runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Klaus Kjær (DF), 1999-11-17:
Derfor foreslås det, at fratrædelsesgodtgørelser og lignende udbetalinger herefter skal beskattes som lønindkomst, der modtages fra arbejdsgiveren.
Det drejer sig om jubilæumsgratialer, hvor den nuværende skattefri bundgrænse på 11.200 kr. fastholdes, men hvor beløb herover beskattes fuldt ud som en personlig indkomst.
For gratialer i forbindelse med virksomhedsjubilæer foreslås det dog at begrænse anvendelsen af skattefrihedsbestemmelsen til de virksomheder, hvor der i anledning af jubilæum udbetales det samme beløb til samtlige fuldtidsansatte medarbejdere.
Dog foreslås det, at uddannelsesydelser i forbindelse med afskedigelse skal være skattefri.
Her tænker skatteministeren måske på sin egen sag om skattefolk, som blev afskediget og fik lovet skattefri ydelser i forbindelse med dette.
Det er måske en slags legitimering af den gamle sag om skattekontrollørerne.
Merprovenuet som følge af, at disse fratrædelsesgodtgørelser og jubilæumsgratialer i højere grad bliver skattepligtige, skal anvendes til skattefrihed for uddannelsesydelser til skole- eller deltagerbetaling, bog- og materialeudgifter, godtgørelser til dækning af omkostninger til logi og kost m.v. samt befordringsgodtgørelser, som udbetales af f.eks. arbejdsgiveren til lønmodtagere, herunder afskedigede medarbejdere, eller af f.eks. a-kasser og arbejdsformidlingskontorer til ledige.
Endelig foreslås det, at der indføres en standardsats
til dækning af udokumenterede logiudgifter.
Satsen sættes til 100 kr. pr. døgn.
Provenuet af skatteomlægningen skønnes at udgøre 10 mio. kr. i år 2000, men herefter skønnes det samlede lovforslag stort set at være provenuneutralt i forhold til gældende regler. Dansk Folkeparti er meget, meget lidt begejstret for, at fratrædelsesgodtgørelser og jubilæumsgratialer i højere grad beskattes.
På den anden side er det også fornuftigt skattemæssigt at belønne de medarbejdere, som bliver på arbejdsmarkedet, ved at gøre de ydelser, som er forbundet
hermed, skattefri, og at der kompenseres for ekstraudgifter i forbindelse med varetagelsen af arbejdet.
Dansk Folkeparti vil derfor under udvalgsarbejdet arbejde på at få opdelt forslaget, og vi kan derfor også fuldt ud støtte bl.a. Venstres krav om en opdeling af forslaget.
Sonja Albrink (CD), 1999-11-17:
Dette lovforslag indeholder jo flere forskellige elementer, som oven i købet har vidt forskellig karakter.
For det første ønsker regeringen jo at ændre reglerne for beskatning af fratrædelsesgodtgørelser og jubilæumsgratialer, således at det for jubilæumsgratialer kommer til at gælde, at det beløb, der overstiger den skattefri bundgrænse, bliver beskattet af den fulde værdi, i modsætning til i dag, hvor det indgår med 85 pct.
For fratrædelsesgodtgørelser foreslår regeringen, at den lempeligere beskatning fuldstændig ophæves.
I CD synes vi ikke, dette er særlig godt gennemtænkt.
Især forslaget om fratrædelsesgodtgørelser har efter vores opfattelse nogen slagside.
Husk på, det er jo ikke kun de gyldne håndtryk, som forslaget rammer; det er også de godtgørelser, som tilkendes personer, som er blevet afskediget uden saglig grund, eller kvinder, som f.eks. afskediges uberettiget i forbindelse med graviditet eller barselorlov!
Og det er de personer, der afskediges efter lang og tro tjeneste i en alder, som er for lav til efterløn eller pension, men for høj til et nyt arbejde, der står og venter
lige om hjørnet
Vi vil ikke afvise, at en lempeligere beskatning måske i nogle tilfælde bliver brugt til skattetænkning, men det er altså efter vores umiddelbare opfattelse et forslag, der rammer lidt for bredt.
Om de foreslåede ændringer i rejsegodtgørelser kan vi jo sige, at vi i CD står ved det medansvar, vi har for de eksisterende regler, og vi er ligesom regeringen blevet opmærksomme på, at her er noget, som trænger til at blive rettet op.
Vi mener dog ikke, at regeringens udspil til forbedring er godt nok, og i hvert fald satserne må vi drøfte nøjere under det udvalgsarbejde, som ligger foran os.
Forslaget om skattefrihed for visse arbejdsgiverbetalte ydelser til kurser lyder interessant og perspektivrigt, men også denne del må vi have op under udvalgsbehandlingen. Det korte af det lange er altså, at vi under udvalgsbehandlingen skal finde nogle løsninger på de problemer, som vi i CD ser i forslaget, og vi kan derfor ikke på nuværende tidspunkt give til kende, om vi kan støtte hele forslaget eller dele af forslaget.
Det afhænger af udvalgsbehandlingen.
Morten Helveg Petersen (RV), 1999-11-17:
Ifølge lovforslaget vil fratrædelsesgodtgørelser fremover blive behandlet som lønindkomst, mens jubilæumsgratialer fortsat har en skattefri bundgrænse på 11.200 kr.
Vi kan støtte det fra radikal side, selv om det er den sure del af forslaget.
Den søde del er bl.a., at rejsegodtgørelsesreglerne ændres på en række områder, bl.a. med hensyn til dokumentation af udgifter til logi.
Der kan være en række situationer, hvor det kan være svært at fremskaffe dokumentation for logiudgifter, eller hvor fremskaffelse betyder store administrative byrder.
Og hvis ønsket er, at rejseafregning sker så smidigt som muligt, kan der være
god fornuft i forslaget.
Fra radikal side finder vi det positivt at gøre uddannelsesydelser, der modtages som led i ansættelsen, skattefri, idet de kan være med til at sikre en videreudvikling af medarbejdernes kompetencer og muligheder for efteruddannelse.
Det er alt sammen positivt.
Det er også meget positivt at tilskynde virksomheder til at hjælpe medarbejdere, der ikke kan fastholde deres arbejde, men som ikke går på pension, til at komme i gang med en opkvalificering.
På den baggrund kan vi støtte det fra radikal side.
Frank Aaen (EL), 1999-11-17:
Vi har hørt nogle historier om, at folk får en fyreseddel og så lidt rådgivning om, hvordan de kan få et andet arbejde, og så bliver de straks beskattet.
Altså det mente jeg var en fejltagelse fra starten.
Det er muligt, det kan vi nu se, at vi er nødt til at lave en lovændring for at regulere det, men selvfølgelig skal der ikke betales skat i den situation.
Hvad angår beskatning af fratrædelsesgodtgørelser, har vi jo det princip i Enhedslisten, at al indkomst skal beskattes, og vi ønsker ikke alle de her forskellige former for huller, hvor man kan spekulere i at bruge skattevæsenet.
Vi har dog, som også hr. Aage Frandsen var inde på, modtaget ganske mange henvendelser, og jeg må sige, at en del af dem er altså fra mennesker, der - måske på grund af alder eller på grund af, at de er i en branche, der er i massiv tilbagegang eller på anden måde har arbejdspladser, der lukker - har tilkæmpet sig nogle relativt beskedne godtgørelser, og så kommer man og beskatter dem hårdere.
Dér er vi lidt lydhøre over for, at man gør noget urimeligt over for mennesker, der er blevet fyret og faktisk står i en dårlig situation, og at man i hvert fald ikke uden videre skal gribe til at beskatte.
Det emne vil vi godt dyrke lidt, selv om vi i princippet er tilhængere af, at der betales fuld indkomstskat af alle indkomster.
Så vi vil kigge lidt på den side under udvalgsarbejdet.
Jeg skal dog sige, at vi for en gangs skyld er fuldstændig enige med Venstres hr. Kristian Jensen, når han siger, at det her selvfølgelig vil betyde, at arbejdsgiverne må betale noget mere.
Det er sådan set det, det går ud på: Når arbejdsgiverne vælger at skille sig af med arbejdskraft, jamen så må de også sørge for, at folk får noget, f.eks. hvis det er på en urimelig baggrund, eller hvis det bare er for at tjene nogle flere penge ved at flytte en arbejdsplads til udlandet, og så må arbejdsgiverne altså til lommerne.
Så vi støtter fuldt og helt, at det er det, der skal blive konsekvensen af de ændringer, vi laver på det her område.
Så endelig til sidst om skattefritagelse for sparet hjemmeforbrug.
Det lyder, som om det er en fejl, der er begået, da vi lavede det sidste gang.
Den skal rettes op.
Det støtter vi.
Vi kan også godt gå med genindførelse af en skattefri rejsegodtgørelse og til ændringer i satserne.
Det er ikke noget, vi er vildt begejstrede for, for også her har vi jo det princip, at det var arbejdsgiveren, der burde dække det fuldt og helt.
Men vi har alle sammen haft besøg af temmelig mange grupper, og vi er indstillede på at støtte, at der laves de her forbedringer for de grupper.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 1999-11-17:
Først vil jeg sige, at principielt synes jeg, at ministeren har fået en tendens til at bunke for meget sammen i ét lovforslag.
Vi støtter det ønske, der er kommet fra Venstres side om at dele dette forslag op i to dele.
Og jeg vil håbe, at ministeren fremover i højere grad vil komme med et lovforslag om ét tema og ikke så helt forskellige temaer knyttet sammen i et og samme lovforslag.
Der er nogle dele af det, som vi ønsker forbedret, men dér vil vi gå ind og stille ændringsforslag til forslaget. Derimod finder vi, at der er problemer forbundet med den første del, ikke mindst ved fratrædelsesgodtgørelser.
Her tænker vi ikke på de store fratrædelsesgodtgørelser på flere millioner, men med hensyn til de mange med mindre fratrædelsesgodtgørelser er vi meget betænkelige ved det, ministeren her foreslår, og det vil vi gerne have kulegravet noget under udvalgsarbejdet. Så sidste del vil vi have forbedret.
Når det gælder første del, må vi have vurderet konsekvenserne nøjere, men dér er vi kritiske og skeptiske.
Bjarne Laustsen (S), 1999-11-17:
Hvis hr. Kim Behnke kan bekræfte det, så må han være enig i det principielle i, at det er en sag, der løses mellem arbejdsmarkedets parter, og at man så selvfølgelig derefter kan rejse efter regning, og så behøver der jo ikke være nogen, der mister noget, for ellers er vi jo tilbage i den boldgade, hvor det handler om, at man skal have den størst mulige del af sin løn skattefrit. Men der er jo netop lyttet til de synspunkter om, at det kan være svært at indsamle bilag og regninger osv., og derfor har vi nogle standardsatser.
Men de, der ikke vil bruge dem, har jo muligheden for at bruge det andet system.
Hr. Kim Behnke fortæller jo heller ikke hele sandheden
om alle de gode ting, man gør fra fagbevægelsen og LO osv.
Kim Behnke (FRI), 1999-11-17:
Jeg ved godt, hvorfor hr. Bjarne Laustsen, Socialdemokratiet og skatteministeren helst vil have, at arbejdsgiverens kompensation til lønmodtagerne for udgifter til noget så simpelt som at komme på et toilet med møntindkast osv. helst skal ind i overenskomsterne.
Jo, for så går det til marginalbeskatning.
Det ligger jo som en del af lønnen, der så skal beskattes, hvor skatteministeren tjener mindst 50 pct. på, at folk skal have lidt penge, så de kan få vasket deres tøj, eller de kan komme på et toilet og den slags ting.
Det synes vi bare ikke er særlig sympatisk, for det burde være sådan, at den slags ting, som jo ikke er en del af folks løn, men som er en del af nogle udgifter, de afholder for at være i stand til at arbejde, naturligvis ikke er noget, man skal have beskattet.
Og de røverhistorier, Socialdemokratiet har turneret landet rundt med, om, at arbejdsgiverne misbruger det her til at at trykke lønningerne osv., ja, der har jeg altså mere tiltro til fagbevægelsen, end Socialdemokratiet tilsyneladende har, til, at det accepterer den danske fagbevægelse naturligvis ikke, hvis det var tilfældet, og derfor er det noget vrøvl og noget udenomssnak.
Men vi glæder os over, at vi har forslaget i dag, men forstod nærmest af hr. Bjarne Laustsens indlæg, at han var modstander af det.
Bjarne Laustsen (S), 1999-11-17:
Jeg vil gerne bekræfte, at jeg er en stor tilhænger af det forslag, der ligger - derom hersker der ingen tvivl - men det kan en gang imellem være rart at få at vide, hvem der er de gode, og hvem der er de onde.
Og det, hr. Kim Behnke sagde fra talerstolen, er jo direkte usandt.
Det handler jo ikke om, at der er nogle, der skal have
noget skattefrit her, og hvem der skal betale for skurvogne, og hvad ved jeg.
Det, der er sandheden, er, at i de overenskomster står der, at arbejdsgiveren skal betale de omkostninger, der er forbundet med det, og arbejdsgiveren har fradrag for de omkostninger, der er forbundet med at sende medarbejdere ud i henhold til dansk skattelovgivning.
Jens Peter Vernersen (S), 1999-11-17:
Ja, nu forstår jeg, at hr. Kim Behnke foregiver at være så velbevandret i overenskomstspørgsmål.
Så må hr. Kim Behnke vel også være klar over, at man netop lavede en ikrafttrædelse den 1. april 1999, fordi man skulle have en passende periode til at få de her spørgsmål med i overenskomsten.
Det var jo faktisk det, som man forhandlede på daværende tidspunkt, men det var nu ikke så meget det, der var mit ærinde her.
Hr. Kim Behnke såede ligesom tvivl om, hvordan fagforbundene havde forholdt sig til det her.
Må jeg citere, hvad BAT-Kartellet siger: »BAT-Kartellet hilser forslaget hjertelig velkommen.«, står der i lovforslaget efter de høringer, der har været foretaget.
»Efter BAT's opfattelse er lovforslaget gennemarbejdet og indeholder en række ændringer, der reducerer administrationen af reglerne væsentligt i forhold til de eksisterende regler.
Samtidig betyder
ændringerne, at de rejsende lønmodtagere får mulighed for en retfærdig udgiftsdækning«
Det siger BAT-Kartellet.
Jeg ved ikke, om det gør indtryk, men det gør i hvert fald indtryk på mig, når hr. Kim Behnke giver udtryk for, at fagforbundene ikke er tilfredse.
Tilsvarende bemærkninger kommer der fra Dansk Metal, man er tilfreds og kan bakke forslaget op, osv. osv.
Jeg synes, det er urimeligt, hvis man her fra Folketingets talerstol taler mod bedre vidende, når det står i lovforslaget.
Kim Behnke (FRI), 1999-11-17:
Jeg taler aldeles ikke mod bedre vidende.
Det, jeg gør opmærksom på, er, at de opgørelser, som f.eks. BAT-Kartellet foretog blandt deres medlemmer, jo viste, at de faktiske udgifter er større end det beløb, man nu fremsætter forslag om.
Men naturligvis bliver disse ændringer modtaget med glæde, selvfølgelig.
Jeg glæder mig også over, at det er lykkedes hen over sommeren at gøre Socialdemokratiet så bløde, så man har erkendt, at det her kan man ikke blive ved med at holde til at skulle svare på ude på arbejdspladserne.
Jeg glæder mig over, at man er kommet til fornuft, men der er jo ingen grund til at efterlade det indtryk, at man skal takke Socialdemokratiet for det, for Socialdemokratiet har
siden sommeren 1997 klart modarbejdet, at de her regler blev ændret, hele tiden med det påskud, at det bare var noget, arbejdsgiverne ville bruge til at trykke lønningerne med, og det ved vi naturligvis ikke er tilfældet.
Og med hensyn til hvorvidt det er godt eller ej, at tingene er kommet med i overenskomsterne, så er kendsgerningen jo den, at for en lang række af de her brancher er det jo arbejdsgivere og lønmodtagere, der henvender sig til Folketinget i enighed, fordi de er klar over, at hvis vi fortsætter med de gældende regler i Danmark, så er det både arbejdsgivere og lønmodtagere, der taber, når opgaverne flytter til udlandet, for det er jo det, der sker. Hvis der skal vælges imellem, om man vil have en dansk maskinarbejder eller en polsk maskinarbejder til at reparere f.eks. motoren på en fiskekutter, ja, så er man altså nødt til at stå sammen som arbejdsgiver og lønmodtager og gå til Folketinget og sige: Vi vil have de love og regler lavet om, for ellers taber Danmark. Det er glædeligt, at Socialdemokratiet også har indset det, og det er glædeligt, at skatteministeren har haft T-shirten hele sommeren, og den har bragt ministeren til fornuft.
Flemming Hansen (KF), 1999-11-17:
Jeg takker for skatteministerens svar på min påstand om forligsbrud.
Jeg fik jo ret i, at det ville skatteministeren ikke gøre, hvis det er et forligsbrud.
Det var vores pris for dette forlig, og derfor ved jeg, at det er et forlig, vi indgik.
Klaus Kjær (DF), 1999-11-17:
Til spørgsmålet om, hvor mange der står på venteliste, de 12.000, som er nævnt, kan det da godt være, som skatteministeren siger, at det ikke omfatter samtlige boligsøgende, men det er dog et udtryk for, at nogle studerende, som eksempelvis har et kollegieværelse, ikke finder det ideelt, måske fordi det er i en helt anden by end dér, hvor de studerer osv.
Når de er skrevet op på venteliste
, må vi jo tage det som et udtryk for, at der reelt er et behov for at få en bolig et andet sted.
Og hvis det er sådan, at en studerende ønsker en anden bolig og af den grund er skrevet på venteliste, jamen så er det jo sådan, at hvis han får mulighed for at leje sig ind privat - måske nærmere det uddannelsessted, hvor han studerer - fordi man lemper beskatningen af privat værelsesudlejning, så er det vel sådan, at så bliver der frigivet et kollegieværelse, og det trækker da kun i den rigtige retning.
Bjarne Laustsen (S), 1999-11-17:
Da vores ordfører, fru Anna-Marie Hansen, desværre ikke kan være til stede, skal jeg på hendes vegne holde ordførertalen.
Med beslutningsforslag nr. B 25 ønsker forslagsstillerne at give et fradrag på 2.500 kr. om måneden til de husejere, der vælger at udleje et værelse til studerende. Socialdemokratiet afviser forslaget, og når vi gør det, skyldes det ganske enkelt, at forslaget ikke vil løse boligproblemerne for de studerende.
Det er nemlig ikke skattereglerne, der er årsag til boligmangelen, og problemet kan derfor ikke løses ad den vej. Hertil kommer, at man, som det fremgår af bemærkningerne til forslaget, allerede i dag er delvis fritaget for skat ved udlejningen.
Der er også her fremført beregninger på, at hvis man har et hus til 1 mio. kr., ja, så giver det faktisk et bundfradrag på godt 13.000 kr. om året eller 1.100 kr. om måneden.
Tillad mig i den forbindelse at erindre om, at regeringens aktive politik også på boligområdet er noget mere flerstrenget, end det fremgår af forslagets bemærkninger.
Vi medvirker skam også gerne til motivationsfremmende foranstaltninger over for husejerne, der kan være med til at sikre studerende boliger under rimelige vilkår, men på baggrund af alle de ting, jeg allerede har sagt, skal jeg afvise beslutningsforslaget.
Kim Andersen (V), 1999-11-17:
Da Venstres ordfører, hr. Kristian Jensen, ikke kan være til stede i salen under behandlingen af dette beslutningsforslag, skal jeg hermed tilkendegive, hvad der er Venstres synspunkter om forslaget. Vi deler forslagsstillerens bekymring for de mange studerende, som hvert år må ty til forskellige nødløsninger for at kunne klare de første måneder af studiestarten.
Problemet topper hvert år i august og september måned for derefter at blive aftrappet, efterhånden som værelser og lejligheder bliver ledige.
Hen mod december har langt de fleste fundet en varig løsning på deres boligproblemer.
Det kan enten skyldes, at alt for mange dropper ud af uddannelserne på grund af problemerne med boliger og efterspørgslen derfor daler, eller at problemet løses ved, at flere lejligheder bliver ledige i løbet af efteråret og udbudet dermed øges, eller det kan skyldes en kombination af begge forhold. Der er brug for at gå nye veje i forsøget på at løse boligproblemerne, og hvis den antagelse, at udbudet af lejligheder øges hen over efteråret, er sand, tyder det jo på, at der mest er brug for midlertidige løsninger af boligproblemet i stedet for opførelse af permanente lejligheder og kollegier.
Derfor er forslaget et spændende forsøg på at stimulere flere personer til at udleje værelser.
I Venstre er vi dog i tvivl om, hvilken virkning forslaget har, og det vil vi dyrke videre i udvalget.
Forslaget kan være et skridt i den rigtige retning, og derfor er Venstre positivt indstillet over for forslaget.
Så skal jeg meddele fra Det Konservative Folkeparti, at da dette partis ordfører ikke kan være til stede, skal jeg sige, at De Konservative deler de synspunkter og den indstilling til beslutningsforslaget, som jeg her har givet udtryk for.
Kristian Jensen (V), 1999-11-17:
Nemlig en letsindig tilbagelægning, der giver modstanderne et mål.
På samme måde kender vi i skatteforhold en »Ole«.
Det er, når skatteministeren samler dele af et lovforslag, som indbyrdes ikke har nogen sammenhæng, og hvor stramninger i beskatningen pakkes ind i positive forslag.
Venstre er glade for, at skatteministeren har lyttet til de kritiske røster, som bl.a. Venstre har fremført omkring beskatningen af arbejdsgiverbetalte uddannelsesydelser.
Det er vigtigt, at vi ikke lægger hindringer i vejen for, at arbejdsgivere kan støtte ansatte i uddannelse, hvad enten det drejer sig om lærlingeuddannelse eller videreuddannelse.
Ligeledes er vi glade for, at skatteministeren nu har bøjet sig for det pres, der har været fra forskellige grupper vedrørende reglerne for skattefri rejsegodtgørelse og beskatningen af sparet hjemmeforbrug m.v. Det har for Venstre været afgørende, at også søværnets og hjemmeværnets nøglepersonel bliver omfattet af de nye, forbedrede regler.
En lille krølle på den sag er, at jeg gerne vil bede skatteministeren om at bekræfte, at ændringen for disse grupper vil få virkning fra 1. april, hvor de hidtil gældende regler om skattefrihed blev ændret.
Vi må blot konstatere, at det ikke er regeringens holdning at overholde den aftale.
Vi kan også konstatere, at Venstre ikke er enig i de ændringer, som regeringen foreslår.
Med vedtagelsen af det lovforslag, som ligger, vil skatteministeren ramme de små indkomster hårdest, både fordi bortfaldet af en skattefri bundgrænse vil have størst betydning for de små fratrædelsesgodtgørelser og jubilæumsgratialer, men også fordi en fratrædelsesgodtgørelse vil bringe deres indkomstskat op i topskatten.
Samtidig er Venstre overbevist om, at dette forslag vil ende som endnu en udgift for erhvervslivet.
Langt de fleste af disse fratrædelsesgodtgørelser er overenskomstaftalte, og en stigende beskatning vil naturligt medføre et stigende pres på at hæve beløbene, således at udbetalingen bliver det samme.
Og Venstre mener ikke, at tiden er inde til at øge udgifterne for erhvervslivet.
Som det fremgår, er lovforslaget en blandet fornøjelse, og vi mener faktisk fra Venstres side, at det er en uskik at sammenkæde så forskellige forslag som disse.
Derfor kan vi allerede nu bebude, at vi under udvalgsarbejdet vil bede om at få lovforslaget opdelt, sådan at vi kan støtte de rimelige og positive forslag, som skatteministeren også har fremsat i denne forbindelse.
Jens Peter Vernersen (S), 1999-11-17:
Nu har jeg jo faktisk brugt ret mange af mine år i fagbevægelsen, og jeg må sige, at jeg aldrig er stødt på, at hr. Kim Behnke har været til megen gavn og bistand på det område.
Det må jeg i hvert fald slå fuldstændig fast.
Og lad mig så også sige om det med at varetage interesser.
Jeg ved ikke, om det sker på den her måde, men det er i hvert fald helt sikkert, at i den her sag har vi lyttet til de synspunkter, der har været fremme og kommet frem til, at man nu laver disse ændringer, som jeg også er helt sikker på at der er masser af folk, der er glade for.
Og spørgsmålet om, hvorvidt det skulle være 100 kr. Jamen altså man har valgt det tal dér.
Der kunne selvfølgelig fremlægges opgørelser, der viser, at det skulle være helt andre tal, det kan enhver lave, og jeg har også set andre opgørelser, men vi har altså valgt at lande på det her tal.
Kim Behnke (FRI), 1999-11-17:
Jo, der er mulighed for kvitteringer, og når hr. Jens Peter Vernersen rejser med folketingsudvalget, og når departementschefer og direktører rejser rundt på 5-stjernede hoteller, så er der masser af kvitteringsmuligheder.
Og det er fuldstændig forkert at hævde, at det er noget nyt, at jeg lige pludselig varetager fagbevægelsens eller lønmodtagernes interesse.
Det har været tilfældet, lige siden den her sag begyndte for mange år siden, så det er bestemt ikke noget nyt.
Men tilbage er stadig væk spørgsmålet: Hvordan kan det være, at det lige er 100 kr., når det altså ikke har rod i de opgørelser, som fagorganisationerne har lavet blandt deres medlemmer.
Hvorfor så 100 kr., hvorfor ikke 110 eller 95, hvorfor lige 100 kr.?