runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Marianne Jelved (RV), 2002-02-28:
Når vi diskuterer den fri ungdomsuddannelse, forsvarer fru Gitte Lillelund Bech sig hele tiden kraftigt med, at der er den nødvendige fleksibilitet i det kendte uddannelsessystem, så jeg må gentage mit spørgsmål og begrundelsen for det.
Der var ikke tilstrækkelig fleksibilitet, og derfor blev den fri ungdomsuddannelse oprettet.
Den gav forskellige alternative muligheder for at finde vej ind i det etablerede system, og hvad er det for nogle nye, alternative fleksibilitetsmuligheder, som er kommet til, siden den fri ungdomsuddannelse blev oprettet?
Må jeg også spørge om en anden ting: Folkeoplysningen, aftenskolerne giver alle mennesker mulighed for livslang læring.
Hvad er begrundelsen for at ændre ved retten til at vælge emner og lærere og give kommunerne smagsdommerkompetence?
Hvorfor skal oplysningstilskuddet reduceres så kraftigt?
Hvad er Venstres vision for folkeoplysningen?
Det har vi ikke hørt.
Gitte Lillelund Bech (V), 2002-02-28:
Til hr. Aage Frandsen vil jeg sige med hensyn til, hvorvidt yderligere ændringer er lig med en nedlæggelse, at hvis man nedlægger den fri ungdomsuddannelse, så stopper man den i min optik her og nu for alle inklusive dem, der går på den.
Det er jo ikke det, der er tilfældet med regeringens lovforslag, L 79.
Det, der er tilfældet med L 79, er, hvad hr. Aage Frandsen udmærket er klar over, at der ikke optages flere elever på den fri ungdomsuddannelse fra den 1. februar 2002. Derfor synes jeg, det måske er lidt hårdt at sige, det er en nedlæggelse.
Det er et stop for optag.
Det næste, jeg vil kommentere, er så det her med en målsætning omkring de 95 pct.
Vi er meget nervøse for, at hvis man lægger sig fast på 95 pct., vil det alene være i fokus, og så glemmer man kvalitetsdelen.
Det er altså også sådan, som jeg har forstået det, at SF tilsvarende ikke har lagt sig fast på et enkelt tal.
Som jeg sagde i min ordførertale, synes vi fra Venstres side, det er meget vigtigt, at alle unge kommer i gang med en ungdomsuddannelse.
Men vi vil ikke gå ind og sætte et tal på og sige, at det simpelt hen er det, man måler på, og ikke andet. Med hensyn til hr. Frank Jensen og spørgsmålet om den fri ungdomsuddannelse, og om det ikke har gjort indtryk med de mange deputationer, der har været i Uddannelsesudvalget, vil jeg sige: Jo, det har det da.
Men jeg vil for Venstres vedkommende sige, at vi ikke mener, det er bedre, at vi beholder den fri ungdomsuddannelse, som jeg ser som værende knopskydning - jeg nævnte i min ordførertale knopskydning - i stedet for at man går ind og ser på fleksibiliteten i det eksisterende uddannelsessystem.
Med hensyn til dem, som har haft sociale problemer, misbrugsproblemer og lignende, mener jeg ikke, at det er den fri ungdomsuddannelse, der løser det.
Det kan i lige så høj grad løses via bl.a. den sociale forvaltning.
Bodil Kornbek (KRF), 2002-02-28:
Nu skal ret være ret, og jeg vil gerne sige fru Gitte Lillelund Bech tak, for jeg blev gjort opmærksom på, at jeg ikke havde hørt, hvad hun sagde, nemlig at alle unge skal have en uddannelse, og efterfølgende blev der endelig sat tal på.
Men nu er det jo ikke nok bare at have en målsætning.
Der skal også være nogle midler, for at man kan nå målet, og derfor kan det undre mig, at Venstre fjerner nogle midler.
Man nedlægger den fri ungdomsuddannelse, man skærer på midlerne andre steder, man taler om fleksibilitet, og man taler om vejledning, men der ligger jo ikke nogen konkrete bud.
Man vil have et fleksibelt system, men så må jeg spørge: Hvilken fleksibilitet?
Det er jo sådan, som fru Marianne Jelved har påpeget, at den fri ungdomsuddannelse netop kom på baggrund af, at disse unge ikke kunne passes ind, og der er jo ikke noget, der ændrer sig på det område.
Og vedrørende vejledningen: Fint, lad os endelig få nogle planer for vejledning, nogle konkrete bud.
Vi ser gerne i Kristeligt Folkeparti, at skolevejledningen i folkeskolen bliver opkvalificeret, og at det bliver et krav, at man skal have en skolevejlederuddannelse.
Vi går gerne med i arbejdet, men at nedlægge noget, inden man er kommet med nogle konkrete bud på, hvad man kan gøre for at opfylde en målsætning på 100 pct., synes jeg er en farlig vej at gå.
Anne-Marie Meldgaard (S), 2002-02-28:
Nu er det jo ikke sådan i dag, at kommunerne ikke har indflydelse på, hvor mange daghøjskoler der er, og hvor meget der gives i tilskud.
Det grundtilskud, vi har i dag, er et godt styringsredskab for kommunerne.
Jeg må indrømme, at det forslag, som Venstres ordfører fremlægger her, mener jeg ikke der er skygge af fornuft i.
Det eneste, man får ud af det, er, at alle de daghøjskoler, som er etableret i 2002, vil kommunerne sørge for at fastholde, fordi det får indflydelse på, hvor meget de kan få ud af overgangsordningen og få i tilskud de kommende år.
Forslaget til ændring og loven i almindelighed vil medføre totalt kaos på daghøjskolernes økonomiside de næste 3 år.
Jeg vil godt spørge Venstres ordfører: Hvad med de kommuner, der ikke har nogen daghøjskoler i dag?
Er det tanken, at de skal skynde sig at oprette nogle og give tilskud til dem her i 2002, så de kan være sikre på at få deres tilskud i årene fremover?
Thomas Adelskov (S), 2002-02-28:
Nu kan jeg forstå, at der er en forskel på, hvad Venstre mener, der skal være målsætningen for, hvor mange unge der
skal gennemføre en ungdomsuddannelse, og hvad regeringen mener.
I Uddannelsesudvalget har vi fået det svar, at man ikke turde sætte tal på det, og det er i øvrigt et svar fra en regering, som ellers mener, at alle andre skal bedømmes, og at der skal offentliggøres karakterer på internettet.
Men det kan være, at Venstres ordfører kan redegøre for os, hvorfor der er den forskel: at uddannelsesinstitutionerne skal opgøre det, men hvorfor regeringen ikke tør sætte et klart tal for antallet af unge, der skal gennemføre en ungdomsuddannelse, hvis målsætningen skal opfyldes?
Så hører vi enormt meget om fleksibilitet og kvalitet i uddannelsessystemet, men kan ordføreren ikke bekræfte, at hele argumentationen bag bl.a. slagtningen af daghøjskoler, nedlæggelsen af den fri ungdomsuddannelse og den kraftige forhøjelse af brugerbetalingen for folkeoplysning, altså aftenskolerne, er, at man bl.a. skal have gennemført sit skattestop.
Det har jo ikke noget som helst at gøre med, at man vurderer kvalitet og indhold og sætter kvaliteten højt.
Det har simpelt hen noget at gøre med, at man af hensyn til bl.a. sit skattestop bare skal finde kroner og øre.
Ingen kvalitet, ingen fleksibilitet.
Frank Jensen (S), 2002-02-28:
Jeg vil give Venstres ordfører en chance for at komme tilbage
til talerstolen og forhåbentlig få rettet det, som Venstres ordfører fik sagt, da jeg drog den fri ungdomsuddannelse frem som et godt uddannelsestilbud til dem, der er kommet lidt skævt ind på tingene.
Vi har bl.a. et eksempel, hvor vi i Uddannelsesudvalget hørte en pige fortælle, hvordan hun havde udviklet sig til at se hele Danmark som værende et samfund, som var imod hende, og begyndte at ryge for meget hash.
I kraft af den fri ungdomsuddannelse havde hun fået så meget selvtillid og tro på fremtiden, at hun havde kastet sig over en uddannelse, og det gjorde, at hun er velfungerende i dag.
Man kan ikke sige, hun er helt tilpasset, men nu har hun i hvert fald fået mere styr på sit liv og sin tilværelse og ved, hvad hun vil med sit liv.
Men så fik vi det svar fra Venstres ordfører, at hun skulle over i den sociale sektor.
Altså, undskyld mig: Er det Venstres bud til unge mennesker, som er lidt usikre over for fremtiden, at de skal kanaliseres over i den sociale sektor?
At holde så mange som muligt i et uddannelsesforløb er det bedste, men jeg vil gerne høre, om det er Venstres uddannelsespolitik, at de pågældende unge mennesker skal starte i den sociale sektor.
Anne-Marie Meldgaard (S), 2002-02-28:
Jeg vil godt spørge Venstres ordfører, om Venstres ordfører ikke kan være nervøs for, at den kommunalisering, man nu lægger op til i forslaget her i forhold til daghøjskolerne, hvor der er tale om generelt bloktilskud til kommunerne, som jo i princippet kan bruge pengene til hvad som helst, vil være med til, at der overhovedet ikke er nogen garanti for, at der oprettes daghøjskoler dér, hvor behovene er, altså dér, hvor eleverne til daghøjskoleforløb er til stede.
Kan det ikke bekymre Venstre, at man ikke sørger for, at de tilbud er til stede?
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2002-02-28:
Jeg synes ikke rigtig, jeg fik svar på mit spørgsmål, så jeg vil stille det igen: Hvad er mest relevant for et ungt mennesker, der ønsker at søge ind på Musikkonservatoriet?
Er det 2 års uddannelse i musik på den fri ungdomsuddannelse, eller er det 3 års gymnasieuddannnelse?
Jeg vil gerne bede Venstres ordfører om at svare på spørgsmålet.
Ligeledes vil jeg gerne spørge, hvorfor Venstre ikke venter, til man har skabt fleksibilitet i det eksisterende uddannelsessystem.
Det ville da være rart, om man kunne skabe
et uddannelsessystem baseret på den enkeltes frihed til selv at vælge sin uddannelse.
Sådan er det bare ikke nu, og jeg vil gerne spørge Venstre, hvorfor man ikke venter, til den fleksibilitet er skabt, i stedet for at tage en gruppe unge som gidsler i processen, skubbe en gruppe unge ud af uddannelsessystemet, før man har opfyldt målsætningen om et fleksibelt system.
Så vil jeg gerne spørge regeringen, hvordan den har tænkt sig at skabe denne fleksibilitet.
Er det noget, der ligger 20 år ude i fremtiden, siden der ikke er afsat én eneste krone til at skabe fleksibilitet i det eksisterende system og ikke én eneste krone til at indlemme de unge, man skubber ud ved slagtning af den fri ungdomsuddannelse i det eksisterende system?
Aage Frandsen (SF), 2002-02-28:
Fru Gitte Lillelund Bech fremhæver, at der er fleksibilitet i det eksisterende system, og nævner erhvervsuddannelserne, hvor man kan få delkompetence.
Jeg troede egentlig, at Venstre gik ind for en hel masse frihed, men altså ikke frihed for den unge til selv at vælge.
Er det korrekt forstået?
Så til det næste: Det, at man ikke sætter tal på, kan jo godt betyde, at man er ligeglad med, om det er 95 pct., eller det er 82 pct.
Man må medgive den tidligere regering, at dens målsætning om et tal sådan set gjorde, at tallet blev hævet år for år.
Vi vil nok sige, at ideelt set skal man op i nærheden af de 100 pct.
Der kan være nogle få stykker, som måske ikke magter det, vi kalder en ungdomsuddannelse, men målsætningen må da være, at alle får en kompetencegivende uddannelse, og derfor er det da også nødvendigt, at en regering har en eller anden målsætning, hvis den overhovedet mener noget med det.
Carsten Hansen (S), 2002-02-28:
Den overgangsordning, som fru Gitte Lillelund Bech roser så meget, har jeg fået nogle beregninger på fra daghøjskoleforeningen, der viser, at Københavns Kommune med den nuværende fordeling af daghøjskoler vil få 7-8 mio. kr. svarende til 19.000-20.000 kr. pr. elev.
Skagen Kommune vil få mellem 0,7 og 0,8.
Det svarer til næsten 1 mio. kr. pr. årselev.
Det vil sige, at skævdelingen ligger stadig væk i den overgangsordning, man har.
Forklaringen er, at man har forskellige elever på forskellige kvoter.
Så det redder altså ikke ret mange, og Lyngby-Taarbæk og Søllerød vil stadig væk være de store vindere.
Det kunne da være interessant at høre fru Gitte Lillelund Bechs kommentar til det i den meget stramme økonomi, hvor Århus mister 50 pct., Horsens 64 pct., med den aftale, der lige er indgået med finansministeren.
Et andet spørgsmål, jeg gerne vil stille fru Gitte Lillelund Bech: Det er lidt underligt, at da man lavede folkeoplysningsloven, der blev vedtaget i stort set enighed - fru Helga Moos fra Venstre, der var ordfører på daværende tidspunkt, var optaget af forbedringer af det her - i øvrigt efter 3 års forarbejde med de folkeoplysende organisationer, de politiske partier, Undervisningsministeriet osv., at man ikke dengang sagde, at man ville skære med det halve.
Hvorfor sagde Venstre ikke det under valgkampen?
Det havde da været rart, at de 1,4 mio. mennesker, der bruger folkeoplysningen, havde vidst det.
Gitte Lillelund Bech (V), 2002-02-28:
Til fru Meldgaard vil jeg sige med hensyn til daghøjskolerne, at vi fra Venstres side har haft fokus på lige netop diskussionen om bloktilskudsdelen.
Hvis man ser på, hvad Undervisningsministeriet har stillet af ændringsforslag til L 79, så er der rent faktisk stillet et ændringsforslag, som indebærer, at i år 2003 vil pengene til daghøjskolerne ikke blive fordelt til kommunerne via bloktilskud, men de vil blive fordelt til de kommuner, som rent faktisk har daghøjskoler.
Vi mener faktisk, at med den ordning vil det blive muligt for daghøjskolerne gennem halvandet år at fastholde den lokale forankring og lige netop blive det lokale redskab, som kan indpasses i den lokale arbejdsmarkedspolitik, som vi meget, meget gerne ser at daghøjskolerne skal være, og hvad der også er mange daghøjskoler der er.
Derfor synes vi rent faktisk, at vi har taget hensyn til den problematik, som fru Meldgaard er inde på.
Med hensyn til daghøjskolerne kan man selvfølgelig sige, at kommunen har et antal elever, som kunne være daghøjskoleelever.
Der synes vi altså, det er væsentligt, at det er kommunen, der vurderer, om daghøjskolen er det rette tilbud til de elever, eller om det skal være en anden form for aktiveringstilbud.
Det, vi faktisk ser, er, at vi giver kommunerne en større frihed, vi giver kommunerne en større mulighed for lige netop at lave en vurdering af, hvor de aktiverede hører til, og om de hører til på en daghøjskole.
Hvis kommunen vurderer, de hører til på en daghøjskole, skulle det da undre mig meget, at kommunen skulle være så dum, at den ikke opretter en daghøjskole.
Til fru Bodil Kornbek, som nævner, at der er en gruppe unge, som har brug for den fri ungdomsuddannelse: Som undervisningsministeren også gjorde meget klart i sin besvarelse, så mener vi rent faktisk, at via fleksibilitet i de eksisterende ungdomsuddannelser er det muligt at kunne tilbyde lige netop det. Jeg kan eksempelvis tage erhvervsuddannelserne, hvor delkompetenceforløbene jo lige præcis vil være noget af det, som kan gå ind og løfte for den gruppe unge, som fru Bodil Kornbek nævner.
Endelig med hensyn til antallet af unge, der har brug for en uddannelse, gjorde jeg det meget klart både i min ordførertale og i mit svar, at vi ikke har sat en procentsats på, men jeg sagde også i min ordførertale, at vi lægger meget vægt på, at alle unge får en uddannelse.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2002-02-28:
Jeg synes, det lyder som floskler, at der bliver sagt synlighed, åbenhed, relevans, og at der bliver talt om nytænkning.
Den eneste nytænkning, jeg kan se, er, at man sparer mere, end den tidligere regering gjorde, i det traditionelle uddannelsessystem, hvor man altså har tænkt sig at kanalisere alle de her lidt skæve eksistenser ind, alle dem, som ikke synes, at det traditionelle uddannelsessystem passer ind i deres hoved.
Så bliver der snakket om relevans.
Hvis det nu er, at man gerne vil på Musikkonservatoriet f.eks., hvad er så mest relevant: at tage 2 år på den fri ungdomsuddannelse, hvor man koncentrerer sig om musik, eller at tage 3 år i gymnasiet, hvor man koncentrerer sig bredt?
Jeg synes, at det er en interessant definition af relevans.
Det er den ene ting.
Den anden ting, som jeg gerne vil spørge Venstres ordfører om, er, hvordan Venstres parole om frit valg stemmer overens med, at man går ind og foretager en markant ensretning af uddannelsessystemet - en ensretning, som betyder, at man skubber en stor gruppe mennesker udenfor.
Bodil Kornbek (KRF), 2002-02-28:
Vel kan Venstre ikke lide den fri ungdomsuddannelse, men alt andet lige er der jo en gruppe af unge mennesker, som har brug for netop den type af tilbud, lige meget om Venstre nu kan lide det eller ej.
Venstre kan kalde det forenkling, men de nedlægger jo sådan set en uddannelse, uden at de har noget mere konkret på bordet at tilbyde en specifik gruppe af unge mennesker.
Det er jo unge mennesker, som også har kompetencer, og som er til gavn for samfundet.
Det er unge mennesker, som også har noget at byde på, om end det er en anden måde, det kommer til udtryk på, og det er vel ikke skidt.
Så siger fru Gitte Lillelund Bech, at man ikke vil lægge sig fast på, hvor mange af en årgang der skal have en ungdomsuddannelse, for det er kvalitet, det drejer sig om.
Vil det sige, at Venstre kan acceptere, at det er 70 pct. eller 80 pct. eller hvad?
Alle mennesker, alle unge har brug for en uddannelse og har noget at byde på.
Det er vel også et mål at sørge for, at de evner, der er, også kommer til udtryk og bliver brugt optimalt.
Marianne Jelved (RV), 2002-02-28:
Den fri ungdomsuddannelse er jo vokset i Det Radikale Venstres baghave.
Det gjorde den, fordi de eksisterende ordninger og systemer inklusive de mange, mange forskellige indgange til f.eks. erhvervsuddannelsessystemet - uanset socialsystemernes behandling af unge, der er kommet skævt ind i samfundet bl.a. med misbrugsproblemer - alle disse hjælpeforanstaltninger og den fleksibilitet, der eksisterede, ikke var tilstrækkeligt til at løfte opgaven med at få 30 pct. af en ungdomsårgang, som ikke fik en kompetencegivende uddannelse, ind i et system, der gav dem det på sigt.
Den mulighed fjerner Venstre nu.
Det er virkelig en snak udenom, må jeg sige, af Venstres ordfører, når man siger, at det ikke er en nedlæggelse, men et stop for nye.
Nej, det er en overgangsordning til en nedlæggelse, og det er synd for de unge.
Gitte Lillelund Bech (V), 2002-02-28:
Jeg vil ikke gentage, hvad jeg sagde i min ordførertale til L 79, for så er der ligesom ikke nogen grund til at have denne debat.
Hr. Carsten Hansen er udmærket klar over, at det betyder, at så er der andre områder, der må holde for.
Derfor har regeringen, i hvert fald fra Venstres side - jeg kan jo ikke tale på hele regeringens vegne, jeg er jo folkevalgt til Folketinget - prioriteret, at så måtte det være de steder, hvor vi skønnede, at det gjorde mindst ondt, og det var bl.a. med hensyn til folkeoplysningsloven.
Til hr. Aage Frandsen vil jeg sige med hensyn til fleksibiliteten i det eksisterende system: Jeg kunne da også godt ønske, at fleksibiliteten var langt større, og det er rent faktisk også derfor, jeg gjorde det meget klart i min ordførertale, at vi synes, det er vigtigt at sikre fleksibiliteten inden for de eksisterende rammer. Med hensyn til lige netop de unge, som hr. Aage Frandsen nævnte, synes jeg, at vi i høj grad kan tage ved lære af vejledningsindsatsen i den fri ungdomsuddannelse, for den har været god; det er i hvert fald det indtryk, jeg har fået.
Det gælder vejledningsindsatsen generelt, mellem grundskole- og ungdomsuddannelsesforløb og mellem ungdomsuddannelsesforløb og videregående uddannelsesforløb.
Vi skal have en kombination af fleksibilitet og en styrket vejledning, og her vil jeg igen gerne henvise til den rapport om tværsektoriel vejledning, der kom sidste år og faktisk er et udmærket redskab, som bl.a. sætter spørgsmålstegn ved, om vi skal have 120 forskellige vejlederuddannelser i Danmark.
Måske er det relevant, at vi kun har én vejlederuddannelse, og det er dér, vi synes, der skal tages fat.
Endelig vil jeg sige til hr. Aage Frandsen - det er lidt af det samme svar, som jeg gav til fru Bodil Kornbek - at jeg sagde i min ordførertale, at vi har et ønske om, at alle kommer i gang med en uddannelse, og i min optik er »alle« lig med 100 pct.
Det er også den optik, jeg forstår, hr. Aage
Frandsen plejer at bruge, så derfor håber jeg, det er svar nok.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2002-02-28:
Jeg noterer mig, at Venstres ordfører venter med at svare på mine spørgsmål, til jeg ikke har flere korte bemærkninger og derfor ikke kan tage til genmæle.
Jeg spurgte for det første: Hvad er mest relevant: 2 års musikuddannelse eller 3 års gymnasieskolegang som udgangspunkt for at komme ind på Musikkonservatoriet?
Jeg spurgte også, hvorvidt denne fleksibilitet ikke skulle skabes, før man nedlagde den fri ungdomsuddannelse, i stedet for at tage de unge som gidsler.
Så vil jeg stille et tredje spørgsmål, og det er om den vejledningsindsats, der tales så meget om.
Nu har vi jo den gruppe, som bliver skubbet uden for uddannelsessystemet, på programmet i dag, og når der bliver snakket så pænt om vejledning, vil jeg gerne spørge regeringen, hvordan det kan være, at man skærer 500 mio. kr. i uddannelses- og vejledningsforløb for arbejdsløse.
Det hænger jo ikke sammen med, at fru Gitte Lillelund Bech siger, at man ønsker at satse på vejledning og skabe den vejledning, der fandtes i den fri ungdomsuddannelse, på arbejdsmarkedet.
Hvorfor skærer man så 500 mio. kr. i vejledningen?
Marianne Jelved (RV), 2002-02-28:
Jeg håber, at hr. Frank Jensen kan bekræfte, at de forhandlinger, der foregik i efteråret 2001 under den daværende undervisningsminister, var forhandlinger, der faktisk var gennemført, hvor der var enighed om en flerårsaftale, der øgede beløbet til erhvervsskolerne med et trecifret millionbeløb.
Penge, som den daværende regering havde afsat til formålet, og det fremgik ganske klart af regeringens udspil til finanslov.
Gitte Lillelund Bech (V), 2002-02-28:
Med hensyn til hr. Thomas Adelskovs spørgsmål omkring det her med at bedømme ud fra tal, så har vi fra Venstres side
aldrig nogen sinde lagt skjul på, at når vi taler om åbenhed og synlighed, eksempelvis om offentliggørelse af karakterer, for det var det eksempel, som hr. Thomas Adelskov kom med, så kan åbenhed og synlighed på det her punkt jo ikke stå alene.
Vi mener ikke, at man kan vurdere kvaliteten af en uddannelse ved alene at se på et tal.
Og det er lige præcis den samme pointe, jeg bruger her, når jeg taler om, hvor mange der skal have en ungdomsuddannelse, hvor mange der skal gennem uddannelsessystemet.
Vi kan ikke vurdere noget alene på et tal.
Og der vil jeg sige til hr. Thomas Adelskov, at det var kendetegnende for den tidligere regering, at man der havde en målsætning, som hed, at 95 pct. af de unge skulle gennem en ungdomsuddannelse, og jeg tror, at det var mere end 50 pct., der skulle starte på en videregående uddannelse.
Og gentagne gange har vi jo haft diskussioner med tidligere socialdemokratiske ordførere på det her område om, hvorvidt det så ikke bare alene blev tallet, man målte på, frem for at man også så på kvaliteten.
I Venstre ønsker vi at sætte kvaliteten højt, og vi ønsker ikke, at man alene ser på kvaliteten eller alene ser på tal.
Man skal se på det hele.
Til fru Bodil Kornbek vil jeg sige med hensyn til det her med, at der ikke ligger noget konkret bud på hele vejledningsdelen, at jeg gentagne gange fra denne her talerstol, også i svar til fru Bodil Kornbek, har henvist til rapporten om tværsektoriel vejledning, som Undervisningsministeriet kom med sidste år, hvor vi fra Venstres side, også sidste år og gentagne gange heroppefra,
ikke har lagt skjul på, at vi synes, at der er ret mange gode takter i den rapport.
Og hvis man læser rapporten, så vil man kunne se, at Undervisningsministeriet skønner, at en omlægning af vejledningsindsatsen rent faktisk kan holdes inden for de eksisterende budgetter.
Så det er sådan set grunden til, at der ikke er afsat yderligere midler på finansloven.
Vi så fra Venstres side
gerne, at der var yderligere fleksibilitet, men eksempelvis er det med, at man kan tage delkompetencefag, lige præcis en af de dele, som er kommet ind, efter den fri ungdomsuddannelse blev oprettet.