02-09:
Nu er spørgsmålet jo, om formanden for Kommunernes Landsforening er helt uvildig i lige netop det spørgsmål.
Jeg synes faktisk, det er værd at kigge på, hvor mange penge der reelt går til kommunerne, hvor mange nye initiativer, som jo også er finansieret, og som giver kommunerne nye redskaber til at løse deres opgaver konstruktivt, positivt, fremadrettet med.
Det synes jeg faktisk er et perspektiv, som man ikke skal glemme.
Og så er det klart, at man under de forhandlinger, der er med kommunerne, må se, om det reelt står så galt til, eller om det har noget at gøre med formanden, som man jo ikke kan klandre for at have et ønske om at få flere penge.
Lise von Seelen (S), 2006-02-09:
Se, det er jo en helt anden måde at arbejde på end den, vi gerne vil arbejde på.
Og det har selvfølgelig betydning for børnene.
Der ser vi jo meget hellere, at man tænker det ind i forvejen, for det kan man bare regne sig frem til, det er jo ikke så kompliceret.
Men der vil man altså hellere se, hvad der går galt først, inden man vil reparere på det, og sådan en reparationspolitik er vi ikke så meget for.
Jeg vil lige nå at stille et spørgsmål mere.
Ordføreren siger, at man har lavet massive investeringer ude i kommunerne, men alligevel hyler de.
Kan man deraf udlede, at ordføreren slet ikke har forståelse for det, formanden for Kommunernes Landsforening siger om, at det at åbne budgetterne 2006 kun kan gøres ved, at man reducerer i de borgernære ydelser, og at han savner forståelse i Folketinget for, hvordan det er at være i en kommune?
Hvis der er ret mange, der har samme opfattelse som ordføreren om, at kommunerne bare hyler, så forstår jeg ham egentlig godt.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2006-02-09:
Nu ved jeg ikke, hvad det er for analyser, fru Lise von Seelen bygger sin antagelse på om, at det at man liberaliserede lukkeloven skulle have en voldsom social negativ effekt.
Man må sige, at den liberalisering jo slet ikke er udmøntet i alle byer her i landet.
Man har lokalt vurderet, om det var det rigtige at udmønte den.
Det, jeg ved, er, at der i forbindelse med liberaliseringen af lukkeloven også i teksten er indført en evaluering af den effekt, som en liberalisering har haft.
Jeg synes da, at det måske er rimeligt, at man først ser på, hvad der sker.
Der skal være et eller andet at evaluere på.
Den rigtige rækkefølge må jo være, at når der har været et bredt ønske i Folketinget om at liberalisere lukkeloven, så kigger vi, når der er gået nogle få år, på, hvilken effekt det har haft.
Lise von Seelen (S), 2006-02-09:
Hr. Per Ørum Jørgensen sagde i sin ordførertale, at tryghed er afgørende vigtigt.
Samtidig hører jeg ordførertalen som et ønske om at knytte det, der vedrører børns liv, sammen med det, der i øvrigt foregår rundt omkring dem, hvilket kan være rigtig fornuftigt.
I foråret havde vi et punkt oppe, som handlede om, at man simpelt hen skulle ophæve lukkeloven.
Derefter fik man sparket den til hjørnespark.
Kunne ordføreren være enig med mig i, at når man fremsætter den slags forslag, som uvægerligt kommer til at berøre børns liv, så skal man tænke dem helt igennem, også tænke igennem, hvilke konsekvenser det har for, om børn kan bevare trygheden i hverdagen.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2006-02-09:
Jeg vil om kontanthjælpsloftet, der jo har været nævnt flere gange, sige, at jeg synes, det er positivt, at der her i Folketinget er så stor opbakning, idet Socialdemokraterne og De Radikale i sin tid også var med til at indføre kontanthjælpsloftet.
Det synes jeg hører med til billedet også, før man lægger det for meget for had.
Det har den gavnlige virkning, at det kan betale sig at yde en indsats for samfundet, at arbejde.
Det var så det.
Når det gælder spørgsmålet om, hvorfor vi ikke kan støtte den vedtagelse, som ligger fra oppositionen, er det, fordi det ganske enkelt ikke er nødvendigt at iværksætte flere initiativer i stil med dem, som den her regering allerede har iværksat.
Lad os f.eks. tage de 400 mio. kr., som jo har fyldt meget i debatten her i dag; der er der også screening og ekstra forskning netop for at se, hvordan tingene fungerer, om vi kan gøre tingene bedre, og hvordan.
Der er lagt op til projekter, som kan være med til at danne best practice for alle kommuner her i kongeriget.
Jeg synes faktisk, at man fra oppositionens side burde kvittere for den ambitiøse indsats, som man gør på det område.
Majbrit Berlau (EL), 2006-02-09:
Jeg er rigtig glad for, at ordføreren siger, at der er et nuanceret billede af dem, der er på kontanthjælp.
Nu vil jeg godt lige rette og sige, at de over 30.000 børn, vi snakker om, er børn under kontanthjælpsloftet, det vil sige, at så har man været på kontanthjælp i 6 måneder.
Når ordføreren siger, at det er væsentligt, at vi får et nuanceret billede af det, er det jo lige præcis det, vi lægger op til i vores vedtagelse.
Vi lægger op til, at der skal iværksættes en samlet opfølgning og evaluering af regeringens hidtidige og planlagte indsats for udsatte børn og unge i lyset af loftet over kontanthjælp, starthjælp og den stigende boligløshed.
Der får man lige præcis den nuancering, hvis man stemmer for den vedtagelse, oppositionen har fremsat, som ordføreren også efterlyser, modsat hvis man stemmer for den vedtagelse, regeringen og Dansk Folkeparti har fremsat.
Det undrer mig derfor, at vi står i en situation, hvor vi skal diskutere, om vi skal have en klarlæggelse af, hvad det er for nogle initiativer, regeringen har igangsat, for det er tilsyneladende meget uklart.
Og det er også meget uklart, om de rammer rigtigt, for uligheden er stigende i samfundet.
På trods af alle de fine ord, regeringen fyrer af, er uligheden stigende.
Derfor bør man da iværksætte en undersøgelse og se, om det er sådan, at den indsats, regeringen har lavet, ikke rammer rigtigt.
Kirsten Brosbøl (S), 2006-02-09:
Jeg vil meget gerne kvittere for den ærlighed, som den konservative ordfører her lægger for dagen, og som vi ikke har kunnet få fra de tidligere ordførere, nemlig en bekræftelse af, at der altså er sket en meget uheldig udvikling på det her område under den nuværende regering.
Spørgsmålet er så netop, hvorfor det forholder sig sådan, og hvad vi skal gøre ved det.
Der er dels indsatsen i forhold til folkeskolen, som vi også står bag fra Socialdemokraternes side.
Vi mener også, det er vigtigt, at vi får sat ind på det område; det er vi helt enige i.
En helt anden ting er netop de tilbud, der er til de unge mennesker, som ikke passer ind i de etablerede ungdomsuddannelser, som de gymnasiale uddannelser jo er.
Hvad foreslår den konservative ordfører der skal laves af yderligere tilbud til de unge mennesker, som i dag ikke føler, at de passer ind i de etablerede uddannelser?
Regeringen har f.eks. nedlagt den fri ungdomsuddannelse, der netop var et tilbud til den her gruppe, som i dag ikke har et realistisk tilbud at gå ind i efter folkeskolen.
Thomas Krog (SF), 2006-02-09:
Det er jo meget pudsigt, at når det handler om de socialt udsatte grupper, vi snakker om her, vil man gerne flytte ansvaret ud i kommunerne, men når det handler om folkeskolen, tager man ansvaret fra kommunerne og lægger det ind i staten med det forlig, som nu er indgået.
Men lad det nu ligge.
Dansk Folkepartis ordfører har flere gange snakket om, at der skal sættes ind på daginstitutionsområdet, og de tal, som foreligger, siger, at med det antal børn, som er i daginstitutionerne i dag, mangler der 9.000 pædagoger i forhold til 1990.
Der er lavet en undersøgelse, og pædagogerne siger selv, at de faktisk ikke magter at løse de sociale problemer og ikke magter at sætte ind over for de børn, som de godt kan se har behov for en særlig hjælp.
Er det ikke et problem?
Er det ikke noget, vi bør sætte ind over for?
Bør vi ikke rette op på det enorme efterslæb i stedet for at lave de lappeløsninger med finansloven, der er blevet snakket om?
Kirsten Brosbøl (S), 2006-02-09:
Mit spørgsmål handler altså også om uddannelse, for jeg har indtryk af, at den her debat i dag handler om både uddannelse, socialpolitik og familiepolitik.
Det er i hvert fald den måde, vi har valgt at tilrettelægge vores spørgsmål på, så jeg håber meget, at den konservative ordfører vil prøve at svare på det alligevel.
Jeg vil gerne vende tilbage til spørgsmålet om den andel af unge mennesker, som ikke får en erhvervskompetencegivende uddannelse.
Jeg forsøgte at få Venstres ordfører til at bekræfte, at der har været en stigning i andelen af unge mennesker, der ikke får en sådan uddannelse.
Det kunne jeg ikke rigtig få noget klart svar på, så jeg vil høre, om den konservative ordfører så vil bekræfte, at der faktisk i de 4-5 år, den her regering har været ved magten, er sket en stigning i andelen af unge mennesker, der ikke har fået en erhvervskompetencegivende uddannelse, og at udviklingen var omvendt under den socialdemokratisk ledede regering.
Thomas Krog (SF), 2006-02-09:
Jeg konstaterer, at Dansk Folkeparti mener, det er i orden med lappeløsninger, og vil fortsætte ud ad den tangent, men jeg vil gerne stille et andet spørgsmål angående noget interessant, som Dansk Folkepartis ordfører sagde i sin tale.
Da jeg var teenager, var der en fyr, der hed Kim Schumacher, som sagde, at han ville afskaffe ungdomskriminaliteten ved at stille krav til teenagerne.
Jeg hørte Dansk Folkepartis ordfører sige noget i retning af, at specielt når det gælder indvandrere, skal der stilles krav til menneskelige kvaliteter og til, hvilke økonomiske midler man har, inden man sætter børn i verden.
Betyder det, at hvis man kun har en så fuldstændig urimelig indkomst, som starthjælpen er, skal man efter Dansk Folkepartis mening ikke have mulighed for at sætte børn i verden?
Martin Henriksen (DF), 2006-02-09:
Jamen det er jo netop derfor, vi afsætter 400 mio. kr., og det er altså ikke småpenge.
I forvejen bliver der brugt omkring 30 mia. kr. på området, og nu tilfører vi nogle flere penge, netop for at sætte fokus på udsatte børn og netop for at give personalet mulighed for at få viden om, hvordan man skal håndtere de grupper.
Det er sådan set det, vi gør.
Nu har vi jo en vis grad af kommunalt selvstyre i det danske samfund, og derfor er det jo op til kommunerne at sørge for, at de opgaver, som de skal løse, bliver løst godt nok.
Når man lægger ansvaret ud til kommunerne og dermed tættere på borgerne, har borgerne bl.a. i forbindelse med lokalvalg osv. mulighed for at tage stilling til, om politikerne gør det godt nok.
Derfor tror vi faktisk, at forholdene vil blive forbedret i det lange løb, og det vil også være godt for de børn, som skal have specialundervisning eller allerede får det.
Vi tror, at når man flytter ansvaret tættere på borgerne ved at flytte opgaverne til kommunerne, vil de også blive løst bedre.
Kirsten Brosbøl (S), 2006-02-09:
Nu snakker vi altså ikke om børn i folkeskolen.
Som vi også redegjorde for i forhandlingerne om kommunalreformen, er vi bekymrede for, at kommunerne af økonomiske årsager nu vil trække de børn ud af de dyre tilbud på amtsligt eller regionalt niveau hjem til et kommunalt tilbud, som ikke er nær så specialiseret, men er billigere.
Er det ikke en bekymring, Dansk Folkeparti kan dele, og hvordan vil man sikre, at det ikke sker?
Martin Henriksen (DF), 2006-02-09:
Grundlæggende tror jeg på og mener sådan set også, at i og med at man propper ansvaret over til kommunerne, kommer tilbuddene også tættere på borgerne, og derfor er der en større chance for, at forholdene bliver bedre hen ad vejen, når kommunalreformen er implementeret fuldt ud.
Jeg vil også henlede opmærksomheden på folkeskoleforliget, som jo netop sigter mod at højne den generelle faglighed hos alle børn, bl.a. med de nationale test, som Socialdemokraterne også er med på, og som netop kan vise, hvor børnene har problemer, så der kan gribes tidligt ind.
Kirsten Brosbøl (S), 2006-02-09:
Venstres ordfører var i sit indlæg inde på, at kommunalreformen er et genialt redskab i forbindelse med sikring af en bedre social service, fordi der bliver placeret et ansvar.
Dansk Folkeparti står jo bag kommunalreformen sammen med regeringen, og derfor har jeg et spørgsmål til Dansk Folkepartis ordfører.
Vi har allerede set eksempler på, at kommuner faktisk trækker nogle af de børn, som har fået specialundervisning i amtslige tilbud, f.eks. DAMPbørn og andre børn, som har behov for meget, meget specialiserede tilbud, hjem til nogle kommunale tilbud, som er billigere, men ikke nær så specialiserede som dem, der har været tilgængelige i den amtslige struktur.
Hvordan vil Dansk Folkeparti sikre, at børn med helt særlige behov for specialundervisning ikke mister nogle af de særlige tilbud, der har været til dem?
Martin Henriksen (DF), 2006-02-09:
Jeg vil bare gentage det, jeg sagde før: Vi stiller krav til indvandrerne, og vi har tænkt os at blive ved med at stille krav til indvandrerne.
Hr. Troels Ravn nævnte igen fritidsinteresserne, men Socialdemokraterne har jo selv været med til at vedtage, at der skal være mulighed for at få idrætstilbud.
Det har Socialdemokraterne været med til at vedtage, så jeg går ud fra, at Socialdemokraterne selv synes, det er en god idé.
Hr. Troels Ravn talte også om kost og ernæring, og det er jo netop derfor, vi vil bruge nogle af de 400 mio. kr., som blev udmøntet på daginstitutionsområdet, til at sætte fokus på kost, ernæring og motion osv. i daginstitutionstilbuddene.
Det er en af grundene til, at vi gør det.
Jeg ved ikke, om det i disse dage bliver betegnet som en ekstremt reaktionær holdning, men hvis man gør sig tanker om at få børn og ønsker, at de skal kunne klare sig i samfundet, burde man efter min mening måske gøre sig nogle overvejelser om, hvorvidt ens økonomi kan holde til det.
Det er faktisk nogle overvejelser, som jeg mener at også indvandrere bør gøre sig.
Troels Ravn (S), 2006-02-09:
Det er altså fantastisk at høre Dansk Folkepartis ordfører på området tale om ansvar.
Når vi ser på familierne på starthjælp, er der tale om dybt traumatiserede familier, som har alvorlige fysiske og psykiske lidelser med i rygsækken.
Forældrene har ikke en jordisk chance for at påtage sig arbejde, i introduktionsperioden på 3 år er de derfor afhængige af hjælp fra samfundet, og under den borgerlige regering er samfundets svar altså en starthjælp på omkring 5.000 kr. om måneden, som jeg har været inde på.
Lad mig lige fortælle, hvad det har af konsekvenser.
Det har bl.a. den konsekvens, at forældrene ikke har råd til at betale kontingent for børnenes fritidsinteresser, og derfor får børnene ikke adgang til god og alsidig integration.
Forældrene har kun råd til den billigste og dermed ofte den mest usunde mad, hvilket giver ernæringsproblemer og igen betyder, at børnene kan have koncentrationsbesvær i skolen og dermed dårlig indlæringsevne.
I de familier mangler børnene ofte forældrene som rollemodeller, så på trods af at hr. Martin Henriksen taler om ansvar, vil børnene på sigt få svært ved at klare en uddannelse og klare sig på arbejdsmarkedet.
Lad mig af hensyn til hr. Martin Henriksens forståelse af historien lige starte med at fortælle, at grunden til, at uligheden steg markant i 1990’erne, var, at der kom et boom i antallet af beskæftigede på arbejdsmarkedet.
Men lad det nu ligge.
Hr. Martin Henriksen nævnte desværre ikke børn i familier på starthjælp i sin tale.
Det er godt nok kun en relativt lille gruppe, men til gengæld er der tale om en gruppe, som på bedste vis afspejler regeringens kynisme på området for udsatte børn og ulighed.
Regeringen og Dansk Folkeparti ønsker nemlig at fastholde familier på en ydelse under kontanthjælpsloftet, og det betyder, at to voksne og to-tre børn kun har 5.000 kr. til mad, medicin, tøj og fritidsinteresser.
Martin Henriksen (DF), 2006-02-09:
Hvis Rådet for Socialt Udsatte havde eksisteret under den tidligere regering – det gjorde det altså ikke, fordi den tidligere regering ikke ville nedsætte et sådant råd, men det er en anden diskussion – ville det formentlig være nået frem til den samme konklusion, som Arbejderbevægelsens Erhvervsråd og Finansministeriet er nået frem til, nemlig at uligheden steg markant i 1990’erne, da fru Majbrit Berlaus parti havde indflydelse på den politik, der blev ført.
Det er bare en realitet, og det ville klæde alle partier i oppositionen at erkende, at uligheden steg markant, da de havde regeringsmagten.
Sådan er det, det er et faktum, og det synes jeg man skal anerkende.
Jeg har ikke noget imod at erkende, at der er problemer med socialt udsatte grupper i det danske samfund, for det er der.
Men når jeg erkender det, burde alle andre partier også erkende, at der er blevet taget en lang række initiativer, og jeg er sikker på, at der vil komme flere initiativer.
Man kigger bl.a. på muligheden for gældssanering for netop de familier, som er i den håbløse situation, at de ikke kan komme ud på arbejdsmarkedet, for hvis de gør det, skal de betale af på deres gæld, og så kan det bedre svare sig for dem at være på kontanthjælp.
Det ved jeg at man kigger på, og jeg har ladet mig fortælle, at regeringen faktisk kommer med et forslag på området.
Fra Dansk Folkepartis side er vi meget interesserede i at diskutere det, og jeg går ud fra, at også Enhedslisten er villig til at diskutere det.
Det er i øvrigt, så vidt jeg har forstået, et forslag fra Rådet for Socialt Udsatte, så der bliver lyttet, og der bliver taget initiativer.
Det er en realitet.
Majbrit Berlau (EL), 2006-02-09:
Hvis man er så glad for Rådet for Socialt Udsatte, bør man jo så også tage de anbefalinger, rådet kommer med, til sig.
En meget klar besked fra Rådet for Socialt Udsatte er jo, at uligheden er stigende, og oppositionen i Folketinget er helt klart bekymret over den stigende ulighed og over, at børn kan blive sat på gaden.
Vi ved ikke, hvor de er henne, fordi vi ikke kan få det klarlagt, men vi ved, at 30.000 børn er ramt af kontanthjælpsloftet.
Vi ved bare heller ikke, hvordan de lever, for det kan vi heller ikke få klarlagt.
Virkeligheden er jo, at det, vi opfordrer til nu, er at sige: Lad os tage debatten seriøst, lad de smukke ord om, at børn skal have det bedre i vores samfund, komme til deres ret, og lad os få en undersøgelse, der klart viser, hvordan de børn lever i hverdagen.
Det er det ene.
Det andet er, at vi kan sige med det samme, at når man lever så fattigt, som man gør under kontanthjælpsloftet – og som socialrådgiver, der til hverdag arbejder med de mennesker, kan jeg garantere, at man lever fattigt – er der nogle tilbud og nogle muligheder, som de børn ikke får.
Det skaber ulighed, og det må vi gøre noget ved.
Martin Henriksen (DF), 2006-02-09:
Igen vil jeg bare sige, at selv om børn lever i familier, hvor begge forældre er på kontanthjælp, er det ikke ensbetydende med, at de børn har det dårligt.
Der kommer en undersøgelse, som skal se på konsekvenserne af kontanthjælpsloftet.
Resultatet af den undersøgelse kommer til oktober, og hvis man kigger på det forslag til vedtagelse, som regeringen og Dansk Folkeparti har fremsat, siger det netop, at på baggrund af indhentet viden skal der tages initiativer, og det bliver der jo også.
Oppositionen gør meget ud af at rose Rådet for Socialt Udsatte for dets udtalelser, men det er altså et råd, som er blevet nedsat af det flertal, vi har nu.
Rådet fandtes altså ikke, da den tidligere regering sad, det er jo netop blevet oprettet for at komme med indspark til debatten og komme med forslag til, hvordan tingene kan gøres bedre.
Hvis flertallet var bange for, at nogle skulle tale om ulighed og socialt udsatte i samfundet, ville det vel ikke nedsætte et råd, som netop skal tale om det, og hvorfor nedsatte den tidligere regering, hvis politik Enhedslisten jo havde indflydelse på, ikke et sådant råd?