Louise Frevert (DF), 2002-12-11:
Dansk Folkeparti har opretholdt ændringsforslagene fra anden behandling, og vi vil gerne i det følgende argumentere for det.
Analoge værker er snart fortid.
I løbet af få år vil musik, film, bøger, breve, tv, videooptagere og forstærkere, højttalere og mikrofoner være digitale.
Allerede nu udvikles der metoder til kontrol af alle disse digitale teknologier.
Derfor vil ændringerne til denne lov have konsekvenser for stort set al informationsudveksling i fremtiden.
Den ophavsret, som loven giver ophavsmændene, kan løbe i over 100 år, og derfor skal vi have en lov, der holder mange år ud i fremtiden.
Det nytter ikke at lave den om hvert tredje år, så er det ikke lidt hult?
Eller er det, fordi ministeren i virkeligheden er usikker på, om loven vil holde, at man har valgt at have denne klausul for 3 år?
Lovforslaget handler mest om teknologi, og selv de folk, der er eksperter på området, finder konsekvenserne af forslaget fuldstændig uoverskuelige.
Udvalget har f.eks. for nylig fået henvendelse fra to professorer fra Datalogisk Institut og Københavns Universitet.
Fritz Hinglein mener, at lovforslaget bevæger sig ind i et uoverskueligt morads af tekniske problemstillinger, og Eric Jul mener, at lovforslaget vil hæmme forskningen i Danmark unødigt.
Han mener endvidere, at forslaget er problematisk, fordi det indskrænker ytringsfriheden, og fordi der ikke er tilstrækkelig hjemmel i EU-Traktaten til at begrænse konkurrencen.
Professor, dr. jur. Mads Bryde Andersen, ekspert i it-ret, gav på høringen den 13. november udtryk for, at området er meget teknisk komplekst; at det giver fortolkningsmæssige problemer, at lovforslaget antager, at døde ting kan have et formål; at det centrale begreb »effektiv teknisk foranstaltning« i lovforslaget er modsætningsfyldt, og at lovforslaget i det hele taget er fuldstændig uklart angående de tekniske foranstaltninger.
Hverken teknisk eller juridisk hænger det altså sammen, og politisk er det endnu værre, for hvad bliver konsekvenserne egentlig?
Virkningen af lovforslaget er, at ud over at visse handlinger bliver ulovlige, bliver også de værktøjer, der bruges til disse handlinger, ulovlige.
Det giver en vis mening for værktøjer, der kun kan bruges til ulovlige handlinger, f.eks. håndvåben og uoriginale tv-dekoderkort
, men når det gælder værktøjer, der kan bruges til både lovlige og ulovlige handlinger, bliver det rigtig problematisk. Lovforslaget opererer med uklare definitioner som f.eks. »effektive tekniske foranstaltninger, der under deres normale funktion har til formål ...« og »indretning af produkter eller komponenter, der primært er udviklet, produceret, tilpasset eller ydet med henblik på at muliggøre eller befordre omgåelse af effektive tekniske foranstaltninger.«
Denne formulering er da fuldstændig uklar, for hvordan afgør man, hvad der er den normale funktion, eller om en komponent er udviklet med et bestemt formål?
Kulturministeren siger i svaret til Fritz Hinglein, at der er mange steder i megen lovgivning, hvor man har begreber, der kan gøres til genstand for fortolkning.
Det er sikkert rigtigt, men der er tale om kendte dagligdags begreber, som det ikke er svært for jurister at anvende.
I L 19 er begreberne nyopfundne og uhyre tekniske, og det er især bekymrende, fordi vi før har set, at det går galt, når juristerne ikke forstår teknologien.
Den forrige regerings forsøg på at kontrollere krypteringen med Wassenar-aftalen er et andet eksempel på, hvor galt det går, når politikere ikke sætter sig ind i teknologien, før de laver love og regler.
Ministeren har under henvisning til § 75 c, stk. 2, lovet, at f.eks. Linux-brugere må omgå tekniske spærringer, hvis det er nødvendigt for at få adgang til lovligt beskyttet materiale.
Nu kommer så pointen: Hvis f.eks. Linux-brugere udvikler et værktøj til at omgå en teknisk spærring,
vil dette værktøj højst sandsynligt blive brugt til ulovlige formål af 95 pct. af de brugere, som ikke bruger Linux.
Det var det, der skete, da Jon Johansen brød DeCSS-spærringen på dvd-film.
Jon Johansen er i disse dage for retten i Norge, anklaget for at have skaffet sig adgang til informationer, han selv ejede, nemlig indholdet af en af hans dvd-film, og til forsamlingens oplysning er der faktisk en omtale af dette i Politiken i dag.
Jon Johansen er godt nok ikke tiltalt efter infosoc-loven, for Norge har jo ikke implementeret direktivet endnu.
Men jeg forstår godt, at f.eks. Linux-brugere er nervøse for sagen, for sagen viser trods alt, at et nordisk land er parat til at anklage folk for at skaffe sig adgang til informationer, de ærligt og redeligt har købt.
Infosoc kan kun gøre det nemmere at retsforfølge folk som Jon Johansen.
Med hensyn til ændringsforslag nr. 1 har ministeren lovet, at Linux-brugerne kan udvikle programmer, der kan afspille dvd'er, fordi en spærring, der ikke tillader afspilning, ikke er opretslig relevant og dermed ikke en effektiv teknisk foranstaltning.
Men hvordan er man stillet, hvis man står over for en spærring, der hverken tillader kopiering eller afspilning?
Det er altså meget, meget, meget vanskeligt at forstå for mig. DF vil sikre, at tekniske spærringer, der forhindrer afspilning, ikke er beskyttet af loven, og derfor er det nødvendigt at stemme ja til ændringsforslaget. Til ændringsforslag nr. 2: DF ønsker at sikre, at tekniske foranstaltninger ikke udhuler retten til at få adgang til at se informationer, man har anskaffet sig lovligt, f.eks. se en film eller læse en bog.
Det er ikke acceptabelt, at man skal købe særlige apparater eller software for at få adgang til de digitale værker, man ejer, og det er i det hele taget ikke acceptabelt, at andre skal afgøre, hvilke indretninger man skal bruge til at få adgang til sine lovligt anskaffede værker.
Til ændringsforslag nr. 3: DF's forslag handler om forskning og undervisning.
Forskningsdelen af forslaget svarer til ministerens vedtagne ændringsforslag.
På højere læreanstalter vil ministerens forslag også muliggøre undervisning inden for kryptering
, idet grænsen mellem undervisning og publicering af forskningsresultater er yderst flydende.
Men ikke al undervisning er forskning, og DF's ændringsforslag vil i modsætning til lovforslaget tillade, at undervisning af vore gymnasie- og folkeskoleelever i den teknologi, som vil blive en del af deres hverdag, kan finde sted.
Der er allerede publiceret amerikanske forskningsresultater omhandlende tekniske spærringer, som ikke er baseret på kryptering.
Derfor er det bredere begreb it-sikkerhed nævnt i ændringsforslaget, og DF henstiller, at man ikke alene tager det til efterretning, men også stemmer for forslaget.