runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Søren Søndergaard (EL), 2002-05-30:
Statsministeren var jo helt poetisk: Smil til verden.
Det sagde man også ude på den arbejdsplads, hvor jeg var.
Men så tilføjede man: Smil til værten, og han forhøjer huslejen.
For det er jo desværre det, der sker ofte for almindelige mennesker.
Det sker måske ikke for en statsminister, men det sker for så mange andre, og det siger jo sådan set nok en del om regeringens erfaringsgrundlag, at man ikke lige tænkte ud fra den vinkel.
Så vil jeg godt spørge statsministeren om noget lidt mere alvorligt, og det er det spørgsmål om Grønland, som blev rejst.
Statsministeren sagde: Det grønlandske folk skal bestemme sin fremtid selv.
Og vi hørte nogle meget klare meldinger fra de to grønlandske repræsentanter her i Tinget.
Vi har aldrig før hørt så klare meldinger fra de grønlandske repræsentanter, som vi har gjort i denne sammenhæng.
Hvad var så statsministerens svar?
Kun ét spørgsmål til statsministeren: Hvorfor kan baseaftalen ikke blive genforhandlet, og hvorfor kan det grønlandske folk ikke få den soleklare ret at blive underskrivere på en traktat, der vedrører deres land?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-05-30:
Jeg har al mulig forståelse for, at både hr. Thomas Adelskov og hr. Henrik Sass Larsen føler behov for at gå her på talerstolen.
De føler sig tilsyneladende ubehageligt til mode over at blive fremhævet positivt for at præstere nytænkning.
Det skal ikke gentage sig.
Men det er måske alligevel til syvende og sidst meget sigende for forholdene i Socialdemokratiet, at når man så skal svare, kan man ikke gøre det på anden måde end ved at citere gamle udtalelser fra Venstrefolk, i det her tilfælde altså fra mig.
Men det skal ikke gentage sig. Til hr. Frank Jensen: Vi har haft den dér diskussion om folkeskoleforliget.
Vi beklager fra regeringens side, at de øvrige folkeskoleforligspartier opfattede regeringens forslag om at ophæve den tvungne modersmålsundervisning på en sådan måde, at det gav anledning til diskussioner om forligsbrud.
Det beklager vi.
Efter vores opfattelse handler folkeskoleforliget om langt større ting end det.
Men det er jo altså sådan, det er gået, og derfor er situationen, at vi nu må prøve, om vi ikke på et nyt grundlag kan etablere et bredt folkeskoleforlig.
Og det er det, regeringen indbyder til med undervisningsministerens 10-punkts-program.
Til hr. Søren Søndergaard skal jeg blot sige, at regeringens tilgang til spørgsmålet om baseaftalen er den meget praktiske, at vi synes, det handler om at løse de praktiske og faktiske problemer, som det grønlandske folk føler at der er i forbindelse med basen.
Det er spørgsmålet om civil beflyvning og sådan nogle ting, og i det omfang, man kan finde praktiske løsninger på konkret opståede problemer, vil regeringen meget gerne gøre det.
Det er derfor, regeringen har tilbudt, at vi kan lave et fælles analysearbejde med henblik på eventuelt at lave tillægsaftaler.
Sandy Brinck (S), 2002-05-30:
Hvis statsministeren ellers er færdig med at karakterisere enkelte medlemmer af Folketinget, kunne vi måske komme ind
til det politiske, og der vil jeg godt gøre en kommentar til, at statsministeren i sit første indlæg sagde, at regeringens retspolitik skulle være mærkbar og konsekvent.
Til gengæld kan man så gå på fri fod længere tid, inden man kommer i fængsel.
Vil statsministeren ikke bekræfte, at hvis der ikke kommer ekstra penge til, bliver det virkeligheden af en såkaldt konsekvent retspolitik?
Martin Lidegaard (RV), 2002-05-30:
Mens disse forhandlinger pågår i det danske Folketing, pågår der andre forhandlinger på den anden side af jordkloden, som handler om at forberede mødet i Johannesburg, og statsministeren gjorde i sine indledende bemærkninger opmærksom på, at regeringen vil presse på for en global aftale.
Det vil vi gerne kvittere for i Det Radikale Venstre.
Vi vil gerne støtte de bestræbelser.
Men mit spørgsmål er: Hvad mener statsministeren, at Danmark kan bidrage med i den sammenhæng?
Jeg går ud fra, at det ikke er den såkaldte nyorientering i den danske ulandsbistand, som går ud på at spare 1,5 mia. kr., eller den såkaldte nyorientering i miljøpolitikken, som også indebærer en milliardbesparelse, eller de besparelser, man har lavet i centraladministrationen, der skulle støtte den danske regering i de kommende forhandlinger i Johannesburg.
Tilbage står, så vidt jeg kan se, den markedsadgang og den reform af de europæiske landbrugsstøtteordninger, som vi alle sammen er enige om er yderst presserende.
Derfor lyder mit spørgsmål til statsministeren: Hvilke overvejelser gør statsministeren sig om, hvad man kan gøre for at reformere og lægge op til en køreplan for en reform af de europæiske landbrugsstøtteordninger i forbindelse med det danske EU-formandskab?
Jeg er klar over, at man ikke ønsker en direkte kobling.
Det har jeg forståelse for.
Men det kan jo vise sig at være en forudsætning for en udvidelse, at man får lavet en eller anden form for signal på det område.
Søren Søndergaard (EL), 2002-05-30:
Jeg vil godt sige tak til hr. Lars-Emil Johansen for en, synes jeg, utrolig spændende tale, fuldstændig på linje med den tale, som hr. Kuupik Kleist holdt.
Jeg synes, det er en meget interessant situation, at vi så fuldstændig klart og enstemmigt får et signal fra Grønland og fra det grønlandske folk til det danske Folketing i denne her debat
, og derfor går jeg også ud fra, at statsministeren vil vide at svare på det fuldstændig klare budskab, der er kommet her.
For at give statsministeren de bedste muligheder for at svare på det vil jeg godt bede hr. Lars-Emil Johansen om at uddybe en lille smule mere, hvad det præcis er, det grønlandske folk ønsker ændret i baseaftalerne fra 1951.
Mogens Lykketoft (S), 2002-05-30:
Der skal ikke være tvivl om, at vi ønsker regeringen alt muligt held med det danske formandskab, for Danmarks skyld og for Europas skyld, og naturligvis deler vi forhåbningerne til de vigtigste punkter på dagsordenen, især selvfølgelig udvidelsen.
Men der skal heller ikke være nogen tvivl om, at jeg mener - og det vil jeg forbeholde mig enhver ret til at sige, også undervejs - at regeringens opgave i det globale spil er offensivt at prøve at finde den fælleseuropæiske platform, også dér, hvor den er kritisk over for USA.
Hvis vi skal dreje den globale udvikling i retning af en stærkere og mere forpligtende international retsorden, er Europa nemlig det eneste sted, hvorfra kraften kan udgå.
Det er den eneste partner, der, hvis den optræder nogenlunde enig, måske kan have en chance for på sigt at påvirke de politiske kræfter, der nu dominerer i USA.
Derfor er passiv tilpasning til den amerikanske regering også det, de fleste af os i Europa er uenige i.
Det er nemlig en dårlig varetagelse af Danmarks og Europas interesser.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2002-05-30:
Det, der bringer mig ind i debatten, er mennesker, der gentagne gange, ikke bare hr. Peter Skaarup her i dag, men også andre kan man læse i Politiken, bl.a. hr. Jesper Langballe, forsøger at gøre sig kloge på S-vælgeres holdninger, vores socialdemokratiske borgmestre og tillidsfolk, og hvilke signaler man kan udlede af valget.
Det er jo altid meget underholdende, men skulle vi ikke hæfte os lidt ved kendsgerningerne, der hedder, at omkring 400.000 stemte på Dansk Folkeparti og 1 million stemte på Socialdemokratiet?
Det afspejles i salen, hvor der sidder 22 ovre hos Dansk Folkeparti og 52 hos Socialdemokratiet.
Jeg synes, tingene taler lidt for sig selv.
Derfor er det heller ikke underligt, at vi er uenige om, hvilket signal det her valg sendte.
Vi er ikke uenige i, at der er et signal på udlændingeområdet, men vi er uenige i omfanget af signalet.
Og denne her lov, der bliver vedtaget i dag, er jo fuldstændig i den modsatte grøft.
Den vurderer vi ikke er det, som danskerne ønsker.
Det, som danskerne og de, som har stemt på Socialdemokratiet, ønsker, er at få problemer løst, det er, at alle får mulighed for at bidrage til det danske samfund, og det vil denne her lov ikke bidrage til.
Mogens Lykketoft (S), 2002-05-30:
Det er den, og det har vi stået ved og har taget del i den, og det skal vi gøre.
Men det er også meget mere.
Det er også at opbygge en international retsorden, hvor man bekæmper alle de forhold, der gøder jordbunden for fundamentalisme, had og terrorisme, og her synes jeg, den amerikanske regering på en lang række punkter modarbejder en international retsorden.
Jeg synes, det må være den danske regerings opgave, især som ledende kraft i EU det næste halve år, at påpege, at det gør USA altså, hvad enten det gælder Kyoto, kontrol med våben, færre våben, kontrol med biologiske våben, mineforbud, international krigsforbryderdomstol osv.
På alle disse punkter har vi haft den tidligere amerikanske udenrigsminister, Madeleine Allbright, og EU's udenrigskommissær Patten på banen og fremhæve, hvor vandene skiller mellem Europa og USA, og hvilke krav Europa i sin egen og i verdens interesse må stille til den amerikanske regering.
Elisabeth Arnold (RV), 2002-05-30:
I tillægsbetænkningen over L 152 har Det Radikale Venstre skrevet, at vi vil redegøre for nogle af ændringsforslagene her ved tredje behandling.
Jeg vil gerne kort sige, at de forslag, der er fremsat af ministeren, stemmer vi for.
De er en konsekvens af L 32, som vi også støtter.
Angående de forslag, der er stillet af Enhedslisten, stemmer vi for nr. 1, hvor man ønsker at opretholde ambassadeansøgningerne.
Vi mener, det har været et værdifuldt element i ansøgningsmønsteret, at man har kunnet søge på ambassaderne, netop af samme grund, som hr. Kamal Qureshi også nævnte: derved undgår man at smide asylansøgerne i hænderne på menneskesmuglerne.
Men ændringsforslag nr. 2, som handler om at indføre en eller anden form for logik i det samlede forslag, forstår vi simpelt hen ikke.
Her vil Det Radikale Venstre stemme blankt, og det hænger sammen med, at vi simpelt hen ikke forstår argumentationen og ej heller indholdet af forslag nr. 2. Vi støtter altså Enhedslistens forslag nr. 1 og de deraf afledte forslag, men vi stemmer blankt til nr. 2.
Søren Søndergaard (EL), 2002-05-30:
Jeg skal i min ordførertale komme tilbage til, hvorfor vi også har stillet det andet forslag, og så håber jeg, at fru Elisabeth Arnold forstår, hvad der er bevæggrunden for det. Men jeg vil godt spørge den radikale ordfører: Kom der på noget tidspunkt, dengang den radikale ordfører var ansvarlig for Det Radikale Venstres flygtningepolitik, et forslag fra Socialdemokratiet om at fjerne muligheden for at få asyl via en ambassade?
Det er jo sådan, at regeringen har foreslået, at den skal fjernes, vi stiller forslag om, at den skal opretholdes, og nu får vi så den meget overraskende melding, at Socialdemokratiet vil undlade at stemme til det.
Derfor vil jeg bare spørge fru Elisabeth Arnold, om det måske skyldes, at Socialdemokratiet i virkeligheden i mange år har haft den hemmelige drøm at få reglerne ændret og først får det gennemført nu, men bare ikke tør sige det højt.
Jeg ved ikke, om den radikale ordfører kan kaste lys over det.
Elisabeth Arnold (RV), 2002-05-30:
Det tror jeg man skal spørge den socialdemokratiske ordfører om.
Jann Sjursen (KRF), 2002-05-30:
Jeg vil også godt give Kristeligt Folkepartis synspunkt om de stillede ændringsforslag til kende.
Vi kan støtte de af ministeren stillede ændringsforslag, og vi kan også støtte Enhedslistens ændringsforslag nr. 1, hvor man søger at opretholde muligheden for at søge asyl via ambassaderne, sådan som det har været diskuteret i forbindelse med de tidligere behandlinger af lovforslaget.
Jeg må indrømme, at vi i Kristeligt Folkeparti har det lidt på samme måde, som fru Elisabeth Arnold gav udtryk for for lidt siden, vedrørende Enhedslistens ændringsforslag nr. 2.
Medmindre hr. Søren Søndergaard holder en meget stærk og logisk forsvarstale for dette ændringsforslag, vil vi altså stemme imod det.
Men vi synes, det er udmærket, at Enhedslisten har stillet ændringsforslag nr. 1 om at opretholde muligheden for, at man kan indgive ansøgning om asyl via ambassaderne, så det støtter vi.
Kamal Qureshi (SF), 2002-05-30:
Det, jeg mest vil koncentrere mig om, er det ændringsforslag, som vedrører muligheden for at søge asyl fra ambassader.
Det er et faktum, at der er et eller andet sted imellem 10.000 og 100.000 mennesker på verdensplan, som er udsat for tortur, hvis vi kigger på tortur alene, og derfor er der en gruppe mennesker, der har behov for at få tilflugt, behov for at søge asyl. Det er så i øvrigt et af de spørgsmål, som jeg også har stillet ministeren uden at få et svar, vi har fået mange af de der ikkesvar, i hvert fald når vi stiller de skriftlige spørgsmål.
Et af mine spørgsmål var helt logisk: Hvis man er på flugt, og man ikke har mulighed for at søge asyl gennem de ambassader, som ligger det sted, hvor man er forfulgt, vil det fremme eller vil det formindske menneskesmugling?
For mig at se er det helt logisk, at hvis personer, som søger asyl, som har brug for beskyttelse, ikke får mulighed for at kunne gøre det direkte gennem de udenlandske repræsentationer i deres nærområde, er deres eneste alternativ til at søge asyl eller til at få tilflugt fra den forfølgelse, de er udsat for, at bruge menneskesmuglere.
Jeg kan ikke forstå, at man kan stemme imod det forslag, for det eneste, det vil føre til, er, at man vil få en ren monopolisering af markedet.
De eneste, der kan tilbyde hjælp til mennesker, der er på flugt, er menneskesmuglerne.
Jeg synes egentlig, at den diskussion bærer lidt præg af holdningen »ingen arme, ingen kager«.
Hvis du er på flugt, og hvis du ikke kan søge asyl i dit nærområde, har du brug
for menneskesmuglere, men menneskesmuglere er vi imod, dem dømmer vi, og vi vil ikke give asyl til de mennesker, når de dukker op, hvis vi finder ud af, at det er den måde, det er foregået på.
Ergo, er du på flugt, er det bare ærgerligt, så må du bare klare dig med den regering, som forfølger dig, eller finde dig i det, du er udsat for, uanset om det er fordi du er homoseksuel eller politisk flygtning.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2002-05-30:
Jeg vil blot sige til hr. Søren Søndergaard, at vi er meget enige i og har meget stor forståelse for de argumenter, der er blevet lagt frem her i dag fra Enhedslistens side.
Men vi har i Socialdemokratiet den opfattelse, at lige netop dette forslag, som omhandler dette meget specifikke område,
har altså ikke været et afgørende element for os, og det har ikke været afgørende for, at vi stemmer imod lovforslaget.
Det er derfor, vi undlader at stemme.
Elisabeth Arnold (RV), 2002-05-30:
Hr. Søren Søndergaards lange, magtfulde ordførertale kastede et vist lys over, hvad baggrunden er for at stille ændringsforslag nr. 2, men det får nu ikke Det Radikale Venstre til at ændre holdning: vi vil undlade at stemme til nr. 2. Appellen om at indføre en vis logik og en balance i den endelige lov må rettes til dem, der ønsker at afskaffe ambassadeansøgningerne, dvs. til de nuværende regeringspartier, som støtter lovforslaget.
Den appel skal ikke rettes til os, som ønsker at opretholde ambassadeansøgningerne, så derfor må svaret desværre blive, at vi fortsat vil stemme blankt til forslag nr. 2, men ønsker at støtte Enhedslisten ved forslag nr. 1.
Søren Søndergaard (EL), 2002-05-30:
Jeg vil sige, at jeg kan fuldstændig forstå den radikale argumentation.
Det er klart, at regeringen præsenterer en lovgivning, som er en rigtig fedtspillerlovgivning, hvor man forlanger, at andre skal acceptere noget, man ikke selv er villig til at acceptere, og her siger De Radikale helt kontant: Jamen vi vil slet ikke gå ind i det spil, vi vil have, det skal være ordentligt fra starten.
Det forstår jeg godt.
Med det andet forslag har vi ønsket at sætte fokus på, hvor urimelig og hvor selvmodsigende udlændingeloven bliver på dette punkt.
Vi må så leve uden De Radikales støtte, men vi kan jo håbe, at Venstre og De Konservative og Dansk Folkeparti vil opretholde en eller anden form for logik i deres tankegang.
Det er måske for meget at håbe, men vi får se.
Så vil jeg sige til den socialdemokratiske ordfører: Ja, det er muligvis rigtigt, at det er et lille forslag, og det er muligvis rigtigt, at det ikke har stor betydning.
Men så meget desto mere underligt er det, at man undlader at stemme. Netop når det er så lille og ikke betyder så meget, hvad er så grunden til, at man ikke vil fastholde den mulighed, som har betydet, at både sidste år og forrige år fil 50 mennesker, som var forfulgt, rent faktisk mulighed for asyl i Danmark?
Kamal Qureshi (SF), 2002-05-30:
Jeg er da ærgerlig over, at jeg ikke har været til stede og kunne dele de gode nætter og dage med fru Birthe Rønn Hornbech.
Vi ville da gerne have været med i forhandlingerne.
Og det kunne da være, at vi også kunne bidrage til morskaben nogle af de lange nætter og dage, men lad det ligge.
Det er så fint nok.
Jeg vil ud over min ordførertale benytte lejligheden til at opfylde et løfte, som jeg havde givet til en masse mennesker, som faktisk er danske statsborgere, men som ikke kan bosætte sig i Danmark.
Jeg har lovet, at jeg vil tage deres sager op.
Så jeg har simpelt hen tænkt mig at benytte mine korte bemærkninger til at komme op og fortælle om deres sager.
Denne her korte bemærkning vil jeg benytte til at fortælle om Marianne Levi og Henri Levi, hvor Henri Levi er fra Israel og Marianne er dansk statsborger.
De er gode danskere, og de bor i Danmark.
Den ene er dansk statsborger, men de kan ikke få lov til at bosætte sig i Danmark på grund af det nye tilknytningskrav.
Jeg vil gerne spørge fru Birthe Rønn Hornbech
: Hvad er fru Birthe Rønn Hornbechs svar til det her par, hvis de gerne vil bosætte sig i deres hjemland?
Ritt Bjerregaard (S), 2002-05-30:
Jeg vil godt sige til fru Birthe Rønn Hornbech, at vi havde jo også en lille diskussion af spørgsmålet om, hvem VK-regeringen har valgt at indgå forlig med, under andenbehandlingen.
Jeg vil gerne gentage her i dag, at jeg anser det for totalt hykleri, når fru Birthe Rønn Hornbech fra talerstolen siger, at man ønskede et forlig med Socialdemokratiet.
Der var ikke oplæg til et forlig med Socialdemokratiet.
Vi udsendte adskillige signaler, gik ret langt.
Det gik så langt, at statsministeren tog det op på et af sine pressemøder, og det betød da, at vi havde et høfligt lille møde med integrationsministeren.
Men der har ikke på noget tidspunkt været oplæg til et forlig.
Regeringen har valgt ensidigt, den har valgt Dansk Folkeparti, og så må man selvsagt stå ved det.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2002-05-30:
Det var derfor, jeg følte mig kaldet til at gå op og forklare, hvad vi havde tænkt os at stemme.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2002-05-30:
Jeg troede ikke, hr. Søren Søndergaard var nybegynder.
Hr. Søren Søndergaard ved jo godt, at forslag til lov om indfødsrets meddelelse er noget helt særligt.
Vi plejer at tilstræbe, at der er et flertal allerede før lovforslagets fremsættelse, for at ingen skal komme i den situation, at der er nogen, der bliver taget af lovforslaget.
Derfor har vi indgået en glimrende aftale med Dansk Folkeparti om, hvordan de lovforslag kommer til at se ud i fremtiden, og det er så det, skal jeg sige til hr. Søren Søndergaard.
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2002-05-30:
Det er jo rigtigt, at man har indgået en aftale.
Vi andre kan jo høre, at der fra talerstolen i dag er blevet sagt, at man ikke vil love, at man stemmer for den indfødsretslov, når den bliver fremsat i Folketinget.
Søren Søndergaard (EL), 2002-05-30:
Jeg kan bekræfte over for fru Birthe Rønn Hornbech, at der er utrolig mange ting, jeg ikke ved.
Men jeg kan konstatere, hvad der bliver sagt heroppefra, og jeg kunne også konstatere, hvad det var, fru Birthe Rønn Hornbech sagde.
Den forestilling, det svar, fru Birthe Rønn Hornbech gav, fordi ministeren ikke helt var i stand til det, var altså, at man forestiller sig, at det fremover skal være sådan, at man i Indfødsretsudvalget bag lukkede døre skal skaffe et flertal for, hvordan loven skal administreres.
Det vil man gøre sammen med Dansk Folkeparti, og når man så har lavet indstillingen fra Indfødsretsudvalget sammen med Dansk Folkeparti, vil man tage den ned i Folketingssalen, hvor man så forventer, at Dansk Folkeparti kan få lov at stemme imod, mens vi andre skal stemme for.
Er det korrekt forstået, at det er den model, som fru Birthe Rønn Hornbech forestiller sig fremover skal være gældende?
Kamal Qureshi (SF), 2002-05-30:
Et lille praktisk spørgsmål: Den måde, de her indfødsretslove bliver forvaltet på nu, er sådan, at man kan stille ændringsforslag, hvis man ønsker at trække nogle mennesker ud, altså hvis der er nogle af dem, som allerede står der, som man ikke ønsker at give dansk statsborgerskab, en metode, som Dansk Folkeparti også har benyttet sig af.
Som et af de partier, der rent faktisk gerne vil give statsborgerskab til torturofre eller traumatiserede mennesker, som ikke kan tilegne sig sproget, er vores problem, at vi ikke har fået tilladelse til at få dem med i et ændringsforslag til et eksisterende lovforslag.
Det må vi ikke.
Det eneste, vi må gøre, er, at vi må trække personerne ud.
Det vil sige, at vi kan være med til at bestemme, hvorvidt det er færre personer, der skal have statsborgerskab, men vi kan ikke sætte nogle personer på, som vi gerne vil give statsborgerskab, og som der måske er et flertal i salen for.
Den mulighed eksisterer ikke med den måde, som praksis er på indfødsretsområdet.
Vil ministeren bekræfte det?
Søren Søndergaard (EL), 2002-05-30:
Jeg kan bekræfte, at Socialdemokratiet i udvalget meddelte, at de ville redegøre for deres holdning til ændringsforslagene under tredjebehandlingen, men man må jo konstatere, at det løfte ikke er blevet opfyldt.
Socialdemokratiet har redegjort for, hvordan man vil stemme, men hvad er årsagen til, at Socialdemokratiet ikke vil stemme for et forslag, der betyder, at den retstilstand, der har eksisteret i al den tid, Socialdemokratiet har været ved regeringsmagten, og som Socialdemokratiet ikke har foreslået ændret, bliver bibeholdt?
Der må da være nogle argumenter, eller er man fuldstændig argumentløs i sin stemmeafgivning?
Er det et udtryk for, at man ikke ved, hvad man skal stemme, at man undlader at stemme?
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2002-05-30:
Det Radikale Venstre stemmer for forslaget.
Vi havde meget gerne set, at der også i den her lovgivning var nogle krav til kommunerne, men jeg forventer så, at vi i forbindelse med de forhandlinger, vi har her til efteråret om den samlede integrationsindsats, bliver enige om at sikre, at der f.eks. også er en økonomisk incitamentstruktur, der sikrer, at kommunerne gør, som de skal.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2002-05-30:
Jeg skal bare helt kort meddele, at i forhold til de ændringsforslag, der er stillet af Enhedslisten om ambassadeansøgninger, vil Socialdemokratiet i dag undlade at stemme for de to ændringsforslag, og i forhold til regeringens ændringsforslag støtter vi dette.
Søren Søndergaard (EL), 2002-05-30:
Jeg er naturligvis utrolig glad for at få oplyst, at Socialdemokratiet vil undlade at stemme til muligheden for fortsat at kunne søge asyl via en ambassade.
Det er jo en regel, som har eksisteret i mange, mange år, og som ikke har været anfægtet under nogen socialdemokratisk regering.
Nu bliver den så forsøgt fjernet af den nuværende regering.
Vi foreslår den så genindført, og så får vi at vide, at man vil undlade at stemme.
Der var sådan set ikke nogen grund til at gå herop for at meddele det, det kunne jeg se, når der blev trykket på knapperne, medmindre vi får en forklaring på, hvorfor man vil undlade at stemme.
Kamal Qureshi (SF), 2002-05-30:
Vi vil fra SF's side bare gerne sige, at vi har fra starten efterlyst ministerens tilkendegivelse af, at en kontrakt altså er en kontrakt imellem personer, som forpligter sig til at respektere hinanden, og at de rettigheder, man hver især har i forhold til det samarbejde, bliver respekteret fra begge sider.
Vi har simpelt hen ikke kunnet få nogen tilkendegivelser
Vi vil undlade at stemme, fordi vi tror på, at kommunerne er mere pragmatisk orienteret, at kommunernes intentioner er bedre, og at de er mere indstillet på at indgå i et mere forpligtende samarbejde med udlændingene, end den her regering lægger op til.