Elisabeth Arnold (RV), 2004-03-30:
Det, vi diskuterer i dag, er Prodikommissionens sidste arbejdsprogram.
Europa-Kommissionens ansigter skifter den 1. november 2004, men inden da vil der være en række prioriteter i arbejdsprogrammet, der hænger tæt sammen med den fremtidige udvikling af det europæiske samarbejde.
Derfor er programmet ikke så ambitiøst, hvad angår ny lovgivning.
Den altoverskyggende opgave er nemlig udvidelsen, som jo finder sted den 1. maj. Det Radikale Venstre forstår Kommissionens prioritering, og vi er enige i prioritering af udvidelsen, og vi hilser den velkommen.
Det er den vigtigste opgave, Europa har stået over for i mange år.
På grund af de ti nye lande i medlemskredsen skal Kommissionen begynde at ændre de politiske og finansielle rammer, så budgettet stadig holder indtil 2006.
Der er mange konkrete tiltag.
Vi vil nævne nogle enkelte.
De eksisterende programmer skal tilpasses, så de har nye lande med.
Fælles lovgivning skal håndhæves, f.eks. miljø, indre marked, fødevaresikkerhed.
Der skal være fælles regler om ydre grænsekontrol, de skal gennemgås, så de er vandtætte, og der skal være sikring af den nukleare sikkerhed også i de nye lande. Kommissionen fortsætter sine forhandlinger med de ansøgerlande, der i øjeblikket er inde i medlemsoptagelsesforhandlinger.
Det er jo Rumænien og Bulgarien, og de skal også behandle den formelle ansøgning i forbindelse med Kroatiens ansøgning om medlemskab.
Det Radikale Venstre håber, at forhandlingerne med Rumænien og Bulgarien kan klares inden for tidsfristen til 2007, men vil også fastholde over for de to lande, at Københavnskriterierne naturligvis skal opfyldes.
Kommissionen vil inden sin tilbagetræden også aflevere sin rapport om Tyrkiet, så Rådet i december kan tage stilling til, om landet opfylder de politiske Københavnskriterier med en mulig indledning af tiltrædelsesforhandlinger for øje.
Vi venter alle spændt på denne rapport.
Der er allerede nu gået heftig politisk debat i dette spørgsmål, inden man har set konklusionerne.
Vi har, og når jeg siger vi, er det jo hele EU, også den danske regering og de danske regeringer helt tilbage til 1993, lovet Tyrkiet, at de vil blive vurderet reelt i forhold
til Københavnskriterierne
, så nu er spørgsmålet ikke længere, om de hører til i Europa eller ej - det gør de.
Tyrkiet har gjort fremskridt i de seneste år, og vi skal blive ved med at hjælpe dem videre i denne proces.
Det Radikale Venstre har ingen principiel modstand over
for Tyrkiet som eventuelt kommende EU-medlemsland.
I hele debatten om, hvorvidt Tyrkiet hører med i Europa eller ej,
Så tænk også på de gevinster, der er ved at kunne få Tyrkiet med, og ikke blot på de risici, der er.
Det næste punkt, jeg vil nævne, er budgettet.
Kommissionen fremlægger en første gennemgang af sit syn på den fremtidige økonomiske ramme for fællesskabet.
Vi arbejder ud fra den betragtning, at vi skal have udvidelsen til at fungere, men budgettet skal naturligvis ikke vokse uhæmmet.
Der er gode chancer for at kunne omfordele ressourcerne inden for det nuværende budget, men derudover skal vi også have en snak om rabatordningerne i forbindelse med et kommende budget.
Kommissionen gennemgår alle de tiltag, der er blevet sat i gang på forskellige topmøder; det er Kommissionens opgave at presse på, for at landene ikke glemmer deres egne målsætninger.
af Europas sociale model, det gælder funktionen af ØMU-traktaten, det skal være både bedre og smidigere, og det gælder også EU's infrastruktur. Kommissionen gennemgår alle tiltag til samarbejdsaftaler med de nye østlige nabolande, og det betyder jo så selvfølgelig Rusland, det betyder Ukraine, det betyder Hviderusland, det betyder Moldova og landene omkring Middelhavet, alle de nordafrikanske lande, som også betyder meget for freden og stabiliteten i vores område.
Desuden udbygges samarbejdet omkring et område med frihed, retfærdighed og sikkerhed, hvilket vil sige at opnå ligevægt mellem at slå ned f.eks. på at forhindre illegal indvandring og samtidig sikre, at lovlige indvandrere får en retfærdig og ordentlig integration.
Til sidst mener vi, at det er vigtigt, at Europa fremmer kampen mod fattigdom i resten af verden, både gennem forhandlingerne i WTO og gennem fokusering på en bæredygtig udvikling og en god udviklingsbistand.