runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anita Knakkergaard (DF), 2006-04-28:
Jeg kan kun sige, at de boliger, der mangler, må man jo i gang med at bygge, for man kan jo ikke bare sige: Nu tager vi de private boliger.
Dem er der jo allerede nogle, der bor i, og man kan jo ikke bare rokere rundt med det hele.
Det var også det, jeg sagde før.
Når jeg kigger på de almene boliger, blev der f.eks. for Københavns vedkommende bygget i alt 56 boliger i 2001, og i Århus blev der bygget 306 boliger i 2001.
Går jeg til 1997, blev der bygget 142 boliger i København og 676 i Århus, og sådan kan jeg blive ved med at tage årstal efter årstal.
Vi ved, at der simpelt hen er grov mangel på boliger i København, men vi ved også, at man solgte TOR-byggeriet, som man selv havde anvisningsret til, som andelsboliger og scorede penge til kassen.
Nu snakker jeg kun om København, men det vil jo ikke være nemt for de private udlejere i alle de kommuner i Danmark, som har opfyldt deres forpligtelse til at bygge boliger, hvis de skal se, at vi griber ind her fra Folketingets side.
Det bliver jo netop over for de private.
Per Clausen (EL), 2006-04-28:
I hvert fald i København, Århus og enkelte andre store byer er situationen jo den, at der mangler boliger – i hvert fald boliger, som kan anvendes til boligsociale formål – og derfor synes jeg måske, det er lidt fattigt, at det eneste, fru Anita Knakkergaard kan byde på, er, at kommunerne burde have gjort noget.
Vi kan diskutere, om kommunerne har haft de økonomiske muligheder osv., men er realiteten ikke, at vi står med et ret stort problem?
Vi står med nogle mennesker, som skal have et sted at bo, og på den ene side vedtager et flertal her i Folketinget nogle regler for, hvor de ikke må bo, men på den anden side er flertallet i virkeligheden ikke villigt til at sikre, at der findes alternative muligheder.
Anita Knakkergaard (DF), 2006-04-28:
Jeg har jo sådan set sagt, at kommunen er nødt til at sørge for, at der i de områder, hvor L 32 kan anvendes, bliver bygget flere boliger.
Det er en af en kommunes opgaver, og som kommune kan man jo gå ind i et lukket kredsløb og bygge de boliger.
Per Clausen (EL), 2006-04-28:
Det er jo altid interessant med politiske alliancer her i Folketinget, og jeg kan forstå, at Dansk Folkeparti og Det Radikale Venstre nu har fundet noget at stå sammen om, nemlig et offensivt forsvar for den private ejendomsret.
Men det, der står tilbage, er jo, og det vil jeg gerne spørge fru Anita Knakkergaard om: Når man siger meget klart og utvetydigt, at der skal være grænser for, hvor mange af en bestemt befolkningsgruppe der må bo i bestemte boligkvarterer – faktisk i store dele af den almene københavnske boligmasse, som fru Lissa Mathiasen nævnte – hvor skal de mennesker så flytte hen, når man ikke er villig til at foretage et indgreb over for den private boligmasse?
Om det er ekspropriation eller ej, afhænger vel lidt af, om man giver en tilfredsstillende kompensation for det, man kræver?
Anita Knakkergaard (DF), 2006-04-28:
Det beslutningsforslag, der her er fremsat af Enhedslisten, er jo et forslag, vi har set gentagne gange tidligere, og her har der ikke været flertal for det.
Forslaget går ud på at give kommunerne ret til at anvise 25 pct. af boligerne i det private udlejningsbyggeri i lighed med reglerne for den almene sektor.
I Dansk Folkeparti ønsker vi gode boliger til en rimelig pris, men vi ønsker ikke at gribe ind i den private ejendomsret ved at foretage indgreb, der for mig at se nærmest ligner ekspropriation af de private udlejeres lejligheder.
Forskellen er jo, at det almene boligbyggeri modtager støtte fra både staten og kommunerne til grundkapital og renter m.v., og derfor er det rimeligt, at kommunen har anvisningsret til de almene boliger.
Dansk Folkeparti stemte dog for L 32, hvor der gives mulighed for at indgå aftale om anvisningsret i private ledigblevne lejligheder mod at yde godtgørelse til ejeren.
Loven kan dog kun anvendes i de kommuner, hvor der findes almene boligafdelinger, og hvor kommunalbestyrelsen har besluttet kombineret udlejning.
Aftalen kan højst vedrøre hver fjerde ledige lejlighed eller bestemte boliger i ejendommen, og anvisningsretten vedrørende bestemte boliger kan kun indgås for 25 pct. af de ledige boliger i ejendommen og skal omfatte mindst to lejligheder.
Endelig forhøjes den maksimale godtgørelse fra staten til kommunerne for anvisning til 30.000 kr. Dansk Folkeparti kunne selvfølgelig godt ønske, at flere udlejere gjorde brug af den frivillige ordning, end tilfældet er nu.
Af bemærkningerne til beslutningsforslaget fremgår det, at regeringens boligpolitik ikke afhjælper boligmangelen.
Nu har der altså været boligmangel i mange år, og jeg kan kun se, at der er sket en forbedring af boligbyggeriet, når jeg ser på tallene for byggeriet, siden regeringen kom til.
I 2000 under den tidligere regering blev der bygget 5.843 almene boliger, men i 2002, da denne regering var kommet til, kom tallet helt op 14.198 almene boliger.
Tallet for 2003 var inklusive private udlejningsboliger næsten 9.000 boliger, og det har tilsyneladende ligget nogenlunde stabilt siden da, så det er en stigning på omkring 3.000 flere boliger årligt, hvilket vi i Dansk Folkeparti kun kan glæde os over at have medvirket til.
Der mangler dog fortsat boliger i Århus og hovedstadsområdet, især i København, hvor der i årene 1995-2003 ikke er bygget ret mange almene boliger, hvilket boligorganisationerne og Københavns Kommune jo må have skylden for.
Men Folketinget kan ikke uden videre gribe ind og diktere kommunerne, hvor meget der skal bygges, og i resten af Danmark mangler der jo stort set ingen boliger.
Vi ønsker som sagt, at der fortsat bygges flere boliger til en rimelig husleje.
Lissa Mathiasen (S), 2006-04-28:
Jeg vil godt starte med at kvittere for det tilsagn, der nu er kommet fra De Radikale om, at de dybest set har fortrudt, at de ikke i 2002 støttede det, som var vores ønske, nemlig at der blev givet anvisningsret/pligt, når talen er om privat udlejningsbyggeri, som er statsstøttet.
Det glæder mig, fordi det vil sige, at der efterhånden er et samlet flertal i Folketinget for det, og det er derfor kun et spørgsmål om at få fremsat et forslag, så burde der være bred enighed om det.
Det vil jeg godt kvittere for.
Så spørger fru Charlotte Fischer: Hvad er det, der er årsagen?
Ja, det er jo også det, der undrer os.
Og det undrer os også, at det skulle være så alvorligt et indgreb over for de private udlejere, at de skal afgive anvisningsretten til ledigblevne boliger.
Det er ikke noget med, at nogen skal sættes ud, så forudsætningen er selvfølgelig, at de skal have dækket de omkostninger ind, der måtte være af ekstraordinær karakter.
Hvad er der galt ved at sige: Nu må I altså være med til at hjælpe, for det her drejer sig om mennesker, der i den grad er i nød?
Hvorfor stritter De Radikale så meget imod?
Jeg kan forstå, at der er en meget stor uoverensstemmelse mellem, hvad fru Charlotte Fischer mener der er behov for af løsninger, og hvad fru Charlotte Fischers gruppefælle på Københavns Rådhus, hr. Klaus Bondam, mener der er behov for.
Charlotte Fischer (RV), 2006-04-28:
Nu tror jeg ikke, der er så stor uenighed mellem min partifælle i København og mig.
Vi er jo enige om at komme med nogle forslag til at gøre det anderledes end i dag.
Med hensyn til hvorfor det skulle være så slemt for private udlejere, når de får en kompensation, vil jeg gerne sige, at for mig handler den private ejendomsret om retten til at bestemme og råde over sin private ejendom.
Man behøver ikke at være ret meget husejer eller ejerlejlighedsejer for at vide, at det handler om meget mere end om kroner og øre.
Jeg mener helt grundlæggende, at vi bliver nødt til at respektere den, og derfor siger vi: Der er forskel på, at vi fremover stiller nogle krav, som er åbne og kendte, og hvor folk så kan tage stilling til, om de vil opføre private boliger på de vilkår, eller om de vil lade være, og så at vi pludselig kommer med krav til folk, der for længst har opført boliger, som indskrænker råderetten over deres ejendom.
Det er det, det handler om.
Det er jo ikke bare kroner og øre, når vi taler privat ejendomsret.
Lissa Mathiasen (S), 2006-04-28:
Det, jeg egentlig efterlyste, var fru Charlotte Fischers egen vurdering af, om det er så urimeligt, når man får det hele dækket ind.
Der er altså nogle mennesker, som har nogle ejendomme og tjener på at leje de her ejendomme ud.
De bliver sikret deres husleje; de bliver sikret, hvis der sker ekstraordinære skader på deres lejlighed, på ejendommen; de bliver sikret i forbindelse med fraflytning af en sådan lejer, der er kommet ind ved en boligsocial løsning fra kommunen.
Hvad er det, der er så meget et overgreb over for de mennesker?
De kender heller ikke de andre lejere, der kommer ind.
Her er det blot kommunen, der sætter en lejer ind, som er i en akut bolignød.
Hvad er det, der er så stort et overgreb her?
Martin Lidegaard (RV), 2006-04-28:
Det er jo bare en lidt uholdbar situation, for 2 år er jo lang tid i et barns liv, og det er også meget lang tid for familierne at vente.
Det vil tvinge de familier, der i forvejen har nok at se til, til at flytte til en bestemt kommune for at kunne få tilbuddet, ud over at det risikerer at medføre, at nogle bestemte kommuner bliver tvunget til at tage de økonomiske omkostninger, og det er jo heller ikke rimeligt at udsætte familierne for det.
Hvis man er indstillet på at fortsætte forsøgsordningen i mellemtiden, kunne alle kommuner principielt indføre den, og hvorfor så ikke tage konsekvensen og sige: Vi har ikke nogen fuldstændig evidens, men vi er i en situation, hvor vi vil overlade til den enkelte familie, om den i sin konkrete situation vil give en delvis hjemmetræning?
Hvorfor skal det kun kunne lade sig gøre i nogle få af landets kommuner?
Per Clausen (EL), 2006-04-28:
Det kan jeg.
På baggrund af det fremskredne tidspunkt vil jeg gøre det meget kort, så jeg kan bare sige, at ja, det kan jeg bekræfte.
Afstemning
Lissa Mathiasen (S), 2006-04-28:
Jeg vil godt slå det meget firkantet fast: For Socialdemokraterne er det helt afgørende, at når vi taler om anvisningsret til privat udlejningsbyggeri, så taler vi selvfølgelig kun om anvisningsret til lejligheder, der er blevet ledige.
Det er slet ikke noget med, at kommunen kan komme og sige, at de vil sætte en lejer ud; man venter selvfølgelig pænt, til der er ledige lejligheder.
Bare for at være helt sikker på, at der ikke er nogen tvivl om, at Enhedslisten deler den opfattelse, idet det har været nævnt fra borgerlige ordførere i dag, at forslaget betød, at man så rent faktisk kom til at smide andre ud, kan man så bekræfte fra hr. Per Clausens side, at det selvfølgelig kun drejer sig om, at private udlejere skal stille ledige lejligheder til rådighed for at hjælpe folk uden tag over hovedet?
Per Clausen (EL), 2006-04-28:
Nu er det jo baseret lidt på erfaring, når jeg siger, at jeg tror, at boligejere i stor udstrækning, når de lejer ud, er interesseret i penge, og at det er meget vigtigt.
Jeg bemærkede også nogle positive elementer i det, den radikale ordfører sagde, og det håber jeg da at jeg huskede at sige – ellers vil jeg da sige, at det er jeg meget opmærksom på.
Jeg er enig med den radikale ordfører i, at der også er andre forklaringer på, hvorfor det kan være svært at få nogle af de fattige mennesker ind i nogle af de ejendomme, der f.eks. ejes af pensionskasserne.
Og det er jo, fordi der eksisterer nogle fordomme, med hensyn til hvilke problemer og vanskeligheder det kan give.
Så derfor skal man bestemt fra kommuners og andre myndigheders side, når man sikrer, at det sker, være meget, meget opmærksom på, at det også sker på nogle måder, som gør, at folk får afkræftet deres fordomme.
Så det er jeg meget enig i, altså at også her spiller fordomme selvfølgelig en rolle, og det er måske også en af forklaringerne på, at det i mange pensionskasser er sådan, at næsten alle på generalforsamlingerne går ind for, at nogen skulle gøre noget, men måske ikke lige i den opgang, hvor de selv bor.
Charlotte Fischer (RV), 2006-04-28:
Lige for at kommentere det sidste: Vil hr. Per Clausen ikke bekræfte, at det ene forslag, jeg havde, sådan set var et forslag, der drejede sig om de private udlejere, nemlig om fremtidige private udlejere?
Det er ikke sådan, at vi ensidigt går efter lejeren.
Når jeg nævnte det konkrete forslag, så var det jo såmænd for at sige, at det godt kan være, at vi også skal se på nogle andre ting end bare penge.
Vi er ikke ude på at stille lejere meget dårligere, men hvis det handler om, at lejere ikke engang kan få foden indenfor, så var der måske nogle, der fik nogle ekstra muligheder, hvis man så mere fleksibelt på det.
Det er ikke et facit fra vores side.
Jeg vil godt rose Enhedslistens ordfører for at imødekomme den her, hvad skal man sige, øvelse med faktisk at se meget mere fordomsfrit på det og lade være med at indskrænke diskussionen til bare at handle om én løsning.
Der er måske en lang række løsninger på det her område.
Thomas Krog (SF), 2006-04-28:
Da SF's ordfører, hr. Morten Homann, ikke kan være til stede, har jeg lovet at sige følgende: SF er varm tilhænger af, at også private udlejningsbyggerier skal være med, når de boligsociale opgaver skal løses.
Derfor kan vi også støtte Enhedslistens forslag, der, som flere har nævnt, jo også stort set er identisk med et forslag, SF flere gange tidligere har fremsat.
Det er mere end almindelig vanskeligt at komme ghettodannelsen til livs, hvis det kun hænger på de almene boliger at rumme de mange mennesker, der har brug for at få anvist en bolig.
Det er kun ret og rimeligt, at også andre typer boliger er med til at løse opgaven.
Det vil oftest være en stor hjælp for eksempelvis integrationen af etniske minoriteter, hvis andre kvarterer end de, der i forvejen har mere end nok at se til, kan bidrage til opgaven.
SF har heller ingen betænkeligheder ved at pålægge private udlejere den her opgave.
Man skal huske på, at hvis en kommune anviser en lejer til boligen, har udlejer sikkerhed for, at huslejen falder, og har større sikkerhed for, at eventuelle istandsættelser ved fraflytning rent faktisk bliver betalt.
Derfor giver anvisning fra kommunen større sikkerhed for udlejeren.
SF kan som sagt støtte forslaget.
Charlotte Fischer (RV), 2006-04-28:
Jamen det kan vi godt være åbne over for at tale om.
Når vi er åbne over for at se på en anvisningsret til fremtidigt privat udlejningsbyggeri, handler det jo om at sige, at det er i orden, når det drejer sig om fremtidige vilkår.
Jeg synes også, det har været rigtigt at sige, at vi i første omgang satsede på at få opført en masse almennyttigt boligbyggeri.
Et eller andet sted så er det en, man kan sige, nødløsning, hvis man også skal gribe til det private byggeri, men jeg synes, noget taler for det.
Jeg vil også sige til bl.a. Enhedslistens ordfører, at det jo er en balancegang, for går vi for hårdt til værks, risikerer vi, at resultatet er, at ingen gider opføre privat byggeri, og så har vi altså skudt os selv i foden.
Så det er bare for at sige, at det hele tiden er en balancegang, hvor vi på den ene side skal stille nogle krav og på den anden side ikke skræmme private investorer væk.
Per Clausen (EL), 2006-04-28:
Nu er det jo ikke, fordi den store uvilje mod at gribe ind med regler og den slags på det her område sådan præger Folketinget.
Jeg synes bare, det er bemærkelsesværdigt, at indgreb, der rammer konkrete mennesker, som tilhører de fattigste i vores land, ligesom glider lidt nemmere igennem end tanken om indgreb, der drejer sig om, at vi skulle angribe nogle af dem, som ejer ejendomme.
Men så til det, der var positivt i fru Charlotte Fischers indlæg, fordi det var der jo også noget der var.
Altså f.eks. ville det have været helt fremragende, hvis Det Radikale Venstre havde haft det samme synspunkt for 4-5 år siden, som man har nu på det med de fremtidige boliger.
Så var der jo mange boliger, der nu ville være anvisningsret til.
Så vil jeg bare til allersidst spørge fru Charlotte Fischer, om det så også gælder de ejendomme, som pensionskasserne opfører.
For pensionskasserne er jo også, i hvert fald indbetalinger til dem, skattesubsidierede, og dermed giver det et offentligt tilskud.
Charlotte Fischer (RV), 2006-04-28:
Det er klart, at når det gælder boligpolitik, er Enhedslisten og Det Radikale Venstre ikke lige pot og pande.
Og det er jo ikke noget nyt.
Det er da et stort problem for den, der ikke kan få anvist en bolig, og det tror jeg sådan set at vi alle sammen anerkender.
Vi synes, at en del af løsningen er at få bygget en masse nye boliger, og det er derfor, vi indgik den aftale sidste år, som vi i øvrigt har fået rigtig meget på hatten for, bl.a. af Enhedslisten og andre partier.
Men det er, fordi vi synes, det er så vigtigt at få opført de her nye boliger, og det er specielt rettet mod netop København og nogle af de byområder, der har de største problemer.
Per Clausen (EL), 2006-04-28:
Jeg synes, det er rart, at Det Radikale Venstre her klart markerer, at Det Radikale Venstres borgerlige karakter er dybt ideologisk funderet.
Det er rart nok.
Men der er en ting, jeg ikke helt forstår.
Men hun er kontanthjælpsmodtager, og så kan hun jo ikke være der, fordi der må ikke være flere af den slags.
Det er da også et angreb på den persons rettigheder.
Jeg opfatter det faktisk som et noget større angreb på den persons rettigheder end det, at man, hvis man ejer 20-30 lejligheder, hver fjerde gang der bliver en lejlighed ledig, så skal stille den til rådighed for kommunens udlejning mod behørig kompensation.
Er der virkelig den forskel på sådan et borgerligt synspunkt på, hvad der er et stort overgreb, nemlig at det er en katastrofe for boligejeren, og så det, vi socialister mener er et stort overgreb, nemlig at den boligsøgende må affinde sig?
Charlotte Fischer (RV), 2006-04-28:
Jeg tror, at vandene skilles med hensyn til, hvordan vi ser på den private ejendomsret.
For os er det et princip.
Det er et princip, at man, som det også hedder, har retten til at råde over sin ejendom og gøre med den, hvad man vil.
Det handler om, at når man pludselig går ind og laver sådan nogle indskrænkninger med tilbagevirkende kraft for nogle, der for længst har opført deres ejendomme, så indskrænker man den her råderet.
Det er ikke bare noget, man kan kompensere for i kroner og øre og sige: Værsgo, nu får du et beløb, og så er alt godt igen.
Det er et langt højere princip, der står på spil, og det synes jeg trods alt er vigtigt i Danmark, hvor vi ikke helt har indført socialisme fra den ene ende til den anden.
Er der nogen, der står vagt om boligejerne i det her land, så er det da Socialdemokraterne.
Derfor synes jeg, at man et eller andet sted ikke bare kan reducere den private ejendomsret til et spørgsmål om kroner og øre.
Line Barfod (EL), 2006-04-28:
Gid det var så vel.
Men mange af dem, der klager, har jo fået hjælp, enten fra deres fagforening, patientorganisationer eller andre, som har været nødt til at opruste med bisiddere osv., eller de har selv ofret udgiften til en advokat eller er gået til en advokat og har fået retshjælp, og advokaten har så hjulpet dem nærmest gratis, for det er der jo en del advokater, der gør rundtomkring.
Det, jeg gerne ville høre om, var, hvorfor vi, hvis vi følger hr. Tom Behnkes argumentation – og jeg synes jo, det lyder vældig prisværdigt, at borgerne skal kunne klage, og at vi ikke skal have domstolslignende tilstande – så på skatteområdet skal have en omkostningsdækningsordning, for regeringspartierne har jo i den tidligere regerings tid været med til at indføre og få forbedret under denne regering, at man får dækket udgifter til advokat og revisor i forbindelse med skattesager.
Lissa Mathiasen (S), 2006-04-28:
Nu er vi i den situation med den almene sektor, at der også fra Københavns Kommunes side bliver sagt meget højt, og endda fra fru Charlotte Fischers partifælle, hr. Klaus Bondam, så sent som i dag: Vi magter ikke at løse de her problemer, hvis vi samtidig skal leve op til det, Folketinget har sagt, med at vi skal prøve at afvikle og ikke skabe flere ghettoproblemer.
Derfor har vi brug for, at der bliver lavet nogle redskaber, vi kan bruge i kommunen til at sikre, at også den private udlejningsmasse kommer med.
Jeg kan ikke se andet, end at det bør være vores opgave at sikre, at der kommer den spredning, og det ville undre mig, hvis ikke fru Charlotte Fischer også var enig med sin partifælle i Københavns Kommune i, at der må tages andre midler i brug.
Jeg synes netop, det er væsentligt at sikre, at forholdene bliver ens.
Selvfølgelig skal man ikke som privat udlejer have øgede omkostninger, det ville være urimeligt.
Hvis vi får lavet en ensartet ordning, synes jeg, vi har lavet noget, som vi alle sammen kan være bekendt, ikke mindst fordi vi så har været med til at give de redskaber, der skal til, og har givet det svar, vi herindefra bør give kommunerne og dermed også til de mennesker, som er i nød, fordi de har problemer med at finde en bolig.
Ja, jeg mener, det er rimeligt, og når jeg synes, det er rimeligt, er det, fordi man selvfølgelig også i den private udlejningsmasse skal have retten til at kunne blive kompenseret.
Vi taler om fraflytningsomkostninger, som ikke er blevet dækket ind af lejeren, vi taler om ting, der er blevet ødelagt, som lejeren ikke dækker ind.
Alle de ting, som man også i den almene sektor rent faktisk går ind og hjælper til med, når kommunen har anvist en bolig, de fordele skal selvfølgelig også være der for en privat udlejer.
Derfor synes jeg, det er rigtigt, at vi taler om, at man giver kommunerne et redskab, som betyder, at de har mulighed for at sprede beboerne, så vi er sikre på, at vi får en bredere beboersammensætning, hvilket jeg tror vi alle sammen er enige om er det rigtige.
Per Clausen (EL), 2006-04-28:
Da det var økonomiministeren sidste gang, kunne ingen gå fra det møde uden at være overbevist om, at problemerne ville være løst i år 2006.
Men det er de jo ikke.
Kernen i det er jo også, som fru Lissa Mathiasen antyder, at regeringen godt kan blive enig om, hvor det er, de fattige i det her land ikke må bo, men den er ikke villig til at tage de nødvendige initiativer for at sikre, at der er et andet sted, de kan bo.
Eva Kjer Hansen (V), 2006-04-28:
Det vil da være rigtig fint at tage den private sektor med ind, det skal bare foregå på frivillig basis.
Der må kommunen bestræbe sig på på frivillig basis at få lavet nogle aftaler med de forskellige private udlejere, der er i området.
Det andet er, at det er kommunernes ansvar at sikre, at boligforsyningen er sammensat sådan, at der er et tilstrækkeligt antal boliger at henvise til.
Vi har jo netop sørget for at placere det ansvar lokalt.
Lissa Mathiasen (S), 2006-04-28:
Vi ved, at mere end halvdelen af den samlede boligmasse i København, når vi taler almene boliger, har mere end 50 pct. ghettobebyggelser. Vi skal have færre til at bo der af den tunge gruppe.
Hvis man så samtidig fra ministerens side siger, at det er den type bebyggelser, der skal løse kommunens behov for at kunne anvise boligsocialt, så kan man jo ikke sige, at vi løser det ene, hvilket ministeren henviser til i efteråret, med at få færre placeret dér, samtidig med at ministeren siger, at så kan kommunen boligsocialt anbringe nogle.
Vi er derhenne, hvor man i København har så få almene boliger tilbage, hvor der ikke er behov for at nedbringe mængden af svagere personer, og derfor kan man ikke boliganvise folk dertil.
Så er det, jeg bare stiller spørgsmålet: Er det så ikke lidt naivt af ministeren samtidig at sige, at man bare kan bruge den almene sektor?
Og hvorfor mener ministeren så ikke, at det vil være naturligt også at tage den private sektor med ind – ikke mindst den del, der får offentlig støtte?