Frank Aaen (EL), 2001-06-01:
Det er et bemærkelsesværdigt lovforslag, der bliver vedtaget lige om lidt, for i mere end 30 år har kongehuset været momsfritaget uden lovhjemmel.
Først med det lovforslag, der nu vedtages, bliver der egentlig lovhjemmel for det, man har gjort i mere end 30 år.
i, hvordan man kunne komme til at udvikle sådan en praksis uden en lovhjemmel.
Det er dog heldigvis ikke ret tit, vi opdager, at man deler penge ud uden at kunne sige: Det er derfor; den lov står det i.
Det er blevet oplyst undervejs, at lovhjemmelen findes i ordene »med flere«.
Der er i momsloven en sætning, hvor der står, at finansministeren kan fritage udenlandske diplomater med flere fra moms.
Og vi har så fået at vide, at »med flere« dækker over kongehuset.
majestætsfornærmelse!
Vi har så fået at vide, at det på forhånd var ment, at »med flere« skulle dække kongehuset.
Og det skulle kun dække kongehuset.
Så har vi selvfølgelig spurgt om, hvorfor man så ikke skrev »kongehuset«.
Det har vi ikke kunnet få noget svar på.
Så har vi jo fået at vide, at når »med flere« dækker kongehuset, må det jo fremgå af nogle forarbejder til loven.
Og vi har så også fået en hel del dokumenter, der alle sammen er dateret efter lovens vedtagelse, altså ikke noget, der på nogen måde belægger, at »med flere« var ment som »kongehuset«.
Så har vi også fået noget meget forunderligt.
Fra sidste gang, civillisten var til behandling i Folketinget, nemlig i 1972 i forbindelse med dronning Margrethes overtagelse af tronen, læser vi et brev, hvoraf det fremgår, at Statsministeriet havde overvejet at gøre det, vi gør i dag, nemlig at lave en lovhjemmel for momsrefusionen.
Hvorfor man dengang beslutter, at et problem, man kendte til, ikke skulle løses i loven, da man havde muligheden for det, står stadig væk hen i det uvisse.
Derfor vil vi for Enhedslistens vedkommende sige, at selv når den her lov er blevet vedtaget, er der om denne sag ganske megen mystik.
Vi synes sådan set, det er lidt interessant og lidt morsomt, men hvordan kan man rent principielt i over 30 år være klar over i Statsministeriet, at her er noget, der ikke er lovhjemmel til, uden at gøre noget?
Så jeg kan forsikre om, at vi vil spørge mere til denne sag.
Jeg synes næsten, hr. Arne Melchior står her og siger, at det er forbudt at agitere for en ændring af grundloven på det her område.
Det vil vi altså fastholde en ret til.
Vi mener, at det er en anakronisme.
Men så længe vi har vedtaget og vi har en grundlov, så respekterer vi også, at der selvfølgelig f.eks. skal bevilges penge til kongehuset.
Det eneste, vi beder om, og det er det, hr. Arne Melchior ikke forholder sig til, er, at det skal ske på en lovlig måde.
Jeg synes i virkeligheden, det er beskæmmende, at hr. Arne Melchior ikke bakker op om det synspunkt, at selvfølgelig skal de penge, vi bevilger til kongehuset, være helt på lovens grundlag.
Og jeg synes da, det er uværdigt.
Vi har altså en situation, også efter vedtagelsen af denne her lov, hvor vi kan komme til, at kongehuset er nødt til at gå til en domstol for at få afgjort, om de har ret til at få penge, om de har ret til at være momsfritaget. Tænke sig, at kongehuset skal have afprøvet ved en domstol, hvilke rettigheder de har.
Hvorfor vedtages det ikke klart her i Folketinget, så alle og enhver kan se, om det er dem og dem?
Jeg forstår det ikke, og jeg synes i virkeligheden, det er flertallet i Folketinget, der på den måde mangler respekt for kongehuset og risikerer, at kongehuset kommer i en uværdig situation, fordi man ikke tør tage tingene åbent op.