Margrete Auken (SF), 2004-01-15:
Denne her sag har altså udviklet sig tosset.
Jeg synes i og for sig, at der lå et meget udmærket oplæg i ministerens besvarelse.
Vi står med en sag, hvor Kommissionen har kludret, og det ved den, det er helt tydeligt.
Da man fik de der krav igennem med, at alle de der færger skulle i udbud, havnede vi i den elendige situation.
Nu er man i gang med at tage fat på den.
Nogle af os mener måske, at man godt kunne have kørt sin forhandlingsstrategi noget kraftigere, end man har gjort.
Men det korte af det lange er jo, at vi står her, hvor vi, så vidt jeg kan høre, har en model, hvor vi kunne have snakket os hen i retning af: Hvad er det for nogle krav, vi skal have forhandlet os frem til?
Vi sidder faktisk i en god situation for at gøre det.
Jeg tror, det er meget letsindigt af ministeren at være lidt for løs på hånden med truslen om Domstolen.
Jeg tror ikke, at vi er i en situation, hvor vi bliver slæbt for Domstolen.
Jeg tror ikke, at Domstolen har spor lyst til at sige, at nu skal Danmark ødelægge livet på de små øer.
Vi har jo vundet sager før.
Altså i sagen om madsminkedirektivet blev der jo også truet med, at hvis vi ikke makkede ret, blev vi slæbt for Domstolen.
Vi makkede ikke ret, vi blev slæbt for Domstolen, og vi vandt - sådan noget kan godt lade sig gøre.
Hvis denne situation havde været håndteret godt, kunne man have sagt: Vi finder ud af, hvad det er for krav, vi faktisk vil stille.
Så skal vi selvfølgelig ikke starte med at spille ud med det, vi som med minimum vil have.
Vi skal selvfølgelig starte med at spille ud med det, vi som maksimum vil have. Der skal vi have det, der er bedst for de danske øer og fjorde.
Sine steder vil det være bedst, at de får udbud, for det får vi det bedste resultat ud af, og andre steder vil det altså bare betyde, at vi fordyrer det hele, måske endda med fare for, at vi får ødelagt deres færgeruter. Hvis det var det, man havde gjort, også ved debatten i dag, og havde fortsat med at gøre,
havde vi haft en fair chance for, at vi kunne være landet på noget nogenlunde fornuftigt.
Nu er vi i den situation, at regeringen har så travlt med at sige, at de ikke kan få andet ud af det end det, de står med her.
Man tumler rundt.
Altså bare, da vi hørte den konservative ordfører, som sagde, at det var det bedste, og lidt efter sagde han, at det var det, man kunne få.
Det var også det, der blev sagt af Dansk Folkepartis ordfører.
Det er ikke til at høre, hvad det er for en forhandlingssituation, vi er i.
Det synes jeg er ærgerligt.
Derudover er der jo en hel masse ting, der kunne spilles på i denne her sag.
Jeg har ikke kunnet høre i regeringens oplæg, at man har tænkt over, hvordan vi bruger alle de midler, vi har til at få denne her sag landet rigtigt, men at man på forhånd har sagt, og jeg håber, at jeg hører forkert: Vi kan maksimalt få det og det ud af det; det er måske det bedste, men det ved vi ikke, og vi er da glade, hvis der er nogen, der går lidt videre end os, for så kan vi få noget, der er lidt bedre, men det ved vi så heller ikke.
Man tænker ikke på, hvordan vi kan få resten af det her system til at fungere, og hvordan vi får fat i dem, der er dybt optaget af at få de her småøers og andre små færgeruter til at virke.
Jeg ville nok have anbefalet min gruppe, at vi under alle omstændigheder støttede regeringens forslag til vedtagelse, men jeg synes ikke, det er trygt, for jeg kan ikke høre, hvad det er for nogle ikkekræfter, der bliver sat bagved i den forhandling, og så er det nok bedre, at vi holder fast ved, at vi skal derhen, hvor vi siger, at vi skal have det bedste hjem, for vi skal sikre, at det er i orden for de øer, det drejer sig om.
Derfor må det under alle omstændigheder være dér, vi må sætte kræfterne ind, og så kan vi jo ikke uden videre gå ind og støtte et forslag, hvor man som udgangspunkt ikke er sikker på, at man beder om det bedste.