Henriette Kjær (KF), 2003-12-09:
Jeg er glad for, at Socialdemokraterne har anmeldt en forespørgsel, der giver os mulighed for at få en god debat om de svage ældre, en gruppe, som regeringen prioriterer meget højt.
Socialdemokraterne spørger bl.a., hvem regeringen definerer som de svage ældre.
Her er det korte svar, at der ikke er nogen officiel, fastsat definition på svage ældre.
Og det lidt længere svar er, at vi selvfølgelig bruger forskellige kriterier eller indikatorer til at indkredse gruppen af svage ældre, alt afhængig af hvad det er, vi taler om.
En af de indikatorer, vi bruger, er de økonomiske forhold.
Ud fra en økonomisk synsvinkel kan det dog være vanskeligt at sige, hvem der er svagt stillet i absolut forstand.
I stedet giver det mere mening at se på, hvem der er de svagest stillede blandt de ældre, altså ud fra en relativ betragtning.
For selv i et land som Danmark med stor velstand og små indkomstforskelle er der naturligvis nogle mennesker, der er svagere stillet end andre.
Vi kan med andre ord se på, om der er flere blandt de ældre, der tilhører gruppen af svagest stillede, end der generelt er i befolkningen.
Det er netop, hvad man har gjort i rapporten »Ældres økonomiske vilkår« fra september 2003.
Her er de økonomisk vanskeligt stillede ældre blevet identificeret på flere forskellige måder.
Rapporten viser, at sammenlignet med andre grupper er de ældre generelt set underrepræsenteret blandt de økonomisk svagt stillede, og det gælder, uanset hvilken metode man bruger.
Efter den mest anvendte definition af lavindkomstgruppen vil ca. 4,7 pct. af hele befolkningen høre til lavindkomstgruppen, mens kun 1,3 pct. af pensionisterne hører til i lavindkomstgruppen.
Så det er altså kun knap 9.000 ældre, vi taler om. Blandt de 9.000 pensionister er der mange, der modtager nedsat pension, fordi de ikke har optjent ret til en fuld pension.
En anden forklaring er, at nogle af pensionisterne har meget atypiske indkomstforhold, f.eks. som følge af virksomhedsunderskud.
De pensionister kan i stedet få personlige tillæg, som tildeles efter en konkret, individuel vurdering af pensionistens økonomiske forhold.
De personlige tillæg er ikke med i rapporten, men sammen med en række andre forhold udgør de forklaringen på, at de 9.000 faktisk er et overkantskøn.
Rapporten viser også, at de ældre har mere ensartede indkomstforhold end den øvrige befolkning.
Folkepensionen er den vigtigste indkomstkilde for de ældre, og de særlige ydelser til pensionister sikrer i samspil med skattesystemet, at indkomstforskellene er ret små.
Der er langt større forskel mellem ældre, når det drejer sig om formue, som i rapporten er opgjort inklusive værdien af fast ejendom.
Det er kun få af de ældre, der har gæld af betydning, og en stor andel af de ældre har ingen eller kun beskeden formue.
Det hører også med til billedet, at der faktisk er 20 pct. blandt de enlige
og 40 pct. blandt pensionistægteparrene, der har en formue på over 1 mio. kr. Jeg er glad for, at vi har fået udarbejdet rapporten om ældres økonomiske vilkår.
Den kan nemlig være med til at sikre, at debatten om ældres økonomiske forhold bygger på fakta og ikke på fornemmelser.
Samtidig er jeg rigtig glad for, at rapporten viser, at langt de fleste ældre har en udmærket økonomi.
Det er udtryk for, at vi grundlæggende har et godt velfærdssystem og et acceptabelt niveau for folkepensionen.
SFI har f.eks. undersøgt, hvilket syn danske pensionister har på deres økonomiske situation sammenlignet med pensionister i andre EU-lande.
Undersøgelsen viser, at danske folkepensionister rent faktisk er den gruppe, der er mest tilfredse med deres økonomi.
Det synes jeg er et meget interessant resultat.
Det understreger, at eventuelle økonomiske forbedringer skal målrettes de økonomisk vanskeligt stillede pensionister.
Når vi skal indkredse gruppen af svage ældre, er det vigtigt ikke kun at fokusere på én faktor, nemlig økonomi.
Vi lægger derfor også vægt på andre indikatorer, og her er varig fysisk funktionsnedsættelse den primære indikation.
Ældre vil således typisk blive betegnet som svage, hvis de er så funktionshæmmede, at de har brug for omfattende daglig pleje enten i eget hjem, i plejebolig eller på plejehjem.
Generelt må man sige, at langt de fleste ældre klarer sig uden hjælp både socialt og økonomisk.
Derfor mener jeg, det er vigtigt at nuancere opfattelsen af ældre.
Ældre er nemlig lige så forskellige som
De har forskellige ressourcer, ønsker, behov og livsbetingelser og hører ikke pr. definition til blandt de svage eller økonomisk dårligst stillede.
Det kom for nylig tydeligt frem på en temadag i Århus om fremtidens ældreliv.
Her bød 3.000 moderne og veloplagte ældre ind med gode ideer til, hvordan indsatsen fremover bør prioriteres, og budskabet var klart: At være svag ældre er ikke nødvendigvis det samme som at være fattig.
Det gælder også den anden vej rundt.
Til det kan man tilføje, at man godt kan have det godt socialt, man kan have et godt netværk osv., selv om man ikke har en stor økonomi.
De ældre, der har brug for hjælp, skal selvfølgelig have hjælp til at klare sig selv, og den hjælp skal gives på en kvalificeret og værdig måde.
Det må der på ingen måde herske tvivl om.
Men vi må generelt få øjnene op for de ældres forskellighed.
Det er en væsentlig forudsætning for overhovedet at behandle ældre værdigt.
Derfor skal borgeren være i centrum, og retten til selv at bestemme, hvad der er bedst, skal være i højsædet også for de svage ældre.
Regeringen prioriterer indsatsen over for de svage ældre meget højt, og vi arbejder løbende på at målrette ressourcerne til de svage ældre.
Jeg vil her nævne eksempler på regeringens initiativer.
Derudover blev der efter aftale med Dansk Folkeparti udbetalt en supplerende engangsydelse i 2003.
Ydelsen blev udbetalt for at give et økonomisk løft til pensionister, der har en begrænset likvid formue og ingen indtægt ved siden af folkepensionen.
For at videreføre det økonomiske løft har regeringen netop fremsat forslag om at indføre en supplerende pensionsydelse.
Ydelsen bliver forbedret ved, at der indføres
et fradragsbeløb på 1.500 kr.
Regeringen har desuden taget initiativ til at sikre erstatningshjælp for personlig og praktisk hjælp.
Ældre skal have den hjælp, de er blevet lovet, også selv om hjemmehjælpen bliver syg.
Forebyggelse er endnu et emne, som har høj prioritet i regeringen.
I det seneste satspuljeforlig er der afsat 22 mio. kr. over 4 år til en øget indsats for et aktivt ældreliv.
Midlerne supplerer de senere års satspuljebevillinger til projekter i bl.a. ældreorganisationerne.
Et aktivt ældreliv med f.eks. idræt og socialt samvær er vigtigt i forhold til forebyggelse.
Socialministeriet har derfor bl.a. igangsat forskning på området og udgivet en ældreidrætspjece til inspiration for kommunerne.
Også indsatsen over for de demente har været meget i fokus, og området har gennem mange år fået løbende bevillinger på finansloven
I finanslovaftalen for 2003 blev der bevilget 80 mio. kr. til forbedringer på området.
Pengene vil bl.a. blive brugt til demensboliger, en oplysningskampagne og til initiativer, der kan forebygge magtanvendelse.
I finanslovaftalen for 2003 blev der også afsat 37 mio. kr. til flere aflastningspladser og akutplejepladser for svage ældre med meget komplekse sygdomsbilleder.
Endelig har regeringen taget initiativ til at forbedre efteruddannelsen af plejepersonalet og til en egentlig lederuddannelse.
Lad mig f.eks. nævne demenshandlingsplanen, som vi for øjeblikket arbejder på.
Med handlingsplanen sætter vi fra centralt hold luppen på de områder af demensindsatsen, som halter lidt bagefter, og hvor der er behov for at ruste kommunerne til fremtidens udfordringer.
Jeg håber, at jeg med mit indlæg her i dag har fået slået fast, at regeringen prioriterer de svage ældre meget højt.
Det har vi gjort fra starten, og det vil vi gøre fremover.