runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Birthe Skaarup (DF), 2002-02-20:
Jeg skal fra Dansk Folkepartis side udtrykke en positiv holdning over for forslaget her, som vi, som andre har været inde på, har behandlet flere gange.
Vi har ikke noget imod i Dansk Folkeparti, at man skaber mulighed for at benytte privatansatte sygeplejersker, at man prøver nye tiltag, og at man afprøver, om andre faggrupper kan løfte opgaverne i forbindelse med de behov for serviceydelser, som kommunerne hele tiden står for at skulle løse.
Såfremt kvaliteten og effektiviteten samtidig forbedres, så er meget nået.
Men vi vil under ingen omstændigheder være med til at svække den eksisterende hjemmesygeplejerskeordning over for brugerne. Selv om vi udmønter dette forslag med at give større valgfrihed, må den enkelte borger ikke stilles ringere, og det hverken håber vi eller tror på sker.
For vi tror på, at personalet i private ordninger vil være lige så ansvarlige mennesker, der kan løse omsorgs- og plejeopgaver på et kvalificeret niveau.
Såfremt det ikke sker, skal enhver kommunalbestyrelse have mulighed for at hjemkalde en given opgave igen.
Vi har faktisk allerede private vikarbureauer for sygeplejersker, så en lignende ordning, hvor en kommunalbestyrelse kan inddrage privatansatte hjemmesygeplejersker plus andre faggrupper, er for os uproblematisk. Blot som sagt tidligere: Man må forholde sig til kvaliteten, samt at plejen og økonomien svarer til det, kommunalbestyrelsen anser for rimeligt, såfremt opgaven skal løses forsvarligt.
I et af høringssvarene omtales det, at demente borgere ikke får den valgfrihed, som andre borgere vil få.
Sådan er det desværre for denne svage gruppe, som vi også har i vores samfund.
Men Dansk Folkeparti har som sagt ikke noget imod, at vi prøver nye veje i fremtidens hjemmesygepleje ved at give valgfrihed til gavn og glæde for brugerne.
Så vi vil gå ind i en positiv udvalgsbehandling af forslaget, men samtidig også kræve, som det også er omtalt i lovforslaget, at der her indføjes den bekendtgørelse om hjemmesygeplejerskeordningen i forslaget.
Jeppe Kofod (S), 2002-02-20:
Jeg har heller ikke noget ønske om at gå ind i en stor polemik omkring de spørgsmål her, men jeg mener bare, at det er utrolig vigtigt, at grundlaget for kommunesammenlægningen er på plads.
Her er der både et lovgivningsmæssigt grundlag, der er et kommunaløkonomisk grundlag, herunder at de omstillingsomkostninger, der er ved sammenlægning af kommunerne, også bliver taget i betragtning.
Jeg skal selvfølgelig også her opfordre regeringen til, hvis der kommer yderligere omkostninger i forbindelse med omstillingen, at man så forhåbentlig vil være med til at levere kroner til det. Så den tredje ting, som er samfundsøkonomiske forhold:
Her må jeg sige til regeringen, at det ikke bare er noget, jeg står og siger fra Socialdemokratiets side.
Jeg har et brev fra et samlet Bornholm, hvor man påpeger, at man mister 30 statslige arbejdspladser som følge af regeringens finanslovforslag for 2002.
Det lyder måske ikke af meget, men omregner man det til københavnske forhold, kan man gange med en faktor 50, og så ville det svare til 1.500 arbejdspladser i Københavnsområdet.
Det er meget i en region, som i forvejen har en reel arbejdsløshed på 20 pct.
Det er sådan nogle ting, man er nødt til at vurdere, og derfor er man nødt til at skifte sindelag fra regeringens side.
Det er det, jeg opfordrer til, og jeg håber, at man vil være lidt mere åben over for det end blot at betragte det som kritik.
Det er konstruktivt, det er en opfordring, jeg håber, man tager imod den.
Bodil Kornbek (KRF), 2002-02-20:
Som ordfører vil jeg forholde mig til de her to lovforslag og ikke begynde en debat om, hvorvidt amter skal nedlægges eller ej.
Lovforslagene nr. L 65 og L 66 drejer sig jo om, at de bornholmske kommuner slås sammen til én kommune, der tillige skal varetage amtskommunale opgaver.
Med dette forslag vil Bornholm jo benævnes Bornholms Regionskommune med streg under dette.
Det er jo ikke en ny struktur, der bliver påtvunget Bornholm, men det er et lokalt ønske, og en afstemning gav en klar tilkendegivelse om, at det var dette, bornholmerne ønskede; derfor imødekommer vi det selvfølgelig i Folketinget.
Forud for Folketingets behandling har der været en forhandling mellem regeringen og de lokale bornholmske organer, og forslaget har været til høring hos de implicerede parter.
Det er tilfredsstillende, at de lokale ønsker, som er kommet frem i dialogen, også så vidt muligt er blevet imødekommet med dette forslag.
Vi noterer os, at det har været en væsentlig forudsætning for de bornholmske kommunalbestyrelser, at de statslige tilskud til Bornholm ikke forringes som følge af sammenlægningen.
Sammenlægningen vil uundgåeligt på kortere sigt medføre såvel øgede udgifter som en mindre øget indtægt, men alt det er der taget højde for i lovforslaget. Kristeligt Folkeparti synes, at lovforslaget virker fornuftigt.
Det er selvfølgelig ikke muligt på forhånd at forudsige alle konsekvenser af sammenlægningen, men viser der sig på sigt at opstå problemer af den ene eller den anden art, hvis løsning kræver Folketingets deltagelse, vil vi selvfølgelig se på det til den tid.
Det er vigtigt, at der nu bliver så gode arbejdsbetingelser som muligt både i forhold til den nye struktur og de praktiske opgaver, der selvfølgelig vil være i den forbindelse.
Vi skal være opmærksomme på, at udviklingen og arbejdet vil komme borgerne på Bornholm til gavn.
det udvikler sig, og hvilke konsekvenser det ellers kan få for Danmark.
Pernille Falcon (EL), 2002-02-20:
Enhedslisten kan tilslutte sig de to forslag og vil på baggrund af det sene tidspunkt undlade at gennemgå hele sagsforløbet, som de tidligere ordførere har været inde på, men sige, at vi kan tilslutte os de synspunkter, som hr. Jeppe Kofod fra Socialdemokratiet fremhævede i den her sammenhæng.
Der er nogle ting, vi i forbindelse med udvalgsarbejdet vil hive fat i.
Det handler dels om arbejdsmarkedsforholdene, hvor der ligger et høringssvar bl.a. fra KTO, der ønsker præciseret, at man ikke kun skal medtage overenskomsten som en individuel rettighed, men at de kollektive rettigheder skal gå med over ved sammenlægningen.
Det er bare et enkelt eksempel på nogle af de ting, vi vil hive fat i i det videre udvalgsarbejde.
Vi kan selvfølgelig tilslutte os, at det kommer til at hedde Bornholms Regionskommune; det er for latterligt at gå ind og ændre på det, når man i øvrigt har bakket op om de initiativer, der har ligget lokalt.
Det er jo en kommunesammenlægning og en regionsdannelse, som kommer nedefra, så det ville være totalt fjollet, hvis man går ind og ændrer på det fra politisk hold helt ned på navnesiden.
Hvad angår SF's forslag om en større grad af åbenhed også i udvalgsarbejdet, synes vi, det lyder spændende, fordi det er fint, hvis der bliver åbnet mulighed for det i langt større grad i kommunerne; så det kunne være en oplagt mulighed for at trække det med ind i det videre arbejde. Hvad angår bemærkningerne om ikke at stille Bornholm ringere end i dag, er det jo værd at hive fat i alle de forslag, der ligger i forbindelse med finansloven, og der er vi meget enige i hr. Jeppe Kofods kritiske bemærkninger om de massive forringelser, som regeringens finanslovforslag indebærer for bornholmerne, og det vil vi da gøre vores til at få fejet af bordet.
Kristen Touborg (SF), 2002-02-20:
I SF finder vi, at processen, der har foregået, har været en rigtig proces, en god proces.
Det finder vi, fordi tingene er foregået decentralt og ikke er kommet ovenfra og trykket ned over hovedet på bornholmerne.
Det er altafgørende.
Vi har haft en debat om betydningen af beslutningen her.
Der er ingen, der er i tvivl om betydningen for Bornholm.
Vi kan måske sætte nogle spørgsmålstegn ved, hvad betydningen kan være for resten af landet.
Jeg mener, at det har vi sådan været rundt om. Men det er altså efter vores opfattelse utrolig vigtigt, at tingene foregår sådan, at det er befolkningen, der ønsker forandringerne, og at det ikke er noget, den får trykket ned over hovedet.
Det gælder på Bornholm og også for eventuelle fremtidige kommunale strukturændringer.
De økonomiske konsekvenser af sammenlægningen, hvor Bornholms Regionskommune ifølge forslagene ikke stilles ringere efter sammenlægningen, end de står i dag, er vi enige i må være sådan, og det må være sådan, at vi må holde meget nøje øje med, ikke mindst i en tid, hvor der skæres ned ude i regionerne, at det også kommer til at stå til troende.
Det vil jeg godt give et løfte om at jeg vil være medvirkende til.
Så vil jeg gerne oplyse, at SF vil arbejde for mulighederne for, at der kan afholdes åbne udvalgsmøder.
Det her vil efter vores opfattelse være en fin lejlighed til at få afprøvet åbne udvalgsmøder i kommunalbestyrelsen i et geografisk afgrænset område og i forbindelse med, at der nu laves speciel lovgivning for Bornholm.
Så det kan man forvente at vi vil komme med et ændringsforslag om. Så vil jeg kun tilføje, at der er jo ingenting, der tyder på, at spørgsmål om åbenhed i kommunerne er blevet uaktuelt.
Vi vil under udvalgsarbejdet have nærmere belyst nogle arbejdsmarkedspolitiske spørgsmål vedrørende bl.a. tjenestemænds rettigheder i forbindelse med nye jobfunktioner samt sammenlægningsudvalgets pligt til at vurdere den enkeltes arbejdssituation.
Det er jo ikke mindst vigtigt i et udkantsområde som Bornholm, at man dér også er i stand til at fastholde dygtige medarbejdere, og derfor tror vi altså, at det er ret vigtigt, at man er meget opmærksom på de forhold.
Men SF er positiv over for lovforslagene, og vi vil arbejde for, at vi kan få en hurtig udvalgsbehandling, så vi kan nå at være færdige i rette tid. Og så glæder vi os til at komme over at se åstedet den 11. marts.
Poul Nødgaard (DF), 2002-02-20:
Jeg tror sådan set, vi kan stoppe diskussionen om det.
Jeg har bare nævnt det, fordi jeg føler, at jeg skylder min gruppe at nævne det over for Folketinget i forbindelse med debatten.
Det er sådan, det er.
Det er bestemt ikke noget, vi stiller et konkret ændringsforslag om i forbindelse med lovens vedtagelse.
Det vil jeg gerne helt klart sige.
Vi vil bare gerne have det noteret i journalerne, som jo udkommer, hvad vi har sagt omkring de her ting.
Så er den sag færdig.
Det må ikke gå ud over helheden i det her.
Vi stiller ikke et konkret ændringsforslag for at lave den benævnelse om.
Vi ville bare gerne nævne det, vi synes var ret og rimeligt.
Og så tror jeg ikke, der er flere korte bemærkninger, når jeg er så imødekommende, vel?
Thor Gunnar Kofoed (V), 2002-02-20:
Jeg vil fortsætte, hvor hr. Jeppe Kofod slap.
Ordet region er af utrolig stor betydning for bornholmerne, og der er den store forskel på Ringsted og Bornholm, at der er vand hele vejen rundt om Bornholm.
For mange andre ligger Bornholm langt væk fra resten af Danmark, næsten i lighed med Færøerne og Grønland, især hvis man spørger en fra Ringsted.
Derfor har ordet region stor betydning, også i forhold
til hospitalsvæsenet, for
man kan ikke bare centralisere og sige, at vi skal have ét sygehusvæsen, for så taber de mindre yderområder som f.eks. Bornholm i en fælles løsning.
Derfor er regionen vigtig.
Karen J. Klint (S), 2002-02-20:
Da vores ordfører, René Skau Björnsson, er forhindret i at deltage i Tingets møde i dag, skal jeg læse hans ordførertale op.
Det ser ud, som om femte gang bliver lykkens gang for de nuværende regeringspartier.
Det er nemlig femte gang, vi behandler dette forslag.
Denne gang er forslaget ikke stillet af oppositionspartierne
i Folketingssalen, men af den siddende regering, og vi kan godt tælle til, at der nu er flertal for forslaget.
Socialdemokratiet kan dog fortsat ikke støtte det fremsatte lovforslag.
Bevæggrundene til, at vi afviser lovforslaget om en privatisering af hjemmesygeplejen, kan ikke siges bedre end i de høringssvar, der er fremsendt af de mennesker, der i dag har ordningen tæt på egen krop.
Her tænker jeg på De Samvirkende Invalideorganisationer, LEV, Dansk Sygeplejeråd og Forbundet af Offentlig Ansatte.
Vi har noteret os, at andre er helt positive eller bare noget positive.
Vi ser imidlertid ikke, at lovforslaget i tilstrækkelig grad imødegår den usikkerhed, en privatisering vil tilføre området, hvorfor vi ikke kan støtte forslaget.
Da ordføreren for Det Radikale Venstre heller ikke kan møde frem på grund af vejrliget i Jylland, skal jeg meddele, at Det Radikale Venstre gerne imødekommer regeringens forslag.
Peter Skaarup (DF), 2002-02-20:
Jamen det synes jeg var meget rart at få at vide af hensyn til klarheden.
Jeg kan altså forstå, at man slet ikke fra de danske myndigheders side har haft kontakt med den pågældende, men at det er via Røde Kors, det er sket.
Men jeg synes ikke, ministeren svarede helt på, om man undersøger, om den pågældende har et netværk i Danmark.
For det er vel ikke sådan taget ud af den blå luft, at en person bare lige pludselig bestiller en flybillet og rejser til Afghanistan og kæmper sammen men Al-Qaida eller Talebanfolk.
Det, man kunne forestille sig, var, at der var andre med ham, som var engageret i det her med udgangspunkt i Danmark.
I samme bane vil jeg godt spørge: Er det korrekt forstået, at der kun er tale om én dansker her, der er blevet anholdt, eller er der tale om, at der har været flere?
Der har været rygter fremme om, at der i forbindelse med en fangetransport i december måned var flere danske statsborgere.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-02-20:
Der er flere ordførere, der har været inde på, at nu skulle Kroatien behandles godt.
Aftalen går ud på, at Kroatien skal ind i den samme maskine, som ansøgerlandene har været igennem.
Den samme behandling bliver nu yderligere en række nye lande til del, for de skal nemlig tilpasse sig EU's markedsliberalisering med store, negative sociale konsekvenser og øget fattigdom til følge.
Det har vi set i det ene østeuropæiske land efter det andet, og det kommer vi desværre også til at opleve i Kroatien, hvis man fastholder denne model.
Vi har fra Enhedslistens side foreslået, at der i stedet indledes et massivt investeringsprogram i Østeuropa, en slags rød Marshallplan til området.
Det vil vi meget gerne være med til at støtte forslag om, men det er desværre det modsatte, der ligger i den aftale, som her foreslås.
Den har mere karakter af en håndfæstning end af en hjælp, og derfor må vi med stor beklagelse gå imod den.
Vi vil arbejde for, at man fremover går over til en politik, hvor midlerne i Europa fordeles efter behov, både inden for staterne og mellem staterne, således at princippet altid skal være, at de fattigste skal have først og ikke sidst, sådan som det nu er tilfældet.
Peter Skaarup (DF), 2002-02-20:
Vi er enige i det, der i øvrigt er sagt af de tidligere ordførere, om, at det er vigtigt, at Kroatien får en god behandling, også af Danmark og de øvrige lande, der har fulgt republikkens udvikling fra starten.
Holger K. Nielsen (SF), 2002-02-20:
Det kunne jo være, at det er den amerikanske præsident, der splitter alliancen.
Nu bliver det fremhævet, at Colin Powell og Bush formulerer sig lidt anderledes, men jeg ved ikke, hvor meget der ligger i det, for der er også forskellige fortolkninger af Bush's tale i det japanske parlament.
Det er formentlig helt sikkert.
Det er sikkert.
Men det grundlæggende spørgsmål her er jo, som Chris Patten har sagt: Bekæmper man Al-Qaida-terroristerne ved, at man starter krig mod Irak, Iran og Nordkorea?
Det er jo dér, spørgsmålet går, og jeg vil godt have et svar på, om regeringen vil støtte en udvidelse.
Per Stig Møller (KF), 2002-02-20:
Jeg kan bekræfte det sidste.
Jeg er meget glad for, at jeg ikke hoppede på den lette bølge med at undsige Amerika.
Jeg kan også konstatere, at præsident Bush har dæmpet sin sprogbrug i Japan, og jeg har konstateret, som jeg sagde før, at Colin Powell siger, at selvfølgelig konsulterer man sine venner, sådan som jeg også forudsatte det. Jeg synes, man skal være opmærksom på, at når man skal give råd omkring eventuel krigsdeltagelse, så har jeg hele tiden sagt, at hvis man skulle komme og sige til os, at det er nødvendigt, så skal man også have beviserne for, hvorfor det er nødvendigt.
Jeg er helt sikker på, at amerikanerne, lige som da de byggede verdensalliancen op, også vil sørge for at fastholde verdensalliancen.
Men faren er ikke drevet over.
Derfor kan jeg ikke udelukke, at der kan blive brug for noget mere. Man kan tage Financial Times fra i dag.
Jeg har taget den med her for at orientere hr. Holger K. Nielsen.
Forsiden og så to store sider, side 6 og side 7, er fyldt med, at der nu er nye terroranslag mulige.
Al-Qaida-netværket, skriver de på forsiden, er ved at forberede en ny fase af aktivitet.
De citerer vestlige efterretningsofficerer, og så siger en fransk efterretningsofficer: Der er nu et netværk, der er ved at blive rekonstrueret i Europa.
Man kan konstatere her, at klokken er et par minutter i 12 på den illustration, Financial Times leverer, og der skriver de, at deres undersøgelse afslører, at der er tusinder af Al-Qaida-medlemmer - inklusive de fleste af deres ledere - på fri fod, og der er muslimske donorer, der er ivrige efter at give penge til militante sager.
Der har bin Laden stadig væk stor magt til at skaffe nye rekrutter og true verdenssikkerheden.
Jeg vil prøve at holde den sammen.
Peter Skaarup (DF), 2002-02-20:
Var der ikke mange i Danmark, der var overraskede over, at det hele virkelig kunne komme fra Afghanistan?
Det viste sig faktisk, at amerikanerne havde ret.
Man har fundet meget grovkornede Al-Qaida-netværk, man har fundet et styre, der er fuldstændig urimeligt i behandlingen af dets egne borgere i form af Talebanstyret.
Er det så ikke meget fornuftigt fra regeringens side, at man er lidt varsom med fordømmelserne og måske ser på de facts, som amerikanerne kan komme med i forhold til, hvad der sker i Irak, i forhold til, hvad nordkoreanerne går og laver og også andre af de lande, som amerikanerne er ude efter?
Holger K. Nielsen (SF), 2002-02-20:
Det kan være godt nok, men det vigtige er, hvad man i givet fald svarer den amerikanske regering, hvis den beder om et godt råd vedrørende en eventuel krigsdeltagelse.
Der mangler jeg et svar fra den danske regering.
Vi får igen talen om solidaritet med den amerikanske kamp imod terrorismen.
Men giver det ikke anledning til visse overvejelser, når Chris Patten så fuldstændig tydeligt siger, at man ikke bekæmper terrorisme udelukkende gennem krig; at det ikke går, at USA kører det her helt alene?
Når Kofi Annan siger, at man ikke kan dele verden op i sort og hvidt, som den amerikanske præsident gør, og når det er blevet den fremherskende mening i EU, at Bush er ved at gå for vidt, så må jeg sige, at så skuffer det her svar mig i allerhøjeste grad.
Jeg havde jo håbet på, måske også regnet lidt med, at ministeren gav lidt mere medløb til sine europæiske kolleger.
Jeg må helt klart opfatte svaret sådan, at han ikke giver medløb til sine europæiske kolleger, og det vil sige, at Danmark i denne her sag, som efter min vurdering kan eksplodere på et eller andet tidspunkt, hvis Bush bliver fanget af sin egen retorik, ligger tættere på den amerikanske regerings krigsretorik end på de fornuftige holdninger, som Kofi Annan, som Védrine, Chris Patten, Joschka Fischer og en række andre europæiske ledere har givet udtryk for.
Jeg synes, regeringen skulle tænke sig om en ekstra gang, før man kører videre i den vogn.
Per Stig Møller (KF), 2002-02-20:
Man har aldeles ikke hørt spage røster fra mig.
Man har hørt en klar udtalelse fra mig.
Den går ud på, at jeg hverken vil give Bush karakter for hans taler, Chris Patten for hans artikler, Védrine for hans udtalelser eller Joschka Fischer for hans udtalelser.
De må tale, som de vil.
Det, jeg har sagt, er, at jeg udtrykker, hvad den danske regering mener, og det er ikke min opgave at give karakterer for de andres udtalelser.
Det drejer sig om, hvad der skete den 11. september og kan ske igen.
Danmark arbejdede meget aktivt for EU's klare solidaritetsmelding.
Den daværende regering gjorde det klart dengang, at Danmark stod skulder ved skulder med USA i denne sag, også i det lange løb.
Og det gør vi altså fortsat.
Der har siden terrorangrebet den 11. september 2001 hele vejen været tæt kontakt med USA.
Vi er partnere med USA, og vi er sikre på, at USA også i fremtiden vil holde os underrettet om mulige nye tiltag i terrorbekæmpelsen.
Vedrørende omtalen af Iran, Irak og Nordkorea og den såkaldte ondskabens akse, som hr. Holger K. Nielsen spørger til, skal man holde sig for øje, at den amerikanske bekymring udspringer af mistanken om, at de tre lande kan være involveret i produktion og spredning af masseødelæggelsesvåben.
Jeg synes faktisk, det var meget klogt af den danske regering ikke at hoppe på den antiamerikanske vogn, for man skal være opmærksom på, at præsident Bush i Japan i forgårs sagde: »Vi ønsker at løse alle problemer fredeligt, hvad enten det drejer sig om Irak, Iran eller Nordkorea for den sags skyld.« Vi må være opmærksomme på risiciene og søge at få overblik over verdensterrorismen i alle dens afskygninger.
Det er gjort klart, at der ikke er taget beslutning om at anvende magt mod nogen af de tre lande, og i går sagde Colin Powell i Financial Times - og der er jeg igen glad for, at jeg ikke er hoppet på den anden vogn - at USA ville holde sig i kontakt med alle sine allierede og venner, før nogen begiver sig ind i en krigstilstand.
Holger K. Nielsen (SF), 2002-02-20:
Når jeg har stillet det her spørgsmål, er det, fordi der er ved at opstå en, synes jeg, farlig udvikling omkring den retorik, som den amerikanske præsident bruger.
Det startede i den årlige tale til nationen sidst i januar, hvor han brugte udtrykket ondskabens akse om Iran, Irak og Nordkorea.
Også Kofi Annan har taget afstand fra det.
Jeg synes, man har hørt lidt spage røster fra den danske regering.
Jeg vil godt høre, om ministeren utvetydigt vil tage afstand fra den krigsretorik, som George W. Bush har brugt i den her anledning.
»Vil den danske regering - i lighed med Kommissionen og en række EU-lande - tage afstand fra den krigsretorik, som den amerikanske præsident har anvendt i forhold til det, han kalder »ondskabens akse«, dvs. Iran, Irak og Nordkorea?«
Skriftlig begrundelse
Præsident Bush er i stigende grad begyndt at anvende en krigsretorik, som kan få helt uoverskuelige konsekvenser.
Indtil nu mest markant i den årlige tale til nationen den 29. januar 2002, hvor Bush satte navn på det, han kaldte »ondskabens akse« og mere end antydede, at USA er i færd med at udvide krigen imod Talebanregimet til andre lande.
EU-kommissær Chris Patten har i stærke vendinger taget afstand fra den amerikanske retorik, og han har i denne kritik fået følgeskab af en række EU-lande, bl.a. Frankrig, Tyskland og Storbritannien.
Også Kofi Annan har taget afstand
fra den amerikanske retorik.
Den danske regering bør melde klart ud - på linie med Chris Patten og de øvrige kritiske røster.
Per Stig Møller (KF), 2002-02-20:
Jeg kan af principielle grunde ikke oplyse om statsborgerskabsforholdet, som hr. Søren Krarup efterlyser, fordi det hører under de personlige oplysninger, som jeg præcis i min indledning meddelte at det har jeg simpelt hen ikke lov til at oplyse om.
: Om der er kontakt til andre, der måtte støtte ham, være rejst ud osv.,
har jeg ikke nogen mulighed for at oplyse.
Spørgsmålet må i givet fald rettes til justitsministeren, der står for efterforskningen i Danmark.
Så det kan jeg ikke oplyse noget om.
Om vi vil kræve ham udleveret, er der ikke taget stilling til, for det kræver, at vi også kender anklageskriftet.
Og så skal jeg lige gøre opmærksom på, at amerikanerne selv afgør, om de agter at udlevere ham, det er ikke noget, vi kan kræve, det er noget, vi kan bede om.
Det er der ikke taget stilling til.
Vi kender ikke anklageskriftet, men amerikanerne har altså selv ret til at afgøre det, da han er taget i krigshandlinger mod amerikanerne.
Hermed sluttede spørgsmålet.