Eva Kjer Hansen (V), 2005-04-26:
Jeg skal sige til fru Kirsten Brosbøl, at jeg synes bare, det havde været naturligt, når Socialdemokratiet har nogle oplæg og nogle forslag til konkret handling, at de så også kom til Folketingets kendskab i forbindelse med en sådan debat, som vi har i dag.
Det er en lidt underlig situation at høre et parti, der bare siger, at det, der er lagt frem, ikke er tilstrækkeligt, ikke rækker, og at der skal andet og mere til, uden at vi kan få et eneste konkret bud på, hvad det er.
Jeg må sige, at det jo gentager sig i den her omgang, for når fru Kirsten Brosbøl siger, at man gerne vil lave en forpligtende aftale med virksomhederne, kan vi så ikke få at vide om hvad?
Jeg skal kommentere databasen, som ganske rigtigt har været overvejet, og sige, at sagen er, at en sådan database volder mange problemer med hensyn til, hvem der skal stå for databasen.
Skal der ligge en vurdering af, om det så er egnede kandidater, der er i databasen?
Hvem skal vurdere det?
Derfor er det faktisk mere vanskeligt end som så at etablere en sådan database.
Når jeg har været ude med forslag om, at jeg synes, et uddannelsestilbud om at sidde i en bestyrelse kunne være et godt initiativ, så er det jo bl.a. på baggrund af, at det har man haft i gang i Norge i 2 år.
Derfor tror jeg, der kunne komme noget meget gavnligt ud af et sådant initiativ, og det ligger jo i forlængelse af den værktøjskasse, der er udarbejdet, det netværk, der er startet med en række virksomheder, og i øvrigt alle de gode eksempler, der er på virksomheder, der arbejder meget målrettet med, hvordan de får fremmet kvinder i ledelsen.
Jeg vi gerne takke for de faldne og jo egentlig meget positive bemærkninger til redegørelsen i hvert fald overordnet set – for nu at bruge den seneste ordførers kommentar til det.
Jeg sporer jo blandt ordførerne en vis utilfredshed med, at vi ikke bare kan lovgive os ud af alle ligestillingsmæssige problemer, og jeg havde nær sagt: Gid det var så nemt.
Sagen er jo, at det ikke er en farbar vej.
Vi har i dag nogle udmærkede rammer for ligestillingen.
Nu gælder det så om at fylde rammerne ud og bruge de muligheder, der er, til at sikre reel ligestilling.
Det, at der er så mange initiativer i redegørelsen, ja, det understreger jo, at der er brug for mere end lovgivning for at opnå resultater på området. Jeg hører også, at vi jo er meget enige i målet om at opnå ligestilling, men der, hvor vandene skiller, er jo, hvordan vi når frem til målet om at få ligestilling.
Der er jo egentlig også mange forskellige bud på, hvad det lige præcis er, der skal til.
Fru Lone Dybkjær havde nogle meget konkrete bud på, hvor det er, Det Radikale Venstre synes, at man fint kunne anvende en ændret lovgivning og tage nogle andre redskaber i brug.
Det var forbud mod køb af sex og ændringer i handel med kvinder og barselorlov, der skulle øremærkes til mænd.
Når jeg gerne vil fremhæve fru Lone Dybkjærs forholdsvis konkrete bud på, hvad der efter Det Radikale Venstres mening skal være anderledes, så er det jo, fordi det står i grel modsætning til den socialdemokratiske ordførers bud på, hvad det så egentlig er, der skal til.
Jeg hørte jo fra fru Kirsten Brosbøl en masse kritik af, at det, regeringen har lagt frem, ikke er nok, at det ikke er tilstrækkeligt, der skulle mere handling til.
Det, jeg kunne høre mig frem til i dag, var vel egentlig et godt eksempel på den stil, som Socialdemokratiet praktiserer for tiden, nemlig at man har nogle gode overskrifter, nogle gode holdninger, nogle gode linjer for, hvad man egentlig synes, der skal være politikken på området, men når det kommer til et konkret bud på, hvad det så er, der skal til, ja, så er man komplet blottet for forslag til, hvad det skulle være.
Det drejer sig jo stort set om alle de punkter, som den socialdemokratiske ordfører var omkring.
Det var i forhold til, at regeringen har sat meget fokus på de etniske ligestillingsproblemer.
Jeg glæder mig over, at der nu er opbakning fra Socialdemokratiets side, for det har jo i den grad skortet på forslag og initiativer til, at der blev gjort en særlig integrationsindsats, og jeg ser det som meget væsentligt at opnå ligestilling i de etniske miljøer for også at sikre en bedre integration.
Men jeg hilser det velkommen, at der nu er opbakning til at sætte fokus på det område.
Jeg skal kommentere forslaget.
Nu kan jeg forstå, at hos Det Radikale Venstre er man i gang med overvejelser om det, men jeg blev ikke klar over, om der var taget stilling i den socialdemokratiske gruppe til, om man også der syntes, man skulle gå videre.
Jeg vil gerne understrege, at regeringens holdning er meget klar.
Jeg mener, det er urealistisk at tro, at man kan løse problemerne for de prostituerede ved blot at forbyde køb af sex.
Jeg tror tværtimod, at det kan have en meget negativ effekt og gøre de prostituerede endnu mere isolerede, end de er i dag, og det er jo derfor, vi netop har søsat en handlingsplan med en række konkrete initiativer til at hjælpe de prostituerede, også til et andet liv, hvis det er det, de gerne vil, og det er jo med bred opbakning fra satspuljepartierne, at det arbejde er sat i værk.
Så gjorde jeg rede for en række initiativer til at sætte fokus på kvinder i ledelse.
Der har været meget arbejde med at få flere kvinder ind i ledende stillinger, men nu vil jeg så også gerne sætte fokus på, hvordan vi får flere kvinder ind på bestyrelsesposter.
Der mener jeg jo, at det er et godt samarbejde mellem de større virksomheder, mellem organisationerne, der skal til, for at vi får fremmet den kvindelige andel af de forskellige poster, og det sammen med den værktøjskasse, som er udarbejdet, og de øvrige initiativer, som kan gøre det.
Der må jeg sige, at jeg er et stort spørgsmålstegn med hensyn til, hvad Socialdemokratiets bud så var på det.
Var det den norske model med, at der skulle indføres kønskvoteringer, og at man nu skulle ud at true virksomhederne, eller var det, hvis jeg hørte rigtigt, en spansk model om, at man som virksomhed kun skulle kunne indgå kontrakter med det offentlige, hvis man levede op til nogle bestemte krav?
Altså, jeg synes, det i dag står fuldstændig hen i det uvisse, hvad det så var for nogle konkrete skridt, Socialdemokratiet ville tage, men jeg håber jo selvfølgelig, at sløret bliver løftet for det på et senere tidspunkt.
Flere har været omkring kommunalreformen, de forskellige lovforslag og en ligestillingsmæssig vurdering af det.
Jeg har allerede svaret på det.
Jeg vil altså til de ordførere, der var inde på, at det også handler nok så meget om livet i en kommunalbestyrelse, sige, at jeg agter altså at overlade til den enkelte kommunalbestyrelse at finde ud af, hvordan det lige præcis er, at man i den pågældende kommune vil tilrettelægge arbejdet.
Jeg synes, det vil være meget vanskeligt at udstikke nogle præcise rammer om, hvad man skal gøre i kommunalbestyrelsen, for at det bliver mere attraktivt for kvinder at deltage.
Som nævnt har jeg sendt en pjece ud med opfordring til partiforeningerne om at være opmærksom på i forbindelse med opstillingen, at man får kvinder med på listen.
Der er også blevet lavet en undersøgelse, som viser en tendens til, at der er en større grad af kvindelig deltagelse i de større kommunalbestyrelser, den er ikke entydig, men der er dog en tendens.
Endelig har jeg understreget, at hele mainstreamingsprojektet, som vi har arbejdet med i statsligt regi, vil jeg arbejde videre med i kommunalt regi for netop at få sat fokus på ligestillingen dér.
Så bemærkede jeg, at SF's ordfører meget understregede, at man i SF vil ligestillingen.
Så kan jeg næsten ikke lade være med at spørge: Når man vil ind og opdele barselorloven, sådan at den bliver fordelt på henholdsvis mødrene og fædrene, hvorfor er det så, at fædrene kun skal have de 3 måneder?
Hvorfor er det så ikke, at man gennemfører det helt og aldeles og siger, at det er fifty-fifty?
Altså jeg synes, at det er så underligt, hvad det er for nogle tal for andele, man opererer med.
Igen vil jeg understrege, at regeringens linje er meget klar.
Vi synes, at det skal være familien, der finder ud af, hvordan den bedst bruger de muligheder, der er nu, for helt op til 1 års barselorlov.
Den er gjort fleksibel, og jeg hilser det meget velkommen, at der blandt ordførerne i dag er opbakning til de markante forbedringer, som regeringen har gennemført omkring barselorloven.
Igen: Jeg synes altså ikke, det er os, der skal vide bedre, hvordan man bedst tilrettelægger det i familien.
Det tror jeg rent faktisk at familierne kan allerbedst selv.
Så tror jeg, jeg er kommet nogenlunde omkring i hvert fald en række af de kommentarer, der har været.
Jeg skal sige til fru Lone Dybkjær, at jeg gerne skal bringe forslaget videre til finansministeren og trygt overlader det til finansministeren at vurdere, om han kan bruge forslaget til noget eller ej.
Jeg vil også gerne kvittere for, at fru Lone Dybkjær i den grad fremhævede EU i relation til ligestillingen, for det er jo ganske rigtigt, at EU har haft en enorm indflydelse på den danske ligestillingspolitik og faktisk har været med til at løfte ligestillingen i Danmark.
Ser vi på den nye forfatningstraktat, så er der jo også deri mange rigtig gode fremskridt for ligestillingen.