Rikke Hvilshøj (V), 2005-05-12:
Jeg vil først takke for lejligheden til, at vi kan drøfte integrationsspørgsmålet her i salen, for der er ikke nogen tvivl om, at det er et spørgsmål og i høj grad en udfordring, som ligger regeringen meget på sinde.
Set i et lidt større perspektiv er bedre integration af udlændinge en del af svaret på de udfordringer, vores velfærdssamfund står over for.
Hvis vi skal bevare et godt og solidt velfærdssamfund, må vi nødvendigvis bringe alle de menneskelige ressourcer, vi overhovedet kan, i spil.
Men bedre integration er ikke kun et økonomisk spørgsmål.
Den opgave, som regeringen overtog i 2001, var på den ene side at få styr på indvandringen og på den anden side at få taget fat om de mange integrationsproblemer.
Regeringens første skridt drejede sig som sagt om at få styr på indvandringen, så der blev skabt mulighed for at tilrettelægge en ordentlig og målrettet integration.
Siden VK-regeringen overtog regeringsmagten fra SR i 2001, er antallet af familiesammenføringstilladelser faldet fra ca. 11.000 årligt til under 4.000 personer i 2004.
Også på asylområdet har der været et markant fald af opholdstilladelser fra ca. 6.000 i 2001 til ca. 1.600 i 2004.
I år bliver der formentlig visiteret omkring 700 voksne flygtninge til kommunerne.
Opgaven er altså blevet langt mere overskuelig.
Men Danmark er ikke noget lukket land.
I samme periode er antallet af opholdstilladelser på erhvervs- og studieområdet steget med ca. 50 pct.
Hovedparten af de udlændinge, der i dag kommer til landet, er således ressourcepersoner, der bidrager til indtjening og vækst i det danske samfund.
Disse tiltag har givet os ro til at se fremad og arbejde på at finde varige løsninger på integrationens udfordringer.
Regeringens næste skridt var at sikre en mere effektiv integration og skærpe kravene til selvforsørgelse.
Problemet var bl.a., at nyankomne udlændinge modtog så høj en kontanthjælp, at de arbejdsindtægter, de ofte ville kunne opnå, langtfra stod mål med kontanthjælpsniveauet.
Det var derfor helt nødvendigt at nedsætte ydelserne, så der blev skabt et større incitament for den enkelte til at tage et arbejde.
Starthjælpen har altså haft den ønskede effekt, nemlig at flere starthjælpsmodtagere er kommet ud af offentlig forsørgelse.
Regeringen har aldrig sagt, at starthjælpen ville være det middel, der med ét løste beskæftigelsesproblemerne, men det er klart, at hvis der ikke er et økonomisk incitament til at tage et arbejde, så hjælper de mange andre tiltag ikke.
Samtidig satte regeringen fokus på rådighedsreglerne, ligesom sanktionerne for at afslå eller udeblive fra et tilbud om arbejde eller et tilbud i medfør af introduktionsprogrammet blev styrket.
Når vi stiller krav til udlændinge, skal vi naturligvis også give udlændingene de tilbud, der er nødvendige, for at de kan opnå adgang til arbejdsmarkedet.
Regeringen har derfor gjort integrationsindsatsen mere erhvervsrettet end tidligere: Kommunerne skal ved tilrettelæggelsen af integrationsprogrammet lave bindende, individuelle kontrakter, der med udgangspunkt i den enkeltes kompetencer er målrettet mod beskæftigelse.
Der kan ydes støtte til mentorer, der gennem vejledning og oplæring kan styrke introduktionen til en arbejdsplads eller uddannelse for udlændinge.
Der er indført et særligt turboforløb, så udlændinge med medbragte uddannelseskvalifikationer kan få hurtig adgang til
arbejdsmarkedet.
Endelig har regeringen givet kommunerne mulighed for at give virksomhedsrettede tilbud til selvforsørgende familiesammenførte udlændinge.
Effektmålinger viser, at det går den rigtige vej.
For perioden 1999-2002 er andelen af udlændinge under integrationsloven, der er kommet i beskæftigelse eller i ordinær uddannelse, steget med 6,6 pct. i forhold til perioden 1999-2001.
Det er utrolig vigtigt at kunne det danske sprog, hvis man vil være en del af det danske samfund.
Men det er også vigtigt, at udlændinge ikke parkeres på danskuddannelseskurser.
Danskundervisningen omfatter derfor også undervisning i kultur- og samfundsforhold i Danmark.
Dette er et område, som vi forsøger at præge langt mere aktivt end tidligere.
Danskundervisningen er desuden gjort mere erhvervsrettet og fleksibel end tidligere, så der f.eks. kan undervises uden for arbejdstid eller på arbejdspladsen, og sprogskolerne har fået mulighed for at formidle praktikpladser og job efter aftale med kommunerne.
Men for at integrationen skal lykkes, skal indsatsen forankres i kommunerne, og kommuner, der gør en god integrationsindsats, skal belønnes.
Staten har siden 2004 ydet et særlig højt tilskud, det såkaldte programtilskud, til kommunerne i introduktionsperiodens andet og tredje år, når udlændinge tilbydes virksomhedspraktik og ansættelse med løntilskud.
Der er også indført et resultattilskud til kommunerne.
De får helt præcis 30.870 kr. pr. udlænding, der kommer i arbejde, og 20.580 pr. udlænding, der gennemfører danskuddannelsen.
Regeringens initiativer har betydet, at introduktionsprogrammet for nyankomne udlændinge i langt højere grad end tidligere er målrettet mod arbejdsmarkedet.
Den seneste evaluering af introduktionsprogrammet viser, at hvor 61 pct. af de nyankomne udlændinge i 2001 kun fik tilbud om danskundervisning og ikke et aktiveringstilbud, var dette tal i 2003 faldet til 45 pct.
Samtidig er andelen af udlændinge, der får tilbud om aktivering eller tilbud om kombineret danskundervisning og aktivering, fra 2001 til 2003 steget fra 39 pct. til hele 55 pct.
64 pct. af kommunerne har desuden svaret bekræftende på, at de ofte giver tilbud om virksomhedspraktik på private virksomheder til udlændinge, der modtager integrationsydelse, mens der tidligere især er blevet givet tilbud i offentlige institutioner.
Kommunerne giver således i langt højere grad end tidligere virksomhedsrettede tilbud til nyankomne udlændinge.
En af de allerstørste udfordringer i integrationspolitikken er at undgå, at den unge generation tabes på gulvet.
Alt for mange opgiver deres uddannelse eller starter ikke på en uddannelse efter grundskolen.
Vi skylder både dem og samfundet at gøre en indsats for at vende den udvikling.
I november 2002 igangsatte regeringen sammen med satspuljepartierne en kampagne, der hedder »Brug for alle unge«, der sigter mod at få flere unge med anden etnisk baggrund end dansk til at vælge og gennemføre en uddannelse.
Kampagnen løber i perioden 2002-2006.
Inden for kampagnen er der bl.a. sket en målrettet vejledningsindsats over for forældre til tosprogede unge og skolevejledere, og der er oprettet lektiehjælpscafeer med inddragelse af frivillige.
Regeringens strategi mod ghettoisering er et andet meget vigtigt fokusområde i integrationsindsatsen.
Regeringens strategi mod ghettoisering består af tre trin: akuthjælp til de mest belastede ghettoområder, indsatser, der i løbet af 2-3 år skal medvirke til at skabe en mere afbalanceret beboersammensætning samt fremme integrationen i ghettoområder, og langsigtede initiativer, der skal forebygge, at der opstår nye ghettoområder.
Som led i indsatsen for at skabe en mere afbalanceret beboersammensætning samt fremme integrationen i ghettoområderne har regeringen iværksat en række initiativer, bl.a. en ny model for anvisning af almene boliger og en ny lov om forsøg med salg af almene familieboliger.
Regeringen har desuden igangsat en række specifikke integrationsinitiativer i de mest udsatte boligområder, der indeholder en særlig indsats i forhold til bl.a. kvarterløft, beskæftigelse og kriminalitetsforebyggelse.
Fra 2001 til 2004 er 14.000 flere indvandrerefterkommere kommet i arbejde, og integrationsindsatsen i kommunerne er blevet langt mere erhvervsrettet.
Men beskæftigelsesfrekvensen er fortsat lav.
Over halvdelen af indvandrerefterkommere fra ikkevestlige lande står fortsat uden for arbejdsstyrken sammenlignet med 20 pct. af danskerne.
Unge med etnisk minoritetsbaggrund har fortsat ikke samme uddannelsesniveau som deres jævnaldrende danske kammerater.
Der er sket en stigende social og etnisk opdeling af det danske samfund, som i visse almene boligområder har medført en betydelig koncentration af ressourcesvage personer med sociale problemer og personer med anden etnisk baggrund end dansk.
Den store udfordring ligger nu især i forhold til de unge med anden etnisk baggrund end dansk, som er opvokset her i landet, og den store gruppe af indvandrere på kontanthjælp, som i flere år har været på passiv forsørgelse, og som ikke har lært dansk eller fået en ordentlig introduktion til arbejdsmarkedet.
Regeringen har i går fremlagt et samlet integrationsudspil, som indeholder seks overordnede temaer for den fremadrettede integrationsindsats.
Det første tema er garanti for relevante uddannelsestilbud til alle unge.
Unge hører ikke hjemme i kontanthjælpssystemet.
De skal i gang med en uddannelse og have et job.
Unge, som ikke får en uddannelse, har en væsentlig større risiko for at blive arbejdsløse.
Vi ved også, at uddannelse er vejen frem, hvis vi skal bryde den negative sociale arv.
Regeringen vil derfor gøre en ekstra indsats for, at unge med anden etnisk baggrund end dansk får en uddannelse i samme omfang som andre unge.
Regeringen vil derfor allerede inden skolestart og i skoleforløbet sætte ind med målrettet sprogstimulering og sprogtest.
For at få alle unge med skal vejledningsindsatsen i folkeskolens sidste klasser målrettes, og forældrene skal inddrages mere aktivt.
Forældreansvaret for de 15-17-årige skal styrkes, bl.a. ved at forældrene inddrages og orienteres om den unges uddannelsesmuligheder, ligesom forældrene skal have besked, hvis den unge afbryder en påbegyndt ungdomsuddannelse.
Der skal desuden etableres praktiske indgange til flere uddannelser, bl.a. i form af mesterlære og forpraktik, for at få fat i de unge udlændinge, og der skal skaffes flere praktikpladser.
Regeringen vil også gøre en ekstra indsats for, at de unge i højere grad vælger uddannelser, hvor der er udsigt til arbejde i den anden ende.
Vi svigter de unge ved bare at give dem kontanthjælp.
Regeringen foreslår derfor, at alle unge kontanthjælpsmodtagere mellem 18 og 25 år får pligt til at begynde på en relevant kompetencegivende uddannelse, hvis de ikke har en i forvejen.
Et andet tema er, at det offentlige skal gå foran.
Den offentlige sektor har en forpligtelse til at gå foran i indsatsen for at få flere indvandrere i beskæftigelse, og der må ikke herske tvivl om, at det er et ansvar, som det offentlige tager på sig.
Flere indvandrere og efterkommere fra ikkevestlige lande skal ansættes i den offentlige sektor, og der skal arbejdes for at skabe jobmuligheder og opkvalificere og nedbryde barrierer, så flere indvandrere og efterkommere får fast tilknytning til arbejdsmarkedet.
Et andet vigtigt punkt er, at kommunerne skal gøre mere for integrationen.
Det er helt afgørende for en vellykket integration, at kommunerne gør en aktiv indsats for at integrere indvandrere.
Nye tal viser, at der er stor forskel med hensyn til at yde en aktiv indsats for gruppen af indvandrere, og at der er stor forskel på, hvor gode kommunerne er, når det gælder om at få indvandrere og efterkommere af disse i arbejde.
Regeringen finder de store forskelle mellem kommunerne uacceptabel.
Alle skal have præcis de samme chancer og muligheder for at få et arbejde, uanset hvor i landet de bor.
Kommunerne bør i langt højere grad udnytte de eksisterende erfaringer og muligheder for fleksible løsninger, og de kommuner, der virkelig tager opgaven alvorligt og gør en stor indsats, skal belønnes ved at få refunderet en større del af deres udgifter.
Som led i kommunernes mere aktive indsats for at hjælpe kontanthjælpsmodtagere i arbejde vil regeringen derfor bl.a. gennemføre en landsdækkende indsats med titlen »Ny chance for alle«.
Det betyder, at kommunerne skal gennemgå situationen for alle de kontanthjælpsmodtagere, der har gået i længere tid uden at få et aktivt tilbud, og sikre, at alle får de aktive tilbud, de har brug for.
Desuden skal alle kontanthjælpsmodtagere fremover årligt have aktive tilbud, det vil sige også kontanthjælpsmodtagere med andre problemer end ledighed, hvoraf indvandrere udgør en væsentlig del.
Og så skal refusionen af kommunernes udgifter til introduktionsydelse og hjælp i særlige tilfælde gøres mere resultatorienteret, det vil sige
højere resultattilskud, når kommunen får udlændinge i ustøttet beskæftigelse, og når udlændingene består danskprøven,
ligesom kommuner, der yder en aktiv integrationsindsats, skal belønnes, ved at de får en større del af deres udgifter refunderet.
Endelig skal danskuddannelsen være en genvej til beskæftigelse.
Bl.a. skal jobguide på sprogcentrene hjælpe udlændingene direkte i beskæftigelse.
Et grundliggende princip for regeringen er, at det altid skal kunne betale sig at arbejde.
Det skal vi gøre ved at give ledige på offentlig forsørgelse bedre økonomiske incitamenter til at tage et arbejde og ved at sikre, at de også reelt står til rådighed for arbejdsmarkedet.
Regeringen vil derfor bl.a. sørge for, at der i samarbejde med arbejdsmarkedets parter udvikles målrettede jobforløb, der skal hjælpe ledige hurtigst muligt i arbejde; at formidlingen af ledige job styrkes, så de ledige nemt kan skaffe sig viden om ubesatte job og jobmuligheder; at kendskabet til mangfoldighedsledelse og integrationsværktøjer udbredes til virksomhederne ved i samarbejde med 10-15 store virksomheder at iværksætte et særligt program, hvor udlændinge får mulighed for at opkvalificere sig gennem ansættelse på flere virksomheder; at kommunerne bruger ægtefælletillæg, hvis ægtefællen reelt ikke står til rådighed for arbejdsmarkedet, og at opfølgning over for kontanthjælpsmodtagere, der melder sig syge, styrkes, så det sikres, at denne gruppe ikke risikerer at komme endnu længere væk fra arbejdsmarkedet.
Med udgangspunkt i den strategi mod ghettoisering, som regeringen fremlagde i maj 2004, vil regeringen fortsætte og forstærke indsatsen mod ghettoisering.
Som eksempler på initiativer, vi har på tegnebrættet, kan jeg nævne, at regeringen i efteråret 2005 vil fremsætte forslag, der gør det mere attraktivt at købe ledige almene boliger, at vi vil skabe liv, arbejdspladser og styrke mulighederne for lokale iværksættere og vil gøre en målrettet indsats for at fremme erhverv i de udsatte områder for blot at nævne to eksempler.
Endelig skal vi forebygge og bekæmpe ekstremisme og kriminalitet.
Et mangfoldigt samfund kan være en berigelse menneskeligt, kulturelt og økonomisk, men det stiller samtidig store krav om fordomsfrihed, åbenhed, ligeværd, accept, respekt og tillid.
Og det forudsætter, at der er tilslutning til og accept af fundamentale grundværdier.
Regeringens udspil fra i går og de handlingsforslag, der ligger i regeringens integrationsplan, er nogle meget vigtige skridt i det fremtidige arbejde for at forbedre integrationen.
Regeringen håber på gode og konstruktive forhandlinger med alle Folketingets partier.