Henrik Svane (RV), 1998-01-22:
For Det Radikale Venstre er det vigtigt, at der gøres en indsats for, at integrationen i vores land for de flygtninge, som er her med lovlig opholdstilladelse, bliver så grundig og så effektiv som muligt for at tilsikre, at flygtningene så hurtigt som muligt kan blive selvhjulpne og med det danske samfunds hjælp kan blive trukket op af den fornedrelse, af de psykiske traumer, som man måtte ankomme med efter at have været anvist til den eneste mulighed på et tidspunkt i sin tilværelse: at flygte fra det samfund, som man er født og opvokset i.
Vi tillægger, at vi fastholder respekten for menneskerettighederne og de internationale konventioner, vi vil fastholde retssikkerheden, og vi vil søge at fastholde ligestillingen.
Samtidig med at det er sagt, vil vi også med de forslag, der er fremsat af regeringen, og som vi behandler i dag, sikre os mod en udnyttelse af eventuelle huller i den eksisterende lovgivning, sikre os mod plat og snyd, gøre en øget indsats mod menneskesmugling ind i vores land og frem for alt søge at gøre asylbehandlingen så kort, så effektiv og så retfærdig som muligt.
Vi mener, at det integrationsforløb, der har været igennem de forløbne år under Dansk Flygtningehjælps ledelse, har været udført så godt, som Flygtningehjælpen kunne
, så når vi foreslår, at ansvaret efterfølgende overdrages til kommunerne som dem, der primært har ansvaret for integrationen, skal dette ikke ses som en kritik af Dansk Flygtningehjælps indsats til dato. Der skabes hermed nogle nye vilkår, og det er bl.a. vilkår, som Dansk Flygtningehjælp ikke har haft.
Det er en mulighed, som Dansk Flygtningehjælp aldrig har haft, og som man har ønsket sig i lang tid, fordi manglen på denne mulighed har afstedkommet, at alt for mange flygtninge i al for lang tid
næsten udelukkende har haft sprogundervisningen som et fast holdepunkt i deres dagligdag.
Det skabes der nu mulighed for at ændre, ved at kommunerne overtager ansvaret.
I Det Radikale Venstre er vi meget interesserede i, at civilsamfundet inddrages så tæt som overhovedet muligt i denne opgave.
Hvis man et øjeblik kigger et andet sted hen i verden, f.eks. på Holland, vil man se, at som man har tilrettelagt integrationsarbejdet dernede, har man i meget højere grad, end det er foregået i Danmark, tillagt det civile samfunds aktive medvirken stor betydning.
P.t. er der i Holland 11.000 frivillige på kontrakt, der hjælper til i integrationsarbejdet.
Det skal Dansk Flygtningehjælp have stor ros for.
I Det Radikale Venstre har vi nemlig den holdning og den mening, at for at integrationen skal lykkes godt, er det vigtigt, at de nye folk i vores samfund kommer så tæt på en dansk hverdag som overhovedet muligt.
Derfor tillægger vi det også vægt, at der med forslaget sættes en streg under betydningen af at lære vores sprog at kende.
Med de forslag, der er fremsat, lægges der op til, at kommunerne i højere grad, end det har været tilfældet indtil nu, kan lægge sprogundervisningen så tæt som muligt på det sted, hvor flygtningene bliver aktiveret, således at det hverdagssprog, som er det første, man lærer, kommer så tæt som overhovedet muligt på det arbejdssprog, som man skal gøre brug af i den pågældende aktivering, og at sprogstimuleringen også foregår via en tættere kontakt til danskere, så den ikke udelukkende foregår i et sproglokale med folk, der ikke taler dansk.
Sådan som systemet er blevet udviklet gennem de seneste år, har man så at sige indskudt en større og større professionalisering mellem de civile borgere, danskerne, og flygtningene, i takt med at Dansk Flygtningehjælp har udviklet sig til dette professionelle system.
Også her vil jeg understrege, at det kritiserer vi ikke Dansk Flygtningehjælp for, men sådan har det udviklet sig.
Det har også udviklet sig sådan, at den folkelige forståelse for opgaven er skredet, fordi flere og flere efterhånden har fået
den opfattelse, at for overhovedet at kunne samarbejde og samtale med flygtninge skulle man have en vis ekspertise.
Det ønsker vi at gøre noget ved, og det tror vi på, at vi kan gøre med dette forslag, fordi netop kommunen med det nye ansvar er meget tættere på det civile samfund.
Det vil sige, at der laves en anden overgang fra asylfasen eller præasylfasen, mens man sidder i centret og venter på sit asyl, og så over til introduktionen til vores samfund.
Det bliver en blid og blød overgang, al den stund at Røde Kors jo også for øjeblikket arbejder med samfundsforståelse og andre ting, således at de asylansøgere, der får asyl, allerede i en vis forstand er introduceret til det danske samfund.
Det skal der bygges videre på i den kommende introduktionsperiode. I Det Radikale Venstre er vi også glade for, at vi nu for første gang får skabt integrationsmulighed for indvandrerne, og at vi samtidig siger, at vi vil prioritere indsatsen ved nu ikke kun at gøre det i halvandet år, men sige maksimum tre år.
Mange flygtninge har omtalt, at det, at de i så stort omfang hørte under sociallovgivningen, kom til at betyde, at de følte sig klientgjort.
Vi er ikke ude på at give folk mindre i løn.
Man skal nemlig lægge til, at der med straksaktiveringen gives mulighed for, at flygtninge væsentlig hurtigere end i dag kan oppebære et overhead af den timeløn, som de får i forskellige aktiveringsopgaver - 10 kr. i timen - så de vil kunne tjene penge meget hurtigere end tidligere.
Vi tillægger det også stor betydning, at de folk, der er tættest på arbejdspladserne, nemlig de kommunale medarbejdere og det civile samfund, som vi tænker os trukket
meget mere ind i samarbejdet,
vil være med til at tilsikre en større optagelse af flygtninge - også indvandrere, men især flygtninge - på det danske arbejdsmarked.
Det er dér, integrationen har de bedste vilkår, ved at flygtninge får tydeligere mulighed for at vise, at han/hun har noget på hjerte, og at han/hun gerne vil bidrage til dette samfund ved at betale skat og ved at yde en indsats.
Det har været svært at komme med sådan et forslag tidligere, al den stund vi har haft en høj arbejdsløshed, og det er naturligvis også derfor, vi tror på, at muligheden nu er bedre, i takt med at arbejdsløsheden er faldet så meget, som vi ved, at den er faldet. Overgangen mellem Røde Kors-systemet, altså præasylsystemet, og kommunerne skal gøres blød, sagde jeg.
Vi skal udvikle nogle metoder, og det skal vi snakke meget om i det fortsatte udvalgsarbejde, hvor visitationen bliver af afgørende betydning, og den skal være kvalitativ, sådan at den fordeling, der skal foregå i kommunerne, blandt andet tager hensyn til, hvilke arbejdsområder der er i kommunen, primært inden for erhvervslivet, hvilke uddannelsesmuligheder der er, og hvad der overhovedet er, som den pågældende flygtning ville have mere glæde af i kommune A end i kommune B. I forhold til fordelingen skal vi også tale om, hvilke parametre vi skal lægge ind for at bruge det, som nogle i dag har omtalt som tvang, for at kommunerne kan modtage flygtninge.
Her vil vi fra radikal side lægge meget vægt på, at den samlede integrationsindsats, som pågår i den pågældende kommune, skal være en væsentlig faktor som et parameter.
Det må være den integrationsindsats, der foregår, der skal være med som parameter.
Det glæder vi os til at diskutere med de andre ordførere.
Når jeg siger, at det civile samfund skal have en større rolle, er det, fordi jeg tror, at den tendens til fremmedfrygt, som vi har set igennem de seneste år, i høj grad skyldes det, som jeg tidligere omtalte som professionalisering.
Også her ved de lokale aktører på området og hermed kommunerne og deres sagsbehandlere meget om, hvordan man gør, fordi de kender forholdene.
Dansk Flygtningehjælps rolle bliver lagt om ved dette lovforslag.
Det er vigtigt for Det Radikale Venstre at betone, at der skal gives rimelige vilkår til Dansk Flygtningehjælp i denne omstillingsfase, ikke kun af hensyn til at bevare den ekspertise, som Dansk Flygtningehjælp har på forskellige områder, men også for fortsat at kunne udbygge den.
Her tænker jeg især på en rådgivningsfunktion med hensyn til dokumentation og information, jeg tænker på tolkeservice, og jeg tænker på det psykosociale arbejde, som Dansk Flygtningehjælp har gjort en stor indsats for at udvikle gennem de seneste år.
Det må vi ikke tabe på gulvet, og det vil vi følge meget under udvalgsarbejdet.
Tilpasning til nye tider betyder jo også, at man nu skal forsøge at etablere sig som entreprenør på området.
Det har Dansk Flygtningehjælp allerede nu stor erfaring med, i og med at man igennem den seneste halve snes år har udviklet indtægtsdækket virksomhed, så jeg har en fornemmelse af og en tro på, at mange mindre kommuner fortsat vil gøre brug af Dansk Flygtningehjælps medarbejdere både i en direkte entreprenørfunktion og også indirekte ved, at nogle af de medarbejdere, som ikke længere vil kunne finde plads i organisationen, naturligt vil søge over i de kommuner og især i de større kommuner, som nu selv påtager sig rollen.
Dette er en udbygning af det, som vi har set i de større byer over tid, og det vil fortsætte.
Den største del af de medarbejdere, der sidder i danske kommuner og arbejder med flygtningespørgsmål, har været med i Dansk Flygtningehjælps arbejde og er derigennem blevet trænet og uddannet til at påtage sig disse roller og udføre dette arbejde.
Jeg synes, at et godt resultat af en god integration burde være repatriering.
Derfor er det også vigtigt, at Dansk Flygtningehjælp fortsat arbejder for repatriering. Vi er enige med De Konservatives ordfører i, at repatriering er en god ting, men repatriering set med radikale øjne tager udgangspunkt i frivillighed. Derfor er det vigtigt så hurtigt som muligt at gøre flygtninge til hele mennesker, at bekræfte dem i deres selvværd, således at de kunne tænkes at være med, når de ved en reorientering, en forsoning, kan vende tilbage i ære og værdighed med den ballast, det er, at et samfund som vores har givet dem rimelige vilkår til at overleve.
Men det skal ske på frivillighedens basis.
Forholdet til nogle af de andre fremsatte lovforslag vil jeg ikke komme særlig meget ind på, men bare sige, at det er væsentligt for Det Radikale Venstre at søge så bredt et flertal som overhovedet muligt til det lovkompleks, der nu er lagt frem.
Derfor er jeg enig med de ordførere, der har betonet, at vi ikke må haste med det her. Sådan som de politiske markeringer har været i dagspressen i den seneste tid, tyder det for mig meget på, at sagligheden og fagligheden ikke har været i højsædet.
Det kan der være forskellige grunde til, det vil jeg ikke komme ind på her, men jeg glæder mig meget til, at vi i et sagligt og fagligt samarbejde i udvalget kan se dybere ned i substansen og forhåbentlig vinde et bredt flertal for disse forslag.