Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-05-28:
Jeg vil gerne sige til hr. Jan Petersen, at det ikke på nogen måde har været min hensigt at vildlede nogen.
Jeg fik et spørgsmål, jeg ikke var forberedt på, og svarede ud fra hukommelsen det seneste, jeg havde set i sagen.
Jeg beklager selvfølgelig, at der så lå nogle senere tal, som i hvert fald for visse ministeriers vedkommende gav et andet billede.
Men hvad er det politiske i det her?
Det er, at det klart er regeringens holdning, at der skal føres en ældrepolitik, at der skal føres en seniorpolitik, hvor der bliver de bedst tænkelige muligheder for, at også ældre medarbejdere kan forblive på arbejdspladserne.
Det er absolut ikke regeringens hensigt, at der systematisk ved omstruktureringer skal ske afskedigelser af de ældste medarbejdere.
Men jeg vil gerne sige, at det er ude i de enkelte institutioner, beslutningerne bliver truffet om medarbejderpolitikken, så hvis der skal foretages tilpasninger i de enkelte institutioner, er det altså institutionens ledelse, der så foretager en vurdering af: Hvad er det for medarbejdere, vi har brug for, og hvordan foretager vi tilpasningen? Men det ændrer ikke på, at min klare opfattelse er, at der skal føres en seniorpolitik, hvor der også er plads til de ældre medarbejdere.
Vi får i de kommende år brug for alle hænder, der kan og vil arbejde, også ældre, erfarne medarbejdere, og derfor er det efter min opfattelse forkert medarbejderpolitik, hvis man systematisk går efter at afskedige de ældste medarbejdere.
Mit svar på pressemødet den 14. maj 2003 var baseret på oplysninger fra en foreløbig opgørelse fra februar 2002, hvor der var taget udgangspunkt i varslede afskedigelser.
Jeg blev umiddelbart efter pressemødet kontaktet af en journalist, der mente, at oplysningerne ikke var korrekte, og jeg har så efterfølgende undersøgt sagen.
Den foreløbige opgørelse viste ikke samme klare billede som den senere opgørelse, der ligger til grund for finansministerens svar på S 704, og da jeg svarede på spørgsmålet på pressemødet den 14. maj 2003, var jeg ikke bekendt med den senere opgørelse.
Men jeg vil gerne understrege, at det er min principielle holdning, at der skal være plads til alle på arbejdsmarkedet, og det gælder selvfølgelig også seniorerne.
Først til hr. Bjarne Laustsen
: Altså jeg kan slet ikke genkende hr. Bjarne Laustsens beskrivelse af, hvad det er, regeringen har gjort, når det gælder arbejdsmarkedsuddannelserne.
Det er rigtigt, at regeringen har gennemført forskellige omlægninger, men det er sket på en sådan måde, at der netop tages hensyn til dem med de korteste uddannelser.
For jeg er fuldstændig enig med hr. Bjarne Laustsen i, at de ressourcer, der er til rådighed, må prioriteres sådan, at de, der har det største behov, får det behov tilgodeset, og det er selvfølgelig dem med de korteste uddannelser.
Det er jeg fuldstændig enig med hr. Bjarne Laustsen i.
Til hr. Ole Stavad må jeg svare, at regeringen ikke har lagt sig fast på nogen bestemt beløbsramme.
Jeg vil sige, at det nok først og fremmest er de faktiske forhold i jernindustrien, dvs. de fysiske, de tekniske muligheder for overhovedet at fremrykke investeringer, som afgør, hvad omfanget kan blive.
Det har noget at gøre med, at de investeringer, man kan rykke frem, skal være så langt fremme i forberedelsen, at de kan iværksættes med kort varsel, for at det kan få den effekt, vi gerne vil have.
Det er sådan set det, der afgør omfanget, mere end en bestemt beløbsramme, og det er det, regeringen i øjeblikket kigger på: Hvor mange investeringer kan rykkes frem?