runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Holger K. Nielsen (SF), 2003-10-09:
Den her debat er horribel.
Jeg har en datter i børnehaveklasse.
Jeg har en datter i 5. klasse.
Jeg har haft børn i 9. og 10. klasse.
Der er da test hele tiden.
Lærerne følger da hele tiden med i, hvor børnene står.
Der er forældresamtaler i skolen.
Man kommer hen og får
et skema, hvor lærerne har skrevet ned, hvad der er børnenes svage sider, og hvad der er deres stærke sider.
Det sker da i øjeblikket.
Det er, som om man giver et billede af, at folkeskolen ikke kontrollerer, hvad børnene lærer.
Det gør de rent faktisk.
Problemet ligger nogle helt andre steder omkring indlæring.
Problemet er da ikke, at der mangler test.
Det er da netop, at der mangler ressourcer, nogle steder mangler der også et samspil, der mangler måske også en bedre uddannelse af lærerne.
Der er mange problemer, men man skal ikke tro, de kan løses gennem nogle test, og så er Det Konservative Folkeparti ikke engang i stand til at forklare, hvad det nye i de her test er.
Hvis det var ugentlige ensartede nationale test, var det noget nyt.
Det må jeg indrømme.
Nu kan jeg forstå, at det er det ikke alligevel; det er bare noget med, at man skal følge med.
Jamen det gør man altså i øjeblikket.
Derfor må jeg sige, at den debat efterhånden er ude i det helt vilde, og det må kun skyldes, at De Konservative har en eller anden trang til at markere sig som det her centralistiske skoleparti, som Det Konservative Folkeparti er.
Det er ikke vores politik.
Vi mener, det er et dårligt pædagogisk princip, og vi er modstandere af det konservative skolesyn.
Pia Christmas-Møller (KF), 2003-10-09:
Til hr. Holger K. Nielsen: De test, som vi taler om i forbindelse med vurderingen af, om de bindende delmål er nået, handler om en vurdering af, hvorvidt skolen har leveret den ydelse, som elever og forældre har krav på.
Det handler om, at forældre, elever, skoler og lærere får et indblik i, hvad situationen er rent fagligt, og så må man arbejde videre derfra.
Længere er den ikke.
Man skal have et øjebliksbillede.
Jeg tror, det var det, fru Margrethe Vestager sagde.
Lige præcis, og så skal man operere ud fra det øjebliksbillede: styrke svaghederne, sørge for, at tingene bliver løftet, og at kvaliteten hele tiden bliver øget og styrket.
Det er ikke så svært at finde ud af.
Det står meget tydeligt i »Vækst, Velfærd - Fornyelse II«, regeringsgrundlaget, side 17: »Inden udgangen af 2003 vil regeringen fremlægge et samlet oplæg til modernisering af prøver, eksaminer og karakterer i det danske uddannelsessystem.
Sigtet er, at der bliver mulighed for regelmæssigt at vurdere den enkelte elevs eller studerendes fremskridt i forhold til de opstillede faglige mål.
Denne regelmæssige evaluering skal starte allerede i folkeskolens yngste årgange.«
Det er meget enkelt, og det er det, vi går ind for.
Holger K. Nielsen (SF), 2003-10-09:
Den her debat om folkeskolen er enormt interessant, og den går jo lige ind i kernen af de spændinger, der er i folkeskoleforliget.
Derfor er det også interessant at få afklaret, hvad der egentlig ligger i det forlig, og hvad fortolkningen af det er.
Vi er jo alle sammen enige i den beskrivelse, der kom fra den konservative ordfører, af nødvendigheden af historieundervisningen, vores historiske arv og af, at vi har noget at bygge på.
Det er jo ikke det, det her drejer sig om.
Det drejer sig om måden, hvorpå man får den viden.
Før stillede fru Margrethe Vestager et interessant spørgsmål om alle de her test.
Nu kan jeg forstå, at det bare er sådan noget, som man har i forvejen, eller hvad det nu er.
Men lad os nu gå ud fra, at Det Konservative Folkeparti mener, der skal ske en styrkelse af det med testene, og så bliver der spurgt: Hvad nu, hvis børnene ikke kan leve op til det?
Lad mig så spørge: Hvad skal der ske med skolerne, hvis de ikke kan leve op til det?
Betyder det, at lærerne skal på tvungen efteruddannelse?
Betyder det, at man tager tilskuddene fra dem?
Hvad er repressalierne, hvis man ikke kan leve op til de her test?
Det er da meget vigtigt at få afklaret, hvad det skal bruges til.
Man lægger op til, at der skal spildes en masse tid på en masse test, og så må Det Konservative Folkeparti da kunne svare på, hvad der skal ske, hvis børnene ikke kan leve
op til testen.
Pia Christmas-Møller (KF), 2003-10-09:
Nu ved fru Barfod jo godt, at hjemmehjælpen er et kommunalt anliggende.
Det drejer sig om Broager Kommune, hvor der er en socialdemokratisk borgmester, og der har ikke været nogen indberettede private firmaer.
I Frederikshavn Kommune, hvor der er en socialdemokratisk borgmester, var der pr. 1. april 2003 indberetning om 1 privat.
I Ryslinge Kommune med en Venstreborgmester er der ingen indberetning.
I Ishøj Kommune med en socialdemokratisk borgmester er der ingen indberettede.
I Ringsted Kommune med en socialdemokratisk borgmester er der pr. 1. januar 2003
1 kommunal, 5 private, og endelig var der i Vallensbæk Kommune med en konservativ borgmester 1 kommunal og 4 private pr. 1. januar 2003
Det er facts omkring den udsendelse fra TV 2.
Line Barfod (EL), 2003-10-09:
Men hvis man gerne vil basere sig på fakta, ville det så ikke være rart at finde ud af, hvor stor en del af de 500 mio. kr., man har sat af, der så er gået til hjemmehjælp til de ældre, i stedet for at vi skal have forskellige tal?
Nu siger fru Pia Christmas-Møller, at det var nogle forkerte tal, der var i nyhederne i tv, og tidligere har socialministeren sagt, at Det Kommunale Kartels beregninger ikke var korrekte osv., men ministeren har gang på gang afvist selv at komme med nogen tal, har afvist at lave en stikprøveundersøgelse, har afvist at komme med nogen konkrete indvendinger til de beregninger, der er lagt frem.
Hvis ikke vi får noget at vide om, hvad de 500 mio. kr. er gået til, må vi jo tro på alt det, der kommer fra kommunerne, og næsten samtlige kommuner, man spørger, siger, at de ældre ikke har fået mere hjemmehjælp.
Tværtimod har der været nogle kommuner, der har været nødt til at skære ned på hjemmehjælpen.
I betragtning af at man for 500 mio. kr. ville have kunnet få mere hjemmehjælp til alle de ældre, der i dag modtager hjemmehjælp, så synes jeg altså, det er lidt sølle, at man ikke vil have viden om, hvad de egentlig er gået til, at man ikke tør få den beregning på, om der er kommet mere hjemmehjælp eller mindre hjemmehjælp ud af, at man har brugt 500 mio. kr. på bureaukrati for at få private firmaer ind.
Fru Pia Christmas-Møller har talt en del om fakta og om, at man skal basere sig på viden osv.
Der blev sat en halv milliard af, 500 mio. kr., som skulle gå til at forbedre hjemmehjælpen og gøre det bedre for de ældre.
500 mio. kr. er temmelig mange penge at sætte af, og derfor har vi været en del, der har interesseret os for, hvordan de penge så er blevet brugt.
Jeg spurgte igen i maj, og så fik jeg at vide, at nu var det pludselig ikke længere interessant.
Pia Christmas-Møller (KF), 2003-10-09:
Jeg tror ikke på, at der er den store sammenhæng imellem nogle kroners afgiftslettelse på spiritus og så udviklingen i antal alkoholikere.
Det må jeg sige.
Det er det ene.
Det andet, jeg gerne vil sige, er, at regeringen faktisk lægger op til en forøget indsats på alkoholområdet.
Det Konservative Folkeparti lægger meget stor vægt på, at antallet af behandlingspladser bliver udvidet, for det er en svøbe for de familier, der bliver ramt af alkoholisme.
Men den direkte kobling, som hr. Nørgård Pedersen gør gældende, mellem afgiftsnedsættelse og udvikling i antal alkoholikere tror jeg ikke rigtig på.
Og i øvrigt: Hvor vil hr. Pedersen finde pengene til foretagendet?
Mogens Nørgård Pedersen (KRF), 2003-10-09:
Der skal jo altså nogle stærkere initiativer til end at flytte en aldersgrænse.
Hvordan hænger det i øvrigt sammen med, at alkoholikere landet over står på venteliste og må vente på at komme i behandling for deres misbrug? Noget for noget, siger regeringen.
Hvad med den mandlige alkoholiker, der har taget den store personlige beslutning at gå i behandling?
Hvad mere skal han yde for at få den behandling
Eller skal han stå på venteliste så længe og vente på en behandlingsplads, at han måske falder i igen?
Pia Christmas-Møller (KF), 2003-10-09:
Hr. Mogens Nørgård Pedersen ved jo godt, at afgiftsnedsættelserne på spiritus bl.a. er gennemført af hensyn til grænsehandelen.
Så viser det sig i mellemtiden, at Tyskland er på vej til at sætte deres afgifter op, og det har da gjort indtryk på Det Konservative Folkeparti.
Det har været hensynet til grænsehandelen.
Så er det heller ikke helt rigtigt, hvad hr. Nørgård Pedersen hævder, at vi ikke har nogen modgående forslag af sundhedspolitisk karakter.
Så der er initiativer, som prøver at forbedre den danske befolknings vaner på dette område, i særdeleshed de helt unges.
Mogens Nørgård Pedersen (KRF), 2003-10-09:
Fru Pia Christmas-Møllers ordførertale lød: flot, højt ambitionsniveau, tak til holdningspræget tale fra statsministeren.
Men, vil jeg sige til fru Pia Christmas-Møller, det hænger ikke sammen, når regeringen er årsagen til, at der kan gives slagtilbud på spiritus i den samme uge, som Sundhedsstyrelsen kører sin uge 40-kampagne.
Hvorfor nedsætter regeringen spiritusafgiften uden at have noget som helst sundhedsmæssigt udspil, der kan modvirke det højere forbrug?
Det er dårlig timing.
Det er decideret tankeløst af regeringen, og det er i hvert fald ikke, som fru Pia Christmas-Møller gav udtryk for i sin ordførertale, sund fornuft og fremsyn.
Pia Christmas-Møller (KF), 2003-10-09:
Jeg er glad for, at Dansk Folkeparti tilslutter sig disse ideer. For 14 dage siden kom Socialdemokratiet med nogle ideer til forbedring af geografiundervisningen, og der er altså flere, der ønsker forbedring af folkeskoleforliget.
Jeg har noteret mig, at undervisningsministeren i Jyllands-Posten i dag synes, at vores forslag om evaluering af de bindende delmål er spændende, og at der skal forhandles
om det
Derfor er jeg ikke herre over, hvornår der bliver indkaldt, men jeg går ud fra, at de mange gode ideer skal på bordet i god tone ovre hos undervisningsministeren.
Pia Kjærsgaard (DF), 2003-10-09:
overhovedet ikke
Nu gør jeg det så bare her i dag, og mit spørgsmål er: Bliver der indkaldt til nye forhandlinger, og skal vi diskutere det igen eller hvad?
Det kan undervisningsministeren vel svare på.
Jeg ved ikke, om der er, men jeg fornemmer ikke, at der er stor uenighed imellem Dansk Folkeparti og De Konservative.
Det, jeg bare undrer mig lidt over, er, om døren er åben igen.
Skal vi til at forhandle igen eller hvad?
Pia Christmas-Møller (KF), 2003-10-09:
Ja, det gør det, sagt til fru Pia Kjærsgaard, forliget står ved magt.
Men det er ethvert politisk partis ret at komme med gode ideer til forbedringer, og så må de øvrige parter i forligskredsen vurdere, om de vil være med eller ej.
Og jeg glæder mig meget over, at fru Pia Kjærsgaard har givet tilsagn om at være med til de ændringer, vi har foreslået i dag.
Sådan forstod jeg indlægget før, det er jeg meget tilfreds med.
Når fru Pia Kjærsgaard prøver sådan at skyde lidt uenighed ind imellem Det Konservative Folkeparti og Dansk Folkeparti på folkeskoleområdet, står jeg lidt uforstående over for det, for jeg fulgte faktisk de forhandlinger temmelig tæt, og mit klare indtryk var, at der var en meget, meget fin kommunikation og faktisk også koordination mellem Det Konservative Folkepartis uddannelsesordfører og Dansk Folkepartis uddannelsesordfører.
Faktisk gjorde vi ganske meget for at få Dansk Folkeparti med i forliget, fordi vi netop delte synspunkter.
Så det der med, at vi løb fra noget af det, vi har sagt i dag, og sådan noget, tror jeg altså fru Pia Kjærsgaard lige skal konferere med sin uddannelsesordfører, for det er ikke rigtigt.
Det siger sig selv, at selvfølgelig skal vores diskussion bygge på viden og fakta og holdninger til, hvordan fremtiden skal se ud.
I Det Konservative Folkeparti har vi den grundholdning, at frit valg faktisk er en god idé, men det er ikke nødvendigvis et selvstændigt succeskriterium, at de ældre vælger den private løsning.
Men forudsætningen for frit valg er jo, at der er noget at vælge imellem, og de kommuner, som har været fremme for nylig og hævde, at der ikke var nogen hos dem, der valgte den private hjemmehjælpsløsning, er rent faktisk kommuner, hvor man ikke havde godkendt nogen private firmaer.
I hvert fald var der tale om, at tre af de pågældende kommuner, som optrådte i TV 2 Nyhederne, ikke havde godkendt nogen private udbydere, og så har man jo et problem.
Så siger det ligesom sig selv, at de ældre ikke kunne vælge de private foretagender.
For os er det ikke et selvstændigt succeskriterium.
Det er et succeskriterium, at der er en valgmulighed.
Og så vil jeg gerne understrege erstatningstimerne.
Under den tidligere regering var det sådan i Københavns Kommune, at socialdemokraterne på Københavns Rådhus budgetterede med, at de ældre ikke fik den hjemmehjælp, de rent faktisk var blevet tildelt.
Det er der lavet om på, og det er bl.a. finansieret af den halve milliard kroner.
Marianne Jelved (RV), 2003-10-09:
Jeg har forstået på fru Pia Kjærsgaard og Dansk Folkeparti og stort set alle herinde i Folketinget, at det er utrolig vigtigt, at vi kan diskutere alting åbent, og det er jeg hundrede procent enig i.
Og der var en hård valgkamp, der blev en meget hård tone omkring udlændingespørgsmålet, og der skete nogle ændringer efter valget lovgivningsmæssigt, som bl.a. Det Radikale Venstre er dybt uenig i.
Det tier vi da ikke stille med.
Men det er jo ikke bare det, der giver genlyd ude i verden. Det, der har givet genlyd ude i verden, er jo alle de tusinder og tusinder af danskere, der bor rundtomkring på jordkloden, og som er dybt berørte af, at de ikke kan få deres familie til Danmark.
Det giver jo genlyd alle vegne.
Hvordan kan det være, at vi som parti, folketingsgruppe, stadig væk meget ofte bliver kontaktet af internationale journalister, der spørger, hvad det er, der sker i Danmark?
Der er da masser af grunde til, at den debat rækker ud over Danmarks grænser.
Vi lever i en åben, global verden.
Hvad ved fru Pia Kjærsgaard om, hvad borgerne i Danmark mener?
Der er 5 millioner og knap trehundrede tusinde, hvorfra ved fru Pia Kjærsgaard, hvad alle disse mange mennesker mener?
Al respekt for det.
Men det er da ikke ensbetydende med, hvad alle borgerne i Danmark mener.
Men jeg kan forstå, at fru Pia Kjærsgaard mener, at journalisterne skal have mundkurv på, at journalister ikke må referere den politiske debat, at medierne ikke må viderebringe den politiske debat, der foregår bl.a. her i Folketingssalen, fordi det skader Danmarks omdømme.
Jamen så forstår jeg ikke, hvad det er, det drejer sig om. Men jeg går ind for en åben debat, og jeg går ind for et åbent samfund og en åben verden, og der kommer lyden over grænserne.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-10-09:
Jeg tror sådan set, at man med fordel kan stoppe den diskussion om, hvad der vil ske efter et nej på nuværende tidspunkt, for der vil i den situation være mange muligheder, som den danske befolkning kan vælge imellem.
Derfor vil det nok være klogest på det tidspunkt at afholde et folketingsvalg, hvor befolkningen så får lejlighed til at diskutere de mange muligheder.
Men det vi jo skal tage stilling til her og nu, hr. statsminister, er, hvad vi dybest set skal stemme om.
Der synes jeg altså, det er bekymrende, at statsministeren har præsenteret os for et kinesisk æske-system af forskellige afstemninger, der følger efter hinanden, som vi skal tage stilling til, når vi skal hen at stemme.
Det er altså ikke særlig klogt, og jeg tror, det vil sprede meget forvirring. Det er ikke godt, at man udskriver en folkeafstemning, hvor temaet ikke er klart.
Vil statsministeren ikke godt være enig med mig i, at det faktisk ville være betydelig meget klogere, hvis nejsiden og jasiden i det mindste kunne være enige om, hvad vi stemmer om? Det har statsministeren jo ikke ønsket at indgå en aftale med os om.
Der må vi ligesom begyndte forfra, og jeg vil opfordre statsministeren til at indbyde til en drøftelse af, hvad selve afstemningstemaet skal være.
Hvad det er vi stemmer om, når vi skal til folkeafstemning.
Vi må ligesom begynde forfra, hr. statsminister.
Pia Kjærsgaard (DF), 2003-10-09:
Jeg sad faktisk og tænkte på, da statsministeren sådan svang sig op omkring hele EU-spørgsmålet, at det jo lidt er ligesom, når Dansk Folkeparti siger til statsministeren: Statsministeren er landets statsminister og bør selvfølgelig derfor i den funktion have et klart svar på: Hvad nu, hvis danskerne stemmer nej?
Hvad, hvis der er en lang række andre lande, som stemmer nej?
Og hvor statsministeren så siger: Hvad synes du selv?
Det er fuldstændig det samme, statsministeren gør, som det han skosede andre for i sin åbningstale.
Og det er ikke et svar, vi er tilfredse med.
Må jeg så spørge statsministeren: Hvis vi nu virkelig skulle tage til efterretning, hvad statsministeren sagde, at nejpartierne kunne formulere et eller andet, så ville statsministeren se positivt på det. Betyder det, at statsministeren så ville drøfte med vores EU-partnere, hvad nejpartierne er kommet frem til?
Eller skal vi selv gøre det?
Eller hvordan kan det egentlig hænge sammen?
Der er jo slet, slet ingen tvivl om, at det er statsministerens opgave.
Statsministeren er også statsminister for de danskere, der stemmer nej og ikke bare for dem, der stemmer ja.
Det er sådan, statsministeren lægger det op, og det synes jeg ikke er fair play, statsminister.
Vi trænger til et andet svar.
Det er nødvendigt.
Line Barfod (EL), 2003-10-09:
Statsministeren må have været meget optaget af at forsøge at indpasse ethvert synspunkt og vende og dreje det, så det kunne komme til på en eller anden måde at passe ind i statsministerens verdensbillede.
Statsministeren siger jo, at man ikke både kan beskylde ham for at lade pengene fosse ud af statskassen og for at skære ned.
Hvis nu statsministeren hørte en lille smule efter debatten, så beskylder vi ham jo for det, der rent faktisk foregår, nemlig at pengene fosser ud af statskassen til statsministerens og regeringens venner. De, der har, får mere.
De rigeste får mere.
A.P. Møller har olien, så han får olien endnu længere.
Når så man har ladet pengene fosse ud af statskassen, så siger man: Nu er der ikke så mange flere penge, så derfor må vi skære ned, og så skærer man ned på dem, der har mindst i samfundet.
Så hr. statsminister, er det ikke fuldstændig korrekt, at det godt kan hænge sammen, at man lader pengene fosse ud af statskassen til dem, der har mest, og så skærer man samtidig på dem, der har mindst?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-10-09:
Jeg vil blot sige til hr. Kuupik Kleist, at jeg ikke har nye oplysninger at kunne videregive i dag vedrørende missilskjoldsprojektet.
Til hr. Lars-Emil Johansen: Vi afventer nu et udspil fra det grønlandske landsstyre, og det vil vi naturligvis se på med det åbne sind, som jeg annoncerede i min åbningstale.
Jeg forstår, at der skal være en konference i Grønland her om kort tid med udgangspunkt i Selvstyrekommissionens betænkning.
Derefter vil landsstyret behandle sagen, og så går jeg ud fra, at der kommer en henvendelse fra det grønlandske landsstyre til regeringen.
Der ved jeg fra mine samtaler med landsstyreformanden, at det vil være uden vanskeligheder for os at nå en aftale om, hvordan vi skal tilrettelægge et sådant forløb.
Og jeg annoncerede allerede i min åbningstale velvillighed til at kigge på nedsættelse af en sådan grønlandsk-dansk kommission.
Jeg venter nu blot på et udspil fra det grønlandske landsstyre.
Så til hr. Frank Jensen: Det med tal er jo så dejligt på den måde, at man kan slå det op.
Det anerkender hr. Frank Jensen så for så vidt også, men siger
så, at hvis man kigger på udgiften pr. elev, så er der tale om et beskedent fald.
Men se, der er det sådan, at her har den nuværende regering bare - jeg tror, det her er en meget vigtig oplysning, så hvis jeg måtte bede fru Pia Gjellerup om at lade hr. Frank Jensen koncentrere sig om mit indlæg - fulgt den aftale, som den daværende regering indgik med Kommunernes Landsforening.
Det er nemlig således, at tilbage i juni 1999 aftalte SR-regeringen og kommunerne, at det under ét frem mod 2005 er muligt for kommunerne at reducere udgiften pr. elev.
Jeg kan oven i købet læse op her, hvad der står i kommuneaftalen for 2000.
Man kan finde det på side 17.
Der står: »Parterne bekræfter tilkendegivelsen i sidste års aftale om, at der er et potentiale for at forbedre ressourceudnyttelsen, som gør det muligt for kommunerne under ét at nedbringe ressourceforbruget pr. elev frem til 2005.«
Vi har blot fulgt den aftale, den tidligere regering indgik.
Frank Jensen (S), 2003-10-09:
Statsministeren var meget kort inde på den debat, vi har haft
om folkeskolen, og statsministeren sluttede af med at sige, at det var svært at se, at der var en fælles linje hos oppositionen, og det glædede statsministeren sig over.
Jeg vil sige, at hvis jeg var statsminister, ville jeg sidde og beklage, at der er så stor splittelse mellem regeringspartierne, når det drejer sig om synet på skolen.
Det er jo sådan, at oppositionen er mest enig med det ene regeringsparti, og det andet regeringsparti er det, der skoser det regeringsparti, undervisningsministeren kommer fra.
Jeg synes, statsministeren skulle have reflekteret lidt over det.
Det fik vi da heldigvis sat på plads undervejs, men at statsministeren ikke kan se, at der er en enig linje hos oppositionen, må være, fordi statsministeren har haft en helt særlig tilgang til debatten.
Nuvel, til skolen vil jeg derudover sige, at statsministeren taler om æbler og pærer
, ligesom Venstres ordfører gjorde, da vi debatterede, hvordan den økonomiske situation har været for folkeskolen.
Statsministeren taler både om løbende priser, og pludselig taler han også om faste priser.
Det, vi har talt om, er, at historisk set under den nuværende regering har der været nedskæringer i de kommunale udgifter pr. elev i folkeskolen.
Det fremgår her af den kommunale budgetredegørelse 2003, at der for både år 2002 og her i år 2003 vil være en nedgang i udgifterne pr. elev i folkeskolen i faste priser på 1 pct. pr. år.
Og i 2001 i den aftale, der dér var med den tidligere SR-regering, var der altså en stigning i udgifterne pr. elev på plus 1 pct. Statsministeren roder altså rundt i løbende priser og i faste priser, og derfor bør statsministeren få klarhed over, hvornår statsministeren taler om løbende og hvornår om faste priser.
Lars-Emil Johansen (SIU), 2003-10-09:
Jeg siger tak for, at jeg har lov til at sige noget her i Folketinget, og jeg vil gerne med det samme sige, at det handler om Grønland, selv om jeg ikke er medlem af landsstyret og ikke taler på vegne af landsstyret.
Men jeg gør brug af den ret, jeg har som folketingsmedlem til at fremsætte synspunkter.
Nu var statsministeren jo så flink, at han omtalte Grønland og Færøerne i sin åbningstale, og der gik jeg ud fra som grønlandsk folketingsmedlem, at det var passende, at jeg kommenterede det.
Jeg vil gerne sige, at jeg føler, det er en lille smule underligt, at statsministeren siger »tage slagsmålet hjemme« underforstået: Lad nu være med at forstyrre os andre her med disse synspunkter.
Jeg vil gerne sige, at jeg er meget glad for, at statsministeren bekræftede, at det, han sagde om frihed og ansvar, var ærligt ment, og jeg vil gerne gentage en opfordring, en appel til statsministeren om at overveje en selvstændighedskommission.
I en selvstændighedskommission kan en anstændig analyse af de økonomiske bindinger, som i dag forhindrer os i at udøve den frihed, som statsministeren taler om, finde sted. Omsæt de gode og positive signaler i konkret handling!
Kuupik Kleist (IA), 2003-10-09:
Jeg skal selvfølgelig starte med at kvittere for statsministerens fyldige om end ikke uddybende svar på nogle af de emner, som jeg rejste i mit ordførerindlæg.
Så vil jeg også sige, at jeg er fuldstændig enig i de generelle og principielle betragtninger om frihed og ansvar, have råd til, selvstændighed osv.; jeg tror ikke, vi kan skændes om det.
Men jeg synes, at statsministeren skylder svar på nogle af de her centrale spørgsmål, som vi jo har fået mange timer til at gå med i Folketinget i det her kalenderår.
Mit ønske er kun et svar på ét spørgsmål ud af rækken af de spørgsmål, jeg har stillet eller krævet at få svar på: Kan statsministeren sige noget om, hvor missilskjoldsprojektet er i dag?