Peter Duetoft (CD), 1997-12-17:
Jeg vil gerne starte med at rette hr. Frank Aaen
: Regeringen baserer ikke finansloven på hr. Jacob Haugaard og CD, selv om det ville være et udmærket grundlag at basere den på.
Regeringen baserer den på Venstre og De Konservative, der - så vidt jeg er orienteret - i morgen stemmer for finansloven og dermed selvfølgelig er medansvarlige for, hvad der står i den.
Det betyder så, at vi netop er i den situation, som CD ønsker, nemlig at de borgerlige og Socialdemokraterne står sammen om hovedlinjen i dansk politik.
Jeg ved godt, at hr. Frank Aaen og Enhedslisten ønsker noget andet, nemlig at den ene halvdel af den danske befolkning skal slå den anden halvdel oven i hovedet, og det er ikke en linje, vi støtter.
Men det er ikke rigtigt at sige, at det er en snævert vedtaget finanslov.
Den har en meget, meget bred basis, og det vil jeg gerne ønske regeringen tillykke med og skal bestemt også gøre det i morgen, fordi det er et fornuftigt sted, regeringen er endt.
Så vil jeg koncentrere mig om det, det vel nok handler om i dag, nemlig ændringsforslagene, og vente til i morgen med at give en mere generel karakteristik af finansloven.
Vi har jo også en aftale med regeringen - en aftale, der har ført til en lang række ændringsforslag, som CD er godt tilfreds med.
Jeg kan jo starte med det, der altid er sværest, nemlig det, der gør ondt på folk, og det vil jeg også gøre og så håbe, at det, der bliver husket, er de gode ting.
Vi er tilfredse med den del af aftalen, der omhandler afgiftssammensætningen.
Vi havde lovet regeringen at være med til at stramme økonomien med 800 mio. kr., og regeringen kom så med en afgiftspakke, vi var utilfredse med.
Men i de forhandlinger, der fulgte, blev vi jo enige, og vi er godt tilfredse med, at for en række af de grænsefølsomme varer som tobak og chokolade blev afgiftsforhøjelsen enten halveret eller taget helt væk.
Vi er også tilfredse med, at de manglende afgifter blev erstattet af en emballageafgift, bl.a. fordi vi fik gjort lidt op med en række af de skævheder, der er i den eksisterende emballageafgift.
Det var jo ikke kun en afgift, der nu skulle forhøjes; det var også en afgift, der skulle bredes videre ud til en række produkter, hvor det var aldeles ulogisk - ikke mindst set ud fra et miljøsynspunkt - at de ikke var omfattet af afgiften.
Når man på den måde kan være med til at skrabe penge hjem og samtidig gøre noget, der gør et system både mere logisk og mere funktionsdygtigt, og, i hvert fald så vidt jeg er orienteret, en stor del af branchen med stor tilfredshed har konstateret, at det vil være lettere at have med at gøre for fremtiden, ja, så er vi jo nået ganske langt.
I CD er vi også glade for styrkelsen af politiet, af kriminalforsorgen og af domstolene.
Navnlig har vores medlem af Retsudvalget, fru Sonja Albrink, igen og igen fremhævet disse områder og sagt, hvor nødvendig styrkelsen var, og vi er glade for, at V og K har tilsluttet sig de forslag, som CD kom med, og at vi dermed kunne få en bred opbakning sammen med regeringen omkring denne styrkelse.
Jeg undrede mig derfor lidt over bl.a. den konservative ordfører, der stort set nedgjorde de forslag, som De Konservative selv havde været med i på disse områder.
Det var jo bare småbeløb og bogholderi, hørte jeg den konservative ordfører sige for et stykke tid siden.
Jeg synes nu ikke, at man skal kimse af de penge, der er afsat nu på disse områder.
Jeg mener bestemt, at de vil være med til at gøre trygheden større i det danske samfund.
I CD er vi også tilfredse med de administrative forenklinger, der sker for erhvervslivet, nemlig at regeringen nu vil være med til at fjerne en ny række gebyrer, der måske ikke provenumæssigt er så store, men som er et irritationspunkt for en lang række erhvervsvirksomheder.
Det hilser vi med glæde.
Tankegangen er simpelt hen den, at de mindre virksomheder jo ikke har det store administrative apparat til en række indberetninger, og hvad ved jeg, til det offentlige, og at de nu i stedet kan blive tilknyttet et erhvervsservicetilbud og dermed faktisk slippe for en række af de administrative byrder, som de har i dag.
Hidtil har man jo stort set betalt folk for den byrde, det var.
Men det har jo ikke gjort, at besværet er blevet mindre, og man kan sige, at man fik lidt ud af det.
Men det var jo stadig væk besværet, hvor håndværksmesterens kone måske skulle sidde om aftenen og ordne regnskabet og alle de her indberetninger, og hvad ved jeg.
Det bliver der en mulighed for at slippe uden om ved hjælp af det servicesystem, som nu bliver bygget op.
Genopretningen af turistkonti
- ja, det har vi jo også været faddere til.
Vi kunne måske godt have ønsket, at man på turistområdet havde kigget lidt mere på produktudvikling i stedet for bare det at sætte kontiene op, men det kan vi jo vende tilbage til ved en anden lejlighed og se, om vi ikke kan komme videre dér.
Vi har gennem årene brugt utallige kræfter i dette Folketing på at diskutere alt muligt om børn: Hvordan de skulle fødes, hvornår de skulle fødes, og af hvem de skulle fødes, og hvad ved jeg.
Men det er jo ganske sjældent, at vi har diskuteret den modsatte ende af livet, nemlig når livet rinder ud.
Det er CD's opfattelse, at det er nødvendigt også dér at tage diskussionen om, hvordan vi kan få en værdig død i Danmark, hvordan det er muligt at få sin sidste tid på en rimelig måde.
Vi tror på, at hospicetanken er utrolig væsentlig.
Vi tror, at de eksempler, der allerede er nu, har vist sig ikke alene livskraftige, men også som et godt tilbud til mennesker i en meget svær situation.
Derfor er det godt, at der nu bliver sat 10 mio. kr. af hertil.
Men nu kommer vi jo så til teknikken, den teknik, der er lidt svær at have med at gøre politisk.
Der er ét ændringsforslag, nemlig nr. 723 om miljøafgifter, som giver CD et politisk problem.
Men jeg vil godt her, bare for at ingen skal misforstå det, sige, at i CD er vi stadig væk modstandere af forhøjelsen af pesticidafgiften ud fra synspunktet om, at man skal ikke kunne betale sig fra at bruge midler, der er farlige.
Det betyder rent faktisk, at vi, når loven om pesticidafgiften kommer til sin tid, vil være negative over for den.
Og man må altså ikke tage afstemningen senere i dag som andet, end at det er en støtte til emballageafgiftforslaget, som jeg stod og priste før.
Disse bunkebryllupper i finansloven er lidt vanskelige at have med at gøre.
Jeg tror, der er andre partier end CD, der kan have problemer med det rundt omkring, og jeg ved ikke, om der er en mulighed for ad åre at få ændret de ting lidt, så man kan se, hvad det er, man stemmer for.
CD er også imod det ændringsforslag, regeringen er kommet med, nr. 537, der handler om AER-bidrag.
Vi synes ikke, det er et klogt tidspunkt at lægge endnu flere byrder på erhvervslivet.
Vi ved, at det er erhvervslivet, der skal trække det danske samfund frem.
Vi ved, at det er erhvervslivet, der skal sørge for, at vi overhovedet har råd til det velfærdssamfund, som vi gerne vil være med til at bevare, og så synes vi ikke, det er klogt, at man lægger en byrde mere på netop dette erhvervsliv.
Derfor agter vi at stemme imod dette forslag fra regeringen.
En lille sag, som jo har optaget mange af medierne, men som vist ingen har nævnt i dag: Jeg skal da i al stilfærdighed bare glæde mig over, at Det Danske Hus i Paris blev reddet. Jeg synes stadig, det er godt, men man må jo også erkende, at den beslutning kræver noget af os.
Den kræver, at det bliver fulgt op.
Den kræver, at man får gjort noget ved det, så det faktisk er velfungerende, og at man kræver, at det bliver det brohoved i Paris, som vi alle sammen gerne vil have.
CD stemmer for Venstres og De Konservatives ændringsforslag nr. 949 om afvikling af grundskylden.
Det gør vi, fordi vi rent faktisk mener, at den skal væk.
Vi har altid kæmpet for det, og derfor vil vi gerne være med til at støtte det forslag fra V og K. Vi har også diskuteret et andet ændringsforslag, det er nr. 970 om det fynsk-sønderjyske universitet.
Det var jo en lidt vanskelig sag at finde ud af, for der var åbenbart ingen, der rigtig vidste, om det kunne lade sig gøre.
Jeg kan forstå, at man i Uddannelsesudvalget i eftermiddag vist har afgivet en beretning eller i al fald er tæt på det, men til gengæld er der, så vidt jeg er oplyst, stadig en masse spørgsmål, der er uafklarede.
Derfor mener vi faktisk, at det er forkert at poste flere penge end højst nødvendigt i det projekt, før man ved, om det overhovedet kan lade sig gøre i praksis.
Derfor vil vi stemme imod V's og K's forslag på dette område, selv om vi er for, at man forsøger at se, om det kan blive til noget dernede.
Men lad dem nu først få de 20 mio. kr., der ligger i finansloven, og så se, om de overhovedet kan bruges til noget.
Jeg tror ikke, der er mange i denne sal, der vil kunne anfægte, at vi i CD faktisk har beskæftiget os med de sindslidendes forhold og rent faktisk
Det er ikke flere penge, der løser de sindslidendes problem på nuværende tidspunkt.
Det er dybt, dybt, dybt strukturelle problemer i vores system, der gør det.
Vi kan lave nok så mange puljer, og vi kan give nok så mange bevillinger herinde for at gøre det bedre for de sindslidende.
Hvis ikke amterne rundt omkring vil træffe beslutning om at renovere hospitalerne, renovere afdelingerne og bygge andre institutioner eller dele de nuværende institutioner op, kan vi blive ved med at give i hundredvis af millioner af kroner til det, uden at det har nogen effekt
på de mennesker, det drejer sig om.
Vi kommer heller ikke via pengeposen ud over det problem, at amter og kommuner kassetænker, så det basker.
De spiller bold med disse mennesker, nedskærer antallet af sengepladser i hospitalssystemet, så folk kommer ud på gaden, hvor der ikke er nogen tilbud til dem, fordi kommunerne vil spare, og så ryger folk ind i en tvangsindlæggelse og tilbage igen på det hospital, hvor man så må skyde en endnu lidt mindre syg, men stadig væk en for syg person ud.
Det kommer man ikke til livs ved at give hverken en milliard eller nogle hundrede millioner kroner i løbet af de kommende år.
Jeg er lidt bange for de forslag, fordi jeg er bange for, at man tror på, at man ved at komme flere penge ind i systemet kan løse problemerne. Det er vel grundlæggende det, man har gjort i det somatiske system.
Ventetiderne skal ned, halleluja siger alle
så, og så poster vi lige en milliard ud i sygehussystemet.
Og så kan vi stå i næste finanslovdiskussion eller i næste diskussion mellem sundhedsministeren og Amtsrådsforeningen eller i den næste offentlige diskussion om et år eller to og opleve, at ventelisterne blev altså ikke mindre alligevel, selv om man havde fået de penge. Jeg har respekt for de forslag, men når vi er imod dem, er det, fordi vi faktisk mener, det er en anden vej, der skal gås.
Når vi har fået standarderne ind i psykiatriloven, hvad jeg håber, vi gør, og jeg håber også, vi får omvendt regeringen til at få det, og når amterne og kommunerne bliver lidt mere samarbejdsvenlige med hensyn til ansvarsfordelingen - jeg vil helst lægge det ansvar helt sammen - kan det godt være, at der på det tidspunkt skal flere penge til det, men at komme med dem nu, er jeg bange for ikke løser noget. Men lad være med at tage det som et udtryk for, at vi ikke tror, der er et problem, der skal løses; men en check klarer det ikke.
Vi stemmer imod alle de ændringsforslag, der ligger fra Dansk Folkeparti og Fremskridtspartiet - alle de forslag, der stort set går ud på at melde Danmark ud af verden, det vil sige alle de forslag, der er imod ulandsbistand, imod flygtninge og imod det ene og det andet, der har noget med den internationale situation at gøre.
Vi mener faktisk, at Danmark er et land, der har et internationalt ansvar, og som er placeret sådan i Europa, at vi er nødt til også at leve op til det. Og så er det altså ikke særlig logisk at begynde at skære ned på alle disse forskellige konti.
Mest ulogisk er det, at det er de samme partier, der bl.a. tordner mod, at vi har flygtninge i Danmark.
jeg har endnu ikke forstået - men det kan selvfølgelig være min hjernekapacitet, der ikke er god nok - hvordan man på én gang kan være imod bistandshjælp, ulandshjælp og samtidig være imod flygtninge.
Altså enten får man flygtninge, fordi folk flygter fra nogle lande, hvor de på grund af fattigdom og sult og alt muligt andet er blevet tvunget ud i nogle voldelige konflikter og noget forrykt menneskerettighedshalløj, eller også hjælper man de mennesker og de lande, og det fører så til, at de mennesker har mulighed for at blive i deres land og dermed ikke bliver flygtninge.
Man kan ikke gøre begge dele.
Der er en regning, der skal betales, og har vi ikke anden grund til det, så har vi et moralsk ansvar.
Vi vender os voldsomt mod denne melden sig ud af verden.
Det samme gælder i øvrigt den stort set totale nedskæring på kulturbudgetterne, som de samme partier kommer med.
Jeg skal naturligvis gøre lidt ud af det i morgen, men jeg vil bare godt i dag nævne, at det er dog forbløffende, at det er fra de partier, man hører på det ene gadehjørne efter det andet, at det er åh, så farligt for den danske kultur og den danske identitet og den danske egenart, og hvad ved jeg, at der kommer fremmede til landet, og uha, de er en trussel mod os alle sammen.
Samtidig er det altså de partier, som overhovedet ikke ønsker at støtte, at man skal have en offentlig kulturpolitik i Danmark.
Det hele skal privatiseres.
Det hænger altså ikke sammen.
Det er tordnende ulogisk at gøre det på den måde, men det siger måske mere om Dansk Folkeparti og Fremskridtspartiet, end det siger om logik.
Jeg går ud fra, at Enhedslisten, der vel er internationalister et eller andet sted - selv om jeg i alt fald i EU-diskussioner har svært ved at høre det en gang imellem - også dér mener, at vi skal optræde f.eks. sammen med FN, når FN beder os om at påtage os en opgave.
Hvordan i alverden skal man kunne deltage i en fredsbevarende eller en fredsskabende aktion et eller andet sted, hvis man ikke har noget forsvar derhjemme, man kan rekruttere de folk fra?
Det er noget, jeg endnu ikke har forstået i det spil.
Jeg ved ikke, om vi skal ud og leje soldater andre steder eller hvad, men altså Enhedslisten mener jeg melder os lige så meget ud af verden på det punkt, som højrefløjen melder os ud, hvad angår ulandsbistand, flygtningepolitik og kulturpolitik.
Vi er godt tilfredse med, at afstemningen i dag vil give en afbalanceret finanslov.
Det vil give en finanslov, der får et bredt flertal, og så må vi i morgen diskutere, hvilken politisk situation det bringer til.