runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-05-03:
Jeg vil gerne spørge økonomiministeren, som forklarer euroens styrke med, at D-marken jo også er svinget meget i kurs over de sidste 15 år, om det er ministerens indtryk, at euroen er svinget meget i kurs siden den 1. januar 1999, da den blev indført, eller om det, der har været tale om, ikke så meget er, at den er svinget i kurs, men at den er faldet i kurs, ret konsekvent endda.
Når man tegner en kurve over det, er det ikke sådan, at den svinger ret meget.
Nej, den viser et jævnt fald, og burde det ikke give anledning til bekymring, at der er så ringe tillid til euroen?
Hr. Frank Dahlgaard var inde på, at man alene ser det i forhold til dollaren, og nu siger økonomiministeren, at det er ministeren villig til at forklare os det igen næste onsdag.
Men kunne vi ikke komme ud
over det?
Handler det i virkeligheden ikke om, at euroen er faldet over for stort set alle valutaer rundtomkring i verden, og at det derfor ikke er dollaren, der er steget, men euroen, der er eklatant svækket?
Og er der ikke nogen faresignaler ved det på lang sigt med hensyn til inflation og dermed rente?
Marianne Jelved (RV), 2000-05-03:
I virkeligheden er det ikke så vanskeligt at forstå, hvis man ønsker at forstå det, men der er jo nogle, der ikke ønsker at forstå det. Jeg vil gerne oversætte de tal, jeg havde før, og nu taler vi om en periode, hvor D-marken har været kaldt en meget stærk valuta - lad os tage fra 1985 og til nu: Hvis vi omregner D-marken til euro, har den svinget mellem ca. 1½ euro for en dollar og ca. 0,75 euro for en dollar, og det, der er sket nu, er, at euroen er en flydende valuta, ligesom D-marken var det.
Men da virksomhederne i USA tjener styrtende med penge og væksten er meget høj, flytter pensionsopsparerne, de institutionelle investorer f.eks., deres opsparinger til amerikanske værdipapirer, og der er ikke noget nyt eller noget mærkeligt i det.
Det er endda meget sund fornuft, og det giver den afbalancering i markedet, at eksporten fra euro-området bliver mere intens. Det hjælper på væksten i euro-området, og derfor vil euroen på et tidspunkt balancere på en anden måde i forhold til dollar.
Det er slet ikke det, der er problemet.
Nu kom jeg til at svare hr. Thulesen Dahl, før jeg kom
til at svare hr. Frank Dahlgaard, og det beklager jeg. Jeg vil ikke anfægte tallene, for kronen følger jo euroen, ligesom kronen fulgte D-marken i sin tid, så det er der heller ikke noget nyt i.
Fastkurspolitik betyder, at man
har et stabilt valutaforhold til et bestemt valutaområde, men ikke til alle områder, og de fleste af de valutaer, hr. Frank Dahlgaard nævnte i det pågældende spørgsmål til statsministeren tidligere på dagen, er jo flydende valutaer, og derfor svinger de selvfølgelig på en anden måde.
Så det er korrekt, at der er de forskelle, men sådan har det også været før euroen, dengang det var D-marken, der var ankervaluta.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-05-03:
Ministerens svar afføder følgende spørgsmål fra mig
: Vil ministeren fastholde den betegnelse, som ministeren har brugt før om euroen, at euroen er en fantastisk succes?
Det er det første spørgsmål.
Det andet spørgsmål er: Kan ministeren bekræfte, at man i Fjernøsten i øjeblikket betegner euroen som en junkvaluta, og at man ikke har tillid til den, fordi man ikke har tillid til hele den politiske konstruktion omkring euroen, og fordi der mangler en europæisk regering?
Og for det tredje: Kan ministeren bekræfte, at
fastkurspolitik på den måde, som vi har i ERM II-aftalen, kan vi godt fastholde, selv om vi opskriver?
Er det ikke korrekt?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-05-03:
Ministeren tager lidt let på det her.
For ca. 40 minutter siden, da denne spørgetid gik i gang, satte euroen
Det var nogenlunde det, der lå i ministerens svar, er det ikke rigtigt? Men nu må ministeren altså bestemme sig.
Jeg har hørt regeringen udtale, at devaluering var et instrument, man skulle smide på museum.
Vi havde ikke brug for det, og derfor var der ingen grund til, at vi havde det instrument mere.
Men nu lyder ministeren nærmest, som om det, at vi reelt devaluerer vores valuta over for andre valutaer, giver en fordel, for nu bliver eksporten mere intens, og så retter det hele sig lidt senere.
Marianne Jelved (RV), 2000-05-03:
Jeg vil gerne bekræfte over for hr. Frank Dahlgaard, at euroen er en fantastisk succes.
Aldrig nogen sinde
har der været så stabile økonomiske udviklingsmuligheder i Europa, som der er i dag.
Aldrig har eurolandenes og EU-landenes økonomier været så samordnede og givet et så godt grundlag for en stabil vækst, der endda vurderes højere nu end for et par måneder siden.
Beskæftigelsen
stiger, og det går faktisk meget, meget godt.
Det vil jeg gerne bekræfte.
Men jeg kan ikke bekræfte, at euroen er en junkvaluta, som hr. Frank Dahlgaard kaldte den, og jeg kan heller ikke bekræfte, at der mangler en euroregering.
Og endelig kan jeg bekræfte, at ved at indgå en aftale i ERM II med ECB og de 11 eurolande kan man godt ændre den danske centralkurs.
Men det har regeringen
overhovedet ingen planer om, og jeg tror ikke, hr. Frank Dahlgaard kan finde nogen i dette land, der vil støtte det forslag, og da slet ikke erhvervslivet.
Endelig til hr. Thulesen Dahl: Jeg vil glæde mig til den dag, mine pædagogiske evner rækker til ikke at blive misbrugt eller mistolket eller misforstået - jeg kan ikke gennemskue, hvad det er, der sker hos hr. Thulesen Dahl.
Regeringen har ikke kæmpet for en stærk krone.
Det er slet ikke det, det handler om, det handler om at have en stabil krone, stabil i forhold til det område, som Danmark eksporterer allermest til.
Det er et valg, der blev foretaget i 1982, som den siddende regering støtter varmt, og som et stort flertal i Folketinget i sidste uge bekræftede fortsat skal være politikken i Danmark.
Regeringen taler ikke om devaluering.
Det, jeg taler om - og det vil jeg gerne bede hr. Thulesen Dahl om at notere sig kraftigt -
er, at de markedskræfter, der fungerer i flydende valutasammenhænge, afbalancerer de forskellige bevægelser.
Det var det, jeg mente med eksporten i EU-området.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-05-03:
Ja, man må jo anerkende, at når der var nogle i udlandet, der på et tidspunkt kaldte ministeren for en jernlady, var det vel nok med den begrundelse, at ministeren har en evne til at fastholde et synspunkt, også i en situation, hvor alle andre har forladt det.
Og jeg tror, at når ministeren nu vil betegne et projekt, som alle kan se er en tordnende fiasko, og som er nået ned under 0,9 dollar her i løbet af dagen, som en fantastisk succes, skal man være lidt af en jernlady for at kunne indtage et sådan synspunkt.
Det må jeg sige.
Men jeg vil godt spørge ministeren, om hendes svar på hr. Frank Dahlgaards spørgsmål skal forstås sådan, at ministeren vil følge euroen ned, uanset hvor langt faldet kommer til at gå.
Uanset om det fortsætter dag ud og dag ind, vil ministeren så følge euroen nedad?
Sådan måtte svaret jo forstås, men jeg vil gerne høre ministeren, om det er konklusionen på dette punkt i spørgetiden.
Marianne Jelved (RV), 2000-05-03:
Jeg synes ikke, det er noget dårligt billede, og derfor vil jeg gerne takke for den kompliment, at ministeren er i stand til at fastholde et synspunkt, som hun mener er rigtigt, uanset hvad der sker omkring hende.
Her er der en stor artikel, og den indledes således: »Amerikanske økonomer fastslår i en undersøgelse, at den fælles valuta gør samhandelen tre gange tættere og mere effektiv.
Gevinsten ved at blive optaget i en fælles valuta er så stor, at den overgår selv gevinsten ved at fastlåse valutakursen, viser undersøgelsen.
Det er et fantastisk flot projekt.
Det, der er lavet, er politisk flot; det har skabt en helt ny, god baggrund for beskæftigelsesudviklingen i hele EU.
Jeg kan ikke rose det projekt højt nok, og jeg er glad for at få anledning til onsdag efter onsdag at gøre det her.
Danmark følger euroen i tykt og tyndt, nøjagtig som Danmark fulgte D-marken i tykt og tyndt, hvilket har bragt os i den situation for første gang i danmarkshistorien, at vi har overskud på betalingsbalancen, overskud på de offentlige budgetter, lav inflation, lav rente, stigende beskæftigelse, faldende ledighed.
Hvad vil Enhedslisten mere?
Keld Albrechtsen (EL), 2000-05-03:
»Finder ministeren, at det er saglig og neutral information, når der i Økonomiministeriets seneste pjece om euroen fremføres påstande om, at sedlerne symboliserer åbenhed og samarbejdsånd, og at der bygges bro mellem de europæiske folk og mellem Europa og resten af verden?« Skriftlig begrundelse
Selv i en pjece om den rent tekniske udformning af eurosedler og mønter kan regeringen ikke dy sig for at indsnige regulær ja-propaganda.
Det viser sig for eksempel i en bemærkning i pjecen, hvor det hedder: »vinduerne og portalerne på forsiden af sedlerne symboliserer åbenhed og samarbejdsånd.
Broerne er gengivet på sedlernes bagside.
De symboliserer, at der bygges bro mellem de europæiske folk og mellem Europa og resten af verden«.
Det er naturligvis muligt, at de, som har tegnet sedlerne, selv har troet, at euroen er udtryk for åbenhed og samarbejdsånd, men realiteten er jo, at euroen ikke vil medvirke til at samle Europa, men tværtimod vil skabe nye delinger mellem Euroland og dem udenfor og nye modsætninger mellem Nord og Syd i verden.
Nu er ministeren jo i et underholdende hjørne i dag, men vi hørte jo ministeren sige for et øjeblik siden som svar på et andet spørgsmål, at der ikke findes nogen offentligt tilgængelige referater fra Euro-11-møderne, og at det er plask umuligt at få noget som helst at vide om, hvad der foregår i Centralbankens ledelse.
Så står der nu i den seneste propagandapjece om euroen, som ministeren har udsendt, at vinduerne og portalerne på forsiden af sedlerne symboliserer åbenhed og samarbejdsånd.
Hvad er det for en åbenhed, man har tænkt på i den forbindelse?
Marianne Jelved (RV), 2000-05-03:
der pågår mellem de tre danske nationalbankdirektører, kan vi heller ikke få at vide, hvilken diskussion der pågår og hvad de enkelte medlemmer siger i styrelsesrådet i Den Europæiske Centralbank, som svarer til Nationalbankens direktion.
Den måde, ECB har åbenhed på, betyder i virkeligheden en større åbenhed end Den Danske Nationalbanks over for den danske offentlighed.
Direktionens formand, Willem Duisenberg, besøger hvert kvartal, tror jeg det er, Europa-Parlamentet og gør rede for, hvilke overvejelser der foregår i ECB, og hvordan man vurderer situationen.
Det synes jeg er udmærket.
Der udsendes mange skrifter, ligesom Den Danske Nationalbank gør det, hvor Den Danske Nationalbank også gør rede for alle de overvejelser, den har, og hvordan den vurderer situationen.
Derfor er det fuldstændig misvisende, når hr. Keld Albrechtsen påstår, at det er så lukket.
Det er lukket, som en nationalbank skal være, hverken mere eller mindre.
Det er lige så misvisende at kalde det materiale, der kommer fra Økonomiministeriet for propaganda, og det ved hr. Keld Albrechtsen også inderst inde som det hæderlige menneske, han er. Det, der er skrevet i ministeriets pjecer, er faktuelle ting, og beskrivelsen af, at de tegninger, der er lavet til pengesedler, og som er broer og vinduer, symboliserer åbenhed og samarbejdsånd, skyldes faktisk, at den designer, der vandt konkurrencen, og hvis billeder vi nu kan se på de kommende eurosedler, har forklaret, hvad han har ment med dem. Vi har tilladt os at trykke noget så faktuelt som designerens egen forklaring på, hvad hans symboler skulle virke for.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-05-03:
Der står jo ikke i pjecen, at tegneren troede, at projektet gik ud på åbenhed og derfor lavede et symbol på åbenhed.
Det fremstilles jo, som om der er tale om åbenhed, og jeg må indrømme, at det finder jeg er propaganda, for vi har jo fået forklaret, og det fremgår jo også af Traktaten, at der ikke er nogen åbenhed.
Dér vil jeg godt spørge ministeren: Er det ikke korrekt - statsministeren ville tidligere her i spørgetiden ikke svare på det spørgsmål - at der faktisk ikke er udsigt til, at ansøgerlandene kan komme med i euroen fra starten?
Er det en måde at bygge bro på?
Frank Dahlgaard (UP), 2000-05-03:
Det er jo et spørgsmål, jeg har stillet før, nemlig hvor meget euroen fortsat skal falde i kurs, før man løsriver kronen fra euroen, for at den ikke skal blive trukket med ned. Siden jeg sidst stillede det spørgsmål, er euroen faldet voldsomt meget mere, og den har i dag sat en ny bundrekord på under 10 pct. i forhold til dollaren.
Et engelsk pund koster nu 13 kr., en dollar koster 8,30 kr., og benzinen er dyrere i Danmark end nogen sinde, alt sammen som følge af, at kronen følger med den synkende euro, og derfor er det mere relevant end nogen sinde at gentage spørgsmålet og få et nyt svar på baggrund af de nye forudsætninger.
Hvor længe skal kronen være bundet til den synkende euro?
Marianne Jelved (RV), 2000-05-03:
Altså når hr. Bjørn Nørgaard forklarer, hvad symbolerne på gobelinerne i Christiansborgs Riddersal symboliserer, så er det jo kunstnerens udlægning, og vi andre kan vurdere, om vi er enige eller ej i, hvad der har været motivet, baggrunden.
Nøjagtig ligesådan kan enhver anden kunstner jo beskrive, hvad vedkommende har ment, når vedkommende har valgt at bruge broer og åbne vinduer.
Det står jo for kunstnerens egen regning.
I øvrigt synes jeg, det er ganske gode billeder, og jeg mener også, at det europæiske samarbejde handler om at bygge broer.
Uanset om det er Den Europæiske Centralbank eller en anden nationalbank, kan man jo ikke karakterisere hele det europæiske samarbejde med det.
Det er jo misvisende.
Så må jeg sige, at ansøgerlandene kommer med i EU, i det øjeblik de opfylder de krav, som er fastlagt for meget længe siden, og de kommer med i den europæiske fælles valuta, euroen, i det øjeblik de søger om det og opfylder de krav.
De to forskellige ting, medlemskab af EU og medlemskab af den fælles valuta, behøver ikke at finde sted på samme dato.
Man kan godt blive medlem af EU uden at opfylde kravene til at kunne blive medlem af den fælles valuta.
Det kan være, det sker nogle år efter, og så bliver man medlem dér.
Jeg sagde i mit svar for et øjeblik siden, at jeg synes også, at broerne symboliserer, at man bygger bro.
Jeg er enig i den tolkning.
Jeg synes, det er en smuk tolkning, og det er en god beskrivelse af, hvad der foregår i det europæiske samarbejde.
Kommissionen har intet at gøre med beslutninger om, hvilke medlemslande der skal med ind i Fællesskabet hvornår.
Kommissionen har ingen kompetence til at ændre Traktaten og ændre de kriterier, der er i Traktaten, for, hvornår man har ret til at være med i den fælles valuta, og så er det fuldkommen underordnet, hvad hr. Keld Albrechtsen mener at Kommissionen går rundt og tænker.
Det, der er sagen, er, at ansøgerlandene kommer med i det europæiske fællesskab i EU, når de er klar til det og opfylder de krav, som er defineret for flere år siden, og de kommer med i den fælles valuta, uanset om hr. Keld Albrechtsen kan lide det eller ej.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-05-03:
Jeg vil godt spørge ministeren, om det faktisk ikke er sådan, at det er Kommissionen, der gennemgår de enkelte kapitler i Traktaten sammen med landene og så finder ud af, om den kan indstille til regeringerne, at optagelsen finder sted, på
Så vil jeg gerne spørge ministeren, om vi kan få tilsagn
om, at ministeren vil undersøge konkret hos Kommissionen og de andre regeringer, hvordan det ligger med optagelsesforhandlingerne på euro-området, om det er korrekt, når jeg siger, at det er sådan, at man forbereder sig på en situation, hvor ansøgerlandene ikke optages i euroen på det tidspunkt, hvor de optages i EU, for det vil man ikke være med til.
Marianne Jelved (RV), 2000-05-03:
Jeg er for så vidt enig med formanden, men derfor må jeg alligevel sige, at Kommissionen gennemgår alle de tekniske ting, men det er jo netop besluttet for et par år siden eller i hvert fald for et år siden, at det generelle råd, dvs. Udenrigsministerrådet, ganske nøje følger denne proces, og det er det generelle råd, der træffer beslutninger, ikke Kommissionen.
Det vil jeg gerne understrege ganske klart.
Endelig er der ikke nogen, der kan forhindre, at de rettigheder, man har ifølge Traktaten, gør man også krav på, og man har ret til at være med i den fælles valuta, når man opfylder nogle bestemte kriterier, og det har jeg ikke hørt nogen sætte spørgsmålstegn ved.
Det vil kræve en traktatændring.
Det er derfor, vi har traktater.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-05-03:
»Kan ministeren oplyse, hvordan det i tilfælde af dansk overgang til euroen vil kunne sikres, at der ikke opstår et prishop?«
Skriftlig begrundelse I svaret på spørgsmål nr. S 2288 stillet af hr. Frank Dahlgaard den 12. april 2000 om, hvordan danskerne - hvis kronen afskaffes - i praksis kan kontrollere, at de ikke bliver snydt, når priserne pludselig bliver opgjort i euro i stedet for i kroner, oplyste ministeren, at der i regeringens pjecer om euroen var gjort rede for omregningsforholdene mellem krone og euro.
Økonomiministeriets pjece »Euro - den nye fælles valuta« indeholder imidlertid ingen oplysninger om, hvordan et eventuelt prishop kan undgås, og heller ingen oplysninger om, i hvilket omfang priserne både før og efter skæringsdatoen vil blive angivet i såvel kroner som euro.
Hvis et meget betydeligt prishop skal undgås, vil det jo som minimum kræve, at varerne i nogle måneder såvel før som efter skæringsdatoen prismærkes såvel i euro som i kroner, og at der efter skæringsdatoen endvidere oplyses om den kronepris, som var gældende umiddelbart før skæringsdatoen, således at forbrugeren kan se, om der i forbindelse med skæringsdatoen skete en stigning i kroneprisen.
Det vil således kræve en ganske stor administrativ indsats at hindre et prishop.
Baggrunden for spørgsmålet er jo, at det forleden ikke lykkedes ministeren at forklare, hvordan et prishop kan forhindres i forbindelse med en eventuel overgang fra kronemærkning til euromærkning på varerne.
Så vil der jo naturligvis komme et prishop, og det lykkedes ikke ministeren at forklare det.
Så var det meningen, at der skulle have været en forklaring i den her pjece, som vi lige har været inde på indholdet af, men dér er der heller ikke nogen forklaring på, hvordan et prishop kan undgås.
Marianne Jelved (RV), 2000-05-03:
Jeg kan henvise hr. Keld Albrechtsen til at læse den artikel
i Børsen, jeg lige henviste til.
Dér beskrives det ganske udmærket, hvad det er, der sker i et indre marked, hvor der bliver større gennemskuelighed og større sammenlignelighed med en fælles valuta.
Det lægger nemlig et nedadgående pres
på priserne
, viser al erfaring og, ikke nok med det, også al teori.
Der er en fast omregningskurs mellem euroen og kronen.
Derfor handler det om at gange.
Det er en af ideerne med den fælles valuta.
Den kommer forbrugerne til gode.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-05-03:
Nu vil jeg naturligvis benytte mig af ministerens læsevejledning og så læse den artikel i Børsen - det er jeg altså desværre ikke nået til endnu - men jeg mener ikke, vi kan begynde at indføre den ordning, at besvarelser i spørgetiden består i henvisninger til avisartikler; jeg mener, at ministeren her i spørgetiden selv bør give et egentlig svar.
Derfor vil jeg godt spørge ministeren, om det ikke er sådan, at hvis man skal forhindre et prishop, skal man på varen have den nye pris, som er i euro, hvis det altså bliver et ja ved folkeafstemningen.
Så får man en europris, men den kan man jo ikke sammenligne med den gamle pris.
Derfor skal man også have den nye pris i kroner.
Ellers kan man jo ikke se, hvor meget den, der sælger varen, har benyttet anledningen til at lægge ovenpå i forbindelse med omregningen.
Så man skal altså have den gamle kronepris, europrisen og så den ny kronepris, ellers kan man jo ikke som forbruger se, hvor meget der er fiflet med prisen.
Er det den slags mærkning, man har påtænkt fra regeringens side for at undgå et prishop?
Frank Dahlgaard (UP), 2000-05-03:
Ministeren må vel medgive, at der foreligger et problem.
I den senest udsendte pjece er der et budgeteksempel, hvor brød koster 13 kr. i danske kroner, og hvis man er så uforsigtig at stemme ja til euroen, så kronen fra 1. januar år 2004 forsvinder, så er det ikke mere 13 kr. for brød, men 1 euro og 75 cent.
Hvordan kan man have sikkerhed for, at det bliver 1 euro og 75 cent og ikke 1 euro og 87 cent, at erhvervslivet og butikslivet ikke benytter den totale forvirring og mangelen på det faste holdepunkt, som vi har haft hidtil med kronen, til at tage sig en ekstra profit, sådan at vi starter euroen med et ordentligt fald i reallønnen?
Marianne Jelved (RV), 2000-05-03:
Jeg svarede ganske klart det, der er korrekt, at der bliver en større markedsgennemsigtighed, fordi man kan sammenligne priser på kryds og tværs af grænserne, og det virker på den måde, at priserne holdes i bund og der bliver en konkurrence på priser - mellem franskbrød, som jeg brugte som eksempel - nøjagtig på samme måde, som vi kender det med markedskræfterne i dag.
Så er der ikke planer om at have dobbelt prismærkning efter indførelsen af den fælles valuta, men det, der bliver sagen, er jo, ligesom det foregår i de andre lande, der er medlemmer af den fælles valuta i dag, at de jo allerede i dag har prismærkninger både i euro og i deres nationale valuta.
Det vil der også være i Danmark.
I flere år vil man kunne læse, når man går i forretningerne, hvad det franskbrød, man køber, den flaske vin, man køber, det tøj, man køber, koster i kroner, og hvad det i givet fald vil koste i euro.
Det vil sige, at man jo gennem lang tid vil kunne vænne sig til, at der er to slags valutaer, og dermed også vænne sig til, hvad et franskbrød koster i euro, hvis jeg må tillade mig stadig væk at bruge det som eksempel.
Dermed kan man jo også se, om det ligger på det niveau, når der er omregnet.
I øvrigt står det selvfølgelig butikkerne frit for at forklare sig på den ene eller den anden måde.
Det skal jeg ikke blande mig i.
Til hr. Frank Dahlgaard vil jeg sige, at jeg mener, at jeg har svaret på det: Der er altså igennem en lang periode mulighed for at se, inden der sker ombytning af valutaerne, hvad europrisen og kroneprisen er.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-05-03:
Jamen så skal jeg altså forstå det sådan, at vi får mulighed for at sammenligne med varer i Tyskland.
Det kan da selvfølgelig være en meget sjov øvelse, men det har jo ikke noget med prishoppet i Danmark at gøre.
Det hjælper mig jo ikke til at se, hvor meget der er lagt på en dansk vare, at jeg vil kunne rejse til Hamburg og så måske finde en tilsvarende vare dér og se, hvad den koster.
Ministeren må da medgive, at det ikke løser problemet.
Det løser jo heller ikke problemet, når ministeren siger, at der bliver dobbelt prismærkning inden en eventuel overgang.
For dér, hvor man har brug for at kunne se det - det må ministeren da medgive mig, er det ikke korrekt?
- er efterfølgende.
Forlanger ministeren i virkeligheden ikke af forbrugerne, at de inden går rundt og skriver alle priserne ned i de gamle kronepriser og så giver sig til med regnestokken eller regnemaskinen i hånden, når de er i Brugsen, at stå og regne dem igennem, når overgangen er sket.
Er det misforstået, at det bliver sådan?
Jeg opfatter ministerens svar sådan, at det bliver konsekvensen for forbrugerne.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-05-03:
Ministeren må vel have noget viden om, hvordan man har tænkt sig at tackle denne her situation i Tyskland og Frankrig og de lande, der er med i euroen, og som skal give slip på deres fysiske sedler og mønter, D-mark, franske franc osv., om bare halvandet år, hvis ikke hele konstruktionen bryder sammen forinden, fordi euroen falder og falder.
Er der ikke en ængstelse dér?
Er der ikke en debat om, hvorvidt man kan styre det?
For det er jo klart, at der er priser både i euro og i D-mark og både i euro og i franske franc i øjeblikket, men franskmændene ser selvfølgelig på de franske priser og ikke så meget på euroen, men om halvandet år er der kun euro, så har man kun den som betalingsmiddel, og så er der kun de priser, og man kan da ikke huske, hvad det skulle svare til.
Hvilken garanti har danske lønmodtagere og pensionister for, at de ikke starter det her euroeventyr med et ordentligt fald i reallønnen og realpensionen?