runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Frank Dahlgaard (UP), 2001-02-20:
Jeg vil gerne spørge Socialdemokratiets ordfører, om ikke også hun og hendes parti ønsker en ligestilling ikke bare med hensyn til lønnen, hvor man jo altså påstår, der er en reel forskel på mænd og kvinder, når alt tages i betragtning, men også med hensyn til arbejdsløshed.
Jeg vil spørge, om det ikke er rigtigt, at kvindernes arbejdsløshed i dag er højere end mændenes, og jeg vil spørge: Hvad tror Socialdemokratiets ordfører der sker, hvis man særskilt med det her forslag, en forespørgselsdebat og initiativerne vil presse kvindernes løn op?
Hvad vil der så ske med kvindernes ekstra arbejdsløshed?
Vil den ikke vokse yderligere?
Hvad vil man vælge?
Lige løn eller lige arbejdsløshed?
Susanne Clemensen (CD), 2001-02-20:
Jeg vil også gerne benytte lejligheden til at sige, at jeg som ordfører for CD finder det meget beklageligt, at vi her i dag skal tage stilling til et forslag til vedtagelse fra Socialdemokratiet, som vi kan forstå er udtryk for et påtænkt lovforslag, der er på vej fra regeringens side, uden at vi har haft tid til, eller uden at vi overhovedet har haft lejlighed til at dykke ned i detaljerne.
Altså jeg tænker på: Hvem skal f.eks. udarbejde den lønstatistik?
Hvor mange medarbejdere skal man have
, før man skal udarbejde sådan en?
Eller er det eventuelt noget, man kunne sige, at Danmarks Statistik kunne påtage sig at udarbejde?
Hvordan anonymiserer man sådan en lønstatistik, hvis der f.eks. er tale om en virksomhed med to ansatte?
Og sådan kunne man blive ved.
Margot Torp (S), 2001-02-20:
Jeg vil gerne spørge fru Anni Svanholt, om hun deler hr. Frank Dahlgaards synspunkt, at kvinder faktisk bør være dem, der betaler hele tre gange for evnen til at føde børn: Først i forhold til at de får mere ledighed, for det andet fordi de får lavere løn, og for det tredje fordi de dermed også får mindre pension.
Pia Christmas-Møller (KF), 2001-02-20:
Jeg må sige, det er en helt uacceptabel fremgangsmåde, regeringen og regeringspartierne har valgt i dag.
Regeringens ministre og regeringspartiernes ordførere, i hvert fald den socialdemokratiske, har brugt al taletiden til at redegøre for et lovforslag, som i øvrigt er Folketinget totalt ubekendt, et lovforslag, som vi længe har hørt varsler om, men ikke på noget tidspunkt har set i konkret form.
Det er på grænsen til det uanstændige i forhold til Folketinget.
Det må jeg sige, ligesom det er.
Kunne vi her i dag få løftet sløret for, hvornår Folketinget må indvies i dette - ifølge regeringen - så fremragende lovforslag?
Og kunne vi få et svar på det spørgsmål, som fru Eva Kjer Hansen stillede tidligere på dagen, nemlig: Er forslaget sendt i høring?
Jeg vil gerne supplere: Har SF, Enhedslisten været involveret i forforhandlinger om forslaget?
Det vil jeg meget gerne vide.
Hvem har egentlig den viden, som vi andre forholdes, om det lovforslag?
Margot Torp (S), 2001-02-20:
Til hr. Frank Dahlgaard: Det er bestemt rigtigt, at kvinder har større arbejdsløshed end mænd, men skulle det så begrunde, at de også skulle betales dårligere for det arbejde, de udfører af samme art, af samme værdi?
Altså selv meget højtlønnede kvinder får, uanset om de selv får børn eller ej, lavere løn.
Det er sådan, at selv blandt jurister og blandt mange andre forskellige er det meget svært uanset uddannelse at opretholde samme løn.
Det, at kvinder er mere hjemme omkring børn, betyder, at de anses for en ringere arbejdskraft.
Det er det, vi gerne vil være med til at modvirke ved at få flere mænd til at løfte deres forældrerolle - dér er vi så åbenbart enige - men bestemt også ved at blive ved med at trække det her frem i lyset, for mange kvinder får faktisk aldrig børn, eller også får de kun ét barn, men det skal de åbenbart betale for et helt liv.
Det ved jeg ikke om hr. Frank Dahlgaard finder er særlig rimeligt.
Til fru Susanne Clemensen vil jeg gerne sige, at hvem der skal udarbejde denne her lønstatistik, er der ikke fundet endeligt ud af endnu. Med hensyn til at anonymisere lønstatistikkerne
Man kunne sige, at et mindsteantal af hvert køn, f.eks. fem, skulle være til stede, for at man kunne lægge statistikken frem.
Til fru Eva Kjer Hansen: Vi vil gerne undgå lovsjusk, og vi vil give os al den tid, der skal til, for at få det her gjort ordentligt.
Jeg synes ikke, der er noget som helst i vejen for, at man kan tage stilling til principperne i det forslag til vedtagelse, der er fremsat i dag, uden at kende detaljer; det er da nogle overordnede principper, man kan tage stilling til.
Til hr. Frank Dahlgaard: Det er jo ganske rigtigt, at nogle kvinder er mere ustabile på arbejdsmarkedet i den periode, de får børn.
Faktisk er der en anden form for ustabilitet, som nogle virksomheder er ved at få øje på, og det er den, at de meget eftertragtede unge, hvide, raske veluddannede småbørnsfædre, som absolut i hvert fald i de tekniske fag er de mest eftertragtede, hopper fra job til job til job.
Så snart de har fået lidt mere uddannelse et sted, hopper de til et andet sted.
Det er en anden form for ikke fleksibilitet, men ustabilitet, som også koster virksomhederne penge.
Det tror jeg faktisk de i stigende grad er opmærksom på, og det er faktisk noget, mænd selv bestemmer.
Samfundet er faktisk utrolig afhængig af, at kvinder vil føde børn, og jeg synes ikke, det er særlig rimeligt, at hverken de kvinder, der påtager sig at føde børnene, eller de, der aldrig gør det, skal betale en høj pris: 1-2 mio. kr. snakker vi om.
Jeg er ikke helt klar over, om det er før eller efter skat.
Til fru Susanne Clemensen: Jeg ved, at vi og regeringen er meget indstillet på dialog.
Regeringen vil meget gerne indkalde partierne og diskutere de her ting i detaljer.
Anni Svanholt (SF), 2001-02-20:
Jeg skal da beklage, at jeg havde overset hr. Frank
Dahlgaard; hr. Frank Dahlgaard er jo ellers ikke sådan at overse.
Der var nok en enkelt, der havde indvendinger dér.
Men spørgsmålet er jo, om man anerkender den undersøgelse, som er en meget omfattende undersøgelse, som Socialforskningsinstituttet har udarbejdet.
Enhver kan jo se, hvilke metoder der er brugt i den undersøgelse.
Det er klarlagt, og den er vel noget af det bedste, som man i hvert fald for øjeblikket har til rådighed.
Jeg synes, at det virker som en meget solid og grundig undersøgelse, og den er jo i hvert fald ikke blevet anfægtet.
Hr. Frank Dahlgaard har bestemte holdninger på det her felt og lægger nogle andre ting ind i det.
Men jeg synes, at vi må holde det op i forhold til, at vi har en lov om ligeløn, og at vi selvfølgelig skal afdække de ting.
Fru Eva Kjer Hansen siger, at der jo er forskelle, der er uligheder.
Ja, det er der, og det er i og for sig det, vi meget gerne vil have afdækket.
Og jeg forstår også på regeringen, at man er meget optaget af at fortsætte analyserne og opdatere data og sørge for, at der hele tiden er et godt grundlag, og at det skal synliggøres; det forstod
jeg på de to ministre.
Det må jo være en fælles interesse.
Frank Dahlgaard (UP), 2001-02-20:
Jeg vil gerne bede den socialdemokratiske ordfører kommentere følgende historie fra det virkelige liv: En lille arbejdsgiver, og dem har Danmark mange af, også flere end i de fleste andre lande, skal have ansat - det er en ingeniørvirksomhed, de er 5-6 ansatte - en ingeniør.
Han kalder forskellige til samtale, og der er flere, der er nogenlunde lige gode, de fleste er mænd, men der er én kvinde, og arbejdsgiveren siger, lad os dog få en kvinde ind, og tager kvinden.
Det viser sig så, at hun bliver gravid, der er komplikationer mere end normalt med graviditeten, hun er meget fraværende, hun får et barn, det er sygt, hun er meget fraværende.
Man kan ikke sætte vikarer ind, for de går mere i vejen end er til hjælp det første halve år, for det er kompliceret arbejdsstof.
Hun kan ikke erstattes, arbejdsgiveren må arbejde om aftenen, lørdag og søndag for at ekspedere sine ordrer, og han siger til sidst: Jeg gør det aldrig mere, jeg tager ikke en ung kvinde i den fødedygtige alder ind.
Det er en historie fra det virkelige liv, som jeg gerne vil have den socialdemokratiske ordførers kommentar til.
Eva Kjer Hansen (V), 2001-02-20:
Jeg kan nu forstå på den socialdemokratiske ordfører, at det her meget omtalte lovforslag har været på trapperne i et stykke tid, det vil sige, at det er meget kendt: Hvorfor har regeringen så ikke valgt at fremsætte det for Folketinget, sådan at vi andre, der deltager i debatten her i dag, også havde mulighed for i detaljer at kende indholdet af lovforslaget?
Jeg takker da meget for den der gennemgang fra ministerens side af enkelte elementer, men det giver os jo på ingen måde mulighed for at gå ned i detaljerne med det.
Jeg synes, det er en meget underlig fremgangsmåde, og jeg håber ikke, jeg skulle forstå fru Margot Torp på den måde, at vi jo også bare kunne have været på den der konference og have oplevet præsentationen af nogle af de her ideer. Jeg skal lige spørge én gang til: Er det her lovforslag så sendt i høring nu?
Altså det er bare interessant at vide
for os, hvor omfattende debatten om det her konkrete lovforslag er, når vi tilsyneladende ikke kan få et egentligt kendskab til det.
Det er en underlig fremgangsmåde.
Susanne Clemensen (CD), 2001-02-20:
Jeg kan jo forstå på den socialdemokratiske ordfører, at der er en række praktiske ting - jeg vil ikke kalde det detaljer, for jeg synes, det er nok så vigtige elementer at få på plads - som man altså ikke har taget endelig stilling til endnu, og derfor vil jeg også gerne høre: Hvis man går ind på det her forslag til vedtagelse, betyder det så, at vi bliver inviteret over til arbejdsministeren og ligestillingsministeren og får mulighed for at være med til at udforme de elementer, som jo er ret vigtige for de enkelte virksomheder og arbejdsgivere?
Henrik Dam Kristensen (S), 2001-02-21:
Jeg vil gerne opfordre fru Aase D. Madsen til at gennemgå de regler, hvorefter der foregår samarbejde imellem ministerier og folketingsudvalg.
Det tror jeg ville være fornuftigt at gøre.
Frank Aaen (EL), 2001-02-21:
»Mener ministeren, det er strafbart at forfalske lønsedler med henblik på at undgå, at der skal betales skat?«
Peder Sass (S), 2001-02-21:
Dette lovforslag er oprindelig et led i finanslovaftalen fra sidste år og handler om det rummelige arbejdsmarked og førtidspensionsreformen.
Oprindelig lød aftalen på, og jeg citerer: »... at statslige myndigheder i forbindelse med tildeling af statslige tilskud forpligtes til at vurdere, om der skal eller kan stilles krav til tilskudsmodtagere om varetagelse af sociale hensyn.«
Der er mange områder inden for den statslige sektor og den kommunale og den amtskommunale sektor, hvor der er mulighed for at skabe større rummelighed på arbejdsmarkedet.
I bemærkningerne til lovforslaget er der bl.a. nævnt områder som: at anvende sociale klausuler i forbindelse med udbud af offentlige opgaver; at øge integrationen på arbejdsmarkedet af udsatte grupper, det kan herunder også
være etniske grupper; at forebygge nedslidning; at ændre på arbejdsgange m.v.; at fastholde allerede ansatte medarbejdere, der af den ene eller anden grund er blevet udsat for krise eller har været ude i langvarig sygdom.
Men det er ingen tvang.
Der er altså tale om frivillighed til at foretage et valg af klausuler.
I Socialdemokratiet er vi på dette område tilhængere af den såkaldte bløde fortolkning med plads og mulighed for udvikling.
Og vi er tilfredse med, at der er fastlagt generelle bestemmelser om adgangen til at stille krav om sociale klausuler.
Vi har i øvrigt konstateret, at Erhvervsministeriet allerede har udarbejdet vejledning om, hvordan en social klausul kan formuleres.
Det kan allerede nu forudses, at vi inden for en kort årrække vil se mangel på arbejdskraft inden for en række områder.
Derfor anser vi det også for meget positivt, at der allerede nu er tiltag for at gøre arbejdsmarkedet mere rummeligt og at styrke mulighederne for at forebygge udstødelse.
Og så gør det i øvrigt heller ikke noget, at det kan medføre positive økonomiske konsekvenser for det offentlige.
I Socialdemokratiet ser vi forslaget som et meget klart signal om, at der skal tages mere hensyn til de svage i samfundet.
Derfor kan vi varmt støtte forslaget.
Aase D. Madsen (DF), 2001-02-21:
Hr. Peder Sass sagde, at der ikke ligger nogen tvang i forslaget.
Nej, men muligheden for tvang ligger der, må jeg sige til hr. Peder Sass. Jeg vil gerne spørge: Hvis f.eks. undervisningsministeren siger, at nu skal vi indføre de sociale klausuler i private skoler eller lign., er det så ikke en tvang, der ligger, i forhold til det, at: I får ingen tilskud, hvis I ikke indfører de sociale klausuler, som jeg ønsker skal indføres?
Peder Sass (S), 2001-02-21:
Der er i lovforslaget anlagt nogle kriterier, herunder at man kan stille krav om, at der skal være disse sociale klausuler.
Og vi er ikke spor i tvivl om, at også private skoler vil se dem som værende finansieret for den væsentligste del af offentlige midler, og at de også finder det helt naturligt, at de påtager sig opgaver og også er med til at give plads i vores samfund til, at svage grupper, som er udstødt på anden måde, får en mulighed for beskæftigelse, også på private skoler.
Aase D. Madsen (DF), 2001-02-21:
Skolerne var jo kun ét sted, hvor man kunne indføre det; der er mange andre steder.
Men jeg vil da gerne lige sige: De grupper, som det drejer sig om, f.eks. handicaporganisationerne osv.
- nu har jeg endelig fået høringssvarene - de siger, at de ikke vil have den tvangsklausul ind.
Og det er jo netop dem, som hr. Peder Sass taler så varmt for.
De ønsker ikke den tvangsregel ind i dette lovkompleks.
Peder Sass (S), 2001-02-21:
Der tror jeg man tager fuldstændig fejl.
Netop handicaporganisationerne, som jo i deres virksomhed heldigvis er støttet med væsentlige offentlige tilskud, lige akkurat handicaporganisationerne er dem, der har den største forståelse og den største motivation for at give plads til i deres institutioner, at folk, der på forskellige måde ikke kan klare sig ude på det normale arbejdsmarked, ville kunne få en plads netop inden for de handicappedes organisationer, deres institutioner og deres kontorer.
Aase D. Madsen (DF), 2001-02-21:
Jeg står her med høringssvaret fra Dansk Handicapforbund, og der står: »Vi må imidlertid tage skarpt afstand fra sociale klausuler, som stiller krav om, at en institution skal have en vis andel af medarbejdere med handicap.
Vi mener ikke, at integration fremmes ved tvang.« Er det korrekt?
Peder Sass (S), 2001-02-21:
Der står i bemærkningerne til lovforslaget, at det er muligt, at man kan vælge mellem forskellige typer af klausuler.
Det vil sige, at der er ikke fastlagt bestemt, hvilken type af klausuler man ønsker at der skal gives plads til, men at man kan vælge nogle af de forskellige typer af forslag.
Erik Larsen (V), 2001-02-21:
Jeg vil sige på Venstres vegne, at vi jo grundlæggende er positive over for de tanker, som ligger til grund for lovforslaget.
Og jeg skal selvfølgelig også på Venstres vegne vedstå den rammeaftale, den tekst, som er citeret i bemærkningerne til lovforslaget.
Imidlertid må jeg sige, at det undrer mig lidt, den metode ministeren har valgt for udarbejdelsen af lovforslaget.
Når man refererer til en rammeaftale og i øvrigt fremsætter et lovforslag uden at konferere det med dem, der har været med i rammeaftalen, jamen så er det klart, at så er der nogle spørgsmål, som måske trænger sig på for os, som kunne have været afklaret i en tidligere fase. Men det vil jeg lade ligge med disse bemærkninger og koncentrere mig om, at vi fra Venstres side har nogle betænkeligheder.
Vi mener, at rammerne for aftalen er udvidet ganske væsentligt, og når man i § 2 skriver, at det her også omfatter tilskud til foreninger og fonde og selskaber og ikke blot til selvejende institutioner, som er nævnt i rammeaftalen, så har vi behov for under udvalgsbehandlingen at sikre, at de her bestemmelser - jeg ved godt, det er kan-bestemmelser, men alligevel - ikke på en eller anden måde kommer ind og kan virke generende og bindende for aktiviteterne i de omtalte foreninger og selskaber.
Jeg har bemærket, at man i bemærkningerne til lovforslaget også har nogle undtagelsesbestemmelser, og afvejningen kommer så til at ligge i, om disse undtagelsesbestemmelser er stærke nok til at sikre, at der ikke er frivillige organisationer, som kommer i klemme - eller kan komme i klemme, er vi jo nødt til at sige - i den lovgivning her.
Så må jeg også sige, at vi i Venstre er lidt betænkelige ved alle de bemyndigelser, der i det konkrete lovforslag gives til undervisningsministeren.
Vi vil i hvert fald bruge udvalgsarbejdet til at komme nærmere ind på, hvad man kunne tænke sig, at de bemyndigelser skulle munde ud i i konkrete situationer.
Men der skal ikke herske nogen tvivl om, som jeg indledte med at sige, at vi står bag tanken om at udvide og skabe muligheder og rammer for at udvide det rummelige arbejdsmarked.
Og det er med den indgang, vi vil bruge udvalgsarbejdet til forhåbentlig at få afklaret de spørgsmål, som vi synes er væsentlige at få afklaret, inden at vi kan sende lovforslaget til tredje behandling.
Anne Baastrup (SF), 2001-02-21:
Lovforslagets hensigt er at skabe lovhjemmel for anvendelse af sociale klausuler, det vil sige initiativer, der medvirker til forebyggelse, fastholdelse og fodfæste på arbejdsmarkedet. Det rummelige arbejdsmarked, som er en forudsætning for førtidspensionsreformen, kan f.eks. opnås ved forebyggelse og ved en øget fastholdelse af allerede ansatte medarbejdere samt øget integration på arbejdspladsen af udsatte grupper, ved at anvende sociale klausuler i forbindelse med udbud af offentlige opgaver og ved at stille krav om varetagelse af sociale hensyn ved ydelse af tilskud.
Lovforslaget er en opfølgning på delaftalen i forbindelse med førtidspensionsaftalen og aftalerne om det rummelige arbejdsmarked fra år 2000, som SF er en del af, og derfor støtter vi det.
Aase D. Madsen (DF), 2001-02-21:
Lovforslaget omhandler f.eks. også private grundskoler, gymnasier, friskoler, private kurser og erhvervsskoler.
Det vil i realiteten sige, at tilskudspengekassen kan smækkes i med et brag, hvis myndighederne kræver, at der skal indføres sociale klausuler, og det er jo det, der ligger i dette forslag. Der står i bemærkningerne til forslaget, at sociale klausuler ikke er et entydigt begreb.
Nej, det tør svagt antydes.
Der oplistes så mange forslag til klausulernes indhold, at det kunne minde om en smørrebrødsseddel fra Ida Davidsen.
Og der er også frit valg på alle hylder med alt, lige fra skriftligt formuleret politik med henblik på at ligestille personer med forskellig etnisk oprindelse til en personalepolitik, der beskriver, hvordan virksomheden skal handle for at gøre arbejdsmarkedet mere rummeligt.
Desuden skal undervisningsministeren sikre, at uddannelsesinstitutionerne efterlever regeringens målsætning om, at 3,5 pct. af de ansatte skal udgøres af beskæftigede på særlige vilkår.
I den forbindelse frygter
Dansk Folkeparti, at alt, hvad der overhovedet kan krybe og gå af svage med en meget lille arbejdsevne tilbage, skal i job, for at kommunerne kan undgå at førtidspensionere.
Hvordan mon denne svage gruppe i øvrigt vil føle det, når de og andre ved, at deres job har baggrund i en lov, der kan fratage arbejdsgiveren det økonomiske grundlag, hvis de siger nej til de sociale klausuler?
Vi ved jo, at førtidspensionspartierne vil gøre hvad som helst, også benytte den tvangsmulighed, der ligger i dette forslag, for at skaffe nødvendige job med eller uden tilskud,
Jeg kunne i øvrigt godt tænke mig at få at vide, hvad der reelt sker, hvis det hele går op i en spids og forhandlingerne om tilskud mellem myndighederne og tilskudsmodtagerne ender med et nej til at indgå den ene eller den anden form for social klausul, der f.eks. kræver - som jeg sagde før - at 3,5 pct. af de ansatte skal være ansat på særlige vilkår.
Kan det virkelig være rigtigt, at det økonomiske tæppe så trækkes væk under foreninger, selskaber eller institutioner, der er omfattet af forslaget, eller er revolveren så at sige ladt med løst krudt?
Hvis det ikke er tilfældet, har dette forslag så mange dystre perspektiver, at Dansk Folkeparti får meget svært ved at sige ja til det.
Vi vil ikke være med til føre så at sige en slags revolverpolitik på det sociale område.
Det er meget svage mennesker, det drejer sig om.
I øvrigt tror Dansk Folkeparti, at dette forslag vil medføre mange økonomiske konsekvenser, og så håber vi da, der følger penge med til kommunerne, hvis det indføres på denne måde.
Men vi må se, hvad der kommer frem under udvalgsarbejdet, men som de andre ordførere på området sagde: Der ligger mange, mange ting, der kræver en opklaring.
Anders Samuelsen (RV), 2001-02-21:
Det Radikale Venstre har som udgangspunkt altid en vis bekymring i forhold til sociale klausuler bl.a. med henvisning til nogle af de argumenter, som også er ført frem her i dag.
Et godt argument kan være, at man i høj grad skal tage hensyn til den enkelte, som kommer ud på arbejdspladsen, at vedkommende ikke kommer til at stå i en situation, hvor man mere føler, man er presset derind, end at man er velkommen.
Men når det så er sagt, mener jeg faktisk, det er relevant at starte på et sådant område, som vi vælger at gøre her i dag.
Og jeg vil godt i den forbindelse citere fra de aftalepunkter, som også er citeret i lovforslaget, hvor der står: »Parterne er enige i, at statslige myndigheder i forbindelse med tildeling af statsligt tilskud forpligtes til at vurdere, om der skal/kan stilles krav til tilskudsmodtageren om varetagelse af sociale hensyn. Hjemlen hertil tilvejebringes gennem ændringer i diverse tilskudslove.«
I teksten står der altså også ordet skal, det står der
faktisk ikke noget sted i den tekst eller i den lov, som vi så lægger frem her i dag.
Som fru Yvonne Herløv Andersen også påpegede, er det helt væsentligt, at vi får et rummeligt arbejdsmarked op at stå.
Og det er klart, at så snart stat og kommune begynder at benytte de muligheder, der ligger heri til at stille krav, så vil fokus også her fra denne sal være på, om kommunerne og amterne og staten er i stand til at holde orden i egen baghave. Og på den måde mener jeg, det kan være en løftestang for meget mere end blot de få områder, som der faktisk lægges op til her.
Jette Gottlieb (EL), 2001-02-21:
Selv om vi i Enhedslisten er modstandere af mange af elementerne og også af de stramninger, der ligger i forslaget til førtidspension, så er vi ikke imod det rummelige arbejdsmarked, og derfor kan vi også godt støtte forslaget om sociale klausuler.
Vi synes faktisk, det er naturligt, at man stiller krav om sociale hensyn, når man giver
offentlige tilskud.
Men vi ser det også gerne udviklet så langt, at man f.eks. ved offentlige byggerier stiller krav om, at der ansættes ledige personer med skånebehov som en forudsætning for en kontraktindgåelse.
Så vi håber, at forslaget også kan udvides til at omfatte den type af offentlige tilskud, ligesom vi også i fremtiden kunne tænke os at være parate til at støtte parallelle forslag, der lægger op til uddannelsesklausuler, altså at man ved udbud eller tilsvarende lægger op til, at det kræver, at der foretages en uddannelsesindsats i de virksomheder, der skal varetage opgaverne. Men Enhedslisten kan altså godt støtte den her del af forslaget.