runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Keld Albrechtsen (EL), 2000-11-21:
Jeg vil bare spørge ministeren, om ikke vi kunne få et tilsagn om, at der inden for en meget kort frist vil komme et forslag fra regeringen om en oprydning i forholdet mellem statens og kirkens økonomi, sådan at det, der vedrører religionen, betaler menighedsrådene, og det, der er den nationale bevaringsopgave, betaler staten.
Jeg har forstået det sådan, at det ikke vil volde folkekirken nogen som helst problemer overhovedet, og jeg fatter ikke, at ministeren skal have det arbejde puttet ned i en syltekrukke.
Så vil problemet med den konvention, som vi åbenbart skal bruge årevis på at få underskrevet, formentlig også være klaret.
Jeg må indrømme, jeg ikke forstår den nølen, der præger ministeren, især ikke da vi jo alle sammen ved, at det ikke kan volde folkekirken nogen som helst problemer, men tværtimod være til gavn for alle parter.
Poul Nødgaard (DF), 2000-11-21:
Det her er også et emne, der interesserer mig.
Nu er udenrigsministeren til stede i salen, men da jeg er afskåret fra at stille spørgsmål til ham, så må jeg stille det til undervisningsministeren, for jeg går ud fra, at de to ministre taler lidt sammen, eftersom de sidder i samme regering.
Udenrigsministeren udtalte, da han ikke ville underskrive den her protokol, at om et par år ville det sikkert være løst, og så kunne den underskrives.
Jeg vil godt spørge om: Hvordan tror ministeren, at sagen kan udvikle sig de kommende 2 år i relation til vores grundlov?
Eftersom den nuværende grundlov vil være gældende mange år endnu, har jeg utrolig svært ved, og jeg har faktisk ikke rigtig fantasi til at forestille mig, hvad det er, der kan ske de kommende 2 år, som gør, at man så pludselig kan underskrive den her protokol, men det kunne jeg godt tænke mig at spørge undervisningsministeren om.
Margrethe Vestager (RV), 2000-11-21:
I givet fald må jeg henvise til en række mennesker, som er klogere end jeg, og som har beskæftiget sig med det her spørgsmål, herunder jo også, at der er en række andre religiøse samfund, som nyder godt af afkortning i deres respektive skat, hvilket betyder, at den skat, som de dermed undlader at betale, også er indirekte subsidier.
I forhold til henvisningen til debattens længde er det bestemt ikke et spørgsmål om tillægsprotokollen.
Jeg tror også, at fru Margrete Auken, hvis hun ønsker at høre det, ville høre, at jeg ønsker, at vi kan underskrive protokollen, men at dispositioner i forholdet mellem stat og kirke i Danmark tages på baggrund af en dansk kirkepolitisk debat og ikke på baggrund af en tillægsprotokol til menneskerettighederne om antidiskrimination.
Margrete Auken (SF), 2000-11-21:
Jeg ville synes, det var ærgerligt, hvis en meget, meget lang debat, især med det tempo, den foregår i, og med den opfindsomhed, den foregår med, skulle forhindre Danmark i at tiltræde en i øvrigt vigtig protokol.
Jeg håber ikke, at det var det, ministeren sagde, for det ville dog være slemt, hvis den sneglefart skulle sætte tempoet for Danmarks tiltrædelse af antidiskriminationsprotokollen.
Så jeg vælger ikke at opfatte det sådan.
Og lad mig så lige sige til sidst, og det bliver så det sidste, at jeg kan ikke begribe, hvordan ministeren kan holde masken og samtidig sige, at man ikke betaler til en gudsdyrkelse, der ikke er ens egen, hvis man via skatterne betaler en del af præstelønningerne.
Jeg forkynder ordet, når jeg er præst, og betaler man til min løn, så er man altså med til at betale til kristendommens forkyndelse.
Det går jeg ud fra, da jeg går ud fra, at det er den, jeg forkynder.
Der er altså en del mennesker, der ikke er medlem eller har lyst til at støtte det, som betaler til det.
Det ville være sømmeligt, om vi kom i overensstemmelse
med grundloven og sørgede for, at de penge, der blev betalt, som jeg synes det er rimeligt nok bliver betalt, går til f.eks. de fredede kirker, som er en national opgave, og jeg kan ikke begribe, hvorfor det ikke er at betale til en gudsdyrkelse at betale til lønnen til bl.a. mig.
Margrethe Vestager (RV), 2000-11-21:
Jeg tror, spørgeren er klar over, at vi ikke ser ens på spørgsmålet om, hvorvidt den danske kirkeordning til fulde er i overensstemmelse med grundloven.
Jeg mener nemlig ikke, at den nuværende ordning er i modstrid med, at man ikke kan tilpligtes at betale til en gudsdyrkelse, som ikke er ens egen. Dér mener jeg faktisk ikke at vi har noget problem.
Det ville jeg synes var fornuftigst på basis af en, for min skyld gerne meget lang, men også meget dybtgående debat om forholdet
mellem folkekirke og stat
Margrete Auken (SF), 2000-11-21:
Jeg vil gerne takke for svaret, for det er jo vigtigt, at vi får klarhed over, om det bare er det.
Og lad mig så spørge yderligere: Jeg har læst protokollen igennem, sådan som den lå, og det eneste, jeg kunne finde, som kunne komme til at berøre kirken dér, var den udbredte påstand om, at folkekirken favoriseres økonomisk ved statsstøtte.
Det problem kunne jo løses, hvis man i øvrigt fik bragt vores kirkes indretning i overensstemmelse med grundloven og sikrede, at ingen betalte til en gudsdyrkelse, der ikke var deres egen, og det vil sige ved at flytte statstilskuddet til nationale opgaver, først og fremmest vedligeholdelse af de fredede kirker.
Jeg ved godt, der skal betales mere til det, end statstilskuddet er, og jeg ved også godt, at kirken de facto sandsynligvis i et nettoregnskab betaler til staten.
Det vil jo være vigtigt at få tydeliggjort, at det i hvert fald ikke er på det punkt, at vi har et problem, dels
det kan løses, hvis man ønsker det, og dels er det jo sådan, at det ikke nødvendigvis er en særlig heldig sag at gøre det på, og det ville være godt, hvis der var tungere grunde end lidt nedgroet kirkelig uopfindsomhed, der gjorde, at man ikke kunne tiltræde konventionen.
Margrethe Vestager (RV), 2000-11-21:
Jeg tror ikke, det alene er Kirkeministeriet, der har overvejet protokollens betydning for den danske grundlov og dermed også for den danske folkekirkes stilling.
I øvrigt er Danmark ikke alene om at tøve med at underskrive protokollen i forhold til det, man vel kan kalde et undersøgelsesforbehold.
Det er ikke, fordi vi på nogen måde har reservationer i forhold til indholdet.
Jeg tror ikke, man kan finde eksempler på, at den danske regering ønsker at diskriminere, men vi vil gerne have vished for, at underskrivelsen af den protokol ikke vil være i uoverensstemmelse med grundloven, og hvis den er i uoverensstemmelse med andre love, vil vi gerne have et overblik over, hvad det så måtte medføre af anden type af lovgivning.
Det gælder på Kirkeministeriets område, og jeg tror også, det gælder på en række andre områder.
Margrete Auken (SF), 2000-11-21:
Jeg vil hen i en helt anden boldgade, og det er i høj grad et spørgsmål om at få klarhed over en sag.
I forbindelse med den europæiske menneskerettighedskonventions udvidelse til også at have antidiskrimination er det i hvert fald fremgået af en måske for lemfældig presse, at det er kirkeministeren, der i høj grad har været med til at blokere for, at man kunne tiltræde protokollen, fordi den danske folkekirkes status gjorde, at det ikke kunne lade sig gøre.
Der vil jeg da gerne vide, hvad det er i protokollen, der forhindrer Danmark i at tiltræde den, hvad angår kirken, i det omfang ministeren altså er klar over det på nuværende tidspunkt.
Margrethe Vestager (RV), 2000-11-21:
Nu er det som kirkeminister, jeg vil forsøge at besvare spørgsmålet, men det skal ikke skille os ad.
Jeg tror ikke, at der inden for en kort årrække vil ske ændringer i vores grundlov, men jeg tror, at vi inden for en forholdsvis overskuelig tidshorisont kan gennemtrawle tillægsprotokollen og finde ud af, hvorvidt den vil være i overensstemmelse med grundloven eller den ikke vil være i overensstemmelse med vores grundlov, fordi vi kan gøre os en kvalificeret forestilling om, hvordan domspraksis vil være efter tillægsprotokollen. Men det er nu engang rarest for en regering at underskrive protokoller, som i hvert fald synes at være i overensstemmelse med den grundlov, som man er forpligtet af.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-11-21:
Hr. Claus Larsen-Jensen bliver ved med at hævde, at regeringen slås.
Hvis man opfatter at slås sådan, at man får kansler Schröder på besøg, og så lover man ham, at man skal nok opgive kommissærposten, så er det i hvert fald ikke lige nøjagtig det, jeg forstår ved at slås. Jeg kunne ikke få noget svar på, hvornår befolkningen skal nå overhovedet nogen sinde at komme med ind i den her debat.
Det kan jo ikke nås inden Nicetraktaten, det er det materiale, der ligger, simpelt hen alt for indviklet til, og det kan reelt heller ikke komme på tale bagefter, for regeringspartierne har jo tænkt sig at tromle det her hen over hovedet på befolkningen uden en folkeafstemning. Så vi må bare konstatere, at der skal vedtages en stor ny traktat med en masse nye beføjelser til Unionen, og det skal befolkningen ikke have lov til at blande sig i.
Det er sådan, som sagen står.
Enhedslisten ønsker en anden fremgangsmåde.
Vi ønsker, at befolkningen, også i andre lande, skal have tid og mulighed for at komme ind i en demokratisk debat, inden der træffes sådanne vidtgående traktatmæssige beslutninger, og derfor skal jeg fremsætte følgende forslag til vedtagelse: ...
Lene Espersen (KF), 2000-11-21:
I den her diskussion om resumeet fra Det Økonomiske Råd vil jeg da gerne bede hr. Claus Larsen-Jensen komme med sin mening om nogle af de konklusioner, der er i resumeet, og som jeg egentlig synes er ganske fornuftige, heriblandt at op til afstemningen øgedes rentespændet over for euroen, og at det efter afstemningen er faldet tilbage til det niveau, det var før.
Grunden til, at det er sket, skriver de økonomiske vismænd jo meget klart, er, at man stadig væk har tillid til den danske fastkurspolitik.
Grunden til, at man har tillid til den, er jo, at de ansvarlige partier i det danske Folketing sørger for at føre en ansvarlig fastkurspolitik frem for bare at stå og sige: Nej, nej, nej!
Det er altså en bekræftelse af, at den politik, som japartierne står for, rent faktisk bliver tilgodeset af markedet.
Så vil jeg godt bede hr. Claus Larsen-Jensen bekræfte, at det er bekymrende, når nu Det Økonomiske Råd også i resumeet siger, at ECB's pengepolitik tilrettelægges jo på baggrund af konjunkturudviklingen i Euroland, og at de pengepolitiske impulser herfra i et vist omfang vil virke uhensigtsmæssige i Danmark på grund af det danske nej.
Det stiller således krav til udformningen af den øvrige økonomiske politik.
Med andre ord peger Det Økonomiske Råd på, at fremover vil Danmark skulle indrette sig efter Euroland, og det kan skabe problemer for os.
Claus Larsen-Jensen (S), 2000-11-21:
Til hr. Keld Albrechtsen: Hvornår har vi fået nok?
Hvis noget bevæger sig ret meget ved siden af det, så kan han altså ikke foretage sig noget.
Sagen er, at forhandlingsgrundlaget jo er rimelig klart.
Vi slås for de danske mærkesager; vi slås på kommissærområdet; vi ved, der er andre forslag i spil; vi slås for det, jeg vil kalde de bløde områder - velfærd og arbejdsmarkedsmodellen - for at finde formuleringer, der betyder, at Danmark ikke er et problemområde, og at vi kan få noget fornuftigt ud af de her ting.
Det er det, det handler om.
Så vil jeg til hr. Kristian Thulesen Dahl sige: Jeg gav et klart svar på, hvor det har en klar konsekvens, nemlig i forhold til forbeholdsafstemningerne.
Men det, vi tager fat på i dag, er, at vi efter folkeafstemningen med Nice foran os, hvor vi er lige ved at være færdige om 2 uger, tager hul på en åbenhjertig diskussion, der rækker fremad, om: Hvad er det så, som Danmark ønsker med den europæiske udvikling?
Hvor vil vi hen?
Det her er altså et startskud, som er ganske væsentligt.
Til hr. Frank Dahlgaard vil jeg sige: Jamen man kan stadig væk ikke af det, der var diskussionen på det økonomiske område, efter 7 uger drage vidtgående konklusioner, fordi det kommer an på stribevis af forudsætninger.
Så lad os glæde os over, at det ikke er gået
så galt.
Men vi havde ingen anelse om, hvordan markedet i givet fald ville reagere på de her ting.
Vi har været ganske heldige.
Det er der da grund til at glæde sig over.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-11-21:
Jamen hr. Claus Larsen-Jensen kan jo ikke sige, at vi ikke nu kan vurdere dansk økonomi efter nejet, og at der vil gå mange år.
Jo, det kan man, og det er det, vismændene skriver i det resumé, der netop er offentliggjort.
Det bliver diskonteret ned nu - bang - fredag, dagen efter folkeafstemningen.
Og udviklingen siden?
Vismændene viser ligefrem en graf
Hr. Claus Larsen-Jensen må forholde sig til, at vismændene siger: Der har ikke været nogen negative økonomiske konsekvenser af nejet ved folkeafstemningen.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-11-21:
Altså jeg må sige til hr. Claus Larsen-Jensen, at det fremgår direkte af forespørgselsteksten, at udgangspunktet for denne her debat er resultatet af folkeafstemningen den 28. september.
Så bliver hr. Claus Larsen-Jensen altså også nødt til her fra Folketingets talerstol præcist at kunne sige, hvad - om noget overhovedet - i Socialdemokratiets EU-politik der er blevet påvirket af det nej.
Jeg spurgte, om hr. Claus Larsen-Jensen kunne nævne bare ét punkt, hvor man har imødekommet nejflertallet.
Jamen det er jo ikke det, det handler om; det handler ikke om at komme ud og opdrage den danske befolkning.
Det handler om, hvordan flertallet af den danske befolknings stemmeafgivning præcist har påvirket Danmarks politiske ønsker i EU.
Det må hr. Claus Larsen-Jensen da kunne give bare ét eksempel på heroppe fra talerstolen i stedet for at forsøge at snakke udenom, at det har vi hørt før, at det er det sædvanlige, osv. osv.
Der må da være noget politik i det her, hr. Claus Larsen-Jensen kan komme konkret ind på.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-11-21:
Jeg lagde mærke til, at hr. Claus Larsen-Jensen var ude af stand til at angive, hvornår regeringen og Socialdemokratiet havde fået nok.
Hvor mange indrømmelser vil man give?
Sandheden er jo nok beklageligvis den, at man har lagt sig i den grad på maven for den franske og den tyske regering, som vi også så forleden, da kansler Schröder var her i København, at man skriver under på hvad som helst for at få den Nicetraktat igennem.
Udenrigsministeren hævdede for lidt siden, at flertalsafgørelser, altså afskaffelse af vetoretten, er i Danmarks interesse.
Det tror jeg faktisk ikke befolkningen er ret enig med udenrigsministeren i.
Jeg tror faktisk, befolkningen har det synspunkt, og det var nærmest også det, der kom frem den 28. september, at det er ikke i Danmarks interesse at afskaffe vetoretten.
Jeg tror, at regeringen kommer hjem med et meget, meget stort forklaringsproblem,
hvis den fortsætter ud ad den linje.
Jeg vil godt spørge hr. Claus Larsen-Jensen: Risikerer vi at komme til at stå i den situation, at der ikke bliver tid til en ordentlig debat om den her Nicetraktat?
Vi kan jo ikke nå det inden Nice, så indviklede og uoverskuelige alle disse traktatbestemmelser er, og så har man tænkt sig fra regeringens side at gennemføre det her hen over hovedet på befolkningen uden en folkeafstemning bagefter, altså også bagefter uden en reel debat.
Claus Larsen-Jensen (S), 2000-11-21:
Jeg kan jo nok ikke tilfredsstille hr. Keld Albrechtsen, for det eneste, hr. Keld Albrechtsen vil være tilfreds med, er sådan set, at der ikke sker nogen som helst forandring på noget som helst område.
Og derfor vil enhver ændring på det her område rent faktisk blive betragtet som værende opgivelse, et defensivt tilbagetog og nederlag og en glidebane.
Jeg bliver bare nødt til at sige, at virkelighedens verden forhandlingsmæssigt ser altså noget anderledes ud.
Vi har nogle klare danske interesser, som er beskrevet i forhandlingsmandatet, og dem slås vi for, og det ved hr. Keld Albrechtsen også godt, i forhold til, hvordan og hvorledes situationen ser ud på de enkelte områder.
Til hr. Kristian Thulesen-Dahl: Der er ikke nogen, der bare fortsætter, som de plejer.
Sagen er, at vi konstaterer, at udgangspunktet og konsekvensen af nejet er, at det ikke er aktuelt med folkeafstemninger om de danske EU-forbehold.
Men der foregår altså en diskussion, ikke bare op til Nice, men også efter Nice, på alle de områder, hvor Danmark er med, og der foregår en diskussion i resten af Europa om, hvor Europa er på vej hen, og alle står i kø derude for at få lov til at være med i den fælles forening.
Det bliver vi nødsaget til aktivt at forholde os til, for ellers hægter vi os selv af i forhold til at kunne være med til at påvirke udviklingsretningen.
Til hr. Frank Dahlgaard må jeg sige: Nej, jeg har desværre ikke haft lejlighed til her i formiddag at læse vismandsrapporten offentliggjort 9.30 på Internettet.
Men jeg vil bare sige, at jeg synes, man skal passe lidt på med at begynde 7 uger efter folkeafstemningen at sige: Der kan I bare se, ha, ha, ha! Jeg er stærkt tilfreds med, at dansk økonomi er i topform.
Jeg nyder de roser, der også er kommet efter folkeafstemningen, også fra hr. Frank Dahlgaard, om, at dansk økonomi har det godt.
Det er vel også en ros til den økonomiske politik, som regeringen fører.
Men jeg bliver også nødsaget til at sige, at en række af de ting, der blev sagt i forbindelse med euroafstemningen, ikke handlede om 7 uger. Det handlede om, hvad der ville ske i forhold til dansk økonomi, fordele, ulemper osv., set i et langt længere perspektiv: 5, 10 år, 20 år.
Det ved hr. Frank Dahlgaard også godt.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-11-21:
Det er jo påfaldende, at der ikke blev sagt noget som helst om den overståede euroafstemning og reaktionen i dansk økonomi, erhvervsliv og finansmarkeder.
Må jeg spørge hr. Claus Larsen-Jensen, om han har kendskab til den nye vismandsrapport, hvor resumeet blev offentliggjort på Internettet i dag kl. 9.30, og hvor man skriver, at udviklingen i bl.a. aktiekurserne efter afstemningen indikerer, at dansk økonomi grundlæggende er sund, og at udsigterne for de kommende år ikke er påvirket negativt af afstemningsresultatet.
Er hr. Claus Larsen-Jensen klar over, at sådan vurderer vismændene situationen og påpeger, at dansk økonomi er i en topform, som den aldrig har været i før?
Så må jeg også undre mig over, at man vil lave flertalsafgørelser, afskaffe Danmarks vetoret på så afgørende områder som bl.a. skattepolitik og socialpolitik.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-11-21:
Jeg er simpelt hen målløs over at høre hr. Claus Larsen-Jensens ordførertale
Vi er gået med til at lave en fælles forespørgselsdebat, der handler om, hvad regeringen kan oplyse om dansk europapolitik efter folkeafstemningen, altså folkeafstemningen den 28. september 2000, hvor danskerne som bekendt stemte nej til euroen og ja til kronen.
Hvad hører man så fra hr. Claus Larsen-Jensen?
Ikke ét eneste ord om, hvilke konsekvenser euroafstemningen har haft for Socialdemokratiets EU-politik.
Vi må forstå det sådan, at det nej ikke har gjort spor indtryk i de socialdemokratiske rækker, at man ikke på noget område overhovedet ændrer sin EU-politik som følge af det nej, men bare fortsætter ufortrødent, som om ingenting er hændt.
Det er simpelt hen for sløvt. Derfor bliver jeg nødt til at spørge hr. Claus Larsen-Jensen: Er det rigtigt hørt, at regeringen med Socialdemokratiets opbakning vil fortsætte fuldstændig uhindret, at man ikke kan pege på ét eneste område, hvor man som følge af nejet har ladet det få nogle konsekvenser for EU-politikken, men blot fortsætter fuldstændig ufortrødent med den EU-politik, man havde, også før nejet var en realitet den 28. september 2000?
Keld Albrechtsen (EL), 2000-11-21:
Jeg tror, hr. Claus Larsen-Jensen må erkende, at regeringen har haft meget lidt succes med den forhandlingslinje, som regeringen har ført i Niceforhandlingerne.
Regeringen har allerede givet køb på fire helt afgørende punkter.
Uden at få noget som helst til gengæld har man fraveget kravet om vetoret på social-, arbejdsmarkeds- og skatteområdet trods de løfter, man gav befolkningen inden den 28. september, man har givet køb på spørgsmålet om overvågning, man har givet køb på spørgsmålet om forstærket unionssamarbejde, så kernelandene kan gå videre og lave mere union, og et allersidste skridt ned ad glidebanen var så, da man her for et par dage siden gav køb på den danske kommissærpost.
Derfor vil jeg godt spørge hr. Claus Larsen-Jensen: Bakker Socialdemokratiet op bag den defensive, tabsgivende forhandlingslinje?
Er der overhovedet noget, som Socialdemokratiet til syvende og sidst vil stå fast på?
Er der en grænse, en smertetærskel, hvor det bliver for meget for Socialdemokratiet, eller er det bare ned ad glidebanen i Nice?
Poul Nødgaard (DF), 2000-11-21:
Det er sådan set ikke et spørgsmål, kun en konstatering: Der skal ikke herske skygge af tvivl om, at det er min opfattelse som spørger, at det naturligvis er menighedsrådene, dem, der er valgt ind i menighedsrådene, der suverænt foretager indstillingen efterfølgende.
Margrethe Vestager (RV), 2000-11-21:
Indledningen i min besvarelse af første del af spørgsmålet var et forsøg på at kvalificere den overvejelse, jeg vil gøre mig i forhold til det forelagte, fordi jeg synes, det er vigtigt, at man ikke geråder ud i, at der ligesom skal være en urafstemning eller andet i menigheden som sådan, for så er vi ude i en helt anden situation.
Men jo, spørgeren kan opfatte mit svar på en sådan måde, at jeg gerne vil overveje, om der er brug for en større åbenhed i forbindelse med prøveprædikener.
Poul Nødgaard (DF), 2000-11-21:
Jeg forstår svaret sådan, og jeg vil godt have det skåret helt ud i pap, at kirkeministeren er positivt indstillet over for, at menighederne bliver gjort bekendt med, hvornår præsteemner til ledige stillinger prædiker, og hvor de prædiker, således at den samlede menighed har lejlighed til at overvære de såkaldte prøveprædikener.
Jeg kan i den forbindelse fortælle ministeren, at i valgmenighederne er det helt oplagt, at man indbyder alle valgmenighedens medlemmer til at overvære prøveprædikener.
Birthe Skaarup (DF), 2000-11-21:
Nu er det jo ikke sikkert, at det lige er det antal pladser, der er brug for.
Jeg kunne jo forudse, at man har brug for endnu flere pladser.
Nu er det jo sådan, at det ikke er alle kommuner, der står på nakken af hinanden og vil tilbyde at have sikrede institutionspladser netop i deres kommune.
Har ministeren fået en henvendelse fra Grenå Kommune, hvor man faktisk enstemmigt i byrådet har vedtaget, at man vil bruge det gamle arresthus i Grenå til fem sikrede pladser?
Vil ministeren benytte sig af det tilbud?
Henrik Dam Kristensen (S), 2000-11-21:
Der er to tidshorisonter her.
Der er den første, som gælder de 20 sikrede pladser.
Det andet med de der mere socialpædagogiske pladser
tør jeg ikke sætte nogen tidshorisont på, men vi er i gang med at arbejde med det i et samarbejde med amterne.
Jeg tror, at det er vigtigt, at vi også får vurderet, hvad det er for et spektrum af forskellige pladser, der skal være, så vi får opfyldt det behov, som vi forventer, at der er.
Det er jo ikke ens type pladser, tror jeg, at alle 100-120 pladser skal være.
Jeg tror, at det er en bred vifte af forskellige pladser.
Og det er noget af det, som vi arbejder med, men jeg tør ikke her i dag give en egentlig tidshorisont til fru Aase D. Madsen.
Aase D. Madsen (DF), 2000-11-21:
Ja, så vil jeg gerne høre, hvor lang tidshorisonten er, og hvornår vi ser virkningerne.
For man kan jo arbejde meget med sagerne, og det kan jo tage lang tid.
100 pladser lyder af meget, og det dækker forhåbentlig også behovet, men hvor lang tidshorisont skal vi se det over?