Naser Khader (RV), 2002-03-13:
I forhold til de tidligere gange, hvor Folketinget har diskuteret en legalisering af lægeordineret heroin,
er vi i mellemtiden blevet præsenteret for en hollandsk undersøgelse, der ikke bare er entydigt positiv i sine resultater, den er også gennemført med en videnskabelig saglighed, der gør den meget svær at forklejne.
For i modsætning til undersøgelsen fra Schweiz har man i Holland gjort brug af en sammenlignende kontrolgruppe.
Konklusionen på den hollandske undersøgelse er ikke til at tage fejl af: de narkomaner, der tilbydes lægeordineret heroin, oplever en klar forbedring i deres psykiske og fysiske tilstand.
De får bedre sociale forhold, mange er kommet i arbejde, og kriminaliteten er stærkt reduceret.
Det, jeg personlig hæfter mig ved, er specielt de helt konkrete sundhedsmæssige aspekter af sagen, at deres psykiske og fysiske situation forbedres markant.
På den baggrund vil det efter min mening virke forstokket ikke at sætte et lignende forsøg i gang herhjemme.
Og vi taler om en forsøgsordning, et forsøg, der ikke skal suspendere al anden behandling.
Det skal være et
både-og, ikke et enten-eller.
Lægeordineret heroin skal ikke stå alene, og det skal hverken erstatte eller medføre en nedprioritering af andre forebyggende tiltag og behandlingstilbud. Vi skal stadig opruste den psykosociale indsats.
At tilbyde lægeordineret heroin er derfor ikke en falliterklæring, men derimod et tilbud til de narkomaner vi lige nu ikke når.
Hvordan vi så definerer, hvem der er de hårdest belastede narkomaner, må vi diskutere i samråd med de mennesker, som i forvejen har kontakt med de pågældende narkomaner. Som gadesygeplejerske Ninna Brünés fra Projekt Udenfor udtalte til Information den 23. februar i år: »Det« - altså udvælgelsen - »skal ske ud fra en sober og professionel lægelig vurdering.
Men når du står på gaden, så er du slet ikke i tvivl om, hvem det er.«
Jeg hæfter mig ved, at både Den Danske Lægeforening, Narkotikarådet og Projekt Udenfor går ind for en forsøgsordning.
Jeg mener stadig, at målet er at gøre alle narkomaner stoffrie, men den hollandske undersøgelse viste faktisk også, at narkomanerne godt kan blive stoffrie af heroinbehandling.
Umiddelbart er jeg derfor ikke overbevist om det skrækscenarie, der ofte fremhæves, at vi vil få en gruppe narkomaner, der skal være på statsheroin resten af deres dage.
Men vi må erkende, at der ikke kun er én vej at gå.
For nogle narkomaner vil stoffri behandling være en vej mod stoffrihed, for andre må vi med de høje danske dødstal in mente acceptere, at de nuværende behandlingstilbud ikke har løst deres problemer.
For dem kan dette forslag muligvis være en vej frem.
Men vi mangler klarhed over, hvilke kriterier der skal kvalificere til behandling.
Jeg synes, det er dybt bekymrende, hvis man som 18-årig allerede kan gøre sig fortjent til betegnelsen uhelbredelig.
Minimumsgrænsen skal derfor sættes langt højere.
I den hollandske undersøgelse var narkomanerne i gennemsnit 39 år gamle og havde i gennemsnit 16 års misbrug bag sig.
Man må som minimum have gennemført flere mislykkede behandlingsforsøg.
Som sagt er der ikke enighed i Det Radikale Venstre.
Vi vil derfor bede ministeren tage initiativ til, at Sundhedsstyrelsen vurderer den hollandske undersøgelse, så vi på den baggrund kan fortsætte udvalgsarbejdet.