Claus Larsen-Jensen (S), 2001-03-21:
For Socialdemokratiet er spørgsmålet om gennemsigtighed og åbenhed, herunder aktindsigt, et afgørende demokratisk princip, der skal sikre befolkningen ret til indsigt og inddragelse i de politiske beslutningsprocesser. Det er et grundlæggende princip for den offentlige forvaltning i Danmark.
Det skal også være et grundlæggende princip for samarbejdet, vi deltager i, i Den Europæiske Union og i samarbejdet på længere sigt, også på globalt plan.
Med den stigende betydning, EU-samarbejdet har for Danmark og de øvrige medlemslande, er behovet for at styrke åbenheden voksende.
I 1993 blev der som en begyndelse vedtaget de nugældende regler i EU om aktindsigt.
Næste skridt mod øget åbenhed kom med Amsterdamtraktaten.
I december 1999 fulgte Danmark og Sverige op med et fælles forslag om åbenhed og aktindsigt.
hermed.
Åbenheden er gennem en årrække udvidet i EU-samarbejdet.
Den fælles erkendelse af, at skal EU-samarbejdet tættere på landenes befolkninger, så skal åbenheden øges, trækker i samme retning.
Kommissionens forslag om aktindsigt, som skal være færdigforhandlet til den 1. maj 2001,
skal efter vores mening være endnu et skridt til at forbedre åbenheden og aktindsigten i EU-samarbejdet.
Lige nu er regeringen og Folketingets Europaudvalg som andre EU-landes regeringer og parlamenter midt i at forhandle Kommissionens forslag, så resultatet i slutfasen kan nå at komme så tæt på vores politiske mål som muligt.
Vi er helt opmærksomme på en række af de kritikpunkter, der er rejst, også i den danske debat, i forhold til Kommissionens forslag, men sådan er det jo.
Når man er midt i en forhandlingsfase, vil der jo altid være punkter, der skal tages højde for.
Folketingets Europaudvalg gennemfører den 23. april 2001
en offentlig og tv-transmitteret temahøring om offentlighed, åbenhed og aktindsigt - altså langt bredere end dette forslag - så vi fra dansk side ud over den konkrete stillingtagen til Kommissionens forslag også kan komme videre med ideer om yderligere initiativer til øget gennemsigtighed og åbenhed i europapolitikken.
En lang række af danske, svenske og europæiske eksperter og politikere vil bidrage til, at vi med temahøringen kan opkvalificere debatten og sikre nye og bedre regler om aktindsigt i EU og en bredere åbenhed i det hele taget.
Endelig er det Europaudvalget, der, som udenrigsministeren allerede har sagt det, skal give regeringen mandat til afslutning af forhandlinger om forslaget i EU's Ministerråd.
Derfor kan der også sættes spørgsmålstegn ved værdien af Enhedslistens beslutningsforslag.
Sidste år ønskede de veto, nu ønsker de at sige nej, uden de kender resultatet, der skal tages stilling til.
Det, som tiden i stedet skal bruges på frem til vedtagelsen af forslaget, skal være at få Kommissionens forslag forbedret på en række områder.
Udenrigsministeren har i sin tale givet nogle bud herpå.
For det første skal vi gå efter de maksimale forbedringer, vi kan få, med hensyn til aktindsigt i forhold til de nugældende regler.
At vi gerne vil videre end det, skal ikke afholde os fra at hente de forbedringer ind, det er muligt at få.
Vi skal for det andet som udgangspunkt gå efter, at der er aktindsigt i alle dokumenter, som EU-institutionerne ligger inde med.
Det skal også gælde i forhold til alle de institutioner m.v., som er oprettet af eller i tilknytning til Rådet, Kommissionen og Europa-Parlamentet.
Og for det tredje: Listen for undtagelser i forhold til klassificerede dokumenter skal gøres mindre lang og omfattende.
Vi vil i Socialdemokratiet aktivt arbejde for, at reglerne om aktindsigt gælder såvel uklassificerede som klassificerede dokumenter, men også hensynet til beskyttelse af offentlige interesser og sikkerhed samt enkeltpersoners og privatlivets fred gør det, som i de danske regler, nødvendigt med en vis afgrænsning.
Alt andet vil være lidt hovedløst og uansvarligt.
Jeg skal derfor afvise Enhedslistens forslag, så vi kan koncentrere kræfterne om at nå et nyt skridt fremad for øget åbenhed i EU gennem de nye regler om aktindsigt.
Vi lytter gerne til de mange input, der kommer udefra, konkret til det, vi skal ende med at enes om skal være regeringens forhandlingsoplæg, når vi skal have møde i EU-sammenhæng.