runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lene Espersen (KF), 2002-02-27:
Til det sidste først, så sagde jeg i min første besvarelse, at der ikke i forbindelse med arbejdsgruppens arbejde har været en mere indgående drøftelse af forslaget endnu, men der har fra en lang række landes side, herunder Danmark, været stillet opklarende spørgsmål.
Vi er altså i den opklarende fase, hvad det her angår.
Som jeg præciserede over for hr. Keld Albrechtsen, har vi fra dansk side det synspunkt, at der er forskel på opretholdelse af almindelig ro og orden i forbindelse med demonstrationer osv.
og på den anden side terrorisme og bekæmpelse heraf.
Og det er sådan vores mere principielle indfaldsvinkel til selve forslaget.
Nu er sagen jo den, at det ligger i en arbejdsgruppe, hvor det muligvis vil blive diskuteret.
Hvis det overhovedet har nogen gang på Jorden, vil det måske på et senere tidspunkt komme i Artikel 36-Udvalget og efter det i Coreper og derefter igen måske komme op i forbindelse med et rådsmøde.
Over for hr. Keld Albrechtsen vil jeg tilkendegive, at såfremt det ligesom alle andre forslag i EU-systemet skulle ende derhen, at det er noget, den danske regering skal tage stilling til og diskutere på et rådsmøde, så vil vi naturligvis komme til Europaudvalget, ganske som vi plejer at gøre det.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-02-27:
Tak for svaret.
Jeg vil gerne spørge ministeren: Vil der blive søgt forhandlingsmandat i Folketingets Europaudvalg, således at vi kan være sikre på, at hvis der sker noget i denne her sag, så vil det være på baggrund af, hvad et flertal i Folketinget mener?
Nu mener ministeren, at det er sådan noget, der er meget foreløbigt, men det er jo altså ikke mere foreløbigt, end at der ligger et meget præcist forslag, som ligger til behandling til en såkaldt afgørelse, og den er jo udtrykt i paragraffer og er fuldstændig klar til vedtagelse.
Det vil jeg gerne bede ministeren bekræfte. I dette forslag fremgår det, at man vil registrere folk som terrorister, hvis de har nogle bestemte formål med at demonstrere, og det synes jeg er meget ubehageligt.
Der står i det, at man altså kan udveksle oplysninger om dem som terrorister, hvis de vil opnå de selv samme mål, som de terroristgrupper, der allerede er kendt som sådan i EU.
Det tyder på, at man altså holdningsmæssigt siger, at hvis folk vil ændre samfundet, så bliver de stemplet som terrorister.
Hele tankegangen i dette papir er meget ubehagelig, synes jeg.
Men jeg vil altså godt spørge ministeren, om vi kan være sikre på, at der vil blive søgt forhandlingsmandat, hvis regeringen så meget som overvejer på noget tidspunkt at gå ind og støtte et sådant papir som det her.
Og jeg vil godt spørge, hvorfor den danske regering ikke udtrykkeligt har reageret over for papiret i den arbejdsgruppe, for det lyder nærmest, som om en dansk repræsentant har siddet og sovet lidt og ikke klart har reageret imod forslaget.
Lene Espersen (KF), 2002-02-27:
Hr. Keld Albrechtsen spurgte også til sagen på europaudvalgsmødet i fredags, i forbindelse med at jeg forelagde dagsordenen for det kommende rådsmøde.
Og som hr. Keld Albrechtsen måske husker, var der ikke tale om en sag, der umiddelbart sagde mig noget. Nu har jeg imidlertid haft lejlighed til at undersøge sagen, og jeg forstår nu, at hr. Keld Albrechtsen med sit spørgsmål sigter til et forslag, som det spanske formandskab har præsenteret for nylig i terrorismearbejdsgruppen.
Jeg kan oplyse, at der ikke i den forbindelse i arbejdsgruppen har været mere indgående drøftelser af forslaget, men at der fra en lang række landes side, herunder Danmark, har været stillet opklarende spørgsmål, ligesom der har været udtrykt en vis skepsis over for den indholdsmæssige side af forslaget.
Nu skal forslaget imidlertid drøftes på sædvanlig vis i arbejdsgruppen.
Og afhængig af udfaldet af disse drøftelser vil forslaget, hvis det overhovedet bæres videre, blive behandlet gennem den sædvanlige beslutningsprocedure, såvel i EU som herhjemme.
Det vil sige, at det vil indebære, såfremt forslaget bæres videre, en behandling i Artikel 36-Udvalget, og derefter i Coreper.
Endelig vil forslaget naturligvis blive forelagt regeringen på et møde i Europaudvalget, før der eventuelt måtte skulle tages endelig stilling til sagen på et senere rådsmøde.
Så meget om selve proceduren.
Det er den beslutningsprocedure, vi altid følger og bør følge, og der kan ske meget undervejs. Derfor mener jeg ikke, at det fører nogen vegne, at vi her i Folketingets spørgetid begiver os ind i en nærmere drøftelse af et forslag, der er fremlagt i en arbejdsgruppe i EU-regi, og som mildest talt befinder sig i sin allertidligste fase.
Men når nu hr. Keld Albrechtsen spørger, som han gør, vil jeg dog gerne tillade mig forsigtigt at pege på det forhold, at det omhandlede forslag ikke vedrører spørgsmål om straf, men derimod snarere synes at handle om at sikre en udveksling af oplysninger.
Når det er sagt, er jeg imidlertid også helt enig i det udgangspunkt, som jeg tror ligger til grund for hr. Keld Albrechtsens interesse i sagen, nemlig at der er forskel på opretholdelse af almindelig ro og orden i forbindelse med demonstrationer og håndtering af ballademagere på den ene side og på den anden terrorisme og bekæmpelse heraf.
Og dette udgangspunkt vil vi i forbindelse med sagens videre behandling fra dansk side være helt opmærksomme på.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-02-27:
Jeg håber jo så, at ministeren vil anlægge en anden stil under besvarelsen af det her spørgsmål, som også er et meget alvorligt spørgsmål.
Det har vist sig, at der nu ligger forslag i EU om at stemple demonstranter som terrorister, noget, der vil gøre det hele meget vanskeligt også på det område.
Og derfor håber jeg, at ministeren kan forsikre, at det ikke er tilfældet.
Men det fremgår altså af de papirer, som det spanske formandskab har offentliggjort, at man ønsker at stemple demonstranter som terrorister, og det er baggrunden for spørgsmålet.
»Kan ministeren bekræfte, at de forslag, der er kommet fra arbejdsgruppen mod terrorisme under EU's ministerråd, hvad angår kategorisering af visse grupper, der deltager i demonstrationer i forbindelse med EU-topmøder, som terrorister, kan føre til, at handlinger begået af demonstranter i forbindelse med EU-topmøder i højere grad kan føre til straffe, der udmåles efter reglerne om terrorbekæmpelse?« Skriftlig begrundelse
Nu ved jeg jo ikke, om regeringen går ind for, at rigsfællesskabet skal bevares.
Det lyder ikke på ministeren, som om det er tilfældet.
Det kunne man jo allerede høre på kommentarerne fra færøsk side.
Den er altså ikke nyttig for debatten, vil jeg sige.
Den er faktisk ret uproduktiv, hvis det er sådan, at man ønsker, at der skal være et rigsfællesskab. Men det kan jo godt være, ministeren ikke gør det.
Det lyder, som om ministeren i hvert fald er temmelig ligeglad.
Det var derfor, jeg stillede det spørgsmål, om ministeren så ikke kunne sige, at vi da selvfølgelig vil diskutere en reel ligestilling.
Det var bare det, jeg gerne ville høre.
Lene Espersen (KF), 2002-02-27:
Som jeg allerede har henvist til én gang i besvarelsen af et tidligere spørgsmål, nemlig S 621, der er stillet af samme spørger, hr. Tórbjørn Jacobsen, og som statsministeren, hr. Anders Fogh Rasmussen, har besvaret med hjælp fra Justitsministeriet, fremgår det bl.a. af forskellige betænkninger, herunder betænkning nr. 837/1978 om hjemmestyre i Grønland, bind 2, hvor de her ting er oppe til debat, at det efter Justitsministeriets opfattelse heller ikke i dag vil være muligt inden for rammerne af det bestående rigsfællesskab f.eks. at lade en del af riget få status som suveræn stat.
Så det er en besvarelse, der allerede er givet, og det var derfor, jeg henviste til besvarelsen af spørgsmål nr. S 621.
Men ellers vil jeg henholde mig til de svar, jeg har givet i dag i Folketingssalen.
Jeg tror ikke, at jeg i min besvarelse kan komme det nærmere og uddybe det klarere, end jeg allerede har gjort i de to tidligere besvarelser.
Jeg vil i den forbindelse naturligvis også henvise til den besvarelse af spørgsmål nr. S 621, 2. samling, som er stillet af hr. Tórbjørn Jacobsen, om, hvilken juridisk betydning statsministeren lægger i betegnelsen rigsfællesskab.
Der er der en ret udførlig gennemgang af hele besvarelsen af det her spørgsmål, herunder også, hvilke opgaver man kan overlade til det færøske hjemmestyre.
Og jeg ser ikke nogen grund til, at vi skal tage en stor diskussion om det i dag.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-02-27:
Jeg vil godt spørge ministeren, om hun måske kunne bidrage til at bringe den her diskussion lidt videre ved at anerkende, at det jo godt i Grønland og på Færøerne med føje kan opfattes sådan, at der ikke er tale om en reel ligestilling mellem de tre nationer i rigsfællesskabet.
Det kunne måske lette diskussionen, hvis ministeren tilkendegav, at ministeren godt kan se, at der jo ikke i praktisk forstand er tale om en reel ligestilling, og at det burde der være.
Og at der f.eks. burde være indsigt, når det gælder forsvarspolitiske forhold, således at regeringen i Nuuk og regeringen på Færøerne kunne få indsigt i de forhold, der vedrører Grønland og Færøerne på forsvarsområdet.
Så hvis ministeren kunne være bare en lille smule mere imødekommende, tror jeg, at mange misforståelser og unødvendige diskussioner, der ellers kunne opstå inden for rigsfællesskabet, kunne undgås.
Lene Espersen (KF), 2002-02-27:
Svaret skal naturligvis forstås på en sådan måde, at vi jo er en del af et rigsfællesskab, og som jeg allerede har fremhævet én gang, betyder det, at på visse områder - jeg fremhævede før Forsvarsministeriet - er der altså ikke tale om, at Forsvarsministeriet alene er en dansk myndighed.
Derfor vil jeg igen understrege over for spørgeren, at det er Justitsministeriets opfattelse, at Færøerne, Grønland og Danmark er ligestillede dele af riget på den måde, som det er beskrevet i Justitsministeriets udtalelse.
Og nærmere kan jeg nok ikke komme det.
Spørgsmålet er stillet på baggrund af en udtalelse, som Justitsministeriet afgav i forbindelse med statsministerens besvarelse af et skriftligt spørgsmål fra samme spørger, det spørgsmål, der hedder S 621.
Som det fremgår af begrundelsen for spørgsmålet, anfægter spørgeren, at Færøerne kan være en ligestillet del af det danske rige, hvis det forholder sig sådan, at f.eks. det færøske hjemmestyre kun kan få mulighed for at administrere rent færøske forhold, mens danske myndigheder administrerer bl.a. de udenrigs- og sikkerhedspolitiske forhold på Færøerne.
Jeg tror, at spørgsmålet til dels beror på den misforståelse, at det er danske i betydningen specifikt danske myndigheder, der varetager f.eks. sikkerhedspolitiske anliggender for Færøerne.
Jeg vil således fastholde, at Færøerne, Grønland og Danmark er ligestillede dele af riget på den måde, som det er beskrevet i Justitsministeriets udtalelse.
Morten Homann (SF), 2002-02-27:
Så kan man i god tid forholde sig til de mulige problemer, der kunne være, sådan at man kan få løst dem.
Det er også derfor, at ministeren skriftligt har besvaret mit spørgsmål, og det bekræfter, at ministeren faktisk har mulighed for, hvis det skulle vise sig, at Arriva mod forventning ikke retter op på de fejl og manglende tog, der er i køreplanen nu for myldretidstogene, ensidigt at gå ind og kræve f.eks. myldretidstogene indsat igen.
Sådan er kontrakten skruet sammen.
Derfor synes jeg, det kunne være interessant at få ministeren til at besvare hr. Jørn Pedersens spørgsmål om, hvordan ministeren har tænkt sig at forholde sig, hvis det viser sig, at den endelige køreplan fra Arriva ikke opretholder den betjening, som pendlerne har nu.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-02-27:
»Har den danske regering taget klart afstand fra de forslag, der er kommet fra arbejdsgruppen mod terrorisme under EU's Ministerråd, hvad angår kategorisering af visse grupper, der deltager i demonstrationer i forbindelse med EU-topmøder, som terrorister?«
Der henvises til artikel i Det Ny Notat den 22. februar, samt til dok. 5712/02 ENFOPOL 18 og dok. Nr. 5712/1/02 dateret den 13. februar 2002.
Svend Erik Hovmand (V), 2002-02-27:
Jeg vil allerførst sige tak for spørgsmålet, for det giver mig faktisk lejlighed til at rette en almindelig misforståelse i den offentlige debat.
Nu er det jo almindelig kendt, at spørgeren ikke er den varmeste tilhænger af Schengensamarbejdet, men jeg er nødt til at sige, at Schengensamarbejdet er indført for at gøre det lettere at transportere varer og ydelser på tværs af grænserne.
Det er en stor fordel for erhvervslivet, at man ikke skal vente i lange køer af lastbiler for at komme over en grænse, det er et meget effektivt værn mod international kriminalitet, og jeg kunne nævne en lang række andre fordele
ved Schengensamarbejdet.
Schengensamarbejdet er godt og positivt, og det fungerer.
Men det, som jeg tror hr. Thulesen Dahl og andre misforstår, er, at problemet er, at vi er i en situation, hvor grænsehandelen med og importen af øl, vin og spiritus er større, end reglerne siger, den må være.
Sagen er, at den såkaldte 24-timers-regel ophører i 2004.
Det er rigtigt, at mængden af spiritus, der er illegalt importeret i Danmark, er stigende, og derfor har vi taget en række initiativer til at imødegå det.
Vi tyvstarter faktisk med en nedsættelse af afgifterne med virkning allerede om 1 år.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-02-27:
Nu ved jeg ikke, om ministeren har set den artikel, der er i Politiken i dag, som handler om de skærpede strafferammer, som ministeren vil foreslå i forbindelse med demonstrationer.
Der siger Lars Anderskouv, som er kontaktperson fra NGO Forum Stop Volden, som arbejder på at sikre, at der ikke opstår vold i forbindelse med de demonstrationer, at han opfatter ministerens udspil som en optrapning og som et negativt signal, der kan risikere at virke ukonstruktivt i forhold til de drøftelser, der er med politiet om at sikre en fredelig afvikling af demonstrationerne, hvilket vi alle ønsker. Der vil jeg godt spørge ministeren: Når ministeren nu ikke kan tage klart stilling til det spanske forslag, risikerer det så ikke yderligere at skabe en fjendtligsindet stemning mellem parterne i de drøftelser, hvad der jo ville være meget uheldigt?
Jeg må tillade mig at sige, at hvis der er noget, ministerens svar ikke er, så er det udtømmende og tilbundsgående.
Det er meget enkelt.
Jeg vil være godt tilfreds, hvis ministeren bare vil fastslå, at det bliver ikke en lovfortolkning, der bliver gennemført i EU med en sådan sammenblanding, som den spanske regering gerne vil have.
Ministeren kan bare forsikre Folketinget om, at det bliver ikke tilfældet, for Danmark har jo vetoret på det her område og kan stoppe det spanske forslag.
Derfor synes jeg, at det er noget underligt noget, hvis ministeren her i spørgetiden ikke kan melde klart ud, og det vil jeg så spørge ministeren om hun ikke godt vil være så venlig nu at gøre.
Spanierne har da også krav på at vide, at det, de har foreslået, altså ikke kan gennemføres.
Det ville da være nyttigt i alle henseender også af hensyn til formandskabets arbejde.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2002-02-27:
Skriftlig begrundelse
Efter Danmarks indtræden i det praktiske Schengensamarbejde, hvorefter den fysiske grænsehandel er fjernet, er indførslen af »grænsehandelsfølsomme« varer steget eksplosivt.
Dette finder spørgeren er uholdbart, bl.a. fordi statskassen dermed går glip af afgifts- og momsindtægter.
Henriette Kjær (KF), 2002-02-27:
Jamen det mener jeg nu nok, i og med at det kun berører 20 pct. af den gruppe af førtidspensionister, vi taler om.
Det vil så sige, at der er 80 pct., der får et brev, hvor det måske kunne tænkes, at det medfører, at de vil have ombehandlet deres sag, og så fører det ikke til noget resultat.
Og det er jo falske forhåbninger, vi dermed giver dem.
For nu at vende tilbage til det, der er fokus, og ikke ende i en diskussion om ordkløveri, synes jeg, at det er helt afgørende, at de, der har krav på at få omgjort deres afgørelse, får den omgjort, men det, jeg lægger op til, er, at vi tager kontakt til KL, og det kan godt ende med, at det så bliver et brev ud til kommunerne, men jeg vil godt have kontakten til KL og høre, hvad de siger, og hvad deres forslag er.
Det er såmænd bare det, jeg siger.
Jeg vil ikke på forhånd pålægge dem noget, for det synes
jeg ikke er fremmende for samarbejdet, især ikke, når formanden for KL's socialudvalg har været så imødekommende.
Så synes jeg, det vil virke meget rigidt at pålægge dem at gøre tingene på en bestemt måde.
Villy Søvndal (SF), 2002-02-27:
For så igen at komme til biddet: Jeg forstår godt, at socialministeren gerne vil sikre sig, at Kommunernes Landsforening deltager.
Det er formentlig fremmende for enhver proces, at begge parter skubber på.
Men finder ministeren, at der er andre modeller end at henvende sig til hver enkelt?
Jeg forstår ikke helt den overvejelse, der hedder, at man kan risikere at give falske forhåbninger. Det ville jo, når mennesker havde ret til noget, være et udsagn, der ofte ville betyde, at man ikke ville henvende sig, fordi man kunne være bange for, at alle så troede, de havde den ret.
Et retssamfund bygger vel på, at folk er præcist informerede om deres rettigheder, og en præcis information er vel at skrive et brev til hver enkelt frem for en avisannonce.
Der kunne man vel for alvor frygte, at nogle så antager: Vi har måske også en ret, vi ikke har udnyttet.
Er det ikke et eksempel på en meget præcis kommunikation at skrive et brev ud til hver enkelt, hvor der står: Du har i 5 år modtaget for lidt i pension, du vil resten af dit liv også modtage for lidt i pension, medmindre du henvender dig til en kommune, der så vil omgøre din sag og give dig den ret, du ikke fik før højesteretsdommen?
Jeg forstår ikke den argumentation, at det skulle give falske forhåbninger, hvis man henvender sig direkte til dem, der er blevet snydt.
Henriette Kjær (KF), 2002-02-27:
Jo, men årsagen til, at jeg gerne vil tale med Kommunernes Landsforening, inden jeg foretager mig noget, er faktisk, at jeg synes, de med de udtalelser, Vagn Ry Nielsen er kommet med, har udvist meget imødekommenhed.
Det er, som om de også er optaget af at få løst det her problem.
Det, jeg synes man skal give kommunerne en chance for, er selv at finde en model, og så må vi jo heller ikke glemme, at nogle kommuner kan have haft en utrolig god praksis på området.
De er jo vidende om, hvad dommen går ud på, og hvis man ved, at praksis i kommunen har været, at man faktisk har taget højde for det, dommen kritiserer for, kan det jo godt være, at det er at skyde gråspurve med kanoner at skrive ud til alle kommunens borgere.
Så det, der er vigtigt for mig, er, at vi prøver at få fat i dem, hvor der er en risiko for, at man faktisk har fejlbehandlet i kommunen og der er en gruppe af mennesker, der har krav på at få ændret den afgørelse.
Men det kan jo være meget individuelt fra kommune til kommune.
Det viser sig jo også ved, at der er tre kommuner, der nu har løst det ved at skrive ud til alle borgere, men jeg er bare bange for, at der er nogle, der skal få falske forhåbninger og tro, at nu kan man få ændret sit pensionsgrundlag og få en højere pension, hvor det egentlig ikke er tilfældet.
Villy Søvndal (SF), 2002-02-27:
Tak for svaret, som jo var klart i første led, nemlig hvor ministeren gengav KL-socialudvalgsformandens synspunkt om, at det er uholdbart, at mennesker ikke bliver informeret om deres ret.
Jeg hørte ministeren tale om en forstærket informationsindsats, og jeg vil spørge ministeren direkte, om hun synes, at den praksis, som tre kommuner har anvendt, bl.a. København og Kolding, nemlig at skrive direkte ud til hver eneste pensionist og fortælle dem, at de har en rettighed, der ikke bliver udnyttet, er den form for forstærket informationsindsats, eller om det er en annonce i Statstidende - som jeg ikke tror ret mange af dem læser - socialministeren tænker på.
Det er efter min opfattelse helt afgørende, at det er den direkte kommunikation, hvor hver enkelt pensionist får at vide: Du har en pension, der både for de forudgående år og for resten af dit liv vil blive forhøjet, hvis du henvender dig.
Det synes jeg er en ganske afgørende information at få ud.
Man kunne jo tænke den modsatte tanke, at en kommune havde et tilgodehavende og udviste samme langmodighed og undlod at henvende sig om det tilgodehavende.
Kunne ministeren forestille sig en sådan situation?
Og bør vi ikke behandle folk parallelt?
Henriette Kjær (KF), 2002-02-27:
Jeg er helt enig med spørgeren i, at man som pensionist skal have den pension, man efter reglerne har krav på.
Derfor har vi også pligt til at sikre, at viden om ny praksis når ud til de mennesker, som ændringerne har konsekvenser for.
Jeg er derfor også glad for, at Kommunernes Landsforening er enig med mig i det synspunkt. Formanden for KL's Socialudvalg, Vagn Ry Nielsen, har f.eks. sagt til Berlingske Tidende den 22. februar: »Oplysningerne fra København er tankevækkende.
Det er urimeligt i et retssamfund, hvis nogen ikke er opmærksomme på, at de har ret til en højere pension«.
Der er derfor noget, der tyder på, at vi må forstærke den hidtidige informationsindsats, som blev besluttet i den tidligere regeringsperiode, og højesteretsdommen er som bekendt fra 1999.
Men jeg er som sagt ikke i tvivl om, at vi må forstærke informationsindsatsen over for de personer, som det her vedrører, og derfor vil jeg snarest tage kontakt til Kommunernes Landsforening med henblik på i fællesskab at sikre, at flere bliver oplyst om dommen.
Villy Søvndal (SF), 2002-02-27:
Spørgsmålet er stillet på baggrund af den højesteretsdom, der fastslår, at flere tusinde førtidspensionister i Danmark ikke har fået den pension, de lovmæssigt havde ret til.
Det har så ført til den praksis, som er meget forskellig fra kommune til kommune, at tre kommuner har skrevet ud til deres førtidspensionister og sagt til dem: I har et tilgodehavende, som I kan få, hvis I henvender jer.
Resten af landets kommuner har ikke henvendt sig for at gøre deres borgere opmærksom på, at de havde en ret, der ikke var udnyttet.
Mit spørgsmål går så på: Vil ministeren sikre, at førtidspensionisterne bliver informeret, så de får den ret, de altså ikke ved de har, fordi ingen har skrevet til dem, og finder ministeren i øvrigt ikke også, det er dårlig forvaltningsskik i en situation, hvor det er så klart, at de har en ret, de ikke får, at kommunerne ikke aktivt går ud og oplyser dem om det, og vil ministeren aktivt gå ud og sikre, at de bliver direkte informeret om den rettighed, de har?
»Vil ministeren sikre, at de førtidspensionister, der er blevet snydt for de pensioner, de var berettigede til, bliver informeret om deres ret, jf. højesteretsdom?«