Per Clausen (EL), 2006-11-29:
»Hvornår kan industrien, energisektoren, forskningsverdenen, beslutningstagerne og befolkningen i almindelighed forvente, at regeringen og energiforligspartierne har afsluttet forhandlingerne om »Energistrategi 2025«?«
Skriftlig begrundelse
Ved behandlingen af regeringens energipolitiske redegørelse i foråret 2006 vedtog et flertal af Folketingets medlemmer, at: »Folketinget tager Energipolitisk Redegørelse 2006 til efterretning og noterer sig med tilfredshed, at de politiske drøftelser om opfølgning på regeringens »Energistrategi 2025« er godt i gang.«
Siden er særligt statsministeren og regeringspartiernes miljø- eller energiordførere kommet med bud på nogle målsætninger eller pejlemærker for en kommende energistrategi, der gav det indtryk, at regeringen i løbet af forholdsvis kort tid ville lægge sig fast på en endelig strategi for de næste 20 års energipolitik i enighed med den politiske kreds, der til daglig omtales energiforligspartierne.
Det har ikke været muligt at få statsministeren til at uddybe sine udtalelser vedrørende målsætninger eller pejlemærker på energiområdet, og da processen nu har løbet i snart to et halvt år, og landet har været uden en langsigtet energistrategi i fem år, er det påtrængende med en afklaring.
Det er jo sådan, at netop i denne periode føres der en masse drøftelser og diskussioner om Danmarks fremtidige energipolitik, og derfor synes jeg måske, det er meget passende at spørge transportministeren, hvordan det går med de forhandlinger.
Jeg synes, det er et passende tidspunkt at spørge om det, for den 19. maj – altså for over et halvt år siden – sagde transportministeren her i Folketingssalen, at der var god gang i drøftelserne om en aftale, og enten samme dag eller dagen efter vedtog et flertal i Folketinget, at drøftelserne gik godt.
Men når drøftelserne gik godt allerede i maj, hvad er så forklaringen på, at der ikke foreligger et resultat nu?
Man kan sige, at gennem mange år var energipolitik noget, man lavede med venstre hånd, og der skete ikke så meget på området.
Men bare de sidste par år er der jo sket kolossalt meget på området, specielt i forbindelse med de meget høje priser på olie og gas, og samtidig er der på internationalt plan opstået meget stor interesse for energipolitikken, spørgsmålet om forsyningssikkerhed osv.
Jeg kan fuldt ud bekræfte, at jeg ser meget store udfordringer i energipolitikken, ikke mindst når vi diskuterer forsyningssikkerhed.
Det kræver handling på både nationalt og internationalt plan, og i regeringen ser vi det som en meget vigtig opgave at finde det rette svar på de udfordringer, som er meget, meget store.
Det tror jeg er en af de ting, hr. Per Clausen og jeg er enige om.
Der er tale om udfordringer, som kræver meget langsigtet planlægning og også meget betydelige investeringer.
Derfor skal de løsninger, vi finder frem til, være særdeles velovervejede, og jeg kan røbe for hr. Per Clausen, at hver eneste dag bruger jeg meget af min tid i ministeriet på at forberede nøjagtig disse forhold.
Det er kommet til udtryk ved, at regeringen i oktober måned fremlagde en aftale med en meget, meget bred kreds af Folketingets partier – ja, vistnok alle Folketingets partier undtaget hr. Per Clausens parti – og aftalepartiernes udspil til debatten i EU om en samlet energipolitik.
Det næste skridt er at få fastlagt de langsigtede planer for de nationale mål og de nationale virkemidler.
Som jeg har lovet flere gange og også har udtalt til pressen, er det noget, vi arbejder intenst på at blive færdige med, så det kan fremlægges inden årets udgang, altså inden for de næste 33 dage.
Jeg må forstå transportministerens svar på den måde, at der ikke foregik nogen drøftelser med andre partier den 19. maj, og at årsagen til det var, at regeringen ikke havde sit udspil klar.
Nu står vi her et halvt år efter, og der er altså ikke kommet et udspil fra regeringen med nogle konkrete bud på, hvordan Danmarks energipolitik skal se ud i fremtiden.
Det er et meget, meget vigtigt område – det er jeg enig med ministeren i – men det er jo til skade for forbrugerne, det er til skade for miljøet, det er til skade for Danmarks energipolitik og klimapolitik, og det er jo i virkeligheden også til skade for energiforsyningsvirksomhederne, at vi mangler at få klare svar på, hvad målsætningerne er, og hvad det er for nogle midler, som regeringen og de partier, den eventuelt skal samarbejde med, vil gøre brug af i fremtiden.
Det er derfor, vi er blevet ved med at forberede os grundigt, men vi kommer med et meget grundigt udspil inden årets udgang; det kan jeg bekræfte endnu en gang.
Jeg synes alligevel, det er lidt underligt, at transportministeren nu siger, at der hele tiden kommer nye ting frem, som skal med i planen og i aftalen.
Det forstår jeg faktisk ikke, for indtil nu har jeg haft opfattelsen af, at transportministerens og regeringens politik er at fremlægge nogle rammebetingelser for udviklingen af energipolitikken i fremtiden, og så kan man eventuelt diskutere, hvordan målsætningerne skal være.
Hvad er det for noget nyt, der hele tiden kommer frem, og som gør, at regeringen ikke er i stand til at komme med et udspil til rammebetingelser og med nogle bud på, hvilke midler man vil anvende, og hvilke mål man har for fremtiden?
Det synes jeg faktisk er meget, meget svært at forstå.
Senest skete der noget i oktober måned, hvor vi kom med et EU-indspil, der på mange måder blev vel modtaget, og som der var meget stort behov for.
Men når vi kommer med et EU-indspil, som vi havde forberedt ganske grundigt, er vi jo nødt til at afstemme det nogenlunde med det udspil, vi selv skal komme med senere, og det er altså det arbejde, der foregår på regeringsniveau og blandt regeringspartiernes energiordførere i øjeblikket.