runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lars Barfoed (KF), 2002-05-28:
Til hr. Bjarne Laustsen og for så vidt også til fru Mette Frederiksen: Jeg synes allerede, at der er rigelig dokumentation for, at en liberal-konservativ regering langt bedre forstår at sætte handling bag ordene, når det gælder om at gøre noget for de svage i samfundet.
Regeringen har jo allerede på en række områder taget initiativer og gennemført forslag, der sikrer de ældre
bedre hjemmehjælp og sikrer et bedre sundhedsvæsen, hvor der er behandling til de syge.
Vi har genindført efterlevelsespensionen, vi har indført ledsagerordning osv., osv., osv.
Der er en lang række forslag.
Socialministeren har nedsat et råd, der netop skal se på de særlig svagt stillede her i samfundet.
Sådan er der eksempel efter eksempel på, at der ikke mindst på socialministerens område er gjort tiltag, der skal sikre de svage i samfundet, helt bortset fra den overordnede argumentation, at dette forslag og debatten om det viser, at socialister, derunder en socialdemokratisk regering støttet af Det Radikale Venstre, fjerner drivkraften i samfundet og dermed ødelægger velstanden i samfundet.
Vi skaber den velstand, der er nødvendig for også at sikre velfærden.
Fru Mette Frederiksen gjorde specielt opmærksom på kvinders vilkår.
Fru Mette Frederiksen sagde, at kvinder er ringere uddannet og har en dårligere løn, og mente så i øvrigt også - og det mener jeg stadig væk er fuldstændig forvrøvlet - at det er for dårligt i forhold til kvinder, at vi indfører en bedre barselorlov.
Jeg mener, at både kvinder og mænd må have glæde af, at vi indfører en bedre barselorlov.
Men jeg forstår, at fru Mette Frederiksen er imod forbedring af barselorloven, og det er hun af hensyn til kvinderne.
Jeg forstår ikke argumentationen.
Med hensyn til ringere uddannelse f.eks. viser det jo netop, at vejen til ligestilling mellem mænd og kvinder ikke findes ved at sige, at nu skal vi alle sammen dele vores pensionsopsparing med hinanden, så alle får lige meget tilbage, uanset hvad vi har indbetalt.
Det er jo ikke vejen til ligestilling.
De grundlæggende problemer er jo netop forskelle i uddannelse og den slags.
Det er jo dér, fru Mette Frederiksen og andre skal sætte ind, og det er jeg helt enig i at man skal gøre. Må jeg til sidst sige til fru Pernille Rosenkrantz-Theil, at det altså var fru Pernille Rosenkrantz-Theil, der fra denne talerstol startede med at postulere, at de rige betalte mindst ind til ordningen og fik mest tilbage, og sådan forholder det sig ikke.
Men det er jo korrekt nok, sådan som fru Pernille Rosenkrantz-Theil nu beskriver det, at man procentvis får mere ud af det, fordi man har en skattefordel på grund af topskatten, når man indbetaler.
Men så skal jeg lige sige, at det jo ikke er de rige, vi så taler om, for vi taler om alle dem, der betaler topskat.
Det er altså alle lønmodtagere, som har en indkomst på over 285.000 kr., og dem regner jeg altså ikke for landets rigeste.
Så det er jo ikke de allerrigeste, som har fået nogle særfordele ved den her ordning, det er ganske almindelige lønmodtagere.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2002-05-28:
Det er jo det, vi taler om.
Det er jo klart, at den rige, som betaler ind ifølge denne her ordning, har betalt flere kroner og øre ind.
Det, jeg taler om, er: Hvor meget betaler man ind som procent af sin løn i forhold til, hvad man får ud?
Og der er det sådan, at det for den, som betaler topskat, vil være en billigere ordning end for den anden.
Det vil jeg gerne bede hr. Lars
Barfoed om at bekræfte.
Ministeren har allerede bekræftet det i svaret, så jeg er bange for, at hr. Lars Barfoed har misforstået ministerens svar på det her område.
Mette Frederiksen (S), 2002-05-28:
Det er næsten for meget af det gode at skulle lægge ører til en konservativ ordfører, som forsvarer et lovforslag, der konsekvent rammer først og fremmest kvinder og dernæst alle dem på det danske arbejdsmarked, der har en lav lønindtægt, og som så samtidig endnu en gang påstår, at man er en regering, der forsvarer de svageste i det her samfund.
Det er ikke til at holde ud, at man ikke på et eneste område ønsker handling bag de ord, man har sagt til de danske vælgere.
Jeg vil gerne her fra talerstolen berette lidt for hr. Lars Barfoed om den prioritering, der sker i mange danske familier.
Det er nemlig sådan, at kvinder i Danmark generelt er ringere uddannet og har en dårligere tilknytning til arbejdsmarkedet og en markant dårligere løn, og derfor vil en forlænget barselorlov og tvangsinstrumenter i forhold til deltid betyde, at endnu flere kvinder vælger barsel og deltid, fordi de har en ringere løn.
Det er det regnestykke, som familien Danmark lever med hver evig eneste dag, det er bundlinjen, der er det væsentlige.
At man så oven i købet også skal have en dårligere alderdom, er da sølle.
Bjarne Laustsen (S), 2002-05-28:
Når man giver sådan nogle kryptiske svar, må man være forberedt på, at der kommer et yderligere spørgsmål.
»Jeg kan godt sige hr. Bjarne Laustsen osv., at vi har gjort meget for de dårligt stillede osv.« uden at nævne et eneste eksempel. Nu skal vi altså have på banen: Hvad er det for nogle tiltag, De Konservative og regeringen har gjort for de dårligst stillede i dette land siden den 27. november sidste år?
Hvis hr. Lars Barfoed skulle finde et eneste eksempel, så vil jeg godt høre, om det er noget, der opvejer de andre 5-6 ting, som vi har nævnt: statistik, deltid, SP-ordningens ophævelse osv. Er alle de forskellige ting noget, der opvejer det her?
For det er da ret interessant, hvad det er, man har gjort.
Jeg håber ikke, hr. Lars Barfoed vil bruge samme problematik, som Dansk Folkeparti har brugt, nemlig at sige: Vi har stemt for SP-ordningen, hvor vi tager pengene fra de dårligt stillede i dette land, fra kvinderne, de ufaglærte, de hårdtarbejdende kvinder, fordi vi har fået nogle indrømmelser i flygtningelovgivningen.
Er det den politik?
Er det det, man kalder, at man har givet noget til de dårligst stillede i dette land?
Det er den samme taktik, Dansk Folkeparti bruger, når de indrykker helsidesannoncer i avisen, hvor der står, at man har været med til at stramme udlændingelovgivningen, og så straffer man kvinderne i dette land.
Er det den politik?
Lars Barfoed (KF), 2002-05-28:
Må jeg starte med at sige til fru Mette Frederiksen, at fru Mette Frederiksens indlæg indeholdt så mange provokationer, at taletiden slet ikke levner mig mulighed for at svare på dem alle sammen, f.eks. sådan noget som, at vi var ved at tvinge kvinder på deltid.
Vi giver alle mennesker i dette land mulighed for at aftale en deltidsordning med deres arbejdsgiver.
Og så var der noget med, at det skulle være diskriminerende for kvinder, at vi forbedrer barselorloven.
Selvfølgelig er det ikke diskriminerende for kvinder, at vi gør barselorloven bedre både for kvinder og mænd, tværtimod.
At der er behov for omfordeling, er jeg da enig med den konservative socialminister i.
Det er imidlertid noget, man gør over skatterne og de sociale ydelser.
Der vil jeg så fortsætte med at sige til hr. Bjarne Laustsen, at denne regering gennemfører og har gennemført en lang række tiltag til gavn for de svageste i det her samfund, og det agter vi at blive ved med at gøre.
Så den der melodi med, at socialdemokrater skulle være særlig gode til at tage sig af de svage i samfundet, kan hr. Bjarne Laustsen godt glemme og pakke ind i skabet igen, for
den holder overhovedet ikke stik.
Må jeg så sige til fru Pernille Rosenkrantz-Theil med hensyn til spørgsmål 29 og besvarelsen af det: Jeg hørte også, at fru Pernille Rosenkrantz-Theil refererede det pågældende svar for lidt siden.
Derfor har jeg fundet det frem, for jeg tænkte, at det nok kom op igen, når jeg nu havde ordet.
Det holder jo ikke stik, når fru Pernille Rosenkrantz-Theil siger, at de rigeste betaler mindre.
Selvfølgelig gør de ikke det.
Svaret går på, hvor meget man betaler efter skat ud af hver 1.000 kr., men det er jo ikke ensbetydende med, at de, der tjener mest, betaler mindre ind til pensionsopsparingen.
Eksemplet i spørgsmål 29 går på en person, som tjener 1.000.000 kr., og en person, som tjener 160.000 kr.
Og man siger så: Ud af hver 1.000 kr., når vi tager højde for skattereglerne, betaler den, som tjener 1.000.000 kr., kun 403 kr. netto efter skat, mens den, der tjener 160.000 kr., betaler netto 612 kr.
Hvis man så regner ud, hvad de to rent faktisk indbetaler til ordningen, så indbetaler den person med den høje indkomst 10.000 kr. eller efter skat 4.030 kr., mens den, der har 160.000 kr. i indkomst, betaler 1.042 kr.
Så den »rige«, den, der tjener mange penge, betaler selvfølgelig også mere til ordningen og skal derfor også have mere tilbage.
Mette Frederiksen (S), 2002-05-28:
Jeg synes, at der fra de borgerlige ordførere, herunder hr. Lars Barfoed, i dag er tale om en lidt lemfældig omgang med ordet retfærdighed.
Det har den konservative minister erkendt; jeg ved ikke, om den konservative ordfører vil erkende det samme.
Vi andre har vidst det her længe, og vi ved også, at det er et faktum, at forskellen nu vil forøges, for regeringen har gennemført en forlænget barselorlov, som tvinger endnu flere kvinder hjem, og man vil nu også tvinge kvinder på deltid.
Derfor er det nødvendigt at diskutere omfordeling også i forhold til pensionsalderen.
Derfor skal jeg bare spørge hr. Lars Barfoed, om vi skal forstå debatten i dag således, at mennesker med en ringe placering på arbejdsmarkedet automatisk også skal have en ringere alderdom, og om det ikke bliver den naturlige konsekvens af, at vi har fået os en borgerlig regering.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2002-05-28:
De Konservative vil på lang sigt give bedre vilkår for de svageste end socialisterne vil.
Tja bum.
Hvor lang tid skal vi vente? Der er nogle folk, der helt konkret bliver ramt af det her forslag, og som får mindre udbetalt i pension, end de ellers ville have fået.
Det er jo så ikke de folk, der kommer til at få det bedre på grund af De Konservative; tværtimod får de det dårligere, end de i forvejen har det.
Det var så den ene del af lovforslaget, hvor jeg kan høre, at der er bred enighed om, at den asociale model er den konservative. Så synes jeg, vi skal gå videre til den næste del, for det er jo ikke sådan, at folk får det ud, som de har betalt ind.
Ministeren har jo i et svar erkendt, at sådan er det ikke.
Den rigeste betaler mindre ind til denne her opsparingsordning, end den fattigste gør - mindst ind, men den rige får det samme ud.
Det kan da ikke være rigtigt.
Er det så også konservativ politik, at ikke nok med, at det er en asocial ordning, det er også en ordning, der skal begunstige de rige, så de får mere ud af det.
Ikke bare 600.000 kr. ekstra får de, mens de fattigste taber 80.000 kr., nej, det skal også være billigt for dem at få fingre i de 600.000 kr.
Bjarne Laustsen (S), 2002-05-28:
Nu kan jeg så forstå, at en liberal tankegang står for egoisme og at være sig selv nok og rage til sig.
Det er helt i orden.
Men hvem er det egentlig, der har gavn af alle de forskellige lovforslag her?
Jeg spurgte i sidste uge den konservative ordfører - og det kunne jo være, man havde haft lejlighed til at læse lidt på teksten siden hen - om Danfoss-dommen, hvor arbejdsgiverne lavede en lønstatistik.
Det er den, som Det Konservative Folkeparti afskaffer nu.
Hvem har gavn af den lønstatistik, de afskaffer?
Hvad er konsekvenserne af det?
Hvem har gavn af deltidsloven?
Hvem har gavn af barslen?
Hvem har gavn af alle de forskellige forslag, vi ser på de her områder?
Alt peger i én og samme retning: Det er kvinderne, de marginaliserede og de lavestlønnede, man straffer med det her.
Det er altså liberal tankegang, og det står man heroppe og siger.
Samtidig siger man: Vi skal søreme også gøre noget ved det og det og det og det.
Men man har ikke et eneste forslag til det.
Derfor tror vi ikke på, at V og K sammen med deres støtteparti, Dansk Folkeparti, kan løfte den opgave, det er at sikre, at vi får mere lighed i dette samfund.
Lars Barfoed (KF), 2002-05-28:
Vi er da fuldstændig enige om, at det er forskellen. Forskellen er simpelt hen, at vi Konservative mener, at det er i orden, at der er nogle, der tjener mere.
Hvis de så også sparer mere op af det, de tjener, skal de selvfølgelig også have mere tilbage i pension, for de har sparet mere op; sådan må tingene hænge sammen.
Det er helt nødvendigt for at sikre drivkraften i et samfund, og det er også det eneste retfærdige.
Sådan mener vi Konservative.
Socialister mener så noget andet.
Det har fru Pernille Rosenkrantz-Theil beskrevet, og jeg er sådan set stort set enig i beskrivelsen.
Hvad angår hr. Bjarne Laustsen, vil hr. Bjarne Laustsen jo gerne fremstille tingene, som om socialister har fortrinsret til at ville gøre noget for de svage i samfundet, men sådan hænger tingene jo ikke sammen, vil jeg gerne sige til hr. Bjarne Laustsen.
Tværtimod vil jeg jo hævde, at min gode vilje til at gøre noget for de svage i samfundet egentlig ikke er større end hr. Bjarne Laustsens - det tror jeg såmænd ikke - men min påstand vil til gengæld være, at den liberal-konservative tankegang, som denne regering står for, langt, langt bedre er i stand til i sidste ende at sikre de svage i samfundet end en socialistisk tankegang, som den tidligere regering bestående af Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre stod for, for den ødelægger drivkraften i samfundet og udhuler dermed i sidste ende velstanden i samfundet.
Vi vil skabe velstand i samfundet ved at sørge for, at der er drivkraft i samfundet, og det bliver der altså ikke, hvis man siger til folk, at de skal dele deres pensionsopsparing med andre, så alle får det samme, uanset hvad de har indbetalt.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2002-05-28:
Jeg skal bekræfte, at forslag, der kommer fra SF og især Enhedslisten, har det med at være socialistiske i deres karakter.
Det vil jeg da gerne slå fast her fra talerstolen.
Det er sådan, at det forslag, vi taler om, og som er socialistisk i sin karakter, vil give de mennesker, der får mindst i pensioner, mere i pension.
Det forslag, som er af konservativ karakter, vil give de folk, som får mindst i pensioner, mindre i pension.
Det er forskellen på konservatisme og socialisme; det er korrekt.
Bjarne Laustsen (S), 2002-05-28:
Nu er socialisme jo mange ting.
En af dem er bl.a. at være med til at omfordele i samfundet, at tage fra dem, der måske har lidt mere end gennemsnittet, og der har fordelingen så været sådan, at grænsen ligger omkring de 265.000 kr.
Alle, der tjente over 265.000 kr., har bidraget til dem, der tjente mindre.
Det er måske ikke lige hr. Lars Barfoeds kernevælgere, men derfor kan man jo godt have i sin optik, at man kan være med til at give noget til nogle, der ikke har så meget.
Det kan man selvfølgelig gøre i pensionsopsparingsøjemed, men man kan også gøre det i forhold til at få udarbejdet lønstatistik og en lang, lang række andre ting.
Jeg kan bare se, at på den korte tid, hr. Lars Barfoeds parti har været med i regeringen, er det for det første lykkedes at sætte et komfortabelt flertal over styr, og for det andet har man også ødelagt pensionsmulighederne for kvinderne her i landet.
Det, anken går på, er, at der er en skæv balance i det her, hvor man tager fra dem, der har det dårligst, dem, der har mindst, og giver det til de rige.
Det er så forskellen på socialdemokratisk og konservativ politik, kan jeg forstå.
Lars Barfoed (KF), 2002-05-28:
Med det lovforslag, som vi nu vedtager, kommer der igen orden i tingene.
Det skal kunne betale sig at gøre en ekstra indsats, og det skal kunne betale sig at spare op.
Derfor skal man selvfølgelig også have de penge, man sparer op på en pensionskonto, tilbage igen til sig selv med renters rente.
Alt andet ville være urimeligt.
Det er uretfærdigt, og det er ødelæggende for drivkraften i vores samfund at tvinge folk til at dele deres pensionsopsparing med andre, så alle får det samme, uanset hvad de har indbetalt. Den ordning, som Socialdemokratiet ønsker sammen med SF og Enhedslisten og mærkeligt nok også Det Radikale Venstre, er den rene socialisme.
Hr. Bjarne Laustsen indlæg her i dag synes jeg har vist, at Socialdemokratiet fortsat er et parti, der hviler på et klart socialistisk grundlag, og det er sådan set meget godt, for så ved vi jo, hvad vi har at gøre med: En socialistisk regering i det her land, som vi har haft indtil for et halvt år siden, eller en liberal-konservativ regering?
Det viser debatten her i dag med al tydelighed.
Derfor er det også helt naturligt, at den nye liberal-konservative regering sikrer, at det igen kan betale sig at spare op i dette land.
Bjarne Laustsen (S), 2002-05-28:
Nu har vi hørt hr. Flemming Oppfeldts definition af tryghed.
Jeg tror ikke, at de 62 pct. af kvinderne, der måtte lytte til denne debat, føler sig trygge ved hr. Flemming Oppfeldt, for de har lige mistet pension, så det er en mærkelig form for tryghed.
Jeg vil godt spørge hr. Flemming Oppfeldt: I L 46, bilag 29 - det er et offentligt papir, det var det, ligestillingsministeren brugte i forbindelse med samrådet - står der: »Spørgsmålet er i imidlertid, om man skal rette op på den ulige fordeling af indkomst gennem pensionen eller rette op på de ulige forhold på arbejdsmarkedet, bl.a. kønsarbejdsdelingen.
Det er regeringens opfattelse, at det er den sidste model, der skal arbejdes med.«
Det er i modstrid med det, hr. Flemming Oppfeldt lige sagde her.
Der blev sagt, at det kunne man gøre over skattesystemet.
Det er det, ministeren siger nej til her.
Hvad er det egentlig for nogle forslag, Venstre har til at ændre på uligheden på arbejdsmarkedet både i forhold til mænds og kvinders løn og pension?
Man gør det modsatte her i forhold til L 46.
Hvad er det for nogle forslag, Venstre har, som de kunne bibringe nationen og kvinderne i dag for at øge trygheden, i stedet for at man tager noget fra dem?
Flemming Oppfeldt (V), 2002-05-28:
Jeg vil være meget glad for at trykke på den grønne knap om lidt, for så bidrager jeg til at skabe mere tryghed om opsparing i Danmark.
Det er den utryghed, vi skal have væk.
Der skal være respekt om et opsparingssystem, og det er det, vi skaber med denne her ændring.
Der er ikke nogen, der kommer til at miste noget i forhold til det, de indbetaler.
Det er rigtigt, at vi skal lave fordelingspolitik; det skal vi over vort almindelige skattesystem, og det skal vi også over vort sociale system.
Jeg vil slutte af med at citere det bedste, der er sagt fra talerstolen i lang tid.
Jeg vil bare citere den daværende socialdemokratiske ordfører, som i 1998 - Folketingstidende 1997-98, 2. samling, side 1568 - sagde om et forslag med samme indhold som det, vi behandler her i dag
Her har vi ikke en socialdemokratisk ordfører, som er presset af de politiske omstændigheder, men vi har en socialdemokratisk ordfører, som af hjertet mener, at dette forslag er det rigtige forslag.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2002-05-28:
Jeg er fløjtende ligeglad med, om man kalder det det ene eller det andet, om man kalder det opsparing, om man kalder det en skat, eller hvad man gør.
Det, jeg er interesseret i, er ikke, hvad man kalder det, det er da konsekvenserne for pensionisterne, det er da konsekvenserne for den almindelige dansker, det drejer sig om.
Det er da ikke et spørgsmål om, hvorvidt man kalder det det ene eller det andet, og at nu skal man erkende, om det er en skat eller det ikke er en skat.
Det, der skal erkendes i det her tilfælde, er, at de fattigste i Danmark i fremtiden får mindre i pension.
Det er konsekvensen af det her forslag. Konsekvensen af det her forslag er også, at 62 pct. af kvinderne i det danske samfund i fremtiden får mindre i pension.
Det er da det, vi diskuterer i dag.
Det er det, folk kan mærke udeomkring i samfundet.
Og så vil jeg gerne have hr. Flemming Oppfeldt til at erkende, at det her jo ikke er et spørgsmål om, at folk får det samme ud, som de har betalt ind.
Nej, for de allerlavest lønnede i det her samfund er det sådan, at de skal betale mere ind, end de rige skal betale ind, for at få et mindre beløb ud.
Det fremgår jo af svaret fra ministeren.
Det må hr. Flemming Oppfeldt da kunne erkende er rigtigt.
Marianne Jelved (RV), 2002-05-28:
Jeg er helt parat til at sige, og det har jeg i øvrigt sagt tidligere under andre debatter om det samme emne: Det Radikale Venstre er helt på det rene med, at det her er en del af skattesystemet.
Så hvis det er et spørgsmål om at give det et andet navn, så er vi helt med.
Når vi har holdt fast i den og har lavet den fordelingspolitisk, er det, fordi vi dermed kan bidrage til at mindske nogle stigende kløfter rent økonomisk imellem kommende pensionister inden det tidspunkt, hvor alle er dækket af arbejdsmarkedspensionsordningerne.
Det problem vil Venstre og De Konservative ikke bidrage til at løse.
Derfor får fremtidige samfund et problem.
Det problem skabes nu, når man trykker på den grønne knap.
Vi noterer os, at V, K og Dansk Folkeparti tager det her ganske køligt.
Det vil blive husket, og det vil blive ændret med et andet flertal.
Mette Frederiksen (S), 2002-05-28:
Hr. Flemming Oppfeldt taler om incitament til at spare op, og jeg kan forstå, at logikken i Venstre er blevet sådan, at jo mindre, man tjener, jo mindre skal man have udbetalt, og det skal så være incitamentet til at spare op.
Jeg tror ærlig talt, at der er grund til i Venstre at revidere det synspunkt.
Det er i hvert fald et interessant synspunkt.
Så får vi også at vide i dag, at lavtlønnede selv må sørge for at spare op.
Man må selv igennem sit arbejdsliv sørge for at prioritere.
Men jeg vil gerne spørge hr. Flemming Oppfeldt: Hvad skal man egentlig spare op af? Jeg aner ikke, om hr. Flemming Oppfeldt er klar over, hvilke lønstrukturer der er på det danske arbejdsmarked, og hvad det vil sige eksempelvis at være lavtlønnet igennem et helt liv.
Jeg skal bare sige til hr. Flemming Oppfeldt, at det at spare op ikke nødvendigvis er nogen let sag.
Jeg vil også gerne sige til hr. Flemming Oppfeldt, at definitionen på retfærdighed synes jeg stadig væk er noget betænkelig.
Det her lovforslag handler først og fremmest om fordelingspolitik, og jeg synes kun, vi i debatten i dag har fået bekræftet, at det, regeringen her gennemfører, er et lovforslag, der gavner dem, der har i forvejen, og skader alle dem, der ikke har.
Flemming Oppfeldt (V), 2002-05-28:
Enhedslistens ordfører spørger mig, hvilke briller det her lovforslag er læst med.
Der blev dengang sagt, at dette forslag var et rimeligt forslag.
Det sagde Socialdemokratiet for 4 år siden.
Enhedslisten refererer til et svar fra ministeren.
I virkeligheden kan man læse ud af det svar, at de, der betaler den højeste skat i dette land, selvfølgelig er dem, der har de højeste indkomster.
Det er også rimeligt, at vi har en fordeling via vores skatter.
Man burde jo i virkeligheden sige: Godt, godt, så indrømmer vi, at det her er en del af vores skattesystem, og så behøver vi ikke diskutere det her længere.
Men så længe man ikke vil indrømme, at det her er en del af skattesystemet, må man acceptere, at vi vil føre det over til et opsparingssystem.
Det er sådan set bare det, der er vores ærinde.
Den radikale ordfører spørger: Hvordan er fordelingspolitikken i det her?
Til det vil jeg bare sige, at hvis jeg sparer op til noget, vil jeg godt have, at det ligesom er en slags sparebog, jeg har; jeg ved, hvad det er, jeg sparer op til, og jeg sparer op til en ordning til min egen konto og noget, jeg kan tjekke af.
Men sådan er det jo ikke i dag.
Den endelige opsparing afhænger af en eller anden stor maskine, der skal sidde og fordele de her penge, og det synes jeg ikke er en betryggende og rimelig måde, specielt ikke over for dem, der er opsparingsuvante; de skal vide, at det ikke er noget, staten stikker sine fingre i.