runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Villy Søvndal (SF), 2003-03-19:
Jeg tror, det mest interessante overhovedet i debatten i dag var fru Pia Christmas-Møllers svar på mit spørgsmål.
Jeg beklagede mig over, at Folketinget er ført bag lyset, fordi regeringen hele tiden har sagt, at den følger FN-sporet, og så kom tilståelsen, da fru Christmas-Møller sagde: Jamen det var helt nødvendigt, for Saddam Hussein måtte ikke aflure, hvad det var, der skete.
Er det virkelig rigtigt?
Er det virkelig rigtigt, at det har været De Konservatives holdning, at man ikke alene ville vildføre hele Folketinget og snyde med sine svar, men også snyde hele befolkningen med sine svar?
Man vidste godt, at man alligevel ikke ville følge FN-sporet, men for at camouflere svaret, som ellers kunne bruges af andre, sagde fru Pia Christmas-Møller i stedet for at komme med det rigtige svar, at man ikke ville følge FN-sporet af angst for, at Saddam Hussein og hans svende ville opsnappe, hvad der skete.
Det er en ren tilståelsessag, og det betyder, at Det Konservative Folkepartis ordfører bekræfter, at man konsekvent har vildført Folketinget og offentligheden i den vigtigste debat af alle, nemlig diskussionen om, hvorvidt Danmark skal gå i krig.
Det er en alvorlig sag, fru Pia Christmas-Møller!
Niels Helveg Petersen (RV), 2003-03-19:
Regeringen har tydeligvis brug for at stå på det standpunkt, at fortsat våbeninspektion er udsigtsløs, for det er jo kernepunktet i det juridiske notat.
Ikke et juridisk ræsonnement, men en konstatering af, at fortsat våbeninspektion er udsigtsløs.
Derfor vil udenrigsministeren slet ikke ind på, hvordan det forholdt sig i FN's Sikkerhedsråd.
Ifølge amerikansk presse, New York Times og International Herald Tribune, var der fire medlemmer af Sikkerhedsrådet, der mente, at fortsat våbeninspektion var udsigtsløs.
Resten af landene mente ikke, det var udsigtsløst.
Jeg vil også sige noget om hele diskussionen om 1998, som udenrigsministeren jo elsker.
Jeg gentager, at det spørgsmål, som fornuftige danskere stiller sig selv i dag, jo ikke er, hvad der skete i 1998, men her og nu få timer før krigen kommer: Hvad er det rigtige at gøre for Danmark?
det virkelig rigtigt, at vi alene inden for EU-kredsen skal stå sammen med Storbritannien, hvor alle de andre, også statsministerens pennevenner, falder fra med hensyn til at yde militære bidrag, det er spørgsmålet.
Det Radikale Venstre kender sit svar, og det er nej.
Pia Christmas-Møller (KF), 2003-03-19:
Jeg har ikke haft tid til at svare fru Margrete Auken, som har været heroppe to gange for at afæske mig et svar på, hvordan jeg har stemt til de resolutioner vedrørende Irak, som blev forelagt Europarådet.
Jeg vil indlede med det og sige, at der blev faktisk stillet en række ændringsforslag, og en nærmere redegørelse for det vil jeg gerne give fru Margrete Auken, men på et senere tidspunkt; tiden tillader det ikke her.
Men jeg kan garantere fru Margrete Auken for, at jeg har stemt i overensstemmelse med de holdninger, jeg hele tiden har haft til denne sag.
Til fru Anne Baastrup: Nu er det jo ikke første og formentlig heller ikke sidste gang, at fru Anne Baastrup bliver lidt forvirret, men det behøver ikke alene være min skyld.
Jeg synes, jeg har gjort mig umage for at forklare meget tydeligt, at Det Konservative Folkeparti langt havde foretrukket, at der var blevet truffet en ny beslutning i FN's Sikkerhedsråd, men på baggrund af folkeretseksperternes vurdering er det efter vores opfattelse ikke en juridisk forudsætning.
Så må jeg sige til hr. Keld Albrechtsen
, at det jo ikke er en korrekt gengivelse af situationen, når hr. Keld Albrechtsen hævder, at USA forsøgte at få en ny vedtagelse med henblik på at få aktionen lovliggjort.
Det, der overhovedet har været tale om,
er, at det resolutionsudkast, der kom fra USA, Storbritannien og Spanien, ikke indeholdt en lyd om en ny sikkerhedsrådbemyndigelse, fordi man fandt, at det spørgsmål allerede var afklaret af Sikkerhedsrådet.
Det er kendsgerningen, så derfor er det ikke rigtigt, når hr. Albrechtsen fremstiller det anderledes.
Til hr. Frank Jensen: Socialdemokratiet må altså stå med en rigtig, rigtig, rigtig dårlig smag i munden i dag
, siden man forfølger fuldstændige fiktive bolde.
Man prøver at beklikke mine og Det Konservative Folkepartis motiver
, når det drejer sig om vores holdning til FN og FN-sporet, men det er jo ikke rigtigt.
Vi har helhjertet ønsket, at FN-sporet skulle føre os videre.
Vi er imidlertid havnet i en blindgyde, og jeg mener ikke, man alene kan laste amerikanerne for det.
Nuvel, der har da været ting, der også set med vore øjne kunne have været håndteret anderledes af amerikanerne og af andre, men jeg må nok sige, at Frankrigs optræden - ikke mindst på det seneste, hvor man stort set har sagt, at man vil nedlægge veto og sige nej til det hele - ikke ligefrem har befordret troen på, at man kunne komme
meget længere i FN-sporet.
Men det ændrer ikke ved, at der er tale om en FN-forankring.
Det er der ikke mindst politisk, men også juridisk.
Med hensyn til humanitære bidrag håber jeg, hr. Frank Jensen er opmærksom på, at vi faktisk under iagttagelse af Socialdemokratiets og Det Radikale Venstres ønsker har sørget for, at det danske bidrag blev endnu mere humanitært præget.
Vi har forsøgt at finde det brede flertal, men Socialdemokratiet vil hellere udføre indenrigspolitisk drilleri på udenrigspolitikkens område, og det er ærgerligt.
Frank Jensen (S), 2003-03-19:
Man må forstå på den konservative ordfører, at Det Konservative Folkeparti begræder, at FN-sporet endte i en blindgyde, men jeg er lidt i tvivl om det, for jeg synes, at en gang imellem kunne fru Pia Christmas-Møllers betoning
nærmest lyde, som om det nærmest var en selvbekræftende profeti, at det skulle gå sådan.
Men jeg vil regne med, at det mere er den retoriske fremførelse fra fru Pia
Men når det nu er endt i en blindgyde, hvorfor springer Det Konservative Folkeparti så sammen med dem, der førte det ind i blindgyden?
Det var jo George W. Bush og Storbritanniens premierminister, der førte FN-sporet ind i blindgyden, og hvorfor går man videre med dem, der førte FN-sporet derind?
Hvorfor går man ikke sammen med den del af verden - og det er jo hovedparten - der gerne vil bidrage til, at denne sag fastholdes i FN-regi med Sikkerhedsrådet, våbeninspektørerne og Hans Blix?
Det er ikke en realitet i øjeblikket, fordi våbeninspektørerne er trukket ud, men jeg opfordrer Det Konservative Folkeparti til at lade være med at placere sig sammen med dem, der førte FN-sporet ind i blindgyden, men gå sammen med andre lande om at komme med et humanitært bidrag, for selve begrebet humanitært bidrag tror jeg ikke er fremmed for Det Konservative Folkeparti.
Danmark kunne sammen med de nordiske lande have sagt, at vi vil yde et humanitært bidrag i stedet for at deltage i den amerikansk ledede intervention, der nu finder sted.
Har det overhovedet ikke været inde i overvejelserne, når man nu har været på FN-sporet, at man kunne lade være med at stille op sammen med dem, der har brudt FN-sporet, og komme med et andet bidrag?
Det ville vi fra Socialdemokratiets side gerne have været med til, men Det Konservative Folkeparti vil åbenlyst stille med det militære bidrag sammen med den amerikanske præsident.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-03-19:
Jeg lagde mærke til, at for et øjeblik siden hævdede fru Pia Christmas-Møller i sit svar, at regeringen har fulgt FN-sporet - ikke alene havde man til hensigt at gøre det, men man har også gjort det.
Men det skal sammenholdes med, at vi ved, at USA forsøgte at få vedtaget en ny resolution, der kunne give et lovligt grundlag for at starte en krig, og det lykkedes ikke.
Tilbage står, at et mindretal i FN - meget tyder på et meget lille mindretal - støtter den opfattelse, at man kan gå i krig på det grundlag, der foreligger.
Her synes jeg, man i det mindste burde være ærlig og sige, at det, man havde lovet, det, man havde sagt til Folketinget, at man ville gøre, nemlig følge FN-sporet, gjorde man ikke, da man kom til stykket.
Man baserede sig i stedet på et mindretals opfattelse og kunne ikke samle et flertal for det, man gerne ville gøre sammen med USA.
Jeg synes, fru Pia Christmas-Møller er ude i det vitterlige vås - ja, det er jeg nødt til at sige - og jeg synes, det ville klæde Det Konservative Folkeparti at tage ansvaret for det, man laver.
Nu spiller man gunslinger og tager retten i sin egen hånd, ligesom en US marshall ude i det vilde vesten ville have gjort, men så må man da indrømme det og stå ved, at man gør det.
Man skal da ikke komme og sige, at man har fulgt FN-sporet, for det er simpelt hen for stærkt.
Anne Baastrup (SF), 2003-03-19:
Jeg bliver mere og mere forvirret over De Konservatives holdning i denne sag.
Fru Pia Christmas-Møller redegjorde for den meget grundige analyse, De Konservative har foretaget, hvorefter man er kommet frem til, at der ikke er nogen anden vej end at starte en krig, men samtidig afviser fru Pia Christmas-Møller fuldstændig, at De Konservative, herunder udenrigsministeren, har skubbet sandheden ind under stolen.
Vi har fra SF's side ved gentagne lejligheder ønsket at få denne principielle diskussion, og jeg kan citere tidligere udtalelser af udenrigsministeren, hvor han holder fast i, at man vil holde sig på FN-sporet.
Men nu kan jeg forstå, at det i virkeligheden er flintrende ligegyldigt for De Konservative, om man har holdt sig på FN-sporet eller ej.
En af grundene til, at jeg har fået det indtryk, er, at da fru Pia Christmas-Møller før forvildede sig ud i en forklaring, var begrundelsen for, at man hele tiden har ladet, som om man ville holde fast i FN-sporet, at man ikke ville afsløre, at man ville gå alene og uden om FN.
Derfor forstår jeg simpelt hen overhovedet ikke, hvad det er, De Konservative mener i denne sag.
Pia Christmas-Møller (KF), 2003-03-19:
Til hr. Aage Frandsen: Jeg har læst Udenrigsministeriets notat meget grundigt, og jeg er fuldstændig enig i, at man ikke bare kan nøjes med at læse konklusionen.
Men skal jeg referere fra side 4 - og det er altså ikke fra konklusionsafdelingen - står der, at en bred kreds af lande er enige om, at en ny resolution ville have været politisk ønskelig, men ikke juridisk påkrævet.
Det er, hvad hele notatet lægger op til: det er ikke juridisk påkrævet.
Men det ændrer jo ikke ved, at denne sag ikke er en juridisk sag.
Jeg vil vælge at citere tidligere forsvarsminister Hans Hækkerup, som har et indlæg i Berlingske Tidende i dag, hvor han skriver, og jeg citerer: »Men det er og bliver et politisk valg, om man vil stille sig på USA's og Storbritanniens side eller overlade også næste halvleg til den irakiske leders dødsensfarlige julelege.«
Så præcist udtrykte jeg mig ikke engang i mit ordførerindlæg.
Jeg sagde ikke, hvad jeg blev refereret for at skulle have sagt: at spørgsmålet er, om man er for eller imod USA.
Men jeg har sådan set ikke noget imod at blive refereret for det.
Det, jeg sagde, var: Er man for den frie, demokratiske verdens bekæmpelse af terrorisme, krænkelse af menneskerettigheder, massemord m.v., eller vil man i sin passivitet på grund af noget juristeri, på grund af at man ikke lige har støtte, gå diktatorens ærinde?
Det er kernen i det valg, vi set med Det Konservative Folkepartis øjne står over for.
Jeg erkender, at andre kan vurdere det anderledes, men jeg vil også gerne meddele hr. Aage Frandsen
, at vi gerne havde set en ny beslutning i FN's Sikkerhedsråd, for så havde vi undgået megen juridisk diskussion.
Men vi mener ikke, der er et juridisk problem forbundet med at støtte det beslutningsforslag, som regeringen har fremsat.
Til hr. Jann Sjursen: Jeg har sådan set indirekte også svaret på hr. Jann Sjursens indlæg.
Jeg har ikke ønsket at skærpe retorikken, jeg har ønsket at fremlægge situationen med den alvor, vi har set på den i den konservative gruppe, og så må man altså også give os lov til at stille tingene så præcist op, som vi rent faktisk har gjort i vore analyser.
Vi mener, der netop nu er et gyldent øjeblik for handling på den internationale scene, og at det er dødsens farligt, hvis vi forpasser det tidspunkt.
Det vil være at gå Saddams ærinde.
Margrete Auken (SF), 2003-03-19:
Før fik jeg ikke svar på, hvordan fru Pia Christmas-Møller
stemte til den vedtagelse i Europarådet, der blev stemt om den 30. januar, og da jeg nødig bør citere på engelsk, tager jeg det så godt, jeg kan i rasende fart på dansk fra paragrafferne 10, 11 og 12. Der står: Uanset dette, og det er altså afstandtagen fra Saddam Hussein, så noterer forsamlingen med stor bekymring, at De Forenede Stater erklærer sig parat til at tage unilateral aktion selv i fraværet af en eksplicit sikkerhedsrådsbeslutning, som kan autorisere den eksplicit. Den næste paragraf: Uanset - og så kommer det der med, at USA og England har sagt, at de havde beviser - så står der her, at forsamlingen i den her sammenhæng understreger, at det påhviler også disse stater selv at forelægge beviserne og ikke kun at henvise.
Nu er det mig, der frit gengiver, hvad der står her: De skal selv i henhold til resolution 1441 påvise, at det forholder sig sådan. Og endelig i § 12: Forsamlingen gentager som sin faste overbevisning, at en løsning på Irakkrisen må være i overensstemmelse med principperne i international lov og baseret på specifik UN-Security Council-autorisering og en bred international støtte inklusive fra landene i regionen.
Hvordan stemte fru Pia Christmas-Møller til denne vedtagelse den 30. januar?
Fru Pia Christmas-Møller ved, som også udenrigsministeren, at det foregik efter et meget, meget omhyggeligt arbejde, ikke mindst i Legal Affairs Committee, som vi begge to er med i.
Aage Frandsen (SF), 2003-03-19:
Fru Pia Christmas-Møller understreger, at med det notat, som er kommet fra Udenrigsministeriets Folkeretskontor, er der ingen problemer med hensyn til, at det er i orden ud fra folkeretslige betragtninger.
Jeg går ud fra, at det, som fru Pia Christmas-Møller primært tænker på, er konklusionen, det indrømmer jeg blankt.
Men hvis man læser undervejs, er det jo ens forpligtelse som folketingsmedlem ikke bare at henvise til, at en regering eller et ministerium siger et eller andet, men selv at tage stilling.
Det er os, der er ansvarlige for at sikre, at vi overholder grundloven og de forfatningsmæssige bestemmelser, inklusive folkeretslige bestemmelser.
Der står på side 3, at resolutionen midlertidigt er suspenderet, og så står der: Det gælder i hvert fald, indtil Sikkerhedsrådet har haft lejlighed til at vurdere situationen.
Det har man haft lejlighed til - korrekt - men det er da en meget besynderlig måde, at fordi man har diskuteret det, er der nogle, der siger: Ja, nu siger vi så det ene, og nogle andre siger noget andet, og så beslutter man bare det, man selv vil.
Så siger jeg det endda meget pænt.
Jann Sjursen (KRF), 2003-03-19:
Jeg efterlyste tidligere lidt mere konservativ ydmyghed i den her sag.
Jeg medgiver gerne, at jeg tror, der også har været diskussioner i den konservative folketingsgruppe både for at se på de juridiske aspekter i den sag og de moralske, sådan som fru Pia Christmas-Møller her har gjort rede for.
Men jeg mener ikke desto mindre, at det, som fru Pia Christmas-Møller gjorde i sin ordførertale, var at skærpe retorikken og gøre tingene noget mere enkle, end de på noget tidspunkt har været for Det Konservative Folkeparti inklusive udenrigsministeren i det hidtidige forløb. Fru Pia Christmas-Møller sagde noget i retning af, at de, der ikke er med USA, udviser en passivitet i forhold til diktatorer.
Hun sagde: Der er ingen juridiske forhindringer.
Det er meget skråsikre meldinger, synes jeg, i forhold
til spørgsmål, som ikke er helt så enkle endda, sådan som vi i hvert fald ser på dem fra Kristeligt Folkepartis side, og sådan som jeg egentlig også vil tro, at diskussionen har været i den konservative folketingsgruppe, som fru Pia Christmas-Møller har redegjort for.
Og jeg vil gerne spørge, om fru Pia Christmas-Møller mener, at notatet fra Udenrigsministeriet, fra det juridiske kontor, fuldstændig siger: Jamen der er ikke nogen juridiske forhindringer overhovedet, der er ikke noget at komme efter?
Marianne Jelved (RV), 2003-03-19:
Når fru Pia Christmas-Møller simpelt hen systematisk afviser at svare på mit spørgsmål, har jeg fornemmelsen af, at jeg har fat i den lange ende.
I regeringens notat om folkeret står der: »Det optimale grundlag for iværksættelse af nye militære forholdsregler mod Irak ville selvsagt være, om en sådan behandling kunne munde ud i vedtagelse af en ny klar resolution eller en formandsudtalelse.«
Det Radikale Venstre er parat til at nøjes med mindre end det: et simpelt flertal eller en anbefaling af FN's generalsekretær, bare der er et spor tilbage til en behandling.
Men i sidste uge advarede FN's generalsekretær, Kofi Annan, imod en militæraktion, og den advarsel er ikke trukket tilbage af Kofi Annan.
Statsministeren har i den Ritzaumeddelelse, jeg citerede tidligere, klart sagt, hvem det er, der afgør tids- og ressourceforbrug, og jeg citerer igen: »Vurderingen af, hvor megen tid og ressourcer våbeninspektørerne har brug for, skal finde sted i Sikkerhedsrådet«.
Derfor spørger jeg: Hvorfor kunne man ikke gøre arbejdet færdigt, inden man gik til den sidste udvej?
Helge Adam Møller (KF), 2003-03-19:
Jeg har også et enkelt spørgsmål til hr. Holger K. Nielsen.
Men hvad er alternativet?
Vi ved jo, at Saddam Hussein har startet to krige, hvoraf den første kostede over 1 million menneskeliv.
Han har myrdet mindst 80.000 af sine egne indbyggere med giftgas, og i 1991 affyrede han 40 Scud-missiler mod israelske storbyer, selv om Israel ikke var med i krigen.
Vi ved, at i de 22 år, han har været ved magten, er der omkommet mere end 3 millioner mennesker i Irak, Iran og Kuwait på grund af Saddam Husseins gerninger - mere end 3 millioner!
Det er 150.000 pr. år, det er 12.000 pr. måned, det er 3.000 pr. uge, det er i gennemsnit 450 hver eneste dag i 22 år
Er det så ikke bedre at få ham væk?
Det vil spare langt, langt flere menneskeliv, er hr. Holger K. Nielsen ikke enig i det?
Jens Hald Madsen (V), 2003-03-19:
Hr. Holger K. Nielsen taler, som om Saddam Hussein har vilje til at forandre sig, og derfor vil jeg gerne spørge hr. Holger K. Nielsen: Hvornår er det egentlig, Saddam Hussein har bevæget sig? Har det været efter noget blød, social snak
om, at det og det må han ikke, eller har det været, når der rent faktisk har været et militært pres, en alliance, som har talt det eneste sprog, som kan forstås af en diktator, der er fuldstændig ignorant over for enhver international konvention?
På et eller andet tidspunkt må der da også i hr. Holger K. Nielsens verden være en grænse, og hvor er den grænse?
Hvornår vil SF sige, at det er nu, det er nu, og vi skal bruge militæret, og ikke bare bare altid stå i baggrunden og pege fingre ad dem, der vil påtage sig et ansvar?
Holger K. Nielsen (SF), 2003-03-19:
, når hr. Hald Madsen siger, at det er nu, det er nu, og vi skal bruge militæret.
Jeg håber da aldrig, vi skal bruge militæret, hr. Hald Madsen.
Jeg tror faktisk, vi er uenige i vores grundsyn.
Det er, som om de borgerlige mener, at manddomsprøven på, om man vil tage den internationale situation alvorligt, er, at man vil bruge militær magt.
Jeg er dybt uenig!
Jeg mener faktisk, det er altafgørende, at der formuleres en ny sikkerhedspolitik, som bygger på forebyggelse i stedet for på militær magt, og det, der er så absurd i den nuværende situation, er, at USA gennem det sidste års tid har bundet sig op på militær retorik og troppeopbygning, fordi man vil have krigen mod Irak.
Hvad er alternativet, bliver der spurgt.
Lad mig citere Hans Blix i Washington Post fra i dag, for jeg går ud fra, at Hans Blix er lidt mere kompetent på disse områder end både hr. Jens Hald Madsen, hr. Helge Adam Møller og hr. Jens Rohde.
Jeg ved ikke, om de herrer er enige i det, men jeg vil trods alt alligevel påstå, at Hans Blix er en større autoritet på det punkt.
Hans Blix siger, at det ikke er rimeligt, at man trækker våbeninspektørerne tilbage nu.
Han siger, at man faktisk er i en situation, hvor Irak samarbejder mere, end det har gjort de sidste 10 år.
Ja, det siger Hans Blix.
Man kan grine ad det, og man kan gøre som den republikanske højrefløj, som
Richard Pearl og Rumsfeld har gjort hele tiden, og sige: Ham Blix er bare en eller anden blød svensker, og ham er vi ligeglade med.
Det er da muligt, at Det Konservative mener det samme; det vil jeg slet ikke udelukke, når jeg ser på hr. Helge Adam Møller og hans machomanerer.
Men jeg vil alligevel sige, at på dette punkt har jeg mere respekt for Hans Blix end for den konservative forsvarsordfører, og jeg er overbevist om, at Hans Blix ved mere om det.
Alternativet er, at man fortsætter.
Der var et FN-spor, man var i gang med at afvæbne Irak, men alligevel forlader USA dette spor og vil have krigen for krigens egen skyld.
Det har George Bush villet det sidste halve års tid, og det er dybt sørgeligt - dybt sørgeligt - at den danske regering støtter George Bush i det.
Peter Skaarup (DF), 2003-03-19:
Jeg synes, det er bemærkelsesværdigt, at Det Radikale Venstre ved hr. Niels Helveg Petersen her i dag i den grad er defensivt anlagt, når det gælder om at prøve at løse den Irakkonflikt, som nu har martret det internationale samfund i 12 år, og hvor også hr. Niels Helveg Petersen har været udenrigsminister i en lang periode og derfor kender sagen vældig godt.
Det er meget defensivt, når man her i Folketinget kun har det ene bud, at bare vi følger FN-sporet, så er alt nok godt, når man tænker på, at FN har haft 12 år.
Der har været masser af resolutioner i FN-regi, og der har været masser af opfordringer til Saddam Hussein, men ingenting har virket.
Så er det meget tyndt, at man fra radikal side stadig væk fastholder: Bare FN-sporet kører videre, så skal det nok gå.
Jamen hvad havde man forestillet sig?
Skulle Saddam Hussein åbne for skatkamrene af masseødelæggelsesvåben og sige, værsgo, her er de alle sammen, når han ikke har villet gøre det i 12 år?
Hvad er det, Det Radikale Venstre forestiller sig her?
Må jeg ikke godt få hr. Niels Helveg Petersen til at bekræfte, at det, som er så vigtigt, nemlig FN-sporet, ikke var så vigtigt, dengang vi tidligere havde en konflikt, hvor den gamle socialdemokratisk-radikale regering gik med til en international aktion, hvor Danmark var med, nemlig i forhold
til Kosovo
Her var der ikke noget endegyldigt FN-mandat, men alligevel gik Det Radikale Venstre og regeringen med til en aktion.
Jeg vil spørge hr. Niels Helveg Petersen
: Hvor er sammenhængen?
Henrik Vestergaard (V), 2003-03-19:
Jeg må forstå hr. Niels Helveg Petersen sådan, at under visse omstændigheder, såfremt visse præmisser var opfyldt, kunne man godt have forestillet sig, at Det Radikale Venstre i dag havde stået bag beslutningsforslaget.
Den anden hedder, at Hans Blix og våbeninspektørerne havde fået 1-2 måneder mere oven i de 4 måneder, hvor det ikke er lykkedes.
Det er jo ikke ligefrem noget Frankrig har lagt op til at der så kunne ske.
Kunne man så have forestillet sig, at De Radikale ville have set bort fra en ekstra sikkerhedsrådsbeslutning, men alene ved udløbet af våbeninspektørernes ekstra 1 eller 2 måneder havde sagt: O.k., så er vi også med?
Er det her altså bare et tidsspørgsmål?