runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Tove Videbæk (KRF), 2003-02-27:
I Kristeligt Folkeparti synes vi, at det er et rigtig godt forslag, der ligger her i B 82.
Jeg kan sige, at vi også er enige med forslagsstillerne i, at det er et ligestillingsproblem, at unge kvinder ikke er så attraktiv en arbejdskraft som unge mænd.
Vi er enige i, at det er uretfærdigt, at udgifterne til barsel ikke fordeles over samfundet som helhed, vi er enige i, at det skævvrider konkurrencen mellem forskellige brancher, og vi er enige i, at det er et problem for små virksomheder, sådan som det er nu.
Kristeligt Folkeparti ønsker, at forældre skal have frit valg til at bestemme, hvem der skal gå på barselorlov.
En barselfond vil derimod kunne tilskynde mænd til i højere grad at gå på barselorlov.
Med udvidelsen af barselorloven til 1 år er det blevet mere aktuelt at sikre en mere ligelig fordeling af udgifterne
Der findes allerede, bl.a. i staten og i industrien, ordninger, hvor arbejdsgiverne indbetaler midler til en barselfond.
Indførelse af barselfonde for alle fag vil udjævne denne skævhed, og jeg begriber ikke de spørgsmål, der har været oppe at køre her i debatten tidligere, for jeg synes, det er så soleklart, at f.eks. murernes og smedenes forbund har færre udgifter til barselfonde end f.eks. frisørernes forbund.
Der er brancher, der er økonomisk tyngede af det her, og det ville man fordele ligeligt over de forskellige brancher, hvis man havde en fælles national fond.
Hvis alle udgifterne til barsel betales, vil arbejdsgiverne ved de kommende overenskomstforhandlinger have et incitament til i øget omfang at tilbyde fuld løn under barsel, idet udgifterne til barsel ikke skal betales af dem selv alene, men skal betales af alle arbejdsgivere i fællesskab.
I Kristeligt Folkeparti arbejder vi selv med et forslag
på området her, hvor vi egentlig opfordrer til, at kommuner og amter har deres egne barselfonde, og at de private virksomheder har deres egen barselfond
Vi mener, at private arbejdsgivere skal forpligtes til at indbetale midler til en central barselfond.
Størrelsen af bidraget afhænger af virksomhedens lønsum, og udbetaling fra barselfonden kan så ske til virksomhederne i forhold til den del af deres udgifter til barsel, der overstiger dagpengesatsen.
Men det er nu ikke det forslag, der er på tale nu.
Nu skal vi forholde os til B 82, men jeg kan kun sige, at vi er meget positive over for det og stemmer for det.
Irene Simonsen (V), 2003-02-27:
Det vil vist pynte gevaldigt, hvis jeg starter med både at beklage og undskylde, at det først er nu, jeg kommer på som ordfører.
Jeg har simpelt hen sovet i timen og ikke holdt øje med, at der var to forslag før det her, der var taget af, så derfor min forsinkelse.
Efter beklagelsen her vil jeg gerne fortsætte med forslaget om barselfonden.
Venstre vil stemme nej til det her forslag.
Men når vi stemmer nej, skal jeg også samtidig sige, at det ikke er, fordi at vi synes, at det her er uvæsentligt at holde øje med.
Det er faktisk et område, der er væsentligt at holde øje med.
Noget af det, der var meget magtpåliggende for mig og også for Venstre, selvfølgelig, da vi gennemførte det nye forslag med 1 års barselorlov, var netop at få fleksibiliteten ind, sådan at vi giver muligheden for den enkelte familie til at veksle, til at skifte, så vi oftere og oftere har mulighed for at se, at faderen til barnet også tager en del af orloven.
Vores lov om 1 års barselorlov er ikke ret gammelt, og det er knap kommet så langt, at vi kan se hele virkningen af den.
Jeg vil meget gerne starte med at sige, at lad os nu se virkningen af, hvordan den fleksibilitet, der netop er bygget ind her, virker.
Dernæst er der andre grunde til, at vi også siger nej til det her.
For det første er det jo sådan, at der er nogle, der allerede har lavet en barselfond.
Dette er noget, der aftales mellem parterne på arbejdsmarkedet, og det er også dér, jeg helst ser det foregår, at det her er noget, der opstår af frivillighed, af private aftaler eller via forbundene og de aftaler, parterne på arbejdsmarkedet har.
Vi kan jo se, at Dansk Industri, malerne, frisørmestre og andre har lavet en barselfond; det synes jeg er fine og o.k. initiativer, og lad os se, om der ikke kommer flere af dem.
Men lad os nu allerførst se, om ikke problemet udjævner sig helt af sig selv med den nye barselorlov på 1 år.
Endelig kan vi også sige - jeg synes også, det blev bekræftet af det spørgsmål, hr. Bent Bøgsted stillede til fru Pernille Rosenkrantz-Theil - at vi også her opfordrer til, at alle skal have fuld løn under barsel.
Og som fru Pernille Rosenkrantz-Theil så helt klart og rent kunne svare på spørgsmålet, om det ville betyde, at vi måske kan have nogle til at gå hjemme på 1 års barselorlov med en årsløn på 700.000 kr. til 1 mio. kr., dertil blev der svaret klart ja.
Det er dyre konsekvenser, fru Pernille Rosenkrantz-Theil går ind i her.
Det er lidt sværere at få fat i dem, der skaffer penge ind i kassen.
Venstre må sige nej til det her, men samtidig vil jeg gerne opfordre til og også opfordre beskæftigelsesministeren til, at vi overvåger området ganske nøje og følger med i, at forskelsbehandlingen på kvinder og mænd ikke bliver for ulige her, og at det ikke bliver for store byrder specielt for de små virksomheder, for så må vi skride til en undersøgelse af hele området her.
Men lige nu er det for tidligt at sige ja til noget som helst.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2003-02-27:
Lige til den kommentar om, hvordan Enhedslisten kan finde ud af at bruge penge, men uden at finansiere, skal jeg blot stille spørgsmålet: Kan Venstres ordfører komme med ét eksempel på, at Enhedslisten nogen sinde har stillet et ufinansieret forslag i det her Folketing, bare ét eksempel? Det var det første spørgsmål.
Så vil jeg gerne spørge omkring skatteforslaget, som Venstre jo har fremlagt i dag.
med hele finansieringen i det?
Det er jo luftpenge, det er sådan noget fremtidigt noget.
Så jeg tror ikke, vi skal begynde at diskutere, hvem der stiller ufinansierede forslag i det her Folketing.
Jeg skal så sige, at det er rigtigt, at vi ikke kender konsekvensen af fleksibiliteten endnu under den nye barselorlov, det er jo helt åbenlyst, fordi den er så ny, så det er helt fair.
Den kender vi allerede i dag, den kender vi både fra, hvis der bliver taget et halvt års eller tre måneders barselorlov eller den dyreste model, et helt års barselorlov.
Det er så forskelligt fra branche til branche alt efter, hvilke overenskomster der er.
Men vi kender godt konsekvenserne.
Derfor vil jeg spørge, om det ikke er sådan, at en barselfond ville afhjælpe de konsekvenser, specielt
selvfølgelig for den lille arbejdsgiver og specielt selvfølgelig for de store kvindearbejdspladser.
Så skal jeg spørge, om der overhovedet er nogen steder, hvor Venstre vil lovgive i forbindelse med forhold som f.eks. barsel, ud over selvfølgelig den kæmpe pakke af en barselorlov, man allerede har gennemført.
Elisabeth Arnold (RV), 2003-02-27:
Jeg forstår sådan set godt de sjælekvaler, hr. Lars Barfoed må være i, fordi han jo inderst inde udmærket kender problemerne fra sin tidligere beskæftigelse og også kender problemerne fra sin udmærkede konservative kollega, ligestillingsministeren.
Må jeg så igen citerer fra fru Henriette Kjærs udtalelser til Ugebrevet A4 tidligere i år, i januar måned i år, hvor hun siger: »Under alle omstændigheder er vi nødt til at gøre noget, så kvinder i den fødedygtige alder vitterlig stilles lige med mændene på jobmarkedet. Det er dybt uretfærdigt, hvis arbejdsgivere diskriminerer, alene fordi kvinden forventes at skulle have børn.« Her siger ligestillingsministeren jo, at vi skal gøre noget, så kvinder i den fødedygtige alder stilles lige med mændene på jobmarkedet.
Og det er præcis det, sådan en fond skal indeholde.
Det, analysen skal vise, er, hvilke forskellige slags modeller der kan være.
Så ligestillingsministeren er ikke i tvivl, for hun siger, at vi under alle omstændigheder bliver nødt til at gøre noget.
Er hr. Lars Barfoed lidt mere i tvivl, end ligestillingsministeren er
Jeg undrer mig lidt over fru Irene Simonsens ordførertale, for hun brugte den begrundelse for at sige nej, at barselorloven, den udvidede barselorlov, er alt for ny, vi kender ikke rigtig virkningerne af den endnu, og lad os nu se.
Måske problemerne udjævner sig.
Sådan hørte jeg i hvert fald fru Irene Simonsen.
I næste åndedrag sagde fru Irene Simonsen: Hvis nu det går galt, hvis ligestillingen viser sig at blive påvirket af det, og der kommer nogle store vanskeligheder for de små virksomheder, så må vi jo skride ind, så må vi jo gøre noget.
Så jeg vil gerne høre, om fru Irene Simonsen i fuld alvor virkelig tror, at problemerne vil udjævne sig, når man vedtager en længere barselorlov, hvor påvirkningerne, belastningerne for især de små virksomheder bliver endnu mere skæve, end de er i forvejen.
Så kan jeg da ikke forestille mig, at de vil udjævne sig, tværtimod vil de blive meget mere markerede.
Hvad mener fru Irene Simonsen egentlig?
Irene Simonsen (V), 2003-02-27:
Først til fru Pernille Rosenkrantz-Theil: Ja, ufinansieret, altså jeg undrer mig somme tider over, at hver gang Enhedslisten har et forslag, hører jeg én finansiering, og det er Nordsøen.
Dén Nordsø er efterhånden brugt 20-25 gange, tror jeg, hvis vi begynder at regne alle Enhedslistens forslag sammen.
Ja, der er en mulighed for, at det gør det, det kan vi ikke udelukke, for der er netop for en gang skyld indlagt så stor fleksibilitet i den her barselorlov, at der er langt større incitament til, at barselorloven nu bliver fordelt mellem faderen og moderen, og det er også, hvad jeg håber på.
Men jeg kan jo ikke spå hundrede procent om fremtiden, og jeg må også på mit køns vegne erkende, at indimellem undrer jeg mig lidt over kvinders reaktioner her.
Jeg kan ikke forstå, det er så attraktivt at gå hjemme et helt år i træk og ikke få det delt mellem faderen og moderen.
Jeg synes faktisk også, det er synd for de fædre, der ikke får barselorlov med deres små børn; det skal jeg åbent erkende.
Men lad os nu se.
For muligheden er der nu med det nye
forslag
Til fru Elisabeth Arnold, der spørger, om jeg vil være med til at lave den udjævning, hvis det her bliver et problem - var det ikke sådan, spørgsmålet blev stillet? Dertil kan jeg kun sige: Ja, selvfølgelig vil jeg det.
Hvis det her bliver et alvorligt problem, vil jeg da opfordre først og fremmest arbejdsmarkedets parter kraftigt til, at man får det her løst via deres egne barselfonde.
Jeg kan ikke og vil ikke, bestemt ikke, her fra Folketingets talerstol opfordre til, at vi går ind og lovgiver, så der bliver fuld løn til alle under barsel.
Men det er jo i virkeligheden det, vi laver med barselorlovfonden.
Elisabeth Arnold (RV), 2003-02-27:
Jeg tror, fru Irene Simonsen og jeg har misforstået hinanden om, hvad det var, der blev ment og sagt i forbindelse med ordet udjævning.
hvad jeg troede, hun sagde.
Kl. 14,45 Men mit ærinde er i virkeligheden her at sige til fru Irene Simonsen: I det radikale forslag er der overhovedet ingen antydninger hverken på linjerne eller imellem linjerne om, at der skal lovgives om fuld løn ved barsel.
Men fru Irene Simonsen ved formentlig udmærket godt, at for en lille arbejdsgiver, som har meget få ansatte, betyder én barselorlov, at der skal ansættes en vikar.
Det er logik, det er logisk, sådan må det være.
På meget store arbejdspladser kan man måske forestille sig, at man kan fordele arbejdet på en anden måde, så man kan slippe for at ansætte vikarer.
Det kan man ikke på små arbejdspladser.
Derfor er dette, barselfonden, specielt med henblik på små arbejdspladser.
Det har intet at gøre med fuld løn under barsel.
Jeg vil meget gerne have mig frabedt at blive påduttet nogle forslag her, som ikke står der.
Irene Simonsen (V), 2003-02-27:
Nu er det altså ikke altid sådan, at der skal ansættes en vikar.
Der er én positiv ting ved det her barselorlovforslag foruden det, at nogle måske bliver hjemme længere tid på barselorlov, nemlig at man jo i mange tilfælde får hentet nogle ind fra ledighedssystemet, der er inde i en periode her som vikar for den person, der er på barselorlov. Det gør rent faktisk, at vi får én ind og får vedkommende opkvalificeret i job.
Og det er ikke dyrere.
I nogle tilfælde er det endda billigere, fordi vedkommende måske endda kommer ind på nogle helt andre forudsætninger.
Så det er ikke altid, det er dyrere.
Jeg skal sige, at jeg kan også her tale med som lille virksomhedsejer.
Jeg har kvinder i den fødedygtige alder ansat hjemme, så jeg ved godt, hvad det her handler om.
Jeg fik ikke svaret fru Lise Hækkerup.
Jeg tror ikke på, at det her giver anledning til uberettiget fyring på nogen som helst måde.
Der er og har været få tilfælde af uberettigede fyringer, hvor der er faldet dom.
Og det vil ikke ændre sig af det her.
Bevisbyrden er jo endda sådan, at det er arbejdsgiveren, der står med bevisbyrden, så den svageste part her har virkelig nogle gode betingelser i retssystemet i dag, hvad det her angår.
Elisabeth Arnold (RV), 2003-02-27:
Jeg synes, fru Irene Simonsen lukker øjnene for realiteterne.
Det er fuldstændig rigtigt, selvfølgelig kan man ansætte personer, som koster lige så lidt, om jeg så må sige, som den person, der er på barselorlov, indbringer i kompensationer til arbejdsgiveren.
Og så skal man altså have nogle under oplæring osv.
Når det er et helt år, så kan det måske godt svare sig.
Men der er jo masser af små arbejdsgivere, som skal have fuld power på fra starten og derfor skal betjene sig af en vikar, for man kan ikke bare begynde en oplæring, når den, der i virkeligheden kan noget, er på barselorlov.
Det må fru Irene Simonsen give mig ret i.
Sådan er virkeligheden ude på de små
arbejdspladser
Man skal have en, der kan tage fra med det samme.
Man har ikke råd til at ansætte ekstra arbejdskraft.
Irene Simonsen (V), 2003-02-27:
Ja, det er som ordfører, jeg står her.
Men jeg vil også godt lige tage den anden kasket på og sige til fru Elisabeth Arnold: Ja, som ejer af en mindre virksomhed er det da altid bøvlet, hvis der kommer en og siger: Jeg skal have barselorlov.
Det er altid en opgave, der skal løses på en eller anden måde.
Men som mindre erhvervsdrivende er det altså ikke anderledes, end at vi ser det som en opgave, vi skal løfte, for der skal jo også sættes flere børn i verden.
Det erkender vi også nødvendigheden af.
Tove Videbæk (KRF), 2003-02-27:
Jeg er helt enig med hr. Poul Qvist Jørgensen i, at der er mange andre områder, der kunne være inddraget i forespørgslen her vedrørende dette problem, for det er meget bredt.
Bl.a. blev uddannelsesområdet også nævnt, og der er jeg da helt enig.
Vi har brug for en offentlig rusmiddeluddannelse, og den arbejdes der nu også med at lave et forslag til i et udvalg.
Men jeg har lyst til at stille hr. Poul Qvist Jørgensen et helt konkret spørgsmål, og det er vedrørende afgiftsnedsættelserne: Hvad er hr. Poul Qvist Jørgensens indstilling til afgiftsnedsættelserne i forbindelse med børns og unges indtagelse af alkohol?
Lise Hækkerup (S), 2003-02-27:
Jeg vil godt spørge fru Irene Simonsen, om hun er enig med mig i, at risikoen for en forlænget barselorlov kan føre til en uberettiget fyring af unge kvinder.
Lars Barfoed (KF), 2003-02-27:
Må jeg ikke starte med at sige, at dele af de betragtninger, der er i forslaget, bestemt er fede, men vi kan ikke stemme
for forslaget.
Det undrer mig, at det ikke er alle, der har læst det helt igennem, for det er faktisk ret kortfattet formuleret, og der står udtrykkeligt, at analysen skal munde ud i et konkret forslag til en barselfond, der sikrer osv. Ved at vedtage dette forslag forpligtes vi altså til at fremsætte et forslag.
Vi vil gerne have en udredning af de forskellige muligheder, før vi forpligter os til at fremsætte et forslag.
Jeg er derfor fuldstændig enig i socialministerens overvejelser, og jeg er også fuldstændig enig i beskæftigelsesministerens konklusion, nemlig at vi ikke kan stemme for forslaget, fordi det pr. automatik skal føre til et forslag, uden at overvejelserne er blevet gjort til genstand for en nærmere drøftelse forinden.
Vi er enige i bekymringerne.
Vi er enige i mange af de argumenter, der er bag beslutningsforslaget.
Men vi kan ikke stemme for det, fordi det pr. automatik skal føre direkte over i et forslag til en barselfond, underforstået et lovforslag.
Og her synes vi, at der skal en drøftelse af de forskellige løsningsmuligheder til, før vi eventuelt overvejer et lovforslag.
Lise Hækkerup (S), 2003-02-27:
Hr. Lars Barfoed taler om overvejelser, som man gerne vil gøre sig.
Men det er jo lige præcis det, forslaget lægger op til: et analysearbejde, som bliver frembragt, og som selvfølgelig finder sted på grundlag af nogle overvejelser, som gerne skulle munde ud i det, som hr. Lars Barfoed taler meget varmt for eller i hvert fald taler positivt for, nemlig en barselfond. Hvorfor dog ikke melde klart ud og sige: Ja, vi synes, det er et fedt forslag?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2003-02-27:
Sidste år vedtog vi her i salen en forlængelse af barselorloven, og vore telefoniske henvendelser viser tydeligt, at der er stor interesse for den forlængede barselorlov i befolkningen.
Spørgsmålet om at oprette en fælles barselfond har været diskuteret i mange år, og debatten er blevet forstærket efter forlængelsen af barselorloven.
Selv om der er argumenter for at indføre en barselfond, er der også mange problemer.
Det er selvfølgelig derfor, at den ikke er blevet indført for længe siden.
Hensigten med at etablere en barselfond er at udligne udgifterne til løn under barsel, så kvinder og mænd og deres arbejdsgivere uanset branche og overenskomstområde fordeler udgiften imellem sig.
Efter min opfattelse fungerer barseldagpenge efter dagpengeloven i praksis som en barselfond for alle lønmodtagere, der opfylder beskæftigelseskravet.
En barselfond bliver derfor kun aktuel, i det omfang der ydes hel eller delvis løn under barsel ud over dette niveau.
Jeg er ikke blind for, at løn under barsel kan have betydning, både for lønniveauet på de ofte kvindedominerede områder, der har indført en sådan ordning, og for mænds tilbøjelighed til at holde barselorlov.
Men der er jo en grund til, at det indtil videre har været så svært at finde en model for en fælles barselfond.
Oprettelse af en fælles barselfond vil med al sandsynlighed komme til at betyde, at flere får løn under barselorlov, og at flere bruger allerede eksisterende rettigheder til løn under barselorlov, og det vil blive kostbart.
Hvis arbejdsmarkedets parter selv ønsker at prioritere sådan ved overenskomstforhandlingerne, vil regeringen selvfølgelig ikke have nogen bemærkninger til det, for løn under barsel og finansieringen heraf er et overenskomstspørgsmål, som parterne betragter som deres domæne.
Derimod ville det være påfaldende, hvis regering og Folketing begyndte at prioritere for arbejdsmarkedets parter.
Synspunktet har derfor været og bør fortsat være, at disse spørgsmål i deres helhed bør løses ved overenskomstforhandlinger.
Det er regeringens opfattelse, at dette er et spørgsmål, som skal løses af arbejdsmarkedets parter.
Det er parterne, som forhandler løn og ansættelsesforhold.
Vi har netop udvidet barselorloven til et års fleksibel barselorlov til stor glæde for de nybagte forældre.
Jeg møder utrolig glæde over de nye muligheder.
Den højere godtgørelse tror jeg vil medføre, at flere mænd vælger at tage en del af orloven.
Det er en god udvikling.
Jeg kan oplyse, at vi kan ikke støtte det fremsatte forslag.
Lise Hækkerup (S), 2003-02-27:
Det er jo en fornøjelse, når Socialdemokraterne får lov til at tale først i talerækken.
På trods af mange års erfaringer med lovgivning omkring barselforhold er det stadig ikke lykkedes for det danske samfund at finde en tilfredsstillende måde at imødekomme problemerne omkring nybagte forældres fravær på arbejdsmarkedet på.
Netop derfor startede Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre for 2 år siden en debat om, hvordan man kunne reformere de eksisterende barselorlovsordninger på en måde, der imødekom både forældrenes og samfundets behov.
Denne debat blev som bekendt desværre negligeret af regeringen, der i stedet på forhastet og ureflekteret vis gennemførte den udvidede barselorlov.
Det er derfor et behageligt gensyn med en meget central debat, når Det Radikale Venstre nu fremsætter beslutningsforslaget om en barselfond.
Som det fremgår af forslagets bemærkninger, står vi i dag over for en række problematikker, som hænger tæt sammen med især kvinders barselorlov, og disse problematikker er blevet endnu mere presserende med den udvidede barselorlov.
Det er således vigtigt, at vi får undersøgt mulighederne for at skabe en ny finansieringsmodel for barselordningerne, der fordeler udgifterne til barsel på alle arbejdsgivere og arbejdstagere.
En manglende solidaritet mellem de mandsdominerede og kvindedominerede fag har indtil nu betydet, at der ikke har kunnet skabes en holdbar løsning ad frivillighedens vej, og det er derfor afgørende, at der fra politisk hold nu tages nogle initiativer, der sikrer mod de skævvridninger på arbejdsmarkedet, som barselordningerne skaber.
Mangelen på en solidarisk og dækkende finansiering af barselorloven har, som det fremgår af forslaget, en række negative konsekvenser og derudover nogle særdeles uhensigtsmæssige økonomiske forudsætninger for visse kvindefag samt små virksomheder.
Helt centralt står imidlertid det ligestillingsproblem, som opstår, når kvinder i den fødedygtige alder kommer til at fremstå som en mindre efterspurgt arbejdskraft end mænd.
Det sker, fordi arbejdsgiverne inden for visse brancher må forvente store, ekstraordinære omkostninger, hvis kvinderne skal på barsel, og det er naturligvis helt uacceptabelt, at kvinder på denne måde risikerer at blive udelukket fra bestemte job.
Dertil kommer, at mange kvinder under de nuværende barselordninger er henvist til en stor indkomstnedgang under barselperioden.
Dette er med til at fastholde kvindernes livsindkomst på et langt lavere niveau end mændenes og fikserer på den måde et klassisk kønsrollemønster med manden i forsørgerrollen.
Det er Socialdemokraternes helt klare ambition at få skabt en anderledes stabil og værdig kompensationsordning for alle kvinder på barsel, og vi ser analysen, som forslaget her lægger op til, som et godt og nødvendigt skridt i den retning.
Socialdemokraterne har i øvrigt med interesse noteret sig, at ligestillingsministeren er positivt indstillet over for tanken om at undersøge mulighederne for en mere solidarisk barselmodel, og vi forventer derfor også en konstruktiv og velvillig tilgang fra beskæftigelsesministeren.
Det kan ikke undre, at Socialdemokratiet stemmer for det her forslag.