Anni Svanholt (SF), 1999-02-24:
Allerførst vil jeg gerne sige tak til ministeren for redegørelsen.
FN's 4. verdenskvindekonference, som blev afholdt i september 1995, havde jo som formål at sørge for, at de fremadrettede strategier fra Nairobi skulle være fuldt gennemført, når vi går ind i det 21. århundrede.
Resultatet blev handlingsplanen »Platform for Action«.
Vi står nu ved tærsklen til det 21. århundrede og skal gøre status over de fremadrettede strategier fra Nairobi og handlingsprogrammet »Platform for Action« fra Beijing i 1995, og det skal ske på den særlige FN-samling i juni år 2000.
Forespørgselsdebatten i dag har derfor to formål: dels at debattere og fastlægge retningslinjer for forberedelserne til denne samling 5 år efter Beijing, og dels at debattere, hvordan det går med den danske indsats i forbindelse med at gennemføre »Platform for Action«, som regeringen også skal redegøre for over for FN.
Folketinget fik i april sidste år
en redegørelse fra regeringen, som ikke er blevet debatteret her i Folketinget.
Handlingsprogrammet, der blev vedtaget i Beijing, var et fremskridt, og derfor er det meget vigtigt at fastholde dette handlingsprogram i år 2000, arbejde for at virkeliggøre det gennem konkrete handlinger og selvfølgelig undgå ethvert tilbageskridt.
Størstedelen af verdens fattigste er kvinder og piger; de udgør 70 pct. af verdens fattigste.
Hovedkonklusionen fra det sociale topmøde og fra kvindekonferencen var meget klar: Hvis verden skal afskaffe fattigdom, skal der satses aktivt på kvinderne på alle områder.
Kvinderne er nøglepersoner, udviklingen hænger meget nøje sammen med kvinders stilling i samfundet, og hovedopgaven bliver derfor efter SF's opfattelse fortsat at bekæmpe fattigdommen ved at satse stærkere på kvinderne, både i det danske bistandsarbejde og internationalt.
På internationalt plan skal regeringen sikre, at der satses på kvinders centrale rolle i bekæmpelsen af fattigdom i FN's udviklingsprogrammer og fonde, også i Verdensbanken og Den Internationale Valutafond.
Særlig vigtigt er det, at Danmark fortsætter med at presse på for at få gældslettelse for de mest gældsplagede lande.
Det er vigtigt for kvinderne, og Danmark bør derfor også arbejde for, at de fattiges og kvindernes problemer sættes i centrum i de kommende forhandlinger i verdenshandelsorganisationen WTO.
Regeringen må desuden gøre alt for at holde Verdensbanken fast på dens løfter i Beijing om at øge bankens investeringer i kvinders sundhed, uddannelse, landbrug og kredit.
Kvinder i Øst- og Centraleuropa lider i særlig grad under kræfternes frie spil, en helt ureguleret kapitalisme efter Murens fald.
Handel med kvinder, som er et omfattende problem i Øst- og Centraleuropa,
Endvidere vil vi opfordre regeringen til fortsat at presse på for at få en tillægsprotokol til kvindekonventionen fra Sedau, der giver kvinder mulighed for at klage over staters manglende overholdelse af konventionen. Efter SF's opfattelse er det meget vigtigt, at forberedelserne bliver en omfattende proces, som involverer mange kvinder, både nationalt og internationalt.
Det er jo processen, der flytter handlinger og holdninger, og vi skal derfor opfordre regeringen til at tage initiativ til afholdelse af en regional europæisk konference som forberedelse til Beijing plus fem.
Endelig vil jeg gerne understrege nødvendigheden af, at der afsættes penge til forberedelserne, også til NGO'erne, så det kan blive en blomstrende proces, der giver gode resultater for alverdens kvinder.