runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kirsten Jacobsen (FRI), 2000-04-06:
Nu tror jeg desværre ikke, det er mig, der kommer til at føre forhandlingerne med Færøerne til den tid, men så kunne det ellers være, der var en større chance for, at vi fik nogle penge.
Men med den måde, man har forhandlet på hidtil, med de løfter og aftaler, der findes, kan jeg bare sige, at al erfaring taler fordet.
Uanset om der står en sætning et sted om, at hvis forholdene i øvrigt taler derfor - ja, så skal man altså enten reducere bloktilskuddet eller få andel i noget.
Der er ikke kommet én krone, og derfor bør man rettelig stille spørgsmålet til statsministeren eller en eventuel senere statsminister, for det er dem, der skal sikre det.
Ellers kunne vi med lige så god ret sige: Nå, ja, så kunne vi måske bede nordmændene om at få Ekofisk tilbage, for det skete vistnok på nogenlunde samme måde, som da vi gav olien væk på Færøerne.
Peter Skaarup (DF), 2000-04-06:
Jeg er lidt ked af, at vi kommer til at diskutere så meget om økonomi, for det burde jo egentlig være sådan, at det, vi allerhelst skulle diskutere, var, at hvis Færøerne, færingerne, har et ønske om at blive selvstændige eller få mere selvstyre, skal de selvfølgelig have lov til det, og så får det nogle økonomiske konsekvenser.
Men det er ønsket om selvstændighed, en øget grad af selvstyre, der burde være det centrale i debatten.
Men jeg kan alligevel ikke lade være
, når nu fru Kirsten Jacobsen fra Frihed 2000 siger, at der har været en skåltale eller en skålklub i 1992, der gjorde, at vi fra dansk side afskrev olieindtægterne, og fru Kirsten Jacobsen sætter spørgsmålstegn ved, om Danmark har nogen rettighed til de eventuelle olieindtægter.
Jeg kan ikke forstå, at Frihed 2000 og fru Kirsten Jacobsen argumenterer imod Dansk Folkepartis
forslag til vedtagelse, for det siger jo netop, at Folketinget pålægger regeringen, at der i forhandlingerne om Færøernes selvstændighed sikres en passende fordeling mellem Danmark og Færøerne af eventuelle olieindtægter fra den færøske undergrund
Det forslag opfylder jo lige netop det, fru Kirsten Jacobsen gerne vil sikre, og derfor vil jeg da opfordre også Frihed 2000 til at støtte den vedtagelse, som Dansk Folkeparti er kommet med.
Kirsten Jacobsen (FRI), 2000-04-06:
Til hr. Peter Skaarup: Jeg lærte af min far, da jeg var barn, at hvis man gav en gave til nogen, og man bagefter tog den tilbage, var man en guitar.
Der skete altså det i den meget berømte skåltale, at en statsminister faktisk overdrog retten til undergrunden til færingerne, og det affødte senere en aftale, som man faktisk var nødt til at lave på baggrund af regeringens meget berømte jubilæum.
Men jeg har ingen tro på, at det er muligt, og i øvrigt vil jeg også sige til hr. Peter Skaarup, at hvis færingerne siger ja til at blive en selvstændig nation med det, det måtte indebære, er de altså en selvstændig nation, og så kan vi altså ikke komme og sige, at vi vil have del i hverken fiskeriindtægter eller olieindtægter eller andet, efter at Færøerne er blevet en selvstændig nation.
Indtil de bliver det, er det statsministeren, der skal se, om han kan vride nogle penge ud af den aftale, men jeg tror ikke på det.
Det er ikke lykkedes på nogen andre punkter, og jeg tror heller ikke, det lykkes på det her punkt.
Peter Skaarup (DF), 2000-04-06:
Jamen nu ved jeg ikke, om fru Kirsten Jacobsen var til stede under den høring eller de muligheder, vi havde som folketingsmedlemmer for at stille spørgsmål til den færøske regering i går i Folketinget, men dér fremgik det jo meget klart, at færingerne - og det var jo dem om nogen, der skulle holde fast i, at de havde ret til eventuelle olieindtægter - udmærket godt er klar over, at den ret ligger hos Danmark i den sidste ende.
Og bl.a. derfor er det, at færingerne møder op hos den danske regering og hos de danske folketingsmedlemmer og vil lave en ny aftale. Så derfor ved jeg ikke, hvor fru Kirsten Jacobsen har sine informationer fra, men jeg synes da, det ville være udmærket, hvis statsministeren ville sætte det her på plads én gang for alle af hensyn til debatten. Men jeg kan ikke forestille mig andet, end at den danske regering - så godt forberedt har den vel været til forhandlingerne - har undersøgt det meget præcist, og at der ikke var nogen skåltale nummer to, der afskriver nogen olieindtægter i den sidste ende fra dansk side.
Kan statsministeren ikke bekræfte det?
Per Stig Møller (KF), 2000-04-06:
Ja, det er jo lidt træls, at det, når man prøver at føre en principiel debat om rigsfællesskabets fremtid, så bliver til politisk drilleri, hvis man ikke siger, præcis hvad der passer statsministeren.
Det er jo en kendsgerning, at regeringen er blevet kritiseret på grund af sin holdning i banksagen og på grund af den måde, den spillede banksagen på.
Det er også en kendsgerning, at der har været kritik af den måde, statsministeren fik startet forhandlingerne med Færøerne på.
Det kan ikke benægtes, og det er ikke politisk drilleri.
Det er konstatering af en kendsgerning.
Det afgørende for os er, at man får et sådant forhold til Færøerne, at rigsfællesskabet i bedste instans kan bevares, og dér er vi enige med regeringen i den holdning, jeg i dag har konstateret i statsministerens tale, som jo gik på, at man også helst vil beholde rigsfællesskabet.
Den linje er vi enige i, og det sekundære, hvis det ikke kan lade sig gøre, er, at vi så skal skilles på en anstændig måde; det har for os været det afgørende hele tiden.
Og den anstændighed så vi anfægtet, sådan som vi i hvert fald kunne læse referatet fra de møder.
Vi var jo ikke inviteret med, så vi kunne jo af gode grunde ikke være der.
Men sådan som vi kunne se starten på forhandlingerne, så var den anstændighed i fare.
Kan det ikke lade sig gøre, må vi finde en fornuftig og anstændig måde at skilles på.
Peter Skaarup (DF), 2000-04-06:
Ja, statsministeren, synes jeg, manglede at svare på nogle af de spørgsmål, som er rejst under debatten, bl.a. om 21-mands-udvalget, som skal nedsættes, hvilket vi synes er en god idé.
Hvem skal sidde i det udvalg, og mener statsministeren, at alle partier har været informeret om den fremgangsmåde forud for debatten, alle partiledere?
Med hensyn til olieudvindinger sagde statsministeren - jeg tror, jeg citerer korrekt: Dispositionsretten til olieudvindinger er fortsat Færøernes.
Hvis det er det eneste svar, statsministeren kan give, så synes jeg, at det er for lidt, for det er på Færøerne, og jeg mener også i Folketinget, helt klart, at det skal være sådan, at Danmark fortsat har mulighed for at få indtægter, der relaterer sig til eventuel olie på Færøerne.
Derfor vil jeg godt spørge statsministeren: Hvordan hænger det sammen med de udtalelser, som statsministeren tidligere er kommet med, nemlig at vi fra dansk side har adgang til dispositioner i forhold til de olieindtægter, der kommer? Og afslutningsvis vil jeg spørge: Findes der bilag, der dokumenterer dette her?
Kirsten Jacobsen (FRI), 2000-04-06:
Nu skal jeg jo ikke hen og hjælpe statsministeren; det klarer han sikkert selv.
Jeg kan ikke bilagsnumrene, men hvis man tager bilagene fra Det Politisk-Økonomiske Udvalg fra 1993, så vil man finde svarene på det, hr. Peter Skaarup spurgte om, og som understreger det, statsministeren sagde.
Grunden til, at jeg tager ordet, er, at jeg var enig med statsministeren i, at der da ikke er en bred opbakning på Færøerne til at blive selvstændige.
Sagen er vel den, at det er nogenlunde fifty-fifty, og så er der en stor flok, som ikke ved.
Det, jeg egentlig kritiserer regeringen for, og grunden til, at jeg fremsatte det forslag til vedtagelse, er, at man ikke kan både blæse og have mel i munden.
Man kan ikke på den ene side sige, at det er færingerne, der afgør, om de vil have frihed fra Danmark, og det er færingerne alene, og så samtidig give dem et tilbud, de er nødt til at sige nej til.
Og derfor bør man altså ikke sammenblande de to ting.
Man bør spille ægte og ligeud, og det tilbud, statsministeren og regeringen har givet færingerne, har i hvert fald indbygget i sig det helt klare resultat, at det bliver et nej ved en folkeafstemning, og så kan vi betale i al evig fremtid.
Peter Skaarup (DF), 2000-04-06:
Jamen jeg synes jo, det vil være rimeligt for folkestyret, at statsministeren svarer på de spørgsmål, som er stillet, og i den forbindelse er det jo, at jeg har spurgt: Denne her 21-mands-gruppe bestående af folketingsmedlemmer, som regeringen forventer skal finde ud af, hvad der foregår i forhandlingerne, og skal følge forhandlingerne, hvem skal sidde i den 21-mands-gruppe?
Og jeg spurgte også i forbindelse med eventuelle olieindtægter i den færøske undergrund: Hvordan vurderer regeringen Danmarks muligheder for at få andel i dem?
Det er mit indtryk, at Danmark har gode muligheder, men jeg synes, statsministeren skylder et svar på, om det kun gælder indtægter, hvor bloktilskuddene kan gå fra, eller om det gælder indtægter ud over bloktilskuddene også.
Det har der været rejst tvivl om under debatten.
Nogle siger, der findes bilag, der dokumenterer, at man ikke går ud over bloktilskuddenes størrelse.
Derfor synes jeg, det vil være rimeligt, at statsministeren svarer på det over for Folketinget.
Vi er her trods alt for at diskutere nogle af de problemstillinger
, så jeg efterlyser statsministerens svar.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-04-06:
Ja, det bliver som rosinen i pølseenden, at Folketingets frie fugl kommer og siger: Al den snak om penge er uværdig.
Hvis Færøerne vil være selvstændige og fri af rigsfællesskabet, så skal de træffe den beslutning, og så skal det selvfølgelig ikke være et spørgsmål om nogle års bloktilskud fra eller til.
over for den lille, og alt sådan noget
, og er der noget, danskerne ikke gider høre, og som går for tæt på, så er det, at vi skulle optræde som en stormagt og udbytte den svage og den lille.
Det vil vi ikke.
Hvis der skulle være et flertal, et tavst flertal på Færøerne, som mener noget andet, og som har lidt venlige følelser i forhold til Danmark, så er tiden inde nu til at bryde tavsheden.
Så jeg synes egentlig efter at have tænkt mig om, at det rigtige er, at rigsfællesskabet opløses, og at Færøerne bliver et selvstændigt land og en selvstændig stat.
Det er jo sket med Norge for længe siden, som jo var en koloni og underlagt Danmark.
I Norge talte man tidligere om 400-års-natten, da man var underlagt Danmark, men hvordan er forholdet mellem nordmænd og Danmark og danskere i dag?
Det er det bedste i hele verden.
Vi har også haft et anstrengt forhold til Island.
Det rev sig løs i 1944.
Hvordan er Danmarks forhold til Island i dag, det selvstændige Island?
Det er bedre end nogen sinde, og det blev det i hvert fald, da vi afleverede deres sagaer omkring 1970.
Vi er vel mere eller mindre ligeglade i virkeligheden, når det kommer til stykket.
Det er et spørgsmål om færøsk stolthed.
Så vil jeg sige til sidst, at selv om jeg har sympati for det forslag til vedtagelse, som fru Kirsten Jacobsen har fremsat, så vælger jeg at støtte det forslag til vedtagelse, som er fremsat af de syv partier.
Peter Skaarup (DF), 2000-04-06:
I Dansk Folkeparti synes vi, at det, som statsministeren sagde, var interessant, nemlig at statsministeren mente, at hjemmestyreaftalen af 1948 godt kunne udvides på en ny måde, og at den mulighed, Færøerne i dag har for at bestemme over egne forhold, skal ændres.
Det synspunkt blev bakket op af hr. Jan Petersen, Socialdemokratiets ordfører, og derfor vil jeg godt spørge, hvad hr. Jan Petersen siger til, at den færøske regering har meddelt, at den ikke mener, at man inden for den danske grundlov - det står også i hvidbogen - kan spænde selvstyret til mere end på det nuværende niveau.
Er det ikke sådan, hvis man skal følge den logik, der er i hvidbogen, at den danske grundlov faktisk skal ændres, hvis ikke man vil et andet resultat end det her?
Jan Petersen (S), 2000-04-06:
Når statsministeren over for Folketinget fremfører, at der er muligheder for inden for den nuværende grundlov at udvide den færøske selvstændige stilling, så lægger jeg til grund, at det er muligt.
Jeg er ikke helt klar over, om hr. Óli Breckmann stillede mig et spørgsmål, men uanset det vil jeg sige, at selvfølgelig indeholdt min tale støtte til statsministerens position. Og jeg tror i øvrigt, det ville have været ganske interessant, hvis jeg havde gjort noget andet.
Den er jo udtryk for, at der ikke fra dansk side og heller ikke fra det danske Socialdemokratis side - lad mig sige det også - er noget ønske om at ophæve rigsfællesskabet med Færøerne.
Men en grundlæggende respekt er og bliver - og jeg synes, det blev sagt meget klart både fra min side og også fra statsministerens side - at udgangspunktet for de forhandlinger er det, der er kommet fra det færøske landsstyre, og afgørelsen træffes hundrede procent på Færøerne, såfremt rigsfællesskabet ikke skal indeholde Færøerne længere.
Jeg synes, det er ganske klart, og jeg mener, at det så er min position, det, jeg kan tillade mig at sige i forhold til, hvordan vi på nuværende tidspunkt i forhandlingerne skal tale med hinanden.
Peter Skaarup (DF), 2000-04-06:
Derfor vil jeg godt bede hr. Jan Petersen om over for Folketinget - når nu statsministeren siger, der skal være megen åbenhed omkring de her forhold - at fortælle, præcis på hvilke punkter man inden for regeringspartierne anser det for muligt at udvide selvstyret i forhold til grundloven, og hvilke undersøgelser der ligger til grund for, at man mener, at øget grad af selvstyre er muligt inden for grundloven.
For det er i diametral modsætning til det, som fremgår af den færøske hvidbog.
Jan Petersen (S), 2000-04-06:
Det vil jeg ikke.
Den kan man læse, for den fremgik så tydeligt.
Det er vigtigt at sige, at grundloven selvfølgelig indeholder grænser for, hvad der kan være et rigsfællesskab.
Der er i grundloven grænser for det.
Men de temaer, der blev angivet i statsministerens tale, hører jeg, som om det er de felter, hvor grundloven ikke forhindrer os i at drøfte fordomsfrit og åbent og reelt, på hvilke måder
øget selvstændighed i den færøske nation kan lade sig gøre.
Så synes jeg, det skal understreges meget tydeligt, at det slet ikke er det, der er til forhandling, og det er så også mit svar til hr. Óli Breckmann.
Der forhandles alene om det forslag og med udgangspunkt i det forslag, som er fremsat af det færøske landsstyre, og det er det, vi som politisk parti, det, som Socialdemokratiet forholder sig til aktuelt, og det er det, vi også har markeret vores synspunkter til.
Derfor er det andet, der er på bordet mellem Danmark og Færøerne, ikke reelt, og dermed vil jeg heller ikke gå yderligere ind i det nu.
Peter Skaarup (DF), 2000-04-06:
Jeg må nok sige, at jeg synes, det er meget upræcist, det, som hr. Jan Petersen siger, fordi der henvises til nogle lidt løsrevne ting i statsministerens tale, hvor det ikke er begrundet, hvordan det rent faktisk er strikket sammen i forhold til en ny selvstyreaftale.
Derfor må jeg nok sige, at det ikke er tilfredsstillende, at man bare henviser til statsministerens tale i den forbindelse.
Vi synes, at der skal være en mere dybdegående debat om det her forhold, som senest blev reguleret i 1948.
Det er ikke noget, man bare gør i en håndevending at afskrive rigsfællesskabet, som vi ikke kan se andet end at det her vil føre frem til.
Derfor vil vi også - i konsekvens af, at man i det vedtagelsesforslag, der bl.a. kommer fra regeringspartierne, arbejder med, at det kun er den færøske befolkning, der afgør det fremtidige forhold mellem Danmark og Færøerne, hvor vi mener, at den danske befolkning og det danske Folketing bestemt også skal med ind - fremsætte følgende: Forslag til vedtagelse »Idet det er Folketingets ønske, at det historiske rigsfællesskab mellem Danmark, Grønland og Færøerne så vidt muligt bevares til gavn for de tre befolkninger, pålægges regeringen - inden årets udgang - at lade udarbejde en hvidbog om konsekvenserne for Danmark af det færøske ønske om selvstændighed og at foranstalte en høring om rigsfællesskabets fremtid, hvori som deltagere indbydes Folketingets medlemmer, det færøske Lagtings medlemmer, medlemmer af Grønlands hjemmestyre samt statsretseksperter fra de tre lande, og hvori rigsfællesskabets parlamentarikere i fuld offentlighed grundigt kan få lejlighed til at gennemdrøfte fællesskabet. Folketinget pålægger videre regeringen i forhandlingerne om færøsk selvstændighed, at der sker en passende fordeling mellem Danmark og Færøerne af eventuelle olieindtægter fra den færøske undergrund.«
Elisabeth Arnold (RV), 2000-04-06:
Jeg vil gerne sige tak til hr. Óli Breckmann for uddybelsen og klargøringen af bloktilskuddenes indvirkning på den færøske økonomi, og jeg synes, det er en vigtig bemærkning.
Naturligvis er bloktilskud noget, som påvirker den økonomi, de gives som tilskud til, og det er jo også en kendsgerning - det har vi konstateret i dansk politik - at permanente tilskud ikke er noget, der er sundt for fornemmelsen af selvstændighed og for myndighed og råderet over egen tilværelse.
Per Stig Møller (KF), 2000-04-06:
Jeg havde jo svært ved at finde bemærkningen til mig, men jeg vil godt sige i anledning af hr. Óli Breckmanns indlæg her, at det var et væsentligt indlæg, for det viser jo netop, hvor vigtigt det er, at vi kommer i gang med fornuftige og rolige forhandlinger.
For regeringen startede altså med ét regnestykke, og hr. Óli Breckmann har her vist, hvorledes regnestykket kunne stilles ganske anderledes op, og derfor er der altså ikke grund til, at vi begynder at råbe ad hinanden, sådan som det startede.
Men det færøske indlæg her viser udtrykkeligt, at nu er der altså brug for rolige og besindige forhandlinger, så vi kommer ned på jorden og finder ud af: Hvad vil vi sammen, og hvordan gør vi det sammen?
Og skal vi skilles, lad os så gøre det fornuftigt og anstændigt og slutte bedre, end vi startede.
Og vi håber, at vi slutter sammen.
Peter Skaarup (DF), 2000-04-06:
Jeg vil da godt i lighed med hr. Óli Breckmann gøre opmærksom på hr. Jes Lundes bemærkninger om det her lidt snævre flertal, som hr. Jes Lunde ser der er på Færøerne for selvstændighed.
Jamen det er jo ikke meget anderledes end det lidt snævre flertal, som den danske regering, den danske socialdemokratisk-radikale regering, fik sig i Folketinget for en konkret sag, hvor man til gengæld for at få støtte fra en enkelt færing, hvilket gav lige præcis 90 mandater, lovede det færøske samfund økonomiske ressourcer af forskellig art.
Så det flertal på Færøerne er et flertal, lige så vel som det flertal den dag i Folketingssalen var et flertal, og det må SF jo også erkende.
Flertallet på Færøerne er der; der har været afholdt et valg deroppe, som vi må rette os efter, og de partier, der ønsker færøsk selvstændighed, er vi nødt til at rette os efter har et flertal for det, og det må vi forholde os til her i Folketinget.
Jes Lunde (SF), 2000-04-06:
Jamen både hr. Breckmann og hr. Skaarup har selvfølgelig ret
i, at et flertal er et flertal og med et flertal kan man gennemføre ting; det gælder i det danske Folketing, og det gælder også, når færingerne har folkeafstemninger.
Men jeg benyttede bare lejligheden til at advare: Når man tager meget store skridt, som er uigenkaldelige, på en nations vegne, skridt, som har betydning generationer frem, så var det nu nok meget klogt at skaffe sig en bredere opbakning for at være sikker på, at der også på lang sigt er en opbakning til det, man har gjort.
Det var såmænd bare det, jeg sagde, bare den lille eftertanke, jeg godt ville mane til.
Knud Erik Hansen (SF), 2000-04-06:
Hvis vi kunne vælge, så tror jeg nok, vi ville sige, at det her var en offentlig opgave.
Det er meget vigtigt, men vi accepterer, at det private også godt kan håndtere den her opgave.
Det tror jeg altså godt, de kan.
Men jeg vil godt understrege, at når vi sagde det, så var det for at sige, at vi faktisk synes, det er vigtigt, at man som bruger af det her får mulighed for at vælge, hvis man har mere tillid til en offentlig institution på det her område.
Og så synes jeg stadig væk, at der er et problem i forhold til gyldighedsperioden, idet private udbydere faktisk kun skal garantere, at det her altså gælder i 6 år.
Det rummer i hvert fald nogle diskussioner om, hvad det er for nogle aftaler, man så kan lave, hvilke begrænsninger det lægger på, hvilke aftaler man kan lave, når det altså er private udbydere.
Den begrænsning vil en offentlig udbyder ikke være underlagt.
Peter Duetoft (CD), 2000-04-06:
Blot den korte bemærkning til kulturministeren, at vores klare forudsætning for at stemme for dette lovforslag selvfølgelig er, at man ikke udvider kredsen af nye zoologiske haver, der så økonomisk kan komme til at gå ud over veletablerede haver, som findes i dag.
Så må vi finde en økonomisk løsning på det, for det skal ikke være sådan, så vi har en begrænset pulje, der så gør, at de veletablerede, der findes i dag, bliver skåret voldsomt ned, fordi nogle nye skal ind.
Knud Erik Kirkegaard (KF), 2000-04-06:
Jeg skal i og for sig ikke gøre mig klog på, hvordan reglerne er, men jeg vil gerne give udtryk for, hvilket synspunkt jeg selv har om det.
Det er muligt, at der kan være diskussion om, hvordan reglerne er, og det vil jeg meget gerne være med til at kigge på, men det er i hvert fald den holdning, som jeg har til disse ting.
Så spørger fru Elisabeth Arnold, hvorvidt jeg repræsenterer Det Konservative Folkeparti her under debatten i dag.
Jeg kan sige til fru Elisabeth Arnold, at det gør jeg, og min ordførertale er naturligvis - som altid sædvane i den konservative gruppe - godkendt, inden den bliver afholdt her.
Til hr. Keld Albrechtsen vil jeg sige om det med at offentliggøre mandatgivning i Europaudvalget: Nu er jeg jo i den situation, at jeg har en vis erfaring med hensyn til Europaudvalgets mandatgivning over for ministre, og jeg er enig med hr. Keld Albrechtsen i, at i nogle tilfælde vil det være fuldstændig i orden, at man fortæller uden for døren, hvad mandatet er, men i andre tilfælde kan det altså være meget uhensigtsmæssigt.
Anne Baastrup (SF), 2000-04-06:
Jeg vil godt sige tak til fru Elisabeth Arnold, fordi hun rejste mange interessante spørgsmål, for det første spørgsmålet om beskyttelse af bureaukrater.
Jeg mener altså rent faktisk, at offentlighedsloven skal være borgernes adgang til at beskytte de samfundsmæssige beslutninger, der træffes.
Bureaukraterne skal simpelt hen opføre sig ordentligt og arbejde, så blodet springer.
Det fører mig over til det andet, og jeg er meget glad for, at fru Elisabeth Arnold rejser spørgsmålet, for jeg synes selv, at det er ganske problematisk.
Vi får alle sammen e-mail og fax.
Hver enkelt embedsmand har formentlig sin egen fax og sin egen e-mail-adresse.
Hvad sker der med de notater, breve, henvendelser, der kommer ind, og som efter offentlighedsloven jo skal journaliseres et eller andet sted, og hvor det i øvrigt, i det omfang de indgår som grundlag for en sagsbehandling, skal fremgå tydeligt, at det sker?
Det er jo ikke det, der er tilfældet nu.
Sådan som jeg forstår den måde, man er begyndt at administrere på nu, ligger mange af de ting på den enkelte sagsbehandlers e-mail-adresse, uden at der er nogen centralt fastsatte krav om, hvad der sker dér.
Det, jeg så frygter, er, at vi får en afgørelsesusikkerhed, og jeg frygter så også, at vi en dag står i en situation, hvor der kan komme en tamilsag, uden at der er nogen, der opdager det.