runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-02-05:
Efter disse gentagne erklæringer fra såvel hr. Ole Stavad som hr. Aage Frandsen om, hvor glade og tilpasse de er, så har vi jo spredt glæde overalt, og det burde vi så kunne forenes i, for jeg kan sige til hr. Aage Frandsen: Der er ingen, der behøver være utrygge ved den her proces.
De beløb, der er afsat for de kommende år, er sådan rent beregningsteknisk lavet sådan, at totalt set er budgetterne holdt uændret i det, der hedder fremskrivningsperioden. Men i det ligger selvfølgelig, at der under overfladen godt kan ske nogle ændringer.
Ved at lægge f.eks. arbejdsmarkedsuddannelser sammen med andre erhvervsuddannelser kan man få nogle rationaliseringsgevinster, men til gengæld kan man bruge nogle penge på at forbedre kvaliteten i uddannelserne.
Synspunktet er simpelt hen, at det er bedre at bruge penge på styrkelse af det faglige niveau end på overflødige bygninger, for nu at sige det lidt forenklet.
Derfor kan der godt ske omrokeringer, men der er ingen, der behøver at føle sig utrygge, for det vil selvfølgelig være en proces, der foregår roligt og ordentligt og i samarbejde med de berørte institutioner.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Aage Frandsen (SF), 2002-02-05:
Det, der så kan undre, er, at det, man næste år tager efter budgetoverslaget, er 7 pct.
Det er jo slet ikke noget sammenlignet med, hvad den tidligere regering har lavet.
Jeg ved udmærket godt, at den nuværende regering har nogle meget ambitiøse planer og sådan noget, men 7 pct.s besparelse svarer jo slet ikke til de puljer.
Er statsministeren ikke enig i, at det kræver en ekstrem ændring af ting, som man aldrig nogen sinde har set før?
7 pct. er jo ikke det samme, som vi har kendt tidligere, hvor det normalt var fra 1 pct.s til højst 2 pct.s gevinst, man tog. Derfor vil jeg godt spørge: Er det dét, som den nuværende regering sendte ud som et signal i forbindelse med valgkampen, var det dét, som man sagde til uddannelsesinstitutionerne, at i 2003 skal I regne med, at der er en 7 pct.s besparelse?
Og så for at undgå enhver misforståelse: Jeg er slet ikke sur.
Det er slet ikke noget, mit sind ligger til.
Jeg er begejstret og glad for tilværelsen, for der kommer altid en dag efter denne dag.
Frank Jensen (S), 2002-02-05:
Nu tillader taletiden ikke, at jeg besvarer spørgsmål.
og derfor er jeg inde i øvelsen.
Men jeg kan sige, at det, der lå i den tidligere SR-regerings finanslov, var en reduktion på taxameteret på 1,2 pct.
Det, der lå i regeringens finanslovudspil, var på 4,2 pct.
Nu er man altså så vendt tilbage til SR-regeringens på 1,2 pct.
Men det, som var den daværende regerings udspil, var, at der skulle laves en flerårsaftale med hele erhvervsskoleområdet.
Det var den daværende opposition, V og K, ganske enige i.
Det ønskede vi, vi har spillet ud med 110 mio. kr.
Kan vi få at vide af statsministeren: Gennemføres det, eller gennemføres det ikke?
Hele opmærksomheden fra statsministerens side har ligget på hhx-taxameteret, så statsministeren må efter at have været igennem denne svipser kunne svare på det enkle spørgsmål.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-02-05:
Man kan ikke sige noget om besparelsernes størrelse, og om der bliver besparelser.
Det vil fremgå af hvert års finanslovforslag.
For så vidt angår finansloven for 2003, vil det jo fremgå, når det forslag bliver fremsat her i Folketinget på normal vis til august.
Så hr. Stavad må vente og se til den tid.
Det, der ligger i den måde, det nu er blevet stillet op på, er et klart signal om, at naturligvis skal man tage de rationaliseringsgevinster, man kan få, men samtidig er der altså penge til at finansiere en styrket indsats med forskning og bedre kvalitet, højnelse af det faglige niveau overalt i uddannelsessystemet.
Derfor var vi nødt til at stikke den lige direkte ned i papirkurven og lave en helt ny finanslov, og da har vi altså haft 4 uger til vores rådighed, og jeg må sige, at der er kommet et godt, stærkt og gedigent stykke arbejde ud af det.
Men hr. Morten Helveg Petersen må altså give mig ret i, at i sådan en proces kan der ske det, der er sket, men det er så rettet op igen, og det burde hr. Morten Helveg Petersen glæde sig over.
Morten Helveg Petersen (RV), 2002-02-05:
Jeg kan blive beskyldt for mange ting, men sur og ked af det er en af de ting, som ikke rigtig bider.
Det Radikale Venstre har kritiseret processen med finansloven.
Vi har sagt, at 4 uger fra fremsættelse til vedtagelse, hvoraf 1 uge er Folketingets vinterferie, er for lidt.
Det har vi sagt i Finansudvalget, og den kritik har vi gentaget.
Lad mig læse op af statsministerens egne ord fra lovkataloget: »Det er regeringens hensigt at intensivere arbejdet med bedre lovkvalitet.« Hr. statsminister, hvordan synes statsministeren selv det går?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-02-05:
Jeg kan sige til hr. Morten Helveg Petersen, at jeg med største tryghed også i fremtiden vil rejse.
Men jeg må også sige til hr. Morten Helveg Petersen, at jeg som statsminister ikke vil forpligte mig til at have nærlæst hver eneste konto på finansloven.
Det har man netop en finansminister til at gøre godt og grundigt, og det har finansministeren også gjort, men i et forløb, hvor man normalt bruger 4 måneder på at lave en finanslov, og hvor denne nye regering har lavet finansloven på 4 uger, kan der altså ske det, der var sket her.
Og så synes jeg, at det er bedre at stå åbent frem og sige: Det var en fejl, beklager, men vi retter den.
Nu er det rettet, og kunne hr. Morten Helveg Petersen så ikke glæde sig over det i stedet for at være så sur og så ked af det?
Det er ret tydeligt for mig, at oppositionen i dag er meget, meget mere optaget af at være sur og mopset over, hvad der måtte være foregået den sidste uge, end af at glæde sig over, at der nu faktisk afsættes flere penge til handelsskolerne.
Jeg ved da, at hr. Morten Helveg Petersen normalt går ind for det.
Men i dag skal det fuldstændig overskygges af, at hr. Morten Helveg Petersen er meget mere optaget af at kigge bagud end af at kigge fremad.
De sagde: Nu har vi altså brug for nogle, der vil kigge fremad, i stedet for dem, der altid bare vil kigge bagud.
Morten Helveg Petersen (RV), 2002-02-05:
Jamen det er jeg da utrolig glad for.
Det er Det Radikale Venstre også utrolig glad for, men vi er da nødt til trods alt at komme det nærmere: Er det så finansministeren, der i givet fald har begået en svipser ved ikke at være bekendt med statsministerens valgløfter i valgkampen?
Hvor er det, svipseren egentlig opstår
Det er da interessant for alle os, der har en fælles interesse i at sikre, at den slags fejltagelser ikke begås i fremtiden.
Ole Stavad (S), 2002-02-05:
Jamen skal vi så ikke glæde os over i fællesskab, at det lykkedes at få den tidligere finanslov på det her felt hevet op af papirkurven igen, den, man hverken ville eje eller have?
I øvrigt undrer jeg mig over, at enhver, der ikke udtaler sig rosende om det, regeringen gør, er sur.
Det har jeg konstateret lige siden regeringsskiftet.
Enhver, der er imod noget som helst, regeringen foretager sig, er bare sur.
Nu vil jeg gerne understrege, at det er jeg ikke.
Det er så noget helt andet. Men jeg vil godt spørge statsministeren: Kan statsministeren bekræfte, at uanset hvad der er sket her i nat, så er budgetterne for handelsskolerne, for universiteter, for andre uddannelsesinstitutioner fra 2003 og fremover de samme som før i nat, altså at de besparelser, man skal gennemføre i uddannelsesinstitutionerne fra 2003, altså næste år og fremover, er uændrede, og at der så er en pulje, som hvis det er sådan, at man gør nogle ting, som ingen ved hvad er, så kan man få adgang til den, men at besparelserne er uændrede?
Thor Pedersen (V), 2002-02-05:
Det har været sagt hele tiden, at det, vi måler forslaget ud fra, er det, der var fremsat i august 2001, altså den tidligere regerings finanslovforslag.
Så den forskel, der vil være i forhold til året 2001 og det finanslovforslag fra august 2001, der vedrører 2002, er selvfølgelig forskellen, der udgøres af det krav til produktivitet eller besparelser, som den tidligere regering havde pålagt eller foreslået.
Morten Helveg Petersen (RV), 2002-02-05:
Det er jo netop derfor, jeg spørger, så vi kan undgå denne type af fejltagelser i fremtiden.
Jeg så på TV
2-nyhederne, at statsministerens argumentation var, at han havde været ude at rejse
Betyder det så, at statsministeren i fremtiden ikke tør tage ud at rejse af frygt for, hvad finansministeren måtte finde på?
Thor Pedersen (V), 2002-02-05:
Universiteterne får det, der lå i den tidligere regerings finanslovforslag plus 400 mio. kr. til forskning, hvoraf ca. 270 mio. kr. vil blive udmøntet på undervisningsområdet.
Det er en del af UMTS-pengene.
Hvis vi indgår et forlig, er der 400 mio. kr. ud af UMTS-pengene, hvis ikke der er et forlig, er der stadig 400 mio. kr. til universiteterne.
Jeg konstaterer blot, at det, vi har tillagt området, er 400 mio. kr. ud over det, den tidligere regering havde afsat på finanslovforslaget for 2002.
Mariann Fischer Boel (V), 2002-02-05:
Jeg bliver lige nødt til at sige til hr. Martin Lidegaard, at regeringen har ikke stoppet projektet omkring Måltidets Hus. Vi har udsat afgørelsen, indtil vi får en melding fra de organisationer, der kunne være interesserede i at køre projektet videre.
Hvis vi først har lukket projektet helt ned, er der jo ikke nogen mulighed for at overdrage de aktiviteter, der måtte ligge på nuværende tidspunkt, eller nyttiggøre de udgifter, der har været på projektet.
Der er altså tale om, at projektet indtil videre er udsat, og så vil vi træffe en beslutning.
Så skal jeg lige sige med hensyn til uddannelserne, at den melding, jeg er kommet med, går på, at hvis der er mulighed for at fortsætte Måltidets Hus i andet regi, vil vi fra regeringens side gå ind og vurdere, hvordan vi kan skrue en uddannelse sammen i samarbejde med Undervisningsministeriet.
Jørn Jespersen (SF), 2002-02-05:
Jeg synes, at det var en meget interessant melding fra fødevareministeren, at man ikke har besluttet, at projektet er lukket.
Dermed har man vel heller ikke endegyldigt trukket sig ud af det som samarbejdspartner.
Derfor er spørgsmålet: Hvad nu, hvis det viser sig, at man ikke kan få en overtagelse fra erhvervenes side og dermed må se i øjnene, at Måltidets Hus de facto må lukke?
Er man så til sinds i regeringspartierne og i regeringen at overveje, om det projekt, som er blevet meget rost fra alle sider, også fra regeringspartiernes side, skulle strikkes sammen på en anden måde, hvor staten stadig væk er engageret, sådan at det, der er det primære formål med hele denne her øvelse, under alle omstændigheder er at sikre, at Måltidets Hus bliver til noget?
Ritt Bjerregaard (S), 2002-02-05:
Jeg synes også, at det var en meget interessant bemærkning, og jeg vil også godt vide, om det betyder, at de mennesker, der har arbejdet med forslaget, i modsætning til hvad der så gælder på en lang række andre områder i tilknytning til finansloven, stadig væk er der og sørger for, at der er noget at overtage for erhvervslivet.
Jeg vil også gerne vide, hvilken status forslaget i øvrigt har på finansloven.
Martin Lidegaard (RV), 2002-02-05:
Det var da dagens positive nyhed, og det vil jeg gerne kvittere mange gange for over for ministeren.
Jeg går ud fra, at hr. Jørn Jespersens og fru Ritt Bjerregaards spørgsmål ikke var direkte møntet på mig, så dem vil jeg undlade at besvare her.
Mariann Fischer Boel (V), 2002-02-05:
Jeg har sagt for et øjeblik siden, at projektet omkring arkitektens opgaver er udsat, og det har jeg gjort alene for ikke at tabe et projekt på gulvet, hvis der er ønske om at fortsætte det - hvis der er ønske om det.
Så vil jeg i øvrigt sige, at jeg ikke synes, vi skal forhandle om Måltidets Hus' skæbne, hvis vi kan kalde det sådan, her fra talerstolen; nu vil vi først se, hvad organisationerne melder ud.
Og så bliver jeg nødt til at sige helt klart, for at der ikke skal være nogen som helst misforståelser
: Hvis organisationerne ikke ønsker at indgå i en videreførelse af Måltidets Hus, er regeringens engagement i denne her forbindelse trukket helt ud.
Jørn Jespersen (SF), 2002-02-05:
Jeg forstår, at arkitektens arbejde er udsat.
Hvad så med den administration, som sidder der?
Her er der jo tale om engagerede mennesker, som er blevet ansat af det offentlige, og som, så vidt jeg har kunnet høre mig til, ikke har mødt kritik fra nogen side, men kun ros for det arbejde, der hidtil er lavet.
Hvis projektet gennemføres under en eller anden form, går jeg ud fra, at man sikrer sig, at de ressourcer og den viden, der ligger i den nuværende ansatte administration, også fortsat vil være til stede, at man har sikret sig, at de ikke allerede er ved at blive afskediget, og at man ikke på anden måde lægger hindringer i vejen for, at huset kan fortsætte under en eller anden form. Fødevareministeren siger, at vi ikke skal forhandle her, og det er jeg med på, men er der noget at forhandle om også med Folketingets partier, så gør vi det meget gerne i et andet forum.
Er ministeren indstillet på det?
Jeg forstår også, at der skal være forhandlinger med organisationer og erhverv.
Hvis de nu ikke er parat til en hundrede procents overtagelse, men er parat til et øget engagement,
er der så den mulighed?
For man kan jo ikke forhandle med nogen, hvis man har lagt alle vilkårene og alle resultaterne frem på forhånd.
Søren Søndergaard (EL), 2002-02-05:
Et kort øjeblik lød det jo næsten, som om ministeren havde mistet sit parlamentariske grundlag hos V, C og O; men så godt skulle det ikke være - endnu i hvert fald.
Men det gør vi så alligevel lidt, og det gør vi, fordi vi mener, at det er ren og skær slendrian og ødslen med ressourcer at rive noget ned, nogen har fået grønt lys til at bygge op, hvilket de så er startet på og allerede har brugt en del penge på.
En sådan magtanvendelse synes Enhedslisten ikke om.
Vi synes i stedet, når tingene nu er, som de er, og beslutningen er taget og arbejdet er i gang, at som minimum skal Måltidets Hus køre en periode, så der kan foretages en evaluering af arbejdet, hvor der så kan tages stilling til, hvordan man fortsætter.
Derfor kan vi også støtte dette beslutningsforslag.
Ritt Bjerregaard (S), 2002-02-05:
Den har jo været interessant derved, at alle synes, at Måltidets Hus er en rigtig god idé, men det skal bare ikke lige være på den måde, som det nu har været, og hvor man har haft et forløb, hvor Måltidets Hus faktisk efterhånden er blevet etableret, hvor der har været en arkitektkonkurrence, og hvor den er vundet af et arkitektfirma, hvor der har været forhandlinger med Københavns Kommune, som har været tunge og besværlige, og hvor man nu er kommet et stykke vej - nej, det kan man ikke rigtig bruge til noget; nu skal det i hvert fald være på en helt anden måde. Der må jeg sige, at jeg synes, det er lidt forstemmende, når man tænker på de tre beslutningsforslag, vi har haft til behandling her i dag, for hvad har svaret været fra regeringen og fra Dansk Folkeparti?
Ud over hvad hr. Jørn Jespersen med rette har påpeget - alt det her med kerneydelserne, som vi ikke har fået noget som helst svar på - ja, så har det været, at det skal producenterne og virksomhederne overtage.
De skal overtage kvaliteten.
Vi skal ikke have andet end dem, som lægger frem, hvad de nu engang synes er kvalitet.
De skal overtage Måltidets Hus.
Nej, det er såmænd ikke nødvendigt.
Det kan vi overdrage til erhvervet og til producenterne.
Det her er noget, markedet kan klare, og det behøver det offentlige ikke at blande sig i.
Fra Socialdemokratiets side er vi uenige i den linje.
Vi tror, at der her ligger nogle opgaver for offentligheden, og vi håber da, at vi hen ad vejen også kan påvirke både V og K ud fra de oplysninger, de har givet her i dag.
Henrik Vestergaard (V), 2002-02-05:
Når fru Ritt Bjerregaard her beskriver Måltidets Hus, og hvad det skulle ordne, har jeg svært ved at se, at der er stor forskel i forhold til, hvad Rådet for Bedre Madkvalitet skulle medvirke til.
Det kan måske også være grunden til, at der i nogle af høringssvarene til forslagene tidligere åbenbart har været udtrykt undren over, om de ting, der skulle foregå i Rådet for Bedre Madkvalitet, i virkeligheden ikke også foregik i Måltidets Hus.
Danmarks seniorlandshold har tre gange vundet guld ved kokkeolympiaden, og de sidste 20 år har Danmarks ungdomslandshold fået både guld og sølv ved kokkeolympiaden, senest i år 2000, hvor to dessertkokke opnåede sølv.
Såfremt fru Ritt Bjerregaard er bekendt med disse resultater, hvilken konklusion har fru Ritt Bjerregaard da draget med hensyn til danske kokkes internationale evner?
For det har lidt med Måltidets Hus at gøre.
Ritt Bjerregaard (S), 2002-02-05:
Jeg vil gerne sige til hr. Vestergaard, at som jeg har sagt det før, synes jeg, det er dejligt, hver eneste gang nogle danskere kan vinde præmier, hvad enten det gælder for et godt produkt på fødevareområdet, eller det gælder kokke.
Jeg synes, det er en udmærket understregning af, at der på det her område er nogle muligheder for Danmark, og at der altså også er nogle muligheder, der kan udnyttes og bruges.
Det kunne vi gøre igennem Rådet for Bedre Madkvalitet, og det kunne vi også gøre igennem Måltidets Hus.
Henrik Vestergaard (V), 2002-02-05:
Ved Bocuse d'Or, som er en international kokkekonkurrence, konkluderede den verdensberømte gastronom Paul Bocuse, at gastronomiens centrum var rykket mod nord.
Er fru Ritt Bjerregaard enig med mig i, at udtalelsen skyldes de flotte svenske og danske resultater ved disse mesterskaber, og at det antyder, at Danmark sagtens kan hævde sig i den internationale elite for kokke og gastronomer?
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-02-05:
Jeg vil bare spørge fru Colette Brix, om fru Colette Brix kan svare mig på, hvem der har ansvaret for honorarernes størrelse i de her institutter.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2002-02-05:
Jeg er glad for, at finansministeren kan bekræfte, at handelsskolerne får lige nøjagtig 0 kr. i ekstra tilskud i forhold til deres budgetter sidste år.
Lige nøjagtig 0 kr.
Og alligevel siger man, at alle besparelserne er taget af bordet, og at man har tilført handelsskolerne yderligere 50 mio. kr. Jeg er klar over, at finansministeren ikke snyder.
Jeg synes bare, det er vigtigt, at befolkningen får at vide, hvad de reelle tal er, som fremkommer, når man sammenligner med den tidligere vedtagne finanslov og ikke det her skyggeforslag.
Jeg vil så også gerne bede om at få bekræftet, at det er omtrent 200 mio. kr., universiteterne skal ud at finde i deres budgetter for 2002 i forhold til den vedtagne finanslov for sidste år.
Og jeg vil gerne have ministeren til at bekræfte, at der fortsat skal skæres på aftenskolerne, modersmålsundervisningen, Den Fri Ungdomsuddannelse, erhvervsskolernes værkstedsundervisning og en lang række udviklingspuljer, ud over at handelsskolerne får 0 kr., og universiteterne skal skære 200 mio. kr. i forhold til sidste års vedtagne finanslov.
Colette L. Brix (DF), 2002-02-05:
Ja, magen til en overflødig lov skal man lede længe efter.
217 repræsentanter, udpeget af det offentlige, har i 27 år modtaget deres større eller mindre honorar for at sidde som det offentliges repræsentanter i finansvirksomheder.
Som der står i bemærkningerne, kan det ikke påvises at have gjort nogen forskel i ansvarligheden.
Ja, der er endda tilfælde på, at offentlige repræsentanter efterfølgende er blevet straffet for deres medvirken til ulovligheder eller for ved forsømmelighed at have overset dem. Dansk Folkeparti kan naturligvis støtte, at denne ordning afskaffes snarest.
Vi har i Dansk Folkeparti den holdning, at der ikke skal gives penge ud til nytteløse formål.
Her er der måske endda tale om direkte skadelig virksomhed.
Dansk Folkeparti vil støtte erhvervsministerens forslag om denne ændring, og det kan ikke gå hurtigt nok.
Honoraret har ganske vist ikke været så stort i de små andelskasser, men i de store finansvirksomheder ser man eksempler på sekscifrede beløb.
Det skal siges til organisationernes ros denne gang, at der nærmest har været fuldstændig tavshed om afskaffelsen.
I årenes løb er det blevet til mange millioner, og hvem har betalt dem?
Ja, det har kunderne.
Kunne vi dog ikke ophæve ordningen nu i stedet for at vente til udløbet af valgperioden?
Der er efter vor formening ingen grund til at smide gode penge efter dårlige penge.
Jan Trøjborg (S), 2002-02-05:
Vi i Socialdemokratiet mener, at det er Folketingets pligt at indrette lovgivningen således på erhvervsområdet, ikke mindst i den finansielle sektor, at vi undgår erhvervsskandaler, hvor almindelige mennesker uden noget som helst forvarsel mister en formue, store samfundsværdier går tabt, tilliden til erhvervslivet går fløjten, og i samme moment får tilliden til lovgiveren naturligvis et knæk.
Nu behøver man jo ikke at henvise til ENRON-skandalen i USA, men kan blot tænke på de erhvervsskandaler, der havde sin rod i 1980'erne i Danmark
, lad mig nævne Nordisk Fjer og Hafnia samt en række bankkrak, som vi oplevede i starten af 1990'erne.
Derfor er det vigtigt, at vi sikrer åbenhed, sikrer gennemsigtighed, sikrer troværdighed og sikrer en tilstrækkelig kontrol.
Man kan ikke sige, at regeringens forslag i dag medvirker hertil.
Forslaget fjerner blot en mulighed for, at offentligheden kan lade sig repræsentere ved særligt udpegede repræsentanter i den finansielle sektor.
Imidlertid mener jeg godt, at man kan begrunde, at efter en rum tid, hvor disse repræsentanter har været offentlighedens vagthund, er tiden måske løbet fra en sådan ordning, al den stund, som det blev sagt af den forrige ordfører fra Venstre, der ikke er nogen særlige regler eller særlige forpligtelser til de offentligt udpegede bestyrelsesmedlemmer, der er anderledes end til de generalforsamlingsvalgte.
Men jeg mener, det er utrolig vigtigt, at vi er opmærksomme på, at den succesfulde proces, der er gennemført ved effektiv lovgivning og effektivt tilsyn, i hvert fald siden 1993, fortsættes, ikke alene gennem en øget indsats med hensyn til gennemsigtighed, åbenhed, men også med en effektiv kontrol gennem Finanstilsynet og konkurrencemyndigheder.
Den drøftelse har vi ikke haft i Folketingssalen
mig bekendt, og jeg synes, der i høj grad er brug for at diskutere: Kan man virkelig sidde i 35 bestyrelser til fuld gage og samtidig diskutere alle de mangfoldige og vanskelige sager, som en bankbestyrelse har ansvaret for?
Så lige til § 1, nr. 3: Jeg ved ikke, hvorfor der er forslag om at nedsætte bestyrelsesantal fra fem til fire.
Der argumenteres jo i bemærkningerne til lovforslaget med, at det af tilsynsmæssige grunde er vigtigt at bevare fire i stedet for tre medlemmer, som er den generelle regel for aktieselskaber.
Det er vigtigt at bevare fire i den finansielle sektor, men altså ikke fem
Jeg synes, at der er grund til, at der er så mange par hænder som muligt, der løfter den tunge opgave, der er i den finansielle sektor, og derfor er jeg meget skeptisk over for regeringens forslag, § 1, nr. 3.
Sven Buhrkall (V), 2002-02-05:
Venstre kan tilslutte sig forslaget.
Vi må jo fastslå, at den offentlige repræsentant varetager bestyrelsesarbejdet helt på linje med andre bestyrelsesmedlemmer og har nøjagtig de samme pligter og rettigheder, hverken mere eller mindre.
Derfor er ordningen en økonomisk byrde for sektoren,
selv om der på det personlige plan er udpeget mange repræsentanter, der i bestyrelsesarbejdet bidrager med stor viden og med gode og saglige spørgsmål.
Derfor er det alene funktionen, der har overlevet sig selv.
Det er bestemt ikke en kritik af de personer, som er udpeget.
Afskaffelsen vil samtidig indebære, at Danmark på det område kommer på linje med de øvrige lande.