runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Yvonne Herløv Andersen (CD), 1998-12-09:
CD er klar over, at det er et spørgsmål om en overenskomst, men en debat her i salen giver vel også et vink med en vognstang til parterne, når de skal sætte sig ned og forhandle.
Det, det drejer sig om, er vel service over for brugerne også på dette område.
Man kan sige, at det er en genfremsættelse af et forslag, og det er vel et af de mange genbrugsforslag, som Folketinget skal behandle, og det er der jo ikke noget nyt i.
Nu finder vi os som befolkning ikke længere i, at der er lukket, når der er noget, vi skal have ordnet; det kan være indkøb, vi skal have gjort, det kan være brug af offentlige institutioner, og det kan som her være den højt besungne familielæge. Som man siger: Hvis familielægen var familieminded, havde han også åbent, når familien havde brug for det.
Det er da en god idé at kigge på den service, som bliver givet, og her synes jeg ikke, der rigtig er sket noget i de sidste mange år i retning af at imødekomme patienternes ønsker.
Lægen er svær at komme i forbindelse med, og enhver, der har prøvet at sidde mellem kl. 8 og kl. 9 om morgenen de fem hverdage om ugen ved, at det kræver meget stor tålmodighed, og det kræver også nogle rigtig gode telefonpenge. Jeg har så tit tænkt på, at pensionisternes telefonregninger må stige
, og den, de kommer i kontakt med, er en ofte alt for travl læge.
Så kan man jo spørge sig selv, om den øgede brug af vagtlægen og skadestuen ikke kunne komme ned på normalt niveau, hvis den praktiserende læge var nemmere at komme til.
Hvis han f.eks. havde konsultation, når hans patienter havde fri, ville det være fint.
Oveni skal man lægge de udgifter, som arbejdsgiverne har, når deres medarbejdere skal have fri i arbejdstiden.
Det kan vel sammen med det, som jeg lige har omtalt, nemlig sparede penge til vagtlæger og skadestuer, betale for nogle af udgifterne til den overenskomst, der skal til for at få lørdagsåbent.
Så er det jo, at vi også har indgået et forlig om en finanslov, hvor der for 1999 er lagt en dæmper på udgiftskrævende forslag.
Det er blevet sagt flere gange i dag om det spørgsmål, at det er for dårligt, at man kommer med sådan nogle forslag nu.
Må jeg sige, at regeringen vel også kunne have taget det op - det kunne den jo snildt - og have sagt, at det er for dårligt, at borgerne ikke får en bedre service på dette område, for hvorfor skal det være så svært at komme til læge?
Hvorfor skal vi have så store problemer med det?
Så det kunne den da selv have gjort.
CD har som sagt forståelse for og klart også ansvar for, at når nu man har indgået en aftale, er det da en aftale, men vi synes samtidig heller ikke, man skal sidde sådan et ønske fra befolkningen overhørigt.
Det skal man ikke bare sidde og lytte til, der må ske en ændring på området.
Det er for dårligt, og jeg er meget interesseret i at høre, hvad ministeren har at sige til det.
Vibeke Peschardt (RV), 1998-12-09:
Det er jo helt ansvarsfrit, for ikke at sige gratis, at fremsætte en opfordring som den, der er fremsat her til regeringen, og at komme her ganske kort tid efter, at finanslovforhandlingerne er afsluttet, og sige: Vi kunne i øvrigt godt tænke os, at de praktiserende læger havde åbent om lørdagen.
Jamen, det kunne vi da også godt tænke os i Det Radikale Venstre, men vi respekterer, at der er noget her i Danmark, der hedder aftalesystemet, og det vil altså sige, at Sygesikringen og PLO skal finde ud af, om lægerne skal holde åbent om lørdagen, og der er i hvert fald ikke noget, der tyder på, at PLO, Praktiserende Lægers Organisation, har lyst til, at deres medlemmers lørdag skal bruges på sådan noget her. Så siger hr. Jørgen Winther, at han godt kunne tænke sig, at der var en enkelt frisk læge et eller andet sted, som ville tage det her op.
Jamen det ville jeg da også synes var i orden.
Jeg synes bare, vi skal lade forhandlingsparterne om det.
Og så vil jeg godt, for at vende tilbage til finansloven, sige: Jeg synes egentlig, at hvis man endelig skal have den slags overenskomstspørgsmål ind i Folketinget, hvad man kun undtagelsesvis bør gøre, vil jeg opfordre til, at man gjorde det på et andet tidspunkt, nemlig når kommuneaftalerne skulle på plads, og ikke nu, hvor man lige har lavet finanslov.
Hvis man ikke vil det, skulle man i stedet for have sagt under finanslovforhandlingerne: Så vil vi gerne have sat en pose penge af til PLO, så lægerne kan holde åbent om lørdagen, og så de kan gå ind i de forhandlinger.
Men der jo lige sket det modsatte i finansloven, nemlig det, at amterne, der har overskredet deres budgetter, faktisk er blevet klippet for penge i 1999, fordi de ikke kan holde deres aftaler. Jeg synes, at det er for - nej, nu vil jeg ikke sige noget grimt her, men jeg synes ikke, det er i orden at fremsætte et forslag som det her, og slet ikke på nuværende tidspunkt, og vi kan ikke støtte det.
Frank Aaen (EL), 1998-12-09:
Jeg er sådan set fuldstændig enig i fru Vibeke Peschardts formulering om, at det er upassende, at man kommer, efter at der har været finanslovforhandlinger, hvor man ikke har rejst spørgsmålet.
Men jeg kan alligevel ikke lade være med at stille spørgsmålet: Har Det Radikale Venstre under finanslovforhandlingerne rejst noget krav om, at der blev tilført flere ressourcer til sundhedsvæsenet?
Har Det Radikale Venstre bare uden videre accepteret, at man nu skal ud at skære 300 mio. kr. hos amterne, hvilket selvfølgelig kommer til at gå ud over sundhedsområdet?
Jeg synes også, vi må have et svar på det.
Har Det Radikale Venstre gjort nogen indsats på dette område for at sørge for, at der var penge nok til sundhedsvæsenet?
Vibeke Peschardt (RV), 1998-12-09:
Dertil kan jeg svare, at det er sådan, at amterne allerede med den aftale, der blev indgået i foråret, vidste, hvad de havde at indrette sig efter, og da man nu efter afslutningen af de kommunale budgetter kan se, at de skrider, bliver man altså nødt til af hensyn til den samlede, overordnede økonomiske politik at gå ind og gøre det, der står i finansloven.
Derfor må jeg svare hr. Frank Aaen: Nej, vi har ikke medvirket aktivt til andet end den tekst, man kan læse i den udgivne finanslov.
Frank Aaen (EL), 1998-12-09:
Jeg skal starte med at sige tak for svaret.
Jeg vidste også godt, det var sådan.
Jeg synes bare, det er interessant, at lige nu, hvor vi inden for de senere måneder har haft en valgkamp, hvor alle har talt om, hvor meget de ville gøre for sundhedsvæsenet, og her i dag, hvor vi også har haft en endeløs strøm af positive meldinger om, hvad man gerne vil være med til, må vi jo sige, at det store flertal, der er i Folketinget, altså har besluttet at holde amterne i så stramme økonomiske tøjler, at de ikke er i stand til at leve op til de forventninger, som vi i Folketinget i øvrigt er med til at give befolkningen.
Man har oven i købet i fællesskab besluttet, at man nu vil gå ud og klippe amterne for 300 mio. kr.
Jeg synes, det hører meget med i en debat som den, vi har i dag.
Så vil jeg ellers sige om det forslag, der er lagt frem, at det rører ved et generelt problem, som vi tit har set i den offentlige sektor, nemlig at den offentlige sektor holder åbent, når folk er på arbejde.
Jeg har stor respekt for, at offentligt ansatte selvfølgelig skal have ordentlige løn- og arbejdsvilkår, men jeg synes, det er et generelt problem.
Det har taget mange år, og det er ikke engang slået igennem i hele landet, at få bibliotekerne til at holde åbent, når folk har fri, og ikke kun holde åbent, når folk er på arbejde.
Det er akkurat det samme problem, vi har her.
Selvfølgelig skal vi sørge for, at de her basale ydelser så vidt muligt er tilgængelige, når folk har fri, sådan at man i fred og ro kan gå f.eks. til lægen og ikke har det stress, som alle, der har haft børn, kender, når man skal indpasse lægebesøg i et arbejdsliv.
Så vi støtter, at man arbejder for, at lægerne holder åbent om lørdagen.
Vi respekterer også, at der er en overenskomst på området, og vi synes selvfølgelig, det er noget, der skal forhandles mellem parterne, sådan at vi kan få den her selvfølgelighed bragt på plads.
Lad mig så sige til sidst, at jeg synes, at debatten også rejser det principielle problem: Hvorfor skal den del af sundhedssektoren være privat?
Hvorfor skal det være sådan, at læger har en privat praksis i stedet for at være en del af det øvrige offentlige sundhedsvæsen?
Det er vores principielle synspunkt, det fremførte vi også sidst, dette forslag var fremme, at lægerne skal være en del af det offentlige sundhedsvæsen, og at man så derfor som offentlig arbejdsgiver samlet set kan tilrettelægge den optimale anvendelse af ressourcerne i stedet for som i dag, hvor de er opsplittet, og hvor så stor en del, som det er tilfældet, rent faktisk er privat.
Tove Videbæk (KRF), 1998-12-09:
Når Kristeligt Folkeparti er gået med som forslagsstiller på dette beslutningsforslag, er det ud fra den betragtning, at det kan give bedre forhold først og fremmest for familier med børn, især for enlige forsørgere, men også for folk, der på grund af arbejde kan have svært ved at få tid til at komme til læge på andre dage end lørdag.
Som det er i dag, har læger for det meste åbent, mens folk er på arbejde.
Praktiserende Lægers Organisation udtaler, at der allerede er givet tilbud til den arbejdende del af befolkningen gennem muligheder for konsultation efter normal arbejdstids ophør, altså efter kl. 16. Men på dette tidspunkt, altså efter kl. 16, er det ikke rart for en enlig mor at skulle trække trætte og sultne børn til læge og sidde med i et venteværelse. Som vi ser det i Kristeligt Folkeparti, er dette forslag også udgiftsneutralt, idet der lægges op til, at de praktiserende læger selv skal tilrettelægge deres konsultationstid og eventuelt kan afspadsere en anden af ugens dage. Kristeligt Folkeparti støtter under de her forhold dette forslag.
Hanne Andersen (S), 1998-12-09:
Til det sidste vil jeg gerne sige til hr. Jørgen Winther, at det kan jo ske meget hurtigt, hvis de i overenskomstforhandlingerne bliver enige om det.
Det er jo ikke en lovgivning, der forhindrer, at man har åbent om lørdagen.
Det er den overenskomst, parterne har indgået med hinanden, der siger, hvordan servicetilbudet skal være. Jeg synes også, at PLO skal være meget serviceminded over for de kunder, de skal betjene, for det er jo et liberalt erhverv, der har kunder, som de betjener.
Men jeg vil gerne stille spørgsmålet, om det ville være nok, at man fik retten til at holde åbent om lørdagen og ikke skulle have forskudttidsbetaling eller ekstra ydelser for at have åbent om lørdagen, eller om det ville være nok bare at få retten uden at få ekstra ydelser.
Carsten Koch (S), 1998-12-09:
Jeg tror i og for sig nok, at man på et tidspunkt får lørdagsåbent.
Det har jeg såmænd ikke så mange problemer med.
Men jeg synes, vi skal overveje den kendsgerning, at sådan som vi i Folketinget har valgt at indrette os, har vi valgt at delegere en række beslutninger decentralt.
Amterne har fået pålagt nogle beslutninger, som de skal træffe ud fra deres lokale viden og deres lokale forudsætninger.
Vi har også valgt at delegere lønfastsættelsen i det private erhvervsliv ud til parterne.
Vi har også valgt at delegere sammensætningen af lægernes overenskomst som et forhandlingsspørgsmål mellem lægernes organisation og amterne.
Så er det lidt, synes jeg, mærkeligt, at når den beslutning, som parterne så finder frem til, efter at man har delegeret beslutningskompetencen ud, ikke svarer til, hvad man synes her i Folketinget, at vi så ifølge Venstre straks skal gå ind og lovgive på det område.
Jeg synes ikke, det virker specielt liberalt.
Nu er det ikke, fordi jeg sådan opfatter mig selv som liberal, men jeg synes egentlig, der er noget tankevækkende ved, at man laver
en delegering, og hver gang beslutningerne så træffes og de ikke er i overensstemmelse med holdningen i Folketinget, så skal vi straks gribe ind. Man kunne jo sagtens forestille sig, at Amtsrådsforeningen og Sygesikringens Forhandlingsudvalg, der jo i høj grad også har fingeren på pulsen med hensyn til, hvad der er interessant for befolkningen, hvad der er relevant for befolkningen, også går ind og lige præcis foretager den afvejning, som de er sat til, nemlig hvor meget vi er parat til at betale lægerne for at have den mulighed for lørdagsåbent, som det ønskes af en hel del mennesker.
Det er en afvejning, der foretages dér.
Men det, hr. Jørgen Winther lægger op til, er, at hver gang der er et eller andet, der ikke passer ind i vores kram, så går vi ind og griber ind i en overenskomst.
Jeg tror også, man faktisk kan komme til at forpeste mulighederne for, at der træffes decentrale beslutninger.
Jeg synes, man skal respektere den mulighed, at parterne selv kan finde frem til noget, som vil være en fornuftig løsning.
På et tidspunkt vil tiden være moden til det - det er jeg ikke et øjeblik i tvivl om - men hvor meget vinder vi ved hele tiden at gribe ind og diktere løsninger til parter, som sidder og forhandler udmærket sammen?
Jørgen Winther (V), 1998-12-09:
Jamen jeg tror, at ministeren får ret, for det, ministeren siger, er jo egentlig ikke noget, der er ret bindende.
Ministeren siger, at på et tidspunkt får lægerne nok lov til at holde åbent lørdag.
På et tidspunkt?
Det kan være om 50 år, om 100 år osv., og så har ministeren alligevel holdt sit ord.
Det kan godt ske, det bliver sådan.
medmindre der kommer ny bestyrelse og nye holdninger inden for PLO.
De er virkelig ikke ret positive over for det her forslag
Så vil jeg sige til fru Hanne Andersen om den forskudte betaling og lørdagsbetaling osv.
, at for mig er betalingen overhovedet ikke afgørende her.
Det er noget, som man må finde ud af parterne imellem.
Det, der er vigtigt i første omgang, er altså, at den enkelte læge kan få mulighed for at holde åbent.
Om det så bliver til almindelig mandagstakst eller torsdagstakst, eller hvad det bliver til, ikke er noget, der betyder ret meget for mig.
Når en læge har en arbejdskraft og meget gerne vil udføre et arbejde over for patienterne, er det en krænkelse af menneskerettigheder, at lægen ikke kan få lov til at arbejde, når han har lyst til det.
Så vil jeg sige til sidst: Mange partier er positive over for lørdagsåbent, men sagen er jo et lysende eksempel på, at det ikke så meget er Folketinget, men at det mere er fagforeninger, der har den virkelige magt i Danmark.
Det er fagforeningen PLO, der bestemmer det her, og så vil Folketinget ikke rigtigt gribe ind. Men lad os nu se, hvor flertallet er.
Jeg tror, der er mulighed.
Carsten Koch (S), 1998-12-09:
Tak for en særdeles positiv modtagelse af lovforslaget.
Jeg kan af tilkendegivelserne fra ordførerne let konkludere, at der er stor opslutning om forslaget.
Hr. Holger Graversen nævner den problemstilling, som har været berørt i et af høringssvarene, om man burde inddrage insulin også, da der faktisk foregår en hel del udlevering af og handel med insulin i visse fitnesscentre og visse klubber m.v.
Og dér kan jeg i hvert fald give det tilsagn
til hr. Holger Graversen, at jeg meget gerne vil overveje, om dette skal med ind i bekendtgørelsen, sådan som det faktisk anbefales i et af høringssvarene.
Hr. Søren Søndergaard har nogle kommentarer til bemærkningerne, og dem synes jeg ikke rigtig der er grund til at tage op i en større sammenhæng, men jeg vil dog sige, at
når hr. Søren Søndergaard refererer til første spalte på side 4, hvor der står, at »EPO har den store fordel for idrætsudøveren, at midlet ikke kan afsløres ved en dopingkontrol«, så burde der selvfølgelig have stået »isoleret set«, for der er selvfølgelig nogle temmelig store ulemper ved det.
Så det opfatter jeg mere som en sproglig
unøjagtighed.
Det nævnes også af hr. Søren Søndergaard, at man bør se hele indsatsen over for misbrug af doping i en større idrætspolitisk sammenhæng, og det er jeg faktisk meget enig i, og det er også derfor, min kollega kulturministeren vil tage det op i en større sammenhæng.
Jeg er enig i, at oplysning er et meget væsentligt element, men jeg er også enig i, at oplysning alene gør det ikke, for selv oplyste mennesker gør jo noget, som ikke er specielt sundhedsfremmende, og jeg kan for eksempel nævne rygning: Alle ved, at det ikke er sundhedsmæssigt anbefalelsesværdigt at ryge.
Så der er mange paralleller.
Så øget kontrol kan også overvejes, men jeg er enig i, at en endnu bredere indsats også bør foretages på det her område.
Jørn Jespersen (SF), 1998-12-09:
Når nu Venstre og hr. Jørgen Winther er kommet til den erkendelse, at man ikke kan yde en ordentlig service over for patienterne, fordi lægerne ikke ønsker det, fordi lægerne som et frit, liberalt erhverv har mulighed for selv at indgå aftaler på dette område, ville Venstre så være parat til at drøfte det bl.a. med SF og tage skridtet fuldt ud og ikke bare diktere alle arbejdsbetingelser og lønvilkår via folketingsvedtagelser, men lave en ordentlig offentlig ansættelse af de praktiserende læger, sådan at vi virkelig kan sikre høj service og kvalitet i ydelserne og tilrettelægge arbejdet på en fornuftig måde?
Jørgen Winther (V), 1998-12-09:
Jamen det kan jeg da godt røbe.
Jeg er helt sikker på, at Sygesikringen ville sige, at det er helt fint, hvis lægerne kom og sagde: Vi ønsker at have mulighed for at holde åbent lørdag formiddag.
Men det kommer de praktiserende læger ikke og siger; de ønsker det ikke.
Til sådan lidt orientering vil jeg gerne lige læse op -
det kan jeg nå her - for hr. Jørn Jespersen.
Det er fra lederen i Århus Stiftstidende i dag.
Og der er mange kunder, dvs. patienter, der gerne vil behandles om lørdagen.
Carsten Koch (S), 1998-12-09:
Det er en kommentar til hr. Frank Aaen.
Jeg synes, hr. Frank Aaen rejste en række udmærkede og særdeles relevante spørgsmål, som jeg lige præcis synes ville være egnede at få behandlet og belyst under en fornuftig udvalgsbehandling.
Der er ingen grund til på forhånd at træffe forhastede beslutninger om det her.
Vi er enige i, at sigtet er rigtigt, men vi er også meget optaget af, at det bliver gjort på et ordentligt grundlag, at kræftstyregruppen, som består af særdeles dygtige folk, at deres overvejelser, som nu har fundet sted igennem lang tid, kommer med ind i beslutningsgrundlaget.
Ellers mener jeg altså, vi kan komme i en situation, hvor vi kommer til at træffe nogle forhastede beslutninger.
Vi skal jo huske, at det afgørende element i dag er, at der ikke, hverken på kort eller mellemlang sigt, kan stampes eksperter op af jorden til at foretage disse screeninger, til at foretage det forøgede antal forundersøgelser, som man må forvente vil komme som følge af den behandlingsgaranti, som Folketinget har pålagt regeringen at udstede, og som i øjeblikket er under udarbejdelse med henblik på fremsættelse af et lovforslag.
Jeg synes, det er vigtigt, at vi tænker os grundigt om og laver det på en ordentlig måde frem for at lave noget forhastet; det tror jeg faktisk at alle i denne sal kan være enige om.
Frank Aaen (EL), 1998-12-09:
Jeg skal selvfølgelig takke for ministerens positive tilsagn om at undersøge nogle af de spørgsmål, jeg rejste, men jeg vil godt sige, at jeg synes ikke, at det kan bruges som undskyldning for ikke hurtigt at tilføre området ressourcer og ikke hurtigt at få truffet en beslutning om, at selvfølgelig skal man have nem adgang til frivillige brystundersøgelser over hele landet.
Jørgen Winther (V), 1998-12-09:
Sundhedsministeren siger, at vi skal tænke os grundigt om i denne sag og ikke forhaste os.
Jeg tror ikke, der er nogen større risiko for, vi forhaster os her, for vi er nogle partier, der har tænkt os meget grundigt om igennem lang tid.
Det, der er problemet, er nok især det, at sundhedsministre ikke sidder ret lang tid ad gangen, og dermed er det så nye ministre, der skal tænke forfra igen hver eneste gang.
Det er jo det, der er sket inden for denne sag også.
Så har jeg to spørgsmål til sundhedsministeren.
Det første spørgsmål drejer sig om Sundhedsstyrelsens kompetence inden for rådgivning, vejledning osv.
Jeg har en opfattelse
af, at der er ret mange ressourcer, ret mange personer, ret mange kompetente personer i Sundhedsstyrelsen, og de har allerede for halvandet år siden sagt, at de anbefaler, at der skal laves mammografiscreening af kvinder mellem 50 og 69 år. Jamen er det sådan, at vi fremover skal til at sige: Sundhedsstyrelsen har så en vurdering, så skal vi have en styregruppe, her er så en kræftstyregruppe, som skal komme med en ny vurdering, og derefter skal man til at begynde at se, hvad man så mener?
Altså hvor mange råd skal en minister have, før en minister kan træffe en beslutning?
Hvis det var for at trække det ud, kunne jeg sige: O.k.
Så lige det sidste spørgsmål: Vil ministeren give mig ret i, at en frivillig model som skitseret her under debatten er mindre ressourcekrævende end den obligatoriske model, som ministeren ønsker, og at vi dermed kan bruge den hurtigere?
Carsten Koch (S), 1998-12-09:
Da hr. Jørgen Winther jo så klart og tydeligt siger, at han har tænkt så godt og grundigt over denne her sag, at han er i stand til at kunne sige, at vi kan gennemføre det,
vil jeg godt have hr. Jørgen Winther til at komme herop og gøre rede for, hvordan ressourcesituationen er med hensyn til radiografer. Er vi i stand til på stående fod - det kan jeg forstå hr. Jørgen Winther har overblik over, så nu glæder jeg mig meget til at høre en god og grundig redegørelse for det - er vi i stand til at levere den ydelse, som hr. Jørgen Winther nævner, på stående fod?
Har vi nok uddannet personale til at foretage den screening, som hr. Jørgen Winther taler om, samtidig med at vi nu skal til at have effektueret et, må vi regne med, forøget ressourcetræk på de samme eksperter til at kunne forestå de mammografiundersøgelser, som skal foretages på det øgede antal kvinder, som man må forvente kommer til forundersøgelse som følge af denne her behandlingsgaranti? Da hr. Jørgen Winther er i stand til at kunne svare på det, i stand til klart og tydeligt at kunne give en god redegørelse for, hvad der er op og ned i det her, om ressourcerne er der eller ikke, så glæder jeg mig meget til at få svar på det.
Så med hensyn til hr. Jørgen Winthers spørgsmål om Sundhedsstyrelsens anbefalinger: Jamen sagen er jo lige præcis den, at vi har været ude for, at Sundhedsstyrelsen har anbefalet alle amterne at foretage mammografiscreening overalt - punkt 1.
Punkt 2: Det er så blevet taget op af en del amter, flere planlægger det.
En af grundene, når vi spørger amterne, til, at man ikke har taget det op i større udstrækning, er præcis en personalesituation, der er ret anstrengt.
Det er måske ikke engang et spørgsmål om penge, men et spørgsmål om, at de folk, der skal bruges til det her, at nogle, det tager meget lang tid at uddanne, det er folk, der er eksperter, der skal være eksperter, og derfor har den knappe faktor en meget større udstrækning end det. Men jeg vil meget gerne have hr. Jørgen Winther til at komme og forklare, hvordan hele ressourcesituationen ser ud på det her område, og det skal være klart og præcist på en sådan måde, at hr. Jørgen Winther kan dokumentere ved sit svar, at han har tænkt denne her situation fuldt og grundigt igennem.
Men derudover vil jeg sige, at man ikke nødvendigvis kan sige, at de konklusioner, som Sundhedsstyrelsen drager, når de kommer med deres anbefalinger, også gælder, hvad angår den frivillige model - den model, som hr. Jørgen Winther foreslår - for sagen er nemlig den, at det godt kan være, at gevinsten ved at foretage en mammografiscreening helt generelt kommer ved, at man så i meget større udstrækning får mobiliseret alle, også dem, der ikke er motiveret til at gå til lægen eller til en mammografiundersøgelse af sig selv.