runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Margrethe Vestager (RV), 2004-02-06:
Men det er alligevel tankevækkende, når man hører debatten, for det er, som om der ikke eksisterer kommuner, at der ikke eksisterer lokalt demokrati, at der ikke eksisterer lokale valghandlinger, hvor man forinden har drøftet,
Det Radikale Venstre føler sig fanget i et meget mærkeligt paradoks.
Det er jo desværre en kendt sag, at der ikke er særlig mange radikale medlemmer af byrådene rundtomkring i landet, men der er rigtig mange medlemmer af de lokale byråd, som kommer fra partiet Venstre.
Der er også rigtig mange, der kommer fra Socialdemokratiet.
Og jeg er meget glad for at høre, at Socialdemokratiet måske har genfundet tilliden til sine lokale politikere i den eftertanke, der var i fru Grete Schødts' ordførertale. Den eftertanke fandt jeg ikke i hr. Flemming Oppfeldts ordførertale.
Der var ingen tillid.
Der var ingen tiltro til, at man faktisk kan træffe beslutninger rundtomkring i kommunerne, som er til ældres bedste, hvor man gerne vil gøre noget.
Mange kommuner var allerede, inden man følte trang til at mestertænke i Folketingssalen,
begyndt på at give ældre en lang række forskellige muligheder i overensstemmelse med den lokale diskussion, i overensstemmelse med, hvad man havde råd til, i overensstemmelse med det, der var traditionen på stedet, og det, der var ønskerne.
Vi synes, det er et paradoks.
Vi synes, det er et paradoks, at det parti, som gerne vil være Danmarks største parti, som gerne vil styre på alle tre niveauer, ikke har tillid til, at man alle de steder, hvor Venstre har betydende indflydelse, faktisk gør sit yderste.
Det Radikale Venstre vil ikke blande sig i regeringens bureaukratisering på kommunernes vegne.
Det her bliver givetvis bare første skridt i et længere tilbagetog.
Vi synes det er ærgerligt, at Venstre har opgivet tilliden til landets borgere og til de politikere, der i kommunerne er sat til at forvalte en meget, meget stor del af det danske velfærdssamfund.
Det Radikale Venstre kan ikke støtte forslaget, men vil givetvis forholde sig helt neutralt til det.
Flemming Oppfeldt (V), 2004-02-06:
Kommunernes Landsforening, som ikke er meget for at give for meget ved dørene, har jo bekræftet, at hovedparten af disse 500 mio. kr. er gået til de ældre hvert år.
Men når disse omkostninger er betalt - og det er de - kan vi bruge alle de her penge til, at flere ældre kan få en bedre service.
Mogens Lønborg (KF), 2004-02-06:
Det blev jo sagt på en måde, som om det så var ingenting.
Kan hr. Villy Søvndal forklare, hvorfor han og SF ikke ønsker at imødekomme det meget indlysende ønske, at disse mange tusinder af ældre mennesker skal have lov til at vælge, hvem der skal ind i deres eget hjem?
Villy Søvndal (SF), 2004-02-06:
Jeg er meget glad for, at spørgsmålet blev stillet, og at jeg får lejlighed til at svare på det, for det hænger jo lige præcis sammen.
Det, regeringen og Dansk Folkeparti bildte de gamle i Danmark ind, var, at nu fik de en bedre hjemmehjælp, ikke også?
Det, Ældre Sagens undersøgelse viser, er, at de ikke fik nogen bedre hjemmehjælp, de fik en dårligere hjemmehjælp.
Det bekræftes i øvrigt at de statistikker, jeg har været inde på.
Hvordan kan det så hænge sammen?
Jo, fordi Dansk Folkeparti, regeringen og et enkelt parti mere, der har fortrudt det, har skruet den her ordning sammen på en måde, der gør, at alle pengene fosser ud til bureaukrati og ikke
til bedre hjemmehjælp
Der forstår jeg altså ikke, at et parti som Dansk Folkeparti, der har åndeligt udspring i Fremskridtspartiet, hvor jeg kan huske, hvordan Fremskridtspartiets daværende leder talte mod papirnusseri og talte mod bureaukrati og sådan noget, fuldstændig har forladt, synes jeg, det eneste fornuftige standpunkt, det parti havde.
Pia Kristensen (DF), 2004-02-06:
Jeg vil også sige til hr. Villy Søvndal, at Dansk Folkeparti netop er meget optaget af ældreområdet; at ældre har ret til selv at bestemme, hvem der skal inden for døren i den pågældendes hjem, men det er åbenbart ikke noget, SF bryder sig om.
Man vil bestemme, at det skal være den kommunale hjemmehjælp, der skal inden for dørene.
Sådan er det.
Og så kan man jo tilføje: kæft, trit og retning.
Jeg vil godt spørge hr. Villy Søvndal, hvorledes han kan koble det frie valg sammen med, at det skal have indflydelse på, at en ældre ikke får tilstrækkelig hjemmehjælp.
For mig at se hænger de to ting ikke sammen.
Villy Søvndal (SF), 2004-02-06:
Men det er jo, fordi vi er optaget af, hvad de ældre selv svarede de synes er det største problem.
Jeg er sikker på, at fru Pia Kristensen også har læst Ældre Sagens undersøgelse fra sidste uge, den, der fortæller om, at hver fjerde ældre godt og vel har fået mindre hjemmehjælp, og at 40 pct. syntes, at der kom for mange forskellige ind.
I samme undersøgelse har Ældre Sagen spurgt de ældre:
Hvad er jeres højeste ønske, hvis der var flere penge til hjemmeplejen?
Der svarede de: Vi vil gerne have, at den hjemmehjælp, vi allerede har, får lidt mere tid, og vi vil gerne have lidt mere tid til omsorg og snak, og at det ikke går så hurtigt alt sammen.
Derfor synes jeg, det er indlysende, at et parti som os, der ikke er båret af handelshøjskoletanker, men af kærlighed til mennesker, svarer: Jamen så er det vores opgave at søge at imødekomme de ting, de ældre helst vil.
Hvis jeg nu må spørge tilbage, undrer jeg mig over, at et parti som Dansk Folkeparti er mere optaget af at opføre sådan nogle ideologiske tanker end at hjælpe de ældre.
Det forstår jeg slet ikke.
Pia Kristensen (DF), 2004-02-06:
Jeg vil godt spørge hr. Villy Søvndal, hvorfor SF har så meget imod det frie valg.
Hvorfor vil SF ikke tillade, at en ældre medborger selv kan vælge, hvilken leverandør han eller hun vil have inden for sine døre?
Jeg forventer at få et svar, for jeg synes faktisk, at jeg har ret til et svar fra hr. Villy Søvndal.
Villy Søvndal (SF), 2004-02-06:
Man kan se på: Hvad vil de ældre gerne selv?
I den undersøgelse, jeg refererede til før, fra Ældre Sagen, har man lavet en oplistning af de ønsker, de ældre selv har.
Det, de ældre ønsker, er at se meget mere til den hjemmehjælper, de er glade for i forvejen; det er at få lidt mere tid til omsorg og til samtaler og sådan noget.
Derfor er det klart, at SF jo ikke er sådan et smagsdommerparti som Venstre, der ud fra ideologiske forudsætninger ved, hvad der passer folk bedst. Jeg synes, at Venstre skulle vænne sig til at sætte mennesket frem for systemet og lytte til, hvad folk siger, f.eks. når folk siger, at de i stedet for de her udspekulerede modeller, der anvendes til bureaukrati, hellere vil se lidt mere til deres hjemmehjælpere.
Hvorfor imødekommer man så ikke de ældres behov - det kan jeg simpelt hen ikke forstå - og sikrer, at de får en bedre hjemmehjælp?
Men jeg venter spændt på, at socialministeren kommer op
og sætter hr. Flemming Oppfeldt på plads i forhold til tallene.
Flemming Oppfeldt (V), 2004-02-06:
Jeg kunne godt tænke mig at få svar på mit spørgsmål: Hvad er det for en valgfrihed, SF ønsker for de ældre?
Pia Kristensen (DF), 2004-02-06:
Med hensyn til de 500 mio. kr. ved fru Grete Schødts godt, at jeg bl.a. har udtalt, at vi ærgrer os over, at pengene måske ikke er gået direkte til de ældre.
Jeg har mange eksempler fra vore egne byrådsmedlemmer, som har ringet og sagt: Vi har fået 3 mio. kr. Der er blevet brugt 2 mio. kr. på de ældre.
Den sidste million er gået direkte i kommunekassen.
Jeg har masser af eksempler på det.
Det er vi selvfølgelig ikke tilfredse med, for når der bliver afsat 500 mio. kr., skal de jo også bruges på det her område.
Så selvfølgelig er jeg bekymret over det.
Med hensyn til om det er en fiasko: Jeg synes ikke, det er en fiasko.
Det er en ny lov, og den skal først virke.
Som jeg sagde før, er det ikke alle kommuner, der har meddelt deres hjemmehjælpsmodtagere, at de faktisk har et frit valg. Det skal vi have gang i, og så kan vi se, hvordan det kommer til at gå.
Grete Schødts (S), 2004-02-06:
Fru Pia Kristensen har fuld forståelse for, at det her har kostet en masse administration.
Der har været en indføringsfase, som har kostet en pris.
Fru Pia Kristensen siger gentagne gange ude i samfundet, at Dansk Folkeparti har været med til at give ældreområdet et løft, en bedre pleje og omsorg.
Samtidig siger fru Pia Kristensen i dag, at der ikke er ret mange kommuner, der er kommet i gang endnu.
Nej, det er der ved gud ikke.
Det er også derfor, det er en fiasko.
Hvad er de 3 gange 500 mio. kr. så blevet brugt til?
Er fru Pia Kristensen ikke spor optaget af, hvor pengene er gået hen?
Fru Pia Kristensen giver mig næsten selv svaret.
De er gået til administration og bureaukrati, og de er ikke kommet de ældre til gode.
Mit sidste spørgsmål er: Skal det så blive bedre, når vi skal revidere loven til efteråret?
Vil fru Pia Kristensen være med til at fremrykke den revision, så vi kan få noget kød og blod ind i den lovgivning?
Pia Kristensen (DF), 2004-02-06:
utrolig meget, i særdeleshed når man kan bruge en juleferie på at undersøge de forhold.
Jeg vil sige til fru Line Barfod, at hvis man som Dansk Folkepartis kommunalbestyrelsesmedlem bliver præsenteret for et sparekatalog med 30 besparelsesforslag på ældreområdet, og hvis man så kan få indflydelse nok til at få slettet de 27, så synes jeg nok, at det er værd at gå med i sådan en aftale.
Med hensyn til forskelligheder og niveau: Jeg ved ikke, om fru Line Barfod færdes ude i hjemmeplejen i de ældres hjem, for det er da ikke sådan, at en ældre, der måske får tildelt en halv times hjemmehjælp dagligt, også kun skal have den halve time, hvis vedkommende bliver dårlig.
Der skal da følges op på den ældre, og man skal da se på: Hvordan er behovet?
Det kan ændre sig fra måned til måned.
Den ældre kan blive syg; der kan ske så mange ting, og så justerer man selvfølgelig efter det.
Det lyder ret uhyggeligt med det minuttyranni.
Jeg tror, borgerne ude i landet forestiller sig, at en hjemmehjælper står med et stopur og siger, at nu skal fru Hansen altså sidde på toilettet i 3 minutter, og nu bruger vi 2 minutter på tandbørstning.
Men for at finde ud af, hvor mange ansatte der skal være i en kommune, er det jo vigtigt at vide nogenlunde, hvor lang tid tingene tager hos den enkelte borger.
Det er man da nødt til at vide.
Men de skal jo heller ikke udføres mere.
Det var kun, da loven blev indført, de skulle udføres, fordi man var nødt til at have tal på, hvor lang tid der i gennemsnit skulle bruges hos den enkelte ældre. Til den der bemærkning om, at Dansk Folkeparti sidder i mange kommuner, hvor der bliver skåret ned: Det har fru Line Barfod ret i, men nu er det sådan, at det ikke er i ret mange kommuner, at Dansk Folkeparti har flertal.
Hvis vi ikke var gået med i mange af de budgetforlig, havde besparelserne måske været større.
Men jeg kan godt se, at det kan være svært at forstå for Enhedslisten, for de er jo ikke repræsenteret i ret mange af landets kommuner.
Line Barfod (EL), 2004-02-06:
Nu har fru Pia Kristensen flere gange talt om, at det er kommunerne, der har skåret ned, og at man må håbe, at kommunerne fremover giver flere penge, osv., men det er fru Pia Kristensen og hendes partifæller i Dansk Folkeparti jo selv med til at afgøre.
Det har jo vist sig ved de undersøgelser, vi har lavet nu to gange i Enhedslisten, at Dansk Folkeparti i høj grad er med til at skære ned på udgifterne til de ældre ude i kommunerne, så det er i høj grad op til Dansk Folkeparti, om vi fortsat skal se nedskæringer.
Angående loven om frit valg er en af grundene til, at der er så meget minuttyranni, jo netop, at man vil have, at alting skal kunne måles og vejes for at kunne bedømme de private.
Har Dansk Folkeparti slet ikke overvejet, at de ældre måske ville have mere gavn af at få tildelt et samlet timetal og have mulighed for at få ordentlig tid sammen med hjemmehjælperen og selv tilrettelægge arbejdet, i stedet for at alting skal gøres op i minutter?
Pia Kristensen (DF), 2004-02-06:
Man skal altid evaluere, når en ny lovgivning skal udmøntes, og det vil vi da også gøre i Dansk Folkeparti.
Det er da helt klart, at man må følge området nøje, ligesom man gør med alle mulige andre områder. Men jeg forstår altså simpelt hen ikke, at Socialdemokraterne er i opposition her, når man ved, at Socialdemokraterne var med til at stemme loven hjem.
Jeg tror, det var alle 11 ændringsforslag, der kom fra Socialdemokraterne, og så sagde man god for loven, så jeg forstår ikke den kritik af en lov, man selv har været med til at lave.
Jeg fatter det ikke.
Nej, det bekymrer os ikke.
Vi var godt klar over, at når det frie valg blev indført, ville der være nogle administrative udgifter forbundet med hele omstillingsprocessen.
Men lad os håbe, at omstillingsprocessen nu er sket i alle landets kommuner, så der ikke skal bruges flere midler på den og de 500 mio. kr. kan blive brugt direkte på de gamle.
Line Barfod (EL), 2004-02-06:
Hr. Flemming Oppfeldt taler om en bragende succes.
Nu kommer det jo altid an på, hvilke succeskriterier man har fastlagt.
Derfor vil jeg gerne høre, hvad det er for nogle succeskriterier, hr. Flemming Oppfeldt anvender, om det er
mængden af bureaukrati, antallet af nye administrative ansatte, eller om det er mængden af øget hjemmehjælp blandt de ældre, der er succeskriteriet.
Om det er en bragende succes, kommer jo meget an på, om det er mængden af bureaukrati eller mængden af god hjemmehjælp til de ældre, der har været succeskriteriet for regeringen.
Hidtil har det set ud, som om det har været mængden af bureaukrati, og så kan man jo godt forstå, at hr. Flemming Oppfeldt betragter det som en bragende succes.
Men hvis man i stedet så på mængden af hjemmehjælp, ville det nok for de ældre være at betegne som en fiasko, bl.a. med henvisning til Ældre Sagens undersøgelse.
Louise Frevert (DF), 2004-02-06:
Dette lovforslag må siges at være et af de lovforslag, som blot er en formssag, og i Dansk Folkeparti kan vi slet ikke se, at der skulle være det mindste til hinder for, at man flytter sager fra ministeren til Ligestillingsnævnets sekretariat, der så fremover skal anlægge sager ved domstolene til gennemførelse af nævnets afgørelser.
Det er udmærket, at Ligestillingsnævnet og dets sekretariat er uafhængigt af ministeren, og ved lovændringen kommer reglerne stort set til at svare til reglerne om Forbrugerklagenævnets afgørelser.
Forbrugerstyrelsen kan anlægge sag ved domstolene, hvis Forbrugerklagenævnets afgørelse ikke efterleves.
I virkeligheden er det jo ikke mange sager, der bliver indgivet.
Så vidt jeg har kunnet erfare, er det syv sidste år.
Man kan så sige, at disse syv sager også var syv for mange, og at det i nogle tilfælde kan dreje sig om mange penge i godtgørelse.
Alt i alt mener vi, at det er den rigtige måde at gøre det på, og eftersom det er en lille ændring, der også kan holdes inden for rammerne og ikke vil medføre nogen udgifter overhovedet, kan vi kun hilse forslaget velkommen.
Jørn Pedersen (S), 2004-02-06:
Jeg kan forstå, at vi skal vente lidt på talmagien.
Det må vi jo så se på, når vi nu skal revurdere loven her senere på året.
Men bekymrer det ikke hr. Flemming Oppfeldt, at man bruger så mange penge, 1.500 mio. kr., og at man så kan se, at der ikke er kommet mere tid ud af det?
Det må da være lidt beklageligt. Er der kommet større tilfredshed?
Det er jo også svært at bevise nogen steder fra, at det har været måleligt, at der er en større tilfredshed. Synes hr. Flemming Oppfeldt ikke, at det har været lidt forgæves, det, vi lavede, da vi vedtog denne her lov, og at man måske i højere grad end at kigge på småjusteringer nu skulle gå hen og sige: Skulle vi ikke hellere fremskynde revisionen af loven for at se, hvad vi kan gøre, så det her kommer til at fungere?
Helle Sjelle (KF), 2004-02-06:
I Det Konservative Folkeparti støtter vi, at der er et særligt klageorgan, der kan behandle klager over kønsdiskrimination.
Vi er derfor meget tilfredse med, at vi har fået et permanent ligestillingsnævn, og vi er naturligvis interesseret i, at det skal fungere så godt som overhovedet muligt.
Derfor er vi også indstillet på at ændre loven, så kompetencen til at anlægge sag som opfølgning på nævnets afgørelser flyttes fra ministeren for ligestilling til Ligestillingsnævnets sekretariat.
Vi synes simpelt hen, at det er uhensigtsmæssigt, at ministeren kan risikere at stå i den situation at skulle føre sag mod sig selv eller for den sags skyld andre ministre
, og derfor støtter vi forslaget.
Mette Frederiksen (S), 2004-02-06:
Vi har ikke ligestilling mellem kønnene i Danmark, og næsten ligegyldigt hvor vi retter blikket hen - sundhedsområdet, i forhold til pension, løn, livsindkomst eller forskningen - ja, så er der ikke ligestilling endnu, og det til trods for, tror jeg, en ret udbredt enighed om, at ligestilling mellem mænd og kvinder er både nødvendig og retfærdig.
Hvis vi vil have et samfund, hvor kønnet ikke er bestemmende for, hvorvidt en kvinde får sparet nok op til sin alderdom, eller hvorvidt en mand er egnet forælder efter en skilsmisse, så skal vi til politisk at få taget ordentligt fat på ligestillingsdiskussionen. En ordentlig politisk indsats kræver et ordentligt grundlag for både diskussion og beslutninger.
Det er derfor vi i sin tid fik etableret et videnscenter for ligestilling, fik etableret Ligestillingsnævnet, som netop er det, vi skal diskutere i dag, og fik oprettet en ministerfunktion på det her område - en fornuftig trebenet strategi for et mere ligestillet samfund: mere viden, mindre diskrimination og mere politisk bevågenhed.
Nu er videnscentret nedlagt, og Ligestillingsnævnet har ikke fået den udfarende rolle, som nævnet kunne have.
Det lovforslag, der er til behandling i dag, retter ikke op på de problemer, men vi kan alligevel tilslutte os lovforslaget.
Vi er overordentlig tilfredse med, at ideen om, at kun afgørelser indeholdende krav om godtgørelse skulle kunne indbringes for domstolene, er bortfaldet, vi tror nok som konsekvens af de mange høringssvar omhandlende lige præcis det her.
Havde ministeren opretholdt sit oprindelige forslag, havde vi set os nødsaget til at stemme imod lovforslaget.
Men som sagt kan vi tilslutte os, at kompetencen til sagsanlæg overflyttes fra ministeren til Ligestillingsnævnssekretariatet. I den forbindelse vil vi gerne opfordre regeringen til at sørge for, at de nødvendige ressourcer til også at kunne løfte opgaven er til stede i nævnets arbejde.
For os er det afgørende vigtigt, at vi effektivt får stoppet den diskrimination i Danmark, der stadig finder sted på baggrund af køn.
Det er derfor, Ligestillingsnævnet er en god opfindelse.
Et nyt videnscenter for ligestilling skal ud over at indsamle og udarbejde viden om ligestilling også pålægges en informations- og debatforpligtelse, ligesom vi har behov for at styrke Ligestillingsnævnet.
Vi har brug for et Ligestillingsnævn, der informerer og selv er opsøgende i forhold til problemer på området.
Men som sagt kan vi tilslutte os lovforslaget, som det er fremsat.
Gitte Lillelund Bech (V), 2004-02-06:
Dette lovforslag indebærer, at kompetencen til sagsanlæg til opfølgning af Ligestillingsnævnets afgørelser ved domstolene tilføres Ligestillingsnævnets sekretariat frem for som i dag at have kompetencen liggende hos ministeren for ligestilling.
Herved vil de fremtidige regler på ligestillingsområdet stort set svare til reglerne for Forbrugerklagenævnets afgørelser, dog med en enkelt, men meget væsentlig forskel, nemlig at sagsanlæg efter ligestillingsloven er obligatorisk, mens det er Forbrugerstyrelsen, der selv afgør, hvorvidt styrelsen ønsker at anlægge sag til opfølgning af Forbrugerklagenævnets afgørelse.
Jeg har noteret mig, at der stort set ikke er nogen indsigelser i høringssvarene, og da lovforslaget samtidig klargør rollerne i forbindelse med sagsanlæg på ligestillingsområdet, kan Venstre med disse meget korte bemærkninger støtte lovforslaget.
Kuupik Kleist (IA), 2004-02-06:
Det centrale er jo, at når man idømmer folk straf på ubestemt tid og til behandling, så foregår der almindeligvis først og fremmest en behandling, der har til formål at resocialisere den kriminelle osv.
Der er også indbygget andre mekanismer, som gør, at sagen kan blive taget op igen osv.
Det forholder sig ikke sådan med de grønlandske fanger i Herstedvester.
Jann Sjursen (KD), 2004-02-06:
Når jeg bad om ordet igen, så er det egentlig lidt i forlængelse af den første korte bemærkning, som fru Elisabeth Arnold havde for lidt siden foranlediget af hr. Kuupik Kleists indlæg her som privatist, i den forstand at jeg godt vil understrege, at vi også fra Kristendemokraternes side finder det nødvendigt med tidsubestemt straf med de begrænsninger, der er.
Det var i øvrigt også derfor, jeg tidligere tilsluttede mig det forslag, der kom fra fru Lissa Mathiasen om, at man skulle kunne få prøvet sin sag hvert femte år.
Jeg ved ikke, om jeg har forstået hr. Kuupik Kleist forkert eller ej, men det vil jeg da så godt spørge til.
Kuupik Kleist (IA), 2004-02-06:
Jeg har i hvert fald informationer om, at der engang var et parti her i Folketinget, der hed VS, og at VS fremsatte et forslag, jeg kan ikke lige huske årstallet, som gik på, at Folketinget skulle tage nogle beslutninger, som ville gøre det muligt for grønlandske kriminelle at afsone dansk straf i Grønland.
Vi mener, at næsten alt, der blev vedtaget om det her, ville være et fremskridt.
Som jeg forstod Det Radikale Venstres ordfører, da hun havde sin ordførertale, så sigtede hun til, at det bør være muligt at tage sagen op igen, efter at der er gået et rimeligt stykke tid, således at man ikke efterlader den kriminelle i uvished i ubestemt tid.
Det vil jeg da klart se som et fremskridt.
Elisabeth Arnold (RV), 2004-02-06:
Så vil jeg også gerne prøve at dele spørgsmålet op i nogle andre elementer og spørge hr. Kuupik Kleist om følgende: Hvis nu resultatet af denne debat og dette beslutningsforslags behandling og vores bestræbelser her i Folketinget endte med, at det var muligt at anbringe grønlandske kriminelle på tidsubestemt straf i Grønland, ville det så ikke være et fremskridt?
Kuupik Kleist (IA), 2004-02-06:
Nu er der jo en dyb, indre sammenhæng i de forhold, som gælder de personer, vi snakker om her.
Jeg mener, at de andre hensyn selvfølgelig vejer lige så tungt, som fru Elisabeth Arnold fremhæver.
Det blev også sagt tidligere på dagen, at det en kompliceret sag.
Derfor prøver vi at bryde sagen ned til nogle overskuelige elementer, og jeg mener, at det, der ligger i vores beslutningsforslag i dag, også bør behandles med de andre elementer, som bliver fremhævet fra spørgerens side, men som altså bør behandles, Retsvæsenskommission eller ej.
Vi mener, at det er spørgsmål, der bør tages stilling til, og som man kan tage stilling til uanset Retsvæsenskommissionens anbefalinger
, uanset at kommissionen nu har siddet i 10 år, og det formodentlig varer 11 og 12 og 15 år, før vi får et resultat ud af det her.
Der er jo lagt op til, at Retsvæsenskommissionens anbefalinger også bliver behandlet i den kommende fælleskommission mellem Danmark og Grønland om Grønlands selvstyre, så det har meget lange udsigter at få tegnet det store billede.
Derfor mener vi, at man bliver nødt til at bryde det ned og tage fat i elementer, som uanset Retsvæsenskommissionen kan behandles, altså principielle forhold, som vel også har interesse i Danmark.
Elisabeth Arnold (RV), 2004-02-06:
Hr. Kuupik Kleist sagde, at hovedsigtet med forslaget her var at ophæve den tidsubestemte bestemmelse, altså den del af straffen, der har at gøre med, at man bliver anbragt på tidsubestemt tid.
Det fremgår nu ikke af teksten i beslutningsforslaget.
Jeg har læst det meget nøje, og sådan som jeg har opfattet det, er det dels det ubestemte element, dels det, at man bliver anbragt meget langt fra sit hjem, altså i total afsondrethed fra sit hjemland, altså i Danmark, når man kommer fra Grønland.
Jeg vil godt sige, at Det Radikale Venstres holdning til forslaget i meget høj grad går på, at vi ikke ønsker, at man skal anbringes til afsoning så langt fra sit hjem, som tilfældet er i disse tilfælde med de grønlandske afsonere, men at det tidsubestemte element jo er en del også af dansk straffelov og har de beskyttelseshensyn til samfundet, som vi må have over for farlige forbrydere, som ikke kan idømmes almindelig straf.