runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Christian H. Hansen (DF), 2000-01-14:
Dansk Folkeparti vil altid stå varmt vagt om højskoler, efterskoler, husholdningsskoler og håndarbejdsskoler.
Vi mener, at de førnævnte skoler er en del af det danske demokrati.
Det er en helt speciel del af vores kultur og vores folkeoplysning, nogle skoler, som har nogle kvaliteter, som er værd at bevare.
Derfor hilser vi også dette lovforslag velkommen, og jeg synes, det er en meget passende agtelse, man har vist over for skolerne, at man med lovforslaget har forsøgt i meget stor udstrækning at følge Højskoleudvalgets forslag, således at folkehøjskolerne, efterskolerne, husholdningsskolerne og håndarbejdsskolerne får nogle vilkår, som er rimelige, og som gør det muligt for dem at fortsætte deres folkelige oplysningsarbejde i årene fremover. Noget, som jeg ønsker at fremhæve som værende særdeles positivt efter Dansk Folkepartis opfattelse, er, at man nu præciserer begrebet værdigrundlag, og det er jo også Højskoleudvalget, der i sin rapport har foreslået, at det af en folkehøjskoles vedtægter skal fremgå, hvilket værdigrundlag skolen hviler på, og at værdigrundlaget formuleres i et alment sprog, som vil være offentligt tilgængeligt, og at det indgår som udgangspunkt for skolens selvevaluering.
På dette grundlag kan kommende elever i højere grad vurdere, om de ønsker at deltage på skolens betingelser.
Jeg er opmærksom på, at nogle skoler gør det i dag, men har forstået, at det nu skal være sådan, at de skoler, som ved lovens ikrafttræden ikke har formuleret værdigrundlaget i vedtægterne, skal indføje det ved første vedtægtsjustering.
Dansk Folkeparti sætter også pris på, at de frie kostskoler igen får ret til betegnelsen: privat, selvejende institution.
Selv om dette ord ikke har stor juridisk eller forvaltningsmæssig betydning, finder vi det velkomment, at ministeren hermed anerkender afstanden mellem staten og de frie kostskoler.
Alligevel har vi i de senere år mærket, at Finansministeriet har iværksat stor nidkær granskning af folkehøjskolernes ansættelsesforhold for forstandere og lærere.
Det sker med hjemmel i bl.a. § 9, som staten bruger til at gennemføre vilkår, der uden hensyn til højskolernes særlige forhold helt ned i detaljen skal ligne de statslige overenskomster.
Dansk Folkeparti har meget svært ved at forstå statens interesse på dette punkt.
Jeg har valgt at tage nogle enkelte ting frem ud af de mange, vil jeg sige, overvejende positive elementer, der er i det her lovforslag.
Men jeg er også opmærksom på, at de samvirkende invalideorganisationer er kommet med nogle indsigelser, som vi vil kigge på under det kommende udvalgsarbejde.
men vi synes, at lovforslaget overordnet er fornuftigt, og vi vil medvirke til, at det får en sober og fornuftig udvalgsbehandling, således at lovforslaget snart kan blive vedtaget her i det høje Ting.
Susanne Clemensen (CD), 2000-01-14:
Tilbagegangen i elevantallet på folkehøjskolerne samt husholdnings- og håndarbejdsskolerne har naturligvis givet anledning til mange overvejelser om, hvilke formål
højskolerne skal have i dag
Derfor behandler vi i dag i Folketinget et udspil til en helt ny lov om de frie kostskoler, hvor det særlig er højskolerne, der er i fokus.
Ét kan vi da heldigvis konkludere, hvilket Foreningen af Frie Ungdoms- og Efterskoler da heller ikke undgår at gøre opmærksom på i sit høringssvar af 22. november 1999: Efterskolerne har i de seneste 25-30 år gennemløbet en udvikling, som overgår de foregående 100 år, hvis der ses på elevtilgangen.
Forklaringen er vel, at efterskolerne kan lidt af det samme, som folkehøjskolerne samt husholdnings- og håndarbejdsskolerne, men de har til gengæld den fordel, at de ikke skal vente på, at eleverne bliver knap 18 år.
Med det vil jeg blot sige, at højskolernes tradition for undervisning og samvær i et kostskolemiljø, som er præget af værdier, faktisk lever i bedste velgående og møder stor opbakning blandt børn og unge og deres forældre.
Grundtvig og højskolerne er noget af det mest danske, der findes, og derfor kan der heller ikke være nogen tvivl
om, at højskolerne også skal sikres en fremtidig placering i det danske uddannelses- og folkeoplysningsmiljø. Ingen kan vist beskylde CD for, at det er den nuværende udlændingedebat, der får os til at sige, at vi bør værne om den danske højskole.
Tværtimod har vi altid talt varmt for at opprioritere fag som historie, geografi og samfundsforhold i folkeskolen og vores ungdomsuddannelser.
For hvis der er noget, som præger den nuværende udlændingedebat, så er det vel, at mange danskere føler en dyb usikkerhed i forhold til indholdet af vores nationale identitet, som direktøren for Dansk Industri, Hans Skov Christensen, også påpegede i sin kronik i Politiken i tirsdags, en usikkerhed, som giver sig udtryk i en angst for det ukendte, de fremmede og internationaliseringen.
Vores forståelse af, hvem vi selv er, hvilke værdier der er centrale for os, hvad det vil sige at bo i Danmark, samt Danmarks placering og samspil med omverdenen udfordres.
Her har højskolerne et virkelig godt udgangspunkt for at lære eleverne at formulere visioner om fremtiden på baggrund af elevernes kendskab til og forståelse for dansk historie og kultur.
Derfor støtter vi i CD, at det almene folkeoplysende hovedsigte med den undervisning og de kurser, der tilbydes, får en mere fremtrædende placering i forslaget til en ny lov, og at den enkelte højskoles værdigrundlag nedskrives og gøres tilgængeligt for alle både i form og i indhold.
Det tilsammen med selvevalueringen tror vi i CD kan være med til at sikre en løbende debat om og udvikling af den enkelte højskoles værdigrundlag samt den undervisning- og kursusvirksomhed, der tilbydes.
Og hvis der kan laves kurser på højskolerne, hvor udlændinge også kan få lejlighed til at lære dansk sprog, historie, kultur og samfundsforhold, så vil vi i CD se meget positivt på det her lovforslag.
Henrik Svane (RV), 2000-01-14:
Jeg er meget enig i den socialdemokratiske ordførers indledning i dag: at det er et barn, vi holder over dåben.
Hvis der skulle blive det billede, så er jeg som radikal ordfører glad for at stå fadder til det her, for de frie kostskoler har jo altid haft en meget central plads i Det Radikale Venstres hjerte.
De frie kostskoler, herunder højskolerne, er jo en meget vigtig del af dansk kultur og dansk selvforståelse, fordi de netop altid har repræsenteret frisind og tolerance.
Det er godt, at højskoler nu skal formulere grundlaget og formålet med højskolens virke for at sikre en større bevidsthed om, hvad den enkelte højskole står for, og hvad de særligt ønsker at påvirke samfundet med, herunder selvfølgelig med udgangspunkt i eleverne. Selve evalueringen synes vi også er meget, meget fin, fordi den konstant lægger en opgave på skolen om at forholde sig til virkeligheden, til tiden og de tendenser, der er i tiden om at tænke nyt. Vi synes også, det er positivt, at loven lægger op til et mere fleksibelt højskoleophold, således at skolerne ikke i samme grad blot henvender sig til unge mennesker, men også giver andre aldersgrupper gode muligheder for at blive indpasset i et højskoleophold, herunder de 30-60-årige som en ny målgruppe, som højskolerne selvfølgelig igennem længere tid har søgt at få ind.
Men vi håber på, at der med den nye lov her vil gives et kraftigt incitament til folkehøjskolerne, og at det må lykkes dem at få en større del af denne målgruppe med ind i samarbejdet. Også i en tid med stigende usikkerhed og debat om, hvad der er dansk tradition og historie, er de frie kostskoler og herunder ikke mindst højskolerne meget vigtige.
Debatten her i salen i går om islamisering viste for mig med al tydelighed, at frisind og tolerance desværre endnu ikke har formået at bide sig helt fast som en integreret del af forståelsen af dansk kultur.
Det viser, at højskolerne og de frie kostskoler fortsat er meget nødvendige for til stadighed at være et sted for opdragelse til demokrati.
Derfor er det vigtigt, at højskolen også fremover vil være en aktiv og levende medspiller i det danske demokrati.
Højskolerne har fået ny forening.
Det er sammenslutningen af Højskolernes Sekretariat og den tidligere FFD-forening, og barnet har fået det nye navn Folkehøjskolernes Forening i Danmark.
Noget af det første, der er sket i diskussionerne, efter at man har valgt ny bestyrelse, er, at der igen kommer en debat om begrebet kompetence.
Det er væsentligt, at højskolerne på dette punkt er villige til at tænke nyt.
Omgivelserne og kravene ændrer sig, og højskolerne er nødt til at tage bestik af forandringer i samfundet og forholde sig til de udfordringer, det medfører.
Vi håber, at vi med det her lovforslag vil være med til at udvikle højskolen og ikke forstene den.
Margrethe Vestager (RV), 2000-01-14:
Jeg vil gerne takke for forslagets modtagelse.
Det er klart, at i behandlingen af et lovforslag som det her, som omfatter flere skoleformer, vil den lange lovforberedende fase påvirke forslagets modtagelse, og det er derfor ikke uventet, at det er højskolernes forhold, som er i fokus, fordi hele denne lange lovforberedende proces jo tog udgangspunkt i Folketingets redegørelsesdebat for snart to år siden.
Dermed være også sagt, at vi har lagt meget vægt på at følge det arbejde, som er blevet gjort i Højskoleudvalget, og også følge den meget positive holdning, der blev givet udtryk for ved Folketingets redegørelsesdebat, og som er blevet gentaget i bemærkningerne i dag.
Lovforslaget forholder sig jo til skolernes identitet, værdierne, det almene og det faglige, det forholder sig til skolen som en fri og åben skoleform, og det forholder sig til skolernes økonomiske vilkår.
I forhold til det, at skolerne skal være frie og åbne, står en række bestemmelser meget centralt.
I behandlingen af høringssvarene har vi åbnet for at se på, hvilke muligheder der er for at øge adgangen for f.eks. evnesvage og handicappede til højskolerne som helhed.
Men vi foreslår ikke, at der oprettes særlige højskoler, særlige højskoler for evnesvage, særlige højskoler for handicappede.
Vi ønsker at fastholde, at højskolen er en fri og åben skoleform for alle danskere, men anerkender i lovforslaget, at der er et felt, som sandsynligvis ikke er udviklet nok, fordi der jo givetvis er ræson og bund i de bemærkninger, som er kommet fra de forskellige foreninger, som repræsenterer evnesvage og andre med handicap.
Derfor synes vi, det skal være muligt at lave forsøg og udviklingsarbejde for at sikre tilgængeligheden på de almindelige højskoler.
Det andet i forhold til at sikre, at skolerne er fri og åbne, er at stå fast på uafhængighedskravet, at den enkelte skole må være uafhængig i sit virke.
Og det er det, som er baggrunden for at gentage det, man kender fra den generelle del af Tvind-lovgivningen, nemlig at skolen
Det er en gentagelse af den nuværende paragraf, og der ligger ikke i det fremsatte forslag et forsøg på hverken så at sige at indskrænke eller udvide den.
Men nogle af de spørgsmål, som stilles til bygningsmæssig enhed, kommer jo via samfundets generelle udvikling, og derfor må vi se på, hvordan vi skal fortolke den, og hvilken praksis der skal lægges.
Jeg håber i det hele taget, at højskoleforslaget, som jo omfatter de fire skoleformer, generelt vil blive set som et udgangspunkt for den fortsatte udvikling af folkeskolen og ikke som enden på en debat.
Tværtimod tror jeg, der er brug
for en fortsat debat og en fortsat udvikling af de danske folkehøjskoler, men også af disse skoleformer som helhed, og det er efter min opfattelse sådan, at det giver lovforslaget en mulighed for.
Tom Behnke (FRI), 2000-01-14:
Tak til ministeren for den imødekommelse, der var, men jeg synes stadig væk, der er et hængeparti.
Ministeren var meget afvisende i forhold til De Samvirkende Invalideorganisationer, og det skuffede mig noget.
Man kan godt have nogle teoretiske holdninger til, hvordan det bør være i virkeligheden, men det er også væsentligt, at vi ser på, hvordan virkeligheden er, og at vi indretter lovgivningen efter virkeligheden.
Og det, der altså gør sig gældende, hvis jeg skal citere fra brevet fra De Samvirkende Invalideorganisationer, er, at de skriver: »Desværre finder vi ikke, at der i det fremlagte lovforslag er taget højde for at sikre en reel adgang for alle til de danske folkehøjskoler.
Lovgivningen synes at være god nok, men mange folkehøjskoler kender ikke nok til gruppen af mennesker med handicap, hvorfor handicappede ofte vælges fra, når der udvælges elever til folkehøjskolerne.
Specielt har vi kunnet konstatere, at dette gør sig gældende for mennesker med udviklingshæmning blot med henvisning til deres handicap og uden at møde ansøgerne.« Når virkeligheden er sådan derude, mener jeg, at Folketinget har en forpligtelse til at sikre, at vi får lavet om på den virkelighed, så også de handicappede, de udviklingshæmmede har mulighed for at komme på folkehøjskole, og ikke som det er i dag, hvor de altså tilsyneladende bliver valgt fra.
Det synes vi er dybt beklageligt, og når De Samvirkende Invalideorganisationer, som er dem, der har fingeren på pulsen, advarer og siger, at det lovforslag, ministeren har fremlagt, ikke er nok, så skal der noget mere til.
Carsten Hansen (S), 2000-01-14:
Det barn, vi i dag holder over dåben, har jo haft en lang undfangelsesperiode.
Det har været en lang proces, der startede med en redegørelsesdebat og et højskoleudvalg.
Vi kan i det her høje Ting jo i hvert fald ikke i denne forbindelse beskyldes for lovjaskeri eller lovsjusk, og jeg vil godt sige, at det er et eksempel på, hvordan det også kan foregå, når det foregår rigtig godt og ordentligt.
Det er jo et lovforslag, hvor vi fastsætter højskolernes fremtidige samfundsmæssige og uddannelsesmæssige placering og vi bevarer et lovfællesskab mellem hele den frie skoleverden.
Jeg synes, at højskolerne er et rigtig godt bud og et af mange bud på fremtiden, der har fortiden knyttet til sig.
Og hvordan sikrer vi - og det er jo det, vi gør - den helt specielle danske skoleform, som stort set alle danske partiers hjerter jo banker for?
Ja, der er jo lagt op til en kraftig modernisering og en tydeliggørelse af loven, og det glæder mig også i de høringssvar, vi har fået, og den avispolemik, der har været, at se den store opbakning, der har været til lovforslaget.
Man kunne sige: Lad de 1.000 blomster blomstre!
Vi er meget glade for lovforslaget i Socialdemokratiet, og det, vi er allermest glade for, er det omkring værdigrundlaget, der er taget op, hvor man på hver eneste folkehøjskole skal formulere et værdigrundlag, som skal skrives i et sprog, der er til at forstå. Den proces, der dermed sættes i gang, tror jeg er væsentlig for overlevelsen af vores folkehøjskoler, idet man kan gå ind og se, hvad er det for et værdigrundlag, den enkelte folkehøjskole har.
Men også den selvevaluering, der er lagt op til, er væsentlig.
Jeg tror, det er vigtigt, at man en gang imellem kigger tilbage: Hvad gjorde vi godt, og hvad gjorde vi skidt?
Hvis folk vil købe sig en plads på en folkehøjskole, er det noget, de betaler for og yder en vis indsats for selv.
Det synes jeg er i rigtig god overensstemmelse med de grundtvig-koldske traditioner.
Der sker, som jeg sagde, også en modernisering i teknisk henseende og en tydeliggørelse, men det, som vi i hvert fald også hos os har været meget optaget af, er den fleksibilitet, som kommer i den nye lov i forhold til antallet af uger, man kan gå der.
Det, at man nu kan tage på højskoleophold i 4 uger, og det, at betalingen bliver nedsat, vil måske også gøre, at vi kan få fat i et lidt andet grundlag end det, vi ser i dag, hvor det hovedsagelig er veluddannede unge mennesker, som går på højskole.
Ikke for at forklejne dét, men det, at vi kan bruge folkehøjskolen i et bredere perspektiv, og at der kan komme andre grupper ind, ser jeg som en væsentlig styrkelse af hele grundlaget for vores højskoleverden.
Vi er glade for lovforslaget, og vi ser frem til den videre behandling og tilslutter os selvfølgelig lovforslaget.
Svend Heiselberg (V), 2000-01-14:
Jeg tror, vi må konstatere, at bilisterne sætter den personlige frihed højere end det at skulle sidde lidt længere i en bilprop.
Det gør de, og jeg mener også, at bilisterne skal have lov til at kunne køre, uden at de skal presses ind i en bus eller et tog.
Hvis det er sådan, at de ønsker at køre i bil, så skal de selvfølgelig have lov til det. Men det er da rigtigt, at der da kan være områder, hvor man kan begrænse biltrafikken.
Men at ingen biler skal ind i byen, det tror jeg heller ikke københavnerne ønsker.
Det tror jeg ikke på.
Søren Kolstrup (EL), 2000-01-14:
Enhedslisten er meget enig med Socialistisk Folkeparti i en lang række trafikpolitiske synspunkter.
Der er ét punkt, hvor vore veje tilsyneladende skilles mere og mere, og det er omkring den ulidelige, hvad skal jeg kalde det, leflen, der er for markedskræfterne, når det gælder dansk godspolitik.
Der skilles vore veje virkelig.
Men kan fru Margrete Auken, altså SF og Enhedslisten, være enige om det fornuftige i, at vi får en samfundsmæssig, og jeg havde nær sagt, centralt planlagt godspolitik, hvor vi ikke bøjer os for markedskræfterne, når det drejer sig om gods og byer, og hvor vi får omladercentraler, og disse omladercentraler så kan spille sammen med meget transportvenlige former som coastere og jernbane?
Arne Melchior (CD), 2000-01-14:
Tak for ministerens svartale!
Den flot svungne sætning om, hvad kunsten går ud på, vil jeg godt underskrive, og forfatteren burde hæve et lille ekstra gratiale, for det var godt sagt om, hvad mobiliteten skal tage hensyn til.
Men kodeordet er stadig væk mobiliteten. Så sagde ministeren, at hun hverken har lanceret eller foreslået nye afgifter.
Hvad foreslået angår, stemmer det.
Det er jo heller ikke et lovforslag, vi har, men en redegørelse.
Men hvad lanceringen angår, stemmer det efter min mening ikke, for jeg mener, at der udtrykkeligt er peget på afgifter på private parkeringspladser, og det kan jeg kun forstå som privatejede steder, i gadeplan, i kældre eller i huse.
Er det sådan, det skal forstås?
Og som bevis, dokumentation, siger ministeren, at man har forøget bilisternes pris med 100 pct. og de kollektives med 200 pct. Men det er udgangspunktet, vi ikke skal glemme.
Udgangspunktet er jo, at bilisterne betaler en tredobbelt brugerbetaling, hvor den kollektive trafik også med mine stemmer får tilskud.
Det er jo sørens til forskel.
Det, der var meningen for 20 år siden, var ... Undskyld, jeg glemte at kigge på formanden.
Jeg flygter fra talerstolen, men lover ikke, at jeg ikke kommer igen.
Kaj Ikast (KF), 2000-01-14:
Jeg vil gerne tillade mig at korrigere ministeren: Det var således, hvis jeg husker sådan nogenlunde rigtigt, at det var omkring den 1. juni 1992, loven om Ørestaden fra finansminister Henning Dyremose blev vedtaget.
Og den blev ført ud i livet og firmaet blev etableret i marts 1993 under hr. Mogens Lykketoft som finansminister, og det var dér, det ministerielle forhold blev bestemt. Og i øvrigt var det ikke mig, der rejste spørgsmålet hernedefra.
Kaj Ikast (KF), 2000-01-14:
Jeg er jo meget glad for fru Margrete Aukens løfte her.
Det ville jo være virkelig rart, hvis jeg nu også kunne have fået et fra hr. Kolstrup, fordi det er jo de to, der sikrer regeringens trafikpolitiske flertal, og det ryster mig daglig.
Nu har jeg fået en garanti fra fru Margrete Auken om, at der ikke sker noget, og kunne jeg så bare få det samme fra hr. Kolstrup, så ville jeg være en lykkelig mand.
For det betyder jo ikke så meget, hvad ministeren siger, det er det med lige at nå op på de 90 mandater, og dér er det jo, at fru Margrete Auken og hr. Kolstrup kommer ind.
Erling Christensen (S), 2000-01-14:
Jeg sagde jo i min ordførertale, at der sker meget.
Derfor trak jeg direkte kontante, konkrete lokale projekter frem, hvor man arbejder med tingene, hvor de er lykkedes, hvor man har skabt resultater, og hvor man har en målsætning.
Jeg synes, vi skal glæde os over de skridt, der tages.
At der er sket en stigning i uheldstallet, beklager vi lige så meget i Socialdemokratiet, som alle andre vel gør.
Vi ved, hvad det koster, ikke alene af penge, som jeg nævnte i min ordførertale, men også af personlige tragedier, men jeg synes, det er væsentligt i denne her redegørelsesdebat at pege på, hvordan alle er med, de lokale kollegaer, og at borgerne bliver involveret i det her.
Se den succes, som de har haft i Gladsaxe.
Det synes jeg er væsentligt, når man nu snakker trafikmarmelade.
Margrete Auken (SF), 2000-01-14:
Jeg skal først lige undskylde meget over for hr. Erling Christensen, at jeg brugte udtrykket trafikmarmelade.
Det er en oversættelse af det engelske traffic jam, og jeg skal nok lade være med at være morsom en anden gang.
Det var, fordi jeg troede, jeg kunne bruge en sådan lidt humoristisk form, men det kunne jeg altså ikke, så glem nu det dér med marmeladen.
Det kan jo blive småt for enhver, det er så sagt også til hr. Ikast.
Jeg har stadig væk en eller anden idé om, at denne her regering ikke er så slem, som Venstre og De Konservative ville være, men jeg efterlyser altså som regeringsmålsætning noget, der hæver sig op over et niveau, hvor man ikke behøver at forsikre hr. Ikast og hr. Heiselberg om, at der intet sker.
Jeg er enig med hr. Erling Christensen i, at der sker noget ude i kommunerne, det er jo heller ikke det, jeg har sagt.
Ude i kommunerne sker der noget, men nu spørger jeg alene om regeringens målsætning, og det er den, jeg mener.
Selvfølgelig kan vi løse det her med færdselssikkerhedshandlingsplanen, men det er jo bare det, at
i de initiativer, der ligger der - færdselssikkerhedshandlingsplanen er jo gammel - er der heller ikke noget fra regeringens side, for ikke engang de dér fotofartceller, som faktisk kan noget og ikke koster ret meget, har man tænkt sig at udvide, før man har fået evalueret, og så havner det vel i et virkemiddelkatalog for derefter på et eller andet tidspunkt at havne i en handlingsplan for derefter engang at havne i en hensigtserklæring for til sidst at blive glemt, som vi kender det med en række af de andre initiativer.
Det var såmænd det, der var min lille sørgmodighed i denne her sammenhæng.
Erling Christensen (S), 2000-01-14:
Jo, det kan blive småt for enhver, men det vender jo nok begge veje.
Vi har fra Socialdemokratiet siden 1988 bakket op omkring intentionerne i Færdselssikkerhedskommissionen, og derfor sagde jeg for et øjeblik siden, at jeg beklager meget, at vi har et uheldstal, som vi har, og det er jo også derfor, at Færdselssikkerhedskommissionen jo kommer med et nyt oplæg og siger, at enhver ulykke er én for meget.
Men når jeg startede, som jeg gjorde, så er det jo også, fordi fru Margrete Auken i sin ordførertale og sine bemærkninger her under denne debat har sagt, ikke at hun elsker bilerne, men at bilerne også skal have adgang til byerne, og at hun altså dermed også accepterer bilerne på vejene. Derfor er vi i den situation, som vi er i, at når der er færdsel på vejene, så sker der desværre også uheld, men enhver ulykke er stadig væk én for meget, og det er stadig væk vores målsætning i Socialdemokratiet.
Søren Kolstrup (EL), 2000-01-14:
Tak for spørgsmålet fra hr. Kaj Ikast.
Det kan besvares kort: Svaret er ja, uforbeholdent ja, og det hænger sammen med, at når man anvender bilen, er der en lang række ydre omkostninger forbundet dermed, som man ikke betaler for, og det kan man så bl.a. gøre gennem disse afgifter.
Angående spørgsmålet liberalisme/ikke liberalisme må jeg henholde mig til, at de forsøg, der har været lavet med kommercialisering og opdeling i mange forskellige selskaber og særinteresser i 1990'erne har ført til en ulykke i dansk trafikpolitik.
Nørreport er et godt eksempel derpå.