runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Vibeke Peschardt (RV), 2001-03-29:
Jeg synes sådan set ikke, der er nogen grund til at skrue debatten op i et niveau, hvor den ikke hører hjemme, for jeg hørte jo egentlig miljøministeren være meget præcis omkring, hvad det var, han og regeringen ville på det her område.
De støtter uden videre forslaget om at få lavet den handlingsplan og alle de øvrige tiltag, der skal med i det her.
Så jeg bliver nødt til at sige til debatten, der lige har udspundet sig, før jeg kom herop: Det her er jo altså, som jeg hører hr. Ebbe Kalnæs og også andre, forslagsstillerne i det hele taget, virkelig noget, der vil noget i forhold til det kommunale selvstyre.
Det er kommunerne selv, der frit kan opkræve penge her, dog sådan at de hele tiden er under opsyn fra Indenrigsministeriet med hensyn til, om de også bruger pengene til at lave kloakker og renseanlæg og alt det dér, som de skal. Så jeg tror i virkeligheden ikke, at man kommer længere end det, ministeren sagde.
Det er jeg ret overbevist om at kommunerne vil sætte sig imod, og selv er jeg også modstander af, at man på den måde, som forslagsstillerne nævner det her, skal hænge de kommuner ud, som er rigtig dårlige til at gøre det.
Der er nævnt, at 24 kommuner har alvorlige problemer med det her.
Jeg synes faktisk, kommunerne indenhus selv skulle finde ud af det.
Så den del af forslaget støtter vi ikke.
Og det er ikke sådan, at det er lige om hjørnet, at man kan lave det hele inden for en 5-års-periode.
Ebbe Kalnæs (CD), 2001-03-29:
Og jeg vil gerne sige til fru Vibeke Peschardt, at jeg opfatter det i virkeligheden som sådan en skubben det fra sig, og jeg har opfattet det de sidste 3 år som noget meget skubben det fra sig, som: det her vil vi ikke rigtig være ved.
Jamen hvad kan samfundsøkonomien bære i denne her sammenhæng?
Det er jo et prioriteringsspørgsmål.
Jeg siger netop, at der er tiltag på det miljøpolitiske område, som med rimelighed kunne omdirigeres til kloakker, så vi fik væsentlig mere miljø for pengene.
Og jeg siger, at det er meget vigtigt, for det kan altså ikke hjælpe noget; det går ikke væk af sig selv.
Og det er usselt, ynkeligt og flovt, at et land, der bryster sig af at være fremmelig miljøpolitisk, ikke kan holde orden i sit kloaknet.
Vibeke Peschardt (RV), 2001-03-29:
Jeg er ikke enig med hr. Ebbe Kalnæs, uden at jeg af den grund skal få denne her debat til at vare hele eftermiddagen.
Jeg mener, det grundlæggende problem er alle de kemikalier, der hældes ud i kloakkerne, og dernæst så selvfølgelig også, at kloakkerne er hullede.
Når jeg nævner samfundsøkonomien, så er det, fordi jeg hundrede procent sikkert ved, at når kommunerne og Finansministeriet, og hvem der i øvrigt sidder om det bord, sidder og forhandler det her, så vil den her del af aftalen gå ind i andre dele af aftalen, sådan at man samlet set får en eller anden klump, man kan bruge fra.
Derfor er det en af de skruer, som finansministeren kan skrue på, og som hun skruer på.
Og det vil også ske her.
Derfor tror jeg, jeg får ret i min forudsigelse om, at de danske kloakker ikke er lavet i stand inden for 5 år.
Der går en meget længere periode.
Men nu får vi jo en handlingsplan, og så må vi jo prioritere inden for den.
Ebbe Kalnæs (CD), 2001-03-29:
Jeg kan kun konstatere eller forstå, at fru Vibeke Peschardt er tryg ved det.
Det er jeg ikke.
Søren Kolstrup (EL), 2001-03-29:
Man kan konstatere, at der er et behov for en gennemgribende renovering af kloaknettet.
Det har forslagsstillerne ret i.
Forslagsstillerne har ret i, at det står skidt til med kloaknettet, og at det måske er mere end en fjerdedel af kloaknettet, der har akut behov.
Der er huller i kloakkerne.
Det medfører miljøproblemer.
Og det er selvfølgelig især et problem i et samfund, hvor man ikke vil tage fat på en forebyggende miljøpolitik, hvor man ikke vil tage fat på en systematisk udfasning af uønskede kemiske stoffer.
Det er et arbejde, som vi har prøvet at lægge meget vægt på, men forgæves.
Men vi fortsætter kampen
mod kemikoncernerne.
Når det så er sagt, har vi én betingelse; det er under én forudsætning, vi vil støtte det her forslag.
Det er, at der samtidig kommer en vurdering af en alternativ plan, af, i hvilket omfang det er muligt både på kort sigt og på lang sigt at etablere en økologisk spildevandsbehandling, som kan reducere behovet for renovering af de meget tunge, kapitalintensive kloaknet.
Hvad enten vi taler om transport eller det er kloakker, så går Enhedslisten, der absolut ikke er tilhænger af regeringens økonomiske politik, faktisk ind for at tænke meget nøje over, hvordan vi kan lave lette investeringer som alternativ til kapitaltunge investeringer.
Så vi mener bl.a., at en sådan alternativ økologisk spildevandsplan kunne resultere i, at man sagde: Jamen det boligområde, det område skal have mulighed for at etablere en alternativ plan, hvor man f.eks. igangsætter separationstoiletter, hvor man f.eks. sætter gang i muldtoiletterne, hvor man sørger for at tage hånd om den utrolig næringsrige urin, som vi jo er i stand til at producere. Vi ønsker den økologiske tanke kørt ind fra landet og også ind i byerne.
Den skal være over hele landet, den skal være overalt, hvor vi diskuterer de her ting, også når det drejer sig om kloakker.
men vi vil ikke gå fra borde og sige, at så skal vi bare bevidstløst gå i gang med en investering, som vi kender det.
Vi skal også tænke den alternative tanke igennem, og i det omfang, man er indstillet på at gøre det fra forslagsstillernes side, vil vi gerne stemme for det her forslag.
At vi så er noget forundrede over, hvor nogle af forslagsstillerne står med hensyn til spillet mellem, hvad der er kommunalt og statsligt, blander vi os ikke i i denne her debat.
Birthe Skaarup (DF), 2001-03-29:
Når man som patient er omfattet af patientforsikringsloven på offentlige sygehuse, må det være det samme på tandlægeskolerne.
Jeg tror ikke, at mange af de borgere, som bliver behandlet på tandlægeskolerne, tænker over, at de i grunden er i den situation, at de ikke kan opnå erstatning i tilfælde af, at der opstår skader.
Det vil vi i Dansk Folkeparti selvfølgelig gerne være med til at sikre at man kan få, når man sætter sig i en stol på tandlægeskolernes uddannelsessteder.
Også når man ser på, hvor lange rækker der er af patienter på disse tandlægeskoler, er det faktisk utroligt, at det ikke er flere erstatningssager, det handler om. Som det står i bemærkningerne, skal eventuelle erstatningssager på nuværende tidspunkt rejses ved domstolen, og bevisbyrden ligger hos patienterne.
Det er som sagt ikke mange fejl, der laves, men ud fra at det går ud over nogle enkelte, hvis man kan sige det på den måde, synes vi i Dansk Folkeparti, at det er ganske naturligt, at der sker en ligelig behandling af patienterne på de forskellige uddannelsesinstitutioner, og vi er da også glade for, at regeringen og sundhedsministeren her tænker i positive baner.
Inger Marie Bruun-Vierø (RV), 2001-03-29:
Det Radikale Venstre er enig i, at der skal være adgang til skadeserstatning for patienter, der modtager sundhedsfaglig behandling ved tandlægeskolerne, også når det drejer sig om behandling, der udføres i forbindelse med uddannelse og forskning.
I dag er tandlægeskolernes behandling ikke omfattet af patientforsikringsloven, og der skal, så vidt jeg har forstået, et sagsanlæg til, før en patient kan få udbetalt erstatning.
Derfor er vi glade for CD's beslutningsforslag.
Det Radikale Venstre har ikke selv været opmærksom på, at tandlægeskolerne i erstatningsmæssig sammenhæng adskiller sig fra, hvad der gælder for behandling foretaget på offentlige sygehuse eller sygehuse finansieret af offentlige driftsmidler.
Der er nogle forhold, der skal udredes, inden det konkret kan vurderes, hvordan den rigtige løsning skal skrues sammen.
Det må vi så vente på i nogle måneder.
Hvad angår spørgsmålet om, hvem der skal bære udgiften
til en erstatning,
er det Det Radikale Venstres opfattelse, at her skal tandlægeskolerne heller ikke skille sig ud.
Her må som for øvrige statsinstitutioner gælde, at tandlægeskolerne selv må afholde erstatningsudgifter efter statens selvforsikringsprincip og de udgiftsfordelingsprincipper, det pågældende ministerium har fastlagt for sine institutioner.
Men som allerede sagt skal problemet i forhold til patienterne løses, og vi ser frem til sundhedsministerens redegørelse herfor i efteråret 2001.
Yvonne Herløv Andersen (CD), 2001-03-29:
Jeg vil på forslagsstillernes vegne gerne sige tak for en meget positiv tilslutning til forslaget.
Man kan synes, det er et lille område, men der skal man vide, at det, CD ønsker, i realiteten mere generelt er, at folk, der kommer i behandling i sundhedsvæsenet, er dækket af patientforsikring.
Så det er en lille del af et større mål.
Men da vi er et pragmatisk parti, tager vi også gerne det med og siger tak for tilsagnet fra ministeren.
Men jeg synes, der var en divergens i det, fru Lone Møller sagde som ordfører for Socialdemokratiet, og det, ministeren sagde.
Ministeren var ikke så specifik med hensyn til, hvordan modellen så kunne komme til at se ud for det her.
Jeg har her et spørgsmål, der hedder S 8, som er fra den 5. oktober 1999, som fru Henriette Kjær har stillet.
Og det har hun stillet til forskningsministeren om det samme.
Der er ligeledes så også tale om statens selvforsikring, og der er så også tale om at kunne få det vurderet ved Patientforsikringen og så dækket.
Men et af problemerne i dag er jo, at dækningen skal foregå af kassen på tandlægeskolerne, og dermed fragår det de øvrige aktiviteter, som man har.
Det er der jo ingen rimelighed i.
Jeg synes egentlig, at det nemmeste bare ville være at tage det her område med.
Da man lavede lov om patientforsikring sagde man jo, at den ikke var færdig.
Man ville overveje videre, hvilke områder der skulle være dækket af den.
Derfor synes jeg, det var en meget god idé, hvis det kunne lade sig gøre at dække det her.
Forskningsministeren svarer i øvrigt også her til det samme spørgsmål, at kommer en patient til skade f.eks. ved tandbehandling på en af tandlægeskolerne, skal en eventuel erstatning m.v. ske efter de samme regler, som gælder lignende behandling andetsteds, f.eks. på sygehuse eller hos privatpraktiserende tandlæger.
Men man glemmer jo, når man laver en sammenligning med privatpraktiserende tandlæger, at privatpraktiserende tandlæger har lavet en forsikring fælles.
Så der er alligevel et andet forhold.
Men jeg er da interesseret og vil stille spørgsmål om yderligere detaljer for, hvordan man har tænkt sig at gøre det fra ministerens side.
Grunden til, at jeg er sådan lidt loren ved at få et sådant tilsagn, når jeg burde være kisteglad, er jo, at jeg hos flere forskellige sundhedsministre har set et sådant løfte indfriet på meget forskellig vis og i meget forskellige tempi.
Men nu vil jeg så sige, at jeg tager det, som det er sagt, nemlig som et tilsagn om, at i efteråret ligger der en løsning på det her, og det siger jeg tak for.
Thorkild B. Fransgaard (UP), 2001-03-29:
Som det fremgår af betænkningen, er der ingen partier, der har ændret stilling til det her lovforslag mellem anden og tredje behandling.
Det har jeg heller ikke.
Jeg vil stemme imod.
Det er et umuligt lovforslag, og det er et fuldstændig unødvendigt lovforslag.
Det er fuldstændig unødvendigt, fordi dansk erhvervsliv hver dag kæmper for at bruge så lidt energi, råstoffer og andre ting som muligt.
Det er simpelt hen nødvendigt for at få virksomhedernes økonomi til at hænge sammen.
Og umuligt, fordi det bliver umuligt for virksomhederne at opfylde den her lov til punkt og prikke.
Intentionerne med loven er på sigt, at virksomhedernes underleverandører skal inddrages, al transport kan inddrages m.v.; det er intentionerne med loven.
Men det, der er endnu værre, og derfor er totalt umuligt, er, at nu bliver årsregnskabet for virksomhederne afhængigt af, om man har et grønt regnskab, der først skal sendes ind til myndighederne, som skal komme med deres udtalelser.
Først derefter kan virksomheden indsende sit årsregnskab til de myndigheder, den skal. Det er ren socialisme, venner.
Jeg vil anmode endnu en gang om, at man trækker forslaget tilbage og udsætter det i hvert tilfælde et stykke tid.
Derfor er det et forkert signal, at vi lægger yderligere byrder på erhvervslivet.
Jeg vil anmode ministeren om - jeg ved, det måske ikke hjælper - at trække forslaget tilbage og lige tage det med ro med hensyn til at lægge yderligere byrder på dansk erhvervsliv.
Svend Auken (S), 2001-03-29:
Jeg vil gerne sige de partier tak, der støtter forslaget her ved tredje behandling.
Jeg vil også sige tak til de mange virksomheder, som har været glade for de grønne regnskaber, som har arbejdet positivt på det her, og også til de erhvervsorganisationer, som er blevet overbevist om, at det er en god idé at have grønne regnskaber.
Jeg deler slet ikke hr. Fransgaards opfattelse, og det gør heldigvis størstedelen af dansk erhvervsliv heller ikke.
Jeg beklager, at de borgerlige partier, blot fordi de i sin tid fejlede, da loven oprindelig var til behandling, ikke kan bringe sig selv længere end til at undlade at stemme.
De ved lige så godt som jeg, at det er en ganske glimrende lov, som hviler på et solidt og positivt erfaringsgrundlag fra det daglige arbejde i danske virksomheder.
Ester Larsen (V), 2001-03-29:
En 21-årig slagteriarbejder fra Løgstør bliver af sin kommune sendt på privathospital.
Det har en lang forhistorie.
I juli måned 1999 blev hun henvist til Aalborg Sygehus.
Her fik hun oplyst en ventetid på 2-3 måneder.
Ventetiden blev forlænget.
Den 3. november, altså 4 måneder senere,
Herfra blev hun tilbagevisiteret til Aalborg Sygehus, hvor hun kom bagest i køen.
Den 8. maj, altså 10 måneder senere,
får kommunen at vide, at ventetiden på Aalborg Sygehus er steget markant, siden den pågældende var henvist første gang, og i den konkrete sag blev det oplyst, at ventetiden formentlig ville være yderligere 6 måneder, altså en samlet ventetid på 1½ år. Kommunen blev bekymret for den unge kvindes fremtidsmuligheder på arbejdsmarkedet og henviste hende til privathospitaler.
Det drejede sig om en simpel håndoperation
til en pris på 25.500 kr. Det er ikke acceptabelt, at en kommune ikke lovligt kan gå ind og tage hånd om de patienter, som bliver ramt urimelig hårdt af ventetider.
Der er brug for en kommunal håndbremse, en nødbremse, som kan hindre borgere i at glide ned ad en social sliske.
Løgstør Kommune tog borgerens parti, og det er jeg overbevist om at indbyggerne i kommunen bakker op.
Socialdemokratiet i Løgstør Kommune stod hundrede procent bag beslutningen.
Vi har brug for en lovliggørelse af denne handlemåde.
For relativt kort tid siden blev det offentligt kendt, at Post Danmark har tegnet forsikring, således at deres medarbejdere er sikret hurtig behandling på privathospital, hvis ventetiden er for lang i det offentlige sundhedsvæsen.
Det brød regeringen sig ikke om.
SiD luftede lignende planer, det brød regeringen sig slet ikke om.
Ifølge pressen tog landets sundhedsminister et initiativ over for SiD og lovede ifølge avisen at gøre noget for SiD's medlemmer, så de ikke havde behov for at tegne forsikring.
Det lovede SiD så.
Det er jo sådan, at kommunernes optræden følges meget tæt af borgerne, og den borgmester, som vil misbruge en nødbremsemulighed, vil blive straffet skånselsløst af sine vælgere.
Det er på høje tid, at vi får givet kommunerne en lovlig adgang til at tage omhyggelig hånd om deres borgere.
Yvonne Herløv Andersen (CD), 2001-03-29:
CD tog ikke ordet ved førstebehandlingen, så det er primært derfor, jeg går op.
Sekundært er det for at spørge fru Ester Larsen, om ikke det er igennem Amtsrådsforeningen, at problemet skal løses.
Er det ikke amternes forpligtelse at sørge for, at folk kan blive behandlet på hospital, så de ikke falder ud over kanten med hensyn til sygedagpengene og kommer på en langvarig forsørgelse?
Jeg er enig med Venstre i, at det er nødvendigt, at folk kan blive behandlet inden for den tidsperiode, som er fastsat, for netop at dette ikke skal ske, men det kan da ikke være kommunens opgave at skulle betale for en hospitalsbehandling.
Det må da i højere grad være Amtsrådsforeningen, som jeg i øvrigt ved at fru Ester Larsen har gode forbindelser til, der i første omgang opfylder det her.
Ester Larsen (V), 2001-03-29:
Nu er det sådan, at det danske sundhedsvæsen er lagt i nogle økonomisk meget stramme bånd, og derfor opstår der ventetid for nogle patienter.
Den skal selvfølgelig afvikles.
Det her forslag går ud på, at kommunerne får mulighed for at gå ind og vurdere og tage hånd om de patienter, som bliver unødigt ramt af ventetid.
En ventetid har meget forskellige følger for de enkelte borgere.
For mange mennesker betyder det ikke noget at skulle vente på en håndoperation arbejdsmæssigt, trivselsmæssigt, men det her tilfælde, som jeg har refereret til, viser en ung kvinde, som kommunen oplever er truet ud af arbejdsmarkedet, hvis ikke hun får sin behandling i tide.
Så den samlede sociale, menneskelige vurdering, som en kommune er i stand til at foretage af sine borgere, kan overlæger, som indkalder patienter, ikke udføre på samme måde.
Så kommunen skal have en nødbremsemulighed, som jeg udtrykkelig siger, for at forhindre, at enkeltmennesket bliver kvast i vores systemer.
Yvonne Herløv Andersen (CD), 2001-03-29:
Jeg er slet ikke uenig i sigtet med det, som fru Ester Larsen gerne vil, men vil bare spørge, om ikke det i langt højere grad var i Amtsrådsforeningen, fru Ester Larsen skulle bruge sine kræfter.
Ester Larsen (V), 2001-03-29:
Det foregår ude på de enkelte afdelinger, og her, som jeg understreger, er det kommunen, der har det tætteste forhold til borgerne, og som kan forhindre den sociale deroute.
Yvonne Herløv Andersen (CD), 2001-03-29:
Når fru Ester Larsen erkender, at Amtsrådsforeningen ikke behandler enkeltsager, så ville jeg da anbefale fru Ester Larsen heller ikke at gøre det her i salen.
Ester Larsen (V), 2001-03-29:
Enkeltsager er fortræffelige til at belyse et systems svagheder
, og slagteriarbejderens, den 21-årige kvinde fra Løgstør, historie anskueliggør, at der er et hul i vores systemer, at vores mennesker bliver kvast i det offentlige system, hvis ikke der er den mulighed for kommunen til at gå ind og tage hånd om den enkelte.
Anni Svanholt (SF), 2001-03-29:
I SF mener vi også, at der er behov for at få gjort noget ved urimeligt lange ventelister, men det her er bestemt ikke metoden.
lige adgang til behandling, og at de, der har størst behov, skal behandles først
Venstre går nu ind for, at en kommune altså kan sørge for, at borgerne springer ventelisten over.
Det princip er vi ikke tilhængere af, og i øvrigt synes vi også, at det er en utrolig ejendommelig facon at bruge offentlige kroner på denne her måde ved at sige, at kommunerne altså skal give deres borgere nogle fordele.
Vi synes, at de offentlige kroner skal bruges til at gøre sygehusene bedre og derfor også give de tilbud, der er behov for, til dem, der trænger allermest.
Men jeg må konstatere, at Venstre bryder med det princip med det forslag her.
Ester Larsen (V), 2001-03-29:
Den rækkefølge, patienter behandles i på danske sygehuse, er bestemt af to principper.
Den er bestemt af princippet om alvorlighed, af hvem der trænger mest, og så den rækkefølge, henvisningerne kommer til sygehuset i.
Det er primært lægelige vurderinger, der danner grundlag for rækkefølgen med hensyn til sygehusbehandling. Det, jeg gør mig til talsmand for, er, at det skal være lovligt for en kommune at lave en samlet vurdering, at tage medmenneskelige og sociale hensyn kombineret med de lægelige behov.
Anni Svanholt (SF), 2001-03-29:
Altså det svar, fru Ester Larsen kommer med her, er jo ikke et svar på, at man dermed går på tværs af det princip, som vi har.
Hvem skal visitere i dag?
Ja, det er jo lægerne, der visiterer til sygehusene, og så er det på sygehusene, man afgør, hvem der trænger mest, og hvem der skal ind først.
Med det svar her foregøgler Venstre, at man kan gøre noget for nogle borgere, som man faktisk ikke kan gøre.
Og det, der i øvrigt ligger i forslaget her, er også, at man sådan måske vil understøtte de private sygehuse, for hvis man kan få det princip indført her, sådan at kommunerne kan det,
ja, så er det jo en måde at forsøge at holde de private sygehuse, som ikke har det særligt nemt, i gang på.
Ester Larsen (V), 2001-03-29:
De folkevalgte byrådsmedlemmer i Løgstør har ikke foretaget lægelig visitation og lægelig vurdering.
De har konstateret, at en af deres borgere havde behov for en operation, som ikke på nogen måde repræsenterede noget livstruende.
De havde en oplysning om, at hun stod sidst i køen, fordi lidelsen ikke var alvorlig.
Og de havde lavet en vurdering af, at den skæbne ville være belastende for den unge kvinde.
Der er ikke tale om, at Venstre foregøgler, at man kan gøre noget, man ikke kan gøre, som fru Anni Svanholt udtalte.
Virkelighedens verden har vist, at omsorgsfulde, ansvarlige byrådsmedlemmer i Løgstør har valgt at gå deres egne veje og tage hånd om en af deres borgere.
Lone Møller (S), 2001-03-29:
Jeg vil gerne spørge fru Ester Larsen, om det efter fru Ester Larsens opfattelse er i orden, at man, fordi man er folkevalgt kommunalpolitiker i en eller anden kommune og man
ikke bryder sig om en lovgivning, så blot fordi man ikke bryder sig om lovgivningen bryder den helt bevidst?
Ingen folkevalgte kommunalpolitikere kan i dag være i tvivl om, at der er en lovgivning, der siger, at det er amterne, der er ansvarlige for sygehusopgaver, og at kommuner ikke kan gå ind og betale sig fra det.
Vi har haft det her forslag til afstemning, jeg ved ikke hvor mange gange, i Folketinget.
Der er ikke et flertal for at ændre den lovgivning.
Og fordi der ikke er et flertal, så skal kommunalpolitikerne altså også respektere landets love.
Eller mener fru Ester Larsen noget andet?
For så er det dog lidt interessant.
Så kan vi jo også bare køre, hvad vi vil, på motorvejene, fordi vi ikke kan lide at køre 110 km/t.
Ester Larsen (V), 2001-03-29:
Jeg tror såmænd ikke, at kommunalbestyrelsen i Løgstør har noget særligt imod sygehuslovgivningen.
Den tror jeg de er rimelig tilfredse med. Men nu stod de altså med et konkret levende menneske, som de følte et ansvar for, og så har de handlet ud fra borgerens interesse og ikke ud fra systemets interesse.
Jeg ved heller ikke noget om, at Socialdemokratiet er begyndt at lære af Venstre og taler om, at mennesket skal gå før pengene, og at vi siger, at mennesket skal gå før systemet.
Når man så får præsenteret sådan en sag fra virkelighedens verden, ville det være klædeligt, hvis Folketinget kunne sige: Det kunne godt være, at vores lovgivning er for rigid.
Det kunne godt være, at der var behov for en lille nødbremse, så mennesker ikke kom i klemme, i stedet for at puste sig op og sige, at lov er lov, og det kan aldrig nogen siden laves om.
Venstre har fremsat det her forslag gang på gang, og det vil vi blive ved med, indtil vi oplever, at fornuften sejrer herinde.
Anni Svanholt (SF), 2001-03-29:
Det fremgår af bemærkningerne, at der på 5 år har været 25 klagesager, altså et gennemsnit på fem pr. år.
Det er i sig selv positivt, at der ikke er flere klagesager.
Men hvordan har de 25 klagesager hidtil været behandlet? Har de 25 klagesager været rejst ved domstolene og med hvilket resultat?
Er der aldrig blevet udbetalt erstatninger fra en tandlægeskole?
Der mangler altså nogle flere oplysninger i forslaget, synes jeg.
Vi er som sagt positive, men vi synes i og for sig, at det, som sundhedsministeren taler om, at man kan tilgodese de hensyn, der er ved at lave sådan en aftale, lyder meget konstruktivt.
Vi er positive, men vil gerne se nærmere på det.