runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Thor Gunnar Kofoed (V), 2004-10-26:
Nu er jeg ikke en af dem, der siger desværre til, at folk har en anden politisk opfattelse, det er borgernes frie valg.
Men detaljeringsgraden er ikke det, man skal hænge sig i.
Det, vi må konstatere, er, at der er kommuner, der af den ene eller den anden grund ikke følger lovgivningen om det frie valg.
Men det, vi ved, er, at når vi nu skal i gang med hele denne her omlægning af den kommunale struktur, så er det afgørende vigtigt for de borgere, der kan komme i den situation, at deres institution bliver nedlagt, eller at de lige pludselig bliver tvunget ud i en situation, hvor de skal tvinges til at flytte med et servicetilbud, at de skal have en valgmulighed.
Derfor denne her lov om, at kommunalbestyrelsen er forpligtet til at offentliggøre, hvilke valgmuligheder borgerne har.
Det er afgørende vigtigt for, at den samlede strukturproces skal blive en succes.
Margrethe Vestager (RV), 2004-10-26:
Nu vil jeg nødig lyde unødigt polemisk, og vi har jo også brugt lang tid på den tidligere diskussion, som jo handlede om, hvordan kommunerne nu skal i gang med at løse nogle meget væsentlige og store opgaver.
For man skulle jo tro, at de lokalt valgte politikere, som jo er repræsentativt valgt – og der må man gå ud fra, at en stor del af dem er Venstrefolk, desværre – gjorde det, hvis det faldt naturligt i forhold til det, der var den politiske diskussion i kommunen.
Er det her detaljeringsniveauet, vi må forvente fra regeringen?
Thor Gunnar Kofoed (V), 2004-10-26:
Så skal vi til noget helt andet, noget meget mere positivt og opløftende i dagens debat.
Det er nemlig om borgernes frie valg eller oplysninger herom.
De kan f.eks. vælge mellem forskelligt tøj, og de er også i stand til at finde ud af, hvilke mærkevarer de skal vælge, også hvis der er to forretninger, der har samme mærkevarer, men forskellige priser.
Men se, den mulighed er det ikke alle steder i Danmark danskerne har, når vi taler om offentligt betalte serviceydelser.
Derfor er vi i Venstre meget glade for, at regeringen har fremsat dette lovforslag om oplysning om det frie valg.
Med denne lov giver vi borgerne mulighed for at få samme oplysninger, som de får på Strøget.
Hvordan det?
Jo, borgerne skal have mulighed for at vælge, og de skal have mulighed for at vide, hvilke valgmuligheder de har.
Kommuner og amter skal inden tredje kvartal i valgåret have offentliggjort indholdet i borgernes valgmuligheder eller nogle steder mangel på samme.
På den måde får borgerne mulighed for at se, hvilke tilbud de har at vælge mellem, og ikke bare tage det, som kommunalbestyrelsen har stillet til rådighed eller har trukket ned over hovedet på dem.
Med det her lovforslag flytter vi debatten væk fra, at det bare er et ønske for Venstre, at borgerne skal have det frie valg.
Vi flytter det ud i kommunerne og gør det til en diskussion mellem borgerne og kommunalbestyrelsen om, hvilke valgmuligheder kommunalbestyrelsen stiller til rådighed for borgerne.
M009S05500649subh.fm Page 627
Thursday, November 11, 2004 4:03 PM
Det er jo faktisk sådan i dag, at utrolig mange kommuner giver borgerne mange valgmuligheder.
Rent faktisk er der 20.000 brugere af døgnplejen, der i dag benytter valgmuligheden.
Hvis vi så taler om børnehavepladser og døgnpladser osv., er der utrolig mange, der har en valgmulighed.
Men der er også kommuner, der slet ikke tilbyder det her.
Det vigtigste er, at borgerne har en valgmulighed.
Tænk hvis vi f.eks. på Strøget eller i gågaden kun havde en forretning med et tilbud, og at man ikke fortalte om prisen, eller hvad indholdet af varen var.
Det er det, vi vil oplyse om med regeringens forslag her.
Margrethe Vestager (RV), 2004-10-26:
Jamen min prognose vil være, at det vil komme til at ske; min prognose vil også være, at det vil komme til at ske ret tit, men jeg vil ikke lave den prognose, at vi kommer til at lave aftaler af den her størrelsesorden særlig tit, om overhovedet.
Jeg synes, det er sådan en lille smule nedladende fra hr. Thulesen Dahls side at gøre det her spørgsmål til et spørgsmål på linje med en forsvarsforligsaftale.
At strukturreformen kan sammenlignes med en forsvarsforligsaftale tror jeg egentlig at de offentligt ansatte, de pårørende, brugerne, politikerne, som sidder rundtomkring og arbejder med det, synes er en lille smule nedladende.
De beder ikke om at få en flig eller tage en enkelt tidsel ud.
Vi siger, at hvis der er et ønske om samarbejde, så melder vi os meget gerne til drøftelser af en selvejerreform.
Aftalen, som er indgået, er vist mildest talt ikke særlig præcis i det spørgsmål, ud over at den også siden hen er ændret i det spørgsmål
Derfor tror jeg, at det vil være klart for enhver, der læser aftalen, at det faktisk ikke er rigtigt, det er i hvert fald ikke nogen særlig korrekt beskrivelse af virkeligheden og af det samspil, som der ville kunne have været imellem Folketingets partier.
Man kan godt diskutere præcision, men det ville være klædeligt, før man skød på vores præcision – ja, vi er faktisk enig med Socialdemokratiet – at man havde sin egen præcision på plads og måske kunne svare bare en anelse mere præcist på de spørgsmål, der blev stillet.
Hermed sluttede forespørgslen.
Lovforslaget sattes til forhandling.
Forhandling
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2004-10-26:
Det var så syv-otte ord til besvarelse af det spørgsmål, jeg egentlig havde, og så en lang tale om noget andet, men jeg kan måske give fru Margrethe Vestager endnu en lejlighed til at svare på det spørgsmål, jeg egentlig havde.
Hr. Ole Stavad mente jo, at han var meget præcis i sin tilkendegivelse af, hvad der skulle ændres, hvis Socialdemokratiet fik mulighed for det.
Vi var så lidt uenige om, hvor præcist det egentlig var, men det mente han selv at det var.
Derfor er det da interessant for os at vide, om fru Margrethe Vestager og Det Radikale Venstre er med på den meget såkaldt præcise formulering af, hvad der skal ske, afhængigt af, hvornår man i givet fald måtte få mulighed for at lave det om, eller om man ikke har sådan en fælles afstemning af ønskerne.
Det vil jeg gerne have et klart svar på.
Til det andet er bare at sige, at da vi lavede aftalen i juni, var der mulighed for at være med og få sat et fingeraftryk på det hele, og før der skulle laves en udmøntningsaftale i september, var der mulighed for at komme med, og så bliver der en mulighed for, endda i fuld overensstemmelse mellem regeringen og Dansk Folkeparti, når lovforslagene er bragt frem, at diskutere indholdet af dem og selvfølgelig påvirke dem
, når M009S05500649subh.fm Page 626 Thursday, November 11, 2004 4:03 PM
man har gode argumenter at påvirke dem med.
Sådan skal det være.
Så er der en fase her, hvor det ville være mærkeligt, hvis man sådan kunne gå ind og plukke i tingene, som fru Margrethe Vestager tilkendegiver.
Men jeg vil bruge andre lejligheder, hvis fru Margrethe Vestager igen kommer i regering, til at bede om den samme ret, når der laves forlig, som jeg ikke efterfølgende bliver en del af, som fru Margrethe Vestager nu har udbedt sig.
Margrethe Vestager (RV), 2004-10-26:
Jeg synes, at det håndgreb, som Dansk Folkepartis ordfører forsøger sig med i øjeblikket, nemlig at Det Radikale Venstre ligesom skriver sig ud af den parlamentariske praksis, og at vi da må kunne forstå, at sådan kan man ikke gøre, er fiffigt og også ganske snedigt: Vi her i Dansk Folkeparti, næsten et regeringsparti, har skam styr på, hvordan de parlamentariske processer skal være!
Det Radikale Venstre har anmeldt et meget klart ønske om at deltage i en selvejerreform, statsministeren har meget klart inviteret til at deltage i reformarbejdet.
Vi har ikke fået nogen invitation, vi har ikke fået nogen svar.
Vi har ikke fået noget som helst, der kunne ligne et svar på det ønske om en reform.
Derfor undrer det mig, at hr. Thulesen Dahl nu får det til at se ud, som om statsministerens invitation ikke var i overensstemmelse med Dansk Folkepartis ønsker.
Hr. Thulesen Dahl er jo faktisk den eneste, der har nærmet sig et billede, jeg kan genkende, nemlig at det rigtig store arbejde ligger foran os, og det, som allerede nu bliver beskrevet som en succeshistorie, har man end ikke krattet i overfladen af.
Med hensyn til Det Radikale Venstre og Socialdemokratiet så tror jeg, at man vil finde, at vi vil få et rigtig godt samarbejde om at få afdækket, hvad konsekvenserne vil være af regeringens reformarbejde, og hvad vi vil foreslå skal gøres anderledes.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2004-10-26:
Det vil jo bare være sin sag!
M009S05500649subh.fm Page 625
Thursday, November 11, 2004 4:03 PM
komme og plukke lige præcis i de områder, de selv vil have, og så rive det ud af sammenhængen og i øvrigt få det lavet om?
Hvis det er sådan, fru Margrethe Vestager forestiller sig, at vi lige pludselig skal lave forlig på herinde, hvis det har en eller anden større rækkevidde – det er det, jeg kan forstå er mantraet, at det altså sådan er over et vist niveau – så kunne det også diskuteres, om et forsvarsforlig for de næste 5 år, der fuldstændig laver om på forsvaret, er noget, hvor man også, hvis man er uenig i det og ikke går ind i et samlet forlig, skulle kunne plukke nogle ting ud.
Eller hvad?
Det er i forhold til den måde, Folketinget arbejder på, lidt svært at få hoved og hale i, hvad fru Margrethe Vestager ønsker.
Men det, jeg så bare godt lige kunne tænke mig at spørge om i forhold til fremtiden, for det er da klart det mest interessante for alle, er: Er de ændringer, som Socialdemokratiets hr. Ole Stavad annoncerede Socialdemokratiet ønsker at lave – det er også set i forhold til, hvornår man så kan få lejlighed til at lave dem om – helt frem til at man i givet fald vil ændre regionsafgrænsningen, afstemt med Det Radikale Venstre?
Nu hvor man indtil nu har kørt parløb hele vejen, er det så et parløb, man vil fortsætte med hensyn til de ændringer, der foreslås?
Margrethe Vestager (RV), 2004-10-26:
Når de historiske overvejelser, som jeg ikke vil gå dybere ind i, for jeg synes, at hr. Ole Stavad på udmærket vis har redegjort for dem, kan have en interesse, er det jo, fordi det, vi har oplevet i dag, er et forsøg på at sige, at der ingen substantiel uenighed er; det er kun noget mødeetikette, der er kommet imellem os.
Hvis regeringen anerkendte, at der faktisk er egentlig reel politisk uenighed på en række punkter, så kunne det være, at vi også ville forstå invitationen reelt.
Jeg forstår udmærket, at Dansk Folkeparti holder godt fast i aftalen og også polerer på overfladen, så den bliver ved med at være helt glat og uangribelig og uden at komme i nærheden af for nogen, der måtte være interesseret.
Nu er det efter min opfattelse en ret særlig reform, vi gennemfører.
Den har ikke sin lige i et 30-årigt perspektiv.
Den har et format, og den indeholder mange, mange delreformer; reformer, som, hvis de blev gennemført hver for sig, nok ville kunne trække forespørgsler, samråd, høringer og deputationer og alt mulig andet med sig.
Det Radikale Venstre har anmeldt en meget specifik interesse for at gennemføre en selvejerreform, nu hvor der blev et historisk hul til det; en reform af det selveje, som en række af vores uddannelsesinstitutioner har, og som en række af vores uddannelsesinstitutioner skal have.
Derfor misforstod vi statsministeren.
Vi troede, at vi ville blive inviteret til drøftelser af en selvejerreform i den udmøntning eller udfoldning af aftalen, som vi troede der var interesse for, men vi forstår nu, at der ingen interesse er for det.
Invitationen skulle forstås som en anledning til at skrive den gældende aftale under eller til at forholde sig i ro, indtil regeringen kunne fremlægge færdige lovforslag.
Men sådan havde vi nu forstået processen.
Vi har anmeldt meget klare interesser, vi har oplevet en total afvisning.
Det er bare, så det er helt klart.
Men jeg modtager selvfølgelig tilrettevisningen i forhold til, hvad der er den parlamentariske metode for aftaler af den her type, og i forhold til de helt naturlige og selvfølgelige forligsrettigheder, som Dansk Folkeparti har.
Det var bare ikke sådan, det lød undervejs, og det var ikke det perspektiv, som vi i andre sammenhænge havde fået stillet i udsigt.
Aage Frandsen (SF), 2004-10-26:
I et tidligere indlæg kom jeg til at nævne, at jeg sådan set ærgrer mig over ikke at blive inviteret i anden omgang til forhandlinger der i juni måned.
Men efter det sidste, jeg har hørt her, kan jeg forstå, at det kunne have efterladt et eller andet hos mig.
Men det håber jeg altså ikke sker for de pågældende, som har været igennem det forløb.
Ellers har jeg forstået, at det kan lade sig gøre at få behandling, så man kommer over de traumatiske oplevelser.
Det, jeg bad om ordet til, var det om svar.
Jeg beder ikke ministeren om at forholde sig til det svar, som undervisningsministeren gav i Uddannelsesudvalget, for det vil være unfair – jeg synes udmærket om undervisningsministeren – men beder ham bare være opmærksom på, og det synes jeg at ministeren skal være, at når vi spørger i de respektive udvalg, skal ministerens kollega være opmærksom på, at vi altså godt kan være interesseret i sagen og bliver overraskede, når svarene er forholdsvis tynde.
Jeg ved godt, at når indenrigsministeren svarer, tænker han i, hvor han er henne i processen, men de andre ministre skal være tilsvarende henne i processen, og de skal være opmærksomme på, at det sådant set interesserer folketingsmedlemmerne, som benytter sig af grundlovens M009S05500649subh.fm Page 624
Thursday, November 11, 2004 4:03 PM § 53
, vel vidende at ministeren ikke er forpligtet til at svare.
Vi giver jo gerne gode, fyldestgørende svar til Folketinget, i salen, i udvalgene, til samråd m.v.
Sådan er det.
Det rigtig gode svar på alle de spørgsmål, der kunne stilles, giver vi jo altså på det tidspunkt, hvor vores egne interne processer er på plads, og hvor vi har vores færdige, gennemarbejdede bud på, hvordan lovgivningen skal være.
Det var det, jeg sigtede til, da jeg før udtalte mig om processer og hver ting til sin tid.
Sådan må det nødvendigvis være.
Vi sidder for tiden, desværre lidt færre, end man kunne have ønsket sig, men lad nu det være, og udfylder den aftale, vi har indgået før sommerferien, inspireret af den offentlige debat, der har været, og er ved at indhøste en masse faktuel viden, der kan samles op forskellige steder.
Det udkrystalliserer sig jo til noget, der bliver konkret, og det konkrete er de lovforslag, vi fremsætter i en samlet buket til januar.
Det rokker selvfølgelig ikke ved, at regeringen til enhver tid skal kunne redegøre for, hvad der er sigtet, og hvilke virkemidler der er i den aftale, vi har indgået, og det føler jeg mig også fuldstændig tryg ved at et hvilket som helst regeringsmedlem kan.
Margrethe Vestager (RV), 2004-10-26:
Jeg er meget ked af det, hvis jeg blev misforstået i retning af, at jeg ikke synes, det er meget væsentligt, at der er mange politiske opfattelser – og at der også er Venstrefolk.
Jeg synes måske nok, at der så bare er lidt for mange Venstrefolk; det er mere sådan, det skal forstås.
Jeg ville ønske, at der var flere radikale, som kunne være med til at gøre landets lovgivning til virkelighed.
Jeg kan muligvis have misforstået ordføreren, for det lød, som om landets kommuner ikke følger lovgivningen om frit valg, og at det er derfor, vi har fået det her lovforslag; at hvis man bliver informeret om, hvordan man følger lovgivningen, vil man i højere grad føle sig tilskyndet til at følge lovgivningen.
Kan jeg ikke få ordførerens refleksion på, om det er nogen særlig god måde at få folk til at følge lovgivning på, at man følger op med en ny lovgivning, der skal reparere på, at man ikke følger den eksisterende lovgivning?
Vi har i forvejen ret travlt i Folketinget, og det kan blive til rigtig, rigtig mange love, hvis det er regeringens metode til at opnå efterlevelse af gældende love.
Pia Boisen (EL), 2004-10-26:
Da vores ordfører ikke kan være til stede, skal jeg redegøre for Enhedslistens holdning til lovforslaget, som det er fremsat.
Men inden da vil jeg sige – efter at have fulgt debatten hele eftermiddagen, hvor det bl.a. fra den borgerlige side af salen har været fremført, hvordan enhver kommune kan tage stilling til ganske komplicerede sociale sager og ganske komplicerede genoptræningssager – at det er lidt pudsigt, at man ikke tiltror dem evnen til at forholde sig til, hvordan man informerer om, hvad det er for nogle tilbud, man har.
Tilbage til L 16: Frit valg og indflydelse på eget liv er jo noget, som vi alle ønsker, men lovforslaget her om frit valg handler ikke om den slags valg.
Lovforslagets hovedformål er vel at tvinge kommunerne til årligt at overveje nye muligheder for frit leverandørvalg.
At regeringen mener, at der er behov for den slags tvang, skyldes vel, at en række kommuner endnu ikke eller kun delvis har indført leverandørvalget.
Og spørgsmålet er, hvorfor kommunerne så ikke har været flittigere på det her område.
Et oplagt svar er, at det er for dyrt, og at der ikke er den store interesse blandt borgerne.
M009S05500649subh.fm Page 634
Thursday, November 11, 2004 4:03 PM
I Ankestyrelsens undersøgelse fra 2004 »Frit valg i ældreplejen« kan man læse, at 224 af kommunerne mener, at frit leverandørvalg har medført øget administration både til selve implementeringen og på længere sigt – en iagttagelse, som både KL, Amtsrådsforeningen, Frederiksberg Kommune, Det Kommunale Kartel og FOA jo også anfører i deres høringssvar til dette lovforslag.
At der så i forslaget til lov om frit valg står, at lovforslaget ikke har nogen administrative og økonomiske konsekvenser, er noget uforståeligt.
Endnu mere mystisk bliver det, når man kort efter læser, at lovforslaget ikke har nogen erhvervsøkonomiske konsekvenser.
Hvis ikke en øget mulighed for valg af private leverandører har økonomiske konsekvenser for erhvervslivet, så har vi svært ved at se, hvad der skulle få erhvervslivet til at påtage sig opgaven.
Men lovforslaget afspejler jo regeringens ønske om et mere frit leverandørvalg for at privatisere alt, der ikke lige er administration i meget snæver og streng forstand.
Det frie valg handler i virkeligheden om fri mulighed for det private erhvervsliv til at skumme fløden i den kommunale sektor.
Til sidst – sådan for at føje spot til skade – er det jo bemærkelsesværdigt med de bemærkninger til lovforslaget, der er vedrørende klagevejledning.
Regeringen mener åbenbart, at de private leverandører sagtens selv er i stand til at vurdere, hvornår de bør indberette borgernes klager til kommunen.
Den tillid nærmer sig jo nærmest det tossegode.
Enhedslisten er imod en omkostningsfuld privatisering af de kommunale opgaver og ønsker fokus på indholdet af de offentlige velfærdsydelser i stedet for på formen, og derfor vil Enhedslisten ikke støtte lovforslaget.
Thor Gunnar Kofoed (V), 2004-10-26:
Der er nogle kommuner, der af den ene eller den anden grund har valgt, at man ikke tilbyder borgerne et frit valg.
Der er også nogle politikere i det kommunale, der mener, at de er bedre til at vælge for borgerne end andre.
Vi har hørt i debatten her i dag, der har varet i flere timer, at der er nogle, der mener, de er bedre til at vælge, er bedre vidende end andre.
Men det er jo sådan, at i det her forslag lægger man meget vægt på, at man oplyser borgerne om, hvilke valgmuligheder de har.
Thursday, November 11, 2004 4:03 PM
nalbestyrelse diskutere, hvor borgerne eventuelt sætter kryds ved valget, om de vil have flere eller færre valgmuligheder.
Der skal man ikke som kommunalpolitiker kunne sige: Vi lader være med at oplyse borgerne om, at de rent faktisk har en valgmulighed.
Det vigtige er, at man oplyser borgerne om, hvad de har at vælge imellem, eller hvad de ikke har at vælge imellem, så har borgerne mulighed for at tage et valg – også på valgdagen.
Thor Gunnar Kofoed (V), 2004-10-26:
Det er vel mere rimeligt, at man siger til kommunerne: Nu oplyser I, og så tager I selv debatten med jeres borgere om, hvor meget frit valg vi skal have.
Det er sådan, at man med det her lovforslag nr. L 16 lægger op til, at kommunen oplyser borgerne om, hvilke muligheder de har.
Samtidig oplyser man direkte om, hvilke ting man ikke tilbyder sine borgere, men som de lovmæssigt har krav på.
Og så lægger man op til kommunalbestyrelsen, at den selv må tage den strid med sine vælgere om, at man altså ikke vil følge lovgivningen og give sine egne borgere det frie valg, som de rent faktisk har krav på ifølge lovgivningen.
Er det ikke en mere fri måde at give det kommunale selvstyre en værdi på, frem for at vi bare giver dem et dekret?
Margrethe Vestager (RV), 2004-10-26:
Jeg kan allerede se, at embedsfolkene glæder sig til at svare på spørgsmålet.
For det vil jo give et indblik i, om det her postulat om, at kommunerne ikke følger lovgivningen, er rigtigt eller forkert.
Derfor synes jeg, det er et meget vigtigt spørgsmål at få besvaret.
Det andet er, at der jo ikke er frit valg om oplysning om frit valg.
Man skal oplyse om frit valg.
Og derfor forstår jeg ikke helt, hvad det er for en polemik, Venstres ordfører vil ind i om SR-regeringens lovforslag og SR-regeringens pålæg til kommunerne.
Thor Gunnar Kofoed (V), 2004-10-26:
Jeg vil gerne spørge fru Margrethe Vestager, om hun mener, at der er frit valg i alle kommuner ud fra det, lovgivningen siger der skal være.
Og er det i de kommuner, hvor der ikke er et frit valg, og hvor man i kommunalbestyrelsen har besluttet, at man ikke vil give det frie valg, så ikke rimeligt, at de mennesker, der tilfældigvis ikke har læst avisen den dag, det er vedtaget i Folketinget, så får en viden om, at de altså har en valgmulighed, at de har krav på at vælge?
Hvis man tager andre ting, det kan være ting, som er nævnt i dag, det kan være ligestillingslov osv., så er der da meget ringe muligheder, der er meget strenge regler, som den forhenværende regering indførte, uden valgmulighed.
Her er der trods alt en valgmulighed for kommunen.
Er denne lov ikke sådan mere fri, end man normalt var vant til under SR-regeringen?