Frank Jensen (S), 1998-10-20:
Jeg vil gerne takke ordførerne for en meget konstruktiv modtagelse af dette lovforslag og den meget grundige behandling, som jeg synes alle ordførere har givet lovforslaget her ved førstebehandlingen, også selv om man ikke er enig i den måde, hvorpå regeringen har grebet problemet an.
Indledningsvis vil jeg også gerne have lov at rose det medlem, der igennem de seneste år virkelig har arbejdet grundigt med spørgsmålet og arbejdet for, at der kunne fremsættes et lovforslag her i Folketingssalen om den vigtige problemstilling, som prostitution er, nemlig fru Else Marie Mortensen.
Fru Else Marie Mortensen har arbejdet for at få afkriminaliseret de nævnte prostituerede for derigennem at kunne komme ind med en social indsats, for det har altid ligget fast for hende, at en afkriminalisering i sig selv ikke kunne stå alene, men krævede, at der også blev foretaget en grundig indsats fra den sociale sektors side.
Siden 1996 er der sat en række initiativer i gang, som startede med sluseprojekterne ude i kommunerne, og som førte frem til, at der i Socialministeriet i 1996 blev lavet en kortlægning af problemet og problemets omfang, og at der i 1997 blev oprettet et landsdækkende center for forebyggelse og socialt arbejde for kvindelige og mandlige prostituerede, det såkaldte PRO-Center.
Det viser med al tydelighed og burde også gøre det for Kristeligt Folkepartis ordfører
, at regeringspartierne er helt enige i det udgangspunkt, som både hr. Jann Sjursen og andre ordførere har fremført i dag, at en afkriminalisering, det at fjerne de nuværende straffebestemmelser i straffeloven over for de prostituerede, ikke kan og ikke skal stå alene.
Problemerne skal løses gennem en massiv indsats over for de mennesker i det prostituerede miljø, som har brug for samfundets støtte og hjælp til at komme ud af den sociale begivenhed, som nogle af dem befinder sig i, så her er vi helt enige. Vi er startet på det for flere år siden, og nu tager vi så skridtet til at fjerne det, som for nogles vedkommende i det prostituerede miljø kan være en barriere for overhovedet at ville lukke op for, at den sociale sektor kan komme i nærheden af dem, nemlig at fjerne de gamle bestemmelser, som ikke længere håndhæves i straffeloven.
Så jeg er glad for, at der ser ud til at være stort flertal på trods af, at der i løbet af debatten sneg sig en vis dobbeltmoralsk og måske lidt bornert konstatering af, at bestemmelserne ikke længere bliver anvendt.
For der er ingen af ordførerne - hverken Dansk Folkepartis eller De Konservatives ordfører - der har anbefalet, at politiet igen begynder at håndhæve de gamle bestemmelser over for de prostituerede og retsforfølge dem.
Det har ingen foreslået.
Men alligevel vil man altså ikke være med til at fjerne bestemmelserne; men det er vel mere for at pleje visse vælgere, som kan være nervøse for, at det her vil medføre, at vi gør prostituering til et lovligt erhverv.
Men det er jo ikke tilfældet; det er jo ikke sådan, at denne afkriminalisering fører til en lovliggørelse af prostitution i forhold til anden lovgivning. Jeg er meget enig i, at der med hensyn til prostitution er en alarmerende udvikling.
Og når jeg mødes med mine kolleger i EU og vi hører fra vore kolleger i Øst- og Centraleuropa, hvordan menneskehandel med kvinder og børn med henblik på sexudnyttelse er et voksende problem ikke blot i deres hjemlande, men i høj grad også som eksport til vores del af Europa, forstår vi, at der virkelig er god grund til, at EU har sat menneskehandel på dagsordenen - og ikke alene sat den på dagsordenen, men også sat konkrete projekter i gang i EU-regi, bl.a. STOP-programmet, som bidrager til at dæmme op for menneskehandel med kvinder og børn med henblik på seksuel udnyttelse.
Så regeringen og jeg er enige i, at her bør vi både nationalt og internationalt tage skridt til at ramme de bagmænd, der koldt og kynisk spekulerer i at sælge kvinder og børn med henblik på seksuelt misbrug. Så der skal ikke herske tvivl om, at regeringen har samme optagethed af det problem, som flere ordførere har givet udtryk for.
Fru Karen Rønde var prisværdigt klar i sin ordførertale på Venstres vegne i dag, og det vil jeg gerne takke for.
At ordførerne taler klart, fremmer nemlig muligheden for også at have egentlige forhandlinger her i salen.
Og når fru Karen Rønde så spørger, hvad det egentlig skal hjælpe, at vi nu i det her lovforslag nykriminaliserer kunder til unge prostituerede under 18 år, når det ikke gælder i førstegangstilfælde, vil jeg sige, at det jo er af hensyn
til, at der skal være tale om egentlig prostitution, altså om seksuel omgang med en person, der ernærer sig helt eller delvis ved prostitution
Det er jo ikke meningen med lovforslaget her, at vi vil kriminalisere den unge mand, der har et førstegangsforhold til en kvinde på 16-17 år, fordi der heri indgår en eller anden modydelse for den seksuelle akt, eller at der så er tale om noget, som politiet skal håndhæve med efterfølgende strafforfølgning.
Der skal altså være tale om, at kunden er klar over, at han har et forhold til en, der ernærer sig helt eller delvis ved prostitution.
Og det, at vi nykriminaliserer dette forhold, skal have den præventive virkning, som jeg er enig med fru Karen Rønde i er hele formålet med det her, i og med, at kunder til prostituerede får klart og massivt forklaret her fra Folketinget, at det vil vi ikke acceptere, og at vi vil have lov til at beskytte unge mennesker under 18 år mod at begynde at gå på gaden som prostituerede. Over for dem, der er nervøse for politiets ressourcer til at håndhæve og retsforfølge det her, kan jeg oplyse, at vi har indhentet oplysninger fra Sverige om, hvordan det er gået i Sverige efter den nykriminalisering af kønslig omgang med personer under 18 år, som fandt sted for nogle år siden.
Og erfaringen fra Sverige er, at det har haft en meget stor præventiv virkning, og det viser sig på den måde, at der stort set ikke har været nogen sager, hvor man har anvendt nykriminaliseringsbestemmelsen i praksis.
Men efter at man har kriminaliseret det, har man til gengæld sat en massiv social indsats ind over for de unge prostituerede for at få dem væk fra gaden.
For dem, der arbejder i det miljø, tror jeg ikke det vil være noget problem at afdække, om det drejer sig om en, der ernærer sig helt eller delvis ved prostitution, altså om det er en enkelt gang eller det er en egentlig levevej.
Det ved man godt hos de sociale myndigheder og i politiet, hvor man kender det prostituerede miljø.
Og jeg tror, at de politifolk, der har haft ordet her fra talerstolen i kraft af, at de er ordførere for deres partier, kan nikke genkendende til den beskrivelse: at man er klar over, om det drejer sig om mennesker, der ernærer sig helt eller delvis ved prostitution.
Så jeg er glad for, at der fra mange ordføreres side var tilsagn om, at vi også her i Danmark vil leve op til den udvikling, der er i forhold til FN's børnekonvention, så man også med hensyn til det her spørgsmål mener sig forpligtet til at bidrage til at beskytte børn og unge mennesker under 18 år mod en levevej som prostitueret.
Jeg tror, det er ordene.
Og jeg kan erklære mig enig med fru Anne Baastrup og andre, der har sagt, at vi skal videre ad den vej og sikre, at der er tilstrækkelige sociale hjælpeforanstaltninger, og jeg er sikker på, at når PRO-Centret har gennemført sin treårige forsøgsperiode, kan vi vende tilbage til drøftelser med socialministeren og andre ministre om, hvordan vi så kommer videre med hensyn til at sikre, at der er et tilstrækkeligt netværk, der kan hjælpe de mennesker i det prostituerede miljø, som har brug for hjælp.