Gitte Seeberg (KF), 2004-02-19:
Terrorisme er vores tids trussel; særlig efter 11. september har terrorismen fyldt meget i vores alle sammens bevidsthed.
Vi har set angreb på Bali, i Casablanca, Istanbul, Mombasa, Riyadh og mange andre steder.
Der har også været danskere blandt ofrene.
Heldigvis har det også, som det har været fremme i debatten i dag, vist sig, at der er blevet forhindret mange angreb.
Den terrorisme skal vi naturligvis bekæmpe, og fra dansk side medvirker vi også aktivt i kampen mod terrorisme.
FN's Sikkerhedsråds resolution nr. 1373 og tidligere resolutioner danner udgangspunkt for såvel vores nationale indsats som den internationale indsats mod terrorismen.
Her i Danmark har vi også ændret vores lovgivning med den såkaldte terrorpakke.
Den nye lovgivning tager højde for den nye tids problemer uden at gå på kompromis med retssikkerheden. Men det er klart, at når det drejer sig om terrorisme, er det nødvendigt at have en bred vifte af efterforskningsmuligheder.
Nogle vil, det har vi jo allerede hørt,
måske mene, at vi er gået for langt i vores terrorlovgivning, men vi mener fra konservativ side, at den rette balance er fundet.
For det er klart, at hensynet til borgernes sikkerhed og demokratiske rettigheder vejer tungt.
Den danske terrorpakke respekterer fuldt ud internationale regler og retsgarantier for borgerne, og der er naturligvis her som ved alle andre bestemmelser også mulighed for at få prøvet et indgreb ved domstolene, både danske domstole og internationale domstole, hvis man mener, at nogle konventioner måtte være krænket.
Resolution 1373, som jeg tidligere nævnte, binder alle medlemsstater og har til hensigt på forskellige måder at dæmme op for terrorismen.
Det internationale samarbejde har også båret frugt, og det er blevet sværere for terrorister at agere, bl.a. på grund af det politisamarbejde, der er over grænserne, og på grund af udveksling af informationer.
Det er også blevet nemmere at identificere pengestrømme, og det er blevet sværere at overføre penge til terrororganisationer.
På trods af disse mange gode tiltag ved vi jo, at det er svært at bekæmpe terrorisme, og det er heller ikke alle lande, der har de fornødne redskaber til det, og dem skal vi naturligvis hjælpe.
Vi skal også være med til at sikre, at social ulighed og undertrykkelse bekæmpes.
Det er jo medvirkende faktorer til, hvorfor nogle mennesker vælger at blive terrorister.
Planen udgør et væsentligt bidrag i forsøget på at bidrage til en langsigtet udviklingsindsats i lande, som traditionelt kan være arnested for terrorister.
Udviklingsindsatsen forankres i dialog og i partnerskab, og indsatsen har til formål at fremme og åbne demokratiske samfund gennem tiltag på kerneområder såsom menneskerettigheder, god regeringsførelse, frie medier og uddannelse samt samarbejde på tværs af kultur, religion og køn.
Disse initiativer vil også medvirke til, at vi hjælper landene, nogle lande, med at gennemføre og efterleve intentioner i den sikkerhedsresolution, som jeg netop har nævnt.
Det er klart, at indsatsen mod terror skal være afbalanceret, kampen mod terrorisme må ske i respekt for retssamfundets rettigheder for borgerne, og det mener jeg også er indeholdt i det forslag til vedtagelse, som vi selv er medforslagsstillere på.