runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Troels Lund Poulsen (V), 2006-01-19:
Jo, men jeg vil sige til hr. Frank Aaen, at Venstres bud ikke er et enten-eller, det er jo et både-og.
670 mio. kr. bliver brugt til udvikling i Afghanistan.
Det er jo netop også for at sikre, at alt ikke skal gå til militær.
Der skal også være en økonomisk udvikling, som er med til at skabe baggrunden for demokrati, for fremskridt, for udvikling.
Det er klart, at det hænger sammen.
Men det er altså også nødvendigt at nedkæmpe nogle af de grupper, som stadig væk vil forandre Afghanistan, men som ikke ønsker, at man skal gå i en demokratisk retning.
Vi har en forpligtelse til at støtte de mange, der nu er blevet fri, de kvinder, der har fået mulighed for at stemme, dem skal vi hjælpe til et ægte demokrati.
Frank Aaen (EL), 2006-01-19:
Hvis der har været en overvejelse i partiet Venstre om, hvorvidt man skulle vælge en udviklingsstrategi frem for den militære, så kom det i hvert fald ikke særlig tydeligt frem i svaret her.
Det er jo et fundamentalt spørgsmål.
Kan man forestille sig, at man med militær i et land som Afghanistan, der er så uvejsomt, og som er opdelt i, jeg ved ikke hvor mange klaner og stammer, som hver har deres egen lille milits, kan kontrollere landet?
Altså, der har jo aldrig nogen sinde været en magt, der har kontrolleret hele Afghanistan.
Der har været nogle, der har kontrolleret Kabul, men resten af Afghanistan har været delt op i mange forskellige magtcentre.
Det er derfor, jeg vil sige, at man nok skal overveje meget dybt, om man ved at have sat et styre ind i Kabul og ved at sende soldater rundt i forskellige dale i Afghanistan overhovedet er i stand til at skabe noget som helst, der ligner en fornuftig udvikling, og om man ikke bare fremmer modstand og fortsat militær konfrontation.
Troels Lund Poulsen (V), 2006-01-19:
Der er vist ikke nogen hemmelighed i, at hr. Frank Aaens strategier om, hvordan man løser konflikterne i verden, og Venstres opfattelse ligger meget, meget langt fra hinanden.
Under den sidste debat kunne man høre hr. Frank Aaens bud på, hvordan man løser konflikten i Irak.
Det var vist at lave et såkaldt fredsseminar uden for Irak, måtte jeg forstå.
Det var det, som var løsningen på Irakkonflikten.
Til spørgsmålet om, hvorvidt en yderligere indsats i forhold til militær tilstedeværelse skulle udgøre et problem, må jeg sige til hr. Frank Aaen, at det mener jeg ikke det gør.
Nu skal vi jo huske på, at vi er der på opfordring af FN, og FN har bl.a. bedt NATO stå i spidsen for ISAF, og det, som der er brug for nu, er, at vi udvider hele den indsats, der er i Afghanistan, netop for at sikre, at vi kommer rundt også i de uvejsomme dele af Afghanistan, hvor det ikke har været muligt at have en særlig stor militær tilstedeværelse.
Frank Aaen (EL), 2006-01-19:
Det spørgsmål, jeg har, er, om Venstre har overvejet – i virkeligheden på samme måde som i diskussionen om Irak – det her med at kunne fremme en demokratisk proces i et land med en forstærket militærindsats.
Er det så indlysende, at det er muligt?
20 års erfaring fra Afghanistan viser, at udenlandsk militær tilstedeværelse faktisk fremmer alt muligt andet.
Jeg vil også spørge, om den der måde at bekæmpe opiumsdyrkning på bedst varetages ved, at man brænder bøndernes marker af, eller om den fremmes ved, at man hjælper bønderne til at dyrke noget andet, de kan leve af, så de kan få et godt liv.
For så vidt angår hele den overordnede strategi, har Venstre overvejet, om det er et galt spor, og om man skulle overveje noget helt andet?
Troels Lund Poulsen (V), 2006-01-19:
Først og fremmest: Hvad angår FN-rapporten, så har jeg læst den, vil jeg sige til hr. Holger K. Nielsen.
Det er jo helt korrekt, som jeg også sagde i mit første svar, at det er en vanskelig opgave, som forestår, men en af grundene til, at vi er med til at støtte det her beslutningsforslag, er jo netop nødvendigheden af, at vi kommer rundt i hele Afghanistan, at vi følger det, der er fastlagt for, hvordan Afghanistan på sigt bliver gjort til et samfund, som er stabilt, og hvor der bliver skabt demokratiske reformer og demokratiske muligheder i hele landet.
Så havde jeg også fornøjelsen af at se TV-avisen i går aftes, og jeg hørte også P 1 her til morgen.
Det kan jeg selvfølgelig ikke vide om hr. Holger K. Nielsen gjorde.
Han var af den opfattelse, at de danske soldater var rigeligt klædt på til den opgave, de stod over for.
Der er selvfølgelig mulighed for hr. Holger K. Nielsen for at gå ind i en dyb dialog om de danske soldaters uddannelse, for forsvarsministeren er jo til stede, men jeg vil sige, at med baggrund i det, som fremgik i morges af P 1, og også i forhold til det mandat, som vi giver her i Folketinget, så føler jeg mig tryg ved, at de danske soldater selvfølgelig har de redskaber og den uddannelse, der skal til.
Jeg deler med andre ord ikke hr. Poul Dahls vurdering af situationen.
Holger K. Nielsen (SF), 2006-01-19:
Tak, formand, det er en fornøjelse, at formanden har forstået forretningsordenen.
Der var faktisk et spørgsmål, nemlig om hr. Troels Lund Poulsen overhovedet har læst rapporten fra FE, som giver et helt andet billede, og i forlængelse af det, om det ikke gør noget indtryk på hr. Troels Lund Poulsen, når man i aftes i TV-avisen kunne se tidligere oberstløjtnant Poul Dahl sige, at han var meget bekymret for den uddannelse, som de danske soldater, der skal derned, har.
Troels Lund Poulsen (V), 2006-01-19:
Det var meget svært for mig at få fat i spørgsmålet, men hvis det bare var hr. Holger K. Nielsen, der igen ønskede at give SF's syn på verden, så er det noteret.
Jeg sagde ikke, at det blev en nem indsats.
Det bliver en vanskelig indsats, det sagde jeg også i min ordførertale.
Spørgsmålet gik hen over hovedet på mig, men jeg må opfatte det som en kommentar til ordførertalen.
Holger K. Nielsen (SF), 2006-01-19:
Igen hører vi sådan en fantastisk optimisme fra Venstres side om udviklingen i Afghanistan, og endnu en gang må jeg spørge, om Venstres ordfører overhovedet har læst den analyse, der er kommet fra FE, Forsvarets Efterretningstjeneste, om Afghanistan, som jo giver et langt, langt mere nuanceret billede end det, som Venstres ordfører giver udtryk for, et billede af meget store problemer, hvor der ikke er tale om, at der er sådan små terrorgrupper, der sådan gør lidt her og der, og som man meget nemt kan få kontrol med.
Det giver et indtryk af, at der i det sydlige Afghanistan, hvor de nye danske styrker skal til, er en meget stor indflydelse fra Al-Qaeda, fra talebanfolk, fra lokale militsfolk, kriminelle bander, med andre ord et helt, helt andet billede, end det positive, som blev givet af hr. Troels Lund Poulsen.
Per Stig Møller (KF), 2006-01-19:
Jeg skal ikke bruge de 10 minutter, jeg skal kun sige til hr. Frank Aaen, at jeg faktisk synes, det er godt, at vi kan få en konstruktiv debat.
Jeg mener stadig væk, det er både-og – men det behøver vi ikke trampe videre i – for jeg mener ikke, man kan komme videre med fredsprocessen, Zawahirityperne vil underminere den, og Zarqawityperne vil underminere den, uden at man også har sikkerhed og stabilitet omkring det demokrati og den forsoning, man skal lave.
Når der så bliver spurgt, hvad vi vil gøre for den forsoningsproces, som hr. Frank Aaen med fuld ret efterlyser, ja, så er vores strategi jo den at medvirke i det civile samfund.
F.eks. har ngohuset i Basra, som vi er med til at lave, 250 ngo'er.
Det vil sige, at der arbejdes på basis, der undervises i menneskerettighederne, menneskerettighedscenteret er med, demokratiopbygning er vi aktivt involveret i, politi- og retsmission er vi aktivt involveret i, så vi får opbygget et retssamfund.
Så vi er inde i alle de civile elementer, der skal til, for at et samfunds borgere kan leve civiliseret med hinanden på demokratiske, retsstatsmæssige elementer.
Det er disse elementer, der skal styrkes, og det er det, jeg håber på vi hele tiden får kræfter og fred til at få styrket.
Jeg vil takke hr. Frank Aaen for den konstruktive indstilling, han har haft til problematikken og til denne debat, og den synes jeg vi skal videreføre.
Afstemning
Per Kaalund (S), 2006-01-19:
Danske militære styrker har i flere sammenhænge og omgange været indsat i Afghanistan, bl.a. vore specialstyrker.
Den danske indsats er med rette blevet rost fra flere sider.
Efter talebanstyrets fald forløber genopbygningen og den demokratiske udvikling positivt, selv om det må erkendes, at det er en meget vanskelig og tidkrævende proces.
Den internationale sikkerhedsstyrke ISAF, der er under ledelse af NATO og med et FNmandat i ryggen, bistår den afghanske regering med opretholdelse af sikkerhed og stabilitet.
For dem er målet, at den afghanske centrale regerings myndighed skal udstrækkes til hele Afghanistan.
Vi kan fra Socialdemokraternes side støtte, at indsatsen i det sydlige og østlige Afghanistan optrappes, styrkes.
Ustabilitet i disse områder er en trussel mod genopbygnings- og demokratiseringsprocessen.
ISAF, stadig væk den af NATO ledede styrke, har p.t. 12.000 soldater og foreslås styrket med 6.000, hvoraf det er foreslået, at Danmark bidrager med 200 soldater.
Det kan vi støtte fra Socialdemokraternes side.
Det samlede danske bidrag i Afghanistan vil herefter udgøre 360 soldater.
290 af de danske soldater vil blive indsat i Helmandprovinsen og Kandaharprovinsen og vil indgå i en britisk kampgruppe.
USA, der p.t. har 20.000 i deres mission i Afghanistan, agter at trække 4.000 tilbage.
Vi er opmærksomme på, at det sydlige Afghanistan er et farligt område, hvilket også fremgår af trusselsvurderingen, som siger: »Truslen for angreb og terrorhandlinger fra oprørsstyrker vurderes høj i hele Afghanistan, idet antallet af angreb er størst i de sydlige og sydøstlige områder.«
Der er brug for et robust mandat, og der vil givet være behov for i et vist omfang at gå fra det, vi kalder at opretholde sikkerhed, til det, vi kalder at skabe sikkerhed.
Om et par uger vil der blive afholdt en international konference om Afghanistan, som forventes at resultere i en ny aftale benævnt, i udkast i hvert fald, »Afghanistan Compact«.
Den skal afløse Bonnaftalen fra 2001.
Det er vores håb, at aftalen vil forpligte Afghanistan til at fortsætte demokratiseringsprocessen, samt at der vil blive sat fokus på alternativer til opiumsproduktion og den deraf følgende meget alvorlige kriminalitet, som jo som bekendt er et kæmpeproblem i Afghanistan og for dem, det i øvrigt berører uden for.
Samtidig må det internationale samfund fortsat støtte stabiliseringsprocessen politisk, militært og økonomisk.
Socialdemokraterne kan anbefale, at der gives samtykke.
Det har hele tiden – i hvert fald i lang tid – været vores ønske, at vi styrkede indsatsen i Afghanistan.
Jesper Langballe (DF), 2006-01-19:
Jamen det er fuldstændig rigtigt, at Dansk Folkeparti nøje skelner mellem hensigtsmæssigheden ved at have mange muslimer i Irak og ved at have mange muslimer i Danmark, det er fuldstændig rigtigt.
Jeg vil spørge hr. Holger K. Nielsen: Hvem er det egentlig, der skal stå for legitimiteten bl.a. hos de fremmede tropper; de amerikanske, danske osv. tropper i Irak?
Er det de sunnimuslimer, som terroriserer og bliver selvmordsbombere, eller er det landets lovlige regering, der er sammensat af parlamentarikere fra samtlige indbyrdes meget forskellige grupper?
Det ville da egentlig være rart at høre.
Er det landets lovlige regering – eller anerkender hr. Holger K. Nielsen overhovedet ikke dens lovlighed – eller er det terroristerne?
Pia Christmas-Møller (KF), 2006-01-19:
Det Konservative Folkeparti støtter forslaget om at øge det danske militære kontingent i Afghanistan.
Der hersker ingen tvivl om, at udviklingen ikke mindst i den sydlige og østlige del af landet må vække bekymring.
Terroristernes intensiverede forsøg på destabilisering af det gryende demokrati i det plagede land kræver et internationalt modsvar.
Og her kan også Danmark yde en indsats.
Det er derfor positivt, at regeringen foreslår en udsendelse af yderligere 200 soldater, sådan at det samlede danske bidrag til den internationale sikkerhedsstyrke i Afghanistan i løbet af i år vil komme op på i alt 360 personer.
Målet med en intensivering af indsatsen er naturligvis at styrke centralregeringens myndighed og autoritet med henblik på at øge Kabulstyrets mulighed for selv at kunne overtage en stadig større del af den samlede sikkerhedsopgave.
Den afghanske regering har selv nået betydelige fremskridt i opbygningen af en egentlig militær struktur og en operativ politistyrke, men der er fortsat behov for international hjælp til at varetage sikkerhedsopgaverne.
Derfor er det afgørende, at appellen til det internationale samfund efterkommes.
Truslen mod stabiliserings- og genopbygningsprocessen kommer primært fra terror- og oprørsgrupper i landets østlige og sydlige del, hvor danske styrker ikke hidtil har været indsat.
Det betyder, at karakteren af det danske militære bidrag kan ændre sig, sådan at der bliver mere fokus på at skabe sikkerhed frem for blot at opretholde den.
Det kan føre til, at danske enheder kan blive involveret i kamphandlinger i en anden og større målestok, end det hidtil har været tilfældet for vores enheder i den internationale sikkerhedsstyrke.
Men for Det Konservative Folkeparti er det afgørende, at også Danmark yder sit bidrag til at skabe mere stabile forhold i Afghanistan.
Det danske militære bidrag bygger således på et FN-mandat senest gennem Sikkerhedsrådets resolution 1623 af 13. september 2005.
Sikkerhedsrådet har samtidig bemyndiget den internationale styrke til at »anvende alle nødvendige midler« for at kunne udføre sin opgave.
Foreløbig løber det nuværende FN-mandat frem til oktober i år.
Det Konservative Folkeparti mener, at det er politisk naturligt, at også Danmark yder sit bidrag til en stabilisering af forholdene.
Vi glæder os over, at der tegner sig et meget bredt flertal her i Folketinget bag ønsket om at øge det danske engagement i Afghanistan.
Vi har allerede for længst sagt ja til FN's og den afghanske regerings anmodninger, og når der er konstateret et konkret behov for en yderligere indsats, er det i overensstemmelse med vores internationale forpligtelser at være positive over for en sådan anmodning.
Hvis man afstår fra at bekæmpe terrorismen og terroristerne der, hvor det er farligt, så har terroren vundet.
Det kan vi selvfølgelig ikke acceptere.
Jesper Langballe (DF), 2006-01-19:
Jeg kunne forstå, at hr. Holger K. Nielsen lavede sådan en kobling, der bestod i, at Dansk Folkeparti er utilfreds med at få Danmark fyldt med muslimer, ergo må Dansk Folkeparti være tilhænger af Saddam Hussein, der holdt dem nede med hård hånd.
Må jeg ikke komplimentere hr. Holger K. Nielsen for den følgeslutning, som er utrolig original.
Så vil jeg lige spørge hr. Holger K. Nielsen: Er det ham ukendt, at det aldeles ikke var alle muslimer, der blev holdt nede med hård hånd?
Shiitterne og kurderne blev blodigt forfulgt af Saddam Hussein.
Det var sunnimuslimerne og dem alene, der var stærkt privilegerede, og derfor er det dem, der nu laver selvmordsaktioner.
Morten Helveg Petersen (RV), 2006-01-19:
Men det, der står tilbage efter i dag, er jo, at der ikke fra regeringens side er en konkret plan for tilbagetrækning.
Regeringen taler om, at vi er i Irak, så længe irakerne beder om det, og så længe det gør nytte.
Der siger vi, at hvis man skal tage det for pålydende, kan vi vel også være i Irak om 25 år.
Jeg har ikke hørt nogen fra regeringen benægte, at vi også skulle være der om 25 år.
Det kan være, udenrigsministeren vil tage det op, men man har ikke mere konkrete kriterier.
Jeg spurgte tidligere Venstres ordfører: Er succeskriteriet 280.000 irakiske soldater, der er trænet, og at vi ikke forlader Irak, før de 280.000 soldater er trænet?
Er det det, der er succeskriteriet?
Det er der ingen, der har kunnet bekræfte, men det agter jeg da også at spørge udenrigsministeren om.
Så tilbage står, at der i øjeblikket ikke er nogen succeskriterier andet end: Så længe det gør nytte.
Det er vist en ret bred formulering, tror jeg vi hurtig kan blive enige om.
Allan Niebuhr (KF), 2006-01-19:
Uanset hvordan vi vender det med, om vi kommer i sidste øjeblik, så er det, det drejer sig om, vel ikke politisk fnidder her i Folketinget.
Det drejer sig vel om at gøre en indsats, som er den rigtige indsats i forhold til det, som foregår i Irak blandt vores soldater og blandt det irakiske folk.
Så den indsats skal bearbejdes, og en tilbagetrækning skal drøftes.
Det, vi er imod, er, at der bliver sat en dato på den tilbagetrækning.
Vi vil meget gerne være med til sammen at drøfte, hvordan vi yder den fortsatte indsats, så længe det nytter noget, og så længe vi bliver bedt om det.
Morten Helveg Petersen (RV), 2006-01-19:
Allerførst kvitterer vi for det dygtige arbejde, som udføres.
Det er hævet over enhver tvivl, at det er et godt og glimrende arbejde.
Men igen: Vi har fremlagt ting og forsøgt at få regeringen i tale med hensyn til en plan for tilbagetrækning, hvor vi har sat den 1. juli 2006 som bagkant.
Når vi ikke har kunnet få regeringen i tale, eller rettere når regeringen ikke har villet tale med os, fordi den havde sit flertal med Dansk Folkeparti – og statsministeren i øvrigt har haft sin politik sammen med præsident Bush – er det jo klart, at vores plan for tilbagetrækning består.
Nu kommer Det Konservative Folkeparti her i ellevte time og siger, at de åbenbart gerne vil diskutere videre, og det synes jeg da er meget sympatisk.
Men det er bare ikke den politik, regeringen fører, og det er vel her, problemet ligger.
Allan Niebuhr (KF), 2006-01-19:
Den radikale ordfører startede med at sige, at de danske soldater i Irak gjorde en eller gør en flot indsats, som man bør rose.
Det er vi meget, meget enige i.
Når man så er enig i det, er det så ikke lidt politisk stædighed, når man siger, at den indsats, der gøres nu, ikke er den indsats, der skal gøres?
Nu skal der laves en træningsindsats, som i øvrigt også bliver ydet.
Men der er den gode indsats, som vores dygtige danske soldater står for i Irak i øjeblikket, og som irakerne sætter pris på.
Hvad er det lige præcis, der gør, at De Radikale og den radikale ordfører ikke kan acceptere, at man forlænger mandatet også ud over den 1. juli, så længe indsatsen er god og rosbar, og så længe irakerne er glade for den?
Morten Helveg Petersen (RV), 2006-01-19:
Men hvis fru Pia Christmas-Møller anlægger den målestok og siger, at det er af hensyn til irakerne, og det er med udgangspunkt i irakerne, at vi er der, så svarer det vel også til at sige, at hvis irakerne siger eller ønsker, at vi er der om 25 år, så kan vi også være der om 25 år.
Så synes jeg, man skal sige det.
Det, jeg hører regeringen sige i dag, er, at så længe det gør nytte, så længe irakerne beder om det, så er vi også i Irak.
Problemet er jo også, at der er en lang række andre konfliktområder rundt omkring på denne her klode, hvor der er god brug for en dansk indsats, og hvor der er folkemord, der udspiller sig for vores øjne.
Det er vi vel også nødt til at forholde os til i et eller andet omfang
Det, som vi kritiserer regeringen for, er, at der ikke er en konkret plan for tilbagetrækning.
Den her diskussion har bare ikke ramt Danmark endnu.
Der siger man stadig væk: Vi er der, så længe irakerne beder om det.
Og det kan åbenbart – sat på spidsen – også være om 25 år.
Pia Christmas-Møller (KF), 2006-01-19:
Jeg hører fortsat ikke et eneste argument, som beror på en vurdering af situationen i Irak.
Det vil altså sige, at det ikke er af hensyn til irakerne eller demokratiudviklingen eller irakiseringen eller sikkerheden eller noget i den stil.
Det har intet med det at gøre, når Det Radikale Venstre kræver, at vi skal være ude senest den 1. juli 2006.
I virkeligheden kunne vi godt trække os ud endnu før, hvis det stod til Det Radikale Venstre.
Nu mener jeg ikke lige, at hensynet til Det Radikale Venstre er omdrejningspunktet, jeg mener sådan set, det er hensynet til irakerne, der bør være omdrejningspunktet her.
Derfor vil jeg godt spørge hr. Morten Helveg Petersen: Er det ikke korrekt forstået, at med beslutningsforslaget leverer regeringen præcis, hvad Det Radikale Venstre ønsker med hensyn til en styrkelse af træningsindsatsen og en styrkelse af det civile, humanitære område – bortset fra ét ønske?
Det Radikale Venstre har sammen med Socialdemokratiet bedt om, at der kom 50 mand til NATO-missionens træningsindsats.
Det vil altså sige, at man kræver, at vi skal have mere end 10 pct. af den samlede indsats der.
Det kan blive lidt vanskeligt, når der er over 20 lande, der gerne vil deltage lige nøjagtig i den funktion, eftersom der samlet er 200 i missionen.
Det er altså et ønske, som hverken NATO eller vores samarbejdspartnere beder os opfylde eller i virkeligheden er interesseret i, at vi opfylder.
Så er det jo en gratis omgang at komme og sige, at man vil mere end regeringen, når det drejer sig om træning, for man beder regeringen gøre noget, der overhovedet ikke er efterspørgsel på.
Morten Helveg Petersen (RV), 2006-01-19:
Vi kan også godt trække os ud før den 1. juli 2006, må jeg lige sige til fru Pia Christmas-Møller.
Det, vi har efterlyst fra Det Radikale Venstres side gennem hele forløbet, har været en plan for tilbagetrækning.
Vi har efterlyst en styrket træningsindsats – oven i købet også ud over, hvad regeringen har lagt på bordet – med henblik på at kunne sige til amerikanerne ikke mindst, at vi gerne vil styrke træningsindsatsen.
Og når vi har gjort det indtil et halvt år efter, at hele den demokratiske og politiske proces er gennemført i Irak, så kan der også være fornuft i at trække sig ud.
Lad mig dertil sige, at Danmark nu har bidraget til at træne tre bataljoner.
Det svarer i henhold til den amerikanske målestok på området til, at man kan trække én bataljon ud.
Derfor er der sådan set god logik i det, vi siger, og derfor ærgrer det også os, at vi ikke har kunnet komme i den dialog med regeringen, når vi nu efterhånden igennem et års tid eller mere har lagt konkrete forslag frem, som regeringen sådan set godt kunne have inviteret os til at diskutere.
Det har jo bare ikke været tilfældet.
Pia Christmas-Møller (KF), 2006-01-19:
Punkt 1: Efterhånden forstår jeg den radikale ordfører sådan, at betingelsen om en exitdato pr. 1. juli 2006 alene skyldes, at man alternativt tror, at vi ellers må være der i 25 år.
Hvis vi nu kan give tilsagn om, at det ikke er alternativet, at der løbende vil blive søgt mandat, og at hr. Morten Helveg Petersen og andre gode mennesker løbende vil få mulighed for at få indflydelse på situationen, kunne man så få en reovervejelse fra Det Radikale Venstre?
Punkt 2: Kan vi få en direkte bekræftelse på, at der er lagt op til en betydelig forøgelse af træningsindsatsen med det beslutningsforslag, der behandles her?
Kan vi få den bekræftelse?
Og punkt 3: Kunne vi så få bare ét argument for, at vi skal trække os ud nøjagtig den 1. juli 2006 – et argument, som ikke bare er, at Det Radikale Venstre har sagt det tidligere, og at det er et velkendt standpunkt, men et argument, der bygger på en vurdering af situationen i Irak?
Morten Helveg Petersen (RV), 2006-01-19:
Vi har for knap et år siden sagt til regeringen, at vi ville styrke træningsindsatsen.
Og vi var parate til at styrke træningsindsatsen også ud over det, som regeringen lagde på bordet.
Vi ville gerne styrke træningsindsatsen i halvandet års tid med henblik på, at kunne trække os ud den 1. juli 2006.
Det tog regeringen ikke imod, og derfor står den dato selvfølgelig stadig væk fast.
Det, jeg synes er lidt mærkeligt her, er, at regeringen bliver ved med at sige, at så længe det gør nytte, så længe irakerne selv beder om det, så er vi i Irak.
Det er det samme som et Cypernscenarie; det er stort set det samme som at sige, at vi også er i Irak om 20-25 år.
Så synes jeg, man skal sige dét.
Jeg synes, det ville være ærlig snak, hvis man sagde: Jamen vi forventer, at vi også er i Irak om 20-25 år.
For det må jo være konsekvensen af argumentationen.