Søren Søndergaard (EL), 2002-10-10:
Bare for at afslutte den diskussion vil jeg sige, at der jo altså også i arbejdsmarkedsreformen er nedskæringer for enlige kontanthjælpsmodtagere.
Men derudover vil jeg sige om det her lovforslag, vi behandler, L 21, at lovforslaget jo præsenteres med en masse plusord, som det er svært at blive voldsomt forarget over.
Smidig administration, opkvalificering og samarbejde er ting, der lyder godt og pænt, og det er faktisk også sådan efter vores opfattelse, at der er ting i det her forslag, som er både fornuftige og rimelige, bl.a. med hensyn til højskoleophold.
Men der er altså også det problem endnu en gang, at regeringen benytter det her trick, som også tidligere regeringer benyttede, med at putte forskellige varer i kurven og så sætte det til salg samlet.
Skal man have den flotte buket roser, så skal man også lige tage de halvrådne æbler med i købet, og det synes vi sådan set ikke er en særlig god måde at gøre det på.
Der kunne vi godt tænke os lidt mere liberalisme fra regeringen: at man gav frit valg på alle hylder, så man kunne vælge det, man ville have, og kunne sige nej til det andet.
Den mulighed får vi ikke her.
Der er et samlet forslag, som man kan tage stilling til eller lade være, og vi bliver så nødt til at sige »lade være«, fordi der er ting i det her forslag, som vi ikke kan acceptere.
En af de store knaster har vi været inde på.
Det er spørgsmålet om boligplacering i kommunerne.
Med den kommunale pligt til at deltage i integrationen skulle der nu løftes i fællesskab.
Det er så den pligt, man vil fjerne, ved at man fremover ikke skal have en boligplacering inden for 3 måneder.
Problemet set ud fra vores synspunkt
er, at der ikke lægges op til, at der skal være en tidsfrist for, hvornår der skal være en bolig til rådighed.
Som Socialrådgiverforeningen og HK bl.a. påpeger i deres høringssvar, rejser det nogle retssikkerhedsmæssige problemer, som lovforslaget ikke giver noget svar på, og som vi heller ikke i de spørgsmål, vi hidtil har stillet til ordførerne bag lovforslaget, har fået noget svar på.
Efter vores opfattelse er det i den sammenhæng bemærkelsesværdigt, men måske også en lille smule sigende for situationen med regeringens politik om nedsatte ydelser og lavere starthjælp, at Kommunernes Landsforening i deres høringssvar må erkende, at præcis denne her situation gør det vanskeligt at finde boliger, der er tilstrækkelig billige til, at flygtninge kan betale dem.
Også det synes vi der mangler et svar på.
Det er et kæmpe problem, at der er boligmangel, og den situation rammer både danskere og udlændinge.
Og det, der er det afgørende, er selvfølgelig at gøre noget ved den situation, at lave en tag over hovedet-garanti, ligesom man har en pasningsgaranti, at sørge for, at der bliver bygget radikalt flere boliger, og at sørge for, at de boliger, der er, bliver fordelt bedre.
Det gælder samarbejdet om sprogundervisning ved praktik og arbejde.
Men samtidig har jeg den opfattelse, at regeringens måde at fremsætte forslaget på gør det svært at nå frem til en fornuftig model, hvor man ellers kunne finde en fælles holdning til en række af disse forslag.
Et af problemerne drejer sig om ideerne om at lade flere udbydere af danskundervisning komme i gang.
Vi mener, at der er en reel risiko for, at undervisningen afprofessionaliseres, og vi får en ringere undervisning.
Det er jo desværre et område, hvor vi har set, at forskellige aktører har set en interesse i at malke systemet og udnytte det, at der var flygtninge og indvandrere, til at få nogle penge i kassen.
Det kunne man selvfølgelig imødegå ved en meget effektiv kontrol, men så er det jo meget bekymrende, at det, der står om kontrollen eller tilsynet, er, at tilsynet af de nye udbydere primært skal ske gennem deres egne indberetninger.
Jeg tror næppe, at denne indberetning fra dem, der selv tjener penge på det her, vil føre til, at der er mange kurser, der vil blive stoppet på grund af dårligdomme.
Så vi mener, der er et stort problem dér, som vi må kigge nærmere på under udvalgsbehandlingen.
Men afslutningsvis: Der er nogle ting, vi kan støtte, og der er nogle store ting, vi er imod.
Vi beklager, man har slået det sammen i én kurv; vi opfordrer regeringen til at lave en opdeling i bestanddelene.
Jeg er fuldstændig enig i, at sprogundervisningen ikke har været god nok, men jeg kan garantere for én ting, og det er, at den kan blive meget værre, og jo mere man lægger det ud til alle mulige forskellige aktører, som kan gå ind og tjene penge på det her område, jo større bliver problemet.
Men okay, det problem kan vi jo lade komme an på en prøve, og det kan vi jo gøre ved at have et effektivt tilsyn.
Det var lige præcis derfor, jeg hæftede mig ved, at der står, at tilsynet med de nye udbydere primært skal ske gennem deres egne indberetninger.
Men jeg forstår, at vi er enige om, at det er en dårlig idé.
Vi skal indføre et virkelig effektivt tilsyn, der sikrer, at de, der får penge for at give sprogundervisning, virkelig giver sprogundervisning, og ellers bliver de ... i hoved og bagdel.
Det håber jeg, at vi kan blive enige om under udvalgsarbejdet, for så er vi kommet et skridt videre.