runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Henriette Kjær (KF), 2003-03-12:
Horsens Kommune har over for Socialministeriet oplyst, at det ikke er korrekt, at rengøringen kun ydes en gang om måneden.
Horsens Kommune oplyser, at byrådet har foretaget en mindre opstramning af den kommunale kvalitetsstandard for rengøringen, som betyder, at rengøring som udgangspunkt udføres hver 14. dag.
Ifølge kommunen er det kun i relation til gulvvask i alle andre rum end badeværelset, at denne ydelse som udgangspunkt ydes hver anden gang, dvs. hver 4. uge.
Samtidig oplyser kommunen, at hvis en borger af plejemæssige årsager har behov for hyppigere rengøring, så ydes dette efter behov.
Som det også er spørgeren bekendt, er fastsættelsen af den enkelte kommunes serviceniveau og fastlæggelsen af kommunens budgetter en lokalpolitisk opgave.
Det kommunale selvstyre betyder, at jeg som socialminister ikke har kompetence til at instruere kommunerne om, hvilket serviceniveau der skal tilbydes ældre i den enkelte kommune, ligesom jeg heller ikke kan blande mig i, hvordan man i den enkelte kommune konkret vælger at tilrettelægge ældreplejen.
De overordnede rammer for den hjemmehjælp, kommunerne er forpligtet til at tilbyde borgerne, er fastsat i serviceloven.
Den enkelte kommune skal selv fylde disse rammer ud, da loven ikke nærmere definerer indholdet og omfanget af den hjælp, den enkelte kommune skal tilbyde borgerne.
Fastlæggelse af serviceniveauet er og bliver
en lokalpolitisk beslutning, uafhængigt af hvad jeg som socialminister finder er et rimeligt serviceniveau eller ej.
Villy Søvndal (SF), 2003-03-12:
Et af regeringens centrale løfter - der har jo været flere af dem før tiltrædelsen for halvandet år siden - som jeg er sikker på at socialministeren husker, for hun har tit nævnt det, er et løft på ældreområdet: nu ville vi ikke længere have de dér historier om ældre, der ikke fik den hjemmehjælp, de havde brug for osv., osv. Nu er det så blevet dagligdag, må man sige, og dagligdag på en ganske anderledes måde end løfterne.
Det seneste eksempel i rækken, og der er en meget lang række, er Horsens Kommune, der skærer på rengøringen.
Den blev engang leveret hver uge, sådan som de fleste af os formentlig får gjort rent.
Så blev det ændret til, at det kun var hver anden uge.
Med den sidste beslutning er det blevet ændret til, at nu er det kun hver fjerde uge.
Derfor er spørgsmålet til ministeren: Finder ministeren, at det er et rimeligt serviceniveau?
Bendt Bendtsen (KF), 2003-03-12:
Jeg vil gerne sige til hr. Thomas Adelskov, at jeg har redegjort for regelgrundlaget på det område og de retningslinjer, der ligger til grund for fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige tjenesteydelsesaftaler i Den Europæiske Union.
Det ligger der helt klare regler for.
Det har jeg noteret mig.
At hr. Thomas Adelskov så ikke vil forstå, hvad jeg siger, er en helt anden sag.
Det, jeg også har tilkendegivet, er, at Konkurrencestyrelsen stiller sig til rådighed for de tre elementer, som jeg allerede har nævnt herfra i dag, og som er inde for at undersøge denne sag. Jeg synes, det er dyb mistillid til både tilsynsråd, Statsadvokaturen m.v. Det er jo ikke, fordi jeg siger, at jeg ikke ønsker at komme til bunds.
De fleste er vel enige i, at de beskyldninger, der i dag rent pressemæssigt ligger omkring Farum Kommune, skal jeg ikke stille mig til dommer over.
Jeg har klart tilkendegivet, at reglerne skal overholdes.
De myndigheder, der er i gang med at undersøge sagen, og som vil undersøge sagen til bunds, får nøjagtig den assistance fra Konkurrencestyrelsen, som de ønsker.
Og i den sidste ende: Er der nogen, der i denne sag er blevet snydt, så har vi også helt klare regler for det.
Vi har Klagenævnet for Udbud, der uafhængigt kan vurdere, hvem der skal have erstatning, og jeg forventer, at vi kommer til bunds i denne sag.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Thomas Adelskov (S), 2003-03-12:
Ministeren er økonomi- og erhvervsminister og dækker bl.a. området, når det drejer sig om udlicitering, altså offentlige udbud.
Ministeren har ikke nogen mening om - heller ikke i en hypotetisk fremstilling - hvorvidt de sager har nogen gang på Jorden, om det er en rimelig måde at behandle andre udbydere på eller arbejde med licitation på i kommunerne.
Ministeren har ikke nogen mening om noget af det her, og ministeren har heller ikke tænkt sig at bede konkurrencemyndighederne, som ministeren selv i sit første svar til mig sagde var en af myndighederne, om at gå ind og undersøge sagen for at finde ud af, hvad der er op og ned; er det ret og rimeligt, eller er det det ikke?
Det er en sag, hvor Farum Kommune og Jydsk Rengøring bliver beskyldt for kammerateri, nepotisme, logeånd, og alt, hvad der drejer sig om udlicitering i Farum Kommune, er jo i princippet under anklage i denne sammenhæng.
Ministeren har ikke nogen mening om det, og ministeren ønsker ikke at undersøge det.
Det synes jeg er for ringe.
Henriette Kjær (KF), 2003-03-12:
Jeg synes, det er en meget hård påstand at sige, at man snyder folk.
Det synes jeg faktisk er groft, for fakta er jo, at der er blevet givet 500 mio. kr. ekstra, og det er en fast bevilling til at give et løft på ældreområdet.
Så ved hr. Villy Søvndal jo godt, at man prioriterer i den enkelte kommune.
Vi har ikke haft en praksis for at øremærke de særlige bevillinger, man giver til kommunerne.
Vi har et decentralt styre, og det har SF også altid hyldet.
Der var f.eks. også meget debat om indenrigs- og sundhedsministerens såkaldte lykkepose, altså de ekstra penge, der blev givet til sygehusene, fordi de til dels var meget øremærket.
Det var man i mange partier heller ikke glade for, så det er noget, man skal veje op mod hinanden. Med hensyn til minimumsstandarder vil jeg sige, at det vil jeg gerne tage afstand fra.
Jeg synes ikke, det er nogen god idé.
Så ville man måske føle sig kaldet til at lægge sig på de minimumsstandarder, vi eventuelt skulle bestemme herindefra.
Så det er jeg ikke enig i er en god idé.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Søren Søndergaard (EL), 2003-03-12:
»Vil ministeren oplyse, om det er tilladt for et dansk rederi at transportere våben fra et tredjeland til Irak?«
Sandy Brinck (S), 2003-03-12:
»Kan ministeren bekræfte, at der altid foregår en matching af børn og »forældre« både ved plejeforhold og ved adoption uanset »forældrenes« seksuelle orientering?«
Ester Larsen (V), 2003-03-12:
Dette lovforslag indeholder to ændringer af lov om Statens Kunstfond.
Den ene er nærmest en rent sproglig præcisering, som ikke vil medføre nogen store konsekvenser.
Udtrykket billedkunstnerisk udsmykning bliver erstattet af »billedkunst i det offentlige rum«, og dette sker for at undgå indskrænkende opfattelser i retning af ren dekoration.
Den anden ændring består i ophævelse af de særlige igangsætningsstipendier til unge kunstnere.
I 1997 stod et meget bredt flertal i Folketinget bag indførelsen af stipendier til unge lovende kunstnere med behov for økonomisk støtte.
Jeg vil dog ikke undlade at gøre opmærksom på, at Venstre under førstebehandlingen af lovforslaget i 1997 gjorde opmærksom på, at ordningen forekom lovlig bureaukratisk og stiv.
Det er ikke uden beklagelse, at vi nu må konstatere, at hensigten ikke blev nået. Unge kunstnere må fremover konkurrere på lige fod med mere etablerede kolleger om stipendier og legater, og det kan jo så være sundt nok. Venstre støtter forslaget.
Ole Sohn (SF), 2003-03-12:
Jeg vil gerne give ministeren det tilsagn, at jeg for mit vedkommende ikke vil bringe spørgsmålet om økonomi frem i efterfølgende debatter.
Men det forudsætter jo, at ministeren og regeringspartiernes ordførere ikke begynder at forklare en nedskæringspolitik med øgede bevillinger.
Det er sådan set det, der er hele humlen. Når regeringen foretager nogle nedskæringer, indskrænkninger, bruger den ord - og det er derfor, at det med sprogpolitik kan være ret væsentligt - som giver udtryk for, at man faktisk bruger flere penge, og så er vi jo nødt til at reagere og sige, at det er ikke korrekt. Så hvis ministeren og regeringspartiernes ordførere ville begynde at forholde sig til substansen i de forslag, man fremsætter, så vil man også undgå, at oppositionen bringer spørgsmål om økonomi ind i debatten.
Brian Mikkelsen (KF), 2003-03-12:
Denne økonomiske diskussion har vi haft et par gange før, kan jeg erindre.
Det er sådan lidt trættende at høre, at de bedste bud, der hele tiden er på en offensiv kulturpolitik, er flere penge, når det nu viser sig, at vi har verdens højeste kulturstøtteniveau, når det nu viser sig, at kulturområdet er det område, der bevilligsmæssigt er steget allermest de sidste 10 år.
Jeg mener nu, at vi har god grund til at være tilfredse med det niveau, vi er på. Hvis vi så kigger på det substantielle, hvad kan vi så gøre for de unge kunstnere?
Jamen vi er jo i gang med et væld af forskellige tiltag: Inden for litteraturen er vi i gang med en pakke, som skal være med til at fremme yngre forfatteres muligheder for at skrive f.eks. børne- og ungdomslitteratur, og vi har nogle samtaler med Forfatterskolen om, hvordan vi kan sikre dem nogle bedre forhold.
Inden for teaterområdet er vi i gang med forskellige projekter om en revision af forskellige dele af teaterloven.
Vi har med det nye kunstråds struktur jo sikret, at vi sætter fokus, som SF's ordfører også var inde på, på den yngre og også mere tværgående del af kulturlivet, og der kommer 3 gange 40 mio. kr. ekstra ind i posen dér bl.a. til det formål.
Fradragsretten for kunstkøb er med til at sikre, at yngre billedkunstnere også får mulighed for at sælge deres kunst, og det er sådan set det, der må være intentionen.
Når man laver noget kunst, er det for, at det skal ud og vises og præsenteres på udstillinger, sælges osv. Så lad os prøve at komme væk fra den økonomiske diskussion; beslutningen om ikke at bevilge penge til den her ordning blev truffet i forbindelse med forrige finanslov.
Vi kan selvfølgelig diskutere det ved fem finanslove i træk, men nu har regeringen truffet den beslutning. Spørgsmålet var så nu, at vi lovgivningsmæssigt ville signalere, at vi ville benytte andre farver på paletten med hensyn til at gøre noget for de yngre kunstnere og glemme den økonomiske diskussion, vi nu har været igennem i flere år, hvor regeringen har tilkendegivet, at vi er glade for og stolte af det niveau, vi har i Danmark.
Jytte Andersen (S), 2003-03-12:
Jeg synes, det er helt fantastisk at høre kulturministeren stå heroppe og være stolt over støtteniveauet, en kulturminister, der har bragt støtterammen for Statens Kunstfonds midler ned fra 100 mio. kr. til 80,8 mio. kr. i indeværende år, hvilket alt andet lige må betyde, at kampen om midlerne bliver hårdere.
En af de grupper, der er svage i den kamp, er jo de kunstnere, som ikke har fået fodfæste.
Som fru Bodil Kornbek ganske rigtigt sagde, er det nødvendigt at have særlig fokus på unge kunstnere, men jeg kunne ikke høre i ministerens besvarelse, at der var nogen planer, men det kan være, at jeg ikke hørte godt nok efter.
Har ministeren nogen planer for at sætte særlig fokus på det område, som kan sikre, at unge kunstnere får fodfæste, og så finde en model, som kan administreres på en måde, som er hensigtsmæssig? Et af argumenterne er, at det er en bureaukratisk ordning, men det er skatteloven også, og den afskaffer vi jo ikke. Så man må finde nogle nye ordninger, hvis man har intentionen om at bringe unge kunstnere i gang inden for deres områder.
Ole Sohn (SF), 2003-03-12:
Nu skal vi jo i næste uge have en forespørgsel om sprogpolitik.
Det tror jeg sådan set også er vigtigt at få, for det er min opfattelse, at vi, når vi udtrykker os her fra talerstolen, mener noget vidt forskelligt med det, vi siger. Jeg går ud fra, at ministeren er enig i, at det her lovforslag beror på, at der er skåret ned i en finanslov.
Det vil sige, at man har fjernet nogle penge, hvilket oversat til dansk betyder, at der er blevet færre penge til unge kunstnere.
Så er det korrekt, at det ikke bare er et bredt flertal, men et enigt Folketing, der har lavet en ny kunstrådsstruktur, hvori vi bl.a. har præciseret, at der også skal være mulighed for unge kunstnere og tværgående kulturprojekter, men det ændrer jo intet ved, at de økonomiske rammer er blevet mindre.
Det vil sige, at der er færre penge til rådighed, og det er det, der har været pointen i vores kritik.
Vi har ikke kritiseret, at der er lavet andre tiltag, som er fornuftige, altså rent strukturmæssigt, men kritiseret, at de økonomiske muligheder for unge kunstnere dybest set er blevet forringet og også bliver det med gennemførelsen af det her lovforslag.
Brian Mikkelsen (KF), 2003-03-12:
Tak for de mange bemærkninger til forslaget.
Reaktionerne afspejler jo i alle partierne en erkendelse
af, at den eksisterende ordning ikke er velfungerende, at der er en reel mulighed for, at den er for bureaukratisk og vanskelig at administrere for såvel modtagerne af stipendierne
som for Statens Kunstfond.
Intentionen var i og for sig rigtig nok, nemlig at give yngre kunstnere mulighed for at kunne hellige sig deres kunstneriske arbejde, men realiteternes verden viser, at det er for bureaukratisk og for besværligt.
Regeringen har også en forståelse og en respekt for, at yngre kunstnere selvfølgelig kan have det vanskeligt i en verden af etablerede kunstnere, som har lettere ved at trænge igennem på udstillinger, som får solgt deres værker osv. Derfor er der også åbnet mulighed for, at man i kunstrådsuddelinger skal tage højde for den yngre mere tværgående form for kunst.
Det er et forslag, som Folketingets partier er enige om, og der er bl.a. lagt vægt på den yngre del af kunstnerne.
Vi har fra regeringens side gennemført en række initiativer, som er til gavn for alle kunstnere, også de yngre kunstnere.
Vi har lavet kunstfradrag for virksomheder, der køber kunst.
Det har betydet en eksplosion i salget af billedkunst.
Der er aldrig solgt så meget billedkunst som i denne tid.
Vi har fået gennemført en skattefritagelse for legater, priser m.v., der er uansøgte.
Det er noget, der virkelig gavner f.eks. unge kunstnere.
Endelig har vi gennemført en indkomstudligningsordning, der sikrer, at kunstnere med meget ujævne indtægter ikke brandskattes i de år, hvor de har en god indtægt, men derimod kan fordele indkomsten på forskellige år.
Så vi har gennemført en del initiativer, som skal være med til at fremme mulighederne for, at den skabende kunst får nogle gode vilkår.
Derfor skal vi selvfølgelig også sikre os, at der lovgivningsmæssigt er nogle rammer, der gør, at de kan udfolde sig, f.eks. også få solgt deres kunst, som vi har sikret det med fradragsretten for virksomhederne.
Alt i alt tak for de mange bemærkninger.
Jeg kan konstatere, at der er et flertal for, at vi gennemfører regeringens lovforslag, som vil betyde, at vi kan prioritere indsatsen inden for de andre områder, som vi har med det vidtforgrenede net af støtteordninger, vi har til danske kunstnere. Med hensyn til lovforslagets videre behandling står vi selvfølgelig til rådighed for at besvare alle de spørgsmål, der vil dukke op under udvalgsbehandlingen.
Bodil Kornbek (KRF), 2003-03-12:
Det er vigtigt, at yngre skabende kunstnere økonomisk bliver sikret et minimum af muligheder for at kunne få arbejdsro og få bare et minimum af fodfæste, så de kan udvikle deres talent.
Men om igangsætningsstipendierne er måden at give det rum til kunstnerne på, er jeg ikke nødvendigvis sikker på.
Den tidligere regering måtte jo også sande, at de midler, der var til rådighed, slet ikke blev brugt, og derfor skar de også i den pulje af midler til de yngre kunstnere.
Jeg ved ikke, om man kan sige, at der var for mange midler, men der var i hvert fald ikke nok, der søgte om at få del i de midler.
Det viste sig jo også, at der var yngre kunstnere, der kunne få arbejdslegater og stipendier ved at søge via den almindelige tildeling fra Statens Kunstfond.
Man kunne jo så spørge sig selv - jeg har i hvert fald spurgt mig selv - om det dermed er skidt at have fokus på disse yngre kunstnere.
Det mener jeg ikke, men om igangsætningsstipendiet er den rigtige måde, er jeg altså ikke sikker på.
Så på den ene side er jeg sådan rimelig positiv, når man siger, at det ikke virker efter hensigten, og derfor fjerner man det.
Men da vi samtidig er klar over, at yngre kunstnere jo ikke har fået offentliggjort en masse værker og ikke på samme måde har mulighed for at profilere sig selv og vise, hvor deres talent er, så tror jeg, at det er vigtigt at have det fokus og sørge for, at der er opmærksomhed på de yngre kunstnere og dermed også give mulighed for og rum til, at de kan søge og få del i de midler, der er. Så om end jeg er positiv over for lovforslaget, vil jeg gerne sikre mig, at der også i fremtiden er fokus på disse yngre kunstnere, at der er rum til, at de kan få del i disse midler, uden at de skal kæmpe på lige fod med mere veletablerede kunstnere.
Jeg vil gerne sikre mig, at disse kunstnere også har muligheder i fremtiden.
Om det sker via en særordning, om det sker via nogle justeringer, eller hvordan det sker, vil jeg være åben over for, men jeg vil gerne sikre mig, at der også i fremtiden er mulighed for og rum til yngre kunstnere.
Naser Khader (RV), 2003-03-12:
Ja, jeg går ind for en særordning for de yngre kunstnere.
Louise Frevert (DF), 2003-03-12:
Det vil altså sige, at hr. Naser Khader går ind for særordninger.
På et tidspunkt var der også mulighed for, at man kunne søge via nogle forskellige stipendier i Forfatterforeningen og andre steder, fordi man var ældre forfatter.
Det vil sige, at hr. Naser Khader faktisk gerne vil have, at man katalogiserer folk i de yngre, de midaldrende og de ældre, når der skal søges.
Ville det ikke være mere fair over for et talent, der skal plejes, at man ikke havde en aldersfokusering og rubricerede folk i kasser på den måde, som De Radikales ordfører åbenbart ønsker?
Naser Khader (RV), 2003-03-12:
Det her handler ikke om at give dem flere penge, det handler om at have en særlig ordning, nogle penge, der er øremærket til at støtte de yngre kunstnere, der skal frem, for de etablerede har en bedre ordning, end de yngre har.
Så det handler ikke om at give flere penge, men det handler om at skabe nogle gode rammer.
Louise Frevert (DF), 2003-03-12:
Jeg vil blot i al stilfærdighed bede hr. Naser Khader bare svare ja eller nej på, om hr. Naser Khader mener, at jo flere penge, man poster i kassen, jo større bliver talentmassen. Sagt på en anden måde, at jo flere penge, man giver til en person, jo større bliver personens talent.
Et talent er noget, man besidder.
Det siges at være ca. 3 pct., og de 97 pct. er hårdt arbejde, og det vil sige, at det hele foregår i en skabende proces.
Men hr. Naser Khader mener altså, at ved at man poster flere penge i en person, så bliver talentet større.
Naser Khader (RV), 2003-03-12:
Det Radikale Venstre er af den opfattelse, at der er behov
for en særlig støtteordning rettet mod yngre kunstnere.
For at bevare og stimulere vitaliteten i det danske kunstliv er der brug for fornyelse.
Vi skal støtte det oprørske og tiltag med de skæve perspektiver.
Disse impulser kan sagtens komme fra etablerede kunstnere, hvis de gives frirum til det, men impulserne kommer også fra de unge kunstnere.
Dette er selvfølgelig rigtigt, men det stemmer ikke overens med den situation, yngre talentfulde kunstnere befinder sig i.
Det tager tid for en ung kunstner at udvikle sit talent, at finde sig selv og etablere sig.
Den romantiske historie om det lysende geni, der med ét vinder anerkendelse og får sit store gennembrud, er næppe realistisk, heller ikke i forhold til Kunstfondens fordeling af midler.
På den anden side har Det Radikale Venstre også taget til efterretning, at den nuværende stipendieordning ikke fungerer optimalt.
Der er tilsyneladende store problemer med at implementere og administrere ordningen både for ansøgere og embedsmænd.
Ordningen fungerer dermed ikke efter sin hensigt.
Med hensyn til at ændre navnet fra Kunstfondens udsmykningsudvalg til Udvalget for kunst i det offentlige rum
så lyder det umiddelbart som et mere tidssvarende navn, der stemmer overens med udvalgets arbejde.
Ole Sohn (SF), 2003-03-12:
Selv om det måske havde været det rigtigste at tale på Det Konservative Folkepartis vegne, i hvert fald hvis man skal tage, hvad Det Konservative Folkeparti sagde, da man vedtog loven, så kunne jeg have gjort det, men jeg tror næppe, at det, jeg nu siger om lovforslaget, vil være dækkende for Det Konservative Folkeparti.
Derfor skal jeg på vegne af SF sige, at man kan have to tilgange til lovforslaget.
Det er den ene vej, man kan tage, men den mener jeg faktisk er forkert, for jeg mener, der ligger en kulturpolitisk ændring, som jeg er dybt uenig i, og det er den nedprioritering, der sker af unge kunstnere, ved at man fjerner stipendierne.
Argumentet om, at unge kunstnere så vil kunne søge de allerede eksisterende udvalg og fonde i Kunstfonden, er formelt set rigtigt, men virkeligheden er jo, at de har meget sværere ved at gøre sig gældende, dels fordi de jo ikke har erfaring og de ikke har værker til sammenligning med de mere etablerede som grundlag for deres ansøgninger, dels er bevillingerne generelt skåret ned. Derfor er konsekvensen af lovforslaget og den nedskæring, der er foretaget på Kulturministeriets budget på området, at man stiller unge kunstnere dårligere, og det er faktisk noget af det stik modsatte, vi har behov for.
Vi har behov for at understøtte de talenter, der er, væsentlig mere, end vi gør på nuværende tidspunkt, for det er med til at give os et rigere kunstindhold, et rigere kulturliv og dermed også et rigere samfund både åndeligt og for den sags skyld også økonomisk.
Hvis man også skal se på det med samfundets øjne som en langsigtet investeringsdel, ja, så er det at save den gren
over, man selv sidder på, og med de bemærkninger kan SF ikke støtte det af regeringen fremsatte lovforslag.
Louise Frevert (DF), 2003-03-12:
Dette lovforslag er for Dansk Folkeparti helt ukompliceret.
Det, der dog kan komme noget bag på mig, er den mangel på engagement og entusiasme, der er hos de interessenter, som er blevet opfordret til at indsende et høringssvar.
Ud af 35 er der kun 8, der har svaret.
Det synes jeg simpelt hen er for ringe. Men det skal jo ikke være en indikator for, at lovforslaget ikke har betydning, for det synes vi i Dansk Folkeparti at det har.
Vi er glade for, at denne form for særordning, hvor man siden 1998 som yngre kunstner har kunnet søge et igangsætningsstipendium for at sikre, at man kunne få arbejdsro, bliver ophævet.
Stipendiet kunne søges som et 2-årigt stipendium.
Det har dog vist sig, at ordningen ikke har været særlig hensigtsmæssig rent administrativt, idet det har været svært at kunne kontrollere, om den sideindtægt, kunstnerne kunne få lov til at få, har været korrekt opgivet, på grund af de betingelser, der har været knyttet til stipendiemodtagernes økonomiske situation.
Det vil sige, man måtte tjene 60.000 kr. om året ved siden af det stipendium, man modtog, og det har været vanskeligt at kontrollere, hvordan ansøgerne har kunnet holde sig til dette beløb.
Vi synes, det er en befrielse, at det kun er Kunstfonden, der kan dele midler ud til kunstnere, uanset hvilken alder de har, og at kriteriet er, at de har et talent og er skabende.
Ligeledes omfatter lovforslaget også en omformulering af den del af Kunstfondens midler, der bruges til billedkunstneriske udsmykninger i bybilledet.
Det kan være statens bygninger og anlæg samt kommunale bygninger og meget andet.
Der har været mange forskellige billedkunstneriske udsmykningsudvalg, der gennem årene har varetaget denne opgave, og det er meget mere hensigtsmæssigt, at man nu har ét udvalg, der vil bliver kaldt Udvalg for kunst i det offentlige rum, hvilket vil være et mere moderne og absolut tidssvarende sprog.
Alt i alt indebærer dette lovforslag jo ikke ligefrem den store revolution, men nogle små justeringer, som vi alle sammen hen ad vejen kan blive glade for.
Der skal ikke være nogen tvivl om, at Dansk Folkeparti støtter dette forslag.