runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Karen J. Klint (S), 2006-02-21:
Jeg er glad for, at ministeren ser muligheder og ikke begrænsninger i beslutningsforslaget her.
Så vil jeg godt bede ministeren om ikke kun at tænke på bygningsreglementet.
Danmark har faktisk tilsluttet sig Nordens koncept, »Design for Alle«.
Det ser ikke ud til, at det får en klokke til at ringe hos ministeren, men det er et bredt koncept om, at man skal indrette samfundet, så det er tilgængeligt for alle, uanset hvad.
Det er også regeringen, der har lavet en kommunalreform, hvor en af sætningerne, vi hører igen og igen, er »én adgang, én indgang, én dør«.
Kommunalreformen giver så nogle større afstande mellem de døre.
Det kan godt ske, at man i en storkommune kommer til at køre forbi et handicapvenligt rådhus for at komme hen til det store rådhus, som er gammelt og dermed ikke handicapvenligt.
Man kan ikke komme til døren, fordi man ikke kan komme derhen.
Det kan også være, at der ikke er transportmulighed.
Hvad er det egentlig, ministeren gerne vil tale med kommunerne om?
Hvilken form for tilgængelighed er det ministeren vil have kommunerne til at åbne op for, hvis det ikke helt kontant er den fysiske tilgængelighed?
Er det bare en plan uden tidsfrister?
Martin Lidegaard (RV), 2006-02-21:
Først og fremmest tak til Venstres ordfører for tilsagnet om, at når det handler om de statslige it-systemer f.eks., vil man gerne være med til at gøre noget.
Det er i hvert fald et ansvar, som vi ikke kan løbe fra herinde i Folketinget.
Så når vi kommer med et beslutningsforslag om at gøre noget ved det, er jeg glad for, at Venstre på forhånd har ment, at man er positivt stemt.
Men 80 pct. af de offentlige hjemmesider, inklusive kommunernes, har nu i 20 år ikke været tilgængelige.
Jeg står her med det notat, som Arbejdsstyrelsen har udarbejdet sammen med dem, der skal etablere jobcentre, om, hvordan itsystemerne skal være.
Man nævner overhovedet ikke tilgængelighed, og vi kan derfor forudse, at der etableres jobcentre med it-systemer, som ikke vil være tilgængelige, hvorfor det vil koste et million- eller milliardbeløb at skrive alle systemerne om om et år, hvis handicaprådene vil.
Når jeg kigger på det notat, tænker jeg: Var det ikke lettere, som fru Tina Petersen er inde på, allerede nu at gøre kommunerne opmærksom på: Med ganske få midler kan vi gøre de her systemer tilgængelige, lad os gøre det nu, hvor vi alligevel skal lægge dem om?
Mange af dem aner ikke noget om det her.
Jens Hald Madsen (V), 2006-02-21:
Jeg vil nødig have det sådan, at SF sidder i spænding i alt for lang tid og tænker på, hvordan Venstre mon vil reagere på dette beslutningsforslag, så jeg vil bare sige med det samme, som det er: Det kan vi ikke støtte, og det er der sådan set to helt specifikke grunde til.
Man kan sige, at den ene grund er overordnet ideologisk.
Uden at hæve fanen for højt vil jeg blot sige, at hele princippet med at tro, at man skal regulere private virksomheder, er fejlagtigt, for det duer ikke.
Den anden grund er spørgsmålet om, hvilke værktøjer og redskaber der kan bruges i denne forbindelse.
Her mener vi i Venstre, at regeringen sådan set har fat i de rigtige værktøjer, når den siger, at det, det handler om, er gennemsigtighed for kunden.
Det handler om, hvorvidt kunden får oplyst, hvad det er, der bliver taget af gebyr, og der mener vi, at det initiativ, der kommer fra den 1. april om, at ethvert pengeinstitut skal oplyse størrelsen på samtlige gebyrer og udarbejde prisoplysningsregler for realkreditinstitutter, meget godt opfylder det.
Og Finansrådet har også selv bedt sine medlemmer om at lave en årlig udsendelse med en oversigt til kunden om betalte gebyrer.
Som ministeren har nævnt, er der jo også forskellige prisportaler, hvor man kan gå ind og kigge.
Frank Aaen (EL), 2006-02-21:
Jeg forstod ikke helt argumentationen fra hr. Jens Hald Madsen i det her.
Jeg forstod det sådan, at man principielt var imod at regulere, og så kom der efterfølgende nogle argumenter om, at nu har vi jo allerede reguleret i en anden lovgivning.
Det hænger jo ikke rigtig sammen.
Enten har man et principielt argument imod det beslutningsforslag, der er fremsat, eller også må man gå ind i det og sige, hvad det er i beslutningsforslaget, som man ikke kan lide.
Derfor vil jeg give Venstres ordfører mulighed – og det er jo sådan set en slags service, kan man sige – for at svare på: Hvad er det nu lige i det her forslag fra SF, der er forkert?
Det forstod jeg ikke helt.
Jens Hald Madsen (V), 2006-02-21:
Jeg er meget glad for, at jeg har mulighed for at korrigere, for det må jo være noget med akustikken herinde i forhold til bageste række.
Det er jo sådan, at der ikke er noget forvirring i det.
Det er en præcisering af, hvorvidt man skal gå ind specifikt og kontrollere prisfastsættelsen for gebyrer i forhold til at have en opgave af oplysende karakter over for kunden for at få gennemsigtighed og overblik over, at gebyrerne står for et bestemt produkt.
Det er to vidt forskellige ting.
Det ene er en oplysningspligt, og det andet er simpelt hen at gribe ind i markedsmekanismerne, og det sidste er Venstre imod.
Frank Aaen (EL), 2006-02-21:
Hvis vi ser på den lovgivning, der er vedtaget herinde i Folketinget, hvor der er grebet ind i markedsmekanismer – ikke så meget, som vi kunne ønske os det, og slet ikke på den måde, vi kunne ønske os det – vil jeg bare sige, at i dansk erhvervslovgivning og dansk skattelovgivning er der i titusindvis af reguleringer af markedsmekanismer, og langt, langt de fleste har hr. Jens Hald Madsen selv stemt for.
Derfor er det jo ikke noget argument, at man er imod indgreb i markedsmekanismen.
Det har vi i øvrigt diskuteret flere gange og vedtaget forslag om flere gange.
Hvad er der galt i, at bankerne skal beregne – ligesom andre også skal – hvad det koster at udsende et rykkerbrev?
Hvad er der principielt galt i at indføre en regel om, at når bankerne beregner et gebyr, så skal det gebyr svare til, hvad det koster at lave den pågældende ydelse, man køber for gebyret?
Jens Hald Madsen (V), 2006-02-21:
Jeg synes, det er en interessant argumentation at komme med, at fordi man har grebet ind i det private erhvervsliv på alle mulige andre områder, kan vi lige så godt gøre det her.
Den starter vi med det her forslag, og så kigger vi sammen på de andre forslag, om vi kan gøre noget ved det.
Det, jeg kan bekræfte over for ordføreren, er, at det, jeg sagde, var, at vi ikke har et ønske om at lave yderligere regulering af private virksomheder i forhold til de frie markedsmekanismer.
Det rigtige værktøj i det her tilfælde er at skabe gennemsigtighed i forholdet mellem kunde og virksomhed.
Og det mener vi faktisk at regeringen får opfyldt ved at have de forskellige initiativer omkring portaler og prisoversigter osv.
Det, som vi går ind og siger, er, at det værktøj til at regulere prissætningen fra statens side ikke er løsningen.
Det er ikke det rigtige værktøj.
Det er sådan set det, vi siger.
Poul Henrik Hedeboe (SF), 2006-02-21:
Det drejer sig jo om at have nogle ret veldefinerede ydelser, som derfor også bør have en ret veldefineret pris.
Derudover er der som sagt en margen til at te sig anderledes eller have forskellige bud på, hvad det skal koste.
Men kan ordføreren ikke medgive, at nogle steder kan der være en masse forbrugerforvirring, hvor der er en masse oplysninger, som man skal bruge tid på at samle sammen, og at det bliver uoverskueligt og uigennemskueligt?
I den situation kan det godt være en politisk opgave at gå ind og skabe klarhed, uden at det rokker en hel masse ved markedskræfterne.
Jens Hald Madsen (V), 2006-02-21:
Jeg synes jo altså, at det, at vi f.eks. laver en prisportal, sådan set giver et overblik med hensyn til sammenlignelighed.
Den anden ting, som jeg synes at ordføreren glemmer ved det her initiativ, er, at man går ind og regulerer i markedsmekanismer, hvor man ser, om der er højkonjunktur eller lavkonjunktur, forskellige bevægelser.
Hvis nu man har mulighed for at lave konverteringer – det ser vi jo; der sker en bølge af ejerskifter – betyder det jo, at så trækker man mere på produkterne, og dermed skal der betales flere gebyrer.
Men der kommer også en dag, hvor bankerne skal leve med lavkonjunktur, hvor der er knap så mange ejerskifter, hvor der er knap så mange konverteringer og dermed knap så mange indtægter.
Og så kan vi komme i samme situation igen.
Skal staten så ind og lave støtteordninger eller andre former for reguleringer?
Derfor er det en gal retning, det er et forkert værktøj.
Karen Hækkerup (S), 2006-02-21:
Socialdemokraterne er sådan set ikke berøringsangste over for at bruge regulering, og vi er heller ikke specielt bekymrede for, at den finansielle sektor snart skal til at trække i nødbremsen, fordi den lider nød.
Vi har fremsat beslutningsforslag nr. B 67, hvori vi foreslår, at pengeinstitutter skal oplyse deres kunder om, hvilke gebyrer de i løbet af et år har opkrævet.
Og det skal altså ikke være frivilligt, og det skal heller ikke være gennemsnitspriser, der skal oplyses.
Det skal være på kroner og øre.
Vi har ikke lyst til at forsvare, at forbrugere skal betale urimelige gebyrer til bankerne for, at de skal håndtere deres penge.
Og vi mener, der trænger til at ske noget på det her område.
Nu er det jo ikke forbudt at tjene penge, og det skal det sådan set heller ikke være, det er slet ikke vort ærinde.
Det er heller ikke forbudt at tjene gode penge.
Men vi mener, at når vi som forbrugere skal betale i øst og i vest, så kræver det, at vi ved, hvad det er, vi betaler for, og om der er et andet sted, vi kan gå hen med vores bankforretninger for at undgå at skulle punge ud.
For os at se er columbusægget i den her sag gennemskuelighed.
Forbrugerne skal have gennemskuelighed og fri konkurrence, så de uden at skulle yde en kæmpe indsats ved at lede på forskellige portaler og andre meget venlige oplysningssider, selv kan finde ud af og selv kan overskue oplysningerne om gebyrerne.
Det skal være nemt, så man kan vælge til og vælge fra.
Det er da det mindste, man må kunne forlange som forbruger, gennemskuelighed og reel prisoplysning.
Det er det, vi Socialdemokrater vil have, og det er derfor, vi har fremsat B 67, som indbefatter, at gebyrer skal oplyses over for kunden både som en samlet gebyrsum og også specificeret på en årsopgørelse.
Problemet med SF’s forslag, som det ligger her, er for os at se usikkerheden om størrelsen på et omkostningsbestemt gebyr.
Derfor vil Socialdemokraterne ikke i dag anbefale at stemme for SF’s forslag, fordi vi fortsat arbejder på at få vores eget forslag vedtaget.
Og hvis vores forslag, B 67, bliver vedtaget, vil forbrugerne få de oplysninger, de bør have krav på at få, også for at kunne vælge fra.
Vi tror, det er den vej, vi skal gå, for at slutresultatet bliver mindre gebyrer og bedre konkurrence til gavn for netop forbrugerne.
Hvis vores beslutningsforslag om at forbedre forbrugernes stilling afvises, så afviser vi ikke at ville lovgive på området.
Vi vil nemlig gerne sikre gennemskuelighed for forbrugerne på gebyrområdet, men vi vil bare gerne være sikre på, at vi bruger det rigtige værktøj, sådan at det lovforslag, vi får vedtaget, reelt er med til at få stoppet urimeligt optrækkeri og sikre, at forbrugerne ikke skal opleve at skulle have flere penge op af lommerne for forskellige gebyrer.
Men indtil videre holder vi tungen lige i munden og afventer behandlingen af vores eget forslag, som vi tror på er det, vi har brug for.
Poul Henrik Hedeboe (SF), 2006-02-21:
Skal jeg forstå ordføreren sådan, at det faktisk er en åbning for en mulighed for, at vi kunne forhandle os frem til nogle ting, når det her forslag kommer i udvalget?
Colette L. Brix (DF), 2006-02-21:
Dansk Folkeparti er helt enige i det hensigtsmæssige i, at der kommer større gennemsigtighed og åbenhed omkring gebyrerne.
Derfor synes vi også, det er fornemt, at Forbrugerrådet og Finansrådet har fundet sammen om en fælles løsning ved at drive en prisportal på nettet.
Det var på tide, men det er et godt initiativ.
Vi foretrækker en løsning, hvor de involverede parter bliver enige indbyrdes.
Derudover er det meget vigtigt, at man ser, hvordan kunderne tager imod pengeguiden.
Forbrugerne er meget opmærksomme på gebyrerne, og de skal nok stemme med fødderne, hvis de finder anledning til det.
Forbrugerne er faktisk meget kloge.
Overordnet mener Dansk Folkeparti, at markedet må finde et fornuftigt niveau for gebyrerne, og derfor er det ikke den rigtige vej at gå, at vi fra Folketingets side skal til at gå ind og lovgive om gebyrernes størrelse på dette område.
Derudover finder vi, at timingen er helt forkert, da prisportalen netop lige er lanceret og vi endnu ikke kan vurdere dens effekt.
Lad nu lige det redskab, der er kommet, som forbrugerne skal til at bruge, fungere, før vi tager flere skridt i den retning.
Dansk Folkeparti kan ikke støtte forslaget.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2006-02-21:
I Det Konservative Folkeparti ønsker vi den størst mulige gennemsigtighed og åbenhed omkring gebyrer på det finansielle område.
På den baggrund vil vi gerne kvittere for, at regeringen allerede med flere tiltag har sat ind på dette område for at sikre den bedst mulige forbrugeroplysning.
Når jeg læser dette forslag til folketingsbeslutning, så undrer jeg mig over, at SF, få måneder efter at man har stemt for markedsføringsloven, ønsker at ændre denne, således at den også kommer til at omfatte gebyrer på det finansielle område.
Det rejser jo spørgsmålet, om forslagsstillerne dermed også ønsker, at det fremover er Forbrugerombudsmanden, der skal føre tilsyn med den finansielle sektor.
Men det kan man måske få svar på senere.
I Det Konservative Folkeparti vil vi under ingen omstændigheder, under ingen omstændigheder, gå med til, at gebyrer skal gøres omkostningsbestemte.
For det første er det i praksis umuligt at fastsætte omkostningerne ved de forskellige ydelser, og for det andet er der tale om en glidebane, hvis vi som lovgivere skal ind og blande os i selve prisfastsættelsen på ydelser eller varer.
Hvad bliver det næste, som Socialistisk Folkeparti ønsker at regulere?
Er det priserne på bagerbrød, flybilletter, eller er det karruselturen i Tivoli?
Så trods de utvivlsomt gode intentioner, som ligger bag dette forslag, må vi fra konservativ side skuffe forslagsstillerne ved at sige pænt nej tak til dette beslutningsforslag.
Poul Henrik Hedeboe (SF), 2006-02-21:
Jamen det var da egentlig en udmærket idé, ordføreren kom med om flybilletter.
Det vil vi faktisk være indstillet på at gøre et eller andet ved.
Men det var nu ikke lige det, jeg ville sige noget om.
Mener ordføreren, at der er en rimelig klarhed og gennemsigtighed på markedet set fra forbrugerside?
Per Ørum Jørgensen (KF), 2006-02-21:
Jeg mener faktisk, at man med de initiativer, man har taget, bl.a. prisportalen, som jeg nævnte i min ordførertale, har taget et meget stort skridt i den rigtige retning, og at man med de prisoplysninger, som kunderne får, også har skabt gennemsigtighed på det her område.
Med prisportalen er der selvfølgelig hele tiden plads til forbedringer, men det, jeg hæfter mig ved, er, at de ønsker, der indtil videre har været til forbedringer fra Forbrugerrådet, fra Socialdemokratiet, er imødekommet nu, og at man derved har en meget stærk prisportal, som vi selvfølgelig hele tiden skal kigge på og udvikle og forbedre.
Poul Henrik Hedeboe (SF), 2006-02-21:
Mig bekendt er enigheden om den portal ikke så voldsomt stor.
Kunne ordføreren løfte sløret for, hvad der skal til?
Hvad er det så, ordføreren mener der yderligere skulle til?
Per Ørum Jørgensen (KF), 2006-02-21:
Jeg synes faktisk, at vi er nået rigtig langt, og at forbrugerne i Danmark er ganske godt stillet på det her område.
Men derfor skal man jo ikke sige, at tingene ikke kan blive bedre over tid, og derfor skal man jo hele tiden udvikle de ting og de løsninger, der er nu.
De uoverensstemmelser, som SF’s ordfører henviser til, var sådan set ikke dem, jeg refererede til, men jeg forholdt mig faktisk til, at de ønskede ændringer til prisportalen er imødekommet – de ændringer, som Forbrugerrådet har ønsket, de ændringer, som Socialdemokratiet har ønsket – og at tingene derfor er i orden.
Så håber jeg ikke, at jeg har givet SF’s ordfører for mange gode ideer til, hvor man fra politisk hold kan gå ind og regulere priser i det private erhvervsliv – og slet ikke på karruselturen i Tivoli.
Den håber jeg SF holder hænderne fra.
Poul Erik Christensen (RV), 2006-02-21:
Formålet med forslaget er ifølge forslagsstillerne ikke at forbyde gebyrer på det finansielle område, men i stedet at gøre det tydeligt, hvad der forstås ved gebyrer på området, og sikre, at forbrugerne får en tydelig og frem for alt ensartet oplysning.
I den nylig vedtagne markedsføringslov er der kommet en definition af, hvad et gebyr er, ind i loven.
Det betyder, at en virksomhed kan kalde en ting, hvad den vil, men hvis den falder ind under definitionen, så er det et gebyr.
Virksomheder kan ikke ændre et gebyr, uden at det varsles individuelt over for kunden.
Virksomhederne har nu fået en lovfæstet pligt til at oplyse en vares samlede pris over for kunden inklusive gebyrer.
Problemet er, at finanssektoren ikke er omfattet af markedsføringsloven.
Det Radikale Venstre er enig i, at elementer i markedsføringsloven også burde omfatte finanssektoren, men vi er ikke enige med forslagsstillerne i, at gebyrer skal være omkostningsbestemte.
Det lugter en lille smule af planøkonomi, og det var jo helt galt, hvis det var således, at der også skulle lovgives om, hvor høj en rente skulle være.
Det er jo sådan, at en meget stor del af gebyrerne er et anliggende mellem den enkelte kunde og pengeinstituttet, således at det forhandler man om.
Hvis der først bliver lovgivet om, at det er omkostningsbestemt, så vil det tilfalde alle at betale.
Med dette element indeholdt i beslutningsforslaget kan det Radikale Venstre ikke støtte forslaget, men vælger forslagsstillerne at tage dette element ud af forslaget, så vil indstillingen være væsentlig mere positiv fra Det Radikale Venstres side.
Karen Hækkerup (S), 2006-02-21:
Det skal forstås sådan, at Socialdemokraterne på lige fod med SF – som vi jo også var enige om, da vi forhandlede markedsføringslov – har fokus på det her område.
Vi mener, at gebyrskruen er spændt for vidt, og vi mener, at der bliver hevet for mange penge op af forbrugernes lommer.
Når vi bare ikke lige i dag er villige til at stemme for det forslag, som ligger, er det, som jeg sagde, fordi vi har fremsat vores eget forslag, som vi reelt tror er det, der skal til for at få bankerne til at nedsætte gebyrerne.
Det er ikke omkostningsbestemte gebyrer, men den reelle oplysning, vi har brug for.
Vi mener, at omkostningsbestemte gebyrer er en nødbremse, som vi er villige til at trække i, hvis ikke vi ad forhandling og diplomati kan få vedtaget nogle andre regler, der gør, at gebyrskruen bliver mindre stram.
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2006-02-21:
Vi skal ikke tage ansvaret fra kommunerne, og vi skal ikke tage ansvaret fra handicaprådene, allerede inden de overhovedet har fået mulighed for at komme i gang.
De har alle chancer for at komme ind og sætte deres mærker på ting, de kan gøre noget ved, også på det her område.
Hvad angår ansvaret, der ligger lokalt: Ja, det gør det også i ministerierne, så ministerierne er fri til at starte i morgen.
Det er ikke noget, hr. Martin Lidegaard behøver at fremsætte et beslutningsforslag om, for det kan ske lige med det samme.
Charlotte Dyremose (KF), 2006-02-21:
Der er jo heldigvis aldrig nogen, der har lovet, at energistof skulle være let.
Overordnet set er det lovforslag, vi her behandler, jo et udtryk for et bredt samarbejde i Det Energipolitiske Udvalg, og helt overordnet fra konservativ side finder vi, at energipolitikkens mål jo selvfølgelig skal være, at vi finder nogle fornuftige muligheder for at lave en konstruktiv energispareindsats, der gøres på en måde, så de berørte parter selvfølgelig får nogle fleksible muligheder for at løse det på den måde, som de nu engang bedst kan gøre det på.
Det er jo en fin balance mellem, at virksomhederne, dansk erhvervsliv, skal kunne fungere, og at vi skal gøre, hvad vi kan, for at spare mest muligt på energien.
Der er en række tiltag i det her lovforslag, som skaber en større grad af fleksibilitet.
Jeg vil primært nævne fritagelsen for den såkaldte PSO-afgift.
Som sagt var der ikke nogen, der sagde, det skulle være nemt.
Det behøver jo heller ikke nødvendigvis at være nemt at forstå vores kodesprog.
Men det giver i hvert fald en mulighed for, at overskydende elektricitet kan blive brugt til opvarmning, og det skaber en vis fleksibilitet, bl.a. fordi vi i Danmark har et stort antal vindmøller, som nogle gange producerer mere, fordi der er meget vind.
Det giver derfor nogle gange en overproduktion af el, og så er det en konstruktiv mulighed at kunne bruge den til varme, så vi ikke bare eksporterer den til en meget lav pris, men i stedet bruger den til opvarmning.
Det var et forsøg på at gøre den del lidt lettere tilgængelig.
Derudover giver vi nu det, der hedder net- og distributionsselskaberne, nogle fleksible muligheder for at leve op til de rammebetingelser, som vi har fastsat i et bredt forlig.
Vi er fra De Konservatives side utrolig glade for, at vi har kunnet gøre det på den måde, så man netop får den fleksible mulighed for at leve op til rammen.
Det betyder naturligvis, at man skal leve op til rammen, men at man også har mulighed for at vurdere, hvordan man bedst gør det.
Derudover finder vi naturligvis, at det er helt naturligt, at man kan overdrage de pålæg, der er om brug af biomasse.
Det væsentlige må her være, at vi får brugt den mængde biomasse til elproduktionen, og det er ikke nødvendigvis så vigtigt, at det lige er den produktionsenhed, der skulle have gjort det, der udfører forpligtelsen, bare den bliver udført.
Alt i alt kan vi bakke op om det her forslag, vi er også glade for, at vi nu får rammebestemmelserne i orden i forhold til den havvindmøllepark, der skal sættes op på Horns Rev, og vi kan naturligvis også støtte den del af forslaget.
Vi går derfor meget positivt ind i udvalgsarbejdet og ser frem til, at vi også der får drøftet de små teknikaliteter, der fortsat kunne være.
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2006-02-21:
It-systemerne er allerede ved at blive lavet, så det er jo ikke noget, vi kommer på forkant med alligevel.
Ministeren sagde, at der er sat en undersøgelse i værk, og behovet er ved at blive afdækket.
Jeg kunne godt tænke mig at høre, om hr. Martin Lidegaard har beløbsstørrelsen på det her.
Var det ikke en god idé, at vi fik det hele ridset op, så vi havde et godt handlepapir at gå frem efter?
Tina Petersen (DF), 2006-02-21:
Hvor mange sager er afgjort i statsamtet?
Det ville da være oplagt at gå ud og undersøge sådan noget der.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2006-02-21:
Jeg vil sige det samme, som jeg også sagde til den radikale ordfører, at jeg synes, det er mest korrekt og vel også bedst for alle parter, at man stiller det spørgsmål i forbindelse med udvalgsarbejdet, da jeg ikke har forudsætning for at svare på det.