Tom Behnke (FRI), 2000-04-12:
Vi har i Frihed 2000 også undret os over, at ministeren vælger at lægge så mange ting sammen i ét lovforslag.
Regeringen oplever jo gang på gang, at partierne i Folketinget ikke vil acceptere det.
Partierne i Folketinget har forskellige indgangsvinkler til de forskellige elementer i lovforslaget, og det ender altid med, at man bliver nødt til at dele lovforslaget op.
Hvorfor så ikke gøre det fra starten af?
Det ville gøre tingene noget nemmere.
Men de tre elementer eller for så vidt fire, fordi det fjerde element er jo, at når man nu alligevel lige havde et lovforslag, så er der en hel stribe af ændringer og konsekvensændringer i udlændingeloven, i lov om opholdstilladelse til visse personer fra det tidligere Jugoslavien og i straffeloven osv. osv.
Så der er sådan set fire elementer.
Det fjerde element vil jeg lade ligge et øjeblik, men hvad angår det første element, der handler om dem, der beskæftiger ulovlig arbejdskraft og i den forbindelse ofte opnår en fortjeneste, er vi i Frihed 2000 enige med regeringen i, at det skal vi have stoppet.
Vi er ikke uvillige til at støtte regeringens forslag om, at man forhøjer - endda fordobler - strafferammen for på den måde at få strafniveauet hævet.
Men det, man også kunne gøre, var at sætte en minimumsstraf ind.
Det kender vi jo i en række andre bestemmelser i dansk lovgivning, hvor der simpelt hen er en minimumsstraf, så domstolene ikke kan dømme lavere end sådan og sådan.
Det kunne man jo gøre, så havde man ikke behøvet at fordoble strafferammen. Man kunne altså forhøje bundgrænsen og sætte en minimumsstraf ind, og på den måde kunne man gennemføre det.
Det med, at domstolene og dommerne brokker sig, hver gang Folketinget gør det, ja, det er muligt, men de accepterer det dog, og vi kender det som sagt fra en række andre paragraffer, så det burde ikke være et problem. Så er der det med Schengen, og nu er det jo blevet gennemført, og nu kommer konsekvenserne.
Det var det, jeg talte meget om, da vi i sin tid behandlede forslaget om, hvorvidt vi skulle tiltræde Schengenkonventionen eller ej, og dengang kom den ene efter den anden på talerstolen og sagde: Nej, nej, nej, sådan bliver det slet, slet ikke.
Det var skræmmebilleder, jeg satte op.
Her har vi så en af konsekvenserne, en af de ting, jeg advarede imod og sagde: Sådan bliver det.
Det ville man ikke høre på dengang, men sådan bliver det, og det vidste jeg.
Jeg tror også, resten af Folketinget vidste det; man ville bare ikke erkende, at sådan bliver det.
Det, der er sagen, er nemlig, at når man ikke længere kan kontrollere på grænsen mellem to lande, må man udføre kontrollen et andet sted, og dermed kommer man alt andet lige til at kontrollere en masse mennesker, som overhovedet ikke behøver at blive kontrolleret, hvorimod på grænsen er det kun de personer, som det er relevant at kontrollere, man kontrollerer.
Sådan er det.
Jeg sagde f.eks., at det ville være hensigtsmæssigt med det nye her, at man så lavede en eller anden kontrol på Lillebæltsbroen eller sådan et sted, hvor bilerne jo passerer snævert igennem en passage, en trafikkorridor, og dér kan man tage dem alle sammen på en gang.
Og jeg kan huske, hvordan den ene minister efter den anden bedyrede, at det ville der overhovedet ikke blive tale om.
Men nu kommer lovforslaget, og lovforslaget lægger endda op til, at politiet uden nogen former for mistanke, uden nogen som helst begrundelse, kan standse præcis de køretøjer, de har lyst til, fra en ende af.
Se, problemet er jo lidt dobbeltsidigt, for på den ene side, hvis regeringen vil det her, hvorfor så stoppe ved bilerne?
Hvorfor giver man ikke politiet ubetingede beføjelser til at ransage folks hjem?
Hvad nu, hvis de illegale indvandrere er kommet hjem til folk, hvorfor så ikke kontrollere folks hjem?
Hvorfor skal politiet ikke have en ubetinget beføjelse til bare at vade ind i folks hjem og kontrollere, om der skulle være nogle illegale indvandrere? Jeg spørger, fordi det er det, man lægger op til.
Nu er det køretøjerne, vi taler om.
Dér kan politiet bare ubetinget ransage, som de har lyst til, men hvorfor ikke boligerne?
Regeringen må have en linje i det, de foreslår.
Men på den anden side kan jeg godt se, at det bliver problematisk, hvis det er sådan, at man går ind og siger: Der skal være en mistanke eller en begrundet mistanke eller lignende.
For hvem er det så, man skal stoppe?
Og hvori ligger mistanken? Er det udenlandske køretøjer?
Er det køretøjer, der indeholder udenlandske personer eller udenlandsk udseende personer?
Det behøver ikke engang være udenlandske personer.
Det er meget problematisk, men lad os se, om det ikke kan lade sig gøre at finde en løsning, for sagen er jo, at nu, hvor vi er med i Schengensamarbejdet, er det nødvendigt.
Det er nødvendigt.
Det ville man ikke høre på i sin tid, men nu kommer det så.
Så med hensyn til det med indkvarteringen, som er det tredje element: Dér er der ingen tvivl.
Det er selvfølgelig den del af forslaget, som vi i Frihed 2000 under ingen omstændigheder kan støtte.
F.eks. da man vedtog loven om midlertidigt ophold til personer fra det tidligere Jugoslavien, da gik man jo ud til kommunerne og sagde, at de dér flygtningelandsbyer, man oprettede, kun var midlertidige; de skulle kun være her midlertidigt, så skulle
de hjem igen, flygtningelandsbyerne var kun midlertidige.
Også dengang gik jeg på talerstolen og sagde: Det passer ikke; det bliver permanent.
De får lov til at blive her lige så længe, som de har lyst til, og flygtningelandsbyerne bliver liggende lige så længe, som regeringen har lyst til at de skal blive liggende der.
Man ville ikke høre på det; men her ser vi konsekvensen: Det er svært at finde indkvarteringssteder.
Men at gøre det ved ekspropriation vil vi ikke være med til.
Så hvis der ikke bliver ændret på lovforslaget eller det bliver splittet op, så stemmer vi samlet imod det.