runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Jensen (V), 2006-11-29:
Jeg mener, det er problematisk at begynde at sætte sig til dommer over, hvad der er den rigtige investering for folk.
Vi har lavet nogle barrierer, man skal forbi for at få lov til at bruge sin pensionsopsparing til at investere her, nogle barrierer for at sikre, at det er sådan, at man er garanteret, at der er penge tilbage den dag, man skal pensioneres, at man ikke kan spille hele sin pensionering op.
Jeg tror på, at de mennesker, som bruger deres pensionsopsparing til at investere i virksomheder, herunder også virksomheder med udlejningsvirksomhed, gør det med det formål at sikre sig bedst muligt til deres egen alderdom.
Derfor er jeg sådan set af den overbevisning, at vi skal lade folk have ansvaret for deres egne beslutninger og egne prioriteringer, herunder også ansvaret for, om de investerer i det korrekte, og derfor har jeg ikke nogen planer om at kigge på, om man kunne skære hjørner eller andet af.
Så det bliver ikke fra min side, der kommer sådanne undersøgelser i gang.
Jeg skal naturligvis ikke lægge bånd på, hvad hr. John Dyrby og Socialdemokratiet ønsker at igangsætte.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-11-29:
Jeg forstod på ministerens svar, at ministeren egentlig ikke mener, der er brug for flere brugerbetalinger end dem, der allerede findes i dag inden for sundhedssektoren.
Men jeg undrer mig såre, for i går kunne man læse i avisen, at man har fået indført brugerbetaling for noget, der var gratis før, nemlig fysioterapeutbehandling til store grupper, bl.a. skleroseramte patienter.
Jeg kunne godt tænke mig at høre: Hvordan hænger det sammen med den meget principielle afstandtagen fra øget brugerbetaling inden for sundhedssektoren?
Den udfordring, man står over for i den offentlige sektor, er sådan set ikke at skaffe højere finansiering, hvad enten det nu er via skat eller brugerbetaling, det er at få omsat de ressourcer, man har, til god og gedigen service af høj kvalitet i en situation, hvor der kommer knaphed på hænder.
Nu vil det nok føre for vidt at gå i gang med en meget teknisk diskussion om reglerne for vederlag til fysioterapi, men situationen er jo den, at for år tilbage blev der lavet et regelsæt, som i sin konkrete administration er blevet hævet i hjørnerne, kan man sige.
Derfor har man fra fagligt hold vurderet, at det er fornuftigt at få præciseret de principper, der var intentionen bag regelsættet.
Jeg har i øvrigt samtidig bedt den følgegruppe, der sidder på området, om at monitorere regelsættet over tid, og derfor tror jeg, det vil være et tema, vi kommer til at vende tilbage til.
Kristian Jensen (V), 2006-11-29:
Ja – og der kunne jeg sådan set godt have endt svaret, men jeg skal alligevel sige, at det jo er af flere årsager.
Derfor har jeg sikret mig, at SKAT kigger på området for at sikre, at det bliver en leje, der er afhængig af markedsværdien, som bliver udgangspunktet, når vi kigger på det rent skattemæssigt.
Lene Espersen (KF), 2006-11-29:
Jeg vil sige til hr. Ole Vagn Christensen, at vi har lavet en fantastisk god politi- og arrestkredsreform.
Det har vi bl.a. gjort sammen med Socialdemokratiet, og jeg har været utrolig glad for de bidrag, der er kommet fra Socialdemokratiet i den lovgivningsproces, vi var igennem.
Vi kan være meget stolte af det, og de mennesker, der bor på Mors, de mennesker, der bor i Thy, bliver glade for den her reform.
Den vil give et mere synligt politi.
Det er også noget, borgerne har efterspurgt i den del af landet.
Man har også ønsket, at der skulle være en mere effektiv behandling ved domstolene.
Det får man nu.
Og ja, alle steder i landet betyder bl.a. sammenlægningen af retskredsene, at den ene gang i ens liv, hvor man gennemsnitligt skal besøge en retsbygning, får man måske nogle få kilometer længere.
Til gengæld får man en bedre, mere velkvalificeret og hurtigere behandling, og jeg synes, at det er et utrolig flot stykke arbejde, der er gjort, og jeg er glad for den opbakning, der har været i Folketinget til det.
Så jeg synes ikke, at der er nogen grund til at gå ind i en fornyet diskussion om en reform, der er fuldt ud i gang med at blive rullet ud.
Jeg vil sige til hr. Ole Vagn Christensen, at jeg har givet et fuldstændig krystalklart svar i dag på, hvad status er for arresthuset i Nykøbing Mors, og det håber jeg hr. Ole Vagn Christensen er glad for.
Jeg vil sige, forhåbentlig til hr. Ole Vagn Christensens beroligelse, at det jo ikke altid er alt, hvad der står i aviserne, man skal tage for gode varer.
For så vidt angår arresthuset i Nykøbing Mors, er det et af kriminalforsorgens mindste arresthuse med en kapacitet på 13 pladser.
Arresthuset i Nykøbing Mors er samtidig det eneste arresthus i den gamle Thisted Politikreds, og alene af den grund kan jeg med sikkerhed sige, at der ingen aktuelle planer er om at nedlægge arresthuset i Nykøbing Mors.
Hertil kommer også, at kapacitetssituationen i kriminalforsorgen, hvor varetægtstallet gennem de seneste par år har været meget højt, gør, at der er behov for samtlige pladser i kriminalforsorgens institutioner.
Og varetægtstallet i 2006 har været en del højere end forventet, og det forventes også at fortsætte ind i 2007.
Da blev der nemlig lavet en analyse om kriminalforsorgens bygninger, og her anbefalede man at etablere nogle regionale arresthuse i overensstemmelse med politiets regionsopdeling.
Der er altså ikke nogen aktuelle planer om at føre den rapport ud i livet.
Der er lavet to meget store og meget fine flerårsaftaler på kriminalforsorgens område, siden den rapport forelå, og ingen af dem er begyndt at pille ved den nuværende arresthusstruktur.
Så jeg kan berolige hr. Ole Vagn Christensen med, at der ingen planer er om en nedlæggelse eller for den sags skyld en udvidelse af arresthuset i Nykøbing Mors.
Det vil fortsat blive ved at være der og blive brugt, og, må man nok også sige, være rimelig fyldt op i mange år fremover.
Ole Vagn Christensen (S), 2006-11-29:
Jeg vil gerne sige tak til ministeren for besvarelsen af spørgsmålet, men angående det med at drage 1998 ind kan jeg sige, at der også dengang var tanker om en politireform, og da reagerede området meget stærkt.
Den daværende politimester var med i det kor, der gjorde opmærksom på, hvad det her kunne få af konsekvenser.
Men da så den nuværende justitsminister overtog ledelsen, blev tonen en lidt anden, og derfor endte det med, at vi jo blev ret reduceret på de to områder.
Men når jeg alligevel vil stille spørgsmålet her, er det, fordi justitsministeren jo er bekendt med, at der er 110 km til de nærmeste domstole, hvis ikke det afdelingskontor, der bliver i Thisted, får nogle kvaliteter, så man også kan fremstilles for en dommer i Thisted.
Ellers bliver der 110 km fra arresten i Nykøbing til den nærmeste domstol, og det bliver der også den anden vej.
Så kan vi frygte, at der nok kommer et forslag
om nedlæggelse med begrundelsen: Det kan vi ikke leve med.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-11-29:
Jeg tror, at der i hvert fald står én ting klart, nemlig at de sklerosepatienter, som har mistet retten til gratis fysioterapi, opfatter det, som om der er indført brugerbetaling for dem.
For historiens fuldstændigheds skyld er det jo meget, meget pudsigt, at man vil genoprette den situation, som man havde, inden ændringen overhovedet fandt sted.
Tidligere har man jo frataget grupper, som havde ret til gratis fysioterapi, denne ret.
Man friholdt sklerosepatienterne i førte omgang, men nu er der altså ikke nogen, der skal friholdes overhovedet.
Tidligere var der ikke brugerbetaling for nogen af de grupper, men nu får man altså skive for skive indført brugerbetaling for flere og flere grupper på området.
Men det er måske en metode, som regeringen støtter?
Der er ikke tale om, at sklerosepatienter mister retten til fysioterapi.
Der er tale om, at ved siden af, at man skal opfylde en diagnosebetingelse, er der et funktionalitetskrav, der handler om, hvorvidt man er hundrede procent selvhjulpen i døgnets 24 timer.
Er man det, har man ret til fysioterapi med offentlig støtte.
Men forudsætningen for, at denne gruppe kan få den fulde vederlagsfrihed ligesom andre patientgrupper – humlen er jo sådan set, at lige skal behandles lige – er, at man ved siden af at opfylde den udløsende diagnosebetingelse er i en situation, hvor man ikke kan klare sig i døgnets 24 timer uden hjælpere eller hjælpemidler.
Det er en præcisering på baggrund af et fagligt udspil, som er fulgt op af, at jeg har bedt følgegruppen om at følge området.
Der sker jo mange andre forandringer, bl.a. at genoptræning og vedligeholdelsestræning begge placeres i kommunerne, og jeg forudser, at det vil sætte sig spor i form af udvikling af helt nye tilbud, som vi ikke kender i dag.
Når alle disse samlede regelændringer og -justeringer er på plads, indbyder jeg dem, der måtte have lyst til det, til en diskussion om, hvad tilbuddene skal være – ikke bare til sklerosepatienter, men til alle, der har brug for fysioterapi.
Så ligger der et nyt oplyst grundlag, og ud fra det kan man lave et vedvarende, blivende og fornuftigt regelsæt ud fra devisen om, at de, der har allermest behov, selvfølgelig skal have gratis behandling – gratis i den forstand, at de betaler den via skatten – mens andre skal have delvis gratis behandling, således at de betaler en del af den via skatten og betaler resten selv.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Bjarne Laustsen (S), 2006-11-29:
»Vil ministeren forklare, hvorfor han mener, at det skovarbejde, som Skov- og Naturstyrelsen har udliciteret til et polsk firma, er omfattet af udstationeringsdirektivet, når det har vist sig, at det pågældende firma ikke kan dokumentere, at deres såkaldte medarbejdere opholder sig lovligt her i landet?«
Ole Vagn Christensen (S), 2006-11-29:
»Vil ministeren bekræfte, at det hele tiden har været tilsigtet at nedlægge arresten på Mors i forbindelse med den nye politi- og retsreform, og hvis ikke, er det så med den nye struktur tilsigtet at styrke Thy og Mors ved at udbygge arresten til 70-80 indsatte?«
Skriftlig begrundelse
Der er ingen tvivl om, at såvel politireform som retsreform ramte områderne Thy og Mors.
En nyopstået konsekvens af reformerne er, at der er skabt usikkerhed om arresten på Mors.
I Morsø Folkeblad den 22. november d.å. kunne man læse, at politidirektør Jens Kaasgaard mener, at politireformen bringer arresten på Mors i fare, fordi tanken med de kommende arresthuse er, at der skal være plads til 70-80 indsatte.
Der er ingen tvivl om, at såvel politireform som retsreform sammen med nogle andre tiltag har fjernet en hel del statslige arbejdspladser fra områderne.
Og nu har jeg forstået på de artikler, der har været i aviserne, at der er lagt op til, at arresten også skal fjernes, for man har sagt, at den fremtid, der ligger for arrester, er, at de skal kunne rumme 70-80 personer.
Jeg vil gerne høre ministerens mening herom.
Og har det her altid ligget i kortene i forbindelse med politi- og retsreformen?
Bjarne Laustsen (S), 2006-11-29:
Det vil i hvert fald, når vi får en socialdemokratisk regering, ligge mig på sinde, at man giver rigtige oplysninger til Folketinget.
Så vil jeg sige til ministeren: Jeg synes, det er flovt, at ingen af de instanser, jeg nævnte før, har været inde i den her sag, før 3F meldte Skov- og Naturstyrelsen til politiet for at få de kontrakter udleveret.
Ingen har foretaget sig noget som helst.
De eneste, der har foretaget sig noget, er Arbejdstilsynet; det var, efter at jeg reagerede og skrev til ministeren, og han sørgede så for, at Arbejdstilsynet kom derud.
Det har de været, og det har jeg kvitteret for, men de andre instanser har ikke gjort noget.
SKAT udsender i dag en pressemeddelelse om, at juletræerne skal være grønne.
Ja, det er da kønnest.
Det er ikke lykkedes politikredsen i Hobro at rejse en eneste sag på baggrund af de her ting.
Jeg synes, det er flovt, for i den kontrakt, der er indgået, har man ikke sikret sig imod den situation, at nogle kan stå med de kontrakter i hånden, der siger, at de skal have 50 euro.
Det opfylder jo ikke betingelserne.
Man kunne have gjort noget for uger siden, men der foretog man sig ikke noget.
Jeg synes, det er flovt for en statslig virksomhed, som har udliciteret arbejde til det firma, der har haft folk ansat på de vilkår.
Jeg skammer mig.
SKAT og Arbejdstilsynet udfører jævnligt uanmeldte kontrolaktioner for at sikre håndhævelsen af skattereglerne og reglerne for arbejdsmiljø, og oven i det kommer jo den daglige kontrol.
Politiet har i de sidste måneder arbejdet intensivt med at forbedre indsatsen mod illegalt arbejde.
F.eks. har 330 betjente været på efteruddannelse i at håndtere sager vedrørende illegalt arbejde, der er blevet udarbejdet en særlig manual i samarbejde med de relevante myndigheder, som har hjulpet politiet i det konkrete efterforskningsarbejde, og dertil kommer, at illegalt arbejde vil være et prioriteret indsatsområde i de kommende år som led i flerårsaftalen for politiet og anklagemyndigheden for perioden 2007-2010.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Thomas Adelskov (S), 2006-11-29:
De sidste sager, vi har set i det sidste stykke tid, dokumenterer jo i hvert fald, at der er tale om et større problem.
Og Socialdemokratiets opfattelse er, at en af måderne at få løst noget af det her på simpelt hen er at øge kontrollen.
For der er jo øjensynligt ikke nogen tvivl om, at der er en manglende kontrol af de virksomheder, som udstationerer.
Det kan både være Told og Skats, udlændingemyndighedernes, politiets og sådan set også Arbejdstilsynets opgave at komme ud og kontrollere.
Jeg vil gerne spørge beskæftigelsesministeren, om han ikke er enig i, at en øget indsats, en øget kontrol og måske en mere systematisk kontrol af de udstationerende virksomheder ville kunne være med til at dæmme op for en del af det problem og løse en del af de situationer, som vi står med.
Men som sagt er det jo noget, vi har på dagsordenen i vores forligskreds og i omgåelsesgruppen, hvor arbejdsmarkedets parter deltager, og jeg synes, at vi hele tiden skal være på forkant med denne udvikling.
Jeg synes også, der er grund til, at man får kigget noget nærmere på det og simpelt hen mere systematisk går til de her virksomheder og kontrollerer dem.
Det kan være udlændingemyndighederne, der skal ind og kontrollere, om der rent faktisk er tale om en reelt udstationerende virksomhed, eller om der tale om en fupvirksomhed.
Et andet spørgsmål, jeg synes der rejser sig, handler om den særlige forpligtelse, som statslige institutioner har.
Der ville jeg egentlig gerne spørge, om der i regeringen er nogen overvejelser om, at man laver en særlig meddelelse til statslige institutioner om at efterleve det EF-direktiv, der siger, at der for udstationerede skal gælde lokale lønninger og arbejdsforhold, altså svarende til danske forhold, og at man kontrollerer, at de, der eventuelt vinder et udbud i forhold til en statslig institution, også overholder de her regler og altså ikke snyder og udnytter udenlandsk arbejdskraft.
Så man kan sige, at kravet om danske lønforhold jo er opfyldt fra Skovog Naturstyrelsens side.
Og så må man sige, at så er kontrollen jo Skov- og Naturstyrelsens; de skal sikre, at det her bliver overholdt, og de skal jo, når de bliver gjort bekendt med problemer, gå ind og undersøge dem, og det er jo også det, der sker i øjeblikket.
Charlotte Antonsen (V), 2006-11-30:
Jamen jeg tror såmænd ikke, jeg kommer så meget videre.
Men altså, det er dog utroligt, at vi her har en hr. Messerschmidt repræsenterende Dansk Folkeparti, som siger, at kommunismen er hans værste fjende – det nikkede han i hvert fald til, da jeg sagde det før – og samtidig er det væsentligste argument for dette beslutningsforslag, at menneskerettighederne fortsat skal være et mellemstatsligt anliggende, som ligger bedst i Europarådet.
Så har hr. Messerschmidt ikke forstået noget som helst om menneskerettighederne.
Det vigtigste ved menneskerettighederne er jo netop, at de er universelle, og i jo højere grad man er forpligtet på menneskerettighederne, jo bedre er det da for de enkelte individer.
Morten Messerschmidt (DF), 2006-11-30:
Det er jo ikke første gang, fru Antonsen stiller spørgsmål til mig i dag, og desværre må jeg konkludere, at det tidligere svar endnu ikke helt sådan har fæstnet sig.
Derfor vil jeg godt endnu en gang sige: Der er forskel på, om man taler om mellemfolkelige, mellemnationale, mellemstatslige organisationer, eller om man taler om overstatslige organisationer.
EF er en overstatslig organisation, som kan dømme, som ikke bare kan sige til lande, at noget er forkert, men kan tvinge lande til at ændre på noget.
Det kan Menneskerettighedsdomstolen i Strasbourg ikke, for Menneskerettighedsdomstolen i Strasbourg hviler på et mellemstatsligt niveau.
De kan henstille, de kan incitere, de kan sige: Vi vil gerne henstille til, at I ændrer de og de ting.
Men de kan ikke tvinge lande.
Det er jo netop det, der gør, at man har været i stand til at knytte næsten hele det europæiske kontinent sammen – kun Hviderusland er udenfor – og det har man jo netop været i stand til, fordi man respekterer nationalstaterne, fordi man respekterer deres forskelle og respekterer deres suveræne demokratiske ret til at indrette sig.
Og den sondring er altså nødvendig, vil jeg sige til fru Antonsen.
Charlotte Antonsen (V), 2006-11-30:
Jeg vil godt tage fat i noget mere fundamentalt.
For mig at se er der ikke nogen tvivl om, at menneskerettigheder er kommunismens værste fjende, og det er de jo, fordi menneskerettighederne er individuelle rettigheder, hvorimod kommunismen tog sit udgangspunkt i kollektivet.
Jeg har også hidtil haft den opfattelse og tro, at Dansk Folkeparti var kommunismens værste fjende, men jeg begynder at blive i tvivl, i takt med at hr. Morten Messerschmidt taler sig varmere og varmere, for jeg føler måske lidt, at man er oppe at svæve i de højere luftlag i øjeblikket.
For det, hr. Morten Messerschmidt nu har sagt gentagne gange, er, at menneskerettighederne er et nationalt anliggende.
Og hvis der er noget, menneskerettighederne ikke er, så er det da lige præcis et nationalt anliggende; det er jo netop nogle internationale rettigheder, vi har via FN.
Jeg vil spørge hr. Messerschmidt, om hr. Messerschmidt ikke snart skulle melde sig til en tur til FN og få et indblik i FN og menneskerettighederne og de grundlæggende værdier.
Morten Messerschmidt (DF), 2006-11-30:
Det er et ønske om at fastholde menneskerettighederne på et centralt niveau, hvor de har været lige siden anden verdenskrig.
Det her er den største ændring og den største trussel imod de grundlæggende rettigheder for de europæiske borgere.
Som jeg har nævnt flere gange, er det det måske ikke for dem, der er så heldige at bo i en EU-stat, for som hr. Morten Østergaard siger, er det jo rigtigt nok, at de kan anlægge sag begge steder, og de vil givetvis anlægge en sag ved EFDomstolen, for der kan man få tvangsbøder, og der kan man tvinge lande til at gøre forskellige ting.
Det synes jeg i sig selv er problematisk på det her område, men det kan man, og det vil være et langt mere virkningsfyldt retsmiddel.
Derfor vil man jo tømme Strasbourgdomstolen for kompetence, man vil tømme Menneskerettighedsdomstolen i Strasbourg for den politiske indflydelse, som den burde have, og det vil være en ren foræring, en ren gave for lande som Rusland og Tyrkiet, som groft og vedvarende overtræder menneskerettighederne.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2006-11-30:
Det var jo sådan set et meget enkelt spørgsmål, jeg stillede, nemlig:
Har hr. Morten Messerschmidt fantasi til at forestille sig, at de sager, der står i kø ved Europarådets Menneskerettighedsdomstol i Strasbourg, vil stå i mindre kø, hvis det er sådan, at vi faktisk får et agentur i EU?
Det kan sådan set besvares med ja eller nej.
Morten Messerschmidt (DF), 2006-11-30:
Jeg vil sige, at de taler, jeg holder til fester, som regel er meget mere underholdende end den, vi er i gang med her.
Men det her er altså alvorlige sager.
Det handler om, at fru Holmsgaard er med til fuldstændig at tømme det organ, der holder fokus på demokrati, for indflydelse for de lande, som rent faktisk har store problemer med at få demokratiet til at fungere.
Og hvis det nu skulle være en undskyldning, at Menneskerettighedsdomstolen har problemer med at få sagsmængden kørt igennem, så kan jeg slet ikke forstå det.
Nu mener jeg ikke, at fru Holmsgaard sidder i Europarådet.
Derfor kan hun selvfølgelig være undskyldt for ikke at have det fulde overblik over, hvad der sker i Europarådet.
Men i øjeblikket forhandler man jo protokoller igennem, bl.a. protokol 14, som skal initiere, at sagsbehandlingsgangen kan blive bedre, bl.a. ved at lave mindre tribunaler, altså mulighed for at have færre dommere til at dømme i nemmere sager – og så, hvis der er anke, hvis der er klager over en sag, at tage den til et større tribunal.
Jeg synes da, det er glimrende, at man ændrer proceduren ved Menneskerettighedsdomstolen.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2006-11-30:
Ligger det inden for hr. Messerschmidts horisont at forestille sig, at et selvstændigt EU-agentur faktisk ville få den konsekvens, at nogle af de mange sager, der hober sig op ved Strasbourgdomstolen, ville komme hurtigere igennem, og at det ville være en styrkelse af menneskerettighederne?
Morten Østergaard (RV), 2006-11-30:
Ja, vi må håbe, at skaden for de borgere, der så eventuelt kan få deres sag behandlet hurtigere, hvis det lykkes at rådgive sådan, at der ikke kommer så mange sager fra EU-landene, er til at overse, for det er jo stadig væk sådan, at man skal følge Menneskerettighedsdomstolen, når man har skrevet under på konventionen.
Men det sidste svar er jeg sådan set glad for, for det understreger jo, at der ikke er nogen borgere, der ikke efterfølgende kan søge at få deres sag optaget ved Menneskerettighedsdomstolen.
Der kan man lægge sag an, præcis som man kan i dag, og derfor er der på den måde ikke ændret noget.
Men det er jo et udtryk for den skizofrene argumentation, som hr. Morten Messerschmidt har brugt igennem debatten, og det er derfor, jeg egentlig er glad for svaret.
Derfor vil jeg også gerne vende tilbage til det spørgsmål, som fru Elisabeth Arnold i et tidligere spørgsmål ikke fik svar på: Er det, der driver det her forslag fra Dansk Folkepartis side, et ønske om at fremme menneskerettighederne og styrke indsatsen for menneskerettigheder i Europa eller det modsatte? Det må være simpelt at svare på.
Morten Messerschmidt (DF), 2006-11-30:
Det er et meget enkelt spørgsmål, og jeg giver et meget enkelt svar.
Men det beror jo ikke altid på svareren, men nogle gang også på den, der får svaret, at forstå svaret.
Må jeg så ikke sige til fru Holmsgaard, at det jo altså ikke er EU-landenes sager, der hober sig op i Strasbourg.
Det er jo ikke sagerne imod Danmark eller imod Sverige eller imod Tyskland eller imod Italien, der hober sig op.
Langt, langt den største mængde, jeg tror, vi er over 90 pct., andrager jo netop medlemslande, som ikke er med i EU.
Det er jo ikke i sig selv nogen nyhed, men det er dog interessant i den her sammenhæng, for SF gør det til en mærkesag at forsvare menneskerettighederne.
Hvordan kan man så sige, at det er afgørende at flytte en sagsmængde, som er så petit – hvad hedder det? – så lille, over til EU, og tro, at det skulle hjælpe på sagsgangen, at man flytter det politiske, det juridiske og det økonomiske fokus væk fra øst og til vest, når langt, langt hovedparten af de her sager altså andrager lande i øst?
Det hænger jo ikke sammen.
Fru Antonsen vil ved at konsultere et atlas kunne konstatere, at en række af de lande, der er medlemmer af Europarådet, ikke er med i EU.
Derfor er det et problem for menneskerettighedsdagsordenen i de lande, som er under vedvarende angreb på demokrati, på retsstat, at man flytter fokus fra Europarådet til EU.
Det burde være let at forstå.
Man tager det fra et organ, der omfatter de mange, og putter det ind i et organ, der omfatter de få.
Man kan næsten ikke forklare det mere simpelt, vil jeg sige til fru Antonsen.
Afstemning