runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Steen Gade (SF), 2006-11-15:
Det går vi jo ikke ind for, det har vi ikke gået ind for, vi går overhovedet ikke ind for det, men vi går derimod ind for, at danskere skal have lov til at gifte sig.
Jeg anser det sådan set for en del af et frit samfund, at man har lov til at gifte sig uden statsmagtens indblanding.
Det er sådan en principiel betragtning.
Til spørgsmålet om tvangsægteskaber: Ligesom hr. Søren Krarup jo egentlig går ud fra noget, han tror – han tror, han har løst det – tror jeg, at vi har flyttet det, og jeg synes, der er megen dokumentation for det.
Vi har flyttet tvangsægteskabsproblemerne, og jeg synes, at vi og også det flertal, der bærer politikken her, gør for lidt for at bekæmpe tvangsægteskaber, for det handler om mere rådgivning, det handler om en meget mere offensiv indsats over for de grupper, der er i farezonen.
Søren Krarup (DF), 2006-11-15:
Nu siger hr. Steen Gade, at vi har flyttet det.
Men vi kan da kun flytte det, fordi Sverige er selvmorderisk naivt og accepterer tvangsægteskaber, hvor vi er ansvarlige nok til at sige, at vi ikke vil have med tvangsægteskaber at gøre.
Skal Sveriges samvittighedsløshed binde os?
Det var dog en underlig argumentation.
Det, der er sket – og det er jo også det, ministeren så overbevisende har redegjort for – er jo altså, at der efter katastrofen fra 1983, som selvfølgelig også kørte under radikal-socialdemokratiske regeringer op igennem 1980’erne og 1990’erne, og efter at det havde afsløret sig som en katastrofe, nu i 5 år har været en lovgivende regering og et støtteparti, som har sørget for, at denne katastrofe er blevet dæmpet.
Det er en lykke for landet, og jeg synes, at hr. Gade skulle glæde sig over det.
Så vil jeg lige tilføje: Hvorfor har vi fået denne debat?
Vi havde i går et åbent samråd, hvor præcis de samme ting blev sagt af de samme mennesker.
Er det ikke at spilde Folketingets tid, at vi nu også skal have en debat hernede?
Steen Gade (SF), 2006-11-15:
Man kan måske sige til hr. Søren Krarup, at sådan nogle forslag er indleveret for lang, lang tid siden.
Jeg troede, hr. Søren Krarup anede noget om, hvordan vi arbejder i Folketinget.
Jeg synes ikke, debatten er unødvendig, for den fokuserer netop på, at der er nogle, der mener – som hr. Søren Krarup – at det ikke skal være tilladt for danskere at gifte sig frit.
Det er jo det, der gør, at andre mennesker ude i verden opfatter os som et lukket samfund, og det er det, der gør, at en række danskere i forskellige situationer som ham af fremmed herkomst, der må bo i Flensborg og ikke kan få lov at bo tæt ved sin arbejdsplads på Lindø, opfatter det som urimeligt.
Der er jo steder, hvor tvangsægteskaber eller arrangerede ægteskaber, kan man sige, ender.
Det kunne være i Malmø, men det kan da også være i Pakistan.
Hr. Søren Krarup tror, at man bare kan løse problemet ved at lave nogle restriktive grænser i Danmark, som er urimelige over for en række mennesker.
Men aben flytter jo.
Det er jo i stedet en meget stærk påvirkningsindsats, der skal til i de miljøer, hvor der er en risiko for tvangsægteskaber, nemlig hjælp til den unge pige, hjælp til den unge mand, der bliver presset, og et pres på de forældre, som vil presse deres unge.
Irene Simonsen (V), 2006-11-15:
Hvis hr. Morten Østergaard også ville prøve at lytte til, hvad jeg siger, ville hr. Morten Østergaard have hørt, at jeg fortalte om den 24-årige pige, der før blev gift som 18-årig, og som ingen uddannelse fik.
Dengang hr. Morten Østergaards parti sad i regering, var det således, at hun blev gift som 18-årig, hun fik børn, hun fik ikke en uddannelse, hun fik ikke lov at komme ud og blive en del af fællesskabet og det danske samfund, og hun fik ikke lov at have chancen for at blive moden til at kunne sige fra over for familien.
Det gør hun nu.
Nu har hun muligheden for at nå at få en uddannelse, komme ud og blive en integreret del af det øvrige samfund, stifte venskaber med andre danskere, andre udlændinge og få støtte og hjælp til netop at kunne sige fra.
Og det var det, jeg sagde.
Der tror jeg 24-års-reglen har en virkning.
Og jeg hører det i øvrigt også fra pigerne selv.
Morten Østergaard (RV), 2006-11-15:
Jamen det er egentlig fantastisk, for fru Irene Simonsen taler jo imod resten af regeringen, som siger, at man ikke kan vide, om 24-års-reglen har forebygget tvangsægteskaber, det har regeringen sandelig ingen viden om.
Ministeren har stået i Folketingets spørgetime og sagt: Det kan man ikke vide.
Og hr. Jesper Langballe siger, at man ikke kan tælle tvangsægteskaber, der ikke er indgået.
Det, vi kan vide, er, at de, der rent faktisk arbejder ude i felten og gør en indsats for det her, Etnisk Konsulentteam i København og LOKK, siger: 24-års-reglen virker ikke til at bekæmpe tvangsægteskaber med.
Men hvis fru Irene Simonsen var så sikker på det, som fru Irene Simonsen sagde, ville hun måske ty til at lave en egentlig undersøgelse, som det er foreslået her i dag.
Hvis selvsikkerheden rakte til det, ville man nok bide til bollen og sige: O.k., lad os lave den undersøgelse, vi kunne jo starte med de 61 sager, vi kender, og som vi tidligere har diskuteret, hvor der er givet afslag specifikt på grund af mistanke om tvangsægteskaber.
Der kunne man undersøge, hvad der er sket, om tvangsægteskabet er blevet fuldbyrdet i udlandet, eller hvad der på anden måde er sket med de unge mennesker.
Men det tør regeringen ikke, det tør Venstre ikke, og det tør fru Irene Simonsen garanteret heller ikke.
Irene Simonsen (V), 2006-11-15:
Måske har jeg hørt forkert, med hensyn til hvad hr. Jesper Langballe sagde.
Jeg hørte ikke hr. Jesper Langballe sige, at han var forelsket i 24-årsreglen.
Jeg hørte hr. Jesper Langballe sige og bekræfte, hvad jeg tidligere har sagt, nemlig at 24års-reglen ikke er det kønneste, vi har, men er et af de bedste redskaber, vi har.
Det allerbedste redskab kan man se i »Årbog om udlændinge i Danmark«, når man slår op og ser de tal, der er, for det er jo tilknytningskravet.
Det er det, de fleste får et afslag på baggrund af, tilknytningskravet, så det er jo det, der reelt virker.
24-års-reglen har en helt anden virkning, nemlig at et ungt menneske får muligheden for at tage og afslutte en uddannelse.
Den unge pige, som sidder hjemme og er klemt af pres fra familien om, at hun skal arrangeres gift med en, får en uddannelse, hun får mere modenhed, hun kommer ud i nogle situationer under uddannelsen, hvor hun bliver mere stærk, mere moden til at kunne sige fra over for familien.
Og der gavner 24-års-reglen.
Morten Østergaard (RV), 2006-11-15:
Ja, det er jo nogle gange sådan, at kærlighed træder i stedet for fornuft.
Og derfor har fru Irene Simonsen jo det problem, at kærligheden til de regler, man har lavet, måske indimellem træder i stedet og gør, at det er det, der bærer, hvilket betyder, at der så ikke er plads til fornuften.
Det er ligesom med hr. Jesper Langballe, som jeg kunne forstå var forelsket i 24-års-reglen.
Hvis fru Irene Simonsen var bare halvt så optaget af tvangsægteskaber, som fru Irene Simonsen ofte giver udtryk for at hun er, ville hun nok lytte til LOKK, altså Landsorganisationen for Kvindekrisecentre, som siger, at 24-års-reglen ikke virker på tvangsægteskaber, eller lytte til Det Etniske Konsulentteam i Københavns Kommune, som siger, at 24-års-reglen ikke duer til at bekæmpe tvangsægteskaber med.
Så jeg vil spørge fru Irene Simonsen: Kunne vi ikke få en ærlig erkendelse af, at grunden til, at man er så optaget af 24-års-reglen,
er, at man er forelsket i den, og ikke, at man ønsker at bekæmpe tvangsægteskaber, for det duer den faktisk ikke til?
Irene Simonsen (V), 2006-11-15:
Altså, jeg kan undre mig over, at man siger, at vi ikke tager tvangsægteskaber alvorligt.
Jeg kan ikke stille spørgsmål til hr. Simon Emil Ammitzbøll lige nu, det kan komme senere, men jeg kan jo undre mig over, at De Radikale siger det.
For jeg har længe tænkt over, hvad der sker for et parti, der går ind for, at 24-års-reglen skal ophæves, at tilknytningskravet skal væk, og at man vil tilbage til, at der er langt større chance for at udnytte unge i tvangsægteskaber og arrangerede ægteskaber til stor skade for mange unge mennesker.
Tvangsægteskaber og arrangerede ægteskaber fylder meget i både mine følelser og som mavefornemmelser.
Men det her bygger ikke kun på følelser og mavefornemmelser.
Vi har fået nogle tal fra Sverige.
Sverige skriver: Ja, Danmark eksporterer sikkert nogle til Sverige, fordi der er den lovgivning, der er.
Jeg kan kun på det kraftigste appellere til Sverige og svenskerne og den svenske regering om, at man der tager problemet alvorligt og får ændret på lovene og får hjulpet de unge mennesker, der er i knibe.
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2006-11-15:
Nu er det jo ikke, fordi jeg skal tage selvtilliden fra Venstres ordfører, men jeg synes faktisk ikke, at fru Irene Simonsen er så god til at se på tal, som hun selv siger fra talerstolen, for de tal, der nævnes, dækker jo over et mørketal, et mørketal af folk, der tager ud fra vores land og stadig væk bliver tvangsgift, men bare bliver det i andre lande, en eksport af tvangsægteskaber, fordi regeringen hellere vil være fast end fair.
Irene Simonsen (V), 2006-11-15:
Det forslag til vedtagelse, vi fremsætter her, følger sådan set bare op på forespørgslen og det spørgsmål, der er stillet dér, nemlig om det er rigtigt, at Danmark er et åbent land.
Så det er sådan set kun en vedtagelse i forhold til det spørgsmål, der er stillet i forespørgslen.
Med hensyn til tvangsægteskaber og en undersøgelse: Jamen jeg ved godt, at Radikale elsker undersøgelser.
Jeg har jo utrolig mange gange hørt om den ene undersøgelse, den anden undersøgelse og den tredje undersøgelse.
Man kan sige, at jeg jo heller ikke er akademisk belastet, og det kan man så komme efter mig på efterfølgende, men det, det her handler om, er jo tal, og hvis man kigger på nogle tal – og det kan jeg, for det har jeg lært, det er den uddannelse, jeg har – kan man jo se, hvordan ægteskabsmønsteret har ændret sig væsentligt, det vil sige, at når unge mennesker i dag bliver gift, taler man dansk i hjemmet, man har haft den samme opvækst i den vestlige kultur og har et helt andet fundament for at få startet sin familie og dermed givet sine børn en hurtigere start på integration og inkludering i det her samfund.
Og det er jeg ret sikker på at hr. Simon Emil Ammitzbøll også er meget interesseret i.
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2006-11-15:
Jeg skal sige til fru Irene Simonsen, at det jo var, fordi jeg havde regnet med, at Venstre ville tilslutte sig oppositionens forslag, og at jeg skulle takke for det, at jeg så hurtigt meldte mig på talerlisten.
Vi hørte før til hr. Steen Gades indlæg den ene taler efter den anden fra Dansk Folkeparti og Venstre, der fortalte om de ulykkelige skæbner omkring tvangsægteskaber, og det er noget, vi alle sammen skal tage alvorligt.
Derfor undrer det mig også, at det overhovedet ikke er medtaget i det forslag til vedtagelse, som fru Irene Simonsen lige har læst op fra Folketingets talerstol.
Venstre og Det Radikale Venstre er uenige om familiesammenføringsreglerne – fair nok, men Det Radikale Venstre har jo nu sammen med den øvrige opposition, åh undskyld, sammen med SF og Enhedslisten fremsat et forslag, hvor vi gerne vil undersøge de egentlige effekter af tvangsægteskaber.
Kunne det ikke være spændende, om vi i fremtiden kunne basere den her diskussion på viden og fakta i stedet for på henholdsvis fru Irene Simonsens og mine egne mavefornemmelser?
Steen Gade (SF), 2006-11-15:
Jeg vil godt sige til hr. Jesper Langballe, at i forhold til tvangsægteskaber er det, vi er i gang med, jo at eksportere et dansk skabt problem til Sverige.
Det er et citat fra Dannerhusets leder, og det er jo altså nogle folk, der arbejder med det her.
De er jo ikke enige med hr. Jesper Langballe i, at vi har løst problemet.
Vi har flyttet det.
Det, jeg siger, og det, den her debat skulle handle om, var, om man kunne bevæge, nu tror jeg ikke hr. Jesper Langballe, men måske et par andre i regeringspartierne til at sige: O.k., skulle vi ikke kigge på det her, skulle vi ikke få en grundig dokumentation både af det, som siges fra regeringens side, og det, som siges fra oppositionens side, og så tage det grundlag ind?
Det ville ikke være en statistik, som hr. Jesper Langballe taler om; det er jo lige præcis en undersøgelse med interviews og folk, der har forstand på, hvordan man finder ud af, hvad der faktisk sker.
Det, der er karakteristisk i dag, er, at vi faktisk ikke ved, hvordan de regler virker.
For det første er jeg stor tilhænger af national sammenhængskraft, men det indeholder jo også, at man skal inkludere de nye danskere.
Det skulle Dansk Folkeparti lige tænke lidt på; det er nemlig national sammenhængskraft.
Jeg er akkurat lige så forbitret over tvangsægteskaber og arrangerede ægteskaber som hr. Jesper Langballe.
Det er der, hr. Jesper Langballe går fuldstændig galt i byen.
Det, jeg ikke tror på, er, at de regler, som hr. Jesper Langballe bruger, løser det problem.
Det gør nogle af de andre instrumenter, som vi da heldigvis også bruger: rådgivning, offensiv indsats.
Jeg har tidligere foreslået, at vi også skulle være opsøgende, hvis folk forsvinder, lidt oftere sende folk ud til de lande, hvor unge mennesker f.eks. forsvinder, for virkelig at sætte tommelskruerne på de miljøer, som vil tvinge deres unge mennesker til at gifte sig med nogen, som de ikke selv har valgt.
Det er jeg lige så optaget af som hr. Jesper Langballe, men jeg vil ikke være med til at bruge de midler, som hr. Jesper Langballe anviser, fordi de har så mange bivirkninger eller dårlige virkninger.
Og så er der et fundamentalt retssynspunkt om, at mennesker, at en dansker skal have lov til at kunne gifte sig frit.
Jesper Langballe (DF), 2006-11-15:
Det er en mærkelig virkelighedsfjern måde, hr. Steen Gade skelner mellem arrangerede ægteskaber og tvangsægteskaber på.
Tvangsægteskaber er arrangerede ægteskaber, hvor de unge mennesker har sagt nej, fordi de har fået smag for danske forhold, hvor det er sådan, at man forelsker sig og vælger sin ægtefælle selv.
Så enkelt er det.
Jeg kan forstå – og det vidste jeg godt i forvejen – at hr. Steen Gade tror på det multikulturelle samfund, hr. Steen Gade tror ikke på den nationale sammenhængskraft, han tror på, at Danmark bare er et beboet område.
stå – eller jeg kan forstå, at jeg ikke kan forstå det.
Men der er noget andet, jeg slet ikke kan forstå.
Der er jo ikke noget som helst bud på, hvordan man skal løse problemet.
Det er en nedværdigelse af mennesker.
Og som fru Irene Simonsen sagde: Vi er ikke forelskede i 24-års-reglen, vi kan godt se, at der er nogle, der bliver ramt, vi synes, det er beklageligt, men over for det står truslen om en nedværdigelse af unge mennesker, som vi ikke vil have.
Steen Gade (SF), 2006-11-15:
Jeg skal nok svare, men det, der var mit ærinde i dag, var, om ikke vi i fællesskab kunne lave en undersøgelse af det her og få et nyt grundlag at diskutere på, for det er sådan set ikke så svært for mig at sige, at vi mener, at ved at lave 24-årsreglen laver vi et overgreb på menneskers individuelle rettigheder, og tilknytningskravet har samme karakter.
På mange måder virker tilknytningskravet på mange mennesker endnu mere urimeligt.
Hvis jeg skal være helt ærlig, synes jeg, vi har alt for lidt diskussion af tilknytningskravet, for det virker endnu mere urimeligt.
Det er vores synspunkt.
Hvis vi får sådan en undersøgelse, kunne vi måske på begge sider af den her diskussion, som handler om to ting, 24-års-reglen og tilknytningskravet, få en debat, der måske gav lidt flere chancer for, at vi kunne komme til at snakke sammen og dermed også få lidt mere gang i en udvikling for mit vedkommende væk fra den måde at håndtere det på, som sker nu, men der kunne dem, der stemte for det, jo godt have andre motiver.
Henriette Kjær (KF), 2006-11-15:
Men hvad er det så, vi skal gøre?
Nu har regeringen jo foretaget en række ændringer, herunder indført 24-års-reglen, og det synes vi selv er en god løsning på et svært problem.
Men hvad er det så, SF synes man kan gøre mere offensivt, for det har jeg meget svært ved at se?
Steen Gade (SF), 2006-11-15:
Det synes jeg er mærkeligt.
Jeg har stået, synes jeg selv, og tordnet mod arrangerede ægteskaber og tvangsægteskaber.
Det må jo være arrangerede ægteskaber, fru Henriette Kjær mener i den her sammenhæng, for det er jo det, der er problemet: om det er arrangeret.
Der har jeg sagt at den her regering gør for lidt.
Det, regeringen gør, er, at man strikt vælger nogle bureaukratiske regler, som rammer en masse mennesker, bl.a. en lang række konservative kernevælgere – så vidt jeg ved – som i mange år af deres liv arbejder i udlandet.
Så der er ingen grund til at misforstå det.
Det var ikke uden problemer, at så mange fandt deres ægtefæller i det, der kunne kaldes hjemlande, for en del af det ved vi godt er arrangeret – mere eller mindre synligt.
Henriette Kjær (KF), 2006-11-15:
Hr. Steen Gade har været med til at stille en forespørgsel, hvor han spørger, hvad ministeren kan oplyse om konsekvenserne af den samlede lovgivning angående familiesammenføringer, og er så også med til at fremsætte et forslag til vedtagelse, hvor han gerne vil have lavet en undersøgelse.
Det, der undrer mig, og som jeg nu spørger om og godt vil have svar på, er, om hr. Steen Gade mener, at det var fuldstændig uden problemer og helt i sin orden, at efterkommerne af de første indvandrere hentede deres ægtefælle ikke engang i deres gamle hjemland – for sådan har det egentlig ikke været, mange af dem var jo født i Danmark – men for tyrkernes og pakistanernes vedkommende var der jo 80-90 pct. af de unge mennesker, der hentede en ægtefælle i det land, deres forældre oprindelig kom fra.
Det synes jeg er et problem, når man har valgt at bosætte sig i Danmark.
Det ved jeg ikke om hr. Steen Gade synes er et problem, men det lyder ikke, som om han synes det.
Steen Gade (SF), 2006-11-15:
Nu bliver jeg helt forvirret.
Det er da vist mig, der har stillet et forslag om, at vi skulle vurdere, hvad der er sket de sidste 5 år, og at det skulle måles, og det er da vistnok det, jeg forventer at fru Irene Simonsen om lidt vil sige nej til.
Men hvis det her er et udtryk for, at fru Irene Simonsen vil støtte vores forslag, så er det jo godt.
Fru Irene Simonsen reagerer på automatpiloten, hun har en bestemt opfattelse af, hvad jeg mener, og altså må hun være imod det.
Men det, der står her, og det, som fru Irene Simonsen skal tage stilling til i dag, er: Ønsker hun en undersøgelse, hvor vi får nogle af de tal, som ministeren har nævnt, og hvor vi får nogle andre elementer, hvor vi får hele problemstillingen belyst ud fra, hvad der er sket netop de sidste 5 år under den her regering, uden på forhånd at have skrevet resultatet?
Det er det, der står i det forslag, som jeg fremsætter.
Det betyder ikke, at jeg ikke mener noget om det, men det betyder, at det er det, Folketinget i dag skal tage stilling til.
Irene Simonsen (V), 2006-11-15:
Den smuttede.
Nu er det altså også hr. Steen Gade, der pludselig stiller spørgsmål den vej her.
Det spørgsmål vil jeg opfordre hr. Steen Gade til at stille igen, når jeg bliver ordfører på talerstolen; så er chancen der.
Måle det, siger hr. Steen Gade, skal vi hele tiden måle 2001 i forhold til i dag?
Det er faktisk det, der er væsentligt.
Jeg siger faktisk tak for konklusionen, for det er jo så lysende klart, at når man har lavet en ny lovgivning, så skal man da måle virkningen af den.
Og det er det, vi har gjort nu.
Det ville være dejligt, hvis hr. Steen Gade og SF bare kunne komme så langt, at de siger: Egentlig bryder vi os ikke om 24-års-reglen, egentlig bryder vi os ikke om tilknytningskravet, egentlig bryder vi os ikke om alle de andre ting, der er gennemført, men o.k., vi må erkende, at de er med til at hjælpe på integrationen.
Hvis blot SF kunne nå dertil, er vi jo nået langt, i stedet for at sige, at det kan man ikke måle på.
Det kan jeg da godt forstå at SF siger de ikke vil, for der kan jo måles resultater her, de er jo netop synlige nu.
Jeg er så glad for, at den her forespørgsel er stillet, for nu får vi mulighed for at markedsføre alt det, der er opnået til gavn for alle de udlændinge, der er i landet.
Steen Gade (SF), 2006-11-15:
Når man hører folk fra regeringspartierne, kan man somme tider undre sig over, hvor længe endnu man skal bygge sin vurdering af det, der foregår i virkeligheden, på noget fra for 5 år siden.
Man må jo vurdere det på, hvad der sker nu.
SF har hele tiden sagt, at der var ting, der skulle kigges på.
Vi er ikke gift med den politik, der var før.
Det, der er spørgsmålet her, er: Mener Venstre virkelig ikke, at der er nogen omkostninger ved den her lovgivning?
Endnu er det jo bare fremstillet, som om det er uden problemer.
Det er jo den modsatte virkelighed, mennesker ser, når de ser folk, der ikke kan bo i Danmark, men må flytte til Sverige eller Tyskland for at få lov at bo med den ægtefælle, de ønsker at bo med.
Irene Simonsen (V), 2006-11-15:
Jeg kan jo godt høre, hvad det handler om, og jeg synes faktisk, at det hele tiden har været dejligt at høre, hvor SF står i udlændingedebatten siden 2001.
SF synes sådan set, det hele var godt før 2001: Det var godt, at vi kunne få alle de familiesammenføringer, og det var godt, at vi fik hele tilstrømningen ind over grænsen på den måde, vi gjorde.
Det synes jeg er helt fair at man står ved.
Det er i orden, at man vedkender sig den politik, man har.
Der er blot en ting, jeg undrer mig meget over, og det er, at den situation, der var på integrationsområdet i 2001, da den nuværende regering kom til, jo var horribel.
Der var der jo i den grad store problemer set i sammenhæng med indvandringen til Danmark, at vi simpelt hen skubbede folk ud til en side.
Det kan godt være, vi gav dem bolig i Danmark, men derefter skubbede vi dem ud på passiv hjælp, fik dem ikke ind i vores fællesskab, fik dem ikke integreret.
Og jeg kan næsten ikke tro, at hr. Steen Gade ikke mener, at folk skal integreres.
Noget af det, der gør, at integrationen har virket nu, er jo netop, at der kommer en mindre strøm af den gruppe, som er mere tidkrævende, og som det kræver langt flere ressourcer at få integreret.
Synes hr. Steen Gade ikke, at det er et godt resultat, at vi nu er nået dertil, hvor integrationen begynder at have nogle virkninger?
Jesper Langballe (DF), 2006-11-15:
Hr. Steen Gade vil ikke bruge de midler.
Fint nok, men så skulle hr. Steen Gade selv foreslå nogle midler.
Problemet er jo altså, at 24-års-reglen er fremragende til det, den er skabt til, og så har den nogle andre uheldige bivirkninger.
Hr. Steen Gade mener, man kan undersøge sig frem til tingene, hr. Steen Gade mener, man kan lave en statistisk undersøgelse, hvor man tæller tvangsægteskaber, der ikke har fundet sted.
Det kan man ikke.
Det nærmeste, vi kan komme et talvidnesbyrd om 24-års-reglens gavnlige effekt, er den undersøgelse, som fru Henriette Kjær henviste til, af, hvor mange der nu i forhold til før finder sig en ægtefælle blandt danskerne.
Henriette Kjær (KF), 2006-11-15:
Det er, fordi jeg har meget svært ved at tro, at man kan lave en undersøgelse, der kan vise noget, vi kan bruge.
Det er det, der er min tvivl med hensyn til at grave ned i det her, når man ikke engang kan efterforske, stort set.
Det er jo derfor, vi ikke har nogen sager om tvangsægteskaber, for der er ikke nogen, der anmelder dem.
Der er ikke nogen, der tør sige, det sker.
Det skal være anonymt i nogle artikler, og der er noget, der kommer frem, når der sker nogle såkaldte æresdrab osv.
Men man får da ikke folk til at stille op i stort tal og udfylde et spørgeskema med spørgsmålet: Føler du, at du var en del af et tvangsægteskab eller et arrangeret ægteskab?
Sæt kryds for ja.
Altså, det kan vi ikke, for det kan de jo ikke svare på.
De er bange for, at der er nogen, der sidder og ser dem over skulderen.
De vil da ikke deltage i sådan noget.