Jeppe Kofod (S), 2000-03-15:
Arbejdet for et mere retfærdigt samfund har altid været en central målsætning for Socialdemokratiet.
Ligestillingen af kvinder og mænd har været på dagsordenen og i samfundsdebatten igennem mere end 100 år, og der er da også nået mange gode resultater.
Alligevel kan vi konstatere, at Danmark i år 2000 på mange måder stadig er et kønsopdelt og dermed uretfærdigt samfund.
Vores socialdemokratiske værdier er klare: kvinder og mænd skal sikres lige rettigheder og muligheder i hverdagen og lige indflydelse på det demokratiske velfærdssamfunds udvikling.
Derfor er det utrolig positivt, at formålet med loven, som vi behandler her i dag, ikke blot er at fremme ligestillingen mellem mænd og kvinder, men også at modvirke direkte og indirekte forskelsbehandling på grund af køn samt modvirke seksuel chikane.
Ligestilling handler grundlæggende om, at vi skal indrette vores samfund på en mere retfærdig måde, end det sker i dag.
Moderne ligestillingspolitik er ikke kun et spørgsmål om matematik og statistik, selv om det selvfølgelig også er vigtigt.
Det handler om, at vi skal tænke kønsproblematikken ind fra begyndelsen i lovgivningen, i forvaltningen, ja, i vores daglige arbejde.
Når det er sagt, vil jeg gerne understrege, at uligelønnen mellem mænd og kvinder på arbejdsmarkedet er uacceptabel, dette på trods af at ligelønsloven snart har eksisteret i 25 år.
Med andre ord vil jeg også gerne understrege, at både arbejdsgivere og fagbevægelse har et stort ansvar for at arbejde langt mere målrettet for ligeløn, ikke mindst på lavtlønsområdet.
har vi efter vores opfattelse taget et vigtigt skridt for at sikre rammerne om den moderne ligestillingspolitik.
Lovforslaget tager udgangspunkt i betænkningen fra udvalget vedrørende det fremtidige ligestillingsarbejde og Folketingets vedtagelse nr. V 87 fra 18. maj 1999, hvor en række centrale opfordringer og principper slås fast. I Socialdemokratiet glæder vi os også over, at mainstreaming-princippet bliver slået fast i den nye lov. Allerede i 1995, hvor verdenskvindekonferencen blev afholdt i Beijing, forpligtede vi os til at indarbejde kønsaspektet i al politik, planlægning og forvaltning både i statsadministrationen og i kommuner og amter. Men mainstreaming-princippet er og bliver kun et middel til at nå målet om en stærkere ligestilling af mænd og kvinder.
For os er det vigtigt, at vi konstant opstiller målsætninger og hele tiden følger op på dem. Ligestillingsproblemerne er ikke statiske, de forandres jævnlig, og derfor er det vigtigt, at vi hele tiden holder øje med udviklingen og er villige til at tage de skridt, der er nødvendige, for at nå et mere lige samfund.
Derfor bliver de ligestillingsredegørelser, som statslige institutioner skal udarbejde hvert andet år, vigtige redskaber, ganske som ligestillingsministerens årlige redegørelse vil give os mulighed for at fange problemerne i opløbet og finde langtidsholdbare løsninger.
Vi mener også, at den nye lov styrker det moderne ligestillingsarbejde ved oprettelsen af et Videnscenter for Ligestilling, Debatforum og ikke mindst Ligestillingsnævnet.
Der bliver tale om to vigtige institutioner, som dels skal sikre, at der skabes større viden om ligestilling, og dels at der skabes langt bedre klageadgang i ligestillingsspørgsmål. Kampen for ligestilling og dermed et mere retfærdigt samfund handler også om nye grupper i vores samfund.
Jeg tænker her især på den store gruppe af mænd og kvinder, der har en anden etnisk oprindelse end dansk.
Disse grupper bør inddrages langt mere i ligestillingsdebatten.
Der er en lang række udfordringer, som vi ikke kender fra den traditionelle danske ligestillingskamp, og mange af de problemer, som disse grupper slås med, kender vi ikke i forvejen.
For os er det vigtigt, at vi sikrer kvinder, der risikerer at blive tvunget ind i ægteskaber, langt bedre mulighed for at undgå eller komme ud af disse.
Vi skal gøre op med forestillingen om, at vold mod mænd er tortur, mens vold mod kvinder er kultur, og tvangsægteskaber er vold mod kvinder.
Vi mener, at lovforslaget giver en god ramme og et godt afsæt for ligestillingsarbejdet i det nye århundrede.
Men det er vigtigt at understrege, at loven netop kun giver rammen for arbejdet.
Denne ramme skal så udfyldes med konkrete handlinger og politik både i kommuner, amter og på det private arbejdsmarked.
Loven ændrer jo ikke på virkeligheden, det gør kun konkret handling.
Derfor glæder vi os bl.a. til den årlige redegørelse og ligestillings- og perspektivplaner fra ministeren for ligestilling, og vi vil følge udviklingen tæt.