Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 2001-05-18:
Jeg kan jo godt forstå, at regeringen vil have udvalgsbehandling her fra Folketingets talerstol, når den har været for sløv til at komme med forslag i mange måneder.
Men det får selvfølgelig ikke mig til at gå ind i et konkret udvalgsarbejde her fra Folketingets talerstol.
Vi må da have mange konkrete beregninger.
Alt dette tager vi op under udvalgsarbejdet, men lad os nu få forslagene til første behandling, og så tager vi udvalgsarbejdet.
Det er lidt specielt at ville have et udvalgsarbejde, før regeringen har fået taget sig sammen til at komme med et forslag til første behandling her i Folketingssalen.
Jeg vil gerne begynde med at takke de ordførere, der har givet mig mulighed for at komme på talerstolen allerede nu, så jeg kan nå et møde, jeg har om ikke så mange minutter. Jeg vil gerne begynde med at sige, at der siges jo meget rigtigt i den bypolitiske redegørelse, der er mange generelle formuleringer, som jeg tror der er bred enighed om herinde i Folketinget.
Når det f.eks. i indledningen på side 4 siges, at bypolitikken kan betragtes ud fra to overordnede indfaldsvinkler, dels den boligsociale indsats, dels at bypolitikken skal være bæredygtig, så synes jeg, at det er en rigtig betragtning.
Jeg har også selv tidligere været med til at fremme forskellige boligsociale indsatser for at få en skæv udvikling vendt, og at bypolitikken skal være bæredygtig i bred forstand, er jeg også meget enig i.
Så er der nogle mere detaljerede synspunkter, byens erhverv, beskæftigelse osv.
Når det så skal udmøntes, vil vi nok gøre det på en lidt forskellig måde, men de overskrifter, der er nævnt, og de målsætninger og de udfordringer, der er omtalt, har jeg ikke så mange indvendinger imod.
Jeg synes da, det lyder meget rigtigt, og jeg tror næsten, at mange af de overskrifter ville være sagt af en hvilken som helst by- og boligminister uafhængigt af partifarve.
Jeg synes, at her er det første tema, vi må fokusere på også for, at vi får gode bymiljøer, at vi får byggerier, som almindelige mennesker kan betale.
Der må vi begynde med at spørge: Hvorfor er byggeri generelt dyrere i Danmark end i en række lande, vi sammenligner os med?
Det er det første, jeg synes, man må fokusere på.
Så mangler vi en række især lejligheder, og der mener
jeg ikke, man skal spille den private udlejningssektor og den almene sektor ud mod hinanden, tværtimod skal netop begge parter have mulighed for at yde deres samlede bidrag.
Den høring, vi havde for godt en måned siden, afslørede jo, at denne regering har truffet to beslutninger, som har været bremsende for, at vi får de nødvendige lejeboliger.
Den ene er pinsepakken.
Der fik vi jo dokumenteret sort
på hvidt, at pensionskasserne fik et væsentligt mindre afkast, når de byggede familieboliger - jeg ved ikke hvilken familie, unge, ældre, børnefamilier, eller hvem det var - end hvis de investerede i erhvervsbyggeri. Når vi laver en beskatning, hvor man sort på hvidt kan se, at man får et ringere afkast ved at investere i familieboliger end i erhvervsboliger, ja, så må da enhver ansvarlig direktør i en pensionskasse sige, at så satser vi på erhvervsbyggeri. Det var forudsigeligt.
Vi var nogle, der sagde det dengang, og så mener jeg, at når vi nu kan se de uheldige konsekvenser, er det da lige så fint, at pensionskasser investerer i familieboliger som i erhvervsboliger.
Det er det ene, jeg mener, der må ændres, og det er der jo kommet udtalelser om fra mange sider. Man kan så drøfte, på hvilke vilkår det skal ske.
En af oplægsholderne, direktør Lublin, var jo inde på, at de også var parat til at påtage sig et boligsocialt ansvar; nogle siger, at det skal være større.
O.k., lad os få en drøftelse af det.
Men det helt overordnede er: Der er truffet en beslutning, og man kan sort på hvidt vise, at de investerer i noget andet.
Så kommer vi til at mangle nogle boliger.
Det andet, jeg vil nævne, er, at i mange år var kommunernes grundkapital 7 pct.
Så fik kommunerne større frihedsrettigheder, de var ikke underlagt kvoter, og da var vel især finansministeren, men sikkert også økonomiministeren bange for, at når nu kommunerne ikke længere var kvotebelagt, ville de så ikke bygge langt mere, end der er brug for?
Hvordan har erfaringen været?
De har bygget væsentligt mindre.
Det er jo det interessante, at da de fik større frihedsgrader, byggede de mindre.
Der tror jeg, at det, at den kommunale grundkapital blev øget fra 7 til 14 pct. spiller en rolle.
Så ved jeg godt, man har frihedsgrader til at låne, men der har jeg talt med mange kommunalpolitikere, som siger, at de ikke vil belåne deres kommune.
Der er det min holdning, at ønsker vi bygget nogle flere boliger, og jeg vil sige ikke mindst ældreboliger, kan det jo ikke nytte noget stadig at tilskynde kommunerne ved at sige, at de kan låne, hvis det egentlige problem er, at vi har ændret på nogle procentbeløb. Set fra det offentliges side, koster det jo det samme, om kommunen skal give 14 pct., eller kommunen skal give 7 pct. og staten 7 pct., og om det skattemæssigt bliver opkrævet det ene eller det andet sted, vil borgerne jo i alle tilfælde mærke, at der skal skaffes nogle penge til veje her.
Der mener jeg, at i hvert fald på ældreområdet må man tage konsekvensen af den erkendelse, som alle er enige om, nemlig at kommunerne bygger for lidt.
Så må man sige o.k., så må vi tilbage til de satser, og der synes jeg man passende kunne begynde på ældreområdet.
Så får vi bygget nogle flere ældreboliger.
Det er de to områder, og jeg synes, det hører sammen med, at vi skal have en velfungerende by og bymiljøer, at der først og fremmest må være de boliger, som der er brug for.
Det var dejligt ved den høring, vi afholdt, at der blev det dokumenteret, at på de to områder, hvor vi gerne ønskede en indsats, var der en hurdle begge steder.
Så er spørgsmålet: Er der villighed her i Folketinget til at gøre noget ved det?
Der fornemmer jeg en stigende vilje, ikke så det har udmøntet sig konkret ved afstemningerne, men ved mange tilkendegivelser, og vi vil fortsat presse på, at vi får givet mulighed for, at både den private udlejningssektor og også kommunerne bedre kan være med til at løse den presserende opgave, som vi står over for, nemlig at der er mangel på boliger.