runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Charlotte Dyremose (KF), 2004-05-19:
Da var der selvfølgelig nogle rundt om bordene, der også lod sig irritere af de her meget store mængder reklamer, specielt nogle, der bor lidt højt oppe og så skal slæbe dem ned igen.
Derfor er vi sådan set også ret glade for den ordning, der hedder »Reklamer - Nej tak«, så man kan få lov at frabede sig dem, hvis man ikke vil have dem, men der var andre rundt om bordet, der fortalte om, hvor fantastiske de var, og hvor glade de var for at få dem.
Skulle man så have en afgift på de her reklamer?
Jeg kan sådan set godt i et eller andet omfang se argumentet, jeg slæber som sagt papirbunkerne ned fra anden sal hver eneste uge, men vi må også erkende, at det er eller vil være både meget dyrt og meget besværligt at administrere det.
Ministeren var også lidt inde på det her
med: Hvad er egentlig en tilbudsavis?
Så vidt jeg husker, var det også sådan, da den tidligere regering luftede det her med en afgift, at den løb ind i det her problem: Hvad er en tilbudsavis?
Hvornår er det en nyhedsavis med ualmindelig mange reklamer?
Hvornår er det en reklameavis med en lille smule nyheder?
Hvordan sætter man så den grænse?
Hvordan tjekker man det?
Hvordan sikrer man sig fra uge til uge, at reglerne overholdes?
Skal man begynde at opmåle spaltepladsen til det ene og det andet formål?
Eller hvad skal man gøre?
Hvis man flytter reklamerne over i den slags nye aviser, ugeblade, eller hvad man skal kalde dem, er det jo også spørgsmålet, om man så i virkeligheden ikke får den samme papirmængde ud af det og dermed skal slæbe den samme papirmængde eller oven i købet mere papir, fordi der nu også skal stå noget, der minder om nyheder.
Desuden har vi også kigget lidt på de svenske erfaringer, hvor man netop, som ministeren også var inde på, måtte afskaffe afgiften og bl.a. henviste til, at den var forholdsvis besværlig at administrere.
Vi mener derfor ikke, at det er hensigtsmæssigt at indføre en sådan afgift, og vi kan derfor ikke støtte forslaget.
Ole Sohn (SF), 2004-05-19:
Hvis man nu kan lave en opdeling af det, der hedder husstandsomdelte reklametryksager,
vil det så stille sig anderledes for Det Konservative Folkeparti?
Det er faktisk sådan, at siden sidst sagen var oppe, har Dansk Fagpresse, som laver statistik over alt, hvad der udgives, faktisk kategoriseret det, der hedder husstandsomdelte tryksagsreklamer, for sig.
Det kan opgøres fuldstændig nøjagtigt.
Det er også derfor, vi har tallene.
Det kan lade sig gøre.
Det andet er: Er det ikke alt andet lige lidt bedre, at man flytter annoncepengene over i medier, hvor der også er journalistisk arbejdskraft?
Altså de fleste dagblade er jo trængt økonomisk, og hvis man kan give dem lidt bedre økonomi, så de kan få flere journalister, så vil mangfoldigheden i mediedebatten måske også blive en smule bedre.
Så vil de måske oven i købet have tid til at være journalister herinde.
Charlotte Dyremose (KF), 2004-05-19:
Lige præcis den drøftelse havde vi faktisk også der for 12 timer siden, da vi drøftede det i gruppen.
Vores bekymring er sådan set, at det vil ende med at være en sådan udefinerbar mellemting. Vi har de meget klare lister over husstandsomdelte annoncer, men det er jo også, fordi der ikke er behov for at omgå det.
Der er ikke behov for at ligge derinde midtimellem, og derfor er der ret klar forskel på en ugeavis og en reklametryksag, sådan som det er i dag.
Men jeg er ret overbevist om, at det ville blive meget sløret, hvis vi begyndte at indføre en sådan afgift. I Det Konservative Folkeparti har vi altså ikke den holdning, at vi skal indføre afgifter for afgiftens skyld, og hvis afgiften bliver både dyr og besværlig, og det er vi overbevist om at denne vil blive, så går vi ikke ind for afgiften.
Mikkel Dencker (DF), 2004-05-19:
Jeg skal selvfølgelig beklage, at jeg ikke var til stede, da det blev min tur.
Forslaget, som vi behandler her, er SF's forslag om at indføre en afgift på reklametryksager.
For at bekæmpe den mængde vil SF have indført en afgift, som svarer til fradragsværdien af det skattefradrag, virksomhederne får for deres udgifter til reklamer.
Jeg skal gerne medgive SF, at mængden af reklamer, som kommer ind gennem de danske brevsprækker, er meget stor, men det er i sidste ende den enkelte forbrugers helt eget valg, om man ønsker at modtage dem eller ej.
For dem, der vil være fri, eksisterer der som bekendt en ordning i Post Danmarks regi, hvor man kan frabede sig modtagelsen af reklamer.
I Dansk Folkeparti ser vi ikke reklamerne som noget problem.
For mange mennesker fungerer de som en nyttig oplysning om, i hvilke butikker de finder de bedste tilbud på forskellige varer.
Desuden vil jeg heller ikke se bort fra, at Dansk Folkeparti ser det som en helt grundlæggende rettighed, at enhver, det være sig både privatpersoner og selskaber, har ret til at fradrage de udgifter, som er forbundet med erhvervelsen af deres indtægt.
Det er en grundsætning, som SF her vil gøre op med, og det er ikke noget, som Dansk Folkeparti vil hjælpe dem med.
Peter Skaarup (DF), 2004-05-19:
Optagelse skal også vurderes ud fra, hvordan reglerne er inden for EU.
Som det er i dag, er der regler om, at man i høj grad vil gavne fattige egne af EU-landene.
De fattige egne vil lynhurtigt ikke længere være et yderområde i Danmark eller måske et yderområde i Portugal eller Spanien.
Det vil hurtigt blive de nye øst- og centraleuropæiske lande, og bliver Tyrkiet medlem, vil det i ekstrem grad være landlige dele af Tyrkiet, som vil være modtagere af den bistand, der skal gives af danske skatteydere.
Det kan godt være, at fru Elisabeth Arnold ikke er så optaget af det, men jeg tror, der er mange danske skatteydere, der er optaget af, at de penge, der betales ind til EU's kasse, ikke skal gå til fattige bjergbønder i Tyrkiet, men i hvert fald skal gå til, at man også forbedrer mulighederne for Danmark inden for EU.
Derfor er det meget vigtigt, at fru Elisabeth Arnold også har lidt nationale briller på, når vi diskuterer de her ting, i stedet for altid kun at have de internationale brikker på.
Jeg tror, der er en forventning om, at vi ser på, hvordan Danmarks position vil være, når det gælder sociale ydelser og overførsler, hvis Tyrkiet måtte blive optaget i EU.
Mikkel Dencker (DF), 2004-05-19:
Jeg forstod på Venstres ordfører, at han i hvert fald er af den overbevisning, at det ikke bliver EU, der tvinger Danmark til at ophæve sit monopol.
Men tror hr. Freddy Dam ikke, at virkelighedens barske realiteter på et tidspunkt kunne tvinge os til at få gjort noget ved det? Jeg kan forstå, at det er Venstres ønske, at der skal være et monopol, og det er også fair nok.
Men skal det monopol så ikke beskyttes?
Det er jo et faktum, at hundredvis af millioner kroner bare vælter ud af landet, og det er da meget utilfredsstillende, når monopolet har som sit erklærede formål at skaffe penge til gode formål, at det bliver overbudt gang på gang af udenlandske konkurrenter.
Skatteministeren svarede ikke på spørgsmålet, men det kan hr. Freddy Dam måske: Hvad skal der gøres for at beskytte monopolet, når det nu ikke skal afskaffes?
Peter Skaarup (DF), 2004-05-19:
Man kan da vist roligt sige, at med den beslutning, som fremkom i 1999, da hr. Poul Nyrup Rasmussen var statsminister, sendte man det signal ud, at Tyrkiet på et eller andet tidspunkt skulle være medlem af EU.
Derfor virker det meget underligt, at den tidligere statsminister i denne her valgkamp, som man måske godt kan sige, at vi er i gang med, siger, at Tyrkiet ikke kan blive medlem af EU.
Han mener i hvert fald ikke, at Tyrkiet inden for overskuelig tid kan blive medlem af EU.
Samtidig siger han, at vi ikke skal give Tyrkiet en vurderings- eller startdato i 2004. Det virker som to modsatrettede effekter, og det, vi så har prøvet at trænge til bunds i, er, hvad Socialdemokraterne egentlig mener.
i Folketingssalen i dag som en tilrettevisning af den tidligere statsminister, for hr. Jeppe Kofod har ikke villet sige det samme som den tidligere statsminister, nemlig at Tyrkiet ikke skal have nogen optagelsesdato eller vurderingsdato eller startdato her i 2004.
Tværtimod har hr. Jeppe Kofod brugt hele sin taletid på at tale om, at Tyrkiet skal kunne blive medlem af EU på et tidspunkt. Der er altså en afgrundsdyb strid her hos Socialdemokraterne, som jeg synes man skulle tage at få løst.
Jeppe Kofod (S), 2004-05-19:
Først må jeg sige til hr. Peter Skaarup, at jeg overhovedet ikke kan genkende det billede, som hr. Peter Skaarup tegner af Socialdemokraterne.
Jeg synes mere, at det virker, som om hr. Peter Skaarup er ved at føre en europaparlamentsvalgkamp med signaler end en saglig diskussion.
Så skal jeg bare høre, om hr. Peter Skaarup kan bekræfte, at Socialdemokratiet ikke har besluttet, at Tyrkiet skal være medlem af EU, og at Socialdemokratiet ikke har besluttet, at man skal starte optagelsesforhandlinger med Tyrkiet om et EU-medlemskab.
Tværtimod er det, vi taler om, at vi har aftalt - det gjorde vi under det danske EU-formandskab i december 2002 - at Kommissionen skal komme med en rapport, der vurderer, om Tyrkiet har gjort fremskridt i forhold til at leve op til Københavnskriterierne om demokrati og menneskerettigheder.
Man vil derefter tage stilling til, om man eventuelt skal give en dato for start af optagelsesforhandlinger med Tyrkiet.
Jeg vil bare have hr. Peter Skaarup til at bekræfte det her, for hr. Peter Skaarup tegner et billede af, at der er en masse partier i Folketinget, der sådan set har besluttet sig for, at Tyrkiet skal være medlem af EU, men det er jo ikke tilfældet.
Elisabeth Arnold (RV), 2004-05-19:
Jeg vil fastholde det, der er blevet givet af løfter til alle europæiske lande både i 1993 og i 1999 om, at hvis man opfylder Københavnskriterierne, har man også mulighed for at søge om optagelse i EU.
Det synes vi er en linje, som skal holdes.
Jeg kan forstå på hr. Peter Skaarup, at det altså ikke blot er et spørgsmål om, at man er et stort land, men også er et fattigt land.
Hvis man er et fattigt land, kan man ikke blive medlem af EU.
Det synes jeg lyder lidt mærkeligt, når man tænker på, at hr. Peter Skaarups parti ellers bryster sig meget af at gøre meget for de svage og tale for solidaritet,
i hvert fald når det er inden for Danmarks grænser.
Skal det forstås sådan, at fattige lande ikke har nogen mulighed for at blive optaget i EU?
Vi må så også vinke farvel til f.eks. Rumænien og Bulgarien, som i øjeblikket er langt inde i optagelsesforhandlingerne.
Peter Skaarup (DF), 2004-05-19:
Nej, det kan man ikke.
Når fru Elisabeth Arnold siger, at vi åbner for, at de kan blive medlemslande, er det rigtigt, at vi her taler om europæiske lande, som man i princippet måske engang kunne optage.
Men der er vel ikke nogen, der seriøst mener, at Rusland og Ukraine vil være klar til at kunne blive optaget?
Der er vel det afgørende problem ved Rusland og Ukraine,
Man kan diskutere visdommen i, at de skal modtage store overførsler, men det skal de nu engang.
Men deres niveau er at sammenligne med det russiske og med det ukrainske, og derfor er vi på ingen måde interesseret i, at Rusland og Ukraine bliver optaget.
Jeg synes, at Det Radikale Venstre burde indtage en mere realistisk holdning til de her ting og lytte til Det Radikale Venstres vælgere, som er utrygge ved, at Det Radikale Venstre åbenbart stadig væk holder en meget stor ladeport åben for, at Tyrkiet kan blive medlem og kan få en dato for vurdering allerede i år.
Elisabeth Arnold (RV), 2004-05-19:
Det drejer sig om de byrder, som hr. Peter Skaarup mener Tyrkiet vil pålægge resten af EU-landene.
Han taler meget om byrder, som bliver lagt på EU, og at man ikke kan forestille sig, at Tyrkiet kan opfylde EU's miljøkrav, at Tyrkiet ikke kan opfylde kravene til arbejdsmarkedets funktion osv. osv. Ikke desto mindre lukker Dansk Folkeparti i deres forslag op for, at f.eks. både Rusland, Hviderusland eller Ukraine kan blive medlemmer, for de er klart defineret som europæiske lande.
Jeg vil gerne spørge, om det ikke også vil repræsentere en kraftig byrde for EU?
Kan vi forvente, at når Rusland, Hviderusland eller Ukraine søger om optagelse i EU, vil Dansk Folkeparti sige: Yes, det er lige os; dem vil vi gerne have med?
Peter Skaarup (DF), 2004-05-19:
Selvfølgelig vil det, at man giver Tyrkiet en start- eller vurderingsdato, være et signal om, at Tyrkiet inden for en eller anden årrække kan forvente at blive medlem af EU.
Hr. Søren Søndergaard ved lige så godt som andre i Folketinget, at det at blive medlem af EU faktisk betyder rimelig meget.
Det betyder også meget for danske lønmodtagere, at der lige pludselig er mange mennesker, ja, måske et af de allerstørste lande befolkningsmæssigt i EU
hvis Tyrkiet bliver optaget, som kan bevæge sig frit og konkurrere med lønmodtagere her i Danmark om det arbejde, som er udbudt.
Det betyder selvfølgelig en hel masse.
Derfor er man nødt til at tage debatten nu og ikke om et halvt år eller 2 år eller 3 år, hvor det er for sent.
Jeg tror, at Enhedslisten godt ved fra det politiske arbejde, at det er ikke nok at tage debatten, når man står med pistolen for panden og får at vide, at man skal stemme om Tyrkiets medlemskab af EU eller om deres vurderingsdato.
Det er løbende hen ad vejen, at vi er nødt til at tage debatten.
Borgerne forventer nogle signaler fra os her på Christiansborg.
Man kan ikke bare sige, at det har vi ikke nogen holdning til; det må vi se om et halvt år.
Borgerne forventer nogle holdninger, og jeg havde egentlig troet, at Enhedslisten var klar med nogle holdninger.
Søren Søndergaard (EL), 2004-05-19:
Det er fuldstændig klart, hvad Enhedslisten vil.
Hvis Tyrkiet ikke overholder elementære menneskerettigheder, får de ikke nogen dato med Enhedslistens støtte.
Det får de ikke, hvis det skulle afgøres i dag, og det får de heller ikke
, hvis det skal afgøres i november, medmindre der er sket nogle ændringer, medmindre Leyla Zana er blevet løsladt, medmindre de er hold op med at lukke aviser, medmindre de har slået ned over for torturen osv.
Det er et fuldstændig klart synspunkt.
Jeg bemærkede, at hr. Peter Skaarup ikke ville svare på de to enkle spørgsmål, jeg stillede.
Det første var: Hvad får Tyrkiet ud af at få en optagelsesdato, penge, et eller andet?
Det andet spørgsmål var: Skal en ganske almindelig dansk arbejder afgive noget, penge, rettigheder, noget som helst, for at Tyrkiet får en optagelsesdato?
Hr. Peter Skaarup sagde, at folk er bange, men bange for hvad?
De kommer ikke til at afgive noget.
Eller har jeg taget fejl?
Peter Skaarup (DF), 2004-05-19:
Det er egentlig sjovt nok med Enhedslisten.
Normalt synes jeg, det er meget nemt at finde ud af, hvad Enhedslisten mener om forskellige sager, og Enhedslistens optræden i Folketinget, hvor de er meget flittige, er egentlig ret befriende.
Det skulle vel ikke være umuligt for hr. Søren Søndergaard at se på, hvordan forholdene, hvordan tilstandene i Tyrkiet er lige nu, og finde ud af, at korruptionen er tårnhøj, arbejdsløsheden er tårnhøj, almindelige menneskerettigheder og lov og ret overholdes ikke, sådan som hr. Søren Søndergaard gerne vil at Tyrkiet skal, og demokratiet er skrøbeligt.
Der er vel ikke nogen af de ting, der tyder på, at Tyrkiet kan blive medlem af EU inden for en overskuelig årrække.
Jeg tror, at Enhedslistens vælgere, formentlig også mange medlemmer, synes det er problematisk, hvis man på nogen måde giver en startdato her i år, for det signal, man dermed vil sende til Tyrkiet, er: Det er o.k., det I gør, det er o.k., at korruptionen er tårnhøj, det er o.k., at arbejdsløsheden er tårnhøj, det er o.k., at I ikke overholder almindelig lov og ret over for jeres egen befolkning.
Derfor er det, at jeg synes, det er relevant, også når vi står foran en europaparlamentsvalgkamp, at vi får klar besked om, hvad det er, partierne vil, og Enhedslisten vil ikke rigtig noget.
Søren Søndergaard (EL), 2004-05-19:
Hvis vi skulle stemme om, hvorvidt optagelsesforhandlingerne med Tyrkiet skulle starte i dag, så ville Enhedslisten stemme imod.
Hvordan vi vil stemme i 2005, afgør vi i 2005.
Hvordan vi vil stemme i 2010, afgør vi i 2010.
Hele den konstruktion, at Dansk Folkeparti altså forlanger, at vi skal stemme om noget, der ligger et halvt år ude i fremtiden, er jo absurd.
Det afgør vi selvfølgelig til den tid.
Men det er jo klart, at hvis vi skulle stemme i dag på baggrund af den viden, der er i dag, så ville vi stemme imod. Jeg ved godt, at valgkampen foregår nu.
Det er Dansk Folkepartis problem, og derfor skal det selvfølgelig afgøres nu.
Man kan være bange for mange ting.
Altså nogle er bange for marsmænd, andre er bange for nullermænd, og nu gør Dansk Folkeparti det til en stor ting, at folk skal være bange for, at Tyrkiet får en optagelsesdato.
Derfor synes jeg, hr. Peter Skaarup skal svare på to spørgsmål: Får Tyrkiet nogen fordele ud af at få en optagelsesdato?
Er der nogen dansk arbejder, der kommer til at afgive noget som helst, fordi Tyrkiet får en optagelsesdato?
Peter Skaarup (DF), 2004-05-19:
Vi har meget svært ved at forestille os, at Tyrkiet nogen sinde bliver medlem af EU.
Det spørgsmål, jeg stillede mig selv og egentlig besvarede med et nej, var: Hvem tror på, at Tyrkiet vil kunne overholde miljøregler, arbejdsmarkedsregler, meget af det, man diskuterer inden for EU?
Hvem tror på det?
Det er der ikke ret mange der tror på at det kan, hverken nu, om 25 eller om 50 år.
Måske kan Tyrkiet det på det tidspunkt, men det behøver ikke betyde, at det skal være medlem af EU.
Dermed er svaret på fru Charlotte Antonsens spørgsmål: Dansk Folkeparti ønsker ikke Tyrkiet som medlem af EU, men vi ønsker, at man har gode samarbejdsaftaler, som kan være med til at opfylde det formål, som også nogle andre har været inden på under debatten, nemlig at vi holder Tyrkiet fra de fundamentalistiske kredse i Mellemøsten og Asien, hvor der er fundamentalistiske kredse, der på forskellig vis gerne vil hive Tyrkiet i den dumme eller dårlige retning set med vores øjne.
Det skal vi undgå, men dermed behøver vi jo ikke love, at Tyrkiet skal være medlem af EU, og jeg tror, det er der, forskellen er, for fru Charlotte Antonsen vil åbenbart gerne have, at Tyrkiet bliver medlem af EU.
Det ønsker
Dansk Folkeparti ikke.
Charlotte Antonsen (V), 2004-05-19:
Jeg tror altså ikke, at hr. Peter Skaarup har lyttet ordentligt efter, hvad der er blevet sagt i dag.
Der er jo ikke nogen i regeringen, der har sagt, at vi kan fastsætte en dato i dag, og hvis hr. Peter Skaarup har ret i alle de her krænkelser og overtrædelser af menneskerettighederne, så er der jo ikke nogen i regeringen, eller i hvert fald ikke i Venstre og heller ikke hos udenrigsministeren og De Konservative, der siger, at Tyrkiet skal være medlem.
Hr. Peter Skaarup udtaler sig hele tiden mod bedre vidende.
Det er ikke mere end 5 minutter siden, at hr. Peter Skaarup her fra Folketingets talerstol sagde, at det måske er muligt, at Tyrkiet kan blive medlem om 25 til 50 år.
Hvad er kravet fra Dansk Folkeparti?
Kan Tyrkiet blive medlem, eller er det bare noget, der sådan bliver sagt, fordi vi skal lokkes i en fælde, eller fordi hr. Skaarup har læst noget fra Gallup, som jeg kunne forstå?
Hvad er Dansk Folkepartis politik?
Peter Skaarup (DF), 2004-05-19:
Vi har prøvet fra Dansk Folkepartis side med de søde lokketoner, også over for fru Charlotte Antonsen, og det er ud fra det meget realistiske grundlag, vi nu har, nemlig at man i december måned efter al sandsynlighed skal diskutere, om man skal give en startdato eller en vurderingsdato for nogle forhandlinger om Tyrkiets optagelse.
Der er det, vi siger, at det vel ikke er for meget forlangt, at Folketinget kan tage stilling til det spørgsmål.
Det er der delte meninger om, men jeg håbede, troede, at der vel dårligt kunne være uenighed om, at man ikke i år med den situation, der er omkring politiske fanger i Tyrkiet, med den situation, der er omkring enorm stor korruption i Tyrkiet, manglende demokrati osv., skulle have nogen start- eller vurderingsdato.
Det kan jeg så forstå der er, for det er kun Kristendemokraterne her i Folketinget, der støtter forslaget, selv om det nærmest er en nøjagtig afskrift af det, den tidligere statsminister, der stod bag 1999-holdningen til Tyrkiet, har sagt.
Jeg er derfor meget forundret over, at det kun er Kristendemokraterne, der kan støtte sådan et forslag.
Charlotte Antonsen (V), 2004-05-19:
Jeg vil altså godt bede om et klart svar fra Dansk Folkeparti: Hvornår skal Tyrkiet så ind?
Det, hr. Peter Skaarup jo har sagt adskillige gange under debatten i dag, er, at vi ikke skal have en dato i år.
Men så sent som her i den sidste tale talte hr. Peter Skaarup om, at det måske er muligt om 25-50 år.
Så det, jeg altså hører, er en klar udtalelse om, at Dansk Folkeparti sådan set også ser, at Tyrkiet kan blive medlem, bare ikke i år.
Det kan være, hr. Skaarup vil uddybe synspunktet.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-05-19:
Jo, men det skal jo også bringes ind i en ny bane.
Det er det, der er planlagt, og det har været planlagt hele tiden, eller i hvert fald i mange måneder, at den 30. juni overgår autoriteten i det irakiske samfund til en midlertidig irakisk regering, som skal forberede, at der kan afholdes demokratiske valg i januar 2005.
Ud af det skal der så etableres en demokratisk funderet regering i Irak.
Målet er selvfølgelig, at irakerne skal være herre i deres eget hus, og at de udenlandske tropper skal væk; jeg havde nær sagt jo hurtigere desto bedre.
Men på den anden side jo også først på et tidspunkt, hvor vi er sikre på, at der er ro og stabilitet, så en demokratisk regering kan fungere i Irak.
Det er jo det, der er målet.
Det overser hr. Keld Albrechtsen fuldstændig.
Jeg har taget klart afstand fra den mishandling af irakiske fanger, som har fundet sted i irakiske fængsler.
Intet kan forklare det, intet kan forsvare det.
Og det modarbejder i den grad det, den internationale koalition er der for.
For det er for at beskytte den enkelte iraker, og det er for at hjælpe Irak frem til frihed.
Der er det selvfølgelig totalt ødelæggende, at nogle få afstumpede soldater mishandler irakiske fanger.
Peter Skaarup (DF), 2004-05-19:
Vi må så leve med, at det ikke gør indtryk på fru Elisabeth Arnold, men jeg vil da godt stille et andet spørgsmål til Det Radikale Venstres ordfører: Nu sad Det Radikale Venstre i regering med Socialdemokraterne på det tidspunkt i 1999, hvor man indledte den æra - hvis man vil kalde den det, det mener vi ikke det er, men det mener Socialdemokraterne og Det Radikale Venstre - at Tyrkiet kunne blive optaget i EU på et tidspunkt.
Man kan vist roligt sige, at tidligere statsminister hr. Poul Nyrup Rasmussen har givet den beslutning fra 1999 et skud for boven med de udtalelser, han er kommet med, nemlig at Tyrkiet ikke skal kunne blive medlem og ikke skal kunne få nogen vurderingsdato i 2004.
Føler fru Elisabeth Arnold, at den tidligere statsminister har svigtet det grundlag, som SR-regeringen havde, nemlig at Tyrkiet på et tidspunkt skulle være medlem af EU?
Elisabeth Arnold (RV), 2004-05-19:
Som mange andre i det politiske landskab har jeg været forundret over de udtalelser, som den tidligere statsminister, hr. Poul Nyrup Rasmussen, er kommet med angående Tyrkiets medlemskab.
Jeg har jo også fulgt med i debatten herhjemme, deltaget i mandatgivning i Europaudvalget og har været med til at puffe på i den retning, at Tyrkiet skulle have mulighed for at søge om medlemskab.
Derfor kan jeg kun sige, at jeg er forundret og også lidt skuffet, og det harmonerer altså ikke med den linje, som Det Radikale Venstre gerne vil lægge.
Det må vi så blot konstatere.
Charlotte Dyremose (KF), 2004-05-19:
Da den konservative ordfører, fru Gitte Seeberg, ikke kan være til stede, skal jeg på Det Konservative Folkepartis vegne sige følgende: I lighed med regeringen kan Det Konservative Folkeparti naturligvis heller ikke støtte beslutningsforslaget. Foreløbig afventer vi Europa-Kommissionens statusrapport vedrørende Tyrkiet.
Den kommer til efteråret, hvorefter EU-topmødet i december i år skal drøfte den.
Som udenrigsministeren påpegede, fik Tyrkiet status som kandidatland på topmødet i Finland i 1999 under den tidligere regering.
Hvornår der i givet fald kan indledes optagelsesforhandlinger, står stadig hen i det uvisse.
I første omgang skal Tyrkiet opfylde de såkaldte Københavnskriterier fra 1993, før man kan tage stilling.