runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pia Kjærsgaard (DF), 1997-12-10:
Den debat kan jeg godt love ministeren senere.
Men så må jeg bare konkludere, at ministerens tiltrædelsestale, kan man vel næsten sige, som indenrigsminister, sætningen: »Glem alt, hvad jeg tidligere har sagt», egentlig må være dækkende for ministerens virke fremover.
At han ikke ønsker at tage den direkte debat tager jeg som udtryk for en meget svag holdning fra ministerens - og dermed selvfølgelig også regeringene - side.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1997-12-10:
Jeg vil gerne spørge ministeren, om vi også skal glemme det, ministeren har sagt om Dansk Folkepartis opgørelse af de økonomiske omkostninger ved udlændinge i Danmark.
Dér har ministeren jo tidligere sagt, at det var helt usmageligt - han brugte udtrykket usmageligt - at Dansk Folkeparti overhovedet havde lavet en opgørelse over omkostningerne ved udlændinge.
Så er det nu egentlig så usmageligt, eller skal vi også glemme det udtryk fra ministeren?
Thorkild Simonsen (S), 1997-12-10:
Min sidste bemærkning er, at jeg ikke finder, det er nyttigt at fortsætte debatten på det niveau, som den her foregår på, med postulater.
Om jeg er svag eller ikke er svag, det er jeg sådan set ligeglad med; hvis det, jeg gør, er rigtigt, så er jeg godt tilfreds.
Pia Kjærsgaard (DF), 1997-12-10:
Må jeg have lov at citere direkte fra Radioavisen den 13. november 1997 kl. 12: »Indenrigsminister Thorkild Simonsen fastholder, at Dansk Folkeparti i flere tilfælde er kommet med usande og vildledende oplysninger om indvandrere.
Thorkild Simonsen kom med påstanden i Radioavisen i morges, hvor han kommenterede
en ny analyse.
« Det har ministeren ikke tilbagevist og heller ikke mange af de andre uhyrlige udtalelser, ministeren i sin meget korte embedsperiode er kommet med.
Det synes jeg er utrolig beklageligt, og derfor skal Dansk Folkepartis mening om ministeren selvfølgelig opretholdes.
Hermed sluttede spørgsmålet.
»Hvilke forskelle ser ministeren mellem det udlændingeudspil, som ministeren nu er kommet med set i forhold til den skitse til udlændingeudspil, der fremkom umiddelbart før, at Birte Weiss gik af som indenrigsminister?«
Thorkild Simonsen (S), 1997-12-10:
Det udspil, som jeg præsenterede i sidste uge på regeringens vegne, og som er sendt til alle Folketingets medlemmer, har naturligvis taget udgangspunkt i statsministerens åbningsredegørelse.
Men udspillet er langt mere konkret - hvad det jo selvfølgelig også skal være - end det kan gøres i en åbningsredegørelse.
Sådan må det jo nødvendigvis være.
Blandt de spørgsmål jeg særlig har beskæftiget mig med, vil jeg fremhæve præcisering af de facto-begrebet.
Det har været meget vigtigt for mig, at ingen skal kunne hævde, at vi i Danmark giver asyl til mennesker, der ikke er personligt forfulgt.
I den forbindelse har jeg lagt stor vægt
på, at der bliver skabt økonomiske incitamenter for de nyankomne udlændinge til at følge det introduktionsprogram - eller de programmer - som skal udarbejdes for hver enkelt. Det er svaret.
Pia Kjærsgaard (DF), 1997-12-10:
Jo, men jeg spurgte sådan set om forskellene imellem den forhenværende og den nuværende indenrigsminister i relation til det udspil, der nu er kommet fra regeringen.
fra indenrigsministeren - den går jeg ud fra at den nye indenrigsminister også er bekendt med - og at det, der kom frem fra indenrigsministeren i sidste uge, nogenlunde er en afskrift, selv om vi jo endnu ikke har set de konkrete lovforslag.
Det er vist kendt for enhver, at udskiftningen skete, enten fordi den forhenværende indenrigsminister, fru Birte Weiss, gik af sig selv, eller fordi hun blev fyret, og der kom en ny indenrigsminister, der i sin borgmestertid i Århus er kommet med nogle helt anderledes udtalelser, som den forhenværende borgmester i Århus nu desværre ikke efterlever, for nu er han blevet indenrigsminister.
Men jeg vil godt høre: Hvor er forskellene imellem den forhenværende og den nuværende indenrigsministers udspil på udlændingeområdet?
Thorkild Simonsen (S), 1997-12-10:
Det er korrekt - som citeret af fru Pia Kjærsgaard - at der lå en rapport eller et oplæg til en ændret integrationspolitik, og naturligvis kender jeg den.
Og det, der er sket nu, og det var faktisk det, jeg sagde i mit første svar,
er, at vi har udmøntet det, sådan at det er konkret.
Vi forhandler i disse timer med Kommunernes Landsforening om, hvordan det skal udformes.
Det er meget konkret, for det er sådan, at hvis vi ikke ved en frivillig ordning kan få disse flygtninge fordelt, så sker det altså ved lov. Og det er jo så en af de nye ting.
Der er også nogle ting, som ikke er nye.
Men jeg synes, det er uinteressant at stå og sammenligne, hvad der har været i et oplæg til en lovgivning.
Det er mere interessant at samle sig om den lov, som bliver forelagt dette ting på tirsdag, og så kan man tage stilling til, om man synes om det eller ej.
Naturligvis synes regeringen om det, og det skal vi nok begrunde til sin tid. Jeg mener ikke, der er mere at sige om den del.
Der blev ikke spurgt om udlændingepolitikken, og derfor svarede jeg heller ikke.
Pia Kjærsgaard (DF), 1997-12-10:
Og må jeg så også spørge ministeren, om ministeren egentlig mener, at det var umagen værd at starte en karriere som indenrigsminister, på baggrund af det oplæg, der nu ligger på udlændingeområdet?
Thorkild Simonsen (S), 1997-12-10:
Umagen værd?
Det skal jeg ikke kunne sige.
For hvem i øvrigt?
Det ved jeg ikke.
Man har bedt mig om at påtage mig en opgave, fordi en minister havde to store opgaver og ønskede at afgive den ene.
Det må statsministeren i øvrigt vurdere.
Jeg håber, det var umagen værd - i al fald for regeringen.
Hvad der er et sobert debatniveau er en personlig vurdering; det er ikke noget, man kan dokumentere.
Det jeg har sagt, er, at jeg ikke bryder mig om Dansk Folkepartis tone i udlændingedebatten, og det står jeg ved.
Ebbe Lundgaard (RV), 1997-12-10:
Jeg kan ikke love det, og jeg vil sige, at jeg nok ikke vil arbejde for at lempe disse bestemmelser.
De er faktisk indgået frivilligt med en lang række firmaer, der producerer sådanne forbrugsgoder, som ikke kan siges direkte at være til gavn for vores helbred; det gælder øl, vin, cigaretter osv. Her er der altså et forbud, og der er nogle aftaler om, hvor man i givet fald skal holde meget igen med at reklamere for disse ting.
Det er nogle aftaler, som området har stor forståelse for, og jeg har ikke til hensigt at arbejde for at ændre reglerne på det område.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Thorkild Simonsen (S), 1997-12-10:
Spørgsmålet om de af fru Pia Kjærsgaard nævnte tre eksempler fra en radioudsendelse har jeg svaret skriftligt på, som jeg henviste til først, og det står jeg selvfølgelig ved.
Jeg synes også, jeg får belæg for her i salen, at det ikke er en sober debat, når man bruger ordet løgn og andre ting om andre personers udtalelser - det har jeg i hvert fald ikke brugt over for det parti, der spørger - og derfor synes jeg ikke, der er nogen som helst grund til at drøfte det her spørgsmål mere.
Sagen er, at vi skal have løst udlændingeproblemet, og det bliver nok uden hjælp fra Dansk Folkeparti.
Ove Fich (S), 1997-12-10:
Alle Folketingets partier har traditionen tro taget initiativ til en forespørgsel forud for det kommende topmøde i EU.
Det, der specielt interesserer os denne gang, er spørgsmålet om den forventede beslutning om at indlede udvidelsesprocessen.
Vi håber meget, at regeringen i dag kan kaste lys over, hvorledes udsigterne er, selv om jeg tror, at alle her i salen er klar over, at der endnu er mange forhandlinger, der udestår.
Vi håber, at regeringen kan kaste lys over den historiske beslutning, som mange af os forventer i den kommende weekend.
Keld Albrechtsen (EL), 1997-12-10:
Tak til hr. Holger K. Nielsen for bemærkningerne om Tyrkiet.
Jeg har et spørgsmål, for der er en ting, jeg ganske enkelt ikke forstår i SF's holdning til det forslag til vedtagelse, som regeringspartierne, Venstre, De Konservative og CD har fremsat.
Hr. Holger K. Nielsen beskriver så 100 pct. korrekt, hvorledes der simpelt hen er en modstrid mellem Amsterdamtraktaten og ønsket om en udvidelse med mere end fem lande.
Dér står Amsterdamtraktaten simpelt hen i vejen.
Samtidig er Amsterdamtraktaten jo indbygget i regeringens forslag til vedtagelse.
Jeg synes, det er vanskeligt at begrunde, hvordan man skal kunne stemme for regeringens forslag og samtidig være enig med os andre i, at Amsterdamtraktaten faktisk er en hindring for udvidelsen.
Jeg ved ikke, om hr. Holger K. Nielsen kan forklare det, men der forekommer i hvert fald mig at være en åbenbar modstrid i de to synspunkter.
Elisabeth Arnold (RV), 1997-12-10:
Jeg blev stærkt provokeret af hr. Holger K. Nielsens appel
til den radikale saglighed, og derfor vil jeg gerne sige, at jeg synes, det var en flot, varm og engageret tale, hr. Holger K. Nielsen holdt, hvor han talte varmt for udvidelsen og varmt for kontakten til de øst- og centraleuropæiske lande. I sidste uge hørte vi, at det bestemt ikke var miljøbestemmelserne i traktaten, som gjorde, at SF ville anbefale et nej den 28. maj.
Derfor byder min nysgerrighed mig at spørge hr. Holger K. Nielsen, hvad hr. Holger K. Nielsen vil anbefale den danske befolkning, hvis det lykkes SF at overbevise et flertal af danskerne om, at de skal stemme nej den 28. maj, for det er jo hverken udvidelsen eller miljøbestemmelserne, som er noget problem for SF.
Hvad vil hr. Holger K. Nielsen med troværdigheden i behold sige til danskerne, når de nu har stemt nej på hans anbefaling?
Hvad kan han tilbyde i stedet for?
Hvad vil han foreslå Danmark?
Hvilken løsning på Danmarks placering i Europa vil hr. Holger K. Nielsen komme med?
Det ligger jo på hans skuldre.
Holger K. Nielsen (SF), 1997-12-10:
Først et svar til hr. Keld Albrechtsen: Der står da ikke noget om Amsterdamtraktaten i dette forslag til vedtagelse. Hvis der havde gjort det, havde vi ikke stemt for det.
Der står intet som helst om denne traktat i dette forslag til vedtagelse.
Jeg mener selv, at der ligger en modsætning mellem kravet om ikkediskriminering og Amsterdamtraktaten, men da det ikke fremgår af forslaget til vedtagelse, vil jeg roligt stemme for det. Der er måske andre, der har større problemer, men vi har ikke vanskeligheder ved at stemme for et forslag, der på det plan, der beskrives her, formulerer en udvidelsespolitik, som vi faktisk er fuldstændig enige i.
Så til fru Elisabeth Arnold: Jeg er glad for, at jeg ramte et sted i det radikale hjerte, da jeg talte om saglighed, og jeg kan forsikre for, at det slet ikke var spor ironisk.
Jeg vil da også i forlængelse af denne saglighed gøre opmærksom på, og det fremgik vel også af min ifølge fru Elisabeth Arnold så varme og hjertegribende tale, at jeg lagde megen vægt på, at traktaten er for dårlig med hensyn til udvidelsen.
Den vil formalisere en forkert udvidelsesstrategi, hvor det er de fem bedst stillede lande, der kommer med, og de resterende Østlande risikerer måske at måtte køre hjem på deres gamle rustne cykler, og den strategi vil jeg ikke være med til at legitimere gennem denne her traktat.
Så siger fru Elisabeth Arnold, at hvis vi siger nej, går det hele i stå.
Vel gør det da ej.
Udvidelsessporet kører jo forholdsvis isoleret i forhold til traktaten.
Der er i virkeligheden intet i denne traktat, der vil kunne gøre, om jeg så må sige, noget som helst i forbindelse med udvidelsen.
Den vil hverken stoppe eller fremskynde udvidelsen; udvidelsen kører i sit spor.
Det, der ligger i Traktaten, er, at man begrænser udvidelsen til kun 5 lande.
Det er jeg imod.
Jeg mener, der skal være et reelt optagelsesperspektiv i den traktat, vi skal stemme om, for alle de østeuropæiske lande, og det er det problem, jeg på god, saglig vis - ikke på radikal vis, men på god, saglig vis - vil have løst, før jeg vil sige ja til en ny traktat.
Elisabeth Arnold (RV), 1997-12-10:
Ja, det er da rigtigt, at udvidelsesprocessen i og for sig allerede er i gang og også kører videre, men hvis Amsterdamtraktaten ikke bliver vedtaget, hvis den ikke bliver ratificeret, så sker der jo noget ikke blot i Danmark, men i hele EU-kredsen.
Og det ansvar, hr. Holger K. Nielsen er med til at pålægge både sig selv og andre, der anbefaler et nej den 28. maj 1998, er jo, at de må beskrive, hvad der skal ske ikke blot med Danmark og Danmarks stilling i EU, men med hele EU efter et eventuelt dansk nej.
Det er jo ikke et isoleret dansk problem, det er et problem, som kommer til at få konsekvenser rundt om i hele Europa.
Keld Albrechtsen (EL), 1997-12-10:
Jeg vil gerne præcisere mit spørgsmål til hr. Holger K. Nielsen, for det kan godt bekymre mig, hvis SF ligesom går i en fælde her.
Holger K. Nielsen (SF), 1997-12-10:
Nu er hr. Keld Albrechtsen jo også VS'er, og i betragtning af VS' historiske udgangspunkt synes jeg virkelig, det er interessant, at han her i dag gør hr. Ove Fich til sandhedsvidne nummer ét i det her land.
Hr. Ove Fich fortolker det sådan, og derfor må det være sandt!
Jamen hvad er det da for noget, hr. Keld Albrechtsen?
Man må da også godt tænke selv.
Man kan da læse dagsordenen, hr. Keld Albrechtsen.
Jeg har læst dagsordenen.
Der står intet som helst om Amsterdamtraktaten i den dagsorden.
Er det ikke tilladt at stemme om en dagsorden efter dagsordenens ordlyd i stedet for en eller anden fortolkning fra en socialdemokratisk ordfører?
Jeg synes virkelig, at hr. Keld Albrechtsen er nøjsom i sine politiske analyser her i dag, og det står jeg helt, helt uforstående over for.
Så til fru Elisabeth Arnold, der siger, at det også får konsekvenser for Europa: Ja, vist gør det da så.
Naturligvis gør det det, men af og til er man jo nødt til også at slås for det, man tror på.
Jeg husker stadigvæk før 1992, hvor der blev sagt, at hvis vi sagde nej, så ville det gå helt forfærdeligt, helt frygteligt, vi ville ryge ud, og jeg ved ikke hvad.
Men jeg har da en tro på, at vi ved et nyt dansk nej kan starte en positiv proces ikke mindst omkring udvidelsen, fordi det er her, den store historiske opgave ligger, og det er her, vi har en mulighed for at påvirke processen og sige til de andre lande, at denne her sag skal være i orden, at hele Østeuropa, også Rumænien og Bulgarien, også de fattige lande, skal have et reelt perspektiv i den her traktat, før vi siger ja.
Ove Fich (S), 1997-12-10:
Til hr. Holger K. Nielsen vil jeg blot sige: Gid det var sådan, at hr. Keld Albrechtsen baserede sig på undertegnedes fortolkninger af Amsterdamtraktaten.
Men sådan er det ikke, nej, hr. Keld Albrechtsen baserer sig på hr. Keld Albrechtsens fortolkninger af undertegnedes fortolkninger af Amsterdamtraktaten, og så går det galt.
Jeg kan ikke genkende de fortolkninger, som hr. Keld Albrechtsen kommer med af undertegnedes fortolkninger af Amsterdamtraktaten.
Derfor må jeg for anden gang i dag sige, at jeg ikke synes, det er rimeligt, når man ikke er taler, at ens tidligere indlæg udlægges på en måde, som man ikke selv kan genkende.
Kent Kirk (KF), 1997-12-10:
Hr. Holger K. Nielsen sagde, at af og til så skal man slås for det, man tror på, og det er jeg fuldstændig enig med hr. Holger K. Nielsen i; men det, der er det virkelige problem, er, at hr. Holger K. Nielsen slås for noget, han ikke tror på, altså Amsterdamtraktaten.
For i alle de debatter, hvor vi har forsøgt at få SF frem og sige, hvad vi så skal sætte i stedet for Amsterdamtraktaten, hvad der er SF's bud, hvis vi stadig væk skal arbejde i retning af at få udvidelsen på plads, har hr. Holger K. Nielsen sagt, at det ikke var hans opgave at komme med et bud på det.
Så jeg kan ikke komme til anden konklusion, end at hr. Holger K. Nielsen kun er ude på at forhindre det, som alle andre vurderer er det rigtige bud på, hvordan udvidelsen kan gennemføres.
Jeg er fuldstændig enig med fru Elisabeth Arnold i, at hvis Amsterdamtraktaten falder, så stopper udvidelsesprocessen også, uanset hvad der besluttes på topmødet den 12.-13. december, og det er det, vi spiller om, hr. Holger K. Nielsen.
Elisabeth Arnold (RV), 1997-12-10:
Hr. Holger K. Nielsen siger, at man skal slås for det, man tror på.
Men hr. Holger K. Nielsen tror på udvidelsen - det har vi hørt i dag - og derfor vil hr. Holger K. Nielsen anbefale et nej til Amsterdamtraktaten, som er den basis, hvorpå udvidelsen bygger.
Det giver ikke mening.
Derfor er jeg spændt på at høre hr. Holger K. Nielsens svar til hr. Kent Kirk.
Holger K. Nielsen (SF), 1997-12-10:
Det er sådan blevet en gængs opfattelse i det politiske establishment her i Danmark, at Amsterdamtraktaten er en forudsætning for udvidelsen.
Det er den præmis, jeg anfægter.
Det gør jeg.
Jeg mener, den er forkert, og jeg mener også, jeg har belæg for det hos adskillige af de kloge mennesker ude omkring i verden og Europa, der snakker om de her ting.
Jeg anfægter den præmis.
Jeg mener ikke, at der er den tætte sammenhæng mellem Amsterdamtraktaten og udvidelsen.
Jeg mener ikke, at udvidelsen går i stå, fordi man siger nej til Amsterdamtraktaten.
Det er min præmis.
Den er vi så uenige om.
Sådan er det.
Har jeg så ikke noget at sætte i stedet for?
Jo, SF vedtog på sit landsmøde en langsigtet politik - jeg skal gerne læse den op for både hr. Kent Kirk og fru Elisabeth Arnold en dag - og det, vi går efter, er naturligvis at få en genforhandling, så man får en udvidelsesstrategi, så EU under denne her traktat kan optage alle de øst- og centraleuropæiske lande.
Det, vi siger, er, at arbejdet skal gøres færdigt. Vi skal have en traktat, hvor udvidelsesperspektivet er reelt defineret ud fra en sikkerhedspolitik, og som kan omfatte alle de lande, der vil være med.
Problemet er - som vi var inde på tidligere i dag - at vel kan man da starte udvidelsesforhandlingerne med alle ansøgerlandene, men man kan ikke afslutte dem under denne traktat. Så jeg synes rent faktisk, at fru Elisabeth Arnold og hr. Kent Kirk har et problem.
Annette Just (FP), 1997-12-10:
Jeg er nødt til at bede om en kort bemærkning, for ud over alt det, vi havde forventet at fru Elisabeth Arnold ville
sige, sagde hun også noget andet.
Og så er jeg altså nødt til at spørge: Er det repræsentanten for Det Radikale Venstre, der nu står og siger, at det er helt fint, at vi har udenrigs- og sikkerhedspolitik puttet ind i EU, som altså kan være med til at undergrave NATO-samarbejdet, som kan være med til at ødelægge det gode arbejde, som den nuværende udenrigsminister på nuværende tidspunkt er formand for, nemlig OSCE, og være med til totalt at undergrave de undtagelser, som Det Radikale Venstre var talsmand for der skulle komme til Maastrichttraktaten, nemlig på det forsvarsmæssige og sikkerhedspolitiske område?
Det er jo det, fru Elisabeth Arnold rent faktisk sagde, hvis det virkelig skulle stå til troende, at EU skulle være med til at forhindre, at der kom en krig i Europa.
Elisabeth Arnold (RV), 1997-12-10:
Jeg vil gerne sige hjertelig tak til fru Annette Just, fordi hun stillede mig det spørgsmål.
Det er et dejligt spørgsmål at få for en radikal.
Jeg vil blot sige, at for os er krig ikke noget, der kan forebygges med oprustning og med forsvarsalliancer.
Det er noget, der forebygges ved at mindske spændingerne i verden, ved at mindske de sociale forskelle, de økonomiske forskelle, ved at sørge for et tæt, forpligtende politisk samarbejde mellem alle de stater, som kunne tænkes at ryge i totterne på hinanden.
Ove Fich (S), 1997-12-10:
Hellere ingen udvidelse end en udvidelse, der deler Europa.
Sådan sagde hr. Keld Albrechtsen, og det leder mig til spørgsmålet: Hvad er så en tilstrækkelig udvidelse for hr. Keld Albrechtsen?
Hvilke lande skal med?
Skal det være de elleve ansøgerlande, Rusland, Ukraine, Balkanlandene?
Hvor mange skal der til, før hr. Keld Albrechtsen en dag vil sige ja til en udvidelse af EU?
Jeg vil gerne have, at hr. Keld Albrechtsen giver et svar, der ligger inden for realismens rammer, men jeg vil meget gerne høre det svar.
Jeg er i øvrigt lidt overrasket over, at hr. Keld Albrechtsen ikke vil lukke de fattige lande ind i de riges klub.
Det andet spørgsmål, jeg har, er: Sæt nu hr. Keld Albrechtsen ikke får sin vilje, og det lykkes for den danske regering at komme igennem med forhandlinger, som betyder, at vi om nogle få år står i en situation, hvor vi skal ratificere optagelsen af nogle af de central- og østeuropæiske lande.
Vil Enhedslisten så stemme for eller imod ratifikationen af optagelsen?
Keld Albrechtsen (EL), 1997-12-10:
Jeg kan sige som svar til hr. Fich, at med den politik, som Frankrig og Tyskland i dag fører, og hvor deres hovedmålsætning er at opbygge en stadig snævrere union og samle magten i kernen af EU, kan det ikke lade sig gøre
samtidig at skabe et helt Europa
Derfor er strategien med en udvidelse af EU i dag en forkert politik, som ikke kan lade sig gøre, i hvert fald ikke, hvis man vil fastholde ideen om et helt og udelt Europa, og derfor må man vælge en anden vej.
Det er derfor, Enhedslisten foreslår, at man så helt dropper udvidelsesforhandlingerne, da de nu er kørt i vasken, og i stedet indbyder alle de europæiske lande, og - for at besvare hr. Ove Fichs spørgsmål om hvilke lande - det vil sige også Rusland og Ukraine, til et samarbejde om samhandel, miljø og økonomisk udligning til de fattigste lande, hvor behovet er størst, og ikke som EU-Kommissionen, der vil give dem, der har mindst problemer, de fleste penge.
Holger K. Nielsen (SF), 1997-12-10:
Jeg synes, hr. Albrechtsen havde nogle rigtige betragtninger om modsætningen mellem, at der skabes en union og en udvidelse af EU.
Det er en modsætning mellem det, man kalder integration i bredden og i dybden.
Der ligger en helt klar modsætning her.
Jeg er også enig i, at der hos mange europæiske partier og stærke politiske kræfter ligger reelle ønsker om at få en union i en forstand, som vi ikke kan lide her i Danmark.
Men jeg vil spørge hr. Albrechtsen, om man ikke godt kunne vende det om og sige, at hvis vi får udvidelsen så hurtigt som muligt, er det den mest sikre forhindring for, at unionsudviklingen kommer i gang i EU. Hvis vi sætter en dagsorden, som siger, at udvidelsen er det vigtigste, og at integrationen i bredden er den vigtigste, vel vidende at hvis vi får så mange nye lande med, bliver Oscar Lafontaines og andres ideer i realiteten luftkasteller, der ikke har nogen mulighed for at blive realiseret, kunne det så ikke være et argument for Enhedslisten for at støtte en udvidelse i stedet for at gå imod den?
Keld Albrechtsen (EL), 1997-12-10:
Til hr. Holger K. Nielsen vil jeg sige, at hvis alle de 10 ansøgerlande kunne blive optaget, ville det naturligvis gøre et stærkt indtryk på mig og fuldstændig ændre forudsætningerne for Enhedslistens argumentation, ingen tvivl om det.
Men det projekt har de store lande jo nedlagt veto imod, og det er den diskussion, vi er inde i, for de store lande ønsker et andet projekt.
Det er årsagen til, at Enhedslisten arbejder på at finde en anden vej frem for et europæisk samarbejde.
Så vil jeg sige til hr. Ove Fich, at hr. Ove Fich kender godt svaret, men jeg skal gentage det: Hvis det ved folkeafstemning i et østeuropæisk land besluttes, at man gerne vil være med i EU, og hvis der ikke i forbindelse med en optagelsestraktat foretages institutionelle ændringer af f.eks. stemmevægtene, vil Enhedslisten tage dette til efterretning og stemme for en ratifikation.
Holger K. Nielsen (SF), 1997-12-10:
Jeg er meget glad for den indrømmelse, der kom her fra Enhedslisten.
helt anderledes for Enhedslisten.
Jeg er også helt med på, at man kan opstille forskellige modeller for, hvordan det europæiske samarbejde kan skrues sammen.
Men ville der ikke være mere perspektiv for venstrefløjen i at tage udgangspunkt i det konkrete i stedet for at gå ind i sådanne mere eller mindre luftige modeller?
Burde man ikke tage udgangspunkt i, at EU er her, og
at de nye lande vil med i EU, og ud fra de præmisser slås for, at udvidelsen bliver så stor som mulig med henblik på at skabe en ny sikkerhedspolitik, og fordi det i virkeligheden er den bedste bremseklods for den union, både vi og Enhedslisten er imod