Henriette Kjær (KF), 1999-12-10:
Det lovforslag, der i øjeblikket behandles i Skatteudvalget, L 69, er i høj grad et fiskalt forslag.
I forslaget drejer det sig om at få nogle penge i statskassen, og det er jo ærlig snak.
Det ærgrer os bare i Det Konservative Folkeparti, at man lancerer det under falsk varebetegnelse og kalder det for en grøn afgift.
Det er og bliver en rød skat.
I Det Konservative Folkeparti mener vi nemlig, at forslaget på mange måder sætter miljøet tilbage og ikke frem, som det ellers skulle være hensigten.
Hvis vi starter med pvc'en, den hårde pvc, så er der allerede i dag etableret den efterhånden velkendte WUPPI-ordning, hvor dette selskab sætter en række containere op, sådan at man kan aflevere sit pvc-holdige byggeaffald.
Det er jo et godt og fornuftigt initiativ.
Men det offentlige har intet gjort for at fremme
denne ordning, for selv om det er på frivillig basis, og virksomhederne dermed også har forpligtet sig til at betale for ordningen, så har vi jo et problem, når ikke de kan komme ind i nogle af kommunerne med deres containere.
Særlig i de store byer, Esbjerg, Århus, Odense og her i hovedstadsområdet, har indsamlingsordningen svære vilkår.
Og her burde det offentlige selvfølgelig understøtte dette initiativ, så det blev udbredt og dermed fik en meget højere genbrugsprocent.
Så er det ikke nok, at det nok skal komme.
Men procenten havde jo været højere, hvis man havde taget fat på det noget før.
Man kan jo stå og vifte med alle de containere, det overhovedet er nødvendigt, men hvis ikke man får den opbakning, der er brug for fra mere eller mindre kommunale affaldsselskaber og kommunerne selv, så nytter det
Men i stedet for at fremme den proces, så pålægger man virksomhederne en afgift.
Ikke bare på ny pvc, men også på de pvc-produkter, der er lavet af genbrugt pvc
Det fremmer da ikke lysten til at genbruge materialet, og det er da et klart bevis på, at afgiften ikke handler om miljøet, men om penge.
Der står endda i et notat fra Skatteministeriet fra juni i år, at incitamentet med afgiften er, at den skal medvirke til en øget genanvendelse af pvc.
Men det kan man da godt glemme alt om, sådan som tingene er skruet sammen. Hvad der også kan undre er, at man ikke har vurderet de alternativer, der er til hård pvc.
Paradokset er, at nogle af de her alternativer kan være mere problematiske end den for mig at se uskadelige hårde pvc.
For både tagrenders og tagpladers vedkommende vil disse produkters mest oplagte alternativer indeholde ftalater, men under bagatelgrænsen på 25 pct. Da det ikke er produkter, vi selv producerer, så betyder det øget import. Men endnu mere beklageligt, så betyder det alt andet lige et ringere miljø.
Afgiften betyder også, at virksomhederne ikke længere vil kunne afsætte de nødvendige midler til udvikling af nye produkter.
Så er man interesseret i det, så bør man sørge for, at en del af det forventede statsprovenu føres tilbage, så det kan blive anvendt til udvikling af et afløsningsmateriale.
Andre virksomheder har fundet fremragende løsningsmodeller, således at produkterne ikke ender i affaldsforbrændingen.
NKT indsamler brugte kabler og udvikler nye modeller, hvor pvc'en bliver behandlet på en sådan måde, at den ikke udgør et problem.
Hvorfor gør miljøministeren ikke noget for at hjælpe sådanne ordninger på vej?
Hvorfor pålægger man i stedet for en afgift, som på ingen måde tilskynder virksomheden til at være miljørigtig?
Jeg fatter det ikke.
Det er heldigvis lang tid siden, man på arbejdsmarkedet, i børneopdragelsen og i uddannelsessystemet gik fra pisken til guleroden.
Men i dansk miljøpolitik er man åbenbart så magtesløs, at man kun kender ét middel: pisken. Ser vi på blød pvc, kan der være problemer, når blødgørerne frigører sig.
Der kan være problemer; vi ved det faktisk ikke.
For på et af de spørgsmål, der er blevet stillet i Miljøudvalget, om det mest anvendte ftalat, DEPH, bliver der svaret, at der kun findes få undersøgelser, vel at mærke gamle undersøgelser, der viser, at der ikke er nogen risiko.
Og andre er så usikre, at der ikke kan konkluderes noget.
Det er da tankevækkende, at man vil lovgive ud fra dette meget ringe grundlag.
Jeg mener, man skal forske mere i det her, det vil være det eneste rigtige.
Vi mangler ganske simpelt viden.
Jeg synes også, at vi skal følges ad med resten af EU.
Der foregår netop nu et udredelsesarbejde i Kommissionen, der inden længe vil udmønte sig i enten et direktiv eller i nogle anbefalinger.
Vi udsætter danske virksomheder for unødvendig konkurrence, det er urimeligt.
Og menneskers sundhedstilstand bliver jo ikke bedre af den her afgift.
Lad være med at bilde os det ind.
Så det, vi gerne vil opfordre ministeren til her i dag, er at iværksætte mere forskning, fremme de gode genbrugsordninger, der allerede er i gang.
Og skal der endelig opkræves afgifter, så skal de bruges offensivt miljøpolitisk, ikke til at udfylde et hul i statskassen.