Jens Vibjerg (V), 1997-11-14:
Jeg vil starte med at sige tak for de mange pæne ord, der er blevet sagt om vores forslag.
Der er nogle punkter i forslaget, som jeg gerne vil uddybe lidt, for med den taletidsbegrænsning, der er, var det svært for fru Mariann Fischer Boel at komme ind på alle de væsentlige emner i dette gode forslag.
Der er altså nogle punkter, som jeg godt lige vil gøre lidt mere ud af på nuværende tidspunkt.
Det ene er med hensyn til tilsætningsstofferne, hvor vi i Venstre synes, at brugen af tilsætningsstoffer har taget overhånd.
Vi er selvfølgelig helt på det rene med, at mange tilsætningsstoffer, der anvendes i fødevarer, er helt nødvendige af hensyn til varernes holdbarhed og sikkerhed, og det er klart, at vi ikke må sætte sikkerheden over styr.
På den anden side skal vi altså heller ikke bruge flere tilsætningsstoffer end nødvendigt.
Vi tror på, at de rene råvarer er at foretrække, og man skal ikke udsætte allergikere for unødige lidelser.
Desuden skal det af varedeklarationen klart fremgå, hvilke tilsætningsstoffer der er anvendt og eventuelt med angivelse af mulige allergireaktioner.
Det skal ske ikke alene af hensyn til allergikere, som er afhængige af information om de tilsatte stoffer, men også af hensyn til de øvrige forbrugere.
Jeg vil sige til fødevareministeren, at vi synes, at der skal ryddes op på dette område.
Det fører os over i den næste pind, nemlig mærkningen, som også er et væsentligt punkt for os.
Vi står her over for to hensyn: På den ene side vil vi gerne medvirke til at opfordre forbrugerne til at spise så sundt som muligt, og på den anden side må vi lade forbrugerne vælge de varer, som de selv ønsker.
Det er Venstres opfattelse, at den bedste måde til at bygge bro og finde en fornuftig balance mellem disse to hensyn er at øge informationsniveauet for forbrugerne så meget, at det valg, der træffes, i høj grad sker på forbrugerens eget ansvar.
Vi ser i dag en mærkning, som ofte er mere vildledende end vejledende, ja, det er vist ikke forkert at sige, at den i mange tilfælde er decideret håbløs.
Det er også det, vi her har hørt fra en række ordførere, så derfor må vi stille krav om, at mærkningen af varerne er både klar og troværdig.
Jeg er overbevist om, at ministerens igangværende bestræbelser på mærkningsområdet er et skridt i den rigtige retning
Jeg vil også godt sige lidt om genteknologi, for
den ofrer vi i Venstre stor opmærksomhed, og det er Venstres opfattelse, at vi skal være positive, men kritiske over for den genteknologiske udvikling.
Det er kontrollen, før et gensplejset produkt godkendes, man skal koncentrere indsatsen om.
Der må stilles skrappe krav til forundersøgelser, før et produkt sendes på markedet, og specielt må man sikre sig, at der ikke er sundheds- eller ernæringsmæssige problemer ved et gensplejset produkt, ligesom det må sikres, at produktet ikke har nogen negativ indvirkning på natur og miljø.
I tilfælde, hvor der er tvivl om et gensplejset produkts eller en plantes egenskaber, må man lade tvivlen komme forbrugeren til gode og stoppe produktet.
Samtidig kan der være etiske grænser i forbindelse med anvendelsen af genteknologien, som skal diskuteres, før gensplejsning tillades.
Omvendt rummer genteknologien store positive muligheder
for at forbedre både kvaliteten og kvantiteten af verdens levnedsmiddelproduktion, og specielt i den tredje verden kan genteknologien vise sig at være en vigtig hjælp.
FAO anbefalede på sit fødevaretopmøde i 1996, at man for at skaffe fødevarer til hele verdens befolkning skulle anvende genetisk forbedrede sorter, som er mere højtydende, og som
bedre tåler tørke og angreb fra insekter.
Man har bl.a. mulighed for at reducere anvendelsen af sprøjtemidler ved at gøre planter resistente over for sygdomsangreb.
Desuden kan genteknologien sikre bedre og renere produkter samt en mere optimal ressourceudnyttelse.
Vi må heller ikke se bort fra, at genteknologien er et vækstområde med et stort potentiale i form af arbejdspladser.
Venstre lægger vægt på, at en streng offentlig kontrol er en forudsætning, før et gensplejset produkt godkendes.
Gensplejsede produkter skal mærkes, så forbrugeren har mulighed for fra- og tilvalg.
Et af de nye begreber inden for fødevarer er functional foods, altså fødevarer med bestemte sundhedsmæssige egenskaber.
Hvis alle mennesker fik den optimale kostsammensætning, var der for så vidt ikke grund til at diskutere functional foods, men vi ved, at det langtfra er tilfældet.
Derfor er det rimeligt med en god og konstruktiv debat om mulighederne i functional foods.
Det er et marked i vækst, og det er et område, der rummer en række muligheder med hensyn til hensigtsmæssig ernæring.
Når det nu uden tvivl vil være et stort vækstområde og Danmark er en stor fødevareproducent med en enorm eksport, vil det være rigtigt, at vi er med, ikke bare med på vognen, men på førersædet.
Hvis vi ikke allerede nu formulerer en fremsynet politik, bliver det os, der hænger på bagsmækken og lader de andre bestemme, hvor vi kører hen.
Det må være rigtigt, at man, i den udstrækning sundhedsmæssige fordele kan dokumenteres, får lov at oplyse herom.
Det hører med til god forbrugeroplysning.
Den hidtil meget restriktive danske holdning er uheldig både ud fra en sundhedsmæssig og en konkurrencemæssig synsvinkel, men jeg hørte bemærkninger fra både fødevareministeren og regeringspartierne om, at der er en åbning på vej med hensyn til functional foods, og det hilser jeg med tilfredshed.
Jeg synes, vi skal sikre, at der også må være en mulighed for at anføre de sundhedsmæssige fordele ved mad, functional foods og kosttilskud, i den udstrækning de er bevist.
Det er selvfølgelig vigtigt, at der udarbejdes strenge offentlige retningslinjer for, hvilke anprisninger der må anvendes, og det skal klart dokumenteres, at det pågældende produkt har en positivt sundhedsfremmende virkning.
Selvfølgelig må befolkningen ikke foranlediges til at tro, at disse produkter alene kan forebygge og helbrede sygdomme, men det er lige så vigtigt, at vi for folkesundhedens skyld udnytter de muligheder, der ligger i disse produkter.
Fra Venstres side skal der i hvert fald lyde en klar opfordring til ministeren om at ændre levnedsmiddelloven, så vi som forbrugere får mulighed for at udnytte de nye muligheder, der ligger her.
Et vigtigt område, når vi taler om levnedsmidler af høj kvalitet, er levnedsmiddelkontrollen, som ikke uden grund har været kritiseret fra flere sider.
Kritikken har bl.a. været fokuseret på den uensartede kontrol, der skyldes kontrolenhedernes meget forskellige fortolkning af levnedsmiddelkontrollen.
Først og fremmest af hensyn til forbrugerne, hvad enten man går på indkøb i supermarkedet eller går på restaurant, er det vigtigt, at vi kan regne med en ensartet høj standard. Det er da også vigtigt, at fødevareindustrien, detailhandelen og restaurationsbranchen har en rimelig ensartet standard over hele landet.
Levnedsmiddelkontrollen er i dag organiseret i 32 fælleskommunale kontrolenheder, og man kan med rette diskutere, om enhederne er store nok til at løse tidens krav, og om de er organiseret på en hensigtsmæssig måde.
Levnedsmiddelkontrollen udøver både entreprenørvirksomhed og myndighedsudøvelse, og i Venstre er vi specielt optaget af, at myndighedsudøvelsen er under direkte politisk kontrol.
Det element finder vi i Venstre ikke er opfyldt under den nuværende struktur.
En moderne levnedsmiddelkontrol kræver et meget avanceret apparatur og et meget dygtigt fagligt miljø.
Også det punkt har de nuværende levnedsmiddelkontrolenheder svært ved at leve op til.
Derfor burde det overvejes, om det ikke vil være en mere hensigtsmæssig struktur at lægge ansvaret for levnedsmiddelkontrollen over til amterne.
Så kom den under direkte politisk kontrol, og vi kunne reducere antallet til 14 enheder med deraf følgende muligheder for at have både det fornødne apparatur og den fornødne ekspertise.
Det er klart, at selv om man fra politisk side opstiller de bedste politiske betingelser for produktion af gode og ernæringsrigtige fødevarer, er det i sidste instans forbrugerne selv, som skal træffe valget.
Bedre spisevaner kan bidrage positivt til at forebygge en lang række hyppigt forekommende sygdomme i Danmark.
Ernæringsrelaterede sygdomme giver i dag anledning til forringet livskvalitet og udgør en betragtelig belastning af sundhedssystemet.
Mange mennesker kan ved at ændre deres spisevaner undgå en række ernæringsrelaterede sygdomme og desuden fremme deres helbred.
Dermed forkortes indlæggelsestider og medicinforbruget kan sættes ned.
Med dette beslutningsforslag lægger Venstre og De Konservative op til debat på et område, der også i fremtiden skal placere Danmark i den absolutte top med en stor fødevareproduktion af høj kvalitet, men som samtidig skal sikre, at de bedste råvarer ender som en god oplevelse på vores tallerken.
Jeg tager de bemærkninger, der er faldet fra de forskellige partier, som udtryk for, at det er der rimelig bred enighed om.