runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Villy Søvndal (SF), 2004-10-07:
Jeg vil bestemt ikke bebrejde fru Marianne Jelved, at hun ikke kan huske et betænkningsbidrag.
Det tror jeg ingen af os kan, hvis vi ikke lige står med det.
Jeg har forstået svaret sådan, at hvis valget ikke kan afholdes til januar eller ikke kan afvikles på en tilfredsstillende måde på grund af sikkerhedssituationen, og hvis den militære tilstedeværelse ikke ser ud til at bringe fremskridt, men tværtimod er med til at forværre problemerne, vil det være Det Radikale Venstres holdning, at vi militært skal trække os ud af Irak og så til gengæld diskutere det alternativ, der reelt kan bringe FN ind i den afgørende rolle.
Det er derfor, jeg spørger, om det er rigtigt forstået, og om Det Radikale Venstre vil give udtryk for det, når vi rejser en forespørgselsdebat her i Folketinget.
Marianne Jelved (RV), 2004-10-07:
Jeg vil ikke her i dag stå og sige nøjagtigt, hvordan vi forholder os til en situation i januar, som jeg ikke kender.
Vi er meget parate til at tage en forespørgselsdebat til januar, som hr. Villy Søvndal nu annoncerer.
Men jeg kan ikke stå her og sige, hvilke betingelser der skal være opfyldt, før vi kan give den tilkendegivelse, som hr. Villy Søvndal efterlyser.
Det er en meget, meget kompleks og ulykkelig situation, der er i Irak,
og vi vil tage stilling, når vi står i den konkrete situation.
Men vi annoncerer, at vi ønsker, at den debat kan foregå, så det ikke kun er bag lukkede døre, man overvejer situationen.
Inger Støjberg (V), 2004-10-07:
24-års-reglen har sikret mange unge med anden etnisk baggrund mod at blive gift uden at ville det.
Mange af dem er utrolig taknemlige over for regeringen, der fjerner det pres, som ellers hviler på dem, når emsige slægtninge ønsker at gifte dem væk.
Socialdemokraterne hævder at ville bevare 24-års-reglen, men fru Marianne Jelveds parti tordner igen og igen imod den.
Vi skal have valg inden for et år, så jeg synes, at vælgerne har krav på et klart svar på, hvilke alternativer der er til V og K.
Det her spørgsmål kan besvares med et ja eller et nej: Hvis der mod forventning efter næste valg dannes en S- eller en SR-regering, vil fru Marianne Jelved så garantere, at De Radikales krav om at fjerne 24-års-reglen er ultimativt selv for den allermindste parlamentariske støtte til hr. Mogens Lykketoft?
Jens Rohde (V), 2004-10-07:
Så var det jo temmelig overraskende, at man her den anden dag i Københavns Radio i forbindelse med en demonstration ude på en af skolerne kunne høre, at fru Margrethe Vestager gav eleverne ret i, at der var skåret kraftigt ned på skolerne, og at det ville Det Radikale Venstre gøre noget ved.
Hvad er Det Radikale Venstres politik?
Inger Støjberg (V), 2004-10-07:
Jeg kan da i hvert fald med fru Marianne Jelveds svar konstatere en ting, og det er, at der er to veje i dansk politik.
Der er V og K, der vil garantere, at 24-års-reglen opretholdes til gavn for de unge, og så er der modsat De Radikale og venstrefløjen, der vil fjerne den her regel til ugunst for de unge.
Derfor vil jeg bare endnu en gang stille fru Marianne Jelved et spørgsmål, der kan besvares med et ja eller med et nej: Hvis det mod forventning viser sig, at VK-regeringen ikke kan fortsætte efter næste valg, og hvis hr. Mogens Lykketoft faktisk lever op til løftet om at bevare 24års-reglen og en streng udlændingepolitik, vil fru Marianne Jelved så virkelig rive tæppet væk under Socialdemokraterne?
Marianne Jelved (RV), 2004-10-07:
Hvis man nu kunne tro, at fru Inger Støjberg havde læst aviser bare sådan jævnligt hen over sommeren, så burde det være gået op for fru Inger Støjberg, hvad det er, jeg har sagt.
Man kan se det på, at det står inden for citationstegnene.
Sådan nogle ting interesserer Det Radikale Venstre.
Retssikkerhed, åbenhed, gennemskuelighed, det vil vi kæmpe for.
Jens Rohde (V), 2004-10-07:
Vi vender lidt tilbage til uddannelsesområdet.
Tilbage i 1997 kunne vi høre fru Marianne Jelved oplyse, at hun ikke vil være med til at bevilge en krone mere til folkeskolen; der er ikke brug for flere ressourcer, men for at udnytte pengene mere effektivt, ikke alle 60.000 folkeskolelærere er lige gode, det er nødvendigt, at lærerne kan sammenligne resultaterne af deres undervisning med hinanden.
Det var den 17. april 1997 i Jyllands-Posten, men hvis det er for gammelt et citat, kan vi gå til 2000, hvor fru Margrethe Vestager sagde, at hvis bevillingen pr. elev i folkeskolen skal være den samme om 5-6 år som i dag, løber det os fuldstændigt af hænde.
Vil fru Marianne Jelved stå inde for de udtalelser i dag?
Marianne Jelved (RV), 2004-10-07:
Jamen jeg har ingen problemer med de udtalelser, jeg bliver citeret for.
Jeg må indrømme, at jeg har været med i for mange år til, at jeg kan lade mig provokere til at stå her og skrive ned, hvilke krav jeg stiller i en given situation.
Men fru Inger Støjberg siger noget meget interessant: at 24-års-reglen har sikret mange unge imod at blive gift.
Det vil jeg meget, meget gerne bede om en dokumentation af.
Nu har jeg hørt
så mange, især borgerlige politikere, men såmænd også socialdemokratiske politikere, sige det, og hver gang jeg beder om en dokumentation, kan jeg ikke få den.
Så hvis fru Inger Støjberg sidder inde med den dokumentation, vil jeg meget gerne se den.
Så tror jeg, at vælgerne vil sætte utrolig stor pris på at få at vide, hvordan regeringen vil forholde sig til den kritik, som nu senest er formuleret meget detaljeret på 160 sider af Institut for Menneskerettigheder, som klart påpeger administrativt store problemer i de regelsæt, der er i dag, og påpeger, hvilke områder som klart krænker menneskerettighederne.
Villy Søvndal (SF), 2004-10-07:
Jeg vil godt udfritte De Radikale lidt om deres forhold til krigen i Irak.
Jeg har lidt svært ved at finde ud af De Radikales seneste skifte.
Jeg opfatter det sådan, at hvis De Radikale frem til valget i januar ikke kan se, at valget bliver afholdt og ikke kan se et fremskridt, er det Det Radikale Venstres holdning, at så bør vi trække tropperne tilbage.
Anne Baastrup (SF), 2004-10-07:
Det vil sige, at hr. Mogens Nørgård Pedersen ikke længere mener, at formanden går rundt og siger, at Kristendemokraterne rent faktisk vil støtte Foghregeringen.
Hvad er så grunden til, at Kristendemokraterne ikke har anfægtet de forskellige meningsmålinger, der siger, at hvis Kristendemokraterne kommer ind, er Fogh fortsat statsminister?
Hvad er det, der gør, at man så fuldstændigt forholder sig helt stille?
Hvad er det for en politik, der rent faktisk skulle føre Kristendemokraterne til at støtte en Foghregering?
Hvad er det konkret i den eventuelle nye regering, som Kristendemokraterne mener at man kan støtte, når hele hr. Mogens Nørgård Pedersens tale går på, at det, regeringen laver i dag, er noget skidt?
Mogens Nørgård Pedersen (KD), 2004-10-07:
Det virker, som om hr. Villy Søvndal i sin gentagne retorik giver udtryk for, hvem vi ligger nærmest.
Jeg er enig i, at når det gælder miljøpolitikken, og jeg er enig i, at når det gælder ulandsbistanden, har vi været kritiske over for den siddende regering, og det vil vi fortsat være.
Men det betyder jo ikke, og vi kan tage miljøpolitikken som eksempel, at vi, fordi vi er kritiske over for regeringens miljøpolitik, har større tilbøjelighed til at vende os mod den anden side og sige, at det er bedre.
Kristendemokraterne har deres egen miljøpolitik.
Sådan i al sin enkelhed går den ud på, at vi skal beskytte miljøet, vi skal værne om det alt det, vi kan, men samtidig skal vi mennesker altså overleve.
Sådan er der jo to yderpunkter.
Det ser vi i regeringens miljøpolitik, og det ser vi i miljøpolitikken til venstre side i Folketingssalen.
Og det er, om jeg så må sige, lige uspiseligt for Kristendemokraterne.
Villy Søvndal (SF), 2004-10-07:
Jeg takker for svaret, som jo medgiver, at på de områder, som for Kristendemokraterne – hvis jeg overhovedet har forstået at orientere mig i debatten hos Kristendemokraterne – er de afgørende spørgsmål, er det sådan, at Kristendemokraterne er langt mere enig med den venstre side i Folketinget end med den højre side: Ulandshjælpen, hvor jeg tror, at den nuværende regering efter Kristendemokraternes opfattelse er en katastrofe; en meget hård udlændingepolitik, hvor jeg heller ikke tror, at Kristendemokraterne er enige; miljøet, hvor det må være trist at se for Kristendemokraterne, at den regering, de pegede på, er blevet brugt til det angreb på miljøet, som vi har set; det offentlige forbrug, hvor der er en række områder, hvor ældres, børns osv. behov ikke bliver tilstrækkeligt tilgodeset.
Derfor spørger jeg bare: Hvad er det for områder, hvor man overhovedet stadig væk har berøringsflader med den nuværende regering og Dansk Folkeparti?
Mogens Nørgård Pedersen (KD), 2004-10-07:
Nu er det jo for os Kristendemokrater ikke sådan et spørgsmål om: Hvem mon flasken peger på?
Vi vil vedvarende blive ved med at sætte fokus på vores politikområder.
Hr. Villy Søvndal har ganske ret i, at de punkter, som hr. Villy Søvndal her ridser op, er vigtige punkter for os.
Det er da også derfor, at vi ikke er til salg, hverken til den ene eller den anden side for hvad som helst.
Det er klart, at hvis vi peger til højre, er der nogle krav, og hvis vi peger til venstre, er der de samme krav.
Vi tilpasser vores krav til det, der er Kristendemokraternes politik.
Villy Søvndal (SF), 2004-10-07:
Jeg vil godt følge det op, for det er jo nogle ganske afgørende spørgsmål og en vigtig debat også for vælgernes evne til at orientere sig i forhold til, hvordan Folketinget vil se ud efter et valg.
Jeg tror, at hr. Mogens Nørgård Pedersen har helt ret i den grundbetragtning, at et midterparti vil have præferencer til den ene side og til den anden side, og så må man gå ind og spørge, hvad der er de væsentlige spørgsmål.
Jeg vil prøve at nævne de spørgsmål, som jeg har opfattet som de væsentligste for Kristeligt Folkeparti.
Så er det spørgsmålet om oprustning kontra krig.
Jeg vil bare spørge: På alle de områder, som jeg opfatter som de væsentlige for Kristeligt Folkeparti, peger pilen da ikke mod venstre?
Mogens Nørgård Pedersen (KD), 2004-10-07:
Nu er det sådan, at jeg i min ordførertale i dag har forholdt mig til statsministerens tale og det, som jeg syntes var væsentligt at sætte på programmet i dag.
Det har været Kristendemokraternes politik, og sådan vil det fortsat være.
Den vil vi forfægte indtil valget, og den vil vi forfægte efter valget.
Det lyder næsten, som om fru Anne Baastrup lægger mig ordene i munden.
I Kristendemokraterne debatterer vi fremtiden i øjeblikket, som man gør i ethvert andet politisk parti, og vores landsformand har lovet, at hun i forbindelse med vores landsmøde sidst i oktober vil melde ud, i hvilken vægtskål Kristendemokraterne vil lægge deres mandater.
Vi Kristendemokraterne er meget optaget af at få gennemført det, som er vores egen politik, og det er klart, at for et midterparti vil der være nogle politikområder, som har størst vægt til den ene side, og andre politikområder, som har størst vægt til den anden side.
Sådan vil det være.
Det er lodden og glæden ved at være et midterparti, at det forholder sig sådan.
Anne Baastrup (SF), 2004-10-07:
Hr. Mogens Nørgård Pedersen holdt jo en ganske glimrende tale, hvor jeg må sige, at SF er enig i mange af elementerne: kritikken af, at familieministeren ingenting har på, kritikken af, at miljøministeren er fuldstændig hul, kritikken af, at ulandsbistanden overhovedet ikke har reelt indhold.
Når statsministeren siger, at han vil arbejde aktivt for, at Afrika ikke bliver glemt, ved vi jo alle sammen, at det hele tiden handler om nedskæringer på ulandsbistanden.
Så jeg vil godt spørge hr. Mogens Nørgård Pedersen: Hvordan hænger det sammen med, at Kristendemokraterne efter næste valg vil støtte en Foghregering, der lige præcis står for det modsatte af det, hr. Mogens Nørgård Pedersen kom frem med i den her tale?
Kristendemokraterne synes, det er forkert, at man har lavet krig i Irak, at man skærer ned på ulandsbistanden, at man ikke giver børnefamilierne nogle reelle vilkår osv.
Hvad er det, der gør, at hr. Mogens Nørgård Pedersen alligevel mener, at Foghregeringen skulle være værd at støtte?
Line Barfod (EL), 2004-10-07:
Jeg tror ikke, der er noget nyt i det hverken for hr. Frank Jensen eller hr. Jens Rohde, der forsøger at lancere det som en nyhed i dag, for det har ligget klart lige fra starten.
Enhedslisten ser meget gerne, at vi sætter taksterne ned, og 1.000 kr. er et skridt på vejen til helt at afskaffe dem.
Vi glæder os til at få et nyt folketingsflertal, der både vil sætte taksterne ned på daginstitutionerne og sætte taksterne ned i den kollektive trafik, nogle af de steder, hvor børnefamilier virkelig er blevet hårdt ramt af regeringens og Dansk Folkepartis politik.
Frank Jensen (S), 2004-10-07:
Det er jo helt tydeligt, at Venstre har et alvorligt problem med Socialdemokratiets forslag om maks. 1.000 kr. i takst på daginstitutionsområdet.
Jeg forstod på fru Line Barfod – det vil jeg bare gerne høre fru Line Barfod bekræfte – at Enhedslisten ser Socialdemokratiets forslag om en maksimumstakst på 1.000 kr. som et skridt i den rigtige retning, og at det ønske, som hr. Jens Rohde har om, at det så aldrig kommer til at se dagens lys, intet har på sig.
Marianne Jelved (RV), 2004-10-07:
Det Radikale Venstres politik er at sikre flere midler til folkeskolen, fordi der er massivt brug for efteruddannelse af lærerne.
Hvis jeg skal beklage forhold fra 1990’erne, hvor jeg selv havde et stort ansvar, vil jeg gerne beklage, at Folketinget ikke fik sat flere midler af til efteruddannelse efter folkeskoleloven, som Folketinget vedtog i 1993.
Vi er fuldstændig opmærksomme på, at der er skoler, der er meget nedslidte, og vi er meget opmærksomme på, at der er brug for fornyelse af materialerne.
Der er vi såmænd enige med de fleste partier herinde.
Vi er også enige i, at når der kommer flere elever i folkeskolen, og det gør der jo i de her år, kan det godt være, at der kan være nogle ekstra elever, uden at det giver flere penge, men det er ikke sikkert, at man bare kan sige, at det ikke koster mere at have flere elever i folkeskolen – det tror vi ikke på – når elevtallet stiger, og det gør det jo.
Line Barfod (EL), 2004-10-07:
Jeg ser nu ikke megen forbrødring, medmindre Venstre også pludselig går ind for, at vi skal have gratis daginstitutioner.
Det synes jeg ville være vældig interessant.
Finansieringen har vi hele tiden sagt at vi må diskutere.
Vi har masser af gode forslag til, hvor vi kan finde finansieringen henne, og vi er overbevist om, at vi nok skal finde finansieringen sammen med det nye flertal, der forhåbentlig snart kommer efter et nyt valg.
Så det vil ikke være noget problem at få sat taksterne ned og finde en finansiering af det.
Marianne Jelved (RV), 2004-10-07:
Mit hjerte banker af det knaldgode eksempel, fru Rikke Hvilshøj giver mig i hånden her.
Fru Rikke Hvilshøj trækker et lille element ud af en stor pakke.
Det Radikale Venstre har aldrig nogen sinde stillet forslag om at hæve benzinprisen med 1 kr.
Det Radikale Venstre har lagt et fuldt finansieret skatteforslag frem, hvori en af mange, mange, mange brikker er 1 kr. på benzin.
Men det skal ses i sammenhæng med, at de fleste menneskers skat på arbejde bliver sat ned fra en marginalskat på 63 pct. til 42 pct., fordi Det Radikale Venstre i modsætning til Venstre og Konservative ønsker at gøre noget for at ændre struktur og skabe minimum 60.000 flere job i Danmark.
Vi sidder ikke bare og venter.
Villy Søvndal (SF), 2004-10-07:
Jeg vil igen takke finansministeren for svaret.
Det vil sige, at når jeg tager rundt og taler med folk – finansministeren er formentlig også rundt og tale med folk – og når man har iagttaget budgetlægning rundtom i kommuner nu, hvor der er skåret, så kan jeg hilse dem og sige, at det er en helt forkert opfattelse. For jeg har hørt finansministeren, som var helt overbevisende i aften i sin omgang med tal, og han siger, at det slet ikke er tilfældet.
I har fuldstændig misforstået.
hvis I synes, at I er blevet skåret ned, så er det ikke rigtigt, så er det, fordi I er blevet så gamle, at I ikke længere er i stand til at opfatte, hvor tit folk kommer og besøger jer.
Jens Rohde (V), 2004-10-07:
Tak for svaret.
Hermed har vi i dag fået afklaret, at det socialdemokratiske forslag, som det er udformet i dag, aldrig nogen sinde vil få nogen gang på jord.
Skal det have en anden gang på jord med en anden udformning a la SF’s og Enhedslistens, kan vi også sige, at finansieringen under ingen omstændigheder er til stede.
Så det er befriende i forhold til den kommende debat om det her paradeforslag, at vi i hvert fald ved, at det ikke har en chance for blive til virkelighed, hvis det er sådan, at Socialdemokraterne skulle få magt, som de har agt.
Thor Pedersen (V), 2004-10-07:
Det undrer mig, at man kan have det udgangspunkt, at man nedvurderer det, som offentligt ansatte beskæftiger sig med.
Hvordan er det kommet ind, at man nedvurderer, at hvis man ansætter 14.000 mere til offentlig service, så forringer man servicen?
Jeg synes, det er et voldsomt angreb på dem, der så er ansat for at løse opgaven, at fordi de er blevet flere, så gør de det dårligere.
Må jeg sige omkring hjemmehjælpen: Der er ansat 4.000 flere på hjemmehjælpsområdet på samme tidspunkt, som der er visiteret 2.000 flere pensionister til hjemmehjælp.
Og det er altså ikke sådan, at de 2.000 yderligere pensionister, der får hjemmehjælp, forbruger 4.000 nyansatte hjemmehjælpere.
Derfor er sandheden den, at det samlede niveau for hjemmehjælpen pr. pensionist, der er visiteret til hjemmehjælp, er løftet.
Villy Søvndal (SF), 2004-10-07:
Jeg vil godt starte med at takke finansministeren for, synes jeg, den meget klare fremstilling.
Det er dejligt, når der er et menneske, der er i stand til i den grad at udforme det så klart, at ingen i det her land kan være i tvivl.
Jeg synes næsten, den her oplevelse kun i storhed er overgået, da undervisningsministeren forleden på Slotspladsen skulle forklare de unge studerende, der alle sammen har mærket deres timetal falde, at det slet ikke var tilfældet.
De var hoppet på en agitatorisk limpind, tror jeg hun sagde.
For jeg tror, det er det, der optager den ældre, også fordi man holder så meget af sin hjemmehjælp, at man godt vil se hende eller ham lidt mere.
Men kan finansministeren bekræfte, at tallet har været faldende til den enkelte modtager?
Så tror jeg, vi er kommet meget længere i dag.
Thor Pedersen (V), 2004-10-07:
Jeg må blot gentage, at af de 484 mio. kr., som undersøgelsen afdækker, der er brugt mere, er de 127 mio. kr. til indførelse af det frie valg, til forarbejdet og til gennemførelse af, at pensionisterne er i stand til at vælge frit.
Det er det, der fremgår, og det er en misforståelse at tro, at det, der hedder omkontering, er nye administrative udgifter.
Det reelle løft er differencen mellem 484 mio. kr. og de 127 mio. kr., der er brugt til administration.
Så er det yderligere anført, at problematikken med grundtakstreformens indførelse sandsynliggør, at det beløb, der er anvendt, er højere.
Og der har været skitseret et beløb på 90 mio. kr. yderligere, der rent faktisk er anvendt i hjemmehjælpen.
Jeg beder bare om, at den radikale ordfører forstår, at de 222 mio. kr., der står som omkontering, er til et reelt løft i hjemmehjælpen.
Marianne Jelved (RV), 2004-10-07:
Jeg er glad for, at finansministeren anerkender, at det, at man kan vælge en hjemmehjælp, også er udtryk for et frit valg.
Det går jeg ind for, det går Det Radikale Venstre ind for, ikke et frit valg, som koster en masse unødige penge, men et frit valg, som ikke koster så mange penge.
Og så må jeg bare sige, at jeg interesserer mig meget for at finde ud af, hvad de 500 mio. kr., der er afsat helt specifikt til hjemmehjælpsområdet under VK-regeringen, er gået til.
Jeg har forstået hele den undersøgelse, hvor finansministeren var utrolig glad over, at det kunne dokumenteres, at pengene faktisk var brugt på hjemmehjælpsområdet.
Og jeg har meget svært ved at forstå, at der står 135 mio. kr. til mere hjemmehjælp, og at resten altså er defineret til noget helt andet.
Thor Pedersen (V), 2004-10-07:
Må jeg starte med det sidste: Jo, det er frit valg, hvis fru Jensen kan få den hjemmehjælp, som fru Jensen ønsker.
Det er det frie valg, det vil vi sikre.
Må jeg så sige om det andet: Man kunne jo nævne mange ting om efteruddannelse af skolelærere og få mange morsomme betragtninger ud af det, det vil jeg så afstå fra, men så må jeg bede den radikale ordfører om at læse, hvad der egentlig står.
Der står: Omkontering: 222 mio. kr.
Det er midler, der hele tiden har været konteret på konto 05, som skulle have stået på konto 06, altså under administration.
Det er ikke nye administrationsudgifter overhovedet, det er nogle, der har været der hele tiden, som har belastet kontoen, og det vil sige, at når man fjerner dem, er der lige så meget hjemmehjælp, om jeg så må sige, som der har været, plus – plus – 500 mio. kr., minus det, der så er den nye administration, nemlig 127 mio. kr.
Jeg beder blot om, at man forstår, at de 222 mio. kr. er et reelt løft i hjemmehjælpen.
Jeg vil godt sige her, at man ikke behøver at have efteruddannelse eller på anden vis nyttiggøre en aktuel viden om arbejdsmarkedets parter, for vi vil tilbyde at lave en introduktion i undersøgelsens resultater i Finansministeriet, som er åben for alle.
Marianne Jelved (RV), 2004-10-07:
Jeg er i besiddelse af en artikel fra Politiken fra den 2. oktober i år, og der står: »Kilde: Finansministeriet, Indenrigs- og Sundhedsministeriet, Socialministeriet og Kommunernes Landsforening«.
Her er det opgjort på følgende måde under en faktaboks: »135 millioner til mere hjemmehjælp«, »127 millioner til at indføre frit valg af hjemmehjælp«, »222 millioner til mere administration på ældreområdet«.
– det er begge to administrative områder – det giver 349 mio. kr. efter min regnebog.
Det synes jeg er mange penge at bruge på administration.
Derfor spørger jeg finansministeren, som har været så venlig at gå ind i denne her debat: Er det ikke fint, hvis fru Jensen, der får hjemmehjælp, kan vælge, hvilken hjemmehjælp fru Jensen ønsker?
Er det ikke frit valg?
Thor Pedersen (V), 2004-10-07:
Det, der gør indtryk på mig, er i virkeligheden, at man skal stille spørgsmålet: Hvordan kan det være, at man 2004 år efter Kristi fødsel overhovedet skal diskutere, om man skal have et system, hvor man sikrer, at den enkelte frie borger får lov at bestemme mest muligt over eget liv?
Og de valgmuligheder burde være indført for mange, mange år siden.
Jeg er godt klar over, at den opfattelse har man ikke i Enhedslisten.
Deres opfattelse ligner mere det, man havde i det gamle Østtyskland.
Det er sådan set det samme: at det, som de folkevalgte mener er bedst for den enkelte, har den enkelte bare at indrette sig efter.
I min liberale tankegang ligger solidariteten i, at vi er villige til at sikre, at enhver kan få den ydelse, som fællesskabet har besluttet man skal have ret til, og så har man også ret til at vælge en anden til at levere ydelsen, hvis man er mere tilfreds med det.
For min skyld kan det godt være det offentlige, der leverer hele ydelsen, hvis man er mest tilfreds med det.
Line Barfod (EL), 2004-10-07:
Der er ingen tvivl om, at der er stor forskel på, hvad et nyliberalt parti som Venstre mener, og hvad Enhedslisten mener.
Vi mener, at ældre skal have lov til selv at bestemme i deres eget liv, selv skal have lov til at bestemme, hvad de vil have at spise, selv skal have lov til at bestemme, hvornår de vil i seng osv.
Den mulighed har de ikke med regeringens tvangsprivatisering.
Den eneste mulighed, regeringen giver dem med den tvangsprivatisering, er at vælge mellem, om de vil have det ene private firma eller det andet private firma.
Det, jeg spørger ministeren om, er, hvorfor vi skal bruge en masse offentlige kroner på at holde et beredskab i live til, når de private firmaer går konkurs, som vi f.eks. har set det i Holbæk, hvor kommunen nu sparer 1 mio. kr. på, at det private firma er gået konkurs, og hvor direktøren for det private firma siger: Man kan ikke effektivisere på det her område, for det er mennesker, det handler om, og når man kommer ud til de her mennesker, er der tværtimod brug for mere tid.
Man vil ikke engang undersøge sagen nærmere.