runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Villy Søvndal (SF), 2003-11-26:
Niels Hausgaard har en sang, hvor han slutter hvert vers af med at spørge, om de fleste er de bedste eller bare er de fleste.
Jeg synes, statsministeren har brugt sine tre sidste svar til at tvære Socialdemokratiet ind i det her, og det kan jeg godt forstå, men der er jo ingen grund til at blande mig ind i det.
Men jeg vil godt spørge: Når statsministeren nu siger, at der ikke er nye planer om at anbringe folk på lavere satser, er det så på grund af den forskrækkelse, man fik i forbindelse med dagpengereformen?
Har man sagt: O.k., den vej vil vi ikke vove os ud ad én gang til, for det gav så mange smæk i den offentlige debat, at det tør vi simpelt hen ikke? Jeg synes nok, det er en forståelig reaktion, men jeg synes også, den er lidt bekymrende.
Det betyder jo modsat, at dem, som har meget stærke organisationer i ryggen - i dette tilfælde både fagbevægelsen, Dansk Arbejdsgiverforening, Dansk Handel & Service osv. - rører statsministeren ikke ved, for her er modstanden stærk nok, som statsministeren sagde. Men det betyder til gengæld, at når vi taler om nogle af de mest sårbare grupper, vi har her i samfundet, og som ikke er i stand til at stille med stærke organisationer i ryggen, er vejen fuldstændig åben for statsministerens parti, Det Konservative Folkeparti og Dansk Folkeparti til at gå til angreb.
Det er vel netop derfor, det er dem, der har mistet 720 mio. kr., som rådet opgør på side 13.
Man har sparet på kontanthjælpsmodtagerne og dem på starthjælp, man tager altså fat på de udsatte grupper, fordi de ikke har stærke organisationer i ryggen.
Deler statsministeren ikke den opfattelse, at med den tilgang, som statsministeren har til spørgsmålet, er det voldsomt farligt at tilhøre en mindretalsgruppe her i samfundet, der ikke har stærke organisationer i ryggen, fordi der ikke er nogen til at forsvare dem?
Er det ikke omtrent det samme tal?
Den store forskel er bare, at det ene sted var der modstand, men det andet sted var der det ikke, og er der ikke grund til bekymring hos de rigtig svage grupper med den kontekst?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-11-26:
Som jeg nu efterhånden har sagt mange gange, anerkender jeg overhovedet ikke hr. Villy Søvndals tal og misbrug af tallene.
Men det tror jeg ikke vi kommer meget længere med, for jeg kender hr. Villy Søvndal, han fortsætter bare. Men nu har jeg sagt det endnu en gang. Jeg vil gerne understrege, at det, regeringen hele tiden forfølger, er, at det skal kunne betale sig at arbejde, og hvis vi opdager nogle hjørner, hvor det ikke kan betale sig at arbejde, er vi selvfølgelig også indstillet på, at så skal tingene ændres, så det altid kan betale sig at arbejde.
Det er jo derfor, vi sammen med et bredt flertal i Folketinget ændrede reglerne om kontanthjælp sidste efterår, så vi lagde et loft over, hvad man kan få i kontanthjælp.
Det skete netop for at sikre, at det altid kan betale sig at arbejde.
Det forbløffer mig, at hr. Villy Søvndal ikke uden videre bare kan erklære sig enig i, at det altid skal kunne betale sig at arbejde.
Jeg tror, de fleste vil sige, at det skal altid kunne betale sig at arbejde, og at man skal sørge for, at systemerne er indrettet sådan, at det også er tilfældet.
Må jeg så sige til hr. Villy Søvndal endnu en gang, at jeg værdsætter meget det arbejde, der finder sted i Rådet for Socialt Udsatte.
Vi har selv nedsat rådet, og jeg er glad for, at rådet i den grad sætter dagsordenen, når det gælder de socialt udsatte.
Den rapport, som hr. Villy Søvndal nu flere gange har fremhævet, indeholder både ris og ros til regeringen.
Ros for de ekstra penge, der er afsat til forbedringer for de udsatte grupper, og ris for det spørgsmål, som hr. Villy Søvndal rejser her i dag om justeringen af reglerne for kontanthjælp.
Der er jeg så bare nødt til at gentage: De justeringer af regler for kontanthjælp, som har fundet sted, synes vi har virket efter hensigten, nemlig at sikre at det kan betale sig at arbejde, at der er en tilskyndelse til at uddanne sig.
Det er gode og fornuftige formål.
Det er aktiv socialpolitik at få mennesker i job og uddannelse, frem for at de er på passiv overførsel.
Villy Søvndal (SF), 2003-11-26:
Nej, men jeg er med på, at statsministeren ikke anerkender tal, som ikke passer regeringen, og derfor skal jeg igen bevæge mig fra tallene over i prosaen.
Rådet skriver på side 8 - og det har ikke noget med tallet at gøre, det er et synspunkt, og jeg vil spørge om statsministeren er enig i det synspunkt - at da de udsatte ofte i forvejen kæmper mod problemer på mange andre fronter, f.eks. dårligt helbred, psykiske problemer, et misbrug, kan en så dårlig økonomi derfor blive dråben, der får bægeret til at flyde over, og som kan medføre, at den udsatte ender som hjemløs, og en eventuel familie bliver opløst.
Det er billedet, som Rådet for Socialt Udsatte har af, hvad konsekvenserne er af at presse mennesker så meget på økonomien, som statsministeren gør.
Jeg vil bare spørge: Tror statsministeren, at det at blive presset ud i hjemløshed, det at blive presset ud et sted, hvor familien bliver opløst, tror statsministeren, det er fremmende eller hæmmende for at blive integreret i samfundet, eller anerkender statsministeren heller ikke her Rådet for Socialt Udsattes analyse og konklusion?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-11-26:
Hr. Villy Søvndal ved jo udmærket, at regeringens hensigt naturligvis ikke er at drive mennesker ud i hjemløshed eller drive mennesker ud i en håbløs social situation.
Alt hvad jeg har stået og sagt i dag har været det modsatte, nemlig at regeringen har afsat hundredvis af millioner kroner ekstra til en særlig indsats for de socialt udsatte, for de sindslidende, for de hjemløse, for narkomaner, for andre misbrugere, i det hele taget ekstra penge til de socialt udsatte grupper.
Det er også det, regeringen vil gøre i de kommende år. Så er der et punkt, som så også hr. Villy Søvndal går ind på, hvor vi bare ikke er enige med Rådet for Socialt Udsatte, for jeg er ikke enig i, at den indsats, der er gjort over for de unge f.eks., fører til sociale problemer.
Tværtimod.
Det er ikke bare noget, jeg står og siger, det er noget, vi var enige med den tidligere regering om, og hvor vi i dag glædeligvis kan se, at det vi dengang var enige om, i dag har vist sig at være en succes.
Det synes jeg også, hr. Villy Søvndal burde anerkende.
Villy Søvndal (SF), 2003-11-26:
Vi er sådan set lidt optaget af det råd, som statsministeren selv har rost ved flere lejligheder, og som jo er sammensat på en sådan måde, at det bredt repræsenterer de mennesker, der arbejder meget tættere på de udstødte, end statsministeren gør, også end jeg gør for den sags skyld.
Meget klogere.
Altså Preben Brandt og alle de andre, der arbejder med sindslidende og arbejder helt ude på fronten med hjemløse, har slet ikke den indsigt i det her, som statsministeren har.
Det er jo konklusionen, når de peger på, at beskæftigelsesindsatsen har den konsekvens, at mennesker presses ud i hjemløshed, for det er deres erfaring fra deres daglige arbejde, og så statsministeren siger: Nejnej, det har
de ikke fattet noget som helst af.
Jeg er godt nok lidt længere væk fra dem i deres dagligdag, men jeg er i stand til her helt langt væk fra at anskue, at folk kommer i arbejde.
Det er i øvrigt i lodret modsætning til, hvad vi ser på beskæftigelsestallene, hvor arbejdsløsheden stiger.
Det er i lodret modsætning til den undersøgelse, der blev lavet om starthjælp, der viser, at det ikke bringer nogen som helst i arbejde, men: Nejnej, siger statsministeren, jeg har ret.
Rådet for Socialt Udsatte, Socialforskningsinstituttet, CASA, Frelsens Hær og alle de andre, som er meget tættere på, de har slet ikke ret i deres vurdering.
Nærmer der sig ikke smagsdommeri det her?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-11-26:
Jeg tror udmærket, at hr. Villy Søvndal selv er klar over, at han nu fremlagde mine synspunkter på en måde, der overhovedet slet ikke er dækkende for, hvad jeg har sagt, og hvad jeg står for.
Jeg har tværtimod i dag anerkendt, at Rådet for Socialt Udsatte har sat fingeren på nogle punkter, hvor vi her i Folketinget burde gøre det bedre, og hvor regeringen burde tage fat, og det har vi også gjort.
Rådet kom i august med en række anbefalinger til forbedringer, og flere af dem er nu fulgt op.
Lad mig nævne, at der nu sker en udbygning af tilbuddene til alkoholmisbrugere.
Der bliver afsat 140 mio. kr. i de næste 4 år bl.a. til en større behandlingskapacitet og en bedre social indsats for misbrugere i behandling og en bedre indsats over for deres familier.
Der bliver afsat penge til det projekt, der hedder »Skæve huse til skæve eksistenser«.
Det drejer sig om 40 mio.
kr. over de næste 4 år.
Gennemførelse af en kampagne om større åbenhed og forståelse i de lokalmiljøer, hvor tilbud til socialt udsatte skal placeres.
Blot for at nævne nogle punkter, hvor Rådet for Socialt Udsatte har peget på, at der burde gøres en forstærket indsats, og hvor vi bestemt har lyttet til det, rådet siger.
Men hr. Villy Søvndal kan jo ikke forlange, at vi nødvendigvis skal være enige på alle punkter, og jeg har i dag argumenteret udførligt for, hvorfor nogle af de kritikpunkter, der er kommet, dem er vi slet ikke enige i, fordi vores klare politiske vurdering er, at der har indsatsen virket efter hensigten, nemlig at få unge mennesker i job og i uddannelse, og et bredt flertal i Folketinget står bagved.
Villy Søvndal (SF), 2003-11-26:
Jeg takker for repetitionen af forslagene fra satspuljen, bl.a. vedrørende alkohol, som jo er SF's forslag, som statsministeren er bekendt med.
Og det er udmærket, selvfølgelig er det det.
Det har bare ikke så meget med den her diskussion at gøre, nemlig at presse folk på ydelserne.
Det er jo det, diskussionen også i det her spørgsmål drejer sig om.
Jeg vil bare runde af med et sidste citat fra Rådet for Socialt Udsatte.
Det er hentet fra side 12 midt på siden, og jeg citerer: »For disse ikkearbejdsmarkedsparate virker nedsættelsen af ydelserne og indførelse af loft over hjælpen, som er gennemført i forbindelse med arbejdsmarkedsreformen »Flere i arbejde«, ikke som et økonomisk incitament til at komme i arbejde, men som en regulær straf.
De pågældende har netop ingen mulighed for at undgå virkningerne af de lave ydelser.«
Jeg forventer nu et svar, hvor statsministeren siger, at Socialdemokraterne skam selv var med til det her, og jeg vil sige, at det synes jeg ikke er et formildende argument.
Det er simpelt hen en forkert politik, som er med til at marginalisere folk, med til at presse dem længere ud og bryde med den gode danske tradition om et samfund, hvor vi tog os ordentligt af dem, der havde det dårligt.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-11-26:
Jeg ved da godt, at det for hr. Villy Søvndal er ubekvemt, at jeg hele tiden fremhæver nogle af de ting, der er gjort sammen med den regering, som han, altså hr. Villy Søvndal, i sin tid selv støttede.
Men det var nu ikke til hr. Villy Søvndal, jeg sagde det.
Det var mere til fru Sandy Brinck tidligere.
Lad mig bare slå det fast.
Vi har intet ønske om, vi har naturligvis ikke til hensigt at straffe mennesker, der kommer i den ulykkelige situation at skulle på overførselsindkomst.
Vi har ikke noget ønske om, ingen hensigt om at presse folk på overførselsindkomst eller på ydelser, som hr. Villy Søvndal siger.
Men det, vi vil sørge for og altså har sørget for med de ting, jeg nu har redegjort for i dag, er, at der hele tiden er et system, der sikrer, at det kan betale sig at arbejde, at der er en fornuftig tilskyndelse til at tage en uddannelse i stedet for at blive hængende fast på kontanthjælp eller en anden form for overførsel.
Lad mig så sige, at jeg synes altså, det er vigtigt i socialpolitikken hele tiden at holde sig for øje, at man aldrig må opgive målet om, at mennesker kan komme i job.
Selv de mennesker, der har den allersværeste udgangssituation, skal vi gøre vores yderste for, at de kan få det indhold i livet, det er, at man kommer i beskæftigelse, også selv om det måske er på skånejob eller fleksjob eller andre former for særligt beskyttede job, for det er altså med til at give det enkelte menneske mere indhold i dagligdagen.
Og der kan jeg ikke forlige mig med en socialpolitik, hvor vi bare skal holde folk hen i passivitet på overførselsindkomst i stedet for at gøre en aktiv indsats for at få dem i uddannelse og arbejde.
Det er altså det, vi prøver at gøre hele tiden, at indrette det sådan, at det kan betale sig at arbejde, at der er en tilskyndelse til at få uddannelse, og vi kan i hvert fald se, at en stor del af den indsats, der er gjort, har virket i den retning og har været en kanon succes.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Sandy Brinck (S), 2003-11-26:
»Mener statsministeren, at regeringens forslag om besparelser på børnechecken vil hjælpe de 200.000 fattige børn i Danmark?«
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-11-26:
Det er fru Sandy Brinck, der spørger, om jeg mener, om regeringens forslag om besparelse på børnechecken vil hjælpe de 200.000 fattige børn i Danmark.
Der er to forkerte ting i spørgsmålet.
For det første er der ikke 200.000 fattige børn i Danmark, og for det andet bliver børnechecken ikke skåret ned, børnechecken vil også næste år stige.
Sandy Brinck (S), 2003-11-26:
Nu er det jo ikke sådan et tal, jeg har siddet i mit lønkammer og fundet på.
De 200.000 børn er et tal, der kommer fra Red Barnets undersøgelse af børn, der lever i fattigdom.
Spørgsmålet er sådan set ganske simpelt, der kan svares ja eller nej, og jeg har meget svært ved at forstå en argumentation, der hedder, at nu får børnefamilierne færre penge, men det gør ikke noget, det bliver de ikke mere fattige af.
Jeg tror, at statsministeren også på det her punkt skal lave et virkelighedstjek.
Og en families økonomi er grundlaget for, hvorvidt de her børn kan kaldes fattige eller ikke fattige.
Og deres fattigdom kommer til at betyde, at de her børn ikke kan udleve et socialt liv med deres klassekammerater, det sociale liv, som rent faktisk vil få dem ud af en negativ social arv.
Så jeg vil bede statsministeren om at revurdere sit svar og ellers indgående forklare, hvordan i alverden man kan tage penge fra folk, uden at det gør dem fattigere.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-11-26:
At 200.000 børn i Danmark skulle leve i fattigdom, det er jo fuldstændig uden for enhver realisme.
I så fald tør jeg slet ikke tænke på, hvor mange børn der har levet i fattigdom i den tid, hvor fru Sandy Brincks parti havde regeringsansvar.
Lad mig blot give ét eksempel på, at de 200.000 er fuldstændig ude af proportioner.
Opgørelsen er lavet sådan, at hvis blot én forælder én dag har modtaget kontanthjælp, så tæller vedkommendes børn med i gruppen af fattige.
Det siger sig selv, at så kan man hurtigt få antallet af fattige børn til at fremstå ganske voldsomt.
Det vil sige, at alle borgere har råd til basale fornødenheder såsom mad, tøj og husly.
Det skyldes det effektive danske sociale sikkerhedsnet, som forhindrer absolut fattigdom.«
Det kan fru Sandy Brinck læse på side 7 i rapporten, det er kendsgerninger.
Må jeg så sige, at der er jo ikke tale om, at børnechecken bliver skåret ned.
Der er tale om, at den stiger en lille smule mindre, end den ellers ville være steget, men børnechecken stiger.
Sandy Brinck (S), 2003-11-26:
Jamen så har vi altså endnu en rapport, som statsministeren bare ikke anerkender.
Når jeg spørger i dag, er det jo, fordi Red Barnet i sin konklusion opstiller nogle anbefalinger, og den, der står øverst på listen over anbefalinger, er: Rens fremtidige love for negative konsekvenser for børn.
Undersøgelsen kom jo, efter at regeringen havde indgået sit finanslovforlig med Dansk Folkeparti, så derfor kan man ikke klandre regeringen for, at den kom med forslaget.
Men nu har man forslaget, og man har en rapport, der siger, at vi skal rense vores lovgivning for negative konsekvenser over for de her børn.
Så ville det jo være oplagt, om statsministeren fandt nogle flere penge i Hypotekbanken, de her hypotetiske penge, så vi også kunne tage det her af bordet, for nu ved vi, og det ved regeringen også, at det rent faktisk har en konsekvens for nogle børn, som i forvejen lever i familier, hvor økonomien er hårdt presset.
Det er faktisk det, Red Barnet beder om, og det er faktisk ikke meget at bede om.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-11-26:
Det er ret fantastisk at høre fru Sandy Brinck, for alt det, der er foretaget vedrørende kontanthjælpen, er foretaget sammen med Socialdemokratiet.
Tilbage i 1996 blev der gennemført en ændring af kontanthjælpen for unge under 25 år med henblik at få dem i arbejde.
Det var den daværende socialdemokratiske regering, støttet af os, der gjorde det, og det var en kanonsucces.
Det er da fantastisk, at jeg i dag skal stå som borgerlig statsminister og forsvare noget, som en socialdemokratisk regering har gennemført, fordi jeg synes, at det er godt, og fordi jeg kan se på tallene, at indsatsen hjalp.
Det er rigtigt, at dagpengene blev skåret ned for unge under 25 år, men de kom sandelig også i arbejde.
Der var nogle, der fandt ud af, at så kunne de lige så godt tage en uddannelse eller et job.
Jeg står her med en opgørelse, som viser, at 2 år efter, at ordningen blev lavet, var 40 pct. af de unge pludselig kommet i uddannelse og 35 pct. i almindelig beskæftigelse; nogle var på forældreorlov, og en lille del var stadig ledige.
Det vil altså sige, at det var en kanonsucces, og så er det da fantastisk at høre fru Sandy Brinck stå her i dag
og kritisere den indsats, som hendes eget partis regering var med til at gennemføre.
Så gennemførte vi noget nyt sidste efterår, »Flere i arbejde«, hvor vi ændrede et lille hjørne af kontanthjælpen for at sikre, at det altid kunne betale sig at arbejde.
Det skete som led i en aftale mellem den nuværende regering og den socialdemokratiske opposition, så jeg må sige til fru Sandy Brinck, at alt, hvad der er gjort på kontanthjælpsområdet, er gjort sammen med Socialdemokratiet, så burde fru Sandy Brinck da ikke stå og kritisere det, som hendes eget parti har været med til, og som i øvrigt har været en succes.
Så kan jeg bare sige til hr. Villy Søvndal: Nej, jeg kan ikke bekræfte tallene, og det er også derfor, regeringen vil fremlægge dokumentation for, hvad der er fup, og hvad der er fakta i hele denne debat.
Sandy Brinck (S), 2003-11-26:
Nu bliver jeg nødt til at citere den borger, Poul Hansen fra Fuglebjerg, som skrev til mig, for jeg har det faktisk ligesom ham, når han skriver: Nu bliver jeg vred, for kan man som socialminister bare feje disse menneskers vilkår til side med: Jeg er imidlertid ikke enig?
Sådan reagerede denne borger, da han hørte regeringens socialminister feje rapporten af bordet med: Jeg er imidlertid ikke enig.
Ikke desto mindre er det også det svar, vi får i salen i dag fra landets statsminister.
Mener statsministeren helt alvorligt, at jeg skal svare en borger, som har inde på livet, at økonomien er så stram, at man kun har 1.000 kr. tilbage til tøj, mad, tandlæge m.m. om måneden: Du har taget helt fejl, kære borger, det er ikke virkeligheden; kendsgerningen er en anden, for det siger statsministeren?
Det kan jeg da ikke svare, og det kan statsministeren da heller ikke.
Villy Søvndal (SF), 2003-11-26:
Det er altid en fantastisk situation.
Når jeg refererer fra rapporter udført af mennesker, som regeringen selv har bedt om at påtage sig jobbet, så siger statsministeren, at det er et voldsomt misbrug af rapporterne.
Hvis man læser i rapporten fra Rådet for Socialt Udstødte, side 14 og 15, så siger de noget om, hvilke grupper regeringen har bragt i fattigdom.
Statsministeren siger, at regeringen ikke har foretaget sig noget, der skærer ned over for de dårligst stillede.
Læser man i rapporten side 14 og 15 - jeg kan bare bede statsministeren om at nikke - er det så ikke rigtigt, at der står, at 65.000 danskere er stillet i en økonomisk værre situation, end de var før?
Og er det ikke rigtigt, at de angriber regeringen for at være med til at tage de her mennesker som gidsler?
Jeppe Kofod (S), 2003-11-26:
Ja, men så synes jeg stadig væk, statsministeren skylder at svare på, hvorfor man lige præcis opsiger rammeaftalen for Ulandssekretariatet som rammeorganisation.
Hvorfor ikke de andre rammeorganisationer Folkekirkens Nødhjælp eller Mellemfolkeligt Samvirke eller Red Barnet, eller hvad der er af andre rammeorganisationer?
Hvorfor er det lige præcis Ulandssekretariatet, som man har slået ned på?
Det svæver i det uvisse.
Jeg kan bare konstatere, som jeg nævnte indledningsvis:
I Bangladesh har nogle børnearbejdere, altså børn under 14 år, arbejdet 18 timer om dagen og sovet på et betongulv.
Her har man rent faktisk med fagbevægelsens hjælp fået muliggjort, at de har fået nogle bedre vilkår, så de kun arbejder 12 timer om dagen og måske får lov til at sove i en ordentlig seng, men den indsats falder jo bort som konsekvens af regeringens nedskæringer på arbejdsmiljø i den tredje verden og menneskerettigheder i den tredje verden. De 44 mio. kr., man sparer, går vist ikke tilbage til ulandsarbejdet, så vidt jeg har hørt.
Jeg tror, de går til at finansiere nogle andre ting, men statsministeren må jo korrekse mig, hvis det er sådan, at de bliver inden for ulandsrammen.
Men det gør de vistnok ikke.
Villy Søvndal (SF), 2003-11-26:
Det var et centralt løfte fra statsministeren og regeringen ved folketingsvalget for 2 år siden, at der nu skulle sikres bedre forhold for de økonomisk dårligst stillede.
Inden for de sidste 2 måneder er der kommet vel fem rapporter.
Mit spørgsmål til statsministeren er: Hvordan synes statsministeren egentlig, det går i forhold til valgløfterne?
Står vi ved endnu et eklatant løftebrud i forhold til, hvad der blev lovet før valget med den rapport, eller vil statsministeren ikke anerkende konklusionen i rapporten fra Rådet for Socialt Udsatte?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-11-26:
Jeg kan sige til hr. Villy Søvndal, at jeg ikke anerkender de pågældende rapporter, og jeg anerkender slet ikke hr. Villy Søvndals brug - eller jeg vil snarere sige misbrug - af tallene i rapporterne.
Så det korte svar er: Nej, jeg anerkender ikke tallene og ikke rapporterne og ikke hr. Villy Søvndals anvendelse af tallene.
Villy Søvndal (SF), 2003-11-26:
Det var jo interessant.
Jeg synes, statsministeren udvikler en form for virkelighedsfornægtelse, som er ganske interessant.
Her har vi tre af hinanden ganske uafhængige højt estimerede mennesker, der laver målinger.
Og når de så kommer med nogle målinger, er statsministeren imod uden et eneste argument.
Der var ikke et eneste argument.
Der var lidt mistænkeliggørelse af min person, men det er jeg så vant til.
Men der var ikke et eneste argument fra statsministerens side.
Vil statsministeren virkelig påstå, hvis man kigger på rapporten fra Rådet for Socialt Udsatte med de 30.000, der er anbragt under EU's fattigdomsgrænse, at det er løgn og latin, at det intet har på sig, at der er manipuleret med tallene?
Hvis man læser rapporten - det antager jeg statsministeren har gjort - så er det soleklart, at regeringens egne beslutninger har været årsag til, at de 30.000 mennesker i dag befinder sig under det, der er EU's officielle fattigdomsgrænse.
Vil statsministeren virkelig benægte det?
Jeg har jo før hørt om Venstremænd, der sagde, at »hvis det er fakta, så benægter jeg fakta.«
Men er det klogt, statsminister?
Når man så oven i købet står ikke alene med den her dokumentation, men med dokumentation på dokumentation på dokumentation, når man oven i det lægger, at de, som arbejder helt tæt også med de her mennesker, f.eks. de humanitære organisationer, der bedriver nødhjælp, i forgårs melder til Ritzaus Bureau, at både Frelsens Hær og Børnenes Kontor i København oplever, at trængte familier, der beder om julepakker, har markant færre penge end for blot 2 år siden, og at de lever på et eksistensminimum.
Det skriver Kristeligt Dagblad.
Disse institutioner fortæller så om, hvordan de modtager ansøgninger fra mennesker, der, når huslejen er betalt, kun har 1.500 kr. tilbage om måneden at leve for.
Er det virkelig regeringens ambition på fattigdomsområdet?
Var det det, statsministeren mente, da han sagde, at nu skulle de økonomisk dårligt stillede have bedre vilkår?