Jacob Buksti (S), 1999-10-07:
Derfor er det også fra regeringens side, fra Socialdemokratiets side gentagne gange blevet erklæret, at vi gerne indgår i forhandlinger om et nyt politiforlig.
Vi er tilhængere af, at vi har et moderne, dygtigt, effektivt og synligt politi.
Det eneste, vi har sagt, er, at vi synes, det er en lille smule for ensidigt at tro, at det alene drejer sig om antallet af politifolk.
Vi har i al beskedenhed bare sagt, at der også er andre hensyn, når det drejer sig om prioritering af ressourcer, men man skal ikke være i tvivl om, at Socialdemokratiet er klart besluttet på, at vi skal have et ordentligt politi. Hvad angår indsatsen mod volden, så indgik det jo som et meget stort afsnit i statsministerens åbningstale, og der er også senere udsendt - der er endda mig bekendt holdt pressemøde - materiale om, hvordan og hvorledes man vil udbygge indsatsen, SSP-samarbejdet og det såkaldte udrykningshold.
Jamen jeg kan konstatere, at med den nye ordning så kan man bede om ordet for korte bemærkninger, før man overhovedet er startet på at sige noget som helst, så det siger noget om synske evner i Tinget.
Jeg vil sige, at det på mange måder er en spændende tid, vi står midt i og over for her ved indgangen til det næste årtusind.
Det er den rolle, politikken må og skal spille i samfundsudviklingen: at politik er et spørgsmål om, hvilke værdier og holdninger der skal forme fremtidens samfund.
Der er brug for politik og derfor brug for politikere og politiske partier med klare holdninger og værdier og med handlekraft og mod til at udstikke retningslinjer for, hvilken vej vi ønsker vores samfund skal gå.
Politik er i bund og grund forskelle i mål og midler, forskelle i ideologi.
Det betyder også, at borgerne i dette land har krav på at vide, hvad de politiske partier står for, og at partierne må fortælle befolkningen, hvad vej de vil, og hvordan man når frem.
Det må fortsat være sådan, at man kan kende et politisk parti på, hvad det står for.
Alt andet er plastikkosmetologi og vælgerbedrag.
Ja, det er vel et spørgsmål, om det ikke også er i strid med markedsføringslovens krav om klare varedeklarationer eller måske ligefrem falder ind under skatteministerens netop bebudede indsats mod piratkopiering.
I Socialdemokratiet vil vi ikke lefle for vælgerne.
Den danske befolkning ved godt, at ikke alt kan lade sig gøre samtidig, og at vi ikke kan love mere af alt til alle.
Vi har ikke et supermarkedsamfund, hvor man frit kan vælge fra alle hylder.
Vi skal fastholde den linje, vi nu har fulgt igennem snart 7 år, en linje, som har skabt stabil fremgang for alle
i det danske samfund, som har nedbragt arbejdsløsheden markant, sikret en sund samfundsøkonomi og sikret et fundament, der gør, at vi har råd til velfærd i fremtiden, samtidig med at vi nedbringer gælden. Og jeg kan sådan set godt se, at det er synd for oppositionen.
Efter snart 7 år, hvor Socialdemokratiet og De Radikale har været ved roret, har Danmark og regeringens politik fået karakteren AAA.
Ja, som socialdemokrat, kan man jo næsten ikke forestille sig noget bedre: tre gange A. For oppositionen til højre derimod så må man nærmest tale om PPP: Panik, Personfiksering og Plexiglas.
Ja, man kan længes tilbage til de tider, hvor det ikke var tvivl om, hvad svaret på dette spørgsmål var, og hvor man ikke var bange for at stå ved sin politik.
Som da Venstres tidligere formand, hr. Uffe Ellemann-Jensen, i et interview i Politiken den 10. december 1995 fik stillet spørgsmålet: Hvordan vil du gøre dig selv spiselig for midterpartierne?
Og svarede: Så tror jeg, at jeg skal til at fedte en hel del for dem, vise, at man sandelig er kompromismager, og optræde ydmygt på Christiansborg og bruge det, der kaldes slesk tale og billig portvin.
Det synes jeg godt lige man kunne tage og tænke lidt over, for er det mon ikke det, vi er vidne til i dag?
Hvis magten går forud for holdninger, hvis man ikke vil kendes på, hvad man står for
, hvis vælgerbedrag pakkes ind i løfter om ikke at ville give løfter, hvis man fraskriver sig muligheden for at holde samfundet på sporet, f.eks., som vi netop har set, ved at love, at ingen skatter eller afgifter må stige.
Det lyder jo enkelt, men hvad med f.eks. det kommunale selvstyre, skal det sættes ud af kraft?
Det er ikke troværdigt.
Men indrømmet, det er ikke altid let at gøre det nødvendige, som f.eks. at gennemføre en pinsepakke, men det er altså nødvendigt.
Hvis politikere kun vil gøre det populære, kan man være sikker på, at alt, hvad der er opnået, og at den frihed og fremtidssikring, der følger med at have orden i eget hus, sættes over styr.
Ansvaret for hinanden kan ikke reduceres til varer og tjenester på et frit marked.
Derfor består opgaven i de kommende år i at revitalisere ikke blot politikken, men også ansvaret for hinanden og for fællesskabet.
Socialdemokratiet har sat en ære i at have orden i økonomien, ikke fordi orden i økonomien i sig selv er målet, men fordi det giver muligheder for at realisere vore politiske mål i en moderne, globaliseret verden.
Som statsministeren har sagt: Vi er det bløde land med den hårde valuta. Orden i økonomien er med andre ord forudsætningen for, at vi kan gøre det bedre, forudsætningen for, at vi kan øge servicen i daginstitutionerne, på sygehusene og i ældreplejen - mål, vi deler med mange af Folketingets partier.
Men det er også vores pligt at sige, at vi selvfølgelig ikke kan nå alle målene på samme tid og lige hurtigt.
Vi kan ikke blot slippe de økonomiske bånd på alle områder samtidig.
Vi må som enhver dansk familie væbne os med lidt tålmodighed.
Vi kan ikke få alle ønsker opfyldt samtidig, og det tror jeg i grunden at der er ganske stor forståelse for.
Ingen familie holder jo juleaften hele året; men det synes
der indimellem at være politiske partier der tror at man kan. Vi har allerede fornyet velfærdssamfundet ganske betydeligt i de foregående 6 år.
Vi har gennemført en markant ændring af arbejdsmarkedspolitikken, der har gjort den langt mere aktiv.
Frem for alene passiv forsørgelse af de ledige bygger arbejdsmarkedspolitikken nu på, at ledige hurtigt skal i gang med job eller uddannelse.
Men den faldende ledighed har også gjort det tydeligere, at ikke alle er kommet med.
En del ledige har fortsat svært ved at finde et arbejde, og mange mennesker er fortsat henvist til en tilværelse uden reel chance for at kunne finde sig et arbejde.
Det kan enten skyldes, at de har været væk fra arbejdsmarkedet for længe, eller at de ikke helt kan leve op til de højere krav, der stilles.
Vi skal have alle med i det danske samfund; det er de kommende års hovedopgave.
Det kræver, at der bliver etableret flere skånejob og fleksjob, og her skal vi sikre, at grundlaget for den enkelte er i orden, at fremtiden er sikker.
Derfor glæder det mig, at regeringen i sit lovkatalog har sikring af fleksjobbernes rettigheder på programmet.
Det kræver, at aktivering af de ledige i endnu højere grad målrettes den enkeltes forudsætninger og muligheder, og det kræver også i høj grad en holdningsændring blandt ledere og ansatte både på det private og på det offentlige arbejdsmarked.
En anden stor udfordring, vi står over for i de kommende år, er et øget pres på de offentlige udgifter, som dels skyldes relativt flere ældre, dels skyldes, at befolkningen har forventninger til større offentlig service, samtidig med at vi må erkende, at der er grænser for, hvor meget skatten kan stige.
Derfor har vi sagt til befolkningen, at prioriteringerne i de kommende år bliver skarpere.
Skal der være råd til at opretholde den nuværende offentlige service og langsomt udbygge den, så kræver det en stor fælles indsats.
Vi skal sikre, at stadig flere mennesker kommer i arbejde, også mennesker, der ikke er helt så effektive, som de dygtigste.
Vi skal være opmærksomme på, at hvis vi generelt holder mere fri, så bliver der råd til mindre offentlig service, og der bliver færre mennesker til at yde den.
Vi skal alle sikre en ansvarlig finanspolitik.
Statens gæld skal reduceres, for at vi kan få råd til de stigende udgifter, og de sparede renteudgifter skal ikke blot klattes væk på mere eller mindre tilfældige skattelettelser, og vi skal sikre, at der fortsat sker en udbygning af arbejdsmarkedspensionerne. Udfordringerne er mange, og det er de også fortsat på miljøområdet.
Danmark har ambitiøse mål på miljø- og energiområdet.
Der er gennem de seneste 6 år gennemført en række store miljøinitiativer inden for drivhusgasser, kemikalier, pesticider, affald, energiforsyning, jordforurening, naturbeskyttelse, detailhandel osv., men ikke alle mål er opfyldt endnu.
Den største udfordring er at bryde sammenhængen mellem væksten i økonomien og væksten i ressourceforbrug og miljøbelastning.
Det er lykkedes på vigtige områder som f.eks. energiforbrug, luftforurening og vandforbrug.
Det bliver
den helt store miljøudfordring.
mellem vækst og miljøbeskyttelse.
Det kan lykkes gennem et ændret produktions- og forbrugsmønster og gennem en teknologisk satsning på større ressourceproduktivitet.
Samtidig skal traditionelle sektortankegange forenes til et fælles træk i bæredygtig retning.
Danmark placerer sig flot i det internationale miljøsamarbejde.
Et bæredygtigt Danmark skal fortsat spille en afgørende rolle i det globale samfund i det nye århundrede.
Det er lykkedes at få kickstartet den danske økonomi.
Beskæftigelsen er endda steget mere, end prognoserne forudsagde.
Undervejs har der ganske vist været mange mørkemænd, der har afsværget opsvingets dybde, længde og omfang, men profetierne er blevet gjort til skamme.
Der er kommet 235.000 flere i beskæftigelse siden 1993, og hovedparten af jobbene er skabt i den private sektor, ca. 190.000 nye private job.
Det er ikke sket af sig selv.
Danske virksomheder og danske lønmodtagere har været dygtige til at udnytte de markedsmuligheder, der viste sig såvel i Danmark som i udlandet. Indtjeningen i erhvervslivet har ikke fejlet noget.
Derudover har vi gentagne gange sænket selskabsskatten, senest fra 34 til 32 pct.
Det er derfor ikke rimeligt, som det indimellem gøres,
så ensidigt at fokusere alene på omkostningssiden fra erhvervenes side.
Hvad med de positive effekter af en stram finanspolitik, et stabilt opsving, en stabil valuta, en høj international kreditrating - AAA hos Moodys - osv.?
Og hvad med udviklingen i de lande, vi normalt sammenligner os med? Øgede miljøafgifter er f.eks. ikke noget isoleret dansk fænomen.
Der er således brug for en fremadrettet dialog, så vi i fællesskab, det offentlige og erhvervene, kan få arbejdet på, at Danmark får en stærk position i den nye globale økonomi.
En sådan ny økonomi kan ikke mødes med fortidens analyse og løsninger.
Derfor ligger vi også afgørende vægt på erhvervsministerens initiativ til udarbejdelse af en samlet strategi for den erhvervsmæssige udvikling under overskriften globalisering og videnøkonomi.
over for erhvervene, men det må basere sig på en fremtidsorientering, således at Danmark kan gå ind i det nye århundrede med en sikker forvisning om, at vi kan møde udfordringen.
Udfordringerne, vi står over for, gælder også sikring af Danmarks aktive rolle på det internationale plan.
Målet er et helt Europa, hvor sporene efter den kolde krigs deling er slettet, et demokratisk Europa præget af respekt for menneskerettigheder, et Europa med høj velfærd og social retfærdighed.
Udviklingen går stærkt, og vi må derfor også hele tiden vurdere, hvad der tjener Danmarks interesser bedst, ikke mindst i forhold til de danske forbehold, men det må gå ordentligt til med respekt for befolkningen.
Forbeholdene må respekteres, og det må understreges, at de kun vil kunne ændres gennem en folkeafstemning.
I den forbindelse er det altså deprimerende, at selv store partier i dette Ting tilsyneladende slet ikke bekymrer sig om Danmarks rolle i forhold til de nye udfordringer, men alene bruger EU-sagerne til at skabe almindelig politisk fnidder på det hjemlige politiske plan.
Det handler for dem alene om fodnoter og datoer.
Det synes jeg er for sølle.
Når jeg så til sidst her i dag ser ud over Folketinget, er det jo interessant som socialdemokrat at notere sig, at alle partier - med ganske få undtagelser - åbent erkender, at stort set alle danskere er socialdemokrater, og at kampen om den politiske magt her i landet alene er kampen om de socialdemokratiske stemmer.
Som socialdemokrat er det jo snart ikke til at komme til for alle dem, der byder sig til.
Som Berlingske Tidende skrev i sin leder forleden, så kan man få det fejlagtige indtryk, at der ikke vil være forskel på den politik, som henholdsvis en borgerlig og en socialdemokratisk ledet regering vil føre, og den opfattelse er langt farligere for det borgerlige Danmark end diskussionen om, hvorvidt et løfte er troværdigt eller ej.
Socialdemokratiet vil gøre en forskel, og vi er overbeviste om, at når det kommer til stykket, så foretrækker folk den ægte vare.
Man tør ikke forlade sig på de billige, gennemsigtige efterligninger, hvor også vælgerbedraget er gennemskueligt som plexiglas.
Derfor byder jeg med glæde velkommen til samarbejde på den socialdemokratiske bane, hvor vi ved, at det ægte spil også vil være det, der fører til målet.