runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2003-05-09:
Som hr. Jens Peter Vernersen godt ved, var jeg her ikke i 1998, og jeg kan derfor ikke i detaljer redegøre for, hvad det var for en aftale, der blev indgået på det tidspunkt.
Det må jeg jo blankt erkende.
Men jeg ved, at Enhedslistens politik har været - var det dengang, hvis man går ind i papirerne fra 1998 - at Enhedslisten ville have sat topskatten op.
Det er det forslag, vi stadig væk har i dag.
Det kan jeg se også ligger i Socialdemokraternes.
Vi mener også, ligesom Socialdemokraterne har lagt vægt på her, at topskatten måske blev sat for lavt.
Det vil altså sige, at vi også i fremtiden vil medvirke til, at færre end i dag skal betale topskat.
Så vi er ikke imod, at man går ind og letter skatten for den gruppe, der i dag er dem, der betaler topskat, som tjener mindst i den gruppe.
Det vil Enhedslisten gerne være med til.
Det står også på vores hjemmeside.
Så det er altså ikke et spørgsmål om, at vi ikke ønsker, at der skal være lettelser i den del.
Det er et spørgsmål om, at vi ønsker, at en samlet profil skal være sådan, at dem med de laveste indkomster får de største skattelettelser.
Jens Peter Vernersen (S), 2003-05-09:
Jeg skal ikke forlænge den her debat unødigt på det her tidspunkt, men det var oplysningerne om den sociale profil i skatteforslaget, jeg bed mærke i.
I 1998 lavede vi et skatteforslag sammen med Enhedslisten, som blev vedtaget her i Folketinget, hvor man gav 2½ pct. på bundskatten.
Det har for dem, der tjener 200.000 kr., en virkning på 5.000 kr. om året, og det har en virkning for dem, der tjener 500.000 kr., på 12.500 kr. om året.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2003-05-09:
Socialdemokraternes skatteforslag indeholder en masse fornuftige elementer.
Socialdemokraterne ønsker bl.a. at sikre velfærdssamfundets finansiering og stoppe udhulingen i de offentlige indtægter og også at sikre en socialt retfærdig fordeling mellem de forskellige indkomstgrupper.
Man ønsker at få en større direkte betaling fra arbejdsgiverne og mindre værdi af fradragene for de høje indkomster, en større skat af samfundsskabte værdier, herunder olie- og gasudvinding i Nordsøen.
Man ønsker at genetablere en retfærdig ejendomsværdibeskatning, og man ønsker at gennemføre en effektiv indsats mod skatteundragelse og bekæmpelse af skattekriminalitet.
Også et rigtig, rigtig godt tiltag.
Vi har så til gengæld lidt svært ved at se det sociale i, at familier med en indtægt på omkring 622.000 kr. skal have en skattelettelse, der er mere end dobbelt så stor, som en familie med en indtægt på 390.000 kr. om året.
Der havde vi nok valgt at gøre det lidt anderledes i Enhedslisten.
Endnu værre er det sådan set, at Socialdemokraterne har tilsluttet sig det synspunkt, at det er vigtigt at øge
forskellen på løn og dagpenge.
Det sker i en situation, hvor vi kan konstatere, at forskellen på løn og dagpenge er steget dramatisk i løbet af de sidste 20 år, og at dagpengemodtagerne i dag kan købe betydelig mindre for deres dagpenge, end de kunne for 20 år siden.
Hertil kommer, at timelønnen ifølge Dansk Arbejdsgiverforening er steget i gennemsnit med 3,8 pct. i årene 1992-2001, og i samme periode er overførselsindkomsterne kun steget med 1,6 pct. i gennemsnit pr. år.
Det vil altså sige, at lønningerne er steget med dobbelt så meget, som overførselsindkomsterne.
Og så er konsekvenserne af den øgede forskel mellem løn og dagpenge jo også et problem for de lavtlønnede.
Det vil jo føre til et øget pres på mindstelønnen og på de lavtlønnedes lønninger, for det er selvfølgelig sådan, at jo dårligere vilkår, de arbejdsløse får, jo dårligere vilkår er de også villige til at acceptere at arbejde under.
Så vi mener altså i Enhedslisten, at der er brug for en række ændringer i Socialdemokraternes forslag, sådan at det sikres, at de, som har de laveste indkomster, også er dem, som får de største skattelettelser.
Men under alle omstændigheder er vi meget villige til at drøfte det her forslag, som er væsentlig bedre end regeringens.
Og vi er villige til at drøfte, hvordan en konkret skattereform kan skrues sammen, sådan at det gøres fuldstændig klart, at der er et fælles og et reelt alternativ til den her regering, om end vi har nogle uenigheder, som jeg mener, at vi kan komme hen over.
Morten Homann (SF), 2003-05-09:
Hvis det redskab, man kan finde frem fra Socialdemokratiets side til at holde på de højtlønnede, veluddannede medarbejdere
, er, at de skal slippe noget billigere i skat,
så vil jeg for det første stille mig tvivlende over for, om man har fået løst problemet.
Jeg vil for det andet også godt sige, at jeg så synes, at vi har brug for at finde nogle andre redskaber, for jeg synes ikke, at social uretfærdighed skal være vores vej. Jeg vil sige, at hvis hr. Ole Stavad læser SF's oplæg, vil han nok finde ud af, at på mange punkter er SF's oplæg langt bedre rustet til den internationale konkurrence end Socialdemokraternes oplæg, netop fordi man flytter beskatningen i højere grad, så man kan få lavere beskatning af arbejdsindkomster, og så flytter man den over på beskatning af fast ejendom, hvilket stort set alle økonomiske eksperter med én mund siger er måden at sikre et ordentligt beskatningsgrundlag på i et samfund, hvor der er en vis grad af internationalisering. Så vi går ind til det med stor fortrøstning og er helt sikre på, at SF's skatteoplæg måske i virkeligheden er det, der er allerbedst rustet til at møde fremtidens udfordringer.
Ole Stavad (S), 2003-05-09:
For Socialdemokratiet er det ikke et selvstændigt formål, at folk, der har gode indkomster, skal betale en så høj skat, at de kommer hjem med noget, der gør, at vi ikke er konkurrencedygtige.
SF har stemt imod, da vi nedsatte den højeste skatteprocent fra 73 til 68 pct.
SF har været imod, dengang vi i den socialdemokratisk ledede regerings tid fra 1993 til 2001 gik ned fra den højeste skatteprocent på 68 pct. til 62 pct., hvis vi tager arbejdsmarkedsbidraget med.
Vi har set på helheden, og det tror vi er vigtigt.
Derfor mener vi simpelt hen, at SF har det problem, selv om vi er enige om retningen, at man ikke erkender, at der også er en problemstilling her, man er nødt til at se på.
Så er vi jo ikke modstandere af ejendomsskatten, men vi mener bestemt, at der også er en balance, der skal holdes der, så også jævne folk med jævne indkomster kan bo i fast ejendom.
Morten Homann (SF), 2003-05-09:
Det er jo lige netop derfor, at SF's udspil rammer den balance godt, for man laver en markant sænkelse af skatten på indkomst til gengæld for, at man også laver en forøgelse af ejendomsbeskatningen, sådan at almindelige mennesker vil opleve en samlet skattelettelse ud af det her miks.
er, at vi skal have marginalskatten stadig længere ned, så vil jeg godt vende det om og spørge Socialdemokraterne: Er den så kommet langt nok ned med det oplæg, man har fremsat nu, eller skal den endnu længere ned?
Hvor går grænsen for, hvor meget man skal sænke marginalskatten for de højtlønnede?
Når vi så på et eller andet tidspunkt frem til, at vi kan få det meget enkle skattesystem, som hr. Ole Stavad beskrev, hvor alle betaler det samme i skat?
Det synes jeg vil være en meget uheldig udvikling for både finansieringen af velfærdssamfundet og for en social retfærdighed i det her samfund.
Jeg vil godt holde fast i, at vi i SF-udspillet ikke hæver marginalskatterne.
Vi holder fast i, at de højeste indkomster nogenlunde sammenligneligt betaler den marginalskat, de betaler i dag.
Man laver nemlig en fremtidssikret omlægning af skattesystemet i retning af en højere grad af beskatning af fast ejendom
, og det er netop på den måde også en beskatning, som er bedre rustet til de internationale udfordringer.
Så jeg er fuld af fortrøstning, og jeg er helt sikker på, at det kan lade sig gøre at lave et skattesystem, som både er socialt retfærdigt, og som samtidig er enkelt og gennemskueligt, og som gør, at alle kan beregne deres egen skat.
Morten Homann (SF), 2003-05-09:
Jeg kunne forstå meget klart på hr. Freddy Dam og også på, hvad jeg kunne læse i avisen, at dette er Venstres politik.
Og eftersom man har fremsat et forslag, er det vel også i et eller andet omfang regeringens politik.
Men jeg kunne bare godt tænke mig at høre, om det gjorde
noget indtryk på hr. Freddy Dam, at de to nærmeste samarbejdspartnere, herunder et regeringsparti, udtrykker sig anderledes i denne sag.
Så vil jeg spørge, altså uanset at det nu er endt med en løsning, som overhovedet ikke forholder sig til f.eks. miljøaspektet i det her, kan hr. Freddy Dam så ikke bekræfte, at der sådan set har været et ganske omfattende arbejde, som har stået på i flere år, for at finde ud af, netop hvordan man fik lavet en miljøbaseret registreringsafgift?
Og kan hr. Freddy Dam ikke opklare, hvorfor det her fuldstændig indlysende forslag om, at man da selvfølgelig ikke skal betale registreringsafgift udelukkende ud fra bilens pris, men at det selvfølgelig skal ses ud fra f.eks. sådan noget som, hvilken miljøbelastning den har, lige pludselig er røget ud, sådan at det, med hr. Freddy Dams ord, kun er et teknisk ændringsforslag med en ganske massiv skattelettelse, som vi behandler her i dag?
Hr. Anders Samuelsen beskrev jo sådan set det, som vi andre også godt kan læse, når vi læser det radikale skatteoplæg, nemlig at for Det Radikale Venstre er skattepolitik ikke en måde at skabe social retfærdighed på.
Det er først og fremmest
en måde at skabe finansiering af velfærdssamfundet på.
Det er også et fair nok synspunkt.
Jeg vil sige, at i mine øjne skal skattesystemet tjene begge formål.
Der er der også et socialt sigte med, at vi har indrettet et skattesystem, som er progressivt, og det må i SF's øjne gerne være mere progressivt, end det er i dag.
Jeg vil godt sætte spørgsmålstegn ved f.eks. regeringens oplæg, som kan skaffe 10.000 job, hvis man skal tro regeringens egne meget usikre tal, med en investering på 9,6 mia. kr. Ifølge min hovedregning vil man nemt kunne ansætte
de samme mennesker kvit og frit i den offentlige sektor for de samme penge, hvis det er beskæftigelse, man vil have ud af det.
Så man kunne godt spørge om lige netop skattepolitikken er det bedste redskab til at skabe beskæftigelse med.
Derimod er skattepolitikken helt essentiel, hvis man skal skabe social retfærdighed.
Anders Samuelsen (RV), 2003-05-09:
Jeg skal prøve at se, om jeg kan nå det hele, ellers må jeg vende tilbage.
Jeg prøver lige at tage det med børnechecken først.
Med hensyn til børnechecken mener jeg, at det er helt afgørende, at vi sender et signal herinde fra Folketinget om, at børnechecken er, som den er.
Den skal vi ikke pille ved, i den forstand at vi ikke skal have den ind på den her vis i vores skattesystem.
Det skal ikke være et spørgsmål om, at hvis man kommer til at tjene over en vis grænse eller noget, så skal man begynde at pille ved børnechecken.
Det mener jeg er et forkert signal at sende.
Det er at åbne en ladeport, og det fører bare i den forkerte retning,
så man til sidst ender i et system, som man har hørt det tidligere.
Jeg har også tidligere hørt Socialdemokraterne være ude at sige, at her kan vi hente - tidligere var det et større antal milliarder - nu er det så 1 mia. kr.
Faktum er, at hvis man skal finde f.eks. 5 mia. kr., altså halvere udgifterne til børnechecken, så skal man sætte ind over for børnefamilier, der tjener 400.000 kr. om året, og have den fuldt aftrappet inden 500.000 kr., og det fører til en marginalskattestigning på ca. 33 pct.
Det er simpelt hen et skråplan at kunne komme til at ende derude, og vi mener det er helt forkert også netop med udgangspunkt i det historiske.
Den sociale retfærdighed, som hr. Morten Homann er inde på, mener vi faktisk, at vi opnår, når vi sikrer, at der er råd til velfærdsydelserne, når vi har finansieringen i orden, og når vi sikrer, at vi har beskæftigelsen i orden.
Det er de to mål, vi har for øje.
Det er ikke social retfærdighed gennem skattesystemet i den forstand, at vi skal sikre, at alle er lige rige, eller at alle er lige fattige.
Det gør såmænd ikke noget, at der er forskel på, hvor meget folk har
tilbage netto
Det vil fortsat være sådan også i det radikale udspil, at jo mere man tjener, jo mere betaler man i skat.
Så den form for progressivitet er der heller ikke nogen problemer med i det radikale udspil.
Det væsentlige er bare, om man får løst de udfordringer, vi står over for.
ikke på nær samme vis i SF's udspil.
Så kan jeg se, at den røde knap lyser, så jeg må forsøge at nå tilbage, hvis der er flere korte bemærkninger.
Ole Stavad (S), 2003-05-09:
Tak for svaret.
Det afklarede, hvad det var, hr. Anders Samuelsen mente med sin bemærkning.
Og jeg vil sige ud fra hr. Anders Samuelsens svar, at hvis det var det, han har opfattet som indholdet i forslaget, så er det misforstået.
Vi har jo stået sammen om, at vi ikke ville bevæge os ind på den glidebane, hvor man sagde, at børnefamilier, der havde en bare lidt almindelig pæn indkomst, ikke kunne få børnefamilieydelser.
Og så er det med en aftrapning på 4 pct., og det indgår i sammenhæng med aftrapningen på fradrag i øvrigt. Så det er ikke noget særegent i forhold til børnefamilieydelsen, og det vil ikke kunne forhøje marginalskatten for børnefamilierne.
Anders Samuelsen (RV), 2003-05-09:
Nej, ifølge det socialdemokratiske udspil er det nu for bruttoindkomster i 2003 ud over 680.000 kr., så det er ikke over 700.000.
Det er fra 680.000 og opefter, men det er stadig væk, også hvis man læser det socialdemokratiske udspil, med udgangspunkt i, at når personfradraget aftrappes med stigende indkomst, er det en logisk og rimelig fordelingepolitik også at aftrappe børnecheck og børnetilskud.
Det er simpelt hen den indgangsvinkel, jeg er uenig i.
Med hensyn til den uenighed, der er mellem Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre i forhold til grønne afgifter og boligbeskatning, må jeg sige, at egentlig undrer det mig, at man vælger at gå den vej, altså at imødekomme regeringen.
Rent historisk så tror jeg, at det netop i år er 100 år siden, at vi fik indført indkomstbeskatningen i Danmark som en kompensation til bønderne fra det parti, der var kommet til magten, nemlig Venstre.
Når man skulle kompensere bønderne for beskatningen på ejendommen osv., hvor skulle man så finde penge?
Hvis man skulle finde penge et eller andet sted, ja, så blev det hos den arbejdende del af befolkningen, altså bybefolkningen
Så fik man indført den på mange måder jo mest urimelige beskatning, nemlig at man beskatter folk, der arbejder, hvorimod man holder de arbejdsfrie indtægter fri, og der mener jeg altså, Socialdemokratiet er på vej ud på et skråplan, når man imødekommer regeringen der og siger, at man også godt vil være med til at friholde de her arbejdsfrie indkomster.
Der er jeg fuldstændig enig med SF's ordfører i, at det er den forkerte vej at gå. Vi skal i højere grad beskatte ressourcer, arbejdsfrie indkomster og så bruge det provenu, som vi kan finde der til at lette skatten på arbejde.
Ole Stavad (S), 2003-05-09:
Med hensyn til de grønne afgifter er det Socialdemokratiets opfattelse, at vi, igennem de ændringer og omlægninger, vi har lavet de seneste ikke mindst 10 år, men også i 1980'erne, har et niveau, hvor vi tror, at hvis vi skruer yderligere på den skrue, så vil det miste en folkelig opbakning, og den tror vi er vigtig.
Vi mener i øvrigt også, at vi kan se væsentlige resultater af de fælles indsatser, vi har gjort på området.
Omkring ejendomsværdibeskatning er det jo interessant, når vi har hørt kritikken ovre fra den borgerlige side, og så nu hører den fra SF og De Radikale.
Sagt til hr. Morten Homann så er forskellen, at Socialdemokratiet mener, at folk, der har en meget lav indkomst, alle sammen skal have rabat, uanset om de er pensionister eller ej, så vi udbreder pensionistrabatten også til andre med lave indkomster.
Det er jo sådan set fælles gods, så vi kan sige, at vi vel egentlig befinder os i et meget godt krydspunkt her: Borgerligheden, der beskylder os for at ville rende med folks ejendomme, og De Radikale og SF, der siger, at vi ikke vil tage folks ejendomme, og det synes de, vi skulle.
Anders Samuelsen (RV), 2003-05-09:
Jeg skal blot igen understrege, at jeg faktisk synes, det er et rigtig udmærket oplæg til den fortsatte skattedebat, Socialdemokratiet er kommet med.
Jeg mener også, at det på alle måder lever op til, hvad man kunne forvente fra et af landets største partier, at man kommer med et gennemarbejdet udspil, som på alle felter vel egentlig er udtryk for socialdemokratisk tankegang på nær det, som jeg nævnte over for hr. Stavad, lige præcis det omkring beskatning af ressourcer.
Der mener jeg simpelt hen, at man går den forkerte vej, og det beklager jeg, men jeg er sikker på, at det må være muligt at få talt Socialdemokraterne tilbage på banen igen.
Hvis vi alle sammen kan stå sammen om, at regeringen ikke skal få lagt låg på diskussionen om lavere skat på arbejde, så kunne jeg godt tænke mig, at den debat så f.eks. kunne køres inden for en ramme som den, vi har forsøgt.
Der må gerne ske besparelser, der må gerne ske omlægninger, det vigtigste er bare, at vi når frem til, at skatten på arbejde bliver lavere.
Ole Stavad (S), 2003-05-09:
Jeg vil godt kvittere for talen fra den radikale ordfører.
Jeg synes bestemt, den efterlader et meget klart indtryk af, at der er ting, vi er uenige om, men der er nok mere, vi er enige om.
Det gælder ikke mindst, når vi ser på, hvilke målsætninger vi har.
Det synes jeg ikke er så ringe et udgangspunkt.
Vi har så en uenighed om, at det Det Radikale Venstre mener, at man kan tage væsentligt mere på ejendomsværdibeskatningen, og at vi godt kan skrue noget mere på de grønne afgifter, end vi f.eks. mener.
Det er jo en uenighed, man kan forholde sig til.
Men jeg har et spørgsmål til den radikale ordfører, for der var en passus, jeg ikke forstod.
Hr. Anders Samuelsen sagde, at vi øger marginalbeskatningen på børnefamilier.
Det vil jeg godt have forklaret.
For det er faktisk børnefamilier, der får de allerallerallerstørste sænkninger af marginalskatten.
De får selvfølgelig de almindelige, som ligger i forslaget.
Derudover betyder det, at vi lægger et loft på 1.000 kr. over børnepasningen, at den aftrapning, der er der, ville man kunne få en sænkning af marginalskatten på op til 15 pct. for.
Derfor forstår jeg simpelt hen ikke det, som hr. Anders Samuelsen sagde.
Derfor vil jeg godt bede om en forklaring, så vi ikke diskuterer på et forkert grundlag.
Mogens Nørgård Pedersen (KRF), 2003-05-09:
Jeg vil gerne spørge fru Gudrun Laub, om det ikke er fru Gudrun Laubs opfattelse, at hvis man som ældre har råd til at bo i et hus, har man også langt hen ad vejen råd til at betale ejendomsskatten.
Og har man ikke råd til at betale ejendomsskatten, ja, så er det jo, fordi man er gældsat i forvejen, og så kunne det jo være vanskeligt.
Men med de muligheder for nedsparingslån, og hvad ved jeg, der er i dag, skulle det jo nok være muligt at kunne finansiere det her.
Hans Andersen (V), 2003-05-09:
Med dette forslag lægges der op til, at der indføres en såkaldt smiley-ordning for hygiejnestandarden på sygehusene på samme måde, som vi kender det fra fødevarebutikker, restauranter m.v.
Statens Serum Institut skal føre kontrol med hygiejne på sygehusene, og borgerne skal have en nem adgang til informationerne.
Det fremgår af Dansk Folkepartis
forslag
Venstre kan tilslutte sig, at hygiejnestandarden i sygehusvæsenet skal forbedres, at vi skal give borgerne en nem adgang til at gøre sig bekendt med hygiejnestandarden på sygehusene, men det handler ikke kun om hygiejne.
Vi skal have større åbenhed og gennemsigtighed i det danske sundhedsvæsen og dermed offentliggørelse af data for kvaliteten på områder som eksempelvis den kliniske kvalitet, patientsikkerhed, medicinering og antallet af reoperationer.
Derved kan vi kvalificere patienternes frie sygehusvalg og synligheden af kvaliteten på landets mange sygehusafdelinger.
Det kan også være med til at fremme en sund konkurrence.
Venstre ønsker, at vi skal forfølge den hurtigste og mest effektive model for en bedre sygehushygiejne og vil anbefale, at det er den danske kvalitetsmodel fra sundhedsvæsenet, der fortsat bliver rammen for en landsdækkende kvalitetsmodel, samtidig med at vi skaber mulighed for, at patienterne får kvalitetsoplysninger om sundhedsvæsenet.
Venstre vil dermed gerne tilkendegive, at vi støtter udarbejdelsen af et debatoplæg, der kan medvirke til at styrke vores viden om, hvordan vi bedst muligt kan sikre, at patienterne møder et åbent og gennemsigtigt sundhedsvæsen.
Dansk Folkeparti foreslår, at Statens Serum Institut skal føre løbende og ekstern kontrol med hygiejnestandarden på sygehusene med udgangspunkt i centralt fastsatte regler om kontrolrapporter: Dansk Standards hygiejnestandard. Venstre er enig i, at vi skal have effektive instrumenter til at styrke sygehushygiejnen.
I beskrivelsen af Den Danske Kvalitetsmodel for Sundhedsvæsenet sker der en central fastsættelse af kvalitetsstandarder, og det ønsker vi at forfølge.
Målet er således at gennemføre en kvalitetsmodel, som sikrer en bedre kvalitet på strategisk vigtige områder, og at offentliggørelse sker på en sådan måde, at borgerne på en praktisk, forståelig måde kan få en vurdering af det enkelte sygehus, f.eks. i form at et stjernesystem.
Så Venstre ser hermed frem til en tilbagemelding fra indenrigs- og sundhedsministeren med status for arbejdet med kvalitetsmodellen inden årets udgang og vil gerne støtte målsætningen om, at der i 2005 offentliggøres relevante og pålidelige mål for kvaliteten på landets sygehuse.
Venstre kan derfor ikke støtte, at beslutningsforslaget vedtages på nuværende tidspunkt.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2003-05-09:
Jeg kan ikke på et ben og med lukkede øjne og heller ikke, selv om jeg åbner dem og står på to ben, i detaljer redegøre for H:S-akkrediteringsmodellen.
Men det, jeg kan sige, er, at det jo ikke er H:S-akkrediteringsmodellen, der nu skal ophøjes til en fælles dansk kvalitetsmodel. H:S har, og det er jo sådan set i denne her sammenhæng positivt, tyvstartet med at forfølge nogle processer, som vi nu skal have indført i hele det danske sundhedsvæsen.
Og det, jeg præcis siger, hvis der nu er en sandhed i det, fru Lone Møller siger, og det har jeg jo egentlig ikke nogen grund til at betvivle, jeg har ikke en indsigt, der gør, at jeg kan betvivle det, er, at det præcis er det, vi nu skal teste.
Den kan alle gøre sig bekendt med.
Den er i høring frem til primo juni, sådan som jeg umiddelbart husker det.
Og i kølvandet på det synes jeg, at jeg må komme tilbage til Sundhedsudvalget og give mit bud på, også inspireret af de to beslutningsforslag, der nu er til debat, om hygiejnen er prioriteret hårdt nok, kontant nok.
Hvis det ikke er tilfældet, så skal vi gøre noget her, for fru Lone Møller har jo ganske ret i det, der blev sagt i det forrige indlæg, at der er hygiejneproblemer.
Det er så også vigtigt at forstå, at de hygiejneproblemer, vi har, ikke har et omfang og en dimension, der rækker ud over de hygiejneproblemer, man har i andre sammenlignelige sundhedsvæsener.
Det synes jeg altså er vigtigt at få sagt, så der ikke står sådan et billede tilbage af dansk sundhedsvæsen, som ikke på det her punkt er præget af kvalitet.
Lone Møller (S), 2003-05-09:
Fordi ministeren henviser så meget til H:S og den akkrediteringsmodel, der er dér, vil jeg bare bede ministeren bekræfte, om det ikke er korrekt, at hygiejnen så at sige ikke var indarbejdet i det, som man startede med i H:S, men
De er faktisk vægtet minimalt i forhold til, hvad der ellers er.
Jeg kan godt nøjes med et skriftligt svar, hvis ministeren ikke lige ved det.
Birthe Skaarup (DF), 2003-05-09:
Det, jeg prøvede på at slutte af med før til ministeren, var med at spørge, hvornår en fuldt landsdækkende kvalitetsmodel kan komme i gang her i Danmark.
Det er jo lidt væsentligt, og jeg vil også godt sige, at det jo ikke alene er denne her regering, der er blevet presset.
Man prøvede jo også at presse den tidligere regering, og da lykkedes det jo heller ikke.
Vi fik jo nogle svar
både fra en, to og tre tidligere socialdemokratiske sundhedsministre, som heller ikke medførte, at vi fik gang i noget.
Det her har så sat gang i noget, og det er jeg selvfølgelig glad for.
Men spørgsmålet var som sagt, hvornår ministeren regner med, at sådan en fuldt landsdækkende kvalitetsmodel kan komme i gang i Danmark.