runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Nicolai Wammen (S), 2003-05-08:
Til hr. Kristian Jensen, der prøver at gøre et stort nummer ud af, at der sker en vækst i udgifterne.
Jamen det er da utroligt, at man ikke vil acceptere, at den vækst, der sker, er så lav og rammer så skævt ude i kommuner og amter, at i en lang række kommuner vil det simpelt hen ikke være muligt at opretholde den vækst, fordi økonomien er så presset på grund af regeringens politik.
Selv i de kommuner, hvor man får lov at bruge væksten,
er den lavere end det, de var stillet i udsigt under 2010-planen.
Det, der er hele pointen, er jo, at regeringen kapper af en i forvejen snæver vækstramme til kommuner og amter, hvilket gør, at økonomien bliver næsten umulig at få til at hænge sammen.
Det er jo pointen.
Så har jeg også sagt tidligere i dag, at vi, bl.a. for så vidt angår boligbyggeriet, gerne vil kunne give kommuner og amter mulighed for at optage nogle lån, så der kan komme gang i byggeriet.
Der er vi meget indstillet på en forhandling med Folketingets partier og i øvrigt også med regeringen, så vi kan diskutere det.
Kristian Jensen (V), 2003-05-08:
Jeg takker for, at hr. Nicolai Wammen nu har anerkendt, endda på vegne af hele Folketingssalen, det synes jeg måske er lidt flot, men så trods alt på vegne af Socialdemokratiet, at der bliver vækst i de kommende år, at der bliver vækst i den offentlige sektor.
Det er jeg glad for.
Det vil jeg notere ned, og vi vil så, hver gang vi støder ind i alle de af hr. Nicolai Wammens partifæller, der har turneret land og rige rundt og sagt det modsatte, bruge, at nu har Socialdemokratiet anerkendt, at der kommer vækst.
Godt for det.
Så har jeg nogle nye spørgsmål:
Selv om hr. Nicolai Wammen ikke har været særlig præcis i, hvad det er, Socialdemokratiet foreslår, så har Socialdemokratiets politiske ordfører, hr. Frank Jensen, faktisk været det.
Hr. Frank Jensen har bare glemt at sige, hvor meget der skal ske.
Derfor vil jeg spørge hr. Nicolai Wammen: Hvor meget skal der fremrykkes af offentlige investeringer, og hvor meget skal man øge det offentlige boligbyggeri med? Altså hvad er det for en finanspolitisk lempelse, Socialdemokratiet ønsker?
Kan vi få tallene?
Nu har vi set både her i salen og udenfor, at Socialdemokratiet mener det.
Lad os få tallene.
Ole Sohn (SF), 2003-05-08:
Det kunne da være da interessant at vide, hvordan Dansk Folkepartis repræsentanter i amter og kommuner ser på, at der nu i kraft af, at der skal gives skattelettelser og strøs lidt ud hist og pist, skal skæres ned i den borgernære service i amter og kommuner.
Kristian Jensen (V), 2003-05-08:
Jeg kan sådan set kun erklære mig enig med fru Pernille Falcon i, at en stor del af problemet med nedslidning stammer fra den offentlige sektor, og at alt for meget af den debat, der hidtil har været om nedslidning og sygefravær, har drejet sig om den private sektor, selv om det er nedslidningen i den offentlige sektor, der er det store problem.
Jeg synes, vi skal være meget mere opmærksomme på, hvorledes man kan ændre arbejdstilrettelæggelsen, så man ikke får en så stor nedslidning.
Pernille Falcon (EL), 2003-05-08:
En af de væsentlige forudsætninger for f.eks. at nedbringe sygeligheden og fraværet inden for det offentlige område er jo, at man mindsker nedslidningen.
Det er jo sådan - og det må regeringen anerkende -
at f.eks. på hospitalerne, inden for hjemmeplejen og inden for det sociale område slider man mennesker ned.
Man er simpelt hen producenter af førtidspensionister i et fuldstændig hårrejsende omfang, og med de rammer, regeringen sætter for kommunerne, er det meget vanskeligt at sikre de nødvendige opnormeringer.
Regeringen er nødt til at anerkende, at det hele ikke handler om psykologi.
Der er altså også en del fysik med i bliiedet.
Der er noget fysik i at få hverdagen til at hænge sammen, og mennesker kan simpelt hen ikke arbejde så hurtigt og så intensivt, som der bliver lagt op til.
Kristian Jensen (V), 2003-05-08:
Fru Pernille Falcon har ret i, at der er nogle overvejelser i debatoplægget om, hvordan man kan motivere kommunerne til at leve hurtigere og bedre op til deres aktiveringsindsats og deres kontaktindsats, altså den forpligtelse, de har til at tage kontakt til den sygemeldte.
På de områder, hvor der er højt sygefravær - det er ofte de områder, hvor der er dårligt arbejdsmiljø - skal Arbejdstilsynet lave en ekstra indsats for at kunne drosle ned de steder, hvor der er færre problemer med sygefravær.
Det skal være sådan, at der kan laves en kvalificeret indsats og ikke bare den samme indsats alle steder, hvad enten det går godt eller skidt.
På samme måde er der et forslag om, at Arbejdstilsynet skal have bemyndigelse til at kunne pålægge en virksomhed med et højt sygefravær ekstern rådgivningsbistand.
Det er nogle af de tanker, vi nu har lagt frem til diskussion.
Jeg er sikker på, at Enhedslisten vil bidrage til den debat, der skal køre hen over sommeren, og jeg er sikker på, at når vi mødes til efteråret, vil hele Folketinget igen være optaget af at gøre et godt stykke arbejde for at mindske sygefraværet.
Pernille Falcon (EL), 2003-05-08:
Venstres ordfører taler om, at man vil sætte ind over for øget sygelighed og udstødningen i den forbindelse, men det, jeg har hæftet mig ved, er, at man ikke ønsker at gøre noget effektivt for arbejdsmiljøet fra regeringens side.
Man taler om, at der skal færre på sygedagpenge, at der skal sættes ind her, og at de syge skal arbejde noget mere, når de ikke har det værre, end at de kan være deltidssygemeldte.
Det sidste kan være en god idé, hvis folk er parate til det.
Men noget af det, Enhedslisten godt kunne tænke sig, var, at man satte ind på en anden led, så man rent faktisk fik mindsket nedslidningen på arbejdspladserne og fik mindsket udstødningen.
Indtil nu har man sagt fra regeringens side, at man vil læsse udgifterne over på kommunerne.
Det vil sige, at hvis sygeligheden ikke bliver nedbragt, men antallet af sygedagpengemodtagere bliver ved med at være lige så stort, som det er i dag, skal kommunerne betale to tredjedele af udgifterne.
Kristian Jensen (V), 2003-05-08:
Til hr. Nicolai Wammen: Vi lytter gerne til både hr. Ejgil W. Rasmussen og hr. Kristian Ebbensgaard, og vi har en aktiv dialog med dem om, hvad fremtiden vil bringe, og hvad vilkårene for væksten i den offentlige sektor er.
Noget af det, vi gør fra Venstres folketingsgruppes side, er, at vi er med til at give kommunerne større frihed, så de bedre kan tilrettelægge tingene ud fra deres eget valg og får bedre mulighed for at leve op til de krav, vi stiller.
Men jeg må altså sige til hr. Nicolai Wammen, at det er pinagtigt at høre Socialdemokratiet sige, at et vækstkrav på 0,5 pct. i 2006 er fair, men et vækstkrav på 0,5 - altså præcis det samme - er helt umuligt i 2005.
Det er altså lidt pinagtigt at høre hr. Nicolai Wammen sige, at det, som Socialdemokratiet ønskede skulle ske det ene år, må vi ikke ønske skal ske det andet år. Til hr. Ole Sohn: Hr. Ole Sohn har jo fuldstændig ret i, at tallene aldrig holdt under den tidligere regering.
Der var en ukontrolleret vækst, og jeg kan forstå, at det for hr. Ole Sohn er en ære at medvirke til det.
Men for mit vedkommende vil jeg give hr. Ole Sohn i hvert fald en del af skylden for, at det skete.
Med hensyn til beskæftigelsen er det vigtigt at spørge, som vi også diskuterede under den foregående forespørgsel: Er det konjunkturbestemt, eller er det strukturbestemt?
Meget af væksten i ledigheden i øjeblikket er konjunkturbestemt, og det skyldes den internationale afmatning, som også rammer os i Danmark.
Men vi skal arbejde videre.
Vi skal arbejde videre på at nedbringe sygefraværet, vi skal arbejde videre på at få unge hurtigere gennem uddannelserne, vi skal arbejde videre på at holde ældre medarbejdere længere tid på arbejdsmarkedet, og vi skal arbejde videre på at integrere flygtninge og indvandrere bedre i det danske arbejdsmarked, så vi kan få brugt den store arbejdskraftreserve og den
menneskelige reserve, der er blandt de flygtninge og indvandrere, der i dag holdes uden for
Til fru Pernille Falcon: Virkeligheden er, at der er færre på venteliste til operationer og bliver passet flere børn end nogen sinde før.
Det er den udvikling, der foregår, det er den udvikling, borgerne kan se og mærke i deres hverdag, og det tror jeg de er glade for.
Pernille Falcon (EL), 2003-05-08:
Jeg vil da give Venstres ordfører ret så langt hen ad vejen, at hvis Socialdemokraterne var i regering nu, og hvis de havde fastholdt en så lav vækstramme for kommunerne som den, der lægges op til, ville de blive mødt med akkurat den samme kritik, som regeringen nu møder fra fremtrædende Venstrefolk i både amter og kommuner.
Det er helt givet.
Jeg tror ikke, man kan underkende, at i amter og kommuner bliver det opfattet som et voldsomt angreb på det kommunale selvstyre.
Det bliver opfattet som et forsøg fra regeringens side på at vælte ansvaret for alle de ulykker, der kommer til at ske, over på kommuner og amter.
Det bliver sådan, at befolkningen kommer til at opleve, at der sker voldsomme nedskæringer.
Det kan godt være, at man i en finansministeriel talmagi kan få det at se anderledes ud, men det, folk kommer til at møde i deres hverdag, er forringet hjemmehjælp, forringet service, forringede vilkår i folkeskolen og forringede vilkår i daginstitutionerne.
Ole Sohn (SF), 2003-05-08:
Det tager SF en stor del af æren for, for det lykkedes os at forklare Socialdemokratiet og De Radikale, at man ikke kan køre kommunernes økonomi så stramt.
Det er også derfor, den forrige regering reelt betragtede det som et udgangspunkt for forhandlingerne og dermed altid endte på et højere niveau, fordi det var det, der var behov for med de krav, vi som folketingspolitikere stillede til den borgernære service.
Det er også derfor, man er i den situation, at det hele strammer til netop nu.
Jeg vil gerne endnu en gang spørge hr. Kristian Jensen om merbeskæftigelsen.
Det er muligt, man kan skrive i papirerne, at nu laver man en eller anden beslutning eller en reform, og så kommer beskæftigelsen i gang, men virkeligheden er altså desværre den stik modsatte.
Kristian Jensen (V), 2003-05-08:
Da jeg hørte den socialdemokratiske ordfører, sad jeg faktisk og overvejede, om hr. Nicolai Wammen virkelig selv tror på det, han står og siger, eller om det bare er en tale, han får udleveret i den socialdemokratiske pressetjeneste, som han så går herop og lirer af.
Men jeg er desværre kommet til den konklusion, at hr. Nicolai Wammen nok rent faktisk tror, han har ret, og det er jo faktisk et problem for hr. Nicolai Wammen.
Jeg synes godt, at Socialdemokratiet i det mindste kunne gå lige så langt som SF og anerkende, hvilket hr. Ole Sohn netop har gjort og synes er helt rimeligt, at der er vækst, og at der også med den plan, der ligger, fremover er vækst i kommuner, i amter og i den offentlige sektor.
Hr. Ole Sohn har været så venlig at beregne det til 0,53 pct.
Det benægtede Socialdemokratiet.
Det synes jeg er en skam, for det betyder jo, at hr. Nicolai Wammen taler imod bedre vidende, da hr. Ole Sohn har ganske ret i, at der er plads til vækst.
Derfor synes jeg, det ville klæde hr. Nicolai Wammen at komme op og i det mindste anerkende, måske ikke at jeg har ret, men så trods alt at hr. Ole Sohn har ret.
Hvis det er nemmere for hr. Nicolai Wammen, så gør dog det og lad være med at tale mod bedre viden.
Nicolai Wammen (S), 2003-05-08:
Nu har hr. Kristian Thulesen Dahl jo dagen igennem sagt, at det er vigtigt, at man bevarer velfærden.
Vi har så til gengæld spurgt, hvorfor man så støtter en regering, der er med til at skære ned på velfærden.
Jeg spurgte tidligere Venstres ordfører om, hvordan han forholdt sig til de uhyre kritiske bemærkninger, der er kommet fra formanden for Kommunernes Landsforening og fra formanden for Amtsrådsforeningen, der helt kontant og klart siger, at der slet ikke bliver plads til velfærdsforbedringer.
Man får problemer med bare at opretholde det nuværende niveau og overholde de lovmæssige krav.
Gør det indtryk på Dansk Folkepartis ordfører, når kommunernes førstemand og amternes førstemand retter en så klar kritik af det fundament, som Dansk Folkeparti støtter?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2003-05-08:
Først til hr. Ole Sohn, som jo godt selv er klar over, at det spørgsmål, han stiller, simpelt hen ikke kan stilles, eller det kan i hvert fald ikke besvares, for man ved jo først, hvordan man fordeler de penge, man har at gøre med ekstra fra år til år, når de aftaler, der i løbet af det forgående år skal indgås, er indgået.
Så ved man, hvordan årets vækstmulighed fordeles.
Man ved også først på det tidspunkt, om det også er lykkedes at komme igennem med en nedprioritering i de statslige udgifter, så man også dér kan tage nogle penge og flytte over til kommuner og amter og øge udgifterne der.
Man ved jo også først, når - jeg havde nær sagt - beslutningerne er truffet om Strukturkommissionens arbejde, om vi overhovedet har amter, der administrerer sygehusene.
Så man ved jo først år efter år, hvordan man bruger de penge inden for hele den offentlige sektor, der er at gøre godt med efter 2010-planen, altså den offentlige vækst, der kan ligge fra år til år. Derfor kan der ikke gives noget fornuftigt svar på hr. Ole Sohns spørgsmål, før man har været den øvelse igennem.
Jeg har jo klart sagt i min tale før, som hr. Ole Sohn jo lyttede godt efter,
at det, der afgør, om øvelsen også efter vores opfattelse er fornuftig, er, om regeringen sammen med os viser vilje til at prioritere i den offentlige sektor, så man øger udgifterne til lige præcis de borgernære serviceområder, primært de ældre og sundhed, og finder pengene ved at nedprioritere andre steder i den offentlige sektor. Det er en fornuftig øvelse at sætte sig for som politiker at sige: Vi vil kunne operere inden for denne her ramme.
Vi vil ikke ud og plukke folk for flere penge for at kunne løse det her.
Vi mener, at det kan løses ved at prioritere benhårdt inden for den offentlige sektor.
Det kan vi så være uenige om, men det mener vi at vi bør kunne, og det er med det, at vi går ind i øvelsen i de kommende år.
Hr. Nicolai Wammen spørger, hvorfor vi egentlig støtter regeringen.
Altså alt det der med den tidligere regering, der gennemførte døde pakker o.lign., som vi bestemt ikke var tilhængere af.
Nu har vi da indflydelse, nu har vi da mulighed for at gå til forhandlinger og så løfte nogle opgaver, bl.a. på vegne af de ældre.
På de to finanslove, vi har indgået, har vi afsat vores fingeraftryk, og jeg tror ikke, at regeringen er spor i tvivl om, hvor det er, den bliver nødt til at give sig
Nu har vi indflydelse på tingene, det havde vi ikke under den foregående regering, og det er da egentlig et voldsomt godt argument for at støtte regeringen.
Ole Sohn (SF), 2003-05-08:
Man kan godt stille spørgsmålet.
Spørgsmålet er, om det kan besvares.
Det lykkedes ikke hr. Kristian Thulesen Dahl at besvare spørgsmålet, men man må jo have nogle erfaringer.
Vi ved, hvor hårde øvelser det har været ude i kommunerne at skulle foretage nedskæringer i den borgernære service for indeværende år, og Dansk Folkepartis medlemmer rundtomkring i kommunerne har haft svære kvaler med at skulle stemme for nedskæringerne.
Allerede nu ved vi, at med Dansk Folkepartis aftale med regeringen, ja, så skal der skæres yderligere ned i den offentlige vækst næste år, og så bliver nedskæringer jo desto hårdere.
Det er vel bare et spørgsmål om at have forberedt sine kommunalbestyrelsesmedlemmer på den øvelse, eller man selv har gjort sig nogle overvejelser i folketingsgruppen om, hvilken linje man vil lægge, om hvor der skal skæres ned.
Det må man da have nogle bud på.
Claus Larsen-Jensen (S), 2003-05-08:
Man kan jo meget let i diskussioner om udvidelsen fortabe sig i detaljer og økonomi og markedsperspektiver, men for Socialdemokraterne handler EU-udvidelsen om noget meget større og meget mere perspektivrigt end som så.
Det er en mærkesag for os partimæssigt.
Det er også en mærkesag for Danmark, som vi nu er med til at træffe en afgørende beslutning omkring.
Det er en historisk beslutning, at vi på denne her måde i stigende grad får forenet og samlet de europæiske befolkninger og nationer.
Når man kigger tilbage på historien og ser den ustabilitet, krige og konfrontationer, der har været i Europa, så er det jo fantastisk, at vi får en situation med stabilitet og udviklingsmuligheder og dermed også en bevarelse af udviklingen af fred og samarbejde på det europæiske kontinent.
Det er jo det, der kommer til at skabe platformen for, at vi alle sammen kan få en fordel af det, så der bliver mulighed for økonomisk fremgang og social udvikling til gavn for vores befolkninger og dermed også en øget beskæftigelse, velstand og velfærd i såvel den østlige som i den vestlige del af Europa
Der er altså også noget flot i, at vi på denne måde er i stand til at forene på ideer og værdier, kulturer, identitet på en anden måde, end vi har kunnet i den tid, hvor Europa var delt mellem øst og vest.
Det er et punktum for det 20. århundrede, på to verdenskrige, på 50 års deling af Europa, på 10-12 års revolutionerende forandringsproces i de nye lande, der nu kommer ind i EU.
Det er et punktum for 4-5 års intensive forhandlinger, og det er i realiteten også et punktum for det danske formandskab.
Det er et led i en fortsat udvidelse af EU.
Vi har, som tidligere ordførere har sagt, en række lande i pipelinen til 2007: Bulgarien, Rumænien, Tyrkiet gør hvad de kan for at opfylde kriterierne.
Kroatien har søgt.
Og vi kan vel forudse, at mange flere lande vil søge ind og dermed, at Europa for alvor heles i de kommende år. Et nyt Europa er ved at blive skabt.
Ratifikationen af tiltrædelsestraktaten i Danmark er et vigtigt skridt.
Landenes folkeafstemninger er en vigtig udvikling.
En række lande har nu sagt ja.
Europa-Parlamentet har godkendt udvidelsen, og med ratifikationen i Danmark sender vi et signal til de nye lande om, at de er velkomne som medlemmer i EU.
Hvis vi kan holde den tidsplan, vi har lagt om at få det her vedtaget, inden Folketinget går på sommerferie, så sender vi også et signal til de øvrige 14 EU-lande om at få deres ratifikation på plads hurtigst muligt.
Så vi bakker meget kraftigt op med et stort ja til ratifikationen af tiltrædelsestraktaten.
Charlotte Antonsen (V), 2003-05-08:
Hr. Thulesen Dahl spørger, hvorfor Danmark får en nettoudgift de kommende år til EU.
Det får vi bl.a., fordi EU har reduceret landbrugsstøtten, og fordi EU har reduceret strukturstøtten, og det håber jeg da at Dansk Folkeparti er enig i.
Den form for statsstøtte til et erhverv er da ikke godt for et frit erhverv, så, ja, der sker nogle omlægninger, og det rammer selvfølgelig Danmark, fordi vi har været et af de lande, der har fået en meget stor landbrugsstøtte.
Men det er da klart, at som hr. Thulesen Dahl er lidt inde på her i tredje runde eller anden runde, så er det et spørgsmål om, hvordan man ser det.
Jeg ser på sagen på den måde, at da man besluttede Østudvidelsen, ønskede bl.a. Tyskland ikke at betale flere penge, og derfor valgte man at lægge et låg på.
Jeg er da ikke sikker på, at man havde været så opmærksom på at spare på landbrugsudgifterne i samme målestok, hvis vi ikke havde stået over for en Østudvidelse.
Så der er jo en dynamik forbundet med, at man tager et stort politisk og økonomisk skridt.
Men man kan da altid diskutere, hvordan verden ville have set ud, hvis vi ikke havde haft Østudvidelsen.
Det er der jo ingen af os to, der kan vide.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2003-05-08:
Vi vil selvfølgelig gerne dyrke det her mere i forbindelse
med udvalgsspørgsmål, som vi kan få besvaret undervejs.
Tallet 2 mia. kr. i nettoekstraudgift for Danmark til EU-medlemskabet har jo været fremme også på det seneste, hvor også en del af det - det er jo ikke det hele, men altså en stor del af det - jo så skyldes udvidelsen.
Men jeg synes bare, at det med budgetloftet - det er bare for også at gøre det klart - jo er teknik, altså i den forstand hvad det maksimalt kan være, man skal indbetale.
Det er jo ikke udtryk for, hvad man rent faktisk indbetaler.
Derfor var det udsagn, jeg bed mærke i - det var sådan set det, jeg bed mærke i, det var ikke et spørgsmål om, hvornår høreapparatet blev slået til - det, fru Charlotte Antonsen sagde om, at vi på grund af budgetloftet ikke skulle betale mere, end vi ellers skulle have gjort.
Jo, for vi ramte jo ikke budgetloftet før, og det kommer vi så i højere grad til, og derfor kommer vi jo til at betale mere.
Charlotte Antonsen (V), 2003-05-08:
Jeg nævnte nu allerede i mit ordførerindlæg, at der var tale om en nettoudgift de kommende 3 år på 560 mio. kr.
, så jeg har ikke forsøgt at skjule noget.
Men hr. Thulesen Dahl slog måske først høreapparatet til et stykke henne i talen, det skal jeg ikke kunne sige.
Men jeg vil da ikke lægge skjul på, at jeg synes, det er meget lidt i betragtning af den store politiske gevinst, vi får ved Østudvidelsen.
Så er der altså også et økonomisk potentiale, som jeg var inde på, fordi vi simpelt hen får et større marked.
Og det er jo altså et marked, det er eksport, som er basis for Danmarks økonomiske udvikling.
Når jeg taler om, at vi ikke bruger flere penge, end vi ville have gjort i det gamle EU, så hænger det sammen med, som hr. Thulesen Dahl udmærket ved, at vi har lagt et loft over budgettet i EU, og det loft er der jo ikke pillet ved. Så man kan sige, at det, man har gjort i det gamle EU, er, at man har sparet på nogle områder, bl.a. på landbrugsstøtten, hvad vi er meget tilfredse med i Venstre, og så har man lavet et hul, et økonomisk råderum, så man kunne få de østeuropæiske lande med.
Og derfor er resultatet, som det er, og som det fremgår af lovforslaget, at vi de kommende 3 år via vores EU-penge kommer til at betale i gennemsnit 560 mio. kr. Og det synes jeg er meget billigt i forhold til den enorme gevinst, der er forbundet med Østudvidelsen.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2003-05-08:
Det er blot lige for at få afklaret, om det var en fejl fra fru Charlotte Antonsens side i ordførerindlægget, eller det var helst bevidst, at fru Antonsen sagde, at vi på grund af budgetloftet ikke skulle betale mere, end vi ellers skulle have gjort.
Altså om det virkelig var rigtigt, for de seneste tal, jeg har set, viser noget andet. Man kan altid diskutere, hvad vores virksomheder har af muligheder i et større marked og alle de der ting, det ved jeg, men i forhold til de offentlige kasser er det vel en notorisk kendsgerning, at udgifterne vil være stærkt stigende.
Vi har set nogle beregninger, der viser, at vi i løbet af 1-2 år vil komme op på en nettoudgift, der nærmer sig 2 mia. kr. om året, altså 2.000 mio. kr. om året i forhold til i dag.
Det er jo ikke uvæsentligt at tage med i betragtning.
Det skal ikke nødvendigvis spille den afgørende rolle i holdningen til udvidelsen, men det er dog alligevel et væsentligt tal at få med, specielt når fru Charlotte Antonsen vil give indtryk af det stik modsatte under sit ordførerindlæg nu her.
Gitte Seeberg (KF), 2003-05-08:
Der er ikke noget, der tyder på andet, end at den ledighed, vi ser i øjeblikket, er en konjunkturbetinget ledighed.
Der har været afmatning i hele verden, ikke mindst i Tyskland, som er Danmarks største samhandelspartner, så vi mener ikke, der er nogen modsætninger.
Som jeg sagde tidligere, følger vi selvfølgelig udviklingen nøje.
Men sådan som tingene tegner sig nu, mangler der i størrelsesordenen 40.000-45.000 arbejdspladser, når vi når de her 7 år frem, og det problem mener vi simpelt hen godt kan løses med de målrettede initiativer, jeg nævnte: nedbringelse af sygefravær, det rummelige arbejdsmarked, færre revalidender m.v. Der er mulighed for at gøre det, og som sagt mener jeg, det er en konjunkturbetinget ledighed.