Karen J. Klint (S), 1999-03-23:
Der er mange gode grunde til at rose det foreliggende lovforslag nr. L 195, ikke kun for dets indhold, men også fordi det er så godt og bredt forberedt.
Her kan ingen beskylde os for lovsjusk og uden tid til eftertanke i forberedelsen.
L 195 er et resultat af en længere høringsperiode, hvor der har været nedsat et udvalg til analyse af de gældende regler om tvang og magtanvendelse, bl.a. set i lyset af debatten om de dementes forhold.
Udvalget har beskrevet nogle af de problemer og forhold, der opstår, når mennesker med svære problemer, alvorlige funktionshæmninger eller svære psykiske lidelser bliver afhængige af andre menneskers omsorg, pleje og behandling.
Udvalget har set på manglerne i den eksisterende lovgivning og på behov for forandringer, så ny lovgivning kan være med til at fremme sociale bo- og behandlingstilbud med stor beskyttelse af den enkelte brugers selvbestemmelsesret og med et absolut minimum af magtanvendelse.
Lovforslaget har været frem og tilbage mellem Folketingets partier og Socialministeriet flere gange, før vi fandt frem til det nuværende forslag, idet forslaget jo ikke kun skal begrænse en magtanvendelse, men modsat også sikre en god beskyttelse af svært funktionshæmmede beboere
For det er måske ikke så svært at definere begrebet »god omsorg«
, men hvornår er der tale om omsorgssvigt, og hvornår må der anvendes magt eller tvang for at sikre en omsorg, som vedkommende tydeligt protesterer imod lige i nuet? L 195 afløser reglerne i den nuværende magtbekendtgørelse fra nytåret år 2000, men det er ikke kun en afløsning i ord, det er en helt ny lovramme for den behandling og det samvær, der er mellem brugere og de sociale behandlere i amternes og kommunernes botilbud.
Den mest markante forandring er bortfaldet af reglerne
om fiksering i en amtsbolig
Det er en flot og rigtig ændring, for udviklingen har vist, at omsorg og socialpædagogisk behandling og egenbeskyttelse kan ske uden fiksering, når de rigtige sociale behandlingsforhold er til stede. Det handler nemlig ikke om magt til at tæmme og begrænse en person, men om, at personalet har den rette viden og holdning, at boligforholdenes indretning er god, og at der gives en meget individuel socialpædagogisk behandling og omsorg.
Er disse forhold til stede, er behandlingen meget mere effektiv og langsigtet end ved udøvelse af fiksering og anden magtanvendelse. Det vil den også blive for den lille restgruppe, over for hvem der fortsat har været anvendt begrænset fiksering, når deres personale får den fornødne viden og andre muligheder.
Så jeg tror ikke på, at afskaffelsen af fiksering i socialt regi vil øge risikoen for, at de pågældende beboere indlægges på psykiatrisk afdeling.
Umiddelbart vil de nemlig heller ikke her opfylde lovens betingelser for fiksering.
Når L 195 først skal træde i kraft fra nytår, er det, fordi områderne skal have den fornødne tid til at indrette sig på ændrede betingelser.
Der kan være behov for efteruddannelse og for overførsel af erfaringer boligerne imellem.
Den socialdemokratiske gruppe anbefaler lovforslaget og hilser det meget velkomment, at vi kan gå årtusindskiftet i møde med afskaffelse af den mest indgribende magtanvendelse, som en fiksering af en person altid vil være, ikke mindst når dette kan ske i vedkommendes egen bolig.