runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Eva Kjer Hansen (V), 2004-01-15:
Jeg synes bestemt ikke, det ene udelukker der andet, og jeg synes, at hvis der er noget galt med miljøet i dagtilbuddet, må det være helt åbenlyst, at både ledelsen og forældrebestyrelsen får taget fat om problemerne og får tingene bragt i orden.
Men derfor kan man jo meget fint, og jeg synes endda også det er vigtigt, samtidig have læreplaner, fordi læreplanerne netop går ud på, at man er bevidst om, hvad det egentlig er, man skal bibringe børnene i den tid, de er i dagtilbuddet, og hvad det er for nogle kompetencer, det er vigtigt at have fokus på.
Man kommer altså ikke uden om, at fokus på børns kompetencer er medvirkende til at få øje på, om der er nogle særlige problemer, og om et barn har et særligt behov for hjælp, så man kan sætte ind med hjælpen på et tidligt tidspunkt.
Der er blevet foretaget en videnopsamling af SFI, der faktisk afdækker, at netop denne fokus på de sociale kompetencer bidrager til, at man får muligheden for at sætte ind over for den negative sociale arv.
Det ene udelukker bestemt ikke det andet, og jeg synes selvfølgelig også, det er vigtigt, at man har fokus på miljøet i den pågældende daginstitution.
Tove Videbæk (KD), 2004-01-15:
Men mener fru Eva Kjer Hansen ikke, at det kunne være vanskeligt for børnene i vuggestuer og børnehaver at lære en hel masse eller i det hele taget bare at trives, hvis miljøet i børnehaven er dårligt, hvis der er for lidt plads, hvis der er for få voksne, hvis der er for meget støj, osv.?
Var det ikke bedre først og fremmest at tænke på at få ændret forholdene i selve børnehaven, de konkrete forhold, de konkrete omgivelser, som børnene færdes i, før man begynder at tænke på, hvad man skal putte i deres hoveder?
Eva Kjer Hansen (V), 2004-01-15:
Jeg vil gerne sige meget klart til fru Tove Videbæk, at jeg på ingen måde bilder mig ind, at læreplanerne løser de problemer, som nogle børn måtte have, uanset hvilken form for problemer det er.
Men læreplanerne kan bidrage til, at man bliver opmærksom på, at her er et barn, der har nogle særlige problemer at slås med.
Det kan gøre, at man holder mere øje med det og måske bliver mere bevidst med hensyn til at følge op og få afdækket f.eks. misbrugsproblemer hos forældrene, og så er det jo kommunens ansvar at sætte ind med de hjælpeforanstaltninger, der skal til for at hjælpe familien med problemerne, og finde ud af, hvad der i det hele taget skal ske.
Læreplanerne kan i sig selv ikke bryde den negative sociale arv, men jeg synes, at læreplanerne er et blandt mange redskaber til at få sat fokus på, om der er nogle, der har nogle problemer at slås med, og - som jeg netop var inde på i min ordførertale - sørge for, at der tidligt sættes ind med den hjælp, som det barn har brug for.
Jeg kan bare sige, at jeg er fuldstændig enig med fru Jette Bautrup i, at det handler om leg og læring, og begge dele kan fint følges ad, fordi man kan lære utrolig meget, man kan lege sig til megen læring, og man kan lære meget gennem de forskellige lege.
Det, jeg synes er vigtigt at gøre opmærksom på, er, at mange pædagoger har en meget positiv tilgang til det.
Ser vi på resultaterne af undersøgelsen, efter at formålsbestemmelsen blev indført i 1998, og ser vi på de erfaringer, der er fra de kommuner, der allerede har handleplaner, ser vi jo, at også pædagogerne er glade, fordi de får synliggjort det arbejde, de udfører.
Når det bliver synliggjort, og der kommer en bevidsthed om det, kommer der også en anerkendelse af, at den pædagogiske indsats er afgørende for, at man når de mål, man sætter sig, så jeg er fuldstændig enig i, at der er fokus på både leg og læring.
Jette Bergenholz Bautrup (S), 2004-01-15:
Det er selvfølgelig rigtigt, at man skal følge op på de mål, man har sat sig.
Men det, vi skal passe på, er, at vi ikke stresser børnene, fordi pædagogerne føler, at der er lagt en hånd ned over dem i den enkelte institution, og der er nogle mål, de skal nå.
Det kan f.eks. være kommunalbestyrelsen, der ønsker det på baggrund af lovforslaget, og derfor skal man altså passe meget på.
Det er børn, vi har med at gøre, og det drejer sig altså om leg og læring.
Eva Kjer Hansen (V), 2004-01-15:
Men derudover er der jo lagt op til, at handleplanerne skal evalueres årligt og forelægges forældrebestyrelsen, der ser på, hvordan det er gået.
Når man sætter sig nogle mål og beskriver, hvad det er, man vil opnå i dagtilbuddet, er det også oplagt, at man følger op på, om man egentlig har nået det, man har sat sig som mål.
Der er ikke, som nogle har været inde på, tale om en test eller en eksamen, som børnene skal igennem, men udelukkende at man skal følge op på de målsætninger, man har sat sig.
Jette Bergenholz Bautrup (S), 2004-01-15:
Jeg synes, det var dejligt at høre, at fru Eva Kjer Hansen talte meget om leg, for det er jo ikke lige det, der er det primære element i lovforslaget, og det synes jeg er ret ærgerligt.
Men jeg vil gå over i en anden boldgade og spørge fru Eva Kjer Hansen: Når man læser lovforslaget, drejer det sig i høj grad om det enkelte barns evner på bestemte trin i barnets udvikling.
Er det Venstres mening, at det er en test eller en eksamen, børn på forskellige niveauer skal op til?
Eva Kjer Hansen (V), 2004-01-15:
Jeg er fuldstændig enig med fru Line Barfod i, at det kan være meget forskelligartet, hvad man laver i et dagtilbud.
Men jeg synes, det er vigtigt, at vi i forbindelse med et regelsæt om handleplaner skitserer de temaer, vi synes, det som minimum er vigtigt at komme ind på.
Jeg ved jo ikke, om fru Line Barfod er uenig i nogle af de temaer, der fremgår af lovforslagets bemærkninger, og har konkrete forslag til, hvad der eventuelt skal tages ud, men det får vi måske mere at vide om, når vi når frem til fru Line Barfods ordførertale.
Men jeg synes, at de temaer, som er nævnt, er nogle, man absolut bør komme omkring, og derfor vil dagtilbuddene heller ikke få nogen som helst problemer med at tage stilling og finde ud af, hvordan og hvorledes man skal gribe temaerne an hvert enkelt sted.
Line Barfod (EL), 2004-01-15:
At man i en børnehave skal diskutere med forældrebestyrelsen, forældrene og pædagogerne, hvad det er, man gerne vil arbejde med i den pågældende børnehave, ligger jo allerede i dag i de virksomhedsplaner, man skal udarbejde i børnehaverne.
Men det, der lægges op til med lovforslaget, er, at vi her i Folketinget skal diskutere og skal kunne ændre på, hvad det er, man skal lave i børnehaverne.
Der står jo i bemærkningerne og i opremsningen af, hvad børnene som minimum skal lave i daginstitutionerne, at de skal lege med ler.
Jeg synes, man går for langt ned i detaljen, og hvis man skal så langt ned i detaljen, kan jeg faktisk helt ærligt ikke forstå, hvorfor legoklodserne ikke er med, eller hvordan man på en anden måde kan lære at sætte forskellige elementer sammen på mange forskellige måder, så man bliver klar over, at ting ikke behøver at være firkantede på kun én måde, men kan sættes sammen i mange forskellige funktioner.
Problemet er, at vi skal stå her og diskutere, hvad man skal lave i en børnehave.
Eva Kjer Hansen (V), 2004-01-15:
Målet med læreplanerne er jo netop ikke at lægge nogle helt faste regler, som fru Line Barfod giver udtryk for.
Målet er at sætte nogle overordnede linjer for, hvad det egentlig er for nogle kompetencer, børnene skal tilegne sig, mens de er i dagtilbud.
Hvordan man så i øvrigt gør det, og hvad man yderligere vil sætte fokus på, vil jo være helt op til det enkelte dagtilbud.
Det er det enkelte dagtilbud, som skal udvikle det og finde ud af, hvordan og hvorledes man vil gribe sagen an, i øvrigt i et tæt samspil med forældrebestyrelsen, så forældrebestyrelsen også er med til at sætte fokus på, hvad det lige netop er vigtigt at satse på i det pågældende dagtilbud.
Der er netop ikke tale om, at alle nu skal kunne det samme, og at vi skal ned i detaljen og give melding om, hvordan og hvorledes man skal forme kvaliteten og indholdet i det enkelte dagtilbud.
Der er nogle overordnede linjer for, at man skal udarbejde nogle handleplaner, hvor man gør sig bevidst om, hvad det er, man vil opnå.
Line Barfod (EL), 2004-01-15:
Jeg synes, det er et imponerende trin i udviklingen, at Venstre fra et liberalt ståsted nu er nået over til at stå for, at nu er der nogle, der virkelig skal bestemme, hvordan tingene skal være, og nu skal vi til at stå her i Folketinget og diskutere, hvad børnene i børnehaverne skal beskæftige sig med.
Jeg kan forstå, at vi skal bestemme, om de skal lege med ler i børnehaven.
Noget af det, som man virkelig synes er væsentligt i dagens Danmark, er jo ellers, at de danske børn er utrolig dygtige til at være kreative og sætte forskellige ting sammen og også fortsætter med det, efter at de er blevet voksne.
Jeg vil bare høre: Når nu Venstre mener, at man skal sætte helt faste regler for, hvad børnene skal beskæftige sig med, hvorfor indgår nogle af de mere kreative ting som f.eks. at være dygtig til at tænke anderledes og demokratisk ikke i dem?
Det er sådan noget, som legoklodser kan være med til at udvikle, og det kunne samtidig være med til at støtte en lidt skrantende dansk virksomhed.
Eva Kjer Hansen (V), 2004-01-15:
Børn vil lege og have det sjovt.
Børn er nysgerrige, og de er videbegærlige.
Børn er åbne og motiverede til at lære noget, udvikle sig og udforske omgivelserne, og de gør det gerne i samvær og fællesskab med andre. For Venstre er det vigtigt, at man understøtter og stimulerer børns evner og såvel intellektuelle, følelsesmæssige som sociale kompetencer.
Med serviceloven fra 1998 blev der indført en formålsparagraf for dagtilbud.
Dette er siden fulgt op af projektet »Kvalitet i dagtilbud«, og for mig er det helt oplagt, at vi med pædagogiske læreplaner yderligere styrker kvaliteten og indholdet af dagtilbuddene.
Det handler ikke om, at børn skal gøres til skoleelever og have lektier for.
Målet er at få sat fokus på de temaer, som er vigtige at tage op, afpasset efter børnenes alder og udvikling.
I bemærkningerne til lovforslaget er der nævnt en række temaer, der skal være fokus på: sociale kompetencer, personlige kompetencer, naturen, kulturelle udtryksformer, krop og bevægelse.
Listen er ikke udtømmende og skal heller ikke være det, men listen skal opstille et minimum for, hvad barnet skal bibringes af kompetencer.
Det er min oplevelse, at mange dagtilbud gør det godt.
Nogle fordi de bevidst har arbejdet med, hvad barnet skal bibringes, andre fordi de instinktivt ved, hvad det er vigtigt at have fokus på.
Men der er også nogle steder, hvor man ikke har lavet en virksomhedsplan eller har taget konkret stilling til, hvad børnene skal bibringes i den tid, de er der.
Med lovgivningen om pædagogiske læreplaner sikrer vi, at man alle steder får gennemarbejdet, hvad der skal arbejdes med i dagtilbuddet.
Målene bliver synliggjort, og det bliver nemmere for alle parter at forholde sig til indholdet.
Forældrebestyrelsen skal godkende læreplanen, for det er nemlig vigtigt, at forældrene er involverede og har et tæt samspil med pædagogerne om børnenes udvikling.
Den mere bevidste og målrettede beskrivelse af, hvad et dagtilbud skal indeholde, kommer ikke bare alle børn i dagtilbud til gode, men giver også bedre mulighed for tidligt at blive opmærksom på, om der er børn, der har særlige problemer at slås med.
Derfor vil læreplanerne også være et redskab til at forebygge og understøtte børn med særlige behov.
Læreplanerne vil give et løft i dagtilbuddene med kravet om klare og synlige mål for indholdet i dagtilbuddet og dermed også i højere grad anerkende den pædagogiske indsats, der er afgørende for, om målet nås.
Læreplanerne bliver et løft, som pædagoger og medarbejdere, kommunalpolitikere, forældre og ikke mindst børnene vil få gavn af.
Pia Kristensen (DF), 2004-01-15:
Jamen Dansk Folkeparti lader sig ikke presse til noget og
slet ikke af Socialdemokraterne, skulle jeg hilse og sige.
Som jeg sagde før, så har vi tiltro til, at socialministeren har undersøgt de økonomiske forhold i det her lovforslag.
Det har vi tiltro til.
Fru Sandy Brinck snakker om manglende pædagoger.
Der vil jeg sige, at det jo er en kommunal opgave at prioritere, hvor mange pædagoger man vil ansætte i den enkelte institution. Støjniveau og plads har jo altså også noget at gøre med - og det ved fru Sandy Brinck godt - at vi har utrolig mange bimmer- og zapperbørn, som psykiatere og psykologer har problemer med, som ikke formår at sidde stille.
Hvis vi kunne få nogle flere velafbalancerede børn, fordi de bliver beskæftiget med et eller andet sundt og fornuftigt i institutionen, hvis man kunne dele børnene op i grupper - en gruppe kunne gå en tur med en pædagog, en anden gruppe kunne måske sidde i et stilleværelse, det må de finde ud af ude på institutionerne - er det ikke engang sikkert, at der behøves flere pædagoger.
Det er mange gange metoderne, der også skal ændres.
Henriette Kjær (KF), 2004-01-15:
Det har jeg vist heller ikke sagt.
Det er her, jeg synes, kæden hopper af, og debatten bliver lidt ufrugtbar.
En ting er, at jeg godt kan forstå, hvis man er imod.
Man synes ikke, det her er den rigtige måde at gøre det på, men derfor behøver man jo ikke at manipulere og sige, at ministeren nu vil lovgive om, hvordan man får venner. Jeg vil godt give børnene nogle kompetencer, sådan at de finder ud af, hvordan man taler til andre og kommer ind i en leg.
Det tror jeg man gør mange steder, at man arbejder med det pædagogisk, men nogle steder gør man det ikke, der er man ikke bevidst om det.
Så er det jo heller ikke rigtigt, at det er helt afgørende, om det her nu er en bekendtgørelse eller en vejledning, eller om loven i sig selv er nok.
For fru Line Barfod er det jo ikke afgørende, for fru Line Barfod vil jo ikke stemme for.
Jeg har jo sagt, at det bliver en bekendtgørelse, og det, der bliver pligtigt, er, at man skal arbejde med de seks forskellige kompetencer som minimum.
Men det er jo ikke det samme, som at man stiller mål op, og det håber jeg at fru Line Barfod kan forstå, men jeg har den opfattelse, at fru Line Barfod ikke vil forstå det. En ting er, at man skal arbejde med det, noget andet er, at man ikke skal måle børnene op på det og kræve, at de skal kunne noget bestemt.
Det er jo en helt anden snak.
Pia Kristensen (DF), 2004-01-15:
Jeg plirrer lige med øjnene, men jeg er altså vågen, jeg drømmer ikke.
Jeg vil lige sige til Socialdemokraterne, at Dansk Folkeparti jo ikke har været med til at lave det her lovforslag.
Det er regeringen, der har lavet det, og vi er ikke regeringen.
Det er regeringen, der har fremsat det her forslag.
Det er regeringen, der har lavet de økonomiske beregninger, så jeg synes egentlig, det er forkert at rette det spørgsmål til Dansk Folkeparti.
Hvorfor spørger fru Jette Bautrup ikke socialministeren om det, som har en meget større viden, end jeg har?
Så fattede jeg egentlig ikke rigtig, hvad det var, fru Jette Bautrup snakkede om med 1.000 kr. til én pædagog og noget ekstra mad og måltider.
Beklager, jeg fattede det altså ikke.
Det kan godt være, at jeg er dum, men jeg forstod det ikke.
Charlotte Dyremose (KF), 2004-01-15:
Jamen jeg taler jo ikke om at fjerne årsagen ved at hjælpe med at stimulere børnene; jeg taler tværtimod om at hjælpe de børn, der har de her problemer, hvis årsag vi forsøger at løse, til i hvert fald ikke at blive stemplet for resten af livet på grund af de problemer, de måtte opleve i barndommen, ved at vi altså kombinerer legen med den naturlige læring, som mange af os jo har fået, når vores forældre har stimuleret os, når forældre går ture med børn, læser op for deres børn, måske lærer dem at skrive deres eget navn, alle de her ting, som man naturligt gør, hvis man har sine børn gående hjemme hos sig, eller hvis man efter arbejde og i weekenden har overskuddet til det.
Men hvad nu hvis man ikke har det overskud, hvis man ikke er sammen med børnene?
Nu ved jeg jo, at Kristendemokraterne ligesom Det Konservative Folkeparti er et familieparti; vi ønsker, at familierne skal have tid til deres børn.
Men i det omfang børnene er meget i institution, hvorfor så ikke give dem de muligheder, som børnene kunne have, hvis forældrene havde tiden og overskuddet og ressourcerne til at kombinere leg og læring?
Tove Videbæk (KD), 2004-01-15:
Fru Charlotte Dyremose omtaler, at vi skal stimulere børnene osv., og at det vil hjælpe dem.
Jeg er ikke enig i, at vi kan være med til at fjerne årsagen til problemerne, at vi kan være med til at bryde den sociale arv på den her måde, for hvis børnene i daginstitutionerne, i vuggestuen, har problemer, så skyldes det ofte, at der er problemer i hjemmet.
Vi ved fra forskningsresultater fra SFI, at for anbragte børn gælder det, at i 97 pct. af tilfældene skyldes børnenes problemer, at der er problemer i hjemmet, og i alt for få af tilfældene tager man fat på at løse de problemer. Jeg mener, det er at lægge lag uden på, eller det er at pynte på sagerne at sige: Jamen hvis vi stimulerer børnene, så er vi med til at bryde den sociale arv.
Jeg er ikke enig i det her.
Jeg mener, at vi skal tage fat om ondets rod.
Charlotte Dyremose (KF), 2004-01-15:
Men nu er situationen jo den, at vi allerede har gjort en indsats på en lang række områder netop for at forsøge at bryde den negative sociale arv, og der er det så, at det her er en del af den indsats og jo ikke noget, man kan sige man skulle gøre i stedet for. Det er jo netop sådan, at når nu de her børn også har nogle andre problemer, som man forsøger at afhjælpe, hvorfor så ikke også bidrage til at stimulere dem, sådan at de får de kompetencer, som alle andre børn naturligt får, når nu vi har udenlandske forsøg, der viser, at det rent faktisk hjælper dem til at bryde den negative sociale fejl?
Det er ikke løsningen, men det hjælper dem.
Line Barfod (EL), 2004-01-15:
Jamen vi ville jo så stadig have en lov, der rummer en bemyndigelse til, at ministeren kan udstede en bekendtgørelse, hvor ministeren kan gå ind og fastsætte alle de her rammer for, hvad det er, man i detaljer skal lave ude i børnehaver.
Det er det, vi er imod: at man giver staten den ret til at gå ind og blande sig i, hvad man skal lave helt nede på det detaljerede plan ude i børnehaver og vuggestuer.
Vi mener, at det, der skal til, er en god formålsbestemmelse om, at der skal være pædagogisk indhold, og at vi så sikrer, at man har de bedst mulige rammer for at lave udviklingsplaner ude i de enkelte institutioner.
Vi mener ikke, at vi fra statens side skal gå ind og fastsætte præcise mål for, hvad indholdet skal være i planerne, og vi mener heller ikke, at vi skal gå ind og fastsætte præcise mål for, hvad børn skal kunne på bestemte alderstrin.
Jette Bergenholz Bautrup (S), 2004-01-15:
Jeg vil da gerne spørge fru Line Barfod, om hun kan stemme for de her læreplaner, såfremt ministeren tager alt, hvad der er i parentes væk.
Vi hørte jo fru Charlotte Dyremose sige, at alt, hvad der er i parentes, ikke er krav, det er bare eksempler.
Så hvis nu man tog de seks temaer, som er i parentes her, væk, kunne fru Line Barfod og Enhedslisten så stemme for?
Line Barfod (EL), 2004-01-15:
Jeg vil meget gerne give børnene langt bedre vilkår, også i forhold til pædagogikken.
Det er jo derfor, vi også gentagne gange har stillet forslag om, at der skal sættes langt flere penge af til daginstitutionerne, til, at man kan få flere pædagoger ansat, og til, at der kan komme efteruddannelse af det pædagogiske personale.
Vi stiller krav om, at der skal være forældrebestyrelser osv.
Vi er imod, at man laver de her puljeinstitutioner, som vi har hørt om fra Morsø og andre steder, og der har vi jo set, hvor galt det kan gå.
Vi mener, det er utrolig vigtigt, at man stiller nogle krav til, at der skal være uddannet personale, at der ikke skal være for mange børn pr. pædagog osv. Men det er noget fundamentalt andet end at gå ind og bestemme: Hvad er det så, den pædagog skal lege med det barn?
Hvad er det, man skal nå igennem hvert eneste år i en børnehave eller vuggestue eller dagpleje.
Det mener vi ikke at vi skal sidde her og diskutere i Folketinget; det skal man ude lokalt.
Vi skal skabe rammerne for, at man lokalt kan gøre det bedst muligt, men vi skal ikke bestemme, hvad det er, der skal læres ude i børnehaverne, alt efter hvad for en pædagogik der nu er in i forhold til flertallet på Christiansborg.
Pia Kristensen (DF), 2004-01-15:
Har jeg forstået det korrekt, at fru Line Barfod ikke vil give børnene mentalt bedre rammer, men gerne fysisk bedre rammer?
Line Barfod (EL), 2004-01-15:
Der er meget stor forskel på, om man laver nogle minimumskrav for fysiske rammer, nogle krav om, at der skal være minimum så og så mange kvadratmeter, og så, om vi går ind og blander os i, hvad farve malingen skal være på væggene, eller hvad man skal bygge af, om det skal være rundt eller firkantet osv.
Vi mener, det er helt afgørende, at vi ikke skal gå ind og blande os i, hvilke forskellige typer af legetøj man skal have i daginstitutionerne, at vi ikke i detaljer går ind og blander os i, hvad det er, man hvert eneste år skal lære ude i børnehaver og vuggestuer og dagplejer, at vi giver forældre og pædagoger frihed til sammen at aftale det.
Det fremgår f.eks. af høringssvaret fra Rudolf Steiner-børnehaverne, at de får problemer i forhold til deres pædagogik, at den faktisk ikke kan rummes inden for de minimumskrav, der her stilles til, hvad der skal være i en læreplan hvert år.
Pia Kristensen (DF), 2004-01-15:
Det er noget sludder og vrøvl.
Der bliver blandet noget sammen.
Det er ikke vores mål med det her.
Målet er, at børn skal stimuleres, og at de skal kunne noget mere, inden de kommer i skole.
Det, jeg snakkede om her, var, at kommunerne udarbejder pjecer, som bliver sendt ud til forældre, som har skolesøgende børn, fordi der er et problem i skolerne: Børnene kan ikke sidde stille.
Det er dem, man kalder bimmer- og zapperbørn.
Og der er noget, fru Line Barfod har misforstået, for det er ikke de børn, der bliver styret i hverdagen; det er børn, der har fået lov til, hvad de ville.
Jeg vil godt stille fru Line Barfod det spørgsmål
: Når man nu går så meget ind for, at f.eks. sådan noget som handleplaner skal være decentrale og ikke skal styres centralt, hvordan kan man så gå ind for en formuleret børnepolitik?
Hvor er forskellen?
Line Barfod (EL), 2004-01-15:
Fru Charlotte Dyremose bliver nødt til at forholde sig til, at der i lovforslagets bemærkninger står, at der er temaer, der som minimum skal være fokus på.
Der står ikke noget om, at det er noget, man kan gøre.
Der står, at det skal der som minimum være. Jeg kan godt se, at det står i parenteser, men der står ikke, at man f.eks. kunne gøre det på denne her måde.
Der står ikke noget som helst om, at det her er eksempler.
Der står, at som minimum skal man omfattes af de her ting.
Vi har jo gentagne gange i de korte bemærkninger til bl.a. fru Charlotte Dyremose spurgt til: Hvad er det, fru Charlotte Dyremose og regeringen forestiller sig, der skal stå i bekendtgørelsen?
Hvad er det for nogle mål, man skulle stille op?
Og vi har ikke kunnet få nogen svar.
Derfor læser vi selvfølgelig, hvad der står i bemærkningerne til lovforslaget, og der står, at man som minimum skal have kendskab til ler, og det er det detailniveau, vi mener vi overhovedet ikke skal ind i her fra Folketingets side.
Charlotte Dyremose (KF), 2004-01-15:
Jeg er fuldstændig enig i fru Line Barfods sidste kommentar: at man konkret for de enkelte børn og med den enkelte institution skal fastlægge de her lærefag.
Det er jo lige præcis det, lovforslaget handler om. Jeg vil da sige, at vi heldigvis ikke skal stå herinde og fastlægge detaljerne.
Særlig ikke når vi under sådan en debat her oplever, at man fra forskellige partiers side ikke engang kan lade fantasien råde, ikke engang kan se, at når der står nogle ord i parentes ud fra nogle forskellige kompetencer, så handler det naturligvis om, at det her nok er sådan, at vi alle sammen ud fra de ord kan lade fantasien råde, og at det naturligvis på ingen måde handler om, at der skal være ler i hver eneste daginstitution, men at det er et godt eksempel.
Skulle vi ikke holde op med de der myter og i stedet for diskutere, hvad det her handler om, nemlig at de enkelte børn skal have mulighed for at blive stimuleret i deres daginstitution, uanset om de har stærke forældre, der kan gennemtrumfe det, eller de ikke har?