runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1997-10-30:
Jeg vil gerne spørge hr. Arne Melchior, hvori uanstændigheden består.
Hr. Arne Melchior bliver ved med at tale om, at det er uanstændigt, at der hænger en - som hr. Arne Melchior vist formulerede det - trussel over hovedet på nogle mennesker, om, at de kan blive sendt hjem igen, hvis forholdene er til det.
Så vil jeg spørge: Vil det så sige, at det også var uanstændigt, dengang FN hjalp de to millioner mennesker, har det vel været, der flygtede fra Afghanistan til Pakistan, til at bo i flygtningelejre i det pakistanske samfund, fordi Sovjetunionen dengang i 1979-80 invaderede Afghanistan?
Var det ikke uanstændigt, at Danmark og de øvrige vesteuropæiske lande ikke fløj de her par millioner mennesker til vores samfund og integrerede dem i det danske og de øvrige vesteuropæiske samfund?
Var det ikke også uanstændigt?
Hvad er det for noget snak?
Selvfølgelig er det ikke uanstændigt at hjælpe mennesker i nød og så hjælpe dem tilbage igen, når muligheden for det foreligger. Og det er da heller ikke uanstændigt at sikre, at man primært hjælper med flygtningelejre i nærområderne, så de slet ikke kommer til Danmark.
Er det uanstændigt, hr. Arne Melchior?
Jeg forstår det ikke.
Helge Adam Møller (KF), 1997-10-30:
Jeg forstår ikke, hvad det er for et damoklessværd, som hr. Arne Melchior mener skulle hænge over hovedet på flygtninge, hvis de en dag har mulighed for at komme tilbage til det land, hvor de har levet det meste af deres liv, hvis sprog, de taler, hvor deres familie bor, og hvis kultur og historie de er en del af. Hvis vi har hjulpet nogle somaliere her i Danmark, fordi de er flygtet fra borgerkrig, og de har boet her i fem, seks eller syv år og nydt vores beskyttelse, og situationen så bliver normal i deres eget land, hvad ville så være mere naturligt, mere humant, mere menneskekærligt end at sige: Nu hjælper vi jer tilbage til det land, som I har boet i i generationer, hvor jeres forældre og bedsteforældre bor, hvis sprog I kender, hvis kultur I er en del af, frem for at de skulle fortsætte med at bo i et land, der har et andet klima, en anden kultur, et andet sprog?
Jeg indrømmer blankt, at hvis jeg nogen sinde skulle komme i den situation at være flygtning med min familie fra dette land og der var nogen, der hjalp mig, eksempelvis Somaliland, så ville jeg da være glad, den dag situationen var blevet normal i Danmark, og jeg kunne vende tilbage til dette land.
Hvorfor er det et damoklessværd?
Tom Behnke (FP), 1997-10-30:
Det er ufint af hr. Arne Melchior at beskylde mig for ikke at ville gå på talerstolen, når forretningsordenen ikke hjemler mulighed for, at jeg gør det.
Sådan er forretningsordenen skruet sammen.
Vi kan få ordet to gange til de korte bemærkninger, og så går man videre til den næste ordfører.
Det er formanden, der bestemmer, hvem der skal have ordet.
Med hensyn til disse faldskærme, som der har været talt ganske meget om,
opfordrer hr. Arne Melchior mig til at gå op og dementere det, jeg har sagt.
Det, jeg har sagt, kan jo ikke dementeres, men hr. Arne Melchior skal være opmærksom på, at det, der var sagen, var noget andet end det, som hr. Søren Søndergaard citerede. Hvis man vil citere det, jeg sagde, så skal man gøre det korrekt, og man skal være opmærksom på, at bemærkningen jo faldt i en sammenhæng, og den sammenhæng, hvori det blev sagt, er lige så vigtig, og den bør man også tage med.
Ellers nytter det selvfølgelig ikke noget, for så kan man jo få alverden ud af det, jeg står og siger.
Jeg skal understrege her, at den bemærkning ikke skal tages bogstaveligt.
Det er der ingen, der drømmer om.
Men det er et udtryk for, at vi fandt og stadig væk finder, at de somaliere, der er i Danmark, ikke er berettigede til at være her.
De burde aldrig have været her, og derfor skal de hjem, og de skal hjem nu.
Og jeg sagde det ikke mindst for at sætte gang i debatten omkring somalierne, og det skal jeg love for, at jeg fik succes med; den har buldret løs i halvanden måned efter.
Arne Melchior (CD), 1997-10-30:
Jeg skal henvise til, hvad jeg har sagt tidligere i debatten i dag, og til den dagsorden, som CD er medforslagsstiller til.
Så vil jeg i øvrigt holde med hr. Søndergaard over for hr. Tom Behnke.
Det forekommer også mig, at hr. Tom Behnke ikke kender regelsættet; hans ord viser det gang på gang.
Det er, som om han viderebringer noget her fra talerstolen, som han har hørt i en bus eller på en café.
Jeg ved ikke, om hr. Tom Behnke, hvis parti har spillet de store dyrevenner her i huset for et halvt års tid siden, ville sende en hest eller en ko ned med faldskærm over et eller andet område.
, osv.
Men medmennesker, det kunne han altså godt tænke sig.
Og her har han så chancen en hel dag for at æde de grimme ord i sig igen; men se, om han gør det.
Hr. Helge Adam Møller sagde noget om, at der ikke er grænser for, hvor naiv man kan være og dog blive valgt til Folketinget.
Nu er naivitet jo noget vanskeligt målbart, og i øvrigt er det vel vælgerne, der bestemmer, hvem der skal sidde på stolene her inklusive hr. Helge Adam Møller; men hvis vi endelig skal lege den leg, så vil jeg foretrække én, der er lovlig naiv, frem for én, der er totalt følelseskold over for mennesker i nød.
Så vil jeg gerne gøre mig skyldig i genbrug og erindre om, hvad jeg tillod mig i korthed at sige under åbningsdebatten her for et par uger siden, hvor jeg påstod - og jeg kan jo dokumentere det, og mine kollegaer ved, at det passer - at i de sidste 15 år er det danske bruttonationalprodukt steget med mere end 33 pct. For alle mennesker i dette land er - selv om det er statistiske tal - rådighedsbeløbet for familier og for borgere, enten de er erhvervsaktive eller pensionister, enten de bor i egen bolig eller i lejet bolig, enten de har ét, to eller ingen børn, eller hvordan deres situation i øvrigt er, i de samme 15 år steget fra syv til nogle og tredive procent.
Det vil altså sige, at i den periode, hvor vi har modtaget disse nødstedte mennesker fra andre lande, er vores egen velstand kun steget, jeg gentager: kun steget!
Derfor skal man ikke bilde befolkningen ind, at på grund af de store ofre, vi har bragt for andre mennesker, så er det gået os ringere.
Det er samtidig gået os bedre.
Men i den tid, Det Konservative Folkeparti har ført sig meget stærkt og i mine øjne brutalt frem i udlændingedebatten, her i de senere måneder, er det i hvert fald kun gået Det Konservative Folkeparti dårligere i meningsmålingerne, og jeg vil godt spå, at det vil det fortsætte med, hvis de ikke skifter kurs.
Så skal jeg til sidst sige noget om udsendelse: Vi forlanger af mennesker, der får midlertidig bopæl her, at de skal integrere sig i samfundet.
Men de skal altså i tre år - og efter V's og K's mening åbenbart i syv år - have damoklessværdet hængende over hovedet: Nå ja, lær du bare dansk og opfør du dig bare dansk, men det kan godt være, at vi om tre uger eller om tre måneder eller om tre et halvt år sender dig hjem igen.
Har det noget med anstændighed at gøre?
Kan man virkelig opføre sig sådan?
Er der bare den mindste smule logik i det?
Søren Søndergaard (EL), 1997-10-30:
Den vigtigste faktor og det vigtigste problem var, at man ikke kunne få dem sendt hjem.
Og det var jo i erkendelse heraf, at hr. Tom Behnke, stillet over for en række tv-journalister, der spurgte hr. Tom Behnke, hvordan vi så skal gøre, i ren desperation følte det nødvendigt at sige: Vi kaster dem ud med faldskærm.
Det var, fordi hr. Tom Behnke ikke havde noget alternativ.
Hr. Tom Behnke vidste udmærket godt, at det ikke kunne lade sig gøre på nogen anden måde, og derfor valgte hr. Tom Behnke så desperat faldskærmsløsningen. Det blev han så kritiseret for fra nogle fra højre, som mente, at man skulle spare faldskærmen.
De mente, at hr. Tom Behnke var usædvanlig blødsøden osv.
Det er så en diskussion, der foregår på det overdrev, den skal jeg ikke blande mig i, men bare konstatere, at det var det, der var problemet.
Og så vil jeg sige til hr. Kristian Thulesen Dahl
: Vi synes, at lande er forpligtet til at tage deres egne statsborgere tilbage og behandle dem ordentligt.
Det er for os en helhed.
Hvis vi har en fornemmelse af, at et land ikke vil behandle sine statsborgere ordentligt, så vil vi ikke påkalde en eller anden moralsk forpligtigelse til, at de skal opfylde første del af sætningen.
Vi synes, de skal opfylde hele sætningen.
Og derudover så vil jeg sige, at jeg synes, hr. Thulesen Dahl beskæftiger sig med meget abstrakte og teoretiske spørgsmål, man kan måske endda sige fundamentalistiske spørgsmål, for hvilken moralsk forpligtelse har en eller anden lokal krigsherre i Somalia, der har vundet sin magt ved hjælp af folkemord, og som ikke nyder nogen som helst international anerkendelse?
Hvilken moralsk forpligtelse har han?
Jeg ved det ikke.
Hr. Thulesen Dahl
ved det.
Jeg glæder mig til at få svaret.
Tom Behnke (FP), 1997-10-30:
Der er igen tale om, at jeg bliver citeret forkert.
Hr. Arne Melchior vil kunne se båndene hos Danmarks Radio og kan se, hvad det præcis var, jeg sagde.
Jeg sagde ikke det, som hr. Melchior her citerer fra talerstolen.
Det er ikke korrekt citeret.
Sådan er det, og det kan hr. Melchior se ved at sammenligne, hvad han har sagt - det vil stå i de grønne bøger - med, hvad der blev sagt på tv.
Det kan han sammenligne, og så vil han se, at det ikke er korrekt at udlægge mig på den måde.
Ulla Solvang (RV), 1997-11-04:
Jeg vil også gerne meddele, at Det Radikale Venstre kan støtte lovforslaget og ser frem til arbejdet i udvalget.
Kim Behnke (FP), 1997-11-04:
Det er jo ikke et lovforslag, der kan siges så forfærdelig meget om.
Vi støtter forslaget og synes, det er en helt naturlig følge af den seneste tids udvikling.
Jeg kunne forstå på fru Sonja Mikkelsen, at når der nu ikke var så meget at sige om forslaget, kunne man selvfølgelig delagtiggøre Folketinget i de øvrige synspunkter, man har på revisionsområdet.
For det tilfælde, at ministeren læser referatet af debatten på et senere tidspunkt,
skal jeg sige - for at det bare skal have nogenlunde sammenhæng med forslaget - at vi så småt også begynder at være bekymret for de forventninger, man har til revisionen i vore dage.
Man taler om, at revisorerne skal kigge på miljøforholdene i virksomhederne.
Der er virksomheder, som aflægger etiske regnskaber, og i sidste uge indførte regeringen personificeret i forskningsministeren det krav, at virksomhedernes år 2000 IT-strategi skulle underlægges revision.
Jeg må sige, at den eksamen, revisorerne skal op til, efterhånden må spænde meget, meget bredt - lige fra det filosofiske, når de skal tage stilling til de etiske regnskaber, til stærkt teknisk betonede spørgsmål, når de skal se på virksomhedernes edb-kunnen.
Derfor kan det være nyttigt i forlængelse af det, fru Sonja Mikkelsen foreslog, at vi tager en lidt bredere debat om, hvilke forventninger vi egentlig har til de revisorer, vi uddanner i øjeblikket. Vi er i Fremskridtspartiet også en smule bekymrede over den udvikling, der sker nu, specielt inden for de statsautoriserede revisorer.
Et ønske om en bredere debat om fremtidens revisorer vil Fremskridtspartiet gerne støtte, lige så vel som vi gerne medvirker til vedtagelsen af dette lille, men vigtige lovforslag.
Frank Aaen (EL), 1997-11-04:
Vi kan helt tilslutte os det fremsatte ønske om at få en bredere debat om revisorerhvervet.
Vi er i mange tilfælde stødt på, at der er problemer med at få en tilstrækkelig effektiv revision, og den debat tager vi gerne ved en anden lejlighed.
Vi har selvfølgelig bedømt lovforslaget her ud fra, om det kunne svække ønsket om at styrke revisionen og tilliden til den.
Det ser ikke sådan ud, og derfor vil vi ud fra det foreliggende støtte forslaget.
Jan Trøjborg (S), 1997-11-04:
Til hr. Frank Aaen vil jeg gerne sige tak for tilliden, for det lover jo godt for dette lovforslag ved både anden og tredje behandling her i salen.
Hr. Kim Behnke og fru Sonja Mikkelsen vil jeg svare med at sige, at regeringen naturligvis altid er indstillet på at tage en bredere debat om revisions- og årsregnskabslovgivning i tilknytning til de krav, man i øvrigt stiller vedrørende skattelovgivning, miljø, IT 2000, der blev nævnt, osv. osv. Der er i hvert fald ikke noget, der tyder på, at revisorerne bliver arbejdsløse i den kommende tid, men en generel debat eller en høring, eller hvordan vi nu kan organisere det, vil jeg naturligvis meget gerne tage initiativ til.
For så vidt angår spørgsmålet om ikrafttrædelsesdatoen, som fru Pernille Sams og hr. Kjeld Rahbæk Møller rejste, vil jeg udtrykke mig positivt.
Jeg er ikke klædt på til at sige meget præcist, om det er teknisk muligt osv. at fremskynde ikrafttrædelsesdatoen; men da der er udtrykt ønske herom, vil jeg naturligvis arbejde for, at vi gør det så godt, som vi overhovedet kan, anstrenger os og forsøger at se, om vi kan få ikrafttrædelsesdatoen rykket frem.
Det er jo sjældent, en minister ligefrem bliver bedt om at få et lovforslag gennemført hurtigere, men da det nu er så usædvanligt, vil jeg også benytte lejligheden til at være meget positivt indstillet over for det ønske, der er rejst.
Hr. Niels Jørgen Langkilde gør sig faktisk netop til talsmand for, at dette testpanel skal erstatte andre former for høring af erhvervslivet.
Men testpanelet er jo ikke og kan slet ikke, alt afhængigt af hvilket lovforslag, der er tale om, være et panel, der giver en meget bred og dækkende holdning for alle konsekvenser for alle virksomheder af et konkret lovforslag.
Det erstatter jo på ingen måde høringen
af erhvervsorganisationerne, som vi antager, at både Venstre og De Konservative anser for professionelle organisationer, der har et ganske dækkende og bredt indtryk af, hvorledes et lovforslag påvirker erhvervslivet.
Der er kun tale om et forsøg på at skaffe regeringen et redskab til at tilrettelægge lovforslagene endnu bedre, end der har været tale om før, ved ikke alene at høre erhvervsorganisationerne, men også i det lovforberedende arbejde høre nogle konkret udpegede virksomheder, som dog ikke kan anses for at være fuldt ud dækkende i alle tilfælde.
Det er et forsøg på at supplere vores viden og på at gøre det bedre, når vi nu prøver at tilrettelægge arbejdet med anvendelse af testpanel på en mere smidig og hensigtsmæssig måde.
Men det kan ikke erstatte f.eks. høring af erhvervsorganisationerne, bestemt ikke.
Niels Jørgen Langkilde (KF), 1997-11-04:
Ministeren taler så pænt om miljøområdet, og at der mangler lidt her, men panelet har ikke været benyttet én eneste gang, så vidt jeg kan se, i de miljøforslag, vi har fået.
Er det ikke for beskedent?
Det, der ligger i forslaget, er sådan set at lave en parallel til VVM-undersøgelserne på miljøområdet, så man i stedet for at vurdere virkningerne på miljøet vurderer virkningerne for erhvervslivet.
Hvorfor kan systemet virke godt på miljøområdet, mens man skal være så tilbageholdende på erhvervsområdet?
Jan Trøjborg (S), 1997-11-04:
Jeg synes, det er lidt vanskeligt at besvare det spørgsmål som regeringsmedlem, for det er jo trods alt Folketinget, der må vurdere, om de oplysninger, der gives i lovforslaget, er tilstrækkelige for det arbejde, Folketinget udfører. Jeg må sige, at jeg mener det alvorligt, når jeg siger, der er fornuft i regeringens holdning: for det første skal der være metodefrihed; for det andet er der fornuft i, at testpanelet er et redskab for regeringen til at forberede lovforslagene så godt som overhovedet muligt, og for det tredje er det altså op til Folketinget selv at vurdere, om kvaliteten af de oplysninger, der forelægges, er tilfredsstillende. Hvis de ikke er det, er der rig mulighed for at stille forslag om forbedring undervejs i udvalgsarbejdet.
Men at tro, at man, om jeg så må sige, kan overlade ansvaret til et testpanel, hvor man ikke har nogen indflydelse på, hvordan det bliver sammensat, og hvor man ikke har nogen indflydelse på, hvordan det behandler det enkelte, konkrete lovforslag - ja, jeg havde nær sagt, at det er lidt forstemmende, at Folketinget på den måde diskuterer, om man skal fralægge sig en del af ansvaret.
Det, der må være vigtigt, er, at det krav, som Folketinget har stillet, nemlig at der gives oplysninger om lovforslagets administrative konsekvenser for virksomhederne, opfyldes så godt som overhovedet muligt.
I mange tilfælde er testpanelet en fornuftigt arbejdsform, et fornuftigt redskab for regeringen, og så er det fornuftigt at bruge det.
Men det er det ikke i alle tilfælde, og det er blot det, jeg prøver at påpege.
Niels Jørgen Langkilde (KF), 1997-11-04:
Ministeren har jo selv tidligere erfaringer fra store anlægsarbejder, hvor vi har benyttet de metoder.
Her har Folketinget jo heller ikke haft indflydelse på, hvem der laver VVM-vurderingen.
Hvis vi ser på Skjern Å-projektet, som måske skal VVM-vurderes inden længe,
udpeger vi ikke nogen folk, men vi synes, det er meget væsentligt, at befolkningen, organisationerne og folk, der vil beskytte miljøet, har en indsigelsesmulighed, og at vi får argumenterne til at tælle i debatten.
Vi synes, det skulle gælde på tilsvarende måde for erhvervslivet, sådan at de ting, der påvirker det erhvervspolitiske miljø, skal belyses på samme måde, fordi vi tror på argumenterne, og at vi kan fremme en åbenhed i vores samfund på den måde.
Svend Erik Hovmand (V), 1997-11-04:
Når jeg tager ordet på dette tidspunkt, er det for at forhindre, at debatten løber af sporet.
Jeg har indtryk af, at ministeren ikke rigtig har læst forslaget - det er måske lidt stærkt sagt - men at ministeren i hvert fald taler ud fra den tanke, at vi her foreslår et testpanel, der skal være obligatorisk, og som skal være et redskab for regeringen.
Men dette er ikke tilfældet. Det fremgår tydeligt af den første pind, at det er et redskab, Folketinget skal have stillet til rådighed.
Vi stiller et testpanel til rådighed for Folketinget med henblik på at vurdere problemerne, og derfor vil jeg bare gøre opmærksom på, at det kan da godt være, at ministeren og regeringen ikke synes, de vil have nogen til at kigge sig over skulderen og slet ikke erhvervslivets folk.
Det må så blive regeringens egen sag, men det er altså det, vi ønsker.
Kjeld Rahbæk Møller (SF), 1997-11-04:
Dette lovforslag er en naturlig følge af omlægningen af uddannelsen til registreret revisor, så vi kan helt tilslutte os det.
Jeg har bare en bemærkning til noget af det, som også fru Pernille Sams var inde på, nemlig ikrafttrædelsesdatoen, hvor organisationen har ønsket, at den bliver fremrykket, så den nye ordning også kommer til at dække forårseksamen.
Det virker som et meget rimeligt ønske, så jeg vil foreslå, at vi prøver at behandle forslaget så hurtigt, at det er muligt at få en tidligere ikrafttrædelsesdato.
Det skulle ikke være til hinder for, at fru Sonja Mikkelsens ønske også kan opfyldes, for der er ikke nogen direkte sammenhæng mellem forslaget og dette ønske.
Erik Larsen (V), 1997-11-04:
Venstre kan støtte lovforslaget, som sikrer, at en kvalifikationseksamen for registrerede revisorer skal være en forudsætning, der skal være i orden, for at man kan få optagelse i revisorregistret.
Venstre vil gerne i udvalget drøfte sammensætningen af Revisorkommissionen.
Fru Sonja Mikkelsen gav udtryk for, at der kunne være grund til at se på sammensætningen af kommissionen i forbindelse med behandlingen af lovforslaget, og vi er fra Venstres side indstillet på en drøftelse af det samme spørgsmål.
Sonja Mikkelsen (S), 1997-11-04:
Lovforslaget indebærer, at den kvalifikationseksamen for registrerede revisorer, der er en forudsætning for, at de kan blive optaget i Erhvervs- og Selkabsstyrelsens register over registrerede revisorer, overflyttes fra Undervisningsministeriet til Revisorkommissionen.
Det kan vi sagtens tilslutte os i Socialdemokratiet, for der foreligger en aftale på området, og den kan vi sagtens bakke op.
Ministeren kunne så have valgt i den sammenhæng at supplere Revisorkommissionen med et yderligere medlem fra de registrerede revisorer med henblik på at løse den yderligere opgave, som her kommer ind i billedet.
Også fordi man, sidste gang vi tog stilling til sammensætningen af Revisorkommissionen, jo netop skelnede mellem, om man havde denne opgave eller ej, og man har den altså for de statsautoriserede revisorers vedkommende, men ikke for de registrerede revisorers, og derfor er der en forskel i repræsentationen i Revisorkommissionen fra de to foreninger.
Og når man nu ligestiller opgaverne her, kunne man måske også se på en ligestilling af dette, men det kan vi jo vende tilbage til. I Socialdemokratiet har vi også ofte efterlyst en lidt bredere samfundsmæssig interesse repræsenteret i kommissionen.
Og vi vil benytte denne lejlighed til også at nævne en anden ting, som vi har været og fortsat er optaget af, nemlig at få revisionens indhold beskrevet i lovgivningen.
Det har vi indtil nu ikke formået at komme igennem med, og derfor vil vi gerne efterlyse et initiativ fra ministeren, eventuelt til en høring eller en konference, hvor årsregnskabslovgivning, miljølovgivning, der retter sig mod virksomhederne, revisorlovgivning og selskabslovgivning i øvrigt behandles i sammenhæng.
Målet skulle være at klarlægge indholdet af fremtidens revision, både til fordel for virksomhederne og til fordel for investorerne og samfundet som helhed.
Det er stadig vores opfattelse, at lovgivningen bør beskrive indholdet af revisionen, som ikke bør være henvist til en bekendtgørelse.
Lovgivningen bør også være retningsgivende for den fremtidige revisoruddannelse, så jeg håber, vi kan få en positiv tilkendegivelse om, at ministeren vil være med til et initiativ i den retning.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1997-11-04:
Når vi ser et lovforslag, som bl.a. indeholder ordet »harmonisering«, og som eventuelt indebærer suverænitetsafgivelse, er vi fra Dansk Folkepartis side naturligvis på vagt.
Men når det er sagt, vil jeg også sige, at efter at vi har gennemgået lovforslaget, kan vi altså se, at det faktisk har et meget fornuftigt indhold, og at det jo kommer på baggrund af en vedtagelse i Den Europæiske Patentorganisation om at ændre den europæiske patentkonvention, og derfor mener vi på grundlag af forslagets faktiske indhold, at forslaget ser så fornuftigt ud, at vi på trods af de betænkeligheder, vi altid har, når vi støder på de ord, som jeg har nævnt, agter at støtte lovforslaget.
Men der er en enkelt ting, som vi altid er meget påpasselige med, og det er i for høj grad at give ministeren bemyndigelser til at gøre ting uden Folketingets vidende, og der er altså i de forskellige paragraffer i dette lovforslag en lang række af bemyndigelser til ministeren.
Det er i øvrigt noget, som vi faktisk mener at hele Folketinget bør være påpasseligt over for.
Så har jeg med formandens tilladelse fået lov til lige at nævne, at Dansk Folkeparti både støtter lovforslag nr. L 38 og beslutningsforslag nr. B 7, som jo senere bliver behandlet her.
Med hensyn til L 38 har vi blot et opklarende spørgsmål
om sammensætningen af eksamenskommissionen
, men det kan vi komme tilbage til under udvalgsarbejdet.
Og til B 7 har vi ikke nogen kommentarer ud over, at vi støtter det meget kraftigt, og at vi, hvis det ikke bliver gennemført nu - hvad det jo måske ikke bliver - så håber, at det vil blive gennemført efter et snarligt folketingsvalg.
Sonja Albrink (CD), 1997-11-04:
Jeg skal kort på CD's vegne give tilslutning både til det overordnede i lovforslaget og til de tekniske konsekvensændringer, der er i det.
Kjeld Rahbæk Møller (SF), 1997-11-04:
Hr. Frank Aaen har fuldkommen ret i, at det er meget interessant, hvad der kan patenteres på det bioteknologiske område.
Og som bekendt diskuteres det i øjeblikket i EU i forbindelse med et direktiv.
Men det, som jeg bare vil gøre hr. Frank Aaen opmærksom på, er, at dette lovforslag intet har at gøre med, hvad der kan patenteres, og hvad der ikke kan patenteres.
Det er en simpel justering af den bestemmelse om deponering af bioteknologisk materiale, som vi har haft hele tiden eller i hvert fald i mange år.