runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Hanne Severinsen (V), 1998-10-22:
Det er selvfølgelig ikke, fordi vi ikke synes, at der er kvalitetsproblemer, og alt det, jeg har sagt, peger jo også i den retning.
Men jeg synes, det må være muligt en gang imellem at holde debatter her i Folketingssalen, uden at vi nødvendigvis skal binde os til en eller anden dagsorden.
Jeg synes faktisk, vi har hastet nogle dagsordener igennem for mange gange, så vi undlader at stemme.
Vi er selvfølgelig glade for, at De Konservative har taget et afsnit ud, som vi i Venstre i hvert fald synes ville binde os for meget, men vi synes stadig ikke, at det er ikke nogen god idé.
Unge udvikler sig selvfølgelig i skolen netop ved, at de lærer noget, at de føler et ansvar for at lære noget, at de faktisk synes, det er spændende, det er en udfordring, at de hele tiden når så langt, som de overhovedet kan.
Det må være det bedste mål for et skolesystem, at alle får udviklet deres muligheder fuldt ud, deres potentielle muligheder for at være dygtige til et eller andet; alle er dygtige til et eller andet.
Det her med, at man så skal tage ansvaret for sin egen læring, er jeg sådan noget bekymret over, for et 6-årigt barn skal altså ikke tage ansvar for egen læring.
Et 6-årigt barn skal blive præsenteret for nogle muligheder for at lære nogle ting, som gør, at det senere netop kan tage selvstændig stilling.
Man skal altså passe på, at man ikke blander tingene sammen.
Jeg går meget ind for, at man prøver at inddrage eleverne og give dem indflydelse på undervisningen
, men man skal jo altså lige være klar over, at man ikke skal fralægge sig sit ansvar som lærer.
En lærer har det ansvar at sørge for, at eleverne rent faktisk får lært noget.
Det er også derfor, vil jeg sige til hr. Søren Kolstrup, at vi har brug for, at der bliver sat nogle fyrtårne op, så man rent faktisk ved som lærer, hvad det er for nogle målsætninger, man kunne styre hen efter, så man ikke bare har det lidt på fornemmelsen, at børn nok helst skal kunne læse, f.eks. når de går i 3. klasse, men hvis det først er i 4. klasse, så er det da også ligegyldigt. Sådan nogle ting ønsker vi simpelt hen, at man får evalueret meget bedre på et nationalt plan, og at man også sikrer sig, at der bliver en større sammenhæng i hele uddannelsessystemet, for det er også en ting, som er et stort problem.
Søren Kolstrup (EL), 1998-10-22:
Ja, nu bliver det jo interessant.
Venstre vil styrke selvstændighedskulturen.
Venstre vil sikre, at elevernes undervisning bliver evalueret.
Det er jeg ganske enig med Venstre i.
Det springende punkt er, hvordan vi sikrer noget sådant.
Sikrer vi os dette ved at opbygge en formalisme, eller gør vi det ved at diskutere, hvad det er for rettigheder, folk på gulvet, nemlig eleverne, de studerende har?
Vi ved godt, at de har ret til med jævne mellemrum at få drøftet undervisningen.
Hvordan sikrer vi os det?
Hvordan opbygger vi en sådan kultur?
Det kan man gøre gennem et netværk mellem lærere og elever, også på tværs af skoler, og det kan man gøre ved at give eleverne større rettigheder.
Eller mener Venstre, at man kun kan gøre det gennem det evalueringsinstitut?
Hvor er vi henne?
Aage Frandsen (SF), 1998-10-22:
Fru Hanne Severinsen fremhævede det positive i, at man i højere grad ville dyrke selvstændighedskulturen, og jeg kunne også tilføje iværksætterkulturen og sådan nogle ting, men spørgsmålet er: Hvordan gør man det?
Er den eneste metode til at sikre den slags ting ikke, at man siger til unge mennesker: I får nogle rettigheder, I får nogle muligheder, I har indflydelse på den måde, jeres undervisning tilrettelægges på, I har nogle valgmuligheder, og I foretager de valg, I har frihed, og det er på jeres eget ansvar?
Er det ikke på den måde, man gør det?
Det vil sige, at det er demokrati i ordets bredeste forstand, som er et helt centralt omdrejningspunkt her, i stedet for at man siger, at det skal tilrettelægges for de unge mennesker, og at man nu skal styre på en bestemt måde.
Man kan vel ikke forvente, at man kan få selvstændighedskultur opbygget hos unge mennesker, medmindre de lærer at være selvstændige, tage stilling, øve indflydelse og tage et ansvar for det, de tager stilling til.
Frank Dahlgaard (KF), 1998-10-22:
Jeg vil gerne spørge fru Hanne Severinsen, om hun i modsætning til Socialdemokratiets talsmand forstår, at Det Konservative Folkeparti sætter de bløde værdier højt.
Den personlige udvikling er for os og formentlig i hvert fald også for Venstre det vigtigste formål med uddannelsen.
Derefter kommer, at man kan fungere som demokratisk borger i samfundet.
Det kræver jo, at man har nogle kundskaber og færdigheder.
Endelig som det tredje kommer arbejdsmarkedskravet: at man har mulighed for at få et arbejde, hvis man kan noget.
Men i den rækkefølge.
Har fru Hanne Severinsen og hendes parti forstået, at det er det, der er vejen frem, og at Det Konservative Folkeparti har det synspunkt og derfor sætter de bløde værdier, den personlige udvikling allerhøjest, men erkender, at det kræver nogle hårde, kontante færdigheder og viden og kundskaber?
Hanne Severinsen (V), 1998-10-22:
For det findes der helt klart, men vi taler altså om det, man kan måle.
Faktisk så er det en meget god sikring også for eleverne, at man ikke som lærer har sine egne små kæpheste, som man rider.
Jeg tror, det er glimrende, at man har nogle fyrtårne, at man ved, at der er nogle kvalitetsmål, som det vil være godt at nå.
Det er ikke nogen facitliste, der er jo stadig væk metodefrihed her i landet, men det er netop at sætte sig nogle mål og vide, hvad der er opnåeligt i de forskellige situationer.
Det er jo så netop heller ikke statslig kontrol, men det er målstyring, og vi i Danmark er netop kendt for, at vi laver mål- og rammestyring, som vi udfylder lokalt.
Med hensyn til det her med de mange forskellige meldinger.
Ja, det gælder f.eks. i »Danmark i det 21. århundrede« og i »Nyt om det parallelle kompetencesystem«, at der jo er mange forskellige udmeldinger i det, og der har egentlig aldrig rigtig været taget stilling til det.
Det er bare nogle bøger, der er udkommet, men mange sidder rundt omkring og læser dem og er lidt forvirrede over, hvad der i virkeligheden gælder.
Derfor glæder jeg mig også til, at der kommer en ny rapport, og at vi får den i en revideret »Danmark i det 21. århundrede«, så vi kan se, hvad det er regeringen rigtigt mener. Der har jo også været diskussionen om optagelsesbetingelser.
Nu nåede jeg ikke det.
Men jeg synes også, det har været nogle lidt forvirrede meldinger, at det hele skulle være et spørgsmål om kvote 2.
Altså, jeg synes også, at man går alt for længe, men jeg ved ikke, om det lige er det, som kan løse alle problemerne.
Hans Peter Baadsgaard (S), 1998-10-22:
Jeg var meget glad for fru Hanne Severinsens bemærkninger om de bløde værdier, som jeg er helt enig i er noget vi skal være opmærksomme på, f.eks. udviklingen af selvstændighed hos eleverne - »selvstændighedskultur« hed det i Venstres ordvalg - og derfor vil jeg spørge, om Venstre dermed tager afstand fra De Konservatives fuldstændige negligering af de bløde værdiers placering som en kvalitet i uddannelsen.
Poul Erik Dyrlund (S), 1998-10-22:
Jeg hæftede mig ved fru Hanne Severinsens indledning til hendes ordførertale, hvor der blev sagt, at regeringen kommer med udspil, der peger i så forskellig retning, at man kan blive forvirret af det.
Og derfor lyttede jeg meget intenst til fru Hanne Severinsens ordførertale, og ordførertalen indeholdt altså ikke nogen pejlinger set i forhold til indledningen.
Søren Kolstrup (EL), 1998-10-22:
Det er jo interessant, at det kvalitetsinstitut, som regeringen nu har på programmet, også er en del af Venstres program.
Det er også interessant, at hr. Frank Dahlgaard på nogle punkter er tilfreds med den linje og de toner, som høres fra regeringen, i hvert fald nogle af tonerne.
Jeg vil gerne spørge fru Hanne Severinsen, som jo har et personligt kendskab til læring og læreprocesser: Hvad er det egentlig, man i den daglige undervisning kan opnå gennem et kvalitetskontrolinstitut, der skal standardisere?
Hvad er det, der skal standardiseres?
Og hvad er det, man kan opnå med det institut i forhold til de skrantende institutter, som man er ved at opbygge i Odense og i Aalborg, og som netop går ud på, at man skal samarbejde forskere og lærere imellem og gerne holde et spejl op for sig selv, så man lærer at blive bedre til evaluering?
Har Venstre opgivet selvforvaltning til fordel for statslig kontrol?
Poul Erik Dyrlund (S), 1998-10-22:
Fru Elisabeth Arnold var heroppe før og stillede hr. Brian Mikkelsen et meget konkret spørgsmål: Hvem er det, der skal smides ud af uddannelsessystemet?
Det fik vi ikke noget svar på, men hvad det er for en sortering, De Konservative vil lave?
Samtidig siger hr. Brian Mikkelsen: Jamen vi er egentlig slet ikke ude efter besparelser i uddannelsessystemet; vi vil gerne bruge flere penge, og det har vi foreslået i vores finanslovforslag.
Nu har jeg ganske vist ikke det konservative finanslovforslag med mig herned; men hvis man kigger på det samlede forbrug inden for uddannelsessektoren, siger min hukommelse mig, at De Konservative rent faktisk har foreslået ret store besparelser - ikke alene på de deciderede undervisningsudgifter, men også på ydelsesniveauet for dem, der skal deltage i uddannelserne osv.
Det vil jeg gerne have hr. Brian Mikkelsen til at bekræfte, for jeg tror nok, at hvis man begynder at regne lidt på det her, er der vistnok lagt op til temmelig store besparelser fra konservativ side, når vi taler om uddannelsessystemet som helhed.
Christine Antorini (SF), 1998-10-22:
Hr. Brian Mikkelsen er meget optaget af resultatbaserede evalueringsprocesser og faglige præstationskrav, og at man skal måle det, der kan måles.
Jeg vil gerne spørge, hvordan Det Konservative Folkeparti mener man kan måle den gode lærer, der giver god undervisning.
Hvordan skal dét måles?
Er det karaktergennemsnittet? Kunne man så forestille sig, at en dårlig lærer ville give bedre karakterer, fordi karaktergennemsnittet så netop ville redde den dårlige lærer, der laver dårlig undervisning?
Hvordan mener Det Konservative Folkeparti helt præcist, at man skal måle kvaliteten i uddannelsen og den gode lærer?
Christian H. Hansen (DF), 1998-10-22:
Dansk Folkeparti har ikke været med i forliget på uddannelsesområdet af den grund, at vi på daværende tidspunkt ikke var stiftet; men jeg kan sige: Nu er vi her, og vi agter at blive her!
Jeg vil gerne sige klart og tydeligt her, at Dansk Folkeparti ser frem til at være med i et kommende forlig på uddannelsesområdet.
Vi synes, det er godt, men der er egentlig ikke noget nyt fra konservativ side i det.
Vi vælger altså at undlade at stemme, for vi vil meget gerne have lov til at afvente redegørelsen fra undervisningsministeren.
Christine Antorini (SF), 1998-10-22:
Til fru Elisabeth Arnold vil jeg gerne sige, at vi i SF gerne vil tage et medansvar for, at vi i de sidste år har været med til sammen med regeringen at skabe flere uddannelsespladser for de studerende.
Vi vil også gerne tage et medansvar for, at vi fik skabt ro oven på 10 år med hr. Bertel Haarder som undervisningsminister, hvor der virkelig var besparelser og nedskæringer på universiteterne hele tiden.
Men vi vil altså ikke være med til, at regeringen nu mener, at man får mere kvalitet ved, at man skærer yderligere i taxametrene.
Og det er jo det, der ligger i finanslovudspillet: Man foretager en indirekte besparelse på 1,4 pct. af taxametrene, og man går indirekte ind og skærer på forskningen ved, at man heller ikke laver løn- og pristalsregulering her.
Så derfor er konklusionen, at det, der sker ved regeringens politik, er, at man skærer yderligere.
Jeg har egentlig det udgangspunkt, at det tror jeg de bedst finder ud af selv.
Dér, hvor jeg som politiker kan have en holdning til det, er, hvis de kunne leve af en studiestøtte i årevis, uden at de blev færdige med deres uddannelse, men dér har vi det meget gode SU-system, at de kun kan få SU 1 år længere end den normerede studietid.
Jeg vil godt give ansvaret til de unge selv for at designe deres liv og finde ud af, hvornår de vil læse, og hvornår de vil arbejde.
Så er jeg til gengæld meget med på, at vi kigger på at fjerne blindgyderne i uddannelsessystemet, og at vi bliver bedre til at kunne give merit, så folk ikke nødvendigvis behøver at starte helt forfra på en ny uddannelse, hvis de finder ud af, at de er startet et sted, som egentlig ikke var det, de havde forestillet sig.
Til fru Susanne Clemensen omkring kvote 2: Der er jo ikke andet at sige, end at det er de enkelte videregående
uddannelsesinstitutioner, der selv fastsætter, hvor mange de vil optage via kvote 2, og hvilke krav de stiller til kvote 2.
Det er en del af universitetsloven, og jeg synes egentlig, det er meget godt, at det er uddannelsesinstitutionerne selv, der vurderer i forhold til de konkrete uddannelser, hvad det er for nogle andre erfaringer, der også kunne være relevante på disse uddannelser.
Brian Mikkelsen (KF), 1998-10-22:
»Danmark som foregangsland. Uddannelse, omkostninger og resultater«, i november 1997.
I den bliver det konstateret meget klart og tydeligt, at der bliver undervist mindre og at niveauet er lavere end tidligere.
Man henviser bl.a. til en læseundersøgelse, som viser, at eleverne i 2.-4. klasse i 1995 læste markant dårligere i 1997; det er et citat fra den omtalte rapport.
Og hvis vi tager »Education at a glance« fra 1997 - det er den sidste fra OECD på området - siger rapporten, at i international sammenhæng har vi et væsentlig lavere niveau på mange forskellige områder, f.eks. i matematik, naturfag og dansk.
Det Økonomiske Råd siger i foråret 1995, at i en international sammenligning ligger det danske uddannelsesniveau relativt lavt.
Det danske uddannelsesniveau er det laveste i Norden og ligger også lavere end i USA, Tyskland og Storbritannien.
Vi har det ikke godt med uddannelsesniveauet i Danmark, det er alt for dårligt.
Til sidst vil jeg sige til hr. Poul Erik Dyrlund: Hvis man tager nettoomkostningerne på uddannelsessystemet i vores finanslovoplæg, ligger de et par milliarder over regeringens, selv hvis man fraregner de besparelser, vi har; regeringen har nogle flere, end vi har, f.eks. på produktionsskoler osv. Men vi har altså en nettoudgiftsforøgelse på uddannelsesområdet på i hvert fald et par milliarder, fordi vi mener, der skal satses på uddannelsesområdet.
Det er hele vores fremtid, vi skal bygge derpå.
Susanne Clemensen (CD), 1998-10-22:
Det er lidt af det samme, som fru Hanne Severinsen var inde på: Jeg kan forstå, at SF ikke går ind for at begrænse kvote 2-søgningen. I CD synes vi også, at kvote 2 skal bevares, men jeg kan ikke se, at det skal være forkert, hvis man i et vist omfang begrænser kvote 2 og siger, at de unge selvfølgelig skal have mulighed for at komme ind på kvote 2 med det samme. Hvad er det, der er så forfærdeligt ved dét?
Det er som om, at når man begynder på en uddannelse, så udvikler man sig ikke.
Jeg vil godt sige, at jeg har været 5½ år om min uddannelse, dvs. et halvt år mere end normeret, og jeg har haft erhvervsarbejde og lavet mange andre ting samtidig.
Jeg synes simpelt hen, at det er et fordrejet billede, man får, når det er som om, at man ikke kan udvikle sig, når man går på en uddannelse.
Det vil jeg gerne spørge SF om.
Hanne Severinsen (V), 1998-10-22:
Jeg vil spørge fru Antorini, om det ikke er sådan, at mange af de ting, som hun nævnte værende gode kvaliteter: at man får mulighed for at tænke sig om, er ude at rejse, osv., egentlig også er kvaliteter, som man kunne vende om og sige at man havde, hvis man hurtigt blev færdig og derved kunne komme ud og lære det virkelige liv at kende og så måske bruge resten af sin tilværelse til virkelig at tage udfordringer op, og at vi måske snarere skulle se på dét at sikre os, at man lærer hele livet, at man hele tiden skal forny sin uddannelse.
Kunne man ikke vende det om og sige, at det da også er et problem for mange unge, at de ved ikke nok om, hvilket studium de skal vælge og derfor går frygtelig længe og tæller på knapper?
Det er sådan set ikke nogen kvalitet i sig selv.
Det er det heller ikke, at der ikke rigtig er orden i varedeklarationerne, så de nogle gange vælger noget, hvor de bagefter finder ud af, at det var ikke lige det.
Det må da være en bestræbelse for politikerne at hjælpe unge mennesker til at få taget de valg noget tidligere.
I det hele taget kan man jo sige, at nogle af de måder, som universiteterne har indrettet optagelsesbetingelserne på, jo også virker som nogle blindgyder og måske også giver falske håb for nogle, som så render rundt om Rundetårn, som der er en, der har beskrevet dét, at man år efter år håber, at får man 1 point mere, så man klarer det.
Så nogle af de argumenter kunne jo godt vendes om, så man kunne sige, at det vel ikke er sådan, at det ligefrem er en kvalitet, at man skal være 24 år, før man starter.
Elisabeth Arnold (RV), 1998-10-22:
Fru Christine Antorini brugte en del tid på at beklage sig over den standard, der er på universiteterne, på bygningerne osv., og det er muligvis også rigtigt, at der er meget at kritisere, og at standarden ikke har fulgt med den meget store øgning af studenterantallet.
Men jeg vil blot minde fru Christine Antorini om, at før 1992 - i det tiår, der gik forud - foregik der faktisk en meget, meget voldsom opstramning af økonomien på de videregående uddannelser.
Man beregnede sig frem til, at det var ca. 20 pct.s opstramning.
Det var voldsomt.
Det var en opstramning, der var nødvendig, men det gik også meget hårdt ud over mange ting på de videregående uddannelser.
Men takket være et glimrende samarbejde mellem bl.a. Det Radikale Venstre og SF fik vi faktisk en langtidsaftale for de videregående uddannelser i begyndelsen af 1990'erne, og det medansvar synes jeg også SF skulle vedkende sig.
Det er ikke sådan, at SF har stået udenfor og bare har kunnet se på, at tingene udviklede sig dårligt.
SF har faktisk været med til mange af de ting, der er blevet besluttet her i 1990'erne.
Det vil jeg blot gerne minde fru Christine Antorini om.
Brian Mikkelsen (KF), 1998-10-22:
Jeg vælger i denne her sammenhæng at svare fru Birthe Skaarup.
Med hensyn til vores SU-politik mener vi, vi har et attraktivt, lukrativt system herhjemme, som vi egentlig ikke grundlæggende vil ændre ved, for det betyder, at flest muligt får mulighed for at læse en videregående uddannelse.
Vi har konkret foreslået som opfølgning på regeringens forslag, at man skærer de såkaldte cafépenge væk, altså de 18-19-åriges SU, som ligger på ca. 1.700 kr.
Det er de ændringer, vi vil have i SU-systemet, som det er i dag.
Men man skal selvfølgelig også have med, at det er verdens bedste system.
Vi giver de studerende i Danmark dobbelt så meget SU i forhold til de næstbedste - det er de andre nordiske lande, og de får for øvrigt ikke SU i to eller tre af sommermånederne, alt afhængig af, om det er Sverige, Norge eller Finland.
Men vi lægger altså ikke op til nogle store ændringer af SU-systemet, fordi vi mener, det har et socialt formål, og det er med til at sikre, at vi er et af de lande i verden, som udjævner bedst med hensyn til, at flest muligt tager en videregående uddannelse, så det vil vi ikke lægge op til ændringer i.
Med hensyn til de studerendes indflydelse, så synes vi da også, det er en god idé, at der bliver mere indflydelse på universiteterne, men omvendt synes vi også, som AC var inde på i en rapport for et par dage siden, at der er brug for tydeligere ledelseskompetence på de videregående uddannelser, at der er en fastere struktur og en stærkere ledelse, og de ting skal selvfølgelig harmonere sammen.
Hanne Severinsen (V), 1998-10-22:
Man kan ikke rette korte bemærkninger til hr. Baadsgaard i den her omgang, men jeg kunne spørge hr. Brian Mikkelsen, om han ikke er enig med mig i, at den TIMSS-undersøgelse faktisk viste, at det stod galt til netop med naturvidenskab, og at det faktisk også var sådan, at der var mange i det danske skolesystem, der sagde, at det ikke var vigtigt, og at den undersøgelse, der var om gymnasieelever, nok viste, de var ganske gode til matematikken, men til gengæld var der ikke ret mange, der valgte det, og det er et meget stort problem.
Birthe Skaarup (DF), 1998-10-22:
Der skal ikke herske nogen tvivl om, at vi er ganske enige med hr. Brian Mikkelsen i, at målet for det danske uddannelsessystem skal være at ligge i toppen i OECD's internationale undersøgelse over medlemslandenes uddannelsesstandard.
Jeg har lige et enkelt spørgsmål til hr. Brian Mikkelsen, og det drejer sig om kvalitet.
Mener hr. Brian Mikkelsen, at den pædagogiske kvalitet i undervisningen kan forbedres, ved at de studerende via Studienævnet får større indflydelse på eksempelvis planlægning af undervisningen?
Samtidig vil jeg godt lige høre, hvorledes De Konservative på nuværende tidspunkt stiller sig til SU-ordningen.
Brian Mikkelsen (KF), 1998-10-22:
Det kan godt være, at hr. Aage Frandsen bliver nostalgisk og sentimental ved tanken om de gode, gamle dage.
Det gør jeg nu ikke.
Jeg vil have et bedre uddannelsessystem, og jeg vil ikke tilbage til de gode, gamle dage.
Der er ikke nogen, der nogensinde har hørt mig tale om, at skolesystemet skal være som i gamle dage, men man skal udvikle det system, vi har i dag, for det fungerer ikke godt nok.
Når det viser sig, at man også i gamle dage læste dårligere end i 1985, så må jeg være en meget, meget ung mand, for jeg gik ikke engang i skole mere, da de gamle dage var 1985.
Vi vil bygge videre, og jeg vil også svare fru Elisabeth Arnold - jeg troede ikke, det var nødvendigt.
Vi vil selvfølgelig ikke støde nogen ud af uddannelsessystemet.
Vi vil gøre det bedre for de flest mulige.
Men i det uddannelsessystem, som fru Elisabeth Arnold forsvarer så ihærdigt og bombastisk i dag, er der i hvert fald 20 pct., som er marginaliserede, efter at de har taget et grundskoleforløb.
Dem bliver man nødt til at stramme op omkring, og det gør man altså bedst ved at give dem nogle grundlæggende færdigheder og ikke de bløde værdier på den måde, som De Radikale og Socialdemokratiet definerer dem på, hvis jeg også skal svare på det andet spørgsmål.
Vi vil banke - uden at bruge fysisk vold - fundamentale værdier ind i eleverne, for det er det, det handler om, fordybelsen og kvaliteten, så kommer de andre ting.
Så kommer selvstændighedskulturen.
Men opdragelsen, de grundlæggende demokratiske værdier, som er så nyttige i vores samfund, og som gør, at vores uddannelsessystem er bedre, end da hr. Aage Frandsen gik i skole - langt, langt bedre, fordi eleverne er meget mere selvstændige i dag og selv kan agere, og derfor skal vi ikke tilbage til de gamle dage -
er forældrenes ansvar.
Det er ikke skolens ansvar.
Det er forældrenes ansvar, og derfor kommer de to ting sammen parallelt, men det vigtigste, det primære i skolen, er altså at lære eleverne nogle grundlæggende færdigheder, og så kommer de andre ting.
Det kommer, når man agerer sammen i grupper osv.
Aage Frandsen (SF), 1998-10-22:
Jeg skal ikke besvare hr. Brian Mikkelsens spørgsmål, men jeg vil hjælpe hr. Brian Mikkelsen til at erindre, hvad Det Konservative Folkeparti har foreslået, hvis ikke hr. Brian Mikkelsen selv husker det.
Ja, man vil nedlægge alle daghøjskoler.
Kan hr. Brian Mikkelsen ikke nævne andre uddannelser, som er for de kortuddannede?
Men daghøjskoler, de skal i hvert fald nedlægges alle sammen.
Det gælder de kortuddannede, og så bruger man pengene til de videregående uddannelser.
Det er jo en konsekvent linje.
Hr. Brian Mikkelsen er i glimrende tråd med traditionerne helt tilbage til forrige århundrede.
Så vil jeg gerne til hr. Brian Mikkelsen stille spørgsmålet
: Det dér med at det var så godt en gang i gamle dage - Hr. Brian Mikkelsen sagde »i vores forældres tid«, så nøjes jeg med at sige i min tid - er hr. Brian Mikkelsen klar over, hvad det var for en undervisning, der foregik dengang?
Jeg tror nok, hr. Brian Mikkelsen tænker på, at det var mellemskolerne, det var det, alle gik i dengang.
Det var altså ikke det, vi gik i.
Vi gik 2-3 timer om dagen, og vi gik jo somme tider kun hver anden dag osv. osv.
Det er altså lidt urimeligt at tale om, at der var bedre kvalitet. Der var andre kvaliteter, men det var ikke i skolen.