Per Stig Møller (KF), 2001-03-20:
Det forholder sig sådan, at en ophævelse eller en svækkelse af sanktionerne vil give Iraks diktator Saddam Hussein frie hænder og flere midler til at slå ned på kurderne i nord og shiamuslimerne i syd, og han vil ikke undlade at gøre det for dermed fortsat at sætte sit blodrøde stempel på Iraks befolkning og på så meget af Mellemøsten, han kan få fat i.
Det fremgår jo med al ønskelig tydelighed af udenrigsministerens besvarelse, som jeg takker for, at Saddam Hussein overhovedet ikke vil bøje sig for FN's krav.
Han tillader ikke våbeninspektion, han vil ikke have sit våbenarsenal set efter i krogene, han vil ikke åbne sine forsknings- og udviklingscentre, hvor man formoder, at han med villige udenlandske hjælpere er i færd med at udvikle de våben, der vil skabe uro og spænding i hele regionen, og som han vil være parat til at sætte ind mod befolkningerne i nord og syd og uden om Irak.
Saddams radarsystemer er blevet forbedret med russisk hjælp.
Serberne har lært ham, hvordan han skal forvirre de amerikanske og engelske fly ved at slå forskellige radarsystemer til og fra i hastig rækkefølge.
Det vil igen gøre det vanskeligere at beskytte civilbefolkningen mod ham.
Samtidig har Saddam Hussein indgået frihandelsaftaler i milliardklassen med Egypten og Syrien, og han har uden for olie for mad-programmet i skikkelse af Jordan, Tyrkiet og Syrien fundet ivrige aftagere og videresendere af hans olie, hvorfor olie for mad-programmet nu er temmelig gennemhullet. Alt dette sætter ham i stand til helt at blæse på FN's resolutioner og krav, for pengene strømmer jo ind.
Men han bruger bare ikke midlerne til den mad og medicin, som var forudsat, for han får jo pengene uden for programmet, og han vil fastholde den irakiske befolkning i troen på, at alle dens lidelser skyldes den onde vestlige verden med USA og England i spidsen.
Samtidig stiller nu også nogle vestlige lande sig op i køen af dem, der gerne vil handle med Saddam Hussein.
Det var vel derfor, Frankrig i 1998 forlod den flystyrke, der skal holde irakiske fly borte fra nord og syd. Selvfølgelig kan vestlige firmaer deltage i den handel, der under FN's administration tillades gennem olie for mad-programmet.
Denne er jo til gavn for civilbefolkningen.
Men der må være enighed om, at man ikke går uden for dette program, for jo mere Saddam Hussein oplever, at han kan normalisere situationen på trods af FN's sanktionspolitik,
jo vanskeligere bliver det at få ham til at afstå fra at anskaffe sig og udvikle avancerede våben og missilsystemer. Jo hurtigere dette lykkes ham, desto hurtigere vil han slå til igen og destabilisere så meget af regionen, han overhovedet kan.
Saddam Husseins drøm er at blive leder af den arabiske verden.
Får han kræfter til og muligheder for at gøre forsøget, så vil han gøre det, og så bliver den mellemøstlige krudttønde eksplosionsfarlig.
FN står fast på sin embargo, men den gennemhulles.
USA og Storbritannien gør, hvad de kan for at holde ham nede ved at udvise rettidig omhu, men forståelsen for deres indsats bliver stadig mindre i omverdenen og først og fremmest i den arabiske verden.
Også det ved Saddam Hussein, også det spiller han kynisk
Siden forsøgte han at tage Kuwait.
Så vendte han sig mod kurderne og shiitterne, og nu bruger han sin manipulerede befolkning som sit skjold.
Han vil ikke tøve med at tage Israel og hele regionen som gidsel næste gang, han får magt, som han har agt, og han har missilsystemerne dertil.
Og hvad skal vi så gøre?
Det er jo det, SF spørger om.
Hvilken politik skal vi give støtte til i FN og EU?
Jeg er enig med hr. Arne Melchior i, at det her egentlig ikke er noget, vi er forpligtet til at oplyse SF om, men vi vil gerne hjælpe. Vi skal støtte FN i, at Saddam skal opfylde de stillede ekspeditionsbetingelser for at få hævet embargo og sanktioner, ellers vil enhver diktator kunne blæse på det internationale samfund og vide, at det bare drejer sig om at holde ud længe nok.
Men vi skal samtidig støtte generalsekretæren i hans bestræbelser på at få olie for mad-administrationen til at fungere bedre med henblik på at forhindre omgåelser og sikre, at pengene går til den befolkning, de er tiltænkt. Jo flere midler Saddam Hussein får uden for programmet, jo mere ligeglad vil han være med det.
Vi skal derfor opfordre til at fremskynde FN's arbejde under Stoltenbergs ledelse med at få fremlagt anbefalinger til, hvordan de humanitære behov kan opfyldes med respekt for sikkerhedsresolutionerne.
Så vidt jeg ved, har Stoltenberg siddet med denne sag siden oktober og er ikke kommet med svaret endnu om selve sanktionspolitikken, og hvad der må smutte igennem og ikke må smutte igennem.
Jeg tror, hr. Stoltenberg vil være meget, meget glad for at få et brev fra SF's ordfører med deciderede og klare forslag.
Men vores opfattelse er altså: Stå sammen om FN, sørg for at få strammet op på programmet.
Sørg for at få det målrettet.
Sørg også for et fælles fodslag i EU, så det ikke bliver for let for Saddam Hussein at få for mange penge uden om programmet, og sørg for at give opbakning til USA's og Storbritanniens indsats, uden hvilken der ikke ville være nogen nåde for kurderne i nord og shiitterne i syd.
Med denne motivering er det klart, at vi ønsker, at Folketinget i dag stemmer for det forslag til vedtagelse, som vi er medforslagsstillere til.