runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bjarne Laustsen (S), 2003-10-22:
Jeg er enig med finansministeren i, at den tidligere regering gjorde en god indsats for at få fleksjobordningen på skinner og få mange flere fleksjob.
Det var der også behov for, det var en forudsætning for at lave førtidspensionsreformen.
Det, vi desværre har konstateret, er, at der er en ledighed blandt fleksjobberne på 20 pct. - det har beskæftigelsesministeren bekræftet - og tallene er jo virkelig alarmerende.
De er betydelig højere, end de er for den ordinære ledighed.
Men det, der står tilbage, er jo, at erhvervsskolernes økonomi, de selvejende institutioners økonomi, bliver forringet, fordi finansministeren ønsker at få flere penge i kassen - det er det, der er spørgsmålet her - og det går så ud over erhvervsskolerne.
Spørgsmålet er, hvordan erhvervsskolerne så skal finansiere en sådan udgift.
Der er også andre udgifter, der bliver pålagt erhvervsskolerne.
Så alt i alt kommer det her til at gå ud over uddannelsesinstitutionerne, fordi de forsøger at løse en opgave for samfundet, som vi har bedt om.
Sidste år var beskæftigelsesministeren endda på en teknisk skole og gav dem NetværksPrisen, fordi de var så gode til at skabe arbejdspladser.
Med god grund føler de sig straffet nu.
Kim Andersen (V), 2003-10-22:
Fru Mette Frederiksen siger, at forslaget ikke giver kunstnerne den kompensation, som Socialdemokratiet synes kunstnerne skal have.
Jamen hvor stor og hvilken kompensation mener fru Mette Frederiksen da, at kunstnerne skal have?
Det har hun ikke sagt noget om, men blot at det her ikke er tilstrækkeligt.
Det er sådan set den sædvanlige socialdemokratiske tone; uanset hvad der kommer fra denne regering, så er det bare ikke nok eller ikke godt nok, uden at man i øvrigt siger konkret, hvad det er man selv vil.
Til hr. Søren Søndergaard: Jeg skal ikke stå her og give indtryk af, at kunstnerne er tilfredse.
Jeg har ikke mere at sige til den udlægning end det, jeg egentlig har gjort.
Det er mit indtryk i det, jeg har fået refereret, at kunstnerens repræsentanter i arbejdsgruppen har forståelse for dette forslag og også har ytret, at det i situationen er det bedst opnåelige.
Så mener Ole Sohn at kunne konstatere ...
Mette Frederiksen (S), 2003-10-22:
Nu er det jo værd at huske, at blankbåndsvederlaget, som er et beløb, der knytter sig til de blanke cd'er, som de fleste mennesker bruger til f.eks. at kopiere musik på, er en ordning, der blev funderet under den tidligere regering netop for at give kunstnerne en slags kompensation for den lovlige kopiering, som man har åbnet mulighed for.
Der sker i dag både en lovlig og en ulovlig kopiering af musik-cd'er, og det vil givetvis også ske selv med den her lovændring.
Derfor bør udgangspunktet for diskussionen om ophavsretsloven i dag jo være, hvordan vi her i Folketinget kan sørge for, at vores kunstnere bliver kompenseret i tilstrækkelig grad for den lovlige kopiering, der finder sted, men selvfølgelig også for den meget høje grad af ulovlig kopiering, der finder sted.
Problemet med lovforslaget her er, at blankbåndsvederlaget svækkes i en sådan grad, at kunstnerne på ingen måde får den økonomiske kompensation, som vi med rette mener, at kunstnerne skal have for at stille deres værker til rådighed, så at sige både lovligt og ulovligt, for den danske befolkning.
Derfor må jeg spørge hr. Kim Andersen endnu en gang: Hvordan kan det være, at man i Venstre fortsætter med at have en tilgang til ophavsretsspørgsmålet, som ikke er kulturpolitisk, men som måske i højere grad er erhvervspolitisk?
Søren Søndergaard (EL), 2003-10-22:
Hvis der har været en aftale mellem Venstre, De Konservative, Dansk Folkeparti og it-branchen, så er det da muligt, at kunstnerne har udtrykt forståelse for, at det her var det bedst opnåelige.
Det siger sådan set mere om samarbejdet mellem Venstre og De Konservative og Dansk Folkeparti og it-branchen, end det siger noget om det forslag, der ligger her.
Men jeg kunne godt tænke mig, at hr. Kim Andersen heroppefra kunne sige, at det her forslag har fået støtte fra kunstnerne, og at de syntes, det var et godt forslag, da man ligesom har aftalt det her forslag med dem.
Det kunne jeg godt tænke mig, og hvis hr. Kim Andersen ikke er vidende om det, kan vi måske få kulturministeren op og redegøre for den lille detalje.
Så undlod hr. Kim Andersen at komme ind på grænsehandelsproblemer, og det synes jeg var ærgerligt, for hr. Kim Andersen er jo meget optaget af dette.
Derfor kunne jeg godt tænke mig at spørge: Hvorfor ikke lave en ordning præcis som den, man har i Sverige?
Så får vi i hvert fald ikke nogen grænsehandelsproblemer i forhold til Sverige.
Sverige har jo en ordning.
Hvorfor ikke vælge den samme i Danmark?
Ole Sohn (SF), 2003-10-22:
Jeg har forståelse for, at Venstre med parterne mener it-branchen, men jeg vil gerne spørge hr. Kim Andersen: Hvorfor skal man vente til en revision med at tage stilling til, om dvd'er skal belægges med en enhedspris eller en kapacitetspris?
Det har man vidst i ministeriet, og det har Venstre vidst, inden man lavede lovforslaget.
Det andet er, at Venstre siger, at man ikke vil lægge afgift på it-udstyr af politiske grunde, for man vil ikke gøre det unødigt dyrt.
Vi ønsker heller ikke at gøre it-udstyret unødigt dyrt, men vi er bare uenige.
Vi mener ikke, at kunstnerne skal betale, og det mener Venstre, og jeg synes, man må gå op og forklare Folketinget, hvorfor kunstnerne skal betale for, at it-branchen kan holde nogle kunstigt lave priser i forhold til den udnyttelse, den har.
Kim Andersen (V), 2003-10-22:
Jeg er her lige for øjeblikket for at førstebehandle forslaget om en revision af ophavsretsloven, men der er naturligvis nogle kulturpolitiske aspekter i det.
Det er mit indtryk, at kunstnernes repræsentanter i arbejdsgruppen har accepteret den her løsning og fundet den fornuftig, fordi man netop har friholdt en dvd-afgift.
Sagt til hr. Søren Søndergaard og hr. Ole Sohn: Der er en revisionsklausul i forslaget.
Det kan da godt være, at man på et tidspunkt skal tage højde for kapaciteten på de forskellige medier og lade det indgå i overvejelserne om, hvordan området vederlagsmæssigt belægges.
Optageudstyret kunne man have belagt med afgifter.
Vi har ikke ønsket at gå den vej, det vil jeg gerne tilkendegive som en helt klar politisk tilkendegivelse og målsætning.
Vi ønsker, at optageudstyret og i det hele taget de nye mediers hardware-del, det teknisk udstyr, om jeg så må sige, skal kunne spredes til flest mulige og ikke belastes med unødigt høje priser.
Men vi har jo med hensyn til, hvordan man belægger vederlaget på de forskellige medier og deres kapacitet, mulighed for at se på det i forbindelse med en kommende revision.
Jeg vil ikke tages til indtægt for hverken det ene
eller det andet her i dag.
Det mener jeg ikke lovforslaget lægger op til vi skal forholde os til.
Men jeg mener, der i situationen har været en forståelse parterne imellem for at få det her problem løst, og at det her er noget af det bedst opnåelige.
Mette Frederiksen (S), 2003-10-22:
Nu er der jo en grund til, at diskussionen omkring ophavsret ligger lige præcis i Kulturudvalget og med kulturministeren som minister, og det er jo, fordi ophavsretten først og fremmest handler om, at vi skal sikre vores kunstnere, at der er en rimelig betaling, når de stiller værker til rådighed for en befolkning.
Derfor er grænsehandelsargumentet selvfølgelig på ingen måde det, der bør bære en ændring af ophavsretsloven i Danmark.
Jeg har det i virkeligheden sådan, når jeg hører hr. Kim Andersens ord i dag - også i denne her diskussion - at hele grænsehandelsproblematikken i høj grad er blevet til laveste fællesnævner: Altså hvis spiritus i Danmark koster mere, end den gør i Tyskland, så sætter vi bare afgifterne ned, og hvis blankbåndsvederlaget i Danmark gør, at cd'er er dyrere, så sætter vi bare det ned, og dem, der så skal have lov til at betale for dén politiske finurlighed, ja, det er cd'ens kunstnere og så den danske folkesundhed.
Kunne vi ikke, spørger jeg hr. Kim Andersen, få højeste fællesnævner i stedet for den laveste og så komme til at diskutere kulturpolitik?
Det er faktisk det, vi er her for.
Ole Sohn (SF), 2003-10-22:
Jeg synes, hr. Kim Andersen skal have ros for at være ærlig, når Venstre meget klart giver udtryk for, at der har været et godt og konstruktivt samarbejde med it-branchen.
Nu går det her jo ud på primært også at sikre de skabende, udøvende kunstnere, som er årsag til, at it-branchen overhovedet kan få nogen til at købe dens maskiner.
Hvad skulle man dog med en cd-afspiller, hvis ikke der var nogen kunstnere, der indspillede cd'er?
Hvad skulle
man med en dvd'er, hvis ikke der var nogen kunstnere, der havde lavet film osv.?
Derfor er det mig komplet uforståeligt, hvorfor kunstnerne skal betale for, at ophavsretsloven skal ændres.
Søren Søndergaard (EL), 2003-10-22:
Jeg forstår ikke, hvorfor alternativet var fuldstændigt at fjerne kompensationen til rettighedshaverne.
Altså hvor står det?
Er det, fordi det står i Venstres principprogram, at folk, der laver musik, ikke skal betales for musikken?
Eller hvad?
Hvorfor er det alternativet?
Der er da massevis af alternativer.
Hvad mener Venstre om den svenske model, hvor man jo præcis har lavet en sammenhæng mellem, hvor meget der kan optages på et medie, og så, hvor meget der skal betales i afgift af det?
Hvad mener
Og hvorfor forholder Venstre sig overhovedet ikke til det, der er nævnt i forslaget, men som der ikke konkluderes på, nemlig spørgsmålet om alt det, der hentes ned fra internettet?
Virker det ikke noget ugennemarbejdet, eller virker det ikke - måske præcis som hr. Kim Andersen sagde - som om man har lyttet til it-branchen, at det så er dem, man har lyttet til, hvorimod rettighedshaverne, kunstnerne, har man sådan set været fuldstændig ligeglad med?
Kim Andersen (V), 2003-10-22:
Jeg har forstået, at tankerne i det forslag, der her er til første behandling, har nydt stor forståelse i it-branchen.
Alternativet ville jo have været, at man havde været nødt til helt at fjerne kompensationsordningen.
Det havde ophavsrettighedshaverne jo slet ikke haft nogen interesse i.
Jeg tror, vi må anerkende, at vi her forsøger at løse cirklens kvadratur, at løse et grænsehandelsproblem og samtidig sikre nogle ordninger, som på bedst mulig måde imødekommer rettighedshavernes økonomiske interesser.
Dette, at grænsehandelen nu må forventes at ophøre, og at der vil blive købt flere både blankmedier og originalindspilninger her, er for mig at se en sikkerhed for, at rettighedshavernes interesser bedst muligt varetages
Og så er tiden løbet.
Ole Sohn (SF), 2003-10-22:
Det ene er sådan bare til opklaring.
Hr. Kim Andersen sagde, at der har været et godt, konstruktivt samarbejde om udarbejdelsen af lovforslaget, og jeg vil gerne vide med hvem.
Det andet er, at jeg kan forstå, at Venstre mener, at det er godt, at man får løst grænsehandelsproblemet.
Det tror jeg alle er enige i.
Men hvad er grunden til, at Venstre mener, at det skal være kunstnerne, der skal betale for det?
For det er jo en kendsgerning, at med det her lovforslag bliver der en dårligere kompensation til kunstnerne end efter de nuværende ordninger.
Undskyld så bliver det tre spørgsmål.
Det betyder faktisk med den udvikling, der er på dvd'er, hvor der kan være flere og flere film eller flere og flere enheder pr. dvd, at kompensationen til kunstnerne bliver mindre og mindre og mindre.
Kim Andersen (V), 2003-10-22:
Det lovforslag, vi her har til første behandling, L 17, er jo som bekendt en revision af ophavsretsloven.
Endnu en gang, fristes man til at sige, skal denne komplicerede lov revideres, og det vil vi, som sagt ved seneste revision i december i fjor, nok komme til at være vidne til adskillige gange i de kommende år, fordi vi her har med teknisk kompliceret materiale at gøre, som er under bestandig forandring og derfor kræver ajourføring. Der har vist sig at være betydelige grænsehandelsproblemer omkring blankbåndsordningen og den ordning, som blev indført i 1993 som en kompensation til rettighedshaverne for lovlig privatkopiering.
Lovforslaget her lægger op til, at vederlagsordningen på kr. 4,17 pr. stk. sættes ned til kr. 1,75 pr. stk., og det vil så medføre, at grænsehandelsproblemet bliver reduceret, at antallet af blank-cd'er og dvd'er må antages at ville stige herhjemme, og at antallet af originalindspilninger ligeledes vil stige, altså blive øget.
Det synes vi er en fornuftig ordning, som dels tager hensyn til rettighedshaverne i rimeligt og fornødent omfang, dels samtidig søger at imødegå et stigende grænsehandelsproblem.
Det er fornuftigt, og jeg er også glad for, at det samarbejde, der har været etableret omkring denne revision, har haft forståelse for problemstillingen og det forslag, der her er til første behandling.
Det andet, som lovforslaget indeholder, er primære ting.
I hvert fald er der et forbud mod brug af fremmed hjælp, der medvirker i erhvervsøjemed ved privatkopiering af litterære værker.
Det er et problem, der har været rejst i flere omgange,
særlig fra forlæggerkredse inden for faglitteraturen,
og det er sådan set forståeligt, fordi man med det omfang, som denne virksomhed efterhånden har antaget, begynder at udhule det økonomiske grundlag for faglitteraturen og for forfatterne, men også for forlagene til løbende at udgive ny, opdateret faglitteratur.
Ændringen vil indebære, at der nu bliver et mere fornuftigt økonomisk grundlag for at skrive og udgive lærebøger på dansk, og vi er også tilfredse med, at lovforslaget indeholder en sådan regulering, en opstramning af området.
Det har der som sagt været behov for i lang tid og et længe næret ønske om, og det er så det, der hermed imødekommes.
Venstre kan med de ord og på den baggrund støtte forslaget.
... at kunstnerne lider et økonomisk tab.
Hvor er det regnestykke henne, spørger jeg hr. Ole Sohn?
Og i givet fald, ville det tab ikke, om denne lovrevision ikke fandt sted, være endnu større?
Tag nu højde for, at blank-cd'erne fremover vil blive købt herhjemme og ikke i udlandet.
Tag nu højde for, at salget af originalindspillede cd'er vil stige i antal.
Jeg tror heller ikke, hr. Ole Sohn er det. Hvis han er, så vil jeg gerne høre regnestykket heroppefra.
Mette Frederiksen (S), 2003-10-22:
Nu er det i virkeligheden ikke så kompliceret, for man kan jo med en ændring af ophavsretsloven vælge at gøre en af to ting: Enten kan man vælge at styrke rettighedshaverne, dvs. styrke de danske kunstnere, eller man kan vælge at svække grundlaget for rettighedshaverne og dermed svække grundlaget for, at der stadig produceres og udføres dansk kunst.
Og med den del af lovforslaget, der vedrører sænkningen af blankbåndsvederlaget, vælger regeringen jo meget entydigt at svække kunstnernes arbejdsvilkår i stedet for at styrke dem.
Det er fuldstændig rigtigt, at Socialdemokratiet faktisk er af den klare overbevisning, at vi har behov for dansk kultur, og vi har behov for, at vores danske kunstnere har ordentlige arbejdsvilkår.
Derfor vil vi selvfølgelig også fortsat kæmpe for, at vi har et blankbåndsvederlag, som kan kompensere for den lovlige kopiering, der finder sted af deres værker.
Så skal jeg bare til slut høre, hvad hr. Kim Andersen mente, da hr. Kim Andersen tidligere sagde, at antallet af indspillede cd'er i Danmark vil stige.
Hvad er det for nogle forudsætninger, hr. Kim Andersen siger det på baggrund af?
Søren Søndergaard (EL), 2003-10-22:
Først vil jeg godt takke hr. Kim Andersen for, at han fik slået fast og fik klargjort, at det, kunstnerne havde udtrykt forståelse for, altså var forståelsen for, at så længe Venstre, De Konservative, Dansk Folkeparti og cd-branchen er ved magten, så bliver det, som det her forslag er et udtryk for.
Men derudover vil jeg godt spørge hr. Kim Andersen: Hvorfor ikke effektivt gøre noget ved grænsehandelsproblemet i forhold til Sverige ved at lave den samme ordning som i Sverige? Jeg spurgte også før, men jeg forstår, at hr. Kim Andersen havde meget at svare på.
Hvorfor ikke effektivt komme grænsehandelen med Sverige til livs og indføre præcis den samme ordning, som Sverige har på det område?
Louise Frevert (DF), 2003-10-22:
Jeg vil beredvilligt starte med at svare på det sidste: Ja, det er derfor, vi med sindsro ser på, at der er indarbejdet en revisionsklausul.
Det anser vi for at være meget vigtigt.
Jeg vil gerne sige til hr. Søren Søndergaard, at der er blevet givet 37,8 mio. kr. i kompensation til kunstnere i 2001.
Det er jo derfor, man har nogle sammenlignelige tal.
Derfor er det vigtigt at finde ud af, hvor meget de så får i 2003.
I 2002 nåede vi op på 56-57 mio. kr.; jeg kan ikke lige huske det i hovedet, men det er deromkring.
Det bliver spændende at se, hvor meget det så vil være i 2004 og 2005.
Hverken hr. Søren Søndergaard eller undertegnede skal være smagsdommere for, om musikerne er gode, dårlige eller andre kedelige ord, der blev brugt heroppe fra denne her talerstol.
Det er de frie markedsmekanismer, det drejer sig om her.
Vi er ude på det kommercielle marked, og det vil sige, at pladebranchen selv har hånds- og halsret over, hvordan de vil promovere sig.
Og det går jo ikke så skidt, som der bliver lagt op til, det gør det faktisk ikke; det går ikke så dårligt.
Der bliver nok solgt færre cd'er, men så må man også sætte priserne ned, som der bliver talt om.
Man må følge med prisudviklingen på det her område, ligesom det sker på andre områder i samfundet.
Til fru Mette Frederiksen: Jeg synes, det ville være lidt tåbeligt at skulle begynde at stå og gentage det samme, som jeg sagde tidligere.
Det har stadig væk noget at gøre med, at efter de her 2 år, jamen så ser vi, hvordan det går - det er også i forlængelse af hr. Søren Søndergaards spørgsmål.
Vi er ikke interesseret i at tage al form for kompensation fra vore kunstnere, overhovedet ikke
; det er bare et spørgsmål om, hvor stort beløbet skal være.
Nu vil der være mulighed for at se, hvor meget de får udbetalt i 2004 og 2005, og så kan vi se, hvordan tingenes tilstand er derefter.
Thor Pedersen (V), 2003-10-22:
Jeg vil sige til spørgeren, at jeg meget gerne deltager i en debat og meget gerne svarer på spørgsmål, som jeg måtte få omkring vilkårene i forbindelse med fleksjobordningen.
Først vil jeg konstatere i forbindelse med det spørgsmål, som stilles,
at fleksjobordningen er en stor succes.
Det går jeg ud fra at vi kan glæde os over.
Alene på statens område er det steget fra 400 fleksjobbere i 1999 til 4.400 ved indgangen til i år.
Så sker der selvfølgelig det, at kommer der flere fleksjobbere ind i ordningen, og der også viser sig at være flere fleksjobbere til en højere løn - for på statens område er det jo den aftalte løn, man giver - så betyder det også, at det bliver dyrere i udligningsordningen.
Det har hele tiden været sådan, at i den udligningsordning, som den tidligere regering indførte tilbage i 1999, var det forudsætningen, at det skulle hvile i sig selv.
Men vi kender jo vilkårene, og hvor lidt man egentlig selv betaler til ordningen i det statslige system, nemlig at først får man et bidrag fra den kommunale vurdering, visitationen, på enten halvdelen af udgiften eller to tredjedele af udgiften, og resten er så blevet betalt 100 pct. frem til den 1. april 2002 for dem, der er i ordningen, og derefter 50 pct.
Men det har altså kostet flere penge.
Det er den udligningsordning, der skal hvile i sig selv, og det er det, som disse satser er et udtryk for. Så er det rigtigt, at der her er tale om en større stigning for de selvejende institutioner, og det skyldes, at der er en utilsigtet skævvridning i udgifterne.
I 2003 skønnes det, at der overføres 160 mio. kr. fra de statslige institutioner til de selvejende institutioner i denne udligningsordning.
Det har aldrig været tilsigtet.
Det skyldes f.eks., at en tredjedel alene er omfattet af antal årsværk i Justitsministeriet, altså især politiets område, og i forsvaret.
Så jeg vil glæde mig over: punkt 1, at ordningen er en succes, og punkt 2, at det, der er etableret her, er en solidarisk måde at finansiere det meget lille beløb på, som den enkelte institution selv afholder af de faktiske lønudgifter til fleksjobbere.
Mette Frederiksen (S), 2003-10-22:
Jeg er selvfølgelig helt med på, at der eksperimenteres med mange tekniske tiltag og muligheder, herunder bl.a. kopispærringer.
Det er fint, men fru Louise Frevert ved jo lige så vel som jeg, at det på ingen måde er særlig udbredt
endnu, og når vi ser på den store mængde musik-cd'er i Danmark, så kan de stadig væk kopieres.
Jeg skal bare endnu en gang spørge fru Louise Frevert:
Hvad er det, der gør, at Dansk Folkeparti her i 2003 mener, at vores kunstnere skal have en lavere kompensation?
Altså de kunstnere, som skriver sangene, spiller musikken, laver et stort stykke arbejde - hvorfor skal de have færre midler til rådighed?
Louise Frevert (DF), 2003-10-22:
Jeg tror, jeg smelter de her to svar lidt sammen, fordi de faktisk har en overlapning. Som jeg startede med at sige før, har vi hele tiden ment, at kunstnerne skal have en kompensation; det er kun et spørgsmål om, hvor stor den skal være.
Og det har noget at gøre med, at vi selvfølgelig også er blevet klogere på nogle områder, og jeg vil minde fru Mette Frederiksen om, at der jo altså for et år siden - hvor vi ikke var med - blev vedtaget et infosoc-direktiv, samtidig med at man har sat flere og flere kopispærringer på cd'erne.
Det er også ulovligt at kopiere andet inden for hjemmets fire vægge i dag, og efter det her skal man eje cd'erne, så det er da klart, at man ikke kan forlange, at der skal være den samme kompensation til kunstnerne, som hvis der ikke var nogen kopispærringer overhovedet.
Det er faktisk en del af det.
Så selvfølgelig, ja, der er heller ikke sat noget loft over, men det er ikke et spørgsmål om, om de skal have kompensation eller ej; det er simpelt hen et spørgsmål om, hvor meget de skal have.
Mette Frederiksen (S), 2003-10-22:
Det går jeg ud fra, Dansk Folkeparti på det tidspunkt var enige i, når man nu var en del af betænkningsbidraget.
Derfor er mit spørgsmål til fru Louise Frevert: Hvad er det, der har forandret sig siden 2001, således at fru Louise Frevert i dag mener, at kunstnerne har det helt fint, og at man derfor kan skære en væsentlig del af blankbåndsvederlaget væk?
Hvad er det, der har forandret sig på så få år
, når Dansk Folkeparti i 2001, da der sad en anden regering, syntes, at kunstnerne ikke havde tilstrækkelig gode vilkår?
Søren Søndergaard (EL), 2003-10-22:
Jeg vil bare spørge Dansk Folkepartis ordfører, om det skal forstås på den måde, at hvis det nu viser sig i løbet af en periode, at rettighedshaverne får mindre - ikke bare end de 100 mio., som der var tale om, da vi indførte det her, men også mindre end de 59 mio., som blev givet i 2002 - betyder det så, at Dansk Folkeparti er villige til at ændre på det, sådan at det beløb bliver sat væsentligt op? Skal jeg forstå udtalelsen fra fru Louise Frevert på den måde?
Louise Frevert (DF), 2003-10-22:
Det var ikke noget med at tage noget ned fra nettet, for det er en helt anden lovgivning, vi er inde på her.
Det her var handel over nettet, altså når man tager cd'ere ned fra nettet og handler med nettet.
Jeg er godt klar over, at det er noget helt andet, vi taler om her, så det vil jeg bare lige præcisere.
Det var slet ikke det, jeg talte om.
Det er også derfor, vi gerne vil være med i den her aftale, der på nuværende tidspunkt er lagt op til fra ministeriets side.
Til hr. Ole Sohn med hensyn til vederlag: Ja, i Danmark ligger vi faktisk i top med vederlaget til kunstnerne, så jeg kan ikke rigtig se, at de skal være så ilde stedt, som hr. Ole Sohn egentlig lægger op til.
Med hensyn til dvd-kompensationen skal jeg gøre opmærksom på, at hvis vi har taget fejl på nogen som helst måde, så vil vi være de første til at indrømme, at vi har taget fejl, og det er derfor, vi siger ja til at lægge en revisionsklausul ind på 2 år.