Mogens Jensen (S), 2005-12-13:
Socialdemokraterne finder det positivt, at regeringen med det her lovforslag viser vilje til at sikre fortsat tilskud til de dagbladslignende publikationer, som kom i klemme, da regeringen jo selv i foråret besluttede at skære portostøtten væk for momsfritagne uge- og månedsblade.
Men nok en gang er der her fra Folketingets talerstol grund til at beklage, at regeringen ikke ønsker at sikre en stærk og samlet debat og en stærkere sammenhæng i den medie- og pressestøtte, der gives i Danmark.
Sådan som medierne udvikler sig med store sammenfald i ejerskabet af de forskellige medietyper og en mere omfattende samdrift og samarbejde medietyperne imellem, er der jo mere end nogen sinde behov for, at Folketinget ser samlet på hele mediestrukturen og de støtteordninger, der er knyttet hertil, for at sikre en moderne mediestøtte, der bl.a. også tager hensyn til de mange nye medietyper, som skyder frem i de her år.
Hvis dette skal lykkes, burde regeringen sikre, at den støtteordning, vi i dag diskuterer i forbindelse med L 96, har et direkte sammenfald med den kommende støtteordning for dagblade, og at begge de her ordninger kom til at træde i kraft samtidig, nemlig pr. 1. januar 2007.
Så ville vi have mulighed for at gennemføre en ordentlig og sammenhængende politisk debat om hele medieområdet partierne imellem, bl.a. i forbindelse med det medieforlig, som alligevel skal forhandles her i løbet af efteråret.
Men med den måde, som regeringen håndterer det her på, kommer lovgivningen nu i tre og fire forskellige tempi, hvor vi ikke har nogen som helst garanti for sammenhængen i forslagene, og også uden en ordentlig debat.
Det er meget uhensigtsmæssigt.
Derfor vil jeg også opfordre kulturministeren til at ændre dette lovforslags ikrafttræden, så vi får en direkte sammenhæng til støtteordningen for dagbladene, og så vi får en mulighed for at drøfte hele medieområdet samlet i foråret, herunder også hvordan vi fortsat kan sikre ordentlige vilkår for fagbladene, som jo er blevet beskåret voldsomt i portostøtte.
Under alle omstændigheder er det altså ikke anstændigt, at det her lovforslag hastes igennem med tilbagevirkende kraft, fordi regeringen ikke har formået at tilrettelægge en ordentlig proces.
Allerede i foråret blev der jo her i Folketinget vedtaget en dagsorden, der pålagde regeringen at fremsætte forslagene i en sammenhæng, ikke mindst med mellemkomst af Dansk Folkeparti.
Resultatet af det er altså nu blevet dette hu og hej og hast-forslag, som ikke mindst giver de berørte medier helt urimelige vilkår i forhold til at tilpasse sig de nye regelsæt.
Hvis regeringen vil presse loven igennem nu, ville det eneste rigtige være, at den nuværende støtteordning forlænges, indtil love og bekendtgørelser er helt på plads, så medierne får en reel chance.
Jeg glæder mig meget til at høre Dansk Folkepartis ordfører tale om den her problemstilling, idet det jo hele tiden har været et krav fra partiet, at der netop skulle være en sammenhæng mellem de to støtteordninger, og at der skulle være en fælles tidsfrist i forhold til ikrafttræden.
I forhold til det konkrete lovforslag, som det ligger, er der en række forhold, som skal præciseres fra regeringens side, før det kan danne baggrund for en ordentlig støtteordning.
Det er ikke mindst vigtigt, at støttekriterierne er så objektive som overhovedet muligt i forhold til gennemsigtigheden i støttereglerne, men også af hensyn til EU-reglerne.
Her er der grund til at hæfte sig specielt ved de forslag, som Dansk Fagpresse har leveret i sit høringssvar til loven, og som er vigtige bud på, hvilke præciseringer der er behov for, både hvad angår målgrupper, geografisk udstrækning og størrelse, og hvad angår bladenes indhold.
Endelig er det også nødvendigt, at vi sikrer en tilstrækkelig økonomi i de støtteordninger, som skal vedtages.
Det gælder også, når det handler om Dansk Fagpresses understregning af, at indskrænkningen af støtteordninger til kun at gælde blade i abonnement i så fald også bliver nødt til at gælde for dagblade.
Men vi ved jo intet som helst om, hvorvidt det bliver tilfældet eller ej, ligesom vi heller ikke ved, hvordan mediestøtten kommer til at spille sammen med indholdet i et kommende medieforlig.
På det her løse grundlag, hvor vi kan ende med at komme til at vedtage et lovforslag i blinde, vil Socialdemokraterne foreløbig forbeholde sig retten til at undlade at stemme ved lovforslagets behandling.