Mariann Fischer Boel (V), 2002-11-05:
Som det blev aftalt i »Dagsorden 2000«, fremlagde Kommissionen den 10. juli i år en midtvejsevaluering af den fælles landbrugspolitik.
Formålet med midtvejsevalueringen er at sikre en fortsat implementering af de mål, der blev opstillet i »Dagsorden 2000« på det europæiske topmøde i Berlin og udbygget på det europæiske topmøde i Gøteborg samt i WTO-ministererkæringen fra Doha og allersenest på topmødet i Johannesburg.
En af hovedprioriteterne for det danske formandskab har været at sikre mest mulig fremdrift i hele diskussionen om midtvejsevalueringen af den fælles landbrugspolitik.
Midtvejsevalueringen giver en mulighed for medlemslandene imellem at diskutere og komme med forskellige input til den fremtidige landbrugspolitik, før Kommissionen fremlægger sine egentlige forslag.
Under det danske formandskab har der været og vil der fortsat være drøftelser af hovedtendenserne i midtvejsevalueringen, men egentlige konkrete forslag forventes først at blive fremsat tidligst i løbet af december måned, og derfor vil der ikke kunne træffes nogen beslutninger om elementerne i midtvejsevalueringen under det danske formandskab.
Nu ved jeg godt, at dagens forespørgselsdebat ikke handler om udvidelsen, men med den aftale, der blev truffet på topmødet i Bruxelles den 25. oktober, mener jeg helt klart, at vi er kommet et langt skridt videre i bestræbelserne på at afslutte udvidelsesforhandlingerne i december måned.
Samtidig er der fastlagt de overordnede finansielle rammer for landbrugsudgifterne frem til 2013 i et udvidet EU
, idet der fra 2006 bliver lagt et loft over udgifterne i søjle 1, altså den direkte støtte og markedsstøtten.
Reelt betyder det, at Berlinloftet for 2006, som blev fremsat i »Dagsorden 2002«, nu bliver fremskrevet med 1 pct. om året.
Det betyder i realiteten, at der vil være et fald i budgetloftet, da der jo er nogle klare forventninger om, at inflationen vil være højere end 1 pct. I øjeblikket regner man med en inflation på 2 pct.
På den måde sker der en klar gradvis nedjustering af landbrugsudgifterne i søjle 1 frem til 2013, når vi kigger på de reelle tal.
Og det er klart, at det må betragtes som et skridt i den rigtige retning.
Behovet for en midtvejsevaluering af den fælles landbrugspolitik er umiddelbart ikke blevet mindre af, at der er indgået en aftale om den finansielle ramme for landbrugsudgifterne i et udvidet EU med 25 medlemslande frem til 2013.
Et er fastlæggelse af de finansielle rammer, noget andet er fastlæggelsen af den politik, der skal fylde rammerne ud.
I konklusionerne fra topmødet i Bruxelles blev det jo understreget, at man ikke foregriber fremtidige afgørelser om den fælles landbrugspolitik og om finansieringen af EU efter 2006 eller eventuelle resultater, som følger gennemførelsen af pkt. 22 i konklusionerne i dagsordenen fra Berlin 2000, og uden at det berører de internationale forpligtelser, som EU har indgået, bl.a. i forbindelse med iværksættelsen af Doha-udviklingsrunden.
Med andre ord fortsætter midtvejsevalueringen umiddelbart som en del af »Dagsorden 2000«, men hvor langt vi kan komme, afhænger jo fuldstændig af mulighederne for at skabe flertal blandt de enkelte medlemslande.
»Dagsorden 2000«, altså »Agenda 2000« fra Berlin, var et vigtigt skridt i reformen af den fælles landbrugspolitik.
Men ud over konklusionerne fra Berlin har vi også pligt til at tage de konklusioner, der blev truffet på topmødet i Gøteborg sidste år, alvorligt, og her forpligter EU sig jo til at indarbejde bæredygtig udvikling som et mål i alle EU's politikker og selvfølgelig ikke mindst i den fælles landbrugspolitik.
Midtvejsevalueringen giver os mulighed for at tilpasse landbrugspolitikken yderligere i forhold til målsætningerne i »Agenda 2000«
Det er vigtigt at sikre landbrugspolitikkens fortsatte opbakning i de europæiske befolkninger.
Vi kan ikke tillade os at se bort fra, at store dele af borgerne i EU er ved at miste tilliden til den nuværende fælles landbrugspolitik.
Det er bl.a. sket efter en række fødevareskandaler og kriser, som vi har set det med foderstoffer, med kogalskab og med mund- og klovesyge.
Det er interessant, at Kommissionen i denne sag har lagt mere vægt på sådan en horisontal midtvejsevaluering snarere end på at kigge på de enkelte sektorer inden for markedsordningen.
Det kan bl.a. ses i det forslag fra Kommissionen om afkoblingen af den direkte støtte.
Der er jo ikke nogen tvivl om, at afkoblingen af den direkte støtte vil kunne øge markedsorienteringen, samtidig med at man kan styrke både miljø, fødevaresikkerhed og dyrevelfærd.
Imidlertid har Kommissionen også gjort sig nogle overvejelser om eventuelle tilpasninger af en række sektorer.
Det gælder bl.a. kornområdet, og det gælder ris, mælk, tørret foder og nødder.
Kommissionen sætter med de udspil jo fingeren på nogle områder, hvor man ikke har en opfattelse eller en vurdering af, at tingene fungerer tilstrækkelig godt, og ikke mindst yderligere reformer inden for korn- og mælkeområdet vil være gavnlige. Der er også klart behov for mere balance mellem de to søjler i landbrugspolitikken, dvs. mellem markedsordningerne og hele landdistriktspolitikken.
Det skal ifølge Kommissionens midtvejsevaluering bl.a. ske ved overførsel af midler fra markedsordningerne til landdistriktspolitikken fra søjle 1 til søjle 2. Som led i styrkelsen af landdistriktudviklingen foreslås der en bredere vifte af forskellige instrumenter og foranstaltninger, bl.a. fødevaresikkerhed, kvalitet og dyrevelfærd.
Jeg glæder mig selvfølgelig også over, at dyrevelfærd har fået en klar prioritet i midtvejsevalueringen.
Jeg mener også, at det er vigtigt at se i øjnene, at der er et klart behov for forenkling, for større gennemsigtighed og også for langt større subsidiaritet i hele landdistriktudviklingen.
Øgede midler til landdistriktudviklingen kan bruges til at finansiere nye tiltag, der giver landmændene mulighed for at producere varer af en endnu bedre kvalitet.
Det vil sige, at de kan producere de varer, som forbrugerne efterspørger, hvor der stilles nogle andre krav, og hvor der er nogle andre normer.
Kommissionen har efter min mening fremsat et godt, konstruktivt forslag, der kan danne grundlag for de fremtidige drøftelser af den fremtidige landbrugspolitik.
Resultatet af topmødet ændrer ikke noget ved, at vi som formandskabsland agter at arbejde videre efter den plan, vi havde lagt tidligere.
Den danske regering ønsker på sigt en reform af den fælles landbrugspolitik.
Hermed forstås bl.a. en yderligere markedsorientering af den fælles landbrugspolitik og en gradvis afvikling af den direkte støtte til landbrugssektoren.
Vi ønsker så også, at der i langt større udstrækning bliver lagt vægt på hensynet til fødevaresikkerhed, kvalitet, bæredygtighed, dyrevelfærd og miljø.
Den danske landbrugssektor er et vigtigt eksporterhverv, og en stigende markedsorientering af landbrugspolitikken vil give erhvervet bedre muligheder for at tilpasse sig markedets signaler, udnytte en betydelig konkurrenceduelighed og også udnytte de dynamiske virkninger af en liberaliseringspolitik både inden for EU-området og i forhold til tredjelande.
Øget frihandel er ikke kun til fordel for de eksportorienterede landbrugssektorer i EU, USA og Canada, men også af vital betydning for en økonomisk og bæredygtig udvikling i den tredje verden.
Det er under WTO-forhandlingerne vigtigt at øge markedsadgangen for landbrugsprodukter fra den tredje verden,
især for de mindst udviklede lande.
Så er det klart, at der også er behov for en nedbrydning af toldmurene og en fjernelse af subsidier og andre handelshæmmende foranstaltninger, særlig inden for landbrugsområdet.
EU har med initiativet »Everything but Arms« allerede taget et skridt i den rigtige retning ved gradvis at åbne op for markedsadgang til EU for de 48 mindst udviklede lande i verden. Midtvejsevalueringen indeholder forslag til yderligere tilpasninger af den fælles landbrugspolitik på en række centrale områder, som også vil være et værdifuldt element for at fremme forhandlingerne i WTO og sikre mulighederne for også dér at opnå nogle gunstige resultater.