runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jacob Buksti (S), 2003-12-12:
Jeg må indrømme, at jeg altid har været dybt fascineret af folk, som politisk har en tro på markedets helt fantastiske kvaliteter, men som samtidig ikke har nogen fornemmelse af, hvad markedet er.
Jeg tror da, at hr. Kristian Jensen må medgive, at dér, hvor der er et marked for fagblade, ugeblade, er dér, hvor de store oplag er: jo større oplag, jo mere marked; jo mindre oplag, jo mindre marked.
Derfor er problemet jo netop, som det altid har være påpeget, at det danske sprogområde er så lille, at det i sig selv er et lille marked.
Derfor er det altså svært at se, hvordan og hvorledes man skal komme ud over det problem, at det er de små blade, der får den største forhøjelse.
Og derfor er det selvfølgelig også interessant, hvornår forudsætningerne for finanslovaftalen er brudt, nemlig at man ikke forventer, at der kommer en markant forøgelse af distributionsomkostningerne, herunder også når man fra Finansministeriets side i et svar til mig siger, at man vil følge udviklingen nøje.
Men er det ikke rigtigt, sagt til hr. Kristian Jensen, at det kunne være, at det, det egentlig handler om, er, at Trafikministeriet skal levere en besparelse på 188 mio. kr., og at Post Danmark skal have dækket et hul på 388 mio. kr., som ordningen har kostet, fordi man skal sikre, at aktiekursen i forbindelse med salg af aktier i Post Danmark ikke falder?
Det vil sige, at det, det drejer sig om, er at sikre kurserne på Post Danmarks aktier, og dem, der kommer til at betale, er det folkelige foreningsliv i Danmark.
Jeg siger bare velbekomme!
Lene Jensen (S), 2003-12-12:
Det var hr. Kristian Jensens svar i forbindelse med portostøtte og smagsdommeri, som bringer mig op, for jeg hørte det på den måde, at skal det være, så skal det i hvert fald være Folketinget, der gør det.
Det fik mig til at tænke på et andet ændringsforslag, som regeringen har stillet, og jeg håber, at Venstres ordfører kan hjælpe mig på vej.
Det handler om det ændringsforslag til finansloven, der først var nogle penge, der var afsat til forskning i gulag, og så blev det til et eller andet med kommunisme, og hvad ved jeg.
Det, der i hvert fald er kendetegnende, er jo, at man vælger fuldstændig at omgå det forskningsrådgivende system, som ellers er sat i verden for at sikre kvalitet og uafhængighed, og i stedet sende pengene direkte til nogen, man godt kan lide.
Jeg synes, det er meget bekymrende, og jeg kunne godt tænke mig Venstres ordførers forklaringsbidrag til, hvorfor man vælger at gøre det på den måde frem for at benytte sig af det forskningsrådgivende system, som samtlige partier i Folketinget jo rent faktisk står bag og støtter.
Anne Baastrup (SF), 2003-12-12:
Jeg vil gerne sige til hr. Kristian Jensen, at noget for noget-princippet måske er gennemført i ord, men ikke i handling.
Sagen er jo, at indsatte, som gør sig fortjent til det gennem deltagelse i behandlingsprogrammer og undervisning m.v. kan få en tidligere prøveløsladelse.
Problemet er bare, at der eksempelvis ude i Vestre Fængsel er dobbeltbelæg, og det betyder, at det ikke er muligt at give dem aktiveringstilbud.
Vi ved, at man rundtomkring i de lukkede fængsler har modtaget et udkast til en resultatkontrakt, med henblik på at den fælles skole skal nedlægges, og konsekvensen er, at man ikke får noget uddannelsestilbud.
Det vil fremover ikke længere være muligt at tage en hh eller merkonomuddannelse eller andet i et fængsel.
Det vil sige, at der reelt ikke er mulighed for at leve op til noget for noget-princippet.
Synes hr. Kristian Jensen, at det er fair? Det er jo karakteristisk for det her kriminalforsorgsforlig, at man under ingen omstændigheder fra Venstres side har argumenteret for en behandlingsindsats.
Hr. Kristian Jensen går og tror, at det var Venstres projekt at få narkobehandling ind i fængslerne; det var op ad bakke med de forhandlinger, op ad bakke, og så tog sundhedsministeren efterfølgende æren for det, men det var i hvert fald ikke Venstres initiativ.
Kristian Jensen (V), 2003-12-12:
Jeg kan høre på fru Line Barfod, at der i hvert fald mindst er én, der har været inde på PET's nye hjemmeside og har læst deres årsberetning og deres vurderinger.
Det synes jeg er ganske glædeligt, og det er også glædeligt, at vi får den åbenhed fra PET's side. Jeg må sige, at det ikke er noget, jeg har forberedt mig på, for det overrasker mig lidt, at det kan komme ind under en finanslovændringsforslagsdebat, men lad os bare tage den diskussion.
Jeg tror ikke på, at vores ændrede flygtninge- og udlændingepolitik vil få den konsekvens, at vi ser øgede terrorhandlinger i Danmark, for det, vi også gør, og som også skal tages med ind i billedet, er, at vi gør en indsats for at få øget integrationen, for at få folk ind på arbejdsmarkedet, få dem lært noget dansk, sådan at de kan blive en del af samfundet og ikke blive holdt fast i lukkede skoleforløb, som det har været tidligere.
Ved at øge integrationen og ved at gøre folk, der kommer hertil som flygtninge og indvandrere, til en del af det danske samfund tror jeg netop, at vi får dem inddraget i samfundet i stedet for at få dem udskilt og ikke få dem til at være en del af det danske samfund.
Til fru Margrete Auken: Venstre har i valgkampen, før og efter valget sagt klart, at vi mener, det er forkert, at man giver forlods støtte til Fagbevægelsens Ulandssekretariat, som de så kan sidde og fordele efter deres eget forgodtbefindende.
Hvis der skal være midler til arbejdsmiljø og arbejdsmarkedsarbejde i vores bistand, så må de ind og konkurrere på lige fod med alle de øvrige områder, der er, og så må man vurdere: Skal man lave fagforeningspolitik, eller skal man lave rent drikkevand og sanitet, skal man oprette tillidsmandskurser, eller skal man sikre, at der kommer en økonomi, så man får folk til at overleve og får et højere sundhedsniveau.
Så er det den afvejning, der skal til.
Der kører mange myter om, hvad det er, Fagbevægelsens Ulandssekretariat beskæftiger sig med, men hvis de kan komme med projekter, som bliver vurderet til at være bedre end de projekter, man ellers har, så kan de fortsat være i spil; vi mener blot ikke, at man forlods skal give Fagbevægelsens Ulandssekretariat en sum penge, som de kan sidde og fordele efter forgodtbefindende.
Til fru Marianne Jelved: Vores håb er også vores forventninger
, og når Økonomisk Redegørelse bliver taget som sandhedskriterium, så må faldet på de 15.000 i ledigheden også være et sandhedskriterium.
Marianne Jelved (RV), 2003-12-12:
Det er selvfølgelig utrolig sympatisk, at hr. Kristian Jensen må svare med, at regeringen håber og håber og håber.
Det gør vi andre også, vi håber, og i Det Radikale Venstre håber vi på, at regeringen begynder at sande, at der skal helt andre ting i spil, hvis man skal løfte den kæmpe opgave, som vi jo er enige om skal løftes.
Hvorfor er regeringen overhovedet ikke til at få i tale med hensyn til gennemgribende strukturreformer på vores skattesystem f.eks.?
De småtterier, som vi nu ser for 10 mia. kr., vil jo ikke have den effekt, som hvis man virkelig lavede om på det.
Det Radikale Venstre har tilbudt regeringen at gå ind i konstruktive forhandlinger om det her.
Vi har lagt vores eget forslag frem: 60 pct. i skat - topskat, så skal man tjene godt 900 kr. for at betale en regning til en håndværker, der kan få 100 kr. ud af det.
Med vores 42 pct. i skat skal man kun tjene 350 kr. for at kunne give en håndværker et overskud på 100 kr. Det ville ændre utrolig
mange ting
og give mange jobmuligheder, som vi ikke har i dag
Finansministeriet har beregnet vores forslag, og der er ikke en eneste familieindkomst, der lider under det her,
alle vil få mere til rådighed, så den er bæredygtig.
Derfor spørger jeg hr. Kristian Jensen: Hvor er Venstre henne?
Hvor er det liberale parti henne, der virkelig vil lave noget, der kan ses og mærkes?
Margrete Auken (SF), 2003-12-12:
Hr. Kristian Jensen sagde lige før, at det var godt, man kunne se, hvad det var for nogle mennesker, der bevilgede hvad for nogle penge.
Og der er noget, der er græsseligt synligt - hr. Jann Sjursen nævnte det lige før - og det er den måde, hvorpå man har fjernet pengene til Ulandssekretariatet.
Vi har haft fat i både statsministeren
og finansministeren
, og på vanlig papegøjemaner har man bare gentaget et eller andet mantra, fordi man jo ikke anede, hvad man talte om, og sagt, at fagbevægelsens solidaritetsarbejde måtte de minsandten selv stå for. Vi har med glæde og med Udenrigsministeriets støtte, og tidligere jo også med Venstres og Konservatives støtte, bidraget til, at der kunne opbygges arbejdsmarkeder i de lande, hvor vi jo også har støttet privatsektorprogrammer osv.
Når man kommer og smadrer dette grundlæggende bistandsarbejde, som handler om at få lavet et ordentligt arbejdsmarked, så bidrager man til, at det, man i øvrigt laver på erhvervssiden, bare bliver en ynk.
Derfor ligner hele vendettaen mod Ulandssekretariatet ikke bare ondskab, men også ufattelig dumhed i forhold til det, vi gerne vil.
Line Barfod (EL), 2003-12-12:
Hr. Kristian Jensen sagde i sit indlæg for efterhånden et par timer siden
, at i og med at man giver flere penge til politiet, øger man trygheden i samfundet.
Men samtidig gør regeringen og Dansk Folkeparti jo en række ting, der øger utrygheden med de mange nedskæringer og den stigende arbejdsløshed, og jeg vil godt høre, om hr. Kristian Jensen er enig i følgende betragtning om risikoen for terror i Danmark: »Et andet forhold, der kan have medvirket til fravalg af Danmark som målområde, kan være de relativt gode opholdsmæssige og økonomiske forhold, som udlændinge med fast ophold traditionelt har haft i Danmark.«
Og lidt længere nede: »... tiltagende polarisering i samfundet vil kunne bevæge kendte eller ukendte grupperinger fra hidtil rene støtteaktiviteter til egentlig handling.« Er hr. Kristian Jensen enig i disse betragtninger?
Kristian Jensen (V), 2003-12-12:
Det er rart at høre, at det ikke er alle, der er faldet i søvn endnu.
Til fru Anne Baastrup: »Noget for noget« er jo gennemført ganske klart i finanslovaftalen for Kriminalforsorgen.
Det er bl.a. spørgsmålet om, at hvis man opfører sig ordentligt og lever op til et fornuftigt forløb, mens man er i fængsel, har man mulighed for at få en tidligere prøveløsladelse. Jeg vil i øvrigt sige til fru Anne Baastrup, at »noget for noget« er noget af en skævvridning af, hvad ideologien
Men Venstres ideologiske holdning er fortsat en liberal indgangsvinkel til dette samfund, hvor vi bl.a. går ud fra, at folk skal have tryghed - forstået på den måde, at der skal være gode fængsler, der kan holde folk inde og holde folk fri af narko. Vi har også sat penge af til narkobehandling.
I det oplæg, vi havde til satspuljeforhandlingerne, var vi med på at få narkobehandlingen ind, og derfor er det vigtigt at sige, at sammen med SF vil vi gerne arbejde for at få vore fængsler så narkofri som overhovedet muligt.
Det er nemlig utilstedeligt, at der er narko i fængslerne, når vi ikke vil acceptere den i samfundet omkring os.
Til hr. Jann Sjursen: Jeg er enig i, at smagsdommeri også er noget, vi fra Folketingets side skal forsøge at minimere mest muligt, for det er ikke klædeligt.
Men skal der være nogen, der vælger præcis, hvad der skal have støtte, og hvad der ikke skal have støtte, bør det være Folketinget, for vælgerne har en direkte mulighed for at skifte os ud i modsætning til alverdens råd og nævn, der under den tidligere regering var smagsdommere på befolkningens vegne.
Til hr. Jacob Buksti vil jeg bare gentage, at ud over Forbruger-Kontakt og Bladkompagniet er der rundt om i landet en række initiativer til at få lokale distributionsselskaber på banen, så man kan få en lokal konkurrence og få dagbladene rundtomkring til at gå ind på markedet og dermed være med til at skabe en konkurrencesituation, der gør, at man som lokalblad kan vælge, hvem man vil have.
Vil man have Post Danmark?
Vil man have en af de store distributører?
Eller vil man have sin lokale konkurrent med på banen?
Jacob Buksti (S), 2003-12-12:
Jeg tror, at en af årsagerne til, at Venstre dykker i meningsmålingerne, er, at det i stigende grad går op for folk, at Venstre ikke ved, hvad de har med at gøre.
Når det er sådan, at hr. Kristian Jensen står heroppe og siger, at han tror på konkurrence og fri meningsdannelse osv., passer det ikke.
Det, vi netop har set, er jo, at Post Danmark har lagt sig præcis sådan, at man har givet de største rabatter til dem, som hr. Kristian Jensen troede skulle have den største forøgelse, nemlig de største blade, for at forhindre Bladkompagniet og Forbruger-Kontakt i at komme ind i billedet.
Resultatet er, at de, der bliver ramt meget, meget målrettet med meget store stigninger, så portoen bliver fem-seks gange højere, end den er i dag, er de blade, som har et oplag på under 3.000.
Det er altså de små blade, som netop er talerør for det frivillige arbejde ude i det åbne land, hvor der sidder mennesker, som har det som deres eneste folkelige, demokratiske lyst.
Mange af dem er garanteret folk, som hele deres liv har stemt på partiet Venstre, men det tror jeg ikke de gør mere.
Det er jo interessant, når Venstres ordfører på denne sag, hr. Flemming Damgaard Larsen, siger, at selv om han kan konstatere, at Post Danmark har sat priserne for meget op, kan regeringen og ministeren ikke blande sig i det.
Han er citeret for udtalelser til Fagpressens Bureau om, at virksomhederne, herunder de statslige virksomheder, selv skal tage ansvaret for de ulykker, de laver. Skulle regeringen ikke også det?
Jann Sjursen (KD), 2003-12-12:
Det er selvfølgelig en ærlig sag, når man fra regeringen, Venstre og De Konservatives side ønsker at afskaffe portostøtten og bruge pengene til et andet formål.
Man lægger op til smagsdommeri af værste karat i forbindelse med finanslovsaftalen og beslutningen om portostøtten og kompensationspuljen, og ikke nok med det: Vi har jo også oplevet andre elementer af smagsdommeri i forbindelse med forhandlinger om dette års finanslov, nemlig at man lige pludselig beslutter, at nu skal Fagbevægelsens Ulandssekretariat ikke længere have støtte.
Derfor synes jeg, det også er vigtigt ved denne behandling at spørge Venstres ordfører, hvorvidt man ønsker at leve op til løfterne om, at man ikke vil være smagsdommere, for det finder jeg absolut ikke man har gjort med de ting, jeg har peget på i mit indlæg her.
Anne Baastrup (SF), 2003-12-12:
»Noget for noget« er regeringens ideologiske grundlag, og jeg vil derfor spørge hr. Kristian Jensen: Hvordan vil Venstre kunne leve op til noget for noget-princippet som det ideologiske grundlag for Kriminalforsorgsforliget? Læser man teksten igennem, er der to steder, hvor der står behandling.
Det ene er forudsætningen for, at man kan leve op til noget for noget-princippet, nemlig en eventuel tidligere prøveløsladelse, og det andet er narkobehandlingen.
Men det var jo ikke regeringens ønske, at den kom ind i Kriminalforsorgsforliget.
Det var SF, der fik det igennem i satspuljeforhandlingerne, hvor det var en forhandling op ad bakke.
Jeg vil godt spørge: Hvordan vil hr. Kristian Jensen få gennemført noget for noget-princippet i et Kriminalforsorgsforlig, som udelukkende går på højere hegn, flere narkohunde og dårligere behandling af de indsatte med den konsekvens, at de bliver mere kriminelle, når de kommer ud?
Hvordan vil hr. Kristian Jensen kunne forsvare et noget for noget-princip her?
Kristian Jensen (V), 2003-12-12:
Hr. Jacob Buksti nævnte faktisk alle de gode argumenter for at ændre portostøtten, og så nævnte han desværre fejlagtigt nogle argumenter, der ikke holder vand imod de første argumenter, hr. Jacob Buksti nævnte.
Der kommer konkurrence.
Der er rent faktisk sket det, at Post Danmark er i gang med at overveje sin prisstruktur, og en lang række andre er i gang med at oprette alternative distributionssystemer, bl.a. i mit lokalområde, hvor det lokale folkeblad, Herning Folkeblad, er på vej ind på markedet for at levere de ting, der tidligere blev leveret med portostøtte.
Konkurrencen kommer altså.
Med hensyn til spørgsmålet om, hvorvidt den pulje, der er lagt ind under Kulturministeriet, virker eller ej, tror jeg, det er meget for tidligt for både hr. Jacob Buksti og mig at vurdere, i hvilket omfang den vil virke.
Men der er ingen tvivl om, at baggrunden for, at vi har valgt at tage portostøtten op til diskussion, er, at vi ønsker at prioritere, hvor vi bruger de offentlige ressourcer, og vi har altså valgt at bruge dem på en lang række andre områder.
Vi har valgt at bruge dem til at sikre en politiaftale og en kriminalforsorgsaftale, der vil skabe større tryghed og et bedre fængselsvæsen.
Til hr. Morten Homann: Jeg var altså på Slotspladsen, og i øvrigt har jeg kontor, der vender ud til Slotspladsen, og derfor har jeg både kunnet gå gennem mængden dernede og se ud over, hvor mange der var.
Set i forhold til den kampagne, som SF og andre fagforbund kørte, synes jeg i øvrigt, det var skuffende få. Man kan da sige, at hvis man er SF'er og troede, at Slotspladsen skulle have været fyldt, må det have været skuffende få, der var mødt op.
Det, vi har gjort, er, at vi har skabt en erhvervsskoleuddannelse, hvor man har større mulighed for at få en rigtig praktikplads.
Man får mulighed for at dele uddannelserne op, så flere unge mennesker - også folk, der ikke er meget bogligt orienterede - har mulighed for at gennemføre en uddannelse i stedet for at være med i det store frafald, vi har set.
Det synes jeg er glædeligt.
Så til fru Marianne Jelved: Jeg synes, vi skal finde hr. Kjeld Petersen fra Haslev igen om et års tid, i juletiden, og spørge ham, om han har oplevet, at 2004 har været et bedre økonomisk år eller ej.
Jeg er ret sikker på, at hvis både regeringen, vismændene i Det Økonomiske Råd og OECD's andre rapporter er enige i, at vi får ret, vil han sige: Ja, i 2004 virkede regeringens politik, og det gik bedre.
Marianne Jelved (RV), 2003-12-12:
Nu var jeg meget venlig i mit første spørgsmål til hr. Kristian Jensen.
Jeg har fundet ét sted i redegørelsen, hvor der står, at man kan sige, at regeringen er lige på grænsen,
men jeg kan finde andre steder, hvor der står, at den er uden for grænsen.
Hr. Kristian Jensen indrømmer, at der er brug for reformer af tilbagetrækningssystemet og for arbejdsløse, der ikke er kommet i arbejde; men selv de tiltag vil jo ikke øge beskæftigelsen i tilstrækkeligt omfang.
2.000 SiD-job er jo kun en dråbe i havet, og hvad er det så for nogle gennemgribende reformer, der skal give et så kæmpestort overskud som 40 mia. kr. om året i 5 år?
I B.T. kan man læse en Venstrevælger forklare, hvorfor han ikke stemmer Venstre mere.
Dér kan hr. Kristian Jensen finde svaret på Venstres dyk.
Morten Homann (SF), 2003-12-12:
Hvis hr. Kristian Jensen er i tvivl om, hvordan de mange unge på erhvervsskolerne opfatter regeringens kraftige beskæring af skolepraktikken, kunne han f.eks. have bevæget sig ud på Slotspladsen i går - jeg ved ikke, hvor mange meter det drejer sig om - men her var der 4.000 unge fra erhvervsskolerne.
Han kunne også have bevæget sig rundt i flere af de andre store byer, hvor de unge over en meget bred kam er meget utilfredse med det nummer, regeringen laver, for det, regeringen laver, er jo sådan set den omvendte verden.
Hvis man skulle løse problemet på en logisk måde, skulle man først sørge for, at der blev lavet flere praktikpladser på arbejdspladserne, for så kunne man så at sige afskaffe behovet for skolepraktikken ad den vej.
Men det, regeringen gør, er jo det modsatte.
Man fjerner skolepraktikken, man fjerne sikkerhedsnettet, og så håber man på, at der bliver rettet op på det, ved at der af en eller anden grund bliver lavet flere praktikpladser udeomkring på arbejdspladserne.
Men det er jo den omvendte verden.
Det er den forkerte vej at angribe problemet på.
Det svarer jo til, at hr. Kristian Jensen håber at få ti fugle til at sidde på taget i form af praktikpladser, mens han har én fugl - sikkerhedsnettet under de unge, nemlig skolepraktikken - i hånden.
Men den fugl vrider Venstre og regeringen halsen om på.
Jacob Buksti (S), 2003-12-12:
Nu er det jo en debat om ændringsforslagene til finansloven, og der er jo mange knaldperler og skrubtudser iblandt, som man stort set kun har mulighed for at kommentere i tre korte bemærkninger.
Det synes jeg er tankevækkende.
Derfor vil jeg gerne give Venstres ordfører en mulighed
for at forklare, hvorfor det har været så afgørende for regeringen og et flertal her i Tinget at få afskaffet portostøtten til fagblade og ugeblade.
Det er et ganske direkte og målrettet angreb på mangfoldigheden og alsidigheden i meningsdannelsen her i samfundet, og det er et målrettet og direkte angreb på det folkelige foreningsliv i Danmark.
Hvad er det, der har været så afgørende her?
Hr. Kristian Jensen vil sandsynligvis sige, at det er, fordi fagbladene selv må betale, fordi vi får en postliberalisering med konkurrence på lavere priser, og at der i øvrigt er en pulje.
Men det passer jo ikke.
Konkurrencen er der ikke.
Det er sådan, at de, der får den største rabat, bliver de største blade, og de, der bliver smadret, er dem fra de små foreninger.
Her virker den pulje ikke, og vi vil i øvrigt ikke være i stand til at se, hvordan den virker, før der er gået et års tid.
Hvad er årsagen til, at det har været så magtpåliggende for Venstre, Dansk Folkeparti og De Konservative at få afskaffet portostøtten?
Sandy Brinck (S), 2003-12-12:
Det var ikke meget tid, hr. Kristian Jensen brugte i sit svar på at tale om børnefamilierne, men derimod skyndte hr. Kristian Jensen sig at tale om skatter og børnefamilier, der bliver plukket.
Undskyld mig, men vores forslag i forhold til børnefamilierne kan vi så rigeligt finansiere bare ved at lukke huller.
Nu kender vi ikke den eksakte størrelse af TDC-hullet, men det står jo heller ikke alene.
Det ved vi, det står sort på hvidt i regeringens forslag.
Der synes jeg stadig væk, vi mangler et meget præcist svar på, hvorfor det lige nøjagtig er den befolkningsgruppe, man har udpeget til at skulle være finansieringskilde.
Jeg tror, der er mange børnefamilier, der undrer sig såre.
Lotte Bundsgaard (S), 2003-12-12:
Nu har vi jo i debatten her i dag hørt meget om arbejde, og vi hører jo ofte Venstre sige, at det skal kunne betale sig at arbejde.
Det er vi Socialdemokrater jo overordentlig enige i.
Men vi kan se et stort problem for børnefamilierne, fordi en meget stor udgift for børnefamilierne er at få passet vore børn.
Daginstitutionstaksterne er jo steget meget gennem de sidste 10 år.
Derfor har vi foreslået, at vi skal sætte daginstitutionstaksten ned til 1.000 kr. pr. barn, både så det bedre kan betale sig at arbejde, og at vi letter familiernes økonomi.
Jeg kunne godt tænke mig at høre, hvorfor Venstre ikke vil være med til det her forslag.
Inden hr. Kristian Jensen nu begynder at sige, at vi jo selv gjorde noget for, at priserne er steget, vil jeg gerne sige: Det er korrekt, vi gjorde noget for at kunne skabe 170.000 ekstra pasningspladser til vores børn.
Vi kunne nemlig se rigtig mange unge forældre, der ikke kunne få deres børn passet.
Derfor gav vi kommunerne lov til at lade taksterne stige lidt.
Nu har vi fået skabt 170.000 ekstra pladser og har næsten pasningsgaranti, så burde det næste skridt være at sige: Maksimalt 1.000 kr. for at få sine børn passet.
Hvorfor vil Venstre ikke være med til det?
Jens Peter Vernersen (S), 2003-12-12:
Nu blev der jo ikke givet svar på det spørgsmål, som hr. Nikolai Wammen stillede under en af de første omgange.
Jeg kan så oplyse, at der sidste år på denne her tid blev lavet en konjukturregulering af ledighedsskønnet, en regulering, der betød, at skønnet gik op fra 141.000 til 155.000.
Det vil sige, at man skød 100 pct. forkert.
Der er 100 pct. større ledighed end det, man skønnede for 1 år siden.
Det er sådan set det, der er virkeligheden.
Kl. 9.55 Nu laver man så et nyt skøn, hvor man siger, at ledigheden vil blive 173.000.
Hvis der er samme fejlmargen som sidste år, og hvad skulle egentlig forhindre det, så vil man lande på en ledighed, der nærmer sig 200.000.
Det er jo sådan set virkeligheden, hvis der er samme fejlmargen.
Og hvad skulle egentlig være grunden til, at man ikke laver den samme fejl i år som sidste år?
Det er jo sådan, at man hvert år siger: Næste år i fjerde kvartal bliver det bedre.
Det har bare ikke vist sig på et eneste tidspunkt, og her ligger tallene for, at det modsatte rent faktisk er tilfældet.