Frank Jensen (S), 2000-04-06:
Lad mig ligesom statsministeren indlede med at fremhæve, at regeringens principielle udgangspunkt er klart, nemlig at der skal være størst mulig åbenhed, og det gælder både i den danske forvaltning og i EU's institutioner.
Den første del af forespørgslen angår de regler i lovgivningen, som på nærmere afgrænsede delområder fraviger offentlighedsloven og fastsætter særlige regler om aktindsigt.
I forespørgslen angives det, at det er ressortministerierne, der har begrænset adgangen til aktindsigt.
Hertil skal jeg bemærke, at egentlige indskrænkninger i den ret til aktindsigt, der følger af offentlighedsloven, kun kan ske ved lov.
De egentlige særregler, vi taler om, er altså ikke indført administrativt ad bagvejen, men vedtaget her i Folketinget.
Det er ikke muligt for mig i dag at redegøre nærmere for alle de gældende særregler om aktindsigt og deres baggrund.
Jeg vil imidlertid gerne understrege, at sådanne regler kan have gode begrundelser.
Også herudover må det undertiden konstateres, at offentlighedslovens almindelige regler på givne områder er uhensigtsmæssige og derfor bør erstattes af bestemmelser, som er bedre afstemt efter forholdene på det pågældende område.
På den anden side er jeg også enig i, at særregler, der begrænser den almindelige adgang til aktindsigt, efter omstændighederne kan give anledning til principielle overvejelser.
Offentlighedsloven bygger på indgående forarbejder og er i vidt omfang indarbejdet i myndighedernes praksis og befolkningens retsbevidsthed.
Hertil kommer bl.a., at der, hvis man på et område laver særregler, let kan rejse sig spørgsmål om at undergive også andre retsområder den samme eller måske helt andre særreguleringer.
Virkningerne heraf vil på længere sigt kunne være, at spørgsmålet om offentlighed i forvaltningen ikke som tilsigtet ved offentlighedsloven er undergivet en ensartet ordning, men opløst i enkeltregler uden indbyrdes sammenhæng.
Spørgsmålet her vil blive udførligt behandlet i den kommende vejledning om lovkvalitet, som regeringen udsender her senere på foråret.
Det vil her bl.a. blive tilkendegivet, at der i almindelighed bør udvises tilbageholdenhed med sådanne særregler, og at de kun bør gennemføres efter grundige overvejelser.
Det vil endvidere blive understreget, at der i bemærkninger til lovforslag, der indeholder sådanne regler, bør og må redegøres for baggrunden for reglerne og for, på hvilke nærmere punkter denne retstilstand som følge af offentligheden fraviges.
Ikke mindst på dette område er det meget væsentligt at give Folketinget et fyldestgørende grundlag at træffe afgørelser på.
Lad mig herefter vende mig mod den del af forespørgslen, der angår forholdet mellem offentlighedsloven og de offentlige selskaber og aktindsigt i forbindelse med udlicitering:
Som bekendt finder offentlighedsloven ikke anvendelse på bl.a. aktieselskaber.
Det gælder, selv om de er ejet af det offentlige.
Når en opgave, der hidtil er blevet varetaget af en offentlig forvaltningsmyndighed, henlægges til et offentligt ejet aktieselskab, vil offentlighedens adgang til aktindsigt derfor normalt bortfalde i forhold til selskabet.
Spørgsmålet blev indgående behandlet i forbindelse med forberedelsen af den gældende offentlighedslov, og Folketinget har også efterfølgende ved talrige lejligheder diskuteret, om offentlighedsloven bør udvides til at omfatte selskaber, som det offentlige f.eks. gennem driftoverenskomster, ejerskab eller udpegning af bestyrelsesmedlemmer har bestemmende indflydelse på.
Hidtil har Folketinget afvist at foretage en sådan udvidelse af offentlighedsloven.
Det skyldes navnlig, at en beslutning om at henlægge opgaver til f.eks. et statsejet aktieselskab som oftest netop er udtryk for, at opgaven ønskes løst på de vilkår, der særligt gælder, hvis det statslige selskab skal udøve virksomhed i konkurrence med private eller udenlandske virksomheder.
Hvis man generelt inddrager statslige selskaber under offentlighedsloven, vil man derfor let kunne komme i konflikt
med væsentlige hensyn bag oprettelsen af et sådant selskab.
Efter lov om aktindsigt i miljøoplysninger er der således adgang til indsigt i miljøoplysninger, selv om disse oplysninger ligger i statslige selskaber som f.eks. A/S Øresundsforbindelsen.
Jeg kan i den forbindelse tilføje, at miljø- og energiministeren har fremsat et forslag til ændring af denne lov, som vil gennemføre den såkaldte Århuskonvention, og som vil medføre en yderligere udvidelse af offentlighedsprincippet.
Som et helt nyt eksempel kan jeg i den forbindelse nævne forslaget til lov om Københavns Havn A/S.
Lovforslaget indeholder således en bestemmelse om, at aktieselskabet skal være omfattet af offentlighedsloven, forvaltningsloven og lov om Folketingets Ombudsmand. Særligt med henblik på spørgsmålet om udlicitering
kan jeg sige, at også her kan det efter omstændighederne overvejes at lade f.eks. offentlighedsloven gælde for private institutioner, i det omfang de udfører opgaver for det offentlige.
I lov om retssikkerhed og administration på det sociale område er der fastsat bestemmelser herom.
Også på dette punkt er det imidlertid regeringens opfattelse, at vurderingen skal ske konkret fra område til område og ikke generelt ved en ændring af offentlighedsloven.
Jeg vender mig til Europa-Kommissionens forslag til nye regler om aktindsigt hos EU-institutioner.
Jeg vil ikke gå i detaljer med dette forslag, som jo for få dage siden, den 30. marts, har været drøftet i Folketinget i forbindelse med behandlingen af Enhedslistens beslutningsforslag om dansk veto mod forordningsforslaget.
Lad mig derfor blot fremhæve to forhold:
For det første er det regeringens opfattelse, at de nuværende regler om aktindsigt i EU ikke i tilstrækkeligt omfang tilgodeser hensynet til åbenhed.
Regeringen vil derfor under de videre forhandlinger arbejde for, at den endelige forordning kommer til at indeholde så få og klart afgrænsede undtagelser fra retten til aktindsigt som muligt.
For det andet synes jeg, at det er væsentligt at gøre opmærksom på, at Kommissionens forslag faktisk indebærer et betydeligt fremskridt i forhold til den gældende retstilstand.
Selv om forslaget på en række punkter ikke går så langt, som vi fra dansk side kunne ønske, er det omvendt langtfra så kritisabelt, som det synes forudsat i forespørgslen her i dag. Må jeg afslutningsvis gentage, at det er godt og nyttigt, at der her i dag kan blive anledning til at drøfte nogle grundlæggende spørgsmål om offentlighed og aktindsigt.
Forhandling