Ole Stavad (S), 2000-10-24:
Jeg vil godt takke det flertal, der uden at give en blankocheck på noget alligevel signalerer en klar vilje og positiv holdning til, at det her skal lykkes.
Jeg vil sige tak til hr. Jens Peter Vernersen, til hr. Aage Frandsen, til hr. Klaus Kjær, til hr. Frank Aaen, til hr. Flemming Kofod-Svendsen og til fru Vibeke Peschardt for tilslutningen til, at det her er en - om jeg så må sige - ramme, som vi bør kunne finde en løsning inden for.
Jeg vil da ikke lægge skjul på, at der aldrig i det her har ligget noget løfte om, noget tilsagn om, at den form for aflønning skulle have en særlig lav beskatning.
Det, det her forslag har til formål,
er at sikre, at det ikke er likviditetsmæssige problemer, der forhindrer, at man kan bruge også optioner og warrants, hvad det måtte være, aktier, som instrument.
Det er det, der har været den opgave, som vi har følt vi skulle løse.
Det er den opgave, som vi føler vi har løst.
Forslaget her giver sammen med de eksisterende regler svaret, hvad enten der er et likviditetsproblem hos medarbejderen eller hos virksomheden eller hos begge parter, og anviser, hvordan man skal kunne betale, uden at det skaber problemer for virksomheden eller for medarbejderen.
Og jeg er glad for, at der er et flertal, der har set, at det er det, vi skal prøve at løse.
Til Venstre og De Konservative, fru Mariann Fischer Boel og fru Eva Møller
- jeg tror, det var fru Eva Møller, der sagde, at V og K tidligere har lagt op til et smidigt og til et bedre forslag: Jamen hvis fru Eva Møller har haft tid til at se tilbage på debatten, så er problemet med det forslag, som Venstre og også andre tidligere har fremsat og støttet, at det som det ene i den konstruktion er umuligt at sikre, at vi overhovedet på noget tidspunkt får beskatningen, fordi der er EF-direktiver, der giver muligheder for, at man kan undvige en dansk beskatning i det hele taget.
Og det andet er, at det rejser spørgsmålet: Skal det beskattes som løn, eller skal det beskattes som aktieindkomst?
Og det bliver jo i den situation en sammenblanding med det forslag, som Venstre og De Konservative tidligere har fremsat.
Regeringen er ikke af den opfattelse, at det er klogt, at vi går ind specielt skattemæssigt og præmierer og understøtter og tilskynder til, at man skal beskatte folk på den måde, som vi diskuterer her, altså optioner, warrants, aktier.
Men der skal være en neutralitet, og det skal være en mulighed, og der er en række virksomheder, som kan have fornøjelse af det.
Til fru Mariann Fischer Boel kan jeg så helt bekræfte, at min opfattelse er, som også hr. Aage Frandsen sagde, at det her såmænd ikke har noget som helst med fondssocialisme at gøre.
Jeg tror, fru Mariann Fischer Boel har overset, at VækstFonden ikke får nogen som helst indflydelsesrettigheder overhovedet.
Det eneste, den får, er i den udstrækning, der udbetales udbytte, hvor den får udbytte af aktien, på samme måde som andre aktionærer får det.
Så den har de økonomiske rettigheder, men de indflydelsesmæssige rettigheder har den ikke.
Jeg vil da gerne diskutere det, hvis det er sådan, at der skulle være et flertal blandt dem, der skal bære det her igennem, som synes, at det er et problem, at vi blander VækstFonden ind i det.
Det vil jeg gerne diskutere.
Når vi fra regeringens side har foreslået VækstFonden, så er det, fordi vi faktisk mente, at vi dermed - om jeg så må sige - bragte det i armslængde fra staten, fra regeringen, for der sidder en bestyrelse af erhvervsfolk i VækstFonden.
Men hvis det er sådan, at man synes, det er bedre, at Told og Skat eksempelvis varetager den opgave, så vil jeg ikke afvise, at vi gør det.
Det er jeg åben for at diskutere, men jeg synes, at konstruktionen her også har en tillidsskabende virkning i forhold til virksomhederne, der overlader aktien - inden for de regler, vi her har skitseret - til en kreds af anerkendte erhvervsfolk, der sidder i bestyrelsen for VækstFonden.
Derfor synes jeg, at konstruktionen er rigtig, men er det noget, der giver de partier, der vil være med til at bære det igennem, aversioner, så er vi parat til at diskutere det.
Fru Mariann Fischer Boel var bekymret over de ændringer, der lægges op til for warrants.
Hvis fru Mariann Fischer Boel læste - jeg tror, det var i går - Børsen, så var der eksperter på området eller dem, der er optaget af det her, der mente, at det forslag, vi har dér, vil gøre, at warrants vil blive et meget anvendt og meget attraktivt instrument. Der ligger jo i og for sig ikke i det, vi foreslår her, en forskellig beskatning af procenterne, det er tidspunktet, hvor man beskattes.
I dag er det jo sådan, at man beskattes
på tildelingstidspunktet, hvor det, vi lægger op til, er, ligesom ved andre instrumenter, at man beskattes på udnyttelsestidspunktet
Det mener jeg også er den rigtige måde at se det på, fordi den, der nu kommer til at skulle beskattes på tildelingstidspunktet, kan risikere på det tidspunkt, hvor man udnytter eller helt vælger at lade være med at udnytte det, at der faktisk er et tab i stedet for en gevinst, og så er man blevet beskattet af noget, man aldrig får.
Derfor synes jeg, at det er en rigtig måde at skrue det sammen på.
Jeg mener, at det enkle svar er, at det kender vi jo i forvejen.
Vi aftalte, dengang vi i midtfirserne lavede skattereformen med den daværende regering, hvordan vi behandler det; at de kommer ind under de regler.
Men skal det uddybes, vil vi selvfølgelig gerne svare på det under udvalgsarbejdet. Når så fru Mariann Fischer Boel mener, at regeringen godt nok taler om ny økonomi, men at skatteministeren befinder sig i den gamle, så vil jeg sige, at der er ingen i regeringen, der har ment, at ny økonomi betyder, at man går ind specielt og skattebegunstiger på andres bekostning.
Det, der ligger i det her, er at løse et problem, som virksomheder har påpeget.
Det er en attraktiv måde for nogle virksomheder, en klog måde for nogle virksomheder, for nogle medarbejdere at indrette sig på, og det vil vi gerne være med til at der ikke er skattemæssige hindringer i forhold til.
Jeg tror, det sådan i alt væsentligt er bemærkningerne.
Til hr. Frank Aaen kan jeg ikke lade være med at sige, at jeg er enig i, at der er nogle muligheder dér for medarbejderne, men det er jo ikke i alle situationer, at medarbejdere og virksomheder har modstående interesser.
Det at få eksempelvis en ny virksomhed til at fungere og blive et godt aktiv kan være en attraktion både for virksomheden og virksomhedens ejere og for medarbejderne, og jeg synes, det her giver mulighed for, at man kan løfte i flok; men jeg glæder mig over den positive indgang, som hr. Frank Aaen havde til forslaget.
Med de bemærkninger håber jeg, at vi inden for en overskuelig fremtid kan nå frem til en tredje behandling, der gør, at virksomhederne får et instrument til rådighed, som mange har efterspurgt, og som jeg faktisk tror mange vil benytte sig af oven i de muligheder, der allerede ligger.