Jørn Jespersen (SF), 2003-10-21:
Jeg skal bare konstatere, at jeg stillede to konkrete spørgsmål, både til ministeren og til de borgerlige ordførere fra Venstre og Konservative, som jeg ikke har fået svar på.
Det første gik på de naturplaner, som skal udarbejdes som konsekvens af habitatdirektivet.
Sagen er jo den, at de udpegede områder er på plads.
Sagen er også den, at naturtilstanden er under voldsomt pres, og at det derfor haster meget med at få lavet den nødvendige forvaltning, både for at sikre, at der ikke sker yderligere forringelser og for at lave de forbedringer, som kan sikre en gunstig bevaringsstatus for de pågældende naturområder.
Men nu lægger man i det her forslag op til, at det kan vente til 2009, fordi man laver en i øvrigt ubegrundet sammenkædning med vandrammedirektivet og de tidsfrister, der er deri; det vil sige, at man udskyder naturindsatsen i op til 3 år, måske endda mere end 3 år.
Hvorfor gør man det?
Synes De Konservative, spurgte jeg, at det er o.k., at vi venter 3 år yderligere med de naturplaner, når der ikke er nogen grund til det, anden måske end at ministeriet er så nedskåret, og ressourcerne er så få, at man ikke kan overkomme det, men naturmæssigt er der i hvert fald ingen begrundelse for at vente, fagligt-sagligt er der ingen begrundelse for at vente.
Hvorfor er man så fra konservativ side med til at udskyde den indsats? Så rejste jeg også det spørgsmål, om ikke man løber en nærliggende risiko for, fordi det tager så lang tid at få de nødvendige virkemidler på plads, at vi i de kommende år kommer til at give en lang række tilladelser, f.eks. til
udvidet svineproduktion, som det senere viser sig ikke kan lade sig gøre af hensyn til habitatdirektivet og vandkvaliteten, og at man derfor meget nemt risikerer at komme i den situation, at de pågældende tilladelser skal købes tilbage.
Det bliver dyrt.
Så vil jeg til sidst sige, at jeg synes ærlig talt, at det er skrap kost og for stærkt at høre Venstres ordfører og nu senere også ministeren snakke om faglige, saglige begrundelser og baggrunde for den lovgivning, man vil vedtage, samtidig med at regeringen systematisk ødelægger de faglige-saglige miljøer, som er i stand til at tilbyde den rådgivning, som gør, at man kan træffe politiske beslutninger på et fagligt, sagligt grundlag.
Den finanslov, der er fremlagt nu, indebærer, at Danmarks Miljøundersøgelser, som i allerhøjeste grad leverer og skal levere faglig, saglig baggrund for at udføre naturpolitikken i praksis, bliver skåret ned med 24,9 pct. fra 2003 til 2007, oven i de nedskæringer, der har fundet sted - med 24,9 pct., med en fjerdedel over 4 år - og samtidig med at man gør det, koldt og kynisk, så tillader man sig at stå fra Folketingets talerstol og snakke om, at man går ind for at basere sine beslutninger på fagligt, sagligt grundlag.
Det samme gør sig gældende for GEUS, Grønlands og Danmarks Geologiske Undersøgelse.
16,3 pct. på trods af at utrolig meget af den forskning og udredning, der finder sted her, præcis har den faglige, saglige baggrund, vi har brug for for at kunne vedtage realistiske målsætninger og indsatser og handlingsplaner for vandmiljøet, men også i stort omfang for naturområdet.
Kunne vi ikke slippe for det hykleri om, at man i Venstre er tilhænger af faglige, saglige beslutninger, når sandheden er, at man ødelægger de miljøer, der kan tilbyde dem?
Det er bare, inden ministeren bliver alt for rørstrømsk.
Ministeren vil gerne have Enhedslisten med i vandmiljøplanen; det synes jeg er smukt, det vil jeg også gerne.
Når nu ministeren har denne udstrakte vilje til at forhandle med alle partier om sine initiativer, hvordan kan det så være, at hverken Enhedslisten, SF, Socialdemokratiet eller Det Radikale Venstre blev indbudt til den mindste forhandling om den pesticidhandlingsplan, som lige er blevet lavet, for her havde ministeren jo fuldstændig ubundet af alle forlig en mulighed for at invitere bredt og leve sin smukke ambition om det brede samarbejdende folkestyre ud i livet?
Men han gjorde det ikke.
Da inviterede han sine sædvanlige partnere i Dansk Folkeparti og Kristeligt Folkeparti, og så var der bare ingen forhandlinger overhovedet med resten af Folketingets partier.
Hvordan kan ministeren så stå her og udtrykke sin store vilje til bredt samarbejde, hvis han, når han har muligheden i praksis, kun inviterer meget snævert og baserer sig på et snævert flertal?