runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Martin Lidegaard (RV), 2005-06-09:
Jeg ved ikke, om det er i befolkningens interesse, at jeg går i detaljer.
Jeg vil gerne bekræfte, at jeg har haft en samtale med ministeren i går, og at vi på baggrund af den ikke nåede at blive færdige.
Og det vil jeg ikke ensidigt tillægge udenrigsministeren, det ville være unfair.
Men jeg vil bare sige, at det ikke lykkedes os at få udenrigsministeren til at indkalde til et møde, hvor vi kunne sætte os omkring et bord i går.
Det bliver jeg nødt til at sige.
I dag har vi forsøgt, om vi kunne nå til en enighed sammen, og det er ikke lykkedes.
Helle Sjelle (KF), 2005-06-09:
Jeg kan ikke lade være med at spørge hr. Martin Lidegaard, om han virkelig synes, at der har været ført så sjuskede forhandlinger vedrørende den vedtagelse, som der er blevet fremsat forslag til af et flertal i Folketinget i dag.
For er det ikke korrekt, at der faktisk så sent som hele dagen i dag er blevet ført intense forhandlinger om vedtagelsen?
Og er det ikke også korrekt, at hr. Martin Lidegaard faktisk ikke havde mulighed for at vende tilbage og give et positivt svar på de forhandlinger, der foregik?
Martin Lidegaard (RV), 2005-06-09:
Ja, som jeg har tilkendegivet flere gange i dag, så er der to knaster, som jeg har oplevet det.
Den ene er, hvor man skal angive en konkret tidsfrist, og den anden er kompensationsspørgsmålet.
Men jeg er sådan set enig med hr. Søren Espersen i, at de barrierer ikke burde være større, end at de kunne overvindes.
I forvejen, som hr. Søren Espersen vil vide, fordi vi jo sendte vores oprindelige udkast til vedtagelse rundt til alle partier, her også Dansk Folkeparti, så har vi allerede flyttes os meget på oppositionens side for at komme regeringen i møde.
Og det kunne endda have været, at vi kunne være nået til enighed i dette forløb.
Men de to konkrete uenigheder var der, og det er de to forskelle, der er, og de er ikke ligegyldige.
Det vil jeg så også sige.
Det synes jeg ikke de er.
Søren Espersen (DF), 2005-06-09:
Ikke alene sidder vi i Europaudvalget, men vi også er med til mandatgivning og diskuterer på lige fod med alle andre.
Det har vi jo aldrig forsøgt at løbe fra.
Det, jeg gerne vil bede hr. Martin Lidegaard bekræfte nu, for det kunne jeg forstå af hans ordførertale, er, at det, vi egentlig snakker om, er, at der ikke står 5 år i den vedtagelse.
Det er det, der har gjort, at Det Radikale Venstre og Socialdemokratiet nu bryder en lang årrækkes konsensus på FN-området.
Er det bare den lille detalje, det her drejer sig om, så synes jeg, det er meget flovt.
Er det det, det drejer sig om?
Er det derfor, man ikke har kunnet være med i denne her fælles vedtagelse, fordi der i stedet for 5 år står »hurtigst muligt«?
Er det virkelig det, det drejer sig om?
Martin Lidegaard (RV), 2005-06-09:
Jeg er ikke helt klar over, hvad det er, som Dansk Folkepartis ordfører ønsker jeg skal bekræfte.
Jeg kan i hvert fald ikke bekræfte, at Dansk Folkeparti har samme holdning til EU og EU-politiske spørgsmål, som det brede flertal i Folketinget har.
Det kan jeg ikke bekræfte.
Jeg kan godt bekræfte, at man sidder i Europaudvalget, det kan jeg godt bekræfte.
Søren Espersen (DF), 2005-06-09:
Vi er ikke i nogen kattepine overhovedet.
Vi fik forelagt et fornuftigt og godt forslag til vedtagelse, og da vi ikke havde nogen anledning til at betvivle, at den måde, regeringen ville føre de her forhandlinger på, var efter det her, så sagde vi selvfølgelig ja til det.
Det er bare for at forklare hr. Martin Lidegaard, at der ikke er tale om noget Dansk Folkeparti-diktat.
Hvis der havde været ting her, som vi ikke var enige i, og som vi ikke kunne leve med, så havde vi da ikke stemt for.
Sådan fungerer det hos os.
Jeg vil gerne bede hr. Martin Lidegaard om at bekræfte, at Dansk Folkeparti i alle udvalg, inklusive Europaudvalget, er med til at give mandat til ministrene, når de tager af sted til EU, og at vi fuldstændig lever med, som om vi var medlem af EU.
Som jeg sagde: Vi lever ikke i en osteklokke, hvor vi sådan leger, at vi ikke er med i EU.
Kan hr. Martin Lidegaard ikke forklare og bekræfte, at sådan forholder det sig?
Vi er med overalt i alle udvalg, og vi leger ikke, at vi er uden for EU.
Helle Sjelle (KF), 2005-06-09:
Jeg er overhovedet ikke enig med hr. Rune Lund i, at det her kun handler om at tryne ulandene.
Det her handler om at få skabt en fri og fair verdenshandel, og det er jo netop det, landene har sat sig sammen for at prøve på at skabe.
Men det er da også klart, at det her jo ikke er et problem, man løser med et snuptag.
Det er noget, som kræver nogle lange forhandlinger.
Rune Lund (EL), 2005-06-09:
Men jeg kan i hvert fald se, hvordan realiteterne ser ud i øjeblikket, og det er, at ulandene står stejlt på den ene side over for USA og EU, som står stejlt på den anden side.
Og i den situation ville det jo være meget rimeligt, i og med at der er tale om en udviklingsrunde, at de, som er de stærke lande, de, som er de rige lande, begyndte at give sig lidt, for ellers får vi ikke nogen aftale igennem, og det kunne jo være dejligt med en aftale, der var til gavn for ulandene.
Men den forhandlingstaktik, der kører i øjeblikket, også med Det Konservative Folkepartis støtte, den forhandlingsstrategi, der kører fra EU’s og USA’s side, er jo en strategi, hvor ulandene skal trynes og tvinges til så mange indrømmelser som overhovedet muligt.
Hvordan kan det være foreneligt med, at der her skulle være tale om en såkaldt udviklingsrunde?
Helle Sjelle (KF), 2005-06-09:
Nu har vi ikke det sortsyn, som hr. Rune Lund fra Enhedslisten åbenbart har.
Vi går faktisk ganske optimistisk til forhandlingerne, der skal være i Hongkong senere, og håber da også, at man kan nå et resultat.
Vi beklager det, der skete i Cancún, og håber da ikke, at det gentager sig, men det er jo også det, man arbejder på at det ikke skal.
Rune Lund (EL), 2005-06-09:
I øjeblikket er forhandlingerne gået lidt i stå, må man jo sige.
Vi har ulandene, som står på den ene side, og vi har EU og USA med den danske regering som trofaste støtter på den anden side.
Man må bare sige, at det, som er kravene fra EU og USA, er, at ulandene skal give sig på en lang række områder, bl.a. inden for industri og inden for tjenesteydelser med hensyn til privatisering af vandforsyningen, mens man kun vil give lidt i den anden ende.
Det er jo det billede, vi ser.
Jeg kan godt sige, at hvis det er den forhandlingstaktik, som De Konservative har tænkt sig at bakke op frem til topmødet i Hongkong i december, så ender vi med en ting, nemlig at det topmøde bryder sammen, for så bliver det ikke den udviklingsrunde, som ulandene var blevet stillet i udsigt.
Hvordan har De Konservative det med at føre de her forhandlinger direkte på katastrofekurs?
Helle Sjelle (KF), 2005-06-09:
Jeg ville da meget gerne have lov til at udtrykke min glæde over, at oppositionen åbenbart er kommet på bedre tanker end det, der ellers har floreret omkring denne her vedtagelse.
Med hensyn til selve tidsfristen tror jeg, at jeg allerede heroppefra har givet udtryk for, at vi ikke mener, det er hensigtsmæssigt at sætte en fast dato for forhandlingerne i EU.
Mette Gjerskov (S), 2005-06-09:
Jamen det glæder mig, at vi er enige, for der står jo netop ikke noget som helst om, at det skal være kontant i kroner og øre, det handler jo alene om, at man skal finde en måde at kompensere på, og om det skal være via bistand eller andre måder, har vi sådan set ikke lagt os fast på i det her forslag, der står alene »en kompensation«.
Men det glæder mig da, at Det Konservative Folkepartis ordfører er enig med os på det punkt.
Så mangler vi vel egentlig kun det med tidsrammen for afvikling af eksportstøtte.
Så der er jo tegn på, at vi kan få en bred løsning på det her område, og det glæder mig.
Helle Sjelle (KF), 2005-06-09:
Det, vi kan blive enige om i dag, er, at vi selvfølgelig også er interesserede i en vis form for handelsrelateret bistand til de lande, der eventuelt måtte have problemer, men det drejer sig ikke om et kontant beløb i kroner og øre.
Mette Gjerskov (S), 2005-06-09:
Først tror jeg, at jeg bliver nødt til at sige tak til hr. Søren Espersen for at have bekræftet, at man konsekvent bare stemmer ja til regeringens forslag uden at stille krav.
Det synes jeg var en meget interessant bemærkning.
Vi har jo fået bekræftet nu igen af hr. Steen Gade, at der ikke nødvendigvis er tale om en kontant kompensation i kroner og øre, men at de her forhandlinger, resultatet af frihandelen, altså bliver, at vi får en velfærdsgevinst i størrelsesordenen 100 mia. USD i verden, og det betyder til gengæld også, at der er nogle få, heldigvis, men fattige lande i Afrika, som får et velfærdstab og et økonomisk tab.
Kunne vi ikke blive enige om, at de skal kompenseres?
Rune Lund (EL), 2005-06-09:
Det betyder nemlig faktisk, at det, som er regeringens forhandlingslinje, og det, som regeringen mener EU skal gøre, og som jeg også ser at EU i øjeblikket agter at gøre, er, at man prøver at gå ind og splitte alliancen mellem ulandene for dermed at få et bestemt forhandlingsresultat igennem, som kommer den rige verden mest til gode.
Kan udenrigsministeren bekræfte, at det lige præcis var det, som udenrigsministeren sagde før?
Kristian Pihl Lorentzen (V), 2005-06-09:
Der vil jeg da gerne spørge hr. Martin Lidegaard, om han ikke kan bekræfte, at der har været ført endog ret seriøse forhandlinger om at opnå et kompromis og et bredt forlig her i dag, og at der så sent som i dag er blevet fremlagt et udspil, som prøver at samordne de to forslag til vedtagelse, som vi debatterer nu her?
Så kan jeg supplere med at sige, at der allerede i tirsdags var forhandlinger, hvor vi sad omkring bordet og drøftede det her intenst.
Men så har jeg et andet spørgsmål.
Hr. Martin Lidegaard sagde, at der var grøde i EU, og glædede sig bl.a. over, at EU’s udviklingsbistand hæves markant og toget altså har sat sig i bevægelse.
Derfor kunne man så undre sig over, hvad årsagen er til, at det nu pludselig er så vigtigt at få sat faste tidsfrister på, når nu vi har fået sat toget i gang.
Desuden: Ved den sidste store WTO-debat her i Folketinget den 26. marts 2003 stemte De Radikale Venstre faktisk imod et forslag fra SF om at afvikle eksportstøtten inden for en tidsramme på 9 år, altså et betydelig slækket krav i forhold til nu, hvorimod de stemte for et bredt forslag til vedtagelse, hvor der ikke var nævnt et ord om nogen som helst form for tidsfrist.
Hvad er årsagen til denne kovending?
Er det, fordi man ønsker en ny fodnotepolitik i WTO-spørgsmålet?
Per Stig Møller (KF), 2005-06-09:
Jeg er ked af det, men jeg kan ikke rigtig skifte opfattelse af hr. Gade i dag.
Jeg er dybt skuffet over hr. Gade, for han kan jo altså åbenbart heller ikke læse en vedtagelse.
Vi er netop meget offensive på Danmarks vegne i vores vedtagelse, ligesom vi har været i alle tidligere vedtagelser: at EU’s landbrugstilbud skal forbedres, at der skal aftales en klar og hurtigst mulig termin for udfasning – men altså ikke det der, som vi har stemt imod.
Vi skriver: »afskaffelse af handelsforvridende landbrugsstøtte under hensyntagen til forbrugere, miljø, dyrevelfærd og udviklingslandenes landbrugsproduktion« – hvilket hr. Gade har glemt.
Der står også: »reduktion af toldsatserne på landbrugsvarer, så de højeste toldsatser afvikles mest, forbedret markedsadgang i forhandlingerne om industritold, handelslettelse og tjenesteydelser til gavn også for danske virksomheder og borgere«, ja, for det er frihandel.
Det gør da ikke noget, at vi også kommer ind på frihandel med danske virksomheder.
Næste punkt: »at »Alt undtagen våben«-initiativet snarest tilbydes af alle ilande«
Det er vi enige om.
Det findes i begge tekster.
Ja, den sætning havde hr. Gade glemt, men den er utrolig central, og den er da meget offensiv med fattigdomsbekæmpelse i centrum.
Så står der, og den formulering er vi så enige om: »af de fattigste udviklingslande ikke skal påtage sig nye WTO-forpligtelser i Dohaforhandlingerne«.
Ja, det er det, der hedder en fri runde, som jeg var inde på i min tale, så, nej, den er offensiv ...
Steen Gade (SF), 2005-06-09:
Men tak for det.
Man kan da få lidt ros, og man skal også være taknemlig for lidt, når udenrigsministeren er så klog, for han ved åbenbart alt.
Det synes jeg også.
Han ved meget og er dygtig og har forstand på mange ting.
Jeg skal da sige til udenrigsministeren, at de fleste af de betragtninger, der er kommet, er jeg i virkeligheden enig i.
Jeg ved da godt, hvad der foregår.
Jeg ved da godt, hvad EU har gjort, hvad udenrigsministeren har gjort.
Det, der er skæringspunktet, er, at jeg ikke synes – og det kan vi være uenige om – at udenrigsministerens forslag til vedtagelse gør, at Danmark tager førertrøjen på i den her sag.
Men så er det vel det, vi skal diskutere, og ikke om jeg er dum, eller andre er dumme, eller hvordan forhandlingerne om vedtagelserne er foregået.
Per Stig Møller (KF), 2005-06-09:
Nu har det jo ofte været svært at få SF til at være med.
Derfor er SF ikke nogen særlig relevant førstepartner i forbindelse med WTO-forhandlinger, og derfor var der egentlig ikke særlig meget grund til det.
Jeg har talt med andre fra oppositionen.
I dag var det altså hr. Lidegaard, der kom med et forslag om, at vi skulle prøve at finde enighed, og han lavede også ændringer i SF’s tekst.
Derfor havde jeg egentlig ventet, at dette forsøg på at tage det bedste fra begge tekster og fjerne det, som egentlig ikke var særlig rimeligt, fra begge tekster, hvis der altså var noget, der ikke var så godt i de første – det var det forslag, der blev forelagt i dag kl. 13, og det troede jeg ærlig talt, at hr. Steen Gade viste – kunne bruges.
Men der er altså gået koks i det.
Jo, der er sagt udmærkede ting.
Der er bare det ved det, kan jeg fortælle hr. Gade, at de ting er blevet vendt, som om det er noget, vi andre ikke har set.
De rige skal gå forrest – som om vi ikke gjorde det.
Jamen det er jo det, vi går ind for.
De fattige lande skal have en chance.
Der skal være overgangsordninger.
Det er også fornuftigt, det er det, vi går ind for.
Så der er mange udmærkede ting.
Men det blev sagt på den facon, at det var hr. Gade, der havde set lyset, og vi andre, der var formørkede.
Jeg synes ikke, det var på hr. Gades niveau fra forrige gang, han var i Folketinget.
Steen Gade (SF), 2005-06-09:
Jeg vil godt sige til udenrigsministeren, som beklager sig over debattens niveau, at han bestemt ikke hæver den i dag.
Det er da helt utrolig arrogant!
Jeg vil spørge udenrigsministeren om to ting.
For det første: Er det virkelig sådan, at udenrigsministeren ikke kan høre, at vi siger bare noget fornuftigt?
Jeg kan godt høre, udenrigsministeren siger noget fornuftigt.
Jeg sagde faktisk i begyndelsen af mit indlæg, at meget af det udenrigsministeren sagde var vi enige om.
Men kan udenrigsministeren overhovedet ikke høre, at vi siger noget fornuftigt?
Det er åbenbart både Socialdemokratiet, SF og Det Radikale i dag, der ikke siger noget som helst fornuftigt.
For det andet: Kan udenrigsministeren bekræfte, at udenrigsministeren ikke har taget kontakt til mig som den, der har lavet den her forespørgsel?
Det er da en underlig ting, må jeg sige til udenrigsministeren.
Men det er vel, fordi udenrigsministeren mener, at det værste, der kan ske, er, at SF er med – helt uafhængigt af synspunkterne.
Jeg tror, at SF er det parti, der er mest tilhænger af at afskaffe protektionisme.
Det burde da ikke være så svært for en borgerlig regering at gå sammen med os på det område.
Per Stig Møller (KF), 2005-06-09:
Det kan jeg jo ikke udtale mig om, men det kunne godt se sådan ud.
Søren Espersen (DF), 2005-06-09:
Udenrigsministeren tog selv fat på det.
Det, der så er nyt, er altså SF: Det er SF, der er ny medspiller i det her spil.
De har aldrig været med før.
Kunne det tænkes, at det er udenrigsministerens opfattelse, at det måske i virkeligheden er SF og hr. Steen Gade, der i høj grad har kørt det her spil og fået jaget Socialdemokraterne og De Radikale væk fra en bred konsensus?
Det er en mulighed.
Per Stig Møller (KF), 2005-06-09:
Det vil jeg meget gerne bekræfte.
Dansk Folkeparti har været med, tror jeg, i hvert fald i alle de WTO-vedtagelser, jeg har haft med at gøre.
Vi kan da også hurtigt se efter, om man også har været med i hr. Mogens Lykketofts.
Ja, det var man da vist egentlig også – ja, i 2001 var man også med i hr. Mogens Lykketofts vedtagelser.
Så Dansk Folkeparti har faktisk været med i alle vedtagelser om WTO, hvorimod SF ikke har været med i alle vedtagelser om WTO, men har været ude af hver anden eller tredje.
To ud af tre gange er SF ikke til at få i tale, fordi de kommer med urealistiske krav.
Dansk Folkeparti har hele tiden været en solid partner i WTO-forhandlingerne og igennem alle vedtagelser.
Søren Espersen (DF), 2005-06-09:
Vil ministeren bekræfte, at det ikke er os, der er kommet med, men at det er de andre, der er stået af?
Per Stig Møller (KF), 2005-06-09:
Vi har haft det til diskussion i forbindelse med Enhedslistens forslag, hvor vi har haft en folketingsdebat, og hvor hr. Lidegaards parti var totalt enig med regeringen.
Men jeg skal nok give yderligere argumentation til hr. Lidegaard ved at minde om folketingsdebatten.
Så vil de jo sætte sig på det, de andre siger, og sige: Jamen det er fint, så er der ikke noget pres på os, så kan vi fortsætte vores former.
Det, vi ønsker, er præcis at sørge for, at al den forvridning, der er i eksportstøtten, kommer væk, og der findes mange former for forvridning.
Derfor advarede jeg dengang imod en ensidig fastsættelse, og derfor var Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre realistiske og realpolitiske nok på det tidspunkt til at vide, at man for det første sætter sig uden for indflydelse i EU ved at komme med det krav, og for det andet også får USA, Canada, New Zealand og Australien til at springe af krogen.
Det var det jeg sagde på det tidspunkt ikke var særlig begavet.
Det mener jeg stadig væk.
Martin Lidegaard (RV), 2005-06-09:
Jeg har forsøgt at videregive det udspil, som ministeren kom med.
Jeg har gentagne gange undervejs fortalt ministeren, at jeg ikke var i stand til at fremlægge det af praktiske grunde, da Socialdemokratiets ordfører var forhindret.
Der er ikke nogen, der har stukket noget som helst under stolen eller gjort noget som helst, og jeg har meddelt ministeren, at hverken SF eller vi var indstillet på at spise det forslag, som ministeren så havde lavet, fordi vi ikke syntes, det imødekom oppositionen på de to punkter.
Men det kommer vi nok ikke længere i at forklare her.
Det, som er ministeren så meget imod med den tidsfrist, er, at den er konkret, og at der står et tidspunkt.
Det, jeg tillader mig at påpege, er: Hvorfor var regeringen så ikke ked af at lave konkrete tidsfrister i den vedtagelse fra november 2002?
Per Stig Møller (KF), 2005-06-09:
Jeg vil altså ikke blive ved med at trampe i det.
Hr. Lidegaard lovede klart at tale med SF og Socialdemokratiet.
Lad nu være med at bilde Folketinget noget ind.
Hvis hr. Lidegaard have sagt, at han ikke kunne tale med SF og Socialdemokratiet, havde jeg da selvfølgelig sendt det til dem, men det er normalt, at der forhandles gennem én person.
Regeringen har forhandlet gennem Venstres ordfører, sådan plejer det at være, og man har været til møde med Venstres ordfører i tirsdag.
Det er da uhørt, at hr. Lidegaard siger, at han vil tale med sine kolleger i oppositionen, og så nu siger, at det var min sag.
Det er utroligt.
Jeg må altså sige, at hr. Lidegaard stadig væk ikke kan læse.
Der står i 2002-vedtagelsen med fødevareministeren, at man vil arbejde for at udfase alle eksportsubsidier og prisstøtteordninger i forbindelse med WTO-forhandlingerne – ingen tidsfrist.
Og der står derefter, at man vil afbøje det fra en afkobling af den samlede støtte til produktionen i næste budgetperiode.
Ja, det er EU’s budgetperiode, og det er opfyldt af EU – det er opfyldt af EU.
Det drejer sig altså om noget internt i EU, det andet er i WTO.
Martin Lidegaard (RV), 2005-06-09:
Jeg kan bekræfte, at vi i går havde både telefonisk kontakt og kontakt over mailen, men vi sad ikke omkring et bord sammen i går.
I dag har vi på vores initiativ mødtes personligt i salen og bag ved salen og diskuteret det, og det er rigtigt, at der blev fremlagt et kompromisforslag, som vi ikke kunne nå af praktiske grunde, fordi vi var i tidnød.
Det var ikke regeringens manglende vilje, men vi kom bare for sent i gang, og vi nåede ikke at sidde rundt om bordet og realitetsforhandle.
Det er problemet.
Man får jo ikke mere ret hverken af at råbe højt eller være arrogant.
Enhedslistens beslutningsforslag gik på at afskaffe både eksportsubsidier, eksportstøtte, og handelsforvridende subsidier – begge dele.
Det kunne vi ikke stemme for.
Det forslag til vedtagelse, vi snakker om fra november 2002, forhandlede jeg personligt med den daværende fødevareminister.
Det går jeg ud fra at ministeren er klar over.
Så når man siger, at man vil afkoble støtten i næste budgetperiode, er det det samme som at afskaffe handelsforvridende støtte.
Det betyder det samme.
Så vil jeg sige om det her forhandlingsforløb: Jeg forsøgte at være behjælpelig og vise nogle rettelser, vi lavede i vores papir, da vi havde siddet og arbejdet det igennem.
Udenrigsministeren spurgte, om jeg fandt, der var base for, at han så prøvede at skrive noget sammen.
Jeg sagde udtrykkeligt: Jeg kan ingenting garantere, jeg har ikke snakket med hverken Socialdemokratiet eller SF, men jeg kan da ikke se, at der er noget i vejen for det, jeg synes, vi skal gøre alt, hvad vi kan for at få et forslag til vedtagelse.
Det er nu vendt til, at jeg ikke har styr på noget, og at jeg løber rundt osv., fordi ministeren ikke har fået samlet trådene.
Jeg synes, det er grov tale.
Mogens Lykketoft (S), 2005-06-09:
For sagen er jo den, at det her ikke er strandet på konkrete formuleringer.
Det er strandet på, at udenrigsministeren i aftes over for mig afviste at diskutere formuleringer.
Det kan godt være, at udenrigsministeren har haft nogle gode ideer i løbet af eftermiddagen. Jeg er ikke blevet præsenteret for dem.
Rune Lund (EL), 2005-06-09:
Den tale, som jeg holder her i dag, udtrykker ulandenes holdning til de her forhandlinger.
Ulandene er så lede og kede og trætte af, at EU og USA i forening prøver at tvinge dem ind i alle mulige aftaler, true dem, bestikke dem og på alle mulige andre måder prøver at tvinge dem ind i noget, som de faktisk ikke er interesserede i.
De er trætte af, at den rige verden med EU og USA i spidsen prøver at splitte ulandenes alliancer ad for at få nogle af ulandene med, mens andre lande står tilbage, en del og hersk-strategi.
Det er de simpelt hen så trætte af.
Så den indignation, som der fra Enhedslistens side er i dag, er også den indignation hr. Søren Espersen finder hos flertallet af verdens lande og flertallet af verdens landes befolkninger, hvis de ellers kunne komme til orde i den her sal i dag.
Søren Espersen (DF), 2005-06-09:
Jeg kunne også have nævnt Taiwan og Sydkorea, der viser præcis de samme historier.
Jeg vil gerne til sidst spørge hr. Rune Lund: Ud fra hr. Rune Lunds ordførertale lyder det nærmest, som om der nu er en sammensværgelse i gang ikke alene i det danske Folketing, men også i hele den industrialiserede verden, der nærmest går ud på, at nu ligger ulandene halvdøde, så lad os slå dem ihjel.
Er det det, der sådan er Enhedslistens syn på verden, eller kunne det være, at det er lidt overdrevet?
Rune Lund (EL), 2005-06-09:
Jeg vil sige, at jeg tror aldrig, at Chile har været et af Sydamerikas fattigste lande.
Det er et meget rigt land i forhold til mange af de omgivne lande.
Søren Espersen (DF), 2005-06-09:
Jeg kender godt Enhedslistens forhold til liberalisering.
Jeg vil bare spørge, hvordan hr. Rune Lund kan forklare, at Chile, som jeg også nævnte i min ordførertale, på bare 15 år er gået fra at være et af de allerfattigste lande til at blive Sydamerikas rigeste land ved ensidigt at fjerne alle handelsbarrierer.
Hvordan kan det forklares?