runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pia Kristensen (DF), 2005-05-12:
Jeg vil blot sige ganske kort: Fru Anne Baastrup var også lidt inde på, at det er kommunerne, der skal sørge for, at maden i kommunerne har en god kvalitet, at serviceniveauet er i orden osv. osv., og fru Anne Baastrup vil altså godt være med til, at Folketinget laver en kostpolitik ude i kommunerne.
Men er det ikke at modsige sig selv lidt?
Det er da også at blande sig i det kommunale selvstyre, hvis vi fra centralt hold skal lave en kostpolitik.
Jeg spørger bare!
Anne Baastrup (SF), 2005-05-12:
Jeg kender også kommuner, hvor en skoleelev koster dobbelt så meget som i andre kommuner.
Det er det, der er det karakteristiske ved vores kommunale selvstyre, hvor den måde, man administrerer på, den måde, man udnytter ressourcerne på i de forskellige kommuner, er forskellig.
Det, fru Pia Kristensen selvfølgelig har ret i, er, at der er problemer med den mad, som de ældre tilbydes.
Der er nogle steder problemer med prisen.
Men det ved vi jo godt, så hvorfor vil fru Pia Kristensen så have en ny undersøgelse?
Hvorfor kommer fru Pia Kristensen ikke med et forslag om, at kommunerne skal lave en kostpolitik, som hr. Johs. Poulsen foreslog?
Det er jo det, Folketinget skal lave.
Vi skal lave de overordnede rammer.
Jeg vil ikke sidde i Folketingets Socialudvalg og vurdere, om et enkelt måltid mad med forret, middag og dessert – i øvrigt kan min svigermor ikke spise desserten, det er for meget – skal koste 40 kr., 44 kr. eller 47 kr.
Pia Kristensen (DF), 2005-05-12:
Jeg må sige, at det var en tale, som jeg også havde forventet fru Anne Baastrup ville holde.
Det gentager sig gang på gang.
Man bevæger sig fuldstændig væk fra det emne, vi diskuterer.
Vi står og diskuterer, om Folketingets partier vil være med til, at der skal laves en landsdækkende undersøgelse om de ældres kostvaner, fordi der er behov for den, fordi vi har underernærede ældre, og fordi også Ældre Sagen har påpeget, at der er nogle mangler.
Fru Anne Baastrup kommer ind på det om spareobjekter, kommunalreform og finanslovpolitik.
Hr. Villy Søvndal er her ikke i dag, men fru Anne Baastrup har overtaget hr. Villy Søvndals tale.
Jeg vil lige gøre opmærksom på, at jeg kender kommuner, som tager 32 kr. for et måltid mad til en pensionist.
Den mad er faktisk bedre end i en kommune, der tager 66 kr. for et måltid mad.
Så det har ikke altid noget med prisen at gøre.
Anne Baastrup (SF), 2005-05-12:
Jeg er fuldstændig enig i hr. Johs. Poulsen beskrivelse af det her beslutningsforslag, for på et eller andet tidspunkt må Dansk Folkeparti jo overveje, om de vil beholde det kommunale selvstyre.
Jeg ved, at Dansk Folkeparti nu har haft magt til at få fjernet amterne.
Det kan jo så være, at det næste skridt er, at vi i stedet for at have kommuner skal have nogle statskontorer rundtomkring, for selv om fru Pia Kristensen måske ikke helt har forstået det, er det jo rent faktisk en centralisering, at man skal sidde og diskutere med socialministeren, hvordan prisen på de enkelte måltider skal være for den enkelte pensionist.
Ældre Sagens undersøgelser har jo også påvist, at der er behov for det.
I stedet for, at vi nu skal have en ny undersøgelse, som skal påvise, at Ældre Sagens undersøgelse er korrekt, burde Dansk Folkeparti i højere grad tage det alvorligt, hver gang de fastlægger og giver finansministeren bemyndigelse til at indgå kommuneaftaler.
Det er jo Dansk Folkeparti, der lægger stemmer til, at bl.a. maden til pensionister er et spareobjekt.
Daginstitutionerne er et spareobjekt, skolerne er et spareobjekt, fordi kommunerne har så stram en økonomi.
Det er Dansk Folkepartis fortjeneste.
Det er Dansk Folkeparti, der er stolte af, at skattestoppet og skattelettelserne, som Dansk Folkeparti vil have igennem, kommer til at ramme de helt almindelige mennesker, der har brug for vores velfærdssamfund, og derfor er det også de ældres mad, der bliver ramt.
Fru Pia Kristensen ved jo også godt, at Ældre Sagen har lavet en undersøgelse.
Fru Pia Kristensen ved jo også godt, at når den undersøgelse, som Ældre Sagen har lavet, rent faktisk har påvist, at der er problemer, er der ikke nogen grund til at bruge offentlige penge på at lave en ny undersøgelse.
Kommunalreformen vil give et ekstra nøk til besparelsesproblemerne for kommunerne.
Kommunalreformen er ufinansieret.
På nuværende tidspunkt har vi en fornemmelse af, at det i hvert fald er et sted mellem 3 mia. og 6 mia. kr., det kommer til at koste med sammenlægninger og omlægninger osv.
Fru Pia Kristensen lægger stemmer til den indenrigsminister, der siger, at det koster i størrelsesordenen 1 mia. kr., og han giver dem lov til at låne op til 3 mia. kr., hvis de kan dokumentere, at de har et lånebehov.
Fru Pia Kristensens problemer med kommunernes økonomi og spareobjektet, de ældres mad, i dag er vand ved siden af, hvordan det bliver i 2008.
Johs. Poulsen (RV), 2005-05-12:
Ja, det var jo ikke et spørgsmål.
Men jeg må da sige, at hvis det stilles op som en modsætning, at der er nogle, der så er mennesker og har den indgangsvinkel, at de vil beskæftige sig med de her spørgsmål, og der så er andre, der ikke er det, så mener jeg, at det er en fuldstændig falsk modsætning.
Min pointe er jo, at de, som rent faktisk har mulighed for at tage afsæt i de lokale forhold, de, som rent faktisk har den lokale viden, der skal til for at tilrettelægge ordningerne ud fra lokale forhold, også er dem, der skal tage beslutningerne om det.
Det er hele pointen.
Derfor er sådan et beslutningsforslag her i realiteten overflødigt.
Må jeg lige sige omkring det at tale om undersøgelse, at det jo er sådan, at Ældre Sagen allerede har lavet en undersøgelse, der i meget vidt omfang har afdækket alle de her problemstillinger.
Pia Kristensen (DF), 2005-05-12:
Jeg er helt enig med hr. Johs. Poulsen i, at der er kulturforskelle rundtomkring i landet.
Hvis man bor ovre ved Vestkysten, vil man måske gerne have god, solid kost.
Hvis man bor i København, vælger man en anden type kost.
Men det er jo også det, vores forslag lægger op til.
Det kan være ældre, der kan gå ned på en kro og spise, det kan være en ældre, der får lavet maden selv derhjemme eller vælger at få maden på et cafeteria.
Jeg vil igen fastholde, at når vi politikere her i Folketinget bliver gjort bekendt med, at der er et problem, så må vi også undersøge det.
Og jeg synes i hvert fald, det er utrolig vigtigt, at når vi taler om levende mennesker, ældre mennesker, der ikke trives, fordi de er fejlernærede, fordi de sidder ensomme og skal indtage deres måltider, så mener jeg som menneske, at det er en politikers fornemste opgave at lave en undersøgelse, så vi kan prøve at få afdækket behovene i hele Danmark.
Johs. Poulsen (RV), 2005-05-12:
Det er jo ikke et argument for at lave yderligere en undersøgelse, at man laver mange undersøgelser.
Det har aldrig nogen sinde været et argument i sig selv.
En række af de undersøgelser, som sættes i værk, lander formodentlig i mange tilfælde på en hylde og får aldrig nogen rigtig betydning ude i virkelighedens verden.
Nu må jeg jo ikke stille spørgsmål heroppefra, men derfor kunne man jo godt spørge: Er der nogen, der forestiller sig, at det, at man laver en undersøgelse, i sig selv ændrer noget som helst?
Det, der vil ændre noget her, hvis man i øvrigt mener, at det er vigtigt at få sat kostpolitikken i kommunerne på dagsordenen, er, at der er politikere i kommunalbestyrelserne, som sætter den dagsorden, tager det op, tager det alvorligt, gør noget ved det og derved også sørger for, at der er nogle rammer for debatten, f.eks. som ministeren sagde, udarbejder en kostpolitik eller lignende.
Det er alt sammen noget, vi har stor og fin sympati for.
Mange af vores folk arbejder med det rundtomkring og arbejder faktisk med det meget ned i dybden.
Centraliseringen ligger jo alene i det, som stort set alle ordførere har sagt.
F.eks. er det, at man fastsætter en maksimalpris, en detailstyring, at man også lægger op til, at der er visse standarder, som er bedre end andre, og som man så skal fortælle lokale, også en detailstyring.
Jeg prøvede faktisk at illustrere, at der rent faktisk kan være en kulturforskel, fra om man bor i København inde på broen, eller om man bor i Vestjylland, og at den også må afspejles i det kommunale selvstyre.
Og derfor kan man ikke standardisere.
Pia Kristensen (DF), 2005-05-12:
Vi mener, det er vigtigt, at man også laver en undersøgelse af kommunale madordninger, for det er et faktum, at mange, mange ældre mennesker er fejlernærede og underernærede og bliver indlagt hyppigt på hospitalerne, fordi de ikke får en ordentlig kost.
Så vil jeg sige, at jeg bestemt ikke synes, at der ved det her forslag er tale om hverken centralisering eller standardisering.
Det åbner jo netop op for, at de ældre ude i kommunerne skal kunne vælge imellem forskellige madordninger.
Tom Behnke (KF), 2005-05-12:
Det vil vi absolut være positive over for, uden at vi i dag vil lægge os fast på, om det skal hedde den ene eller den anden dato, om det er en måned tidligere eller senere, eller hvad det er.
Men jeg kan bare se, at når man i forslaget lægger op til det fra den 1. januar 2007, så er det i hvert fald så langt ud i fremtiden, at jeg ikke har nogen problemer med at sige, at vi er positive over for, at en eventuel dato, hvis vi skal lægge os fast på en sådan, kan ligge på et tidligere tidspunkt.
Lise von Seelen (S), 2005-05-12:
Det må jeg så forstå på den måde, at hvis vi i udvalget nu finder ud af, at vi måske oven i købet kan speede tempoet op, så vi kan have undersøgelsen endnu tidligere, så har vi De Konservatives støtte til det?
Tom Behnke (KF), 2005-05-12:
Nu er det forslagsstilleren, der er kommet med det forslag.
Jeg tror nok, at hvis jeg selv skulle have stillet et forslag i den retning, så havde det måske ligget lidt tidligere i perspektivet.
Men med den 1. januar 2007 har vi da i hvert fald rigelig og god tid til at kunne kigge på de her ting og få dem diskuteret.
Så hvis man under udvalgsbehandlingen når frem til, at man ønsker, der skal en sådan deadline, eller at man skal være klar inden da, så tror jeg ikke på, at vi fra konservativ side har nogen problemer med det.
Lise von Seelen (S), 2005-05-12:
Jeg ville spørge hr. Tom Behnke, om tidspunktet, som er nævnt i forslaget, nemlig den 1. januar 2007, ville være et godt tidspunkt set ud fra hr. Tom Behnkes vinkel, til at have en sådan undersøgelse, fordi det da ville flugte rigtig godt med de mange forskellige, jeg ved ikke, om man kan kalde det harmoniseringer, kommunerne skal i gang med.
Men på det tidspunkt skal man da i hvert fald forholde sig til madordningerne.
Så er den dato, der er nævnt i forslaget, en, hr. Tom Behnke synes er velvalgt i forhold til forslaget i øvrigt?
Tom Behnke (KF), 2005-05-12:
Så må jeg rette en misforståelse: Det har jeg absolut ikke noget kendskab til.
Jeg sad og lyttede til ministerens tale.
Ved indledningen af debatten lyttede jeg til ministerens tale.
Og det, jeg hørte, var, at ministeren var enig i, at der skal være en undersøgelse.
Så ved jeg ikke, om spørgeren og jeg er i stand til her at diskutere den tidsmæssige horisont i det i forhold til Dansk Folkepartis beslutningsforslag, ifald at det skulle blive vedtaget, og så det, som ministeren har lagt op til, for der er der fire ukendte faktorer.
Og med fire ukendte faktorer tror jeg, at det bliver noget af en svævende diskussion om, hvad der kommer først, hvad der kommer hurtigst, og hvor lang tid det skal tage.
Men det er da helt givet, at man selvfølgelig under udvalgsbehandlingen af det her forslag kan stille spørgsmål til ministeren om, hvad det er, ministeren mere konkret har tænkt sig.
Hvad er tidsperspektivet i det, som ministeren har tænkt sig osv.?
Det kan man selvfølgelig gøre, og på den baggrund kan man så forholde sig til det.
Men det ville jo være umuligt for mig som ordfører i dag ved en førstebehandling at stå og indlade mig på en sådan diskussion.
Det kan jeg ikke.
Pia Kristensen (DF), 2005-05-12:
Det er jeg bestemt ikke enig med hr. Tom Behnke i.
Vi mener, at denne her undersøgelse skal sættes i gang så hurtigt som muligt, og vi mener bestemt ikke, det er ligegyldigt, om det sker nu eller om et halvt år.
Men hr. Tom Behnke ved åbenbart noget, som jeg ikke ved.
Hr. Tom Behnke står jo faktisk og fortæller os, at man allerede er i gang med en undersøgelse i Socialministeriet, at der allerede er lagt op til, at man skal i gang med en undersøgelse.
Tom Behnke (KF), 2005-05-12:
Det, jeg gav udtryk for, er, at det er nødvendigt, og det er et vigtigt forslag på den måde, at det er vigtigt, at vi får talt om de her ting, at vi forholder os til de her ting, at vi er bevidst om de her ting.
Vi behøver slet ikke at stemme om det.
Ministeren har jo tilkendegivet, at der er behov for denne her undersøgelse.
Ministeren har lagt op til, at det kan vi sagtens finde ud af.
Så forslaget er jo for så vidt vedtaget, om jeg så må sige.
Vi har ikke trykket på knapperne endnu, men man kan da som forslagsstiller med et beslutningsforslag ikke ønske sig en bedre modtagelse i Folketingssalen end den, som netop det her forslag har fået.
Så om man skal nå frem til, at man skal trykke på den ene eller den anden knap til forslagsstillernes beslutningsforslag, eller om det bare realiseres, uden at man når dertil, er vel ligegyldigt.
Pia Kristensen (DF), 2005-05-12:
Jeg må sige, at jeg bliver lidt forvirret, for hr. Tom Behnke kommer med en masse positive tanker om det her forslag.
Han roser det, fordi det er nødvendigt, at der bliver lavet en undersøgelse af, hvordan de ældres kostvaner er.
Og så kan han alligevel ikke støtte det, fordi man fra De Konservatives side venter på en undersøgelse, som socialministeren skal sætte i gang.
Men den undersøgelse, hr. Tom Behnke faktisk efterlyser, er jo lige præcis den undersøgelse, vi har beskrevet i forslaget.
Hvorfor kan Det Konservative Folkeparti så ikke støtte det her forslag, så vi kan komme i gang med denne her undersøgelse?
Det er netop, som fru Lise von Seelen også var inde på, ret væsentligt.
Fordi vi står foran en strukturreform, er det væsentligt at få kørt denne her madpolitik ind ude i de forskellige kommuner.
Lise von Seelen (S), 2005-05-12:
Som jeg redegjorde for i min ordførertale, er det jo ikke alene prisen på de 40 kr., som vi ikke bryder os.
Vi bryder os heller ikke om den fastsættelse, som foretages her fra Slotsholmen.
Vi mener, at det er et kommunalt anliggende, og vi har tillid til, at det kan kommunerne, og det skal de gøre.
Det synes vi ikke skal indgå i vores del af behandlingen af forslaget her.
Johs. Poulsen (RV), 2005-05-12:
Jeg er sikker på, at ordførerne kan bekræfte mig i, at de offentlige vækstrammer er blevet mindre de sidste 4 år, end de har været i 1990'erne.
De er nu på cirka det halve af det, som man arbejdede med i sidste del af 1990'erne.
Derfor er de jo altså blevet snævrere.
Men det, jeg lige ville spørge om her i anden runde, er: Der er tale om, at der er en række kommuner, som visiterer stramt.
Det ligger jo også det lokale selvstyre, at der er forskel på det, det ligger i et kommunalt selvstyre.
Hvis vi nu tog de 20 kommuner, som visiterer strammest, og hvis vi tog de 20 kommuner, som har de højeste priser på mad, kan ordføreren så garantere, at Dansk Folkeparti ikke har et stort medansvar i en stor procentdel af de kommuner?
Jeg ved, hvad det er for nogle kommuner, jeg ved også, hvem der sidder på flertallet i de kommuner, og jeg ved også, hvem der tager beslutninger de steder.
Anne-Marie Meldgaard (S), 2005-05-12:
Jeg var glad for fru Henriette Kjærs svar omkring retssikkerheden, når vi snakker om at trække i børnechecken.
Hvordan vil fru Henriette Kjær sikre sig, at vi ikke har kommuner, der fremover siger, at de ikke vil arbejde med det her med at trække i børnechecken, fordi de ikke mener, det er deres opgave?
Hvordan skal det administreres, og hvordan vil man sikre sig, at der ikke sker den forskelsbehandling, og at kommunerne vil bruge det her redskab, hvis det nu engang bliver vedtaget, at det skal foregå over hele landet?
For jeg kunne godt forestille mig et meget, meget stort bureaukratisk system, hvor lærerne siger fra, pædagogerne siger fra, og sagsbehandlerne siger fra, og hvor det til sidst skal være domstolen, der afgør det her.
Eva Kjer Hansen (V), 2005-05-12:
Jeg tror desværre ikke, at fru Anne Baastrup hørte rigtig efter, hverken i mit svar til fru Karen Klint eller i mit svar til fru Kirsten Brosbøl, for jeg understregede netop, at jeg ikke mener, at der på det foreliggende grundlag er behov for at ændre på reglen med de 15 dage.
Det, jeg udtrykte i et tidligere svar, var, at jeg, hvis det skulle vise sig, at det ændrer sig væsentligt, naturligvis er åben over for at se på hvordan og hvorledes, men jeg kan konstatere med de tal, jeg fremhævede, at der ikke er behov for at udvide på nuværende tidspunkt.
Tværtimod er det vigtigere at finde ud af, hvad det er, der efterfølgende skal ske.
Jesper Langballe (DF), 2005-05-12:
Jeg takker for svaret, og sådan lige for tydelighedens skyld vil jeg lige følge det op med dette spørgsmål: Er det ikke helt logisk og rimeligt at sige, at flygtninge, som skal hjem – og det skal flygtninge som udgangspunkt, det kan være, fordi de bliver afvist som asylsøgere, men det kan jo også være, fordi der bliver fred i hjemlandet – og hvor det er noget, som er umiddelbart forestående, selvfølgelig ikke skal integreres?
Mette Gjerskov (S), 2005-05-12:
Jeg vil da gerne starte med at sige, at jeg synes, det er positivt, at ministeren nu ser mennesker med en anden etnisk baggrund end dansk som en ressource.
Jeg synes også, det er positivt, at regeringen og Venstre nu er indstillet på endelig at tage fat på integrationsopgaven, men jeg hører ikke fru Irene Simonsens indledning sådan, at man vil være med til at fastsætte nogle konkrete mål.
I Socialdemokraternes udspil til en integrationshandlingsplan ligger der jo nogle helt konkrete mål frem til 2015, faktisk både nogle 5-årige og nogle 10-årige mål.
Og de handler jo om egenforsørgelsen, der skal hæves fra 24 til 50 pct., om, at vi skal have frafaldet på ungdomsuddannelserne ned fra 60 til 30 pct., at vi skal have flere uddannede unge indvandrere – fra 50 til 60 pct.; altså en lang række helt konkrete mål.
Vil Venstre ikke bakke op om at have nogle konkrete mål for integrationsindsatsen?
Irene Simonsen (V), 2005-05-12:
Jeg vil først sige, at det ikke er Bonnerupudvalgets tænketank, jeg taler om.
Jeg talte om en helt anden tænketank, som vi i Venstres folketingsgruppe har lavet.
Det andet er ministerens ansvar og hører hjemme ovre i ministeriet.
Men for Venstres vedkommende kan jeg sige, at det, der er vigtigt med de her praktikpladser, er, at det bliver rigtige praktikpladser, samtidig med at der jo netop er oprettet alle de her nye ideer, som der arbejdes med, til at lave nogle praktiske indgange til, at de unge kan komme i uddannelse.
Hr. Hüseyin Arac nævnede selv, at der er en gruppe, for hvem det er problemfyldt og lidt mere tungt at blive integreret, hvor der skal en større indsats til, og hvor man skal have en god dialog.
Der skal man jo også møde de mennesker, hvor de er.
Og det gør vi netop med åbningen af alle de praktisk indgange, bl.a. mesterlæreordningen, som vi jo arbejder med, og som Venstre er helt sikker på bliver en succes.
Nu hører jeg det meget, som om det er spørgsmål til ministeren om, hvad ministeren har tænkt sig at sætte i værk af kontakt.
Men jeg vil da gerne svare på Venstres vegne og på egne vegne som ordfører og sige, at jeg i Venstre har oprettet det, jeg kalder vores egen tænketank.
Og vi har nu nogle og tres tilknyttet af anden etnisk herkomst, som rent faktisk har en god dialog med os, som er med til at skabe gode ideer, og som faktisk også selv er kommet med mange af de ideer, der lægges op til her i dag.
Det er nemlig en tænketank, der er nedsat af regeringen, der hedder Tænketanken vedrørende integration, som Erik Bonnerup er formand for.
I deres rapport nævner de, at skolepraktikken har været gavnlig og god både for danske unge, men især også for unge med anden etnisk baggrund.
Hvordan kan det være, at Venstre ikke hører efter, hvad det udvalg, som de selv nedsatte, anbefaler og tilråder omkring skolepraktikken?
Hvis ægtefællen får et job til 90 kr. i timen, vil familien selvfølgelig blive trukket samlet set.
Det vil sige, at vedkommendes kontanthjælp forsvinder, men der vil også forsvinde en del af det ægtefælletillæg, der er, så man ser samlet på det.
Man vurderer hele familien og forsørgelsesgrundlaget, hvilket jo betyder, at der også klart er et incitament til, at det også kan betale sig for den ægtefælle, der var på ægtefælletillæg, at få et job.
Anne-Marie Meldgaard (S), 2005-05-12:
Det blev jeg nu ikke ret meget klogere af.
Jeg synes ikke, jeg fik svar på den der vurdering, som står i papiret, af, at man betragtes som hjemmegående.
Jeg er meget tilfreds med, at i den periode, hvor man får en lad mig være-ydelse eller borgerlønsydelse, skal man stå til rådighed, for det er da forudsætningen for, at det her kan komme til at hænge sammen.
Jeg mangler altså simpelt hen en forklaring på det midt imellem at være hjemmegående og det at kunne komme og få et jo til 22.000 kr.
Irene Simonsen (V), 2005-05-12:
Det bliver der lavet en vurdering af ude i kommunerne, hvor man vurderer, hvem af ægtefællerne, der er tættest på at få et job, hurtigst kan komme i arbejde.
Det, man siger, er, at det jo ikke er en varig ydelse, det handler om, for der er stadig væk et incitament til, at ægtefælle nummer to også kan tage et job.
De beregninger, jeg ved er på vej med eksempler, vil vise, at der nu virkelig vil være gevinst ved at tage arbejde også for ægtefælle nummer to, som er vurderet længst væk fra arbejdsmarkedet.
Det, der er væsentligt at sige også her, er, at vi skal se oplægget som en helhed, og jeg ved, at det betyder meget for Socialdemokraterne, at vi også får styrket indsatsen for integrationen i hele familien, dvs. også for børnene.
Den ægtefælle, der får ægtefælletillægget, har jo stadig væk forpligtelser og bliver jo med det her oplæg koblet meget mere op på også at forpligte sig til at hjælpe med integration af den næste generation.
Anne-Marie Meldgaard (S), 2005-05-12:
Jeg vil da godt starte med at takke Venstres ordfører for, at Venstre nu vil være med til at give dem, der kom i 1990'erne, en ny chance, men jeg vil godt spørge: Hvorfor kun dem?
Vil fru Irene Simonsen og Venstre ikke være med til at give den gruppe, der kom i 1980'erne under Schlüterregeringerne, en ny chance?
Jeg synes da, det er lidt beskæmmende, at man kun vil hjælpe Socialdemokratiet og De Radikale og ikke sig selv.
Helt konkret vil jeg godt spørge om kontanthjælpsmodtagerne.
I det papir, vi fik i går fra regeringen, står der, at hvis et kontanthjælpsmodtagerpar ikke har været ude på arbejdsmarkedet i 2 år, så skal den ene betragtes som hjemmegående.
Er det ikke sådan, at hjemmegående ikke står til rådighed for arbejdsmarkedet?
Er det ikke sådan, at hjemmegående ikke får ydelser?
Derfor kunne jeg godt tænke mig at få en forklaring på, hvem det er, der skal have de her 4.200 kr., og hvordan man vurderer, hvornår folk er hjemmegående, og hvornår de står til rådighed for arbejdsmarkedet.
Irene Simonsen (V), 2005-05-12:
Hvis ikke de var startet der, så havde der været en stor risiko for, at de var blevet marginaliseret, var kommet på en varig offentlig ydelse.
I dag har de en indtægt, der gør, at deres børn bestemt ikke er fattige, og at der også er råd til at give de børn noget.
Det, det her handler om, er jo, at der skal være et klart incitament, der skal være nogle klare mål at gå efter, de job, der er, skal være synlige, og det er det, der står i regeringens nye oplæg.