runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ole Sohn (SF), 2002-05-03:
I virkeligheden skulle man jo betragte det her forslag som en teknisk lovændring, en konsekvensændring af en i øvrigt vedtaget lov.
Det er den type lovforslag, hvor folk i Folketinget normalt går op og siger: Ja, i øvrigt er jeg enig, og så går de ned igen.
Men jeg har ligesom forstået, at det ikke helt er det, der er gået igen i debatten.
Indledningsvis vil jeg gerne sige, at vi fra SF's side betragter det som en konsekvensændring og en naturlig konsekvensændring, at man naturligvis skal stramme reglerne omkring uberettiget afskedigelse.
Men jeg vil gerne sige, at man jo samtidig skal se på, hvordan man kan løse det problem, der jo selvfølgelig også er.
Jeg forstår udmærket godt, at der kan være mindre virksomheder, som især beskæftiger kvinder - nu er regeringens model af en barselreform jo designet hundrede procent til kvinder, derfor er det jo primært kvinder, der tager barselorloven - hvor det kan være økonomisk omkostningsfyldt for en sådan lille kvindearbejdsplads at have mange på barsel.
Det var også derfor, at vi, da vi behandlede spørgsmålet om selve reformen, lagde an til fra SF's side, at man skulle sørge for at få etableret en central barselfond, så man fik noget solidaritet ind, så de store mandearbejdspladser bidrog til at lindre den økonomiske smerte, som en lang række mindre virksomheder får med den model, som regeringen har skruet sammen.
Den form for solidaritet fandtes der ikke plads til i den model til barsel, som nu er skruet sammen, og det er jo sådan set her, at kimen til mange af problemerne ligger lige så vel som i konstruktionen, hvor man har en barsel, som hundrede procent er tilrettelagt for kvinder fremfor også at give mændene en reel mulighed for at tage del i selve barselorloven.
Det er altså den samlede sum af de problemer, som er fulgt i kølvandet på barselreformen, der nu er med til at belaste en lang række af de små og mindre virksomheder, hvor nogle så fristes til at foretage den handling, som
selvfølgelig er dybt uacceptabel, at man netop siger: Det er billigere for os at afskedige en gravid fremfor at have omkostningen ved en barsel
Derfor er den umiddelbare konsekvens selvfølgelig, at man nødvendigvis må støtte Det Radikale Venstres forslag, men på meget kort sigt er vi nødt til at få rettet op på nogle af de alvorlige skævheder og skavanker, der er i den barselreform, som i den grad er med til at skubbe kvinder tilbage til kødgryderne fremfor at sørge for at få et mere åbent, moderne og ligestillet arbejdsmarked, hvor mændene også tager større del i barslen.
Men det er en helt andet snak, så umiddelbart siger vi ja til den konsekvensændring, som Det Radikale Venstre har stillet forslag om.
Bent Bøgsted (DF), 2002-05-03:
Til fru Lone Møller: Jeg er sikker på, at hvis jeg spørger kvinderne, vi har i gruppen, så vil de sværge højt og helligt på, at vi har ligestilling i gruppen, og at vi er inde i ligestillingstidsalderen. Jeg er også sikker på, at hvis jeg påstår noget andet i gruppen over for kvinderne, så får jeg det ikke godt i gruppen resten af dagen i hvert fald.
Lone Møller (S), 2002-05-03:
Det vil jeg da se hen til med meget stor interesse.
Men vil det sige, at jeg kan konkludere i dag, at Dansk Folkeparti endnu ikke overhovedet er gået ind i ligestillingstidsalderen, men at de først til efteråret vil prøve at finde ud af med sig selv, hvad de egentlig mener?
Man må da have gjort sig nogle overvejelser, når man sådan i al almindelighed sidder i et arbejdsmarkedsudvalg.
Det er jo bare de små ting, vi gerne vil vide lidt om.
Nu oplevede jeg ikke, at fru Mette Frederiksen sådan spurgte om indførelse af ligeberettigelse.
Jeg mener, at fru Mette Frederiksen stillede et meget, meget konkret spørgsmål til Dansk Folkeparti: Hvilke forslag agter Dansk Folkeparti at fremkomme med i dette Folketing, ikke i det forrige århundrede heller ikke i det næste århundrede, men på baggrund af de regler, som vi har i dag?
Det synes jeg da er et meget lille bitte spørgsmål, som man godt kunne bede om at få et svar på.
Anders Samuelsen (RV), 2002-05-03:
Jeg medgiver over for Dansk Folkepartis ordfører, at det faktisk kan være lidt svært præcist at sige, hvordan vi skal gøre det her.
Det er derfor, at jeg kommer med den udstrakte hånd for at give Dansk Folkepartis ordfører en mulighed for at følge op på den konklusion, han havde i sin ordførertale, nemlig om, at godtgørelsesniveauet simpelt hen var for lavt allerede på nuværende tidspunkt.
Vi frygter, at problemet er, at der er endnu flere i fremtiden, som vil komme i klemme, og det fornemmede jeg også på Dansk Folkepartis ordfører.
Hvis vi derfor nu laver ordlyden om, sådan at den simpelt hen bliver: Regeringen pålægges at komme med en redegørelse med forslag til, hvordan man kan modvirke, at den forlængede barselorlov fører til en stigning i antallet af uberettigede fyringer«.
Så er der ikke lagt bånd på nogen.
Regeringen skal altså pålægges at komme med forslag til, hvordan man kan modvirke, at den forlængede barselorlov fører til en stigning i antallet i uberettigede fyringer.
Til hr. Bent Bøgsted: Jeg synes ikke, at jeg fik et helt klart svar.
Kan Dansk Folkeparti støtte forslaget, hvis vi laver en ændring, som pålægger regeringen at komme med et forslag til, hvordan vi kan få ordnet det her område?
Ja eller nej?
Mette Frederiksen (S), 2002-05-03:
Alle ved, at det er et langt, sejt træk, fordi det ikke alene er lovgivningen, der gør det.
Det er også en ændring af kultur og vaner og normer.
Det er en ændring af de forestillinger, vi har om kønnenes placering i et samfund.
Derfor er der ingen, der forventer sig mirakler.
Hr. Bent Bøgsted har da fuldstændig ret i, at havde skiftende regeringer over de sidste 100 år opprioriteret, satset på ligestilling, så var vi nået længere, end vi er i dag. Men det er da en sølle undskyldning fra Dansk Folkepartis side, at man, kan man sige, som gengæld for en manglende indsats tidligere, bevidst modarbejder ligestilling, stemmer for hvert eneste af regeringens forslag, som vi ved vil medføre øget ulighed mellem mænd og kvinder, og intet selvstændigt forslag har Dansk Folkeparti fremsat i Folketingssalen.
Jeg vil derfor igen give hr. Bent Bøgsted muligheden for at forklare, hvad det er, Dansk Folkeparti vil på det område, ved at spørge: Hvilke konkrete forslag forestiller
Dansk Folkeparti og hr. Bent Bøgsted sig på det her område?
Bent Bøgsted (DF), 2002-05-03:
Til hr. Anders Samuelsen: Grunden til, at jeg ikke melder helt hundrede procent klart ud, er, at jeg ikke er klar over, hvad det ændringsforslag, som hr. Anders Samuelsen vil komme med, går ud på, og at jeg ikke er sikker på, hvad løsningen på godtgørelsen skal være, om det skal være den ene eller den anden løsning.
Men det er jeg villig til at se nærmere på.
Og til fru Mette Frederiksen: Uanset hvad fru Mette Frederiksen står og skælder ud på mig over, så har jeg altså ikke haft indflydelse på, at fru Mette Frederiksen ikke selv har fået indført ligeberettigelsen for kvinder her de sidste mange år.
Som sagt skal vi i gang med den ligeberettigelseskonference til efteråret, og der har vi mulighed for at fremføre synspunkter.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-05-03:
Jeg kan ikke helt overskue rækkevidden af at sige ja til fru Mette Frederiksens forslag her, men jeg vil sige, at jeg vil strække mig langt for at blive opfattet positivt af fru Mette Frederiksen, for det er næsten noget af den største ambition, jeg har i arbejdsmarkedspolitik og ligestillingspolitik.
Så jeg vil overveje tilbuddet ganske kraftigt, det vil jeg sige.
Men jeg synes, jeg har tilkendegivet flere gange, at vi mener, vi har et problem her, som vi må reparere på.
Vi skal bare finde den rigtige model.
Bent Bøgsted (DF), 2002-05-03:
For at få den redegørelse er det nok nødvendigt, at vi lige skal holde øje med, hvad resultaterne bliver fremover efter den nye ordning: Om det bliver på samme niveau, eller det bliver forhøjet, eller hvad det gør.
Til fru Lone Møller: Jeg sagde, at når vi til efteråret skal i gang med ligestillingskonferencen, så skal vi arbejde på, hvad vi vil gøre på det område.
Bent Bøgsted (DF), 2002-05-03:
Jeg vil starte med hr. Anders Samuelsen: Det var næsten det, jeg sagde til slut, at vi skulle holde øje med, hvad godtgørelserne blev, og hvis ikke retspraksis ændrer sig, og de bliver tilfredsstillende, så måtte vi jo pålægge regeringen at komme med et lovforslag. Og til fru Mette Frederiksen: Jamen fru Mette Frederiksen kører hårdt på, hvad jeg siger herinde med hensyn til barselorloven, og det er måske også meget rimeligt, og der er en del med ligestilling.
Men det er egentlig utroligt, for i 9 år har Socialdemokratiet været i regering, hvor de har haft mulighed for at gennemføre absolut ligestilling på alle områder.
De har også dannet regering før den forrige borgerlige regering, hvor de har haft mulighed for at gennemføre absolut ligestilling på alle områder.
Så er det utroligt, at det ikke er blevet gennemført endnu af Dansk Folkeparti, som nu i 5 måneder siden valget for første gang har været støtteparti for en regering.
Så skal vi klandres for, at vi ikke har gennemført ligestilling i løbet af de 5 måneder.
Vi har ikke arbejdet med, hvad vi skal lave for at gennemføre hundrede procent ligestilling, men i efteråret skal vi have en ligestillingskonference her i Danmark på EU-niveau, og der bliver der mulighed for at fremføre de synspunkter, der er på ligestillingsområdet.
Ester Larsen (V), 2002-05-03:
Nu kan jeg ikke i hovedet fordelingen af lægemiddelproduktionen mellem offentlige virksomheder og private, men det er en minimal andel af lægemidler, der forskes, udvikles og produceres af statsinstitutioner.
Så det bidrag, som Statens Serum Institut kan yde forskningsmæssigt, skal de fortsat yde, men at tro på, at den ret beskedne institution er i stand til at redde verden, ville være lovlig optimistisk.
Der, hvor man kan gå ind at hjælpe ulandene, er så ved generelt at prioritere medicinindkøb ind i ulandshjælpen.
Det er den måde, vi kan bistå med, men at tro, at vi er i stand til at overtage lægemiddeludviklingen på et niveau, som batter noget, er ret illusorisk.
Line Barfod (EL), 2002-05-03:
Fru Ester Larsen har åbenbart svært ved at se, at det kan være et problem, hvis man overlader al lægemiddelforskning og -produktion til private lægemiddelvirksomheder.
Et konkret eksempel er, at det for nogle måneder siden kom frem, at den lægemiddelvirksomhed, der producerer medicin mod sovesyge, som er en meget farlig sygdom i mange udviklingslande og slår mange, mange, mange mennesker ihjel, ville holde op med at producere den, fordi det ikke kunne betale sig at sælge den, når det kun var fattige mennesker, der havde behov for den.
Tilfældigvis fandt de så ud af, at det her middel mod sovesyge havde den bivirkning, at det kunne hæmme hårvæksten hos kvinder.
Dermed kunne præparatet altså også sælges til rige mennesker i de rige lande, fordi der var nogle kvinder, der ønskede at få hæmmet hårvæksten.
Skal det være sådan nogle tilfældigheder, der afgør, om man fortsat har medicin, som der er behov for for at redde tusindvis af menneskeliv, eller skal man sige, at det altså også er en offentlig opgave at sikre, at der er medicin mod livstruende sygdomme også i de fattige dele af verden?
Ester Larsen (V), 2002-05-03:
Seruminstituttets hovedopgave er at interessere sig for smitteproblematikken og interessere sig for den forskning, som knytter sig hertil.
Og så har man en tradition for at producere vacciner.
Der er allerede herfra peget på, at Danmarks Forskningsråd sætter spørgsmålstegn ved, hvor genialt det er, at en sektorinstitution skal producere vacciner, som måske kan produceres mere effektivt andre steder.
Seruminstituttet er fortsat en forskningsinstitution, men det er en beskeden forskningsinstitution.
Sammenligner man med de lægemiddelvirksomheder, som udvikler nye præparater, er det jo en beskeden indsats, som Seruminstituttet er i stand til at yde.
Den indsats, man yder, yder man jo bedst der, hvor man er i samspil med andre forskningsinstitutioner.
Man modtager EU-midler, man modtager fondsmidler.
Så man er inde, man er en del af en forskningssammenhæng, og det skal man da fortsat være.
Om der fra nu af og altid præcis også skal produceres vacciner, er der sat spørgsmålstegn ved fra Danmarks Forskningsråd.
Lene Garsdal (SF), 2002-05-03:
Jeg spurgte fru Ester Larsen om, hvorfor man ikke udbyggede Statens Serum Instituts nedslidte produktionsapparat.
Det fik jeg ikke noget svar på.
Og det med, at bløderne nu bruger gensplejsede produkter, er selvfølgelig led i den almindelige udvikling af medicinalområdet.
Men det ændrer ikke noget ved, at Statens Serum Institut forsker i nogle andre ting og dermed på sigt vil kunne komme til at udnytte produktionsapparatet.
Hvorfor har man udsultet Seruminstituttet så længe?
Line Barfod (EL), 2002-05-03:
Selvfølgelig skal man først og fremmest satse på at få opbygget ulandenes egne produktioner af forskellige former
for medicin, vaccine osv., men det tager jo nogle år, og der skal jo også være en viden, der kan bruges til at hjælpe med at opbygge den produktion. Det er det, som Enhedslistens forslag går ud på.
I stedet for at fortsætte med at udsulte Statens Serum Institut, så man ikke får foretaget de nødvendige investeringer, der gør, at man kan lave den nødvendige produktion og forskning, prioriterer man at bruge
Statens Serum Institut.
Man får jo ikke udviklet nye produkter, hvis ikke man fortsat har produktionen og forskningen.
Det, man jo har lavet på Statens Seruminstitut, som vi også fik forklaret under besøget, er, at efter at de danske blødere er holdt op med at bruge så meget af plasmaet, er man begyndt at udvikle nye produkter, så plasmaet kan anvendes på anden vis.
Ester Larsen (V), 2002-05-03:
Hvis regeringen var overbevist om, at de to sager, som hænger over hovedet på den danske regering og dermed også på Folketinget, var sikre vindersager, kunne der være en idé i at vente, til dommen var faldet.
Men da alle vurderinger tyder på, at det er sikre tabersager, synes jeg, det er en dårlig idé at afvente udfaldet. Det, der er problemet omkring Statens Serum Institut, er jo primært dette, at danske blødere foretrækker at blive behandlet med nogle præparater, som ikke er omfattet af Seruminstituttets produktion.
Der er simpelt hen afløbsproblemer for den produktion; der er ingen til at aftage den.
Så kan man forære den væk.
Ja, spørgsmålet blev rejst under besøget på Seruminstituttet.
Der blev det påpeget, at det egentlig var en underlig form for ulandshjælp præcis at give dem nogle præparater fremstillet af plasma, for det ville være lande, som havde væsentlig større fordele af at få udbygget deres egen blodforsyning.
Det kunne da så være en opgave, som skal prioriteres af ulandsmidlerne. Dette at gå hen og forære et produkt væk, som repræsenterer en værdi, som det er tvivlsomt om de kan bruge, synes jeg ikke er en anstændig omgang med dansk produktion.
Line Barfod (EL), 2002-05-03:
Fru Ester Larsen nævner som en af grundene til at støtte regeringens forslag, at man ikke udnytter alle dele af blodplasmaet i dag.
Kan fru Ester Larsen oplyse, om der er noget i den nuværende model, der forhindrer, at man udnytter alle dele af blodplasmaet, f.eks. at den del, som de danske blødere ikke kan bruge, gives til blødere i andre dele af verden, der endnu ikke har råd til at købe den dyre medicin, som de danske blødere bruger?
Problemet er bare, at de private firmaer gør det ud fra profithensyn, og at det er sjældent, man kan tjene penge på produkter til fattige mennesker.
Derfor er Enhedslistens forslag, at Statens Serum Institut som en national institution kan sørge for de produkter, som ikke bliver udviklet af lægemiddelindustrien, eller som de ikke vil sælge til fattige mennesker.
Lene Garsdal (SF), 2002-05-03:
Fru Ester Larsen siger i sin tale, at blodloven alligevel skulle revideres og har skullet det flere gange.
Nu er det jo sådan, at vi afventer den EU-dom, som skal afgøre, hvorvidt den nuværende lovgivning i Danmark vil være en uberettiget handelshindring.
Jeg vil gerne spørge, hvorfor fru Ester Larsen ikke mener, man skal afvente den dom, så man kan finde ud af, om blod er en vare i modsætning til, hvad f.eks. donorerne siger.
Og det andet spørgsmål er: Når der henvises til det nedslidte produktionsapparat på Statens Serum Institut, ville det så ikke være fornuftigt for at kunne udnytte tingene bedre, at man i stedet pegede på en udbygning af produktionsapparatet?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2002-05-03:
Jeg føler mig sådan set helt tryg ved, at jeg sagde tingene ret tydeligt allerede i mit første indlæg, nemlig at Statens Serum Institut allerede på flere felter er involveret i sådanne projekter, i samarbejdsrelationer med private virksomheder, i samarbejdsrelationer i forhold til EU, og det forekommer at være en fornuftig aktivitet.
For så vidt angår Seruminstituttets produktion - der er jo to dele i det her: der er en forskningsdel, og der er en produktionsdel - må jeg sige, at det er en diskussion, som kommer.
Danmarks Forskningsråd har netop foretaget en gennemgang af sektorforskningen, som er offentliggjort i går, og som er i offentlig høring.
Der har jeg da noteret mig, at Danmarks
Forskningsråd - det er på side 37 i gennemgangen af sektorforskningen - har gjort sig den overvejelse, »at det i fremtiden løbende bør vurderes, om dele af Statens Serum Instituts produktionsorienterede aktiviteter med fordel ville kunne udliciteres eller privatiseres«.
Det er ikke regeringens politik, det er Danmarks Forskningsråds oplæg til en diskussion om Statens Serum Instituts indplacering i det samlede forskningslandskab i Danmark, som er sendt til høring, og som jeg har en forventning om at alle fordomsfrit vil deltage i.
Det er jo også fru Line Barfod meget bekendt, også fra det besøg, som Sundhedsudvalget havde lejlighed til at aflægge på Statens Serum Institut for få dage siden, og som jeg også selv deltog i, at en betragtelig del af økonomien omkring instituttet jo netop knytter sig til, at instituttet er opsøgende i forhold til udviklingsprojekter, og det er bestemt ikke regeringens intention at ændre på det billede.
Line Barfod (EL), 2002-05-03:
Det var spændende at høre ministeren.
Bare for at gøre det klart allerede ved starten af debatten vil jeg sige, at Enhedslistens beslutningsforslag ikke går ud på, at der skal tilføres mange, mange milliarder.
Det er et spørgsmål om, hvor man sætter ambitionsniveauet.
Derfor vil jeg gerne høre ministeren, om hans redegørelse her skal opfattes sådan, at regeringen fortsat ønsker, at Seruminstituttet skal indgå i samarbejde med andre og fortsat skal være førende inden for udvikling på de områder, ministeren nævnte, men eventuelt også på andre områder inden for medicin, bl.a. til tredjeverdenslande, og om Seruminstituttet også efter regeringens vurdering kan indgå i at udvikle medicin, som ikke produceres af private lægemiddelinstitutter eller lægemiddelindustri.
Anders Samuelsen (RV), 2002-05-03:
Jeg vil godt sige tak for en rigtig god debat, en debat, der desværre lidt var kendetegnet af, at der var to grupper: en gruppe, som oplagt kunne se, at her var et problem, og det skulle vi lave nogle konsekvensændringer i forhold til, og så en anden gruppe, de to regeringspartier, som ikke kunne se, der var noget problem, eller i hvert fald ville se tiden an for at se, om der var et problem.
Men som Dansk Folkepartis ordfører så rigtigt sagde, er det allerede nu tydeligt, at der er et problem, som der skal gøres noget ved.
Derfor vil jeg også godt kvittere positivt for, at Dansk Folkepartis ordfører har sagt, at med den ændring, som vi kunne lægge ind i teksten, så den udelukkende kommer til at gå på, at regeringen skal komme med et bud på, hvordan vi kan gøre det her bedre, så vi forebygger en stigning i antallet af uberettigede fyringer, så Dansk Folkeparti kan støtte forslaget, og vi dermed kan få en vedtagelse på plads inden sommerferien.
Det vil jeg godt kvittere for, det er jeg glad for.
Vi har lagt op til, at man kunne udvide rammen for godtgørelser.
Det var en vej at gå.
Det er, som jeg har forstået det, god borgerlig
retspolitik at sige, at hvis man hæver strafferammen, har det også en klar virkning i forhold til, at folk holder op med at slå på hinanden eller i det her tilfælde uberettiget at fyre kvinder under graviditet.
Den logik holder åbenbart ikke for V og K lige præcis på det her område.
Det kan jeg jo kun beklage.
Den oprindelige tanke her var at skærpe godtgørelsesniveauet - nu vælger man så i selve beslutningsforslagets endelige udgave at lave en mere åben model - og hvis man gjorde det, kunne det forhåbentlig for det første have en præventiv virkning, for det andet give en mere fair kompensation til at øge retsbevidstheden blandt uretmæssigt fyrede kvinder og for det tredje sende et vigtigt signal om, at ligestillingssnakken ikke bare er ord herinde fra Folketinget, men at vi mener det alvorligt, når vi siger, der skal være mulighed for, at job og familie kan gå op i en højere enhed også for danske kvinder - der skal i hvert fald tages udgangspunkt i danske kvinder. Det er det, som vi har mulighed for at gøre her i Folketinget, og derfor kvitterer jeg for, at det tilsyneladende kan lade sig gøre med det tilsagn fra Dansk Folkeparti at få skabt et flertal, så vi kan rykke på det her felt. Tak for det.
Mette Frederiksen (S), 2002-05-03:
Det er efterhånden så trættende at høre Dansk Folkeparti og ikke mindst hr. Bent Bøgsted forklare Folketinget stolpe op og stolpe ned, hvor meget man gerne vil hjælpe de svage på arbejdsmarkedet; hvordan man gerne vil understøtte ligestilling; hvordan man gerne vil afhjælpe de problemer, lovgivningen giver; hvordan man gerne vil styrke og blablablabla, og ikke et eneste konkret forslag har vi set fra Dansk Folkepartis side, ikke den mindste opbakning har vi set til noget, der bare kunne minde om et progressivt forslag.
Derfor bliver jeg nødt til at spørge hr. Bent Bøgsted i dag: Hvilket konkret forslag påtænker Dansk Folkeparti at fremsætte på det her område?