runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Gitte Seeberg (KF), 1998-01-20:
Formålet med lovforslaget er, at der harmoniseres på renteområdet inden for Skatteministeriets område, og det er selvfølgelig et formål, som Det Konservative Folkeparti synes er godt.
Det fremgår af forslaget, at der endnu ikke i hvert fald er tale om en fuld harmonisering, at dette er første skridt på vejen til en harmonisering, og at vi er nødt til at tage det i små step på grund af de edb-mæssige problemer.
Lovforslaget består i hovedsagen af tre dele, og jeg er efter at have læst lovforslaget igennem nødt til at tilstå, at jeg synes, det er et meget indviklet forslag, og jeg synes heller ikke, at alle tabellerne umiddelbart er til at gennemskue.
Men det første punkt, nemlig at man nedsætter renten fra 1 pct. til 0,6 pct. pr. påbegyndt måned
Sådan er det ikke nu, og der er her lagt op til en skærpelse i forhold til gældende ret.
Imidlertid vil jeg sige, at Det Konservative Folkeparti som udgangspunkt er tilhænger af, at der er symmetri i skattesystemet, og derfor vil vi også gerne se positivt på dette, selv om der er tale om en nok så kraftig skærpelse, hvilket også fremgår af de beløbsmæssige størrelser.
Endelig foreslår man, at det procenttilæg, som tillægges personers restskat, skal gøre uafhængigt af restskattens størrelse.
Det lyder også umiddelbart fornuftigt.
Jeg vil ligesom Venstres ordfører sige, at vi er positive over for forslaget, men at der er tale om et meget indviklet forslag.
Jeg håber, at vi kan få belyst nogle af detaljerne under udvalgsbehandlingen.
Det skulle selvfølgelig nok også kunne lade sig gøre.
Umiddelbart er vi positive, men vi vil selvfølgelig gerne lige afvente udvalgets behandling.
Erling Oxdam (V), 1998-01-20:
Da Venstres ordfører, fru Charlotte Antonsen, ikke kan være til stede, skal jeg bemærke på Venstres vegne, at vi finder det fornuftigt, at man harmoniserer rentebestemmelserne på Skatteministeriets område.
Vi er ganske enige i, at renter skal beregnes ens, uanset om det er borgeren, der skylder staten penge, eller det er staten, der skylder borgeren penge. Det har ikke altid været sådan, og det bør det vel nok være.
Vi vil i Venstre studere forslaget og indhente yderligere oplysninger under udvalgsbehandlingen, som vi tilsiger vor støtte til.
Vi mener dog nok, at vi ikke 100 pct. kan sige ja til forslaget, men vil gerne arbejde videre med det, bl.a. ud fra det hovedsynspunkt om harmonisering, som jeg indledte med.
Jens Peter Vernersen (S), 1998-01-20:
Lovforslaget, som vi nu behandler, bidrager til en harmonisering af renteberegningerne af skat, told, afgifter og arbejdsmarkedsbidrag, således at disse renteberegninger foretages ud fra ensartede principper.
Der sker en harmonisering af reglerne for beregning af renter
, uanset om der er tale om, at skatteansættelsen forhøjes eller nedsættes.
Ligeledes skal rentebeløbet, der tillægges personers restskat, være ensartet - uafhængig af restskattens størrelse.
Derudover foreslås der en nedsættelse af procenttillægget for personers restskat og for personers og selskabers overskydende skat.
Ifølge bemærkningerne til lovforslaget har det betydning, hvis f.eks. et selskab får pålignet en restskat og efterfølgende klager og får medhold.
I så fald udlignes morarenter og rentegodtgørelsen.
Havde selskabet indbetalt en pålignet restskat og senere fået skatten tilbagebetalt, ville der blive udbetalt rentegodtgørelse, så der sker en forrentning med 0,6 pct. pr. måned.
Ole Donner (DF), 1998-01-20:
Jeg kan forstå på formanden, at vi nu er tilbage og taler om det lovforslag, der hedder nr. L 150, og jeg vil straks sige, at det er vi meget glade for i Dansk Folkeparti, og at vi kan støtte det.
Det er sådant et forslag, at vi er lige ved at få sympati for en socialdemokratisk skatteminister; men når vi så kigger yderligere på dagsordenen, vender vi nok tilbage til det gamle igen.
Vi bakker lovforslaget helt op og vil være positive over for det.
Sonja Albrink (CD), 1998-01-20:
Det kan være lidt svært at bestemme, hvor man vil starte, og hvor man skal slutte med det lovforslag, som her foreligger.
Men lad mig bare ligesom andre ordførere pille nogle enkelte ting ud, som jeg mener bør have en kommentar med på vejen.
Først og fremmest kan jeg ikke tilstrækkelig klart sige, hvor glad jeg er for, at man nu endelig kommer den tåbelige regel om, at tilskud til istandsættelse eller vedligeholdelse af bevaringsværdige bygninger var skattepligtige,
til livs.
Det er jo helt afsindigt, at hvis en ejer af en bevaringsværdig bygning får et tilskud til at lægge nyt stråtag eller et eller andet andet på sin bevaringsværdige bygning, skulle han alligevel selv betale de 60 pct. af arbejdet, fordi tilskuddet var skattepligtigt.
Med den nye bygningsfredningslov, som vi jo kom med sidste år, er der blevet lagt flere byrder ikke alene på ejere af fredede, men også af de mange ejere af bevaringsværdige bygninger, og derfor er det helt naturligt, at denne urimelighed rettes op.
Det andet, jeg vil nævne, er ændringen af beskatningen af ph.d.-studerende
Jeg har forstået på formanden for Folketingets Skatteudvalg, hr. Flemming Hansen, at henvendelsen fra det nye forskningsforum, som påpeger, at de nye beskatningsregler kan give nogle problemer for ph.d.-studerende i udlandet, vil blive sendt over, således at vi kan få ministerens kommentarer til den.
Jeg skal så på CD's vegne give min tilslutning til lovforslaget, som jo i øvrigt er mere teknik, end det er politik.
Gitte Seeberg (KF), 1998-01-20:
Ja, hvis man ikke vidste bedre, skulle man tro, at det var skatteministerens gode hjerte, der var løbet af med ham, da han fremsatte dette lovforslag, men vi kender jo godt historien: at det var statsministeren, der i sommer kom til at love det her, og det er vi også meget glade for i Det Konservative Folkeparti.
For realiteterne er jo, at ejendomspriserne er steget ganske betragteligt i de senere år, og derfor er det også rimeligt, at man bruger udviklingen i ejendomspriserne som reguleringsfaktor frem for udviklingen i lønnen.
Og den stigning, der er lagt op til med progressionsgrænsen på de 2,15 mio. kr., svarer så til gennemsnittet i den stigning, der har været i den periode.
Og det, vi skal glæde os over, er selvfølgelig, at der hermed er lagt op til, at der ikke er flere, der skal være omfattet af 6 pct.-lejeværdien, end der hidtil har været.
Når det så er sagt, skal jeg blot henholde mig til det, som Venstres ordfører, hr. Erling Oxdam, også sagde, nemlig at vi selvfølgelig synes, at det her er et skridt i den rigtige retning, men at målet på sigt, startende fra 1999, vil være at få lejeværdien afskaffet over 4 år - selvfølgelig mod, at standardfradraget samtidig afskaffes.
Så Det Konservative Folkeparti støtter lovforslaget.
Kristen Touborg (SF), 1998-01-20:
Da SF's ordfører på området ikke har mulighed for at være til stede i øjeblikket, skal jeg fremføre følgende: I modsætning til de tidligere ordførere, der har været her på talerstolen, er SF langtfra tilfreds med det lovforslag, der ligger her. Det er jo regeringens famøse forslag om at lempe lejeværdien for de allerstørste kanonvillaer, idet grænsen for betaling af 6 pct. i lejeværdi sættes op fra ca. 1,6 mio. kr. til ca. 2,1 mio. kr. og skattegrundlaget dermed nedsættes let og enkelt med 20.000-25.000 kr. for alle, der har villaer i klassen over progressionsgrænsen.
Det er jo simpelt hen en mageløs fordelingspolitik: Den socialdemokratisk ledede regering vil bruge 130 mio. kr. på udelukkende at forære gaver til de allermest velstillede husejere i samfundet!
Vi fatter det simpelt hen ikke.
Og al sagkundskab taler imod forslaget: Det Økonomiske Råd, Nationalbanken og Arbejderbevægelsens Erhvervsråd har alle advaret imod en lempelse af lejeværdien.
Det er økonomisk galimatias og fordelingspolitisk fuldstændig forkert.
Og hvis der skulle være nogen, der er i tvivl, vil jeg sige, at SF altså er imod forslaget, og at vi vil gøre, hvad vi kan for at åle regeringen i denne sag, og vil huske forslaget i den folketingsvalgkamp, der kommer før eller siden i løbet af året, til skræk og advarsel for alle, der kunne finde på at tro, at regeringen altid er så social, som den gerne vil give udtryk for.
A sejer walbekomme!
Niels Højland (FP), 1998-01-20:
Der er intet nyt under solen.
I Luthertiden betalte man aflad for at undgå at komme så lang tid i skærsilden, og her under skatteministeren betaler man en afgift, og så må man godt bruge vækstfremmere.
Så hørte jeg en tidligere ordfører, fru Elisabeth
Arnold,
tale om forbrugerne.
Jamen det er netop også forbrugerne, der bliver snydt her.
De bliver narret, de får stukket blår i øjnene.
Mange af dem hører i debatten om vækstfremmere, at de nu bliver forbudt, der bliver lavet frivillige aftaler, og der kommer afgift på.
Men der bliver ved at være kød i kølediskene, der indeholder rester af vækstfremmere.
Det er der ingen tvivl om.
Og hvis det virkelig er skadeligt og det kan skabe resistente bakterier, er det jo en skandale, at man ikke forbyder vækstfremmere på antibiotisk basis, og at vi skal ligge på halen og på knæ for EU og ikke vil forbyde det på grund af en sag.
Jamen hvis vi mener, at de er så farlige, som vi er mange der tror de er, så skal de da væk fra
markedet
Det er helt klart.
Der kan man aldrig undgå at bruge dem, men man skal ikke bruge dem kontinuerligt og så legalisere dem ved at lægge en afgift på dem.
Det er da ærlig snak af skatteministeren, når han siger, at det ikke er noget, der skal tilbageføres til landbruget, og det bare skal bruges til et eller andet i forbindelse med finansloven.
Det er en skatteskrue, der igen er fundet, og som ikke vil nedsætte forbruget af vækstfremmere væsentligt og i hvert fald slet ikke garantere forbrugerne kød frit for vækstfremmere. Fru Elisabeth Arnold var også inde på, at kødet måske kunne mærkes.
Jamen det bliver ikke mærket.
Det er bare et spørgsmål om at få nogle afgifter i kassen og ikke et spørgsmål om at sikre forbrugerne sunde fødevarer.
Vi vil selvfølgelig følge det her forslag under udvalgsarbejdet, men det var bedre, om man virkelig tog tyren ved hornene og sagde, at man ikke måtte bruge antibiotiske vækstfremmere i foderstoffer, undtagen hvis det blev ordineret af dyrlæge i forbindelse med sygdomsudbrud.
Kim Behnke (FP), 1998-01-20:
De seneste års stigninger i ejendomspriserne har betydet, at et sted mellem 20.000 og 30.000 helt almindelige familier er blevet bragt i den situation, at de pludselig skal betale den høje lejeværdi. Selv om hr. Touborg gerne vil efterlade det indtryk, at det er personer med store kanonvillaer, som nu slipper for at betale den høje ejendomsskat, er det ikke tilfældet.
Jeg skulle hilse og sige til hr. Touborg, at man får ikke meget kanonvilla i Danmark for 1,2 mio. kr. Rent faktisk er det sådan, at i udkanten af Århus, hvor jeg selv bor, får man 107 m2 rækkehus for 1,2 mio. kr.
Det samme rækkehus kostede i 1994 625.000 kr., så der er altså sket en fordobling af prisen, fordi det er attraktivt at bo i det område.
Den nye grænse på 2,15 mio. kr. synes vi i Fremskridtspartiet sagtens kunne være højere, men vi anerkender ministerens argumenter for at lægge niveauet lige præcis dér, nemlig at der indføres en regulering af ejendomsmarkedet som følge af vurderingen.
Men hr. Touborg skal ikke tro, at man kan få ret mange store luksusvillaer for 2,15 mio. kr. I hvert fald når der er tale om alle disse »rige« mennesker - nu ved jeg ikke, hvor de er henne - der har dyre boliger, og som hr. Touborg gerne vil plukke lidt ekstra i skat, er deres ejendomme meget mere end 2,15 mio. kr. værd, og derfor kommer de fortsat til for fuld styrke at betale 6 pct. i lejeværdi.
Men her er jo også kun tale om en lov, der er midlertidig.
Allerede efter næste folketingsvalg eksisterer der måske en aftale mellem partierne Venstre, De Konservative, Fremskridtspartiet, CD og Dansk Folkeparti, som går ud på at afskaffe lejeværdien.
Vi har i øjeblikket 89 mandater bag ønsket, og efter næste folketingsvalg har vi efter alle solemærker de nødvendige 90 mandater, og så er lejeværdien en saga blot.
Den arme familie kan jo ikke omsætte den pågældende ejendoms øgede værdi til forbrug. Så er der problemet med hensyn til pensionisterne, og jeg har ledt længe i ministerens bemærkninger for at finde ud af, om der skulle ske ændringer i de forhold, pensionisterne bliver tilbudt.
Det står der ikke noget som helst om, og jeg vil vælge at tage det som udtryk for, at der ikke sker nogen ændringer.
Men jeg skal allerede nu annoncere, at en del af udvalgsarbejdet vil vi bruge på at finde ud af, hvordan forholdene bliver påvirket for landets pensionister.
Nogle har rejst spørgsmålet om førtidspensionisterne, men det har en så teknisk karakter, at vi må behandle det i udvalgsarbejdet.
Men indtil videre et absolut positivt tilsagn fra Fremskridtspartiet.
Ole Donner (DF), 1998-01-20:
De to lovforslag, vi behandler her fra henholdsvis regeringen og Enhedslisten,
går jo ud på at pålægge en afgift for brugen af vækstfremmere.
Vores grundholdning i Dansk Folkeparti er den, at brugen af vækstfremmere enten skal begrænses gennem forbrugernes efterspørgsel, eller hvis lovgiverne mener, at brugen af vækstfremmere er helt tåbelig, at man så må forbyde brugen af det.
At lægge afgift på det her område får karakter af, at det ikke er så slemt at bruge vækstfremmere, bare statskassen samtidig får nogle penge ind.
Men jeg kan godt lide ministerens bemærkning i den skriftlige fremsættelse, hvor ministeren gør opmærksom på, at forbruget af vækstfremmere kan falde som følge af forbrugerønsker.
Det er lige vores kop te.
Det er det, vi mener, og vi mener, man burde gøre noget mere for at komme med nogle oplysninger til forbrugerne, så man ikke efterspørger kød, hvor der er brugt vækstfremmere.
Vi er klart imod begge forslag.
Kristen Touborg (SF), 1998-01-20:
Det vil jeg gerne svare på.
Nu må jeg jo ikke stille spørgsmål til fru Lene Espersen, men jeg har jo lov at undre mig over hendes varme bemærkninger i forsvaret for dansk konkurrenceevne og over det helt forfærdelige i den konkurrenceforvridning, en afgift giver.
Så kan man jo undre sig over, om den frivillige aftale virker ret meget anderledes.
Nu må jeg ikke spørge fru Lene
- det skal jeg nok undlade - men man har jo lov at undre sig over, at de to ting skulle virke så forskelligt.
Fru Lene Espersens egentlige spørgsmål til mig var, om man forringer konkurrenceevnen i det indre marked.
Det er jeg slet ikke så sikker på at man man gør.
Det gør man selvfølgelig ud fra en teoretisk synsvinkel, og hvis man forudsætter, at grundelelementerne er de samme.
Men jeg tror, fru Lene Espersen har overset, at en af de måder, som vækstfremmere også virker på, er, at de kan skjule, hvis foderet ikke er alt for godt.
Derfor har fru Lene Espersen ikke ret i det med konkurrenceforholdet, og det skal også ses ud fra det forhold, at det er et meget lille beløb, man tjener ved at bruge vækstfremmere.
Lene Espersen (KF), 1998-01-20:
Først for lige at aflive én myte omkring EU-systemet.
Det er ikke rigtigt.
Det er et af de steder, hvor EU-systemet arbejder fantastisk effektivt, og hvor det virkelig kommer forbrugerne til gode.
Det er ganske effektivt.
Så vil jeg gerne stille hr. Kristen Touborg et spørgsmål.
Hr. Kristen Touborg siger, at en afgift vil være et skridt i den rigtige retning.
Jeg går ud fra, at hr. Kristen Touborg er enig med Det Konservative Folkeparti i, at vi har et indre marked.
Det kan vi ikke gøre noget ved.
Varerne flyder frit over grænserne.
Hvad vil der ske, hvis der kommer en afgift?
Danske landmænds konkurrenceevne vil blive forringet.
Vi vil få sværere ved at afsætte vores produkter i udlandet.
Vi vil få sværere ved at afsætte dem på hjemmemarkedet, fordi produktet bliver dyrere.
Hvad er så effekten af en afgift?
Den er præcis det modsatte af det, som regeringen og hr. Kristen Touborg gør sig til talsmænd for.
Det, det vil betyde, er netop, at udenlandske landmænd, som ikke har disse afgifter på vækstfremmere, vil lade deres varer flyde ind over grænsen, og deres produkter vil også blive billigere på deres egne hjemmemarkeder. Rent faktisk er det sådan, at dette her kan trække i præcis den modsatte retning. Derfor ville det have været langt, langt bedre at bruge rådgivningsmodellen, hvor man ikke skader konkurrenceevnen, men hjælper de få landmænd, der
ikke har styr på tingene
Det havde været en meget mere effektiv metode, hvis det, man vil, er at nedbringe den samlede mængde vækstfremmere på EU-plan, sådan at danske forbrugere var bedre stillet. Det vil jeg gerne have hr. Kristen Touborgs svar på.
Kristen Touborg (SF), 1998-01-20:
Jeg vil gerne begynde min ordførertale med et par bemærkninger til fru Elisabeth Arnold, som siger, at der helst ikke skulle komme noget provenu ud af dette her.
Derfor vil der helt sikkert komme et rimelig stort provenu.
Hvor stort skal jeg nok lade være med at gisne om.
Det andet, jeg gerne vil sige, er til fru Lene Espersen, med hensyn til at De Konservative vil have et forbud.
Det vil vi jo alle helst; det skal der ingen tvivl herske om.
Vil man bare sidde med foldede hænder og afvente, at vi får et forbud igennem et bureaukratisk EU, som vi godt ved det kan tage en del tid at nå igennem med?
Hvad mon De Konservative agter at gøre i mellemtiden?
Skal vi da bare blindt køre videre og så i øvrigt lave resistente bakterier med den risiko, det ville indebære for befolkningen?
Nogle af dem er klart dokumenteret, andre er blot sandsynliggjort, men der er absolut belæg for at gribe ind over for det omfattende forbrug af antibiotiske vækstfremmere.
Jeg vil af sproglige hensyn lade være med at anvende
Enhedslistens overskrift
jeg tror ikke, mit vestjyske egner sig til det.
Jeg vil nøjes med fremover at fordanske det og kalde det for vækstfremmere.
Det bedste vil klart være et forbud, men da EU's regler efter al sandsynlighed forbyder det, vil jeg sige, at det næstbedste tiltag er at gøre det til en tvivlsom forretning for bonden at anvende vækstfremmere.
Det kan der overhovedet ingen tvivl være om.
Men jeg vil gerne pointere, at vi også mener, at fødevareministeren fortsat af alle kræfter skal arbejde hen imod et forbud så hurtigt som overhovedet muligt.
Der er ikke enighed i de to forslag om afgiftsniveauet.
Det skal stå helt klart, at SF ønsker afgiften sat på det højeste niveau, som EU vil godkende.
I landbruget har man langt om længe indset, at det er nødvendigt at begrænse forbruget af vækstfremmere.
Man har indgået en frivillig aftale om, at slagtesvin ikke skal have vækstfremmere efter den 1. marts, og ellers er det i hvert fald med nogle sanktioner, som vi har diskuteret.
Jeg finder, det er godt, at landbruget endelig har taget denne beslutning.
Det er bare ikke godt nok.
Regeringens forslag til afgiftsniveau på dette område vil sandsynligvis ikke nedsætte forbruget væsentligt, idet en udgift på en 3-4 kr. pr. gris næppe vil få svineproducenterne til at ændre adfærd.
Det virkelige problem er nemlig en kombination af for tidlig fravænning af smågrise og de produktionssystemer, der er de fremherskende, samt en høj belægningsgrad.
De forhold kan imidlertid ikke løses ved de forslag, der ligger her.
Det må vi se på i anden lovgivning, og der er vel en god mulighed
SF er positiv over for forslagene. Så må vi under udvalgsbehandlingen diskutere afgiftsniveau og provenuanvendelse.
Lene Espersen (KF), 1998-01-20:
Jeg kan svare ganske kort på spørgsmålet om et eventuelt provenu: Det Konservative Folkeparti mener ikke, at afgifterne er vejen frem.
Vi mener, man skal arbejde for et forbud på EU-plan, og derfor er det for os en totalt omsonst diskussion, om pengene skal bruges til det ene eller det andet, eller hvordan danske landmænd opfører sig.
Derfor synes jeg, vi må holde fast i, at det danske Folketing arbejder for, at vi får dette her udfaset på EU-plan.
Det er den eneste måde, vi sikrer forbrugerne
bedst muligt, for jeg går da ud fra, at nogle af de ordførere, der har stillet spørgsmål til mig, er enige i, at vi skal overholde reglerne for det indre marked.
Vi bringer
dansk landbrug i en uheldig konkurrencesituation ved at satse på en afgift, fordi man ikke vil arbejde hårdt nok for et forbud.
Erik Mortensen (S), 1998-01-20:
Det var lige nøjagtig den samme bemærkning.
Vi kan bare opfordre producenterne til at lade være med at anvende stoffet.
Jeg vil også gerne gentage, hvad jeg sagde i min ordførertale, at jeg mere betragter dette her som en hjælpende hånd til at gå i den rigtige retning, så der er såmænd ikke noget i vejen for den videnskabelige dokumentation osv. Den arbejder jeg selvfølgelig helhjertet på hele vejen igennem, men som jeg sagde, er dette her en hjælpende hånd. Den sidste hjælpende hånd er jeg helt overbevist om at forbrugerne nok selv skal give, og så bliver statens provenu rent faktisk nul i løbet af ganske kort tid.
Elisabeth Arnold (RV), 1998-01-20:
Min vinkel på det er måske lidt anderledes end hr. Kristen Touborgs, for jeg synes ikke, staten skal tjene fedt på dette her.
Jeg ville synes, det var glimrende, hvis der overhovedet ikke kom noget provenu ved denne her afgift, nemlig fordi folk holdt op med at bruge vækstfremmere.
Derfor synes jeg, det er forkert af Enhedslisten, at de allerede anvender provenuet, et provenu, som man i virkeligheden slet ikke burde have.
Kristen Touborg (SF), 1998-01-20:
Det var en bemærkning i fru Lene Espersens svar her sidst, hvor fru Lene Espersen sagde: I mellemtiden kan staten tjene fedt på det.
Men jeg har også bemærket, at der i Enhedslistens oplæg ligger en fornuftig provenuanvendelse, og mit spørgsmål er så: Betyder bemærkningen fra fru Lene Espersen, at De Konservative er villige til at gå ind og se positivt på, at man fastlægger anvendelsen af provenuet, f.eks. som Enhedslisten foreslår?
Lene Espersen (KF), 1998-01-20:
Til fru Elisabeth Arnold.
Nej, det er fuldstændig rigtigt, at det i dag ikke er forbudt at bruge visse typer vækstfremmere.
Det er forbudt at bruge Avoparcin nu.
Jeg tror, at det, som både fru Mariann Fischer Boel og jeg mener med at legitimere, er, at det er en meget dårlig sag, når vi møder op nede i EU-systemerne og siger, at vi vil have de antibiotiske vækstfremmere væk fra markedet, og den danske minister så samtidig siger, at staten indtil videre lige så godt kan tjene fedt på det, og så begynder vi at tage afgifter på det.
Det er da en meget bedre argumentation at sige, at vi bruger alle vores kræfter på videnskabelige undersøgelser, som kan dokumentere, at dette her kan skabe resistensproblemer hos mennesker, og så bruge det argument til at få et forbud igennem.
Jeg mener, at det, at man drager skattepolitikken ind i det, er med til at sige, at Danmark har accepteret, at vækstfremmere er kommet for blive, og at det bliver en del af vores finansbudgetter for årene, der kommer.
Så på den måde er det en legitimering.
Jeg vil også sige til fru Elisabeth Arnold, at det med de 10-15 år jo ikke er rigtigt, for som fru Mariann Fischer Boel også gør opmærksom på, gør vi alt, hvad vi kan, for at få et forbud igennem, og der er i hvert fald noget, der tyder på, at tingene går hurtigere end 10-15 år.
Vi kan håbe på, at vi inden for et år kan få de fleste af dem ud af markedet.
Elisabeth Arnold (RV), 1998-01-20:
Nu har både Venstre og De Konservative sagt, at en afgift på vækstfremmere vil legitimere brugen af vækstfremmere.
Jeg synes, det er et meget, meget kringlet argument.
Vi er alle sammen enige om, at et forbud - et altomspændende, verdensomfattende forbud - selvfølgelig ville være udmærket, men der er en horisont måske på 10 eller 15 år, før sådan noget kan effektueres, og hvad er da mere naturligt, end at vi i den mellemliggende periode, hvor de pågældende vækstfremmere er tilladt og altså legitime, vil give et signal og sige: Hvis I vil bruge det her, så må I betale en afgift? Jeg synes, det er et kringlet argument at sige, at afgifterne legitimerer brugen, når nu brugen er legitim.
Den er jo ikke forbudt.
Mariann Fischer Boel (V), 1998-01-20:
Nej, jeg er fuldstændig klar over de problemer, der ligger i et EU-forbud, og det er også derfor, jeg sagde i min ordførertale, at jeg mener, det er vigtigt, at fødevareministeren nu accelererer debatten i Ministerrådet, så vi kan få truffet en endelig beslutning, bl.a. på grund af de finske og svenske forhold i sagen.
Jeg mener bare, at en afgift på nuværende tidspunkt vil legitimere brugen af vækstfremmere, og det er her, min bekymring kommer til udtryk.