Bruno Jerup (EL), 1997-10-23:
Det er positivt, at der nu gøres noget for at lempe vilkårene for de mennesker, der er blevet ramt af en fejlagtig politik med statsgaranterede studielån, som jo reelt har været et kanontilskud i milliardklassen til de private banker.
Det her lovforslag er på flere områder en forbedring, men det kunne have været rart, hvis man var gået et skridt videre og havde lavet en virkelig forenkling på området med afskaffelse af tilskud og skattefradrag kombineret med nedsatte krav til tilbagebetaling.
En løsning kunne være, at den gældsramte vidste, at der ved en almindelig lønindkomst skulle betales en fast procent af lønnen over dagpengemaksimum i et fast antal år.
Så ville man forhindre de mange sociale tragedier, og man kunne få de her gældsposter ud af verden. Der er nogle elementer eller uklarheder i lovforslaget, som Enhedslisten må vende sig imod.
Det første drejer sig om gældsafvikling og det beløb, som den enkelte skal betale for at kunne komme i betragtning med hensyn til en eftergivelse af gælden.
Der må vi sige, at det for nogle godt kan være sådan, at selv 15 pct. af bruttoindkomsten ud over dagpengemaksimum er et stort beløb, når det skal betales uden rentefradrag og rentetilskud.
Der er visse steder i lovforslaget en tendens til at prioritere enkelhed i administrationen af loven så højt, at der ikke bliver plads til en fair behandling af de borgere, der skal drage nytte af loven.
Det synes vi også man skal være lidt forsigtig med.
Det er selvfølgelig positivt og godt, at pengene ifølge forslaget nu kan flyttes over til Hypotekbanken.
En god idé.
Og vi synes, at det er på tide, at man stjæler nogle af bankernes indtægter på den gamle gæld og på de tidligere studerendes indbetalte penge på den måde.
Det er et fremskridt, hvis det i øvrigt ikke betyder, at der kommer nogle forringelser af låntagernes vilkår.
F.eks. er det et problem, at der stilles krav om, at man skal være tilmeldt betalingsservice for at kunne få overført sit lån.
Det lyder måske meget uskyldigt, men det er faktisk sådan, at det ikke er alle, der kan få sådan en konto.
Hvis man har økonomiske problemer og skylder penge til forskellige banker, f.eks. fordi man igennem flere år har betalt alt for meget af på sin studiegæld, så vil man ofte ikke kunne få en konto med betalingsservice.
Det vil sige, at nogle af dem, der faktisk er klemt af det, vil blive ramt af, at de ikke kan få en konto med betalingsservice.
Det synes vi man burde kunne slippe ud af rent lovmæssigt.
Det er også et problem for nogle, hvis en sådan overførsel medfører, at studielånet derefter bliver betragtet som offentlig gæld og dermed bliver en forhindring for at få offentlig autorisation, bestalling eller lignende.
Det synes vi også man burde kigge på, fordi det godt kunne være en af konsekvenserne.
Omkring forhåndstilkendegivelse må vi sige, det er udmærket, at gældsramte kan få en forhåndstilkendegivelse om, hvorvidt de kan få eftergivelse.
Det kan være med til at skabe en mere fleksibel og overskuelig situation for de gældsramte, men det er meget vigtigt, at det gennemføres på en ordentlig måde.
Ifølge bemærkningerne kan man ikke få et forhåndstilsagn, hvis man betaler via lønindeholdelse, eller hvis tilbagebetalingen er stillet i bero.
Ofte vil tilbagebetalingen blive stillet i bero, hvis man ikke har råd til at betale.
En arbejdsløs, der ikke aktuelt betaler sin studiegæld, kan vel i høj grad have behov for en forhåndstilkendegivelse, f.eks. for at kunne få et boliglån til indskud til en ny bolig i nærheden af et tilbudt job, bare for at nævne en mulighed. Så er der afskaffelse af formuevurderingen.
Vi synes, det er fornuftigt, at man i forbindelse med eftergivelse går væk fra at tage formue ind i vurderingen.
Vi synes også, det er fornuftigt, at man fremover vurderer låntageren som en selvstændig person uden at tage hensyn til samleverens eller ægtefællens forhold.
Det er godt.
Det er indførelsen af et individualprincip, et princip, som Enhedslisten er klare tilhængere af.
Derimod er det uforståeligt, at man ikke længere vil tage hensyn til forsørgerbyrden.
I dag tager Hypotekbanken hensyn til forsørgerpligten over for børn.
Det må være muligt at overføre denne praksis til det nye system.
Overgangsbestemmelserne i kapitel 3 om, at låntagere, der tidligere har fået afslag på eftergivelse, ikke kan søge eftergivelse efter de nye regler, synes vi virker urimelige.
Jeg kan til dels forstå argumentet om, at de, der allerede har fået en delvis eftergivelse, ikke kan få ændret denne, men i alle de situationer, hvor man har fået afslag på eftergivelse, fordi man havde formue eller ægtefælle eller samlever tjente for meget, burde der være mulighed for at få en ny afgørelse på det nye regelgrundlag, der ligger her, og som lige præcis ændrer på de ting.
Det synes vi ikke virker særlig logisk.
Samlet set er vi positive, men der er nogle uheldige skønhedspletter, som vi håber kan fjernes i løbet af udvalgsbehandlingen.