Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2003-01-15:
Jeg vil gerne starte med at takke for debatten, om end jeg er noget ked af, at regeringspartiernes ordførere ikke prioriterer at tage debatten om noget så vitalt som betalingssystemet i Danmark.
Det må man jo sige amputerer debatten i salen en anelse.
Ej heller Det Radikale Venstre, som jo ellers har været varmeste fortaler for, at bankerne skal kunne tage gebyrer for brugen af dankortet, har prioriteret at sende en ordfører.
Det synes jeg er ærgerligt.
I et samfund som det danske er det vigtigt, at man har nogle effektive instrumenter til at sikre betalingsformidlingen.
Dankortet er en af de vigtigste årsager til, at vi i Danmark har et meget effektivt system.
Dankortet anvendes af næsten alle danskere og kan anvendes i næsten alle danske butikker - i modsætning til en række andre lande, hvor der er flere forskellige betalingskortsystemer, og hvor borgerne skal være i besiddelse af flere forskellige betalingskort for at kunne købe ind i de forskellige butikker, de anvender til daglig.
Dankortet har fået sin store udbredelse, fordi det ikke direkte koster noget at anvende kortet, hverken for forretningerne eller for forbrugerne.
Forbrugerne opfatter altså brugen af dankort som gratis.
Derfor har de heller ikke nogen grund til at anvende kontanter, når de betaler i butikken.
Den situation trues nu af forslag om at indføre gebyrer i butikkerne for anvendelse af dankort og et stærkt ønske om at sikre effektiv konkurrence, som det hedder sig, mellem forskellige udbydere af betalingskort. Enhedslisten tror ikke meget på, at der reelt vil blive den store konkurrence.
Forbrugerne har jo ikke behov for at skulle bruge en række forskellige kort for at kunne foretage daglige indkøb.
Forbrugerne har behov for et effektivt betalingskortsystem, der er gratis.
Grundlæggende mener Enhedslisten, at det burde være en offentlig opgave at sikre en effektiv infrastruktur og hermed også en effektiv betalingsformidling.
Præcis på den måde har det jo fungeret, da man fortsat brugte sedler og mønter i det her samfund, og vi kan ikke se, at der skal være en forskel, blot fordi man begynder at bruge plastikkort.
Enhedslisten kan altså ikke se, at der er nogen grund
til, at den opgave flyttes til privat regi - det har den allerede været en årrække - blot fordi vi går bort fra mønter og sedler og over til elektronisk betalingsformidling.
Det har fungeret fint, at kongen slår mønt, så hvorfor ikke også lade kongen slå dankort?
Indtil nu har dankortet sikret, at dette i Danmark ikke har givet nogen synlige problemer, og Danmark har i dag den suverænt billigste infrastruktur på betalingsformidlingsområdet.
PBS, Pengeinstitutternes BetalingsService, er kun halvt så dyr som den næstbilligste i verden.
Det må man sige er en succes.
Det skyldes, at PBS er bygget op i fællesskab af alle danske pengeinstitutter på et tidspunkt, da ingen bank havde en markedsandel på over 10 pct. I løbet af 1990'erne og i starten på dette årtusinde er der sket en voldsom koncentration af pengeinstitutterne, og den udvikling truer nu den billige og effektive betalingsformidling for kunder, butikker og små pengeinstitutter.
Ved at Nationalbanken overtager dankortet eller opretter et dankort, kan den betalingsformidling også sikres i fremtiden.
Det er af afgørende betydning for kunderne og kan være med til at sikre en bredspektret og nuanceret butiksstruktur samt sikre små lokale og landsdækkende pengeinstitutters overlevelse.
Derfor er der tale om et område af vital samfundsmæssig interesse, som i dag styres af private virksomheder i fællesskab, men som trues med misbrug fra disse virksomheders side, som bør sikres gennem en demokratisk regulering.
Jeg vil afslutningsvis slutte med at sige tak for
Kristeligt Folkepartis og SF's støtte til forslaget
, men ærgrer mig over, at vi formodentligt må se frem til, at der bliver indført gebyr på dankort, og/eller at der åbnes for, at flere kort kommer til at gøre sig gældende.