Per Stig Møller (KF), 2002-04-04:
Jeg vil gerne takke for en heftig, men også væsentlig debat, fordi det er meget væsentligt, at Folketinget på tværs af alle partierne markerer utilfredshed med tempoet - det går trods alt frem, men altså alt for langsomt - og markerer, at menneskerettighedskrænkelserne er fuldstændig uacceptable, at Folketinget på tværs af begge vedtagelser, og det vil sige på tværs af hele Folketinget, over for Rusland markerer, at der skal en politisk løsning til, og at den tjetjenske befolkning skal behandles anstændigt efter menneskerettighederne og have politiske rettigheder som ethvert andet folk.
Uanset vedtagelser kan jeg på debatten forstå , at det er vi enige om.
Det, vi er uenige om, er altså midlerne, og her har vi haft forskellige positioner og vurderet situationen forskelligt, efterhånden som den har udviklet sig.
Her er der så uenighed.
Andre mener, den har forandret sig så meget, at man bør indtage en anden position.
Men vi er enige om målet.
Man har vurderet lidt forskelligt med hensyn til sagsanlæg eller ikke sagsanlæg, men man var åben over for en revurdering af situationen, og det er jo det, der skal til.
Vi har lagt vægt på, at der siden sidste sommer i forbindelse med den politiske udvikling her i januar måned er blevet åbnet for en forfatningsudvikling i Tjetjenien.
Der er kommet en forfatningskommission, og forslagene til forfatningskommissionen skal være afleveret senest i april, og det er dog trods alt et pænt tempo, når jeg tænker på, hvor mange år det har taget for os at lave en forfatning.
Der skal et referendum til bagefter, og der skal afholdes et nyvalg.
Det er trods alt ting, som vi vil lægge vægt på, og som vi vil fastholde i vore bilaterale samtaler.
Hr. Ivanov nævnte det for mig den 6. marts i år, og det vil sige, at næste gang han kommer herop i løbet af foråret, vil det være noget, vi kan holde fast på: Hvordan er det gået med den forfatningskommission, og hvornår kommer referendummet?
Det giver muligheder for at arbejde videre, at det er blevet sagt til mig, både offentligt og bilateralt, og det giver også mulighed for at fastholde multilaterale handlinger.
Vi kan være uenige om, hvor meget Europarådet har ændret holdning, men nu har jeg oplæst punkt 25 i den seneste beslutning fra Europarådet, og jeg kan også tage punkt 26, hvor Europarådet på baggrund af af samarbejdsgruppen mellem Europarådet og Rusland om Tjetjenien, udtrykker som sin mening, at det først og fremmest drejer sig om - »principal task« hedder det - at lette og støtte det initiativ til en politisk løsning, som man blev enige om sammen med tjetjenerne, der var til stede ved det andet konsultationsmøde i Strasbourg i november 2001.
Det er den seneste tekst, så jeg synes altså, der er bevægelse, også blandt dem, vi lyttede til sidst.
Det behøver vi ikke diskutere længere, og det er mine afsluttende bemærkninger.
Jeg lægger vægt på at forklare, at det er vigtigt at fastholde russerne på disse fremskridt, og det er også vigtigt at holde øje med menneskerettighedskrænkelserne; det er vi også enige om her i Folketinget.
Det er vigtigt at foreholde russerne dem, og jeg kan garantere for, at uanset at jeg nu siger, at vi skal holde fast i den politiske udvikling, vil jeg så sandelig også, som jeg har gjort hidtil i mine samtaler med både hr. Primakov, den tidligere udenrigsminister, og hr. Ivanov, fastholde forpligtelsen til at respektere menneskerettighederne og de politiske rettigheder i Tjetjenien. Derom er vi jo enige, men om midlerne er vi uenige, og det vil jo vise sig ved afstemningen.