Line Barfod (EL), 2005-11-01:
Der har under debatten i dag været sagt mange pæne ord, og i Tænketankens rapport og ministerens redegørelse er der også mange pæne ord.
Men det er lidt svært at få de pæne ord til at stemme med realiteterne, når det, man ser der reelt er blevet gennemført med kommunalreformen, er, at der er flyttet utrolig meget magt til regeringen og embedsmændene.
Dertil kommer så, at hele økonomien, som jo betyder virkelig meget for, hvordan realiteterne ser ud, om der reelt er et demokrati, kan vi ikke få noget svar på.
Alle de mange, der er ude i kommunalvalgkampen i øjeblikket, alle de mange borgere, der er interesseret i at diskutere, hvordan kommunen skal se ud fremover, aner reelt ikke, hvor mange penge der er til rådighed.
Det er et kæmpe demokratisk problem, som hverken regeringen eller regeringspartiernes ordførere i dag har villet forholde sig reelt til.
Dertil kommer, at et væsentligt formål med kommunalreformen fra regeringens side jo har været at få langt mere privatisering, og når man privatiserer, så fjerner man områder fra den demokratiske styring og over til en privatøkonomisk styring i stedet.
Så også her vil vi få risiko for ringere demokrati.
Tænketanken siger i sin rapport, at demokrati er en samfundsskabende aktivitet, og derfor er det vigtigt, at borgerne engagerer sig.
Det er jeg fuldstændig enig i, og derfor bør vi også give borgerne reel indflydelse, for der er ikke mange, der har lyst til at engagere sig, hvis de opdager, at de reelt ikke har nogen som helst indflydelse på det emne, de engagerer sig i.
Vi har set i kvarterløftprojekter, i landsbyråd osv., at når borgerne får reel indflydelse og også får nogle penge, de kan bruge på nogle projekter, så fører det faktisk til forandringer, så fører det til, at man kan forandre et helt kvarter, en hel landsby, skabe arbejdspladser, skabe aktiviteter.
Derfor bør vi sprede de gode erfaringer, så borgere i et lokalområde kan være med til at skabe lokal udvikling og lokale arbejdspladser.
Fra Enhedslistens side mener vi, at vi burde arbejde for, at man i Danmark har mulighed for at bo og arbejde over hele landet, i stedet for den vej man er gået med kommunalreformen, hvor man understøtter et mønster, hvor folk skal arbejde i storbyerne og bo udeomkring og pendle frem og tilbage.
Det er ødelæggende for det enkelte menneske, det er ødelæggende for miljøet, og det er også undergravende for samfundet.
Derfor burde vi i stedet gå efter at skabe mere lokal aktivitet.
Vi har flere gange foreslået med beslutningsforslag her i Folketinget, at vi skulle have lokalråd, udvidede muligheder i forhold til i dag, lokalråd, som kunne være direkte valgte, som skulle have initiativret, som skulle have penge osv., så de havde mulighed for at skabe lokal aktivitet.
Desværre har regeringen afvist vores forslag, og i stedet har vi fået kommunalreformen, som indskrænker demokratiet, skaber en stor statsstyring og skaber en dårligere økonomi ude i kommunerne. Så desværre er der meget, der tyder på, at den lokale aktivitet, som kommer i de kommende år, ikke kommer til at handle om at skabe arbejdspladser og udvikling, men primært om at kæmpe for at bevare den lokale folkeskole.
Eller den kommer rettere sagt til at handle om: Hvad bliver det for skoler, der bliver lukket?
Hvilke plejehjem skal lukkes?
Hvilke børnehaver skal lukkes?
Hvilke sygehuse skal lukkes?
Det er en enormt destruktiv aktivitet.
Vi burde i stedet bruge det enorme engagement, der er hos borgerne, til at udvikle velfærden og diskutere og skabe aktiviteter og arbejdspladser.
Ministeren talte i sit indledende indlæg pænt om personaleinddragelse, men sagde intet om, hvad det så reelt skulle betyde; hvad det reelt var, der skulle ske.
Det, vi har set i forløbet om kommunalreformen, har jo været det stik modsatte af personaleinddragelse.
Som Politiforbundets formand skrev for nylig i en anden diskussion: Når det vigtige ikke er målbart, så bliver det målbare vigtigt.
Men når regeringen og Dansk Folkeparti går mere op i markedsstyring end i hensynet til mennesker og demokrati, så bliver det desværre minuttyranniet, der bliver det afgørende.
En anden del af det, som ministeren kunne have talt om i forhold til personaleinddragelse og demokrati, handler om, at personalet, alle de mange offentligt ansatte, er utrolig vigtig for den offentlige debat.
Det er dem, der har den helt afgørende viden om, hvilke konsekvenser det har, når man skærer ned, og hvilke muligheder der er rundtomkring.
Derfor er det vigtigt, at offentligt ansatte ytrer sig i den offentlige debat, blander sig i debatten og fortæller om deres viden.
Af den grund arbejder vi også fra Enhedslistens side på et beslutningsforslag om oplysningspligt for de offentligt ansatte, så de fortæller, hvad der foregår på deres områder, uden risiko for, at de bliver fyret eller flyttet til andre områder, eller at de institutioner eller afdelinger, de arbejder på, bliver nedprioriteret økonomisk.
Danmark er et af verdens rigeste lande.
Det har tydeligt vist sig, også med det seneste, der er lavet omkring hele Norden som vinderregion, at noget af det, der har været med til at gøre de nordiske lande, heriblandt Danmark, til vinderlande på alle de parametre, vi kan måle på, er, at vi har fået tilkæmpet os en høj grad af demokrati og lighed i samfundet.
Vi vil gerne fortsætte den kamp for en høj grad af demokrati og lighed og gå imod det, som regeringen og Dansk Folkeparti er i gang med, nemlig centralisering og ulighed.
Vi ønsker en lighed mellem både mennesker og kommuner, for det, der er lagt op til, som vi har kunnet se indtil nu med de få ting, der er kommet også om økonomien, er, at uligheden mellem både mennesker og kommuner bliver endnu større, og dermed bliver muligheden for at få en reel demokratisk indflydelse også meget mindre.
Vi synes, at man skulle gå den modsatte vej.
Vi synes, at man skulle give mulighed for, at kommunerne i langt større omfang kunne eksperimentere, så vi kunne få en større mangfoldighed.
Selvfølgelig skal der være retssikkerhed for de enkelte borgere – et vist minimumsserviceniveau og minimumsrettigheder på en række områder – men når minimumsrettighederne er opfyldt, skulle der være både økonomi og demokratisk mulighed for, at man i kommunerne kunne vælge at prioritere forskellige ting, kunne inddrage borgerne, slippe kreativiteten løs, kunne eksperimentere med mange forskellige muligheder for ejerformer for at skabe nye virksomheder og skabe nye aktiviteter.
I stedet for at skulle ensrette det hele, så alt, hvad der ikke er aktieselskaber, og alt, hvad der ikke bliver lavet for vindings skyld, bliver fjernet, burde man åbne for alle de mange, som gerne vil være med til at oprette kollektiver, gerne vil være med til at drive andelsbrug osv.
Det ville for alvor kunne skabe udvikling i Danmark og give også demokratiet nye kræfter, hvis vi gav de muligheder og tillod den frihed, i stedet for den markedsstyring, som regeringen er så optaget af, og som undergraver demokratiet.