Hans Christian Schmidt (V), 2003-05-12:
Forslaget giver anledning til en drøftelse af, om der er behov for en naturreform i Danmark.
Det kunne jeg måske tilslutte mig, bl.a. fordi regeringen allerede er godt i gang med at reformere naturpolitikken.
Det er sket i et naturpolitisk udspil fra 8. august 2002, i den naturpolitiske redegørelse, som var til debat i Folketinget den 22. november 2002, og i dagens forespørgselsdebat, F 60, om Danmarks naturområder.
Jeg skal ikke ved denne lejlighed repetere hele indholdet i naturpolitikken.
Det er fremgået, at regeringen har taget fat på løsningen af problemerne over en bred front, og vi har også taget fat på finansieringen af indsatsen.
Det skete i aftalen mellem regeringen, Kristeligt Folkeparti og Dansk Folkeparti i finansloven for 2003, og det er sket i den netop indgåede aftale mellem regeringen og forligspartierne om mere skov og natur i finansloven for 2004.
Dermed sikres det, at initiativerne på Natura 2000-området, friluftsliv og velfærd samt etablering af bynær natur og skov kan fortsætte i de kommende år.
Samtidig er vi i gang med at give naturpolitikken en væsentlig nyorientering.
Regeringen vil anvende en række nye virkemidler, som vi er overbevist om er en forudsætning for at nå målet.
Vi er meget opmærksomme på de problemer, som forslagsstillerne peger på.
Forslagsstillerne foreslår, at regeringen pålægges at fremlægge en handlingsplan, som for det første skaber 100.000 ha nye vandløbsnære engarealer, for det andet forstærker plejen af naturen og for det tredje styrker indsatsen for naturgenopretning og opretter bufferzoner omkring sårbar natur.
Regeringen har allerede taget fat på alle disse spørgsmål.
I oktober kom regeringen således med en handlingsplan for biodiversitet og forslag til revideret lovgivning for natur- og skovområdet.
I handlingsplanen vil der indgå en samfundsøkonomisk analyse af etableringen af 100.000 ha nye vandløbsnære engarealer i bl.a. habitatområderne.
Forslaget blev faktisk i sin tid fremsat af Wilhjelmudvalget, men udvalget fremlagde ikke samtidig de fornødne økonomiske analyser af omkostninger og gevinster ved at realisere forslaget.
Det er det, vi nu har sat i gang i forbindelse med udarbejdelsen af biodiversitetsplanen.
Jeg mener nu som dengang, at der ikke bør træffes en beslutning, før vi har disse analyser klar og dermed er i stand til at sætte forslaget ind i en større faglig og prioriteringsmæssig sammenhæng.
Det andet punkt i forslaget om forstærket pleje af naturen indgår ligeledes i regeringens politik.
Vi skal udvælge, hvilke naturtyper der har mest behov for pleje, og hvilke midler der skal sættes ind, og det vil bl.a. ske gennem den regionale naturplanlægning, hvorom der for nylig er udsendt et idékatalog.
Det siger sig selv, at de naturtyper, der er beskyttede under habitatdirektivet, er højprioriterede i forbindelse med genopretning, pleje eller ændrede driftsformer.
Derfor vil der også ske en yderligere fokusering af indsatsen på disse naturtyper, og regeringen arbejder på at skaffe de fornødne midler til gennemførelsen af en plejeindsats, der genopretter eller bevarer gunstig bevaringsstatus i habitatnaturtyperne.
Et af elementerne, der indgår i naturplanlægningen, er forbedring af de økologiske forbindelser mellem naturområderne gerne koordineret på tværs af amtsgrænserne.
Midlerne til den øgede indsats skal komme fra en række kilder.
Gennem finanslovaftalen for 2003 er der skaffet 50 mio. kr. ekstra til naturområdet, og i den nye aftale mellem forligspartierne er der enighed om at undersøge, om der kan ske salg af ikkebynære, mindre nåletræsplantager på op til i alt 1.500 ha til at fortsætte denne indsats.
Det er desuden en forudsætning for løsningen af opgaven, at der skaffes øget medfinansiering fra EU.
Det kan ske i form af udvidelse af den gældende LIFE-Nature ordning og ved øget målretning af støtteordningerne på landbrugsområdet hen imod natur og miljø.
Det er imidlertid vigtigt at lægge mærke til, at den hidtidige indsats for naturbeskyttelse i Natura 2000-områderne samtidig er opgjort til ca. 152 mio. kr. pr. år
, så udfordringen bliver derfor først og fremmest at målrette, prioritere og effektivisere anvendelsen af midlerne.
Kommissionen kommer i september med et udspil om fællesskabsløsninger til finansiering af indsatsen i habitatområderne.
Lad os fortsætte debatten på dette grundlag.
Naturgenopretningen er fortsat et vigtigt virkemiddel i dansk naturpolitik.
I årene fremover vil den statslige indsats først og fremmest
Som en del af forberedelserne til Vandmiljøplan III bliver mulighederne for en målrettet indsats for en mere ekstensiv drift i ådalene vurderet, og regeringen har desuden klart tilkendegivet, at de udestående problemer vedrørende etableringen af bufferzoner omkring natur, som er sårbar over for påvirkning af kvælstof, vil blive gennemanalyseret.
Også på dette område er jeg tilhænger af, at der skaffes et solidt beslutningsgrundlag, inden der træffes en beslutning.
Det står centralt for mig, at målene i både Vandmiljøplan III og handlingsplanen for biodiversitet skal søges opnået gennem en ændring af landbrugets praksis, der tilgodeser både miljø og natur.
Jeg vil have helhedstankegangen ind i miljø- og naturpolitikken.
I forbindelse med vedtagelse til Vandmiljøplan II tog vi de første skridt i den retning ved at inddrage skovrejsning, vådområder m.m. som vigtige elementer, og regeringen vil arbejde for at komme videre ad den vej.
Der er en nær sammenhæng mellem naturpolitikken og skovpolitikken.
For knap 1 år siden udsendte jeg det nationale skovprogram, som angiver den køreplan, regeringen vil følge for at beskytte naturværdierne i skovene.
Et af målene er, at 10 pct. af skovarealet har bevaring af biologisk mangfoldighed som det vigtigste formål.
Spørgsmålet om naturskove og habitatnaturtyper i skovene indgår i denne målsætning, og spørgsmålet om beskyttelse af habitatnaturen er taget op i forbindelse med arbejdet med den nye skovlov.
Lad os nu først blive færdige med det, vi lige har sat i gang.
Forslagets bemærkninger indeholder en lang række argumenter og detaljerede forslag, som mere eller mindre er hentet direkte fra Wilhjelmudvalgets rapport.
Den vil jeg ikke kommentere direkte, men jeg vil gerne sige, at der er meget godt i rapporten fra Wilhjelmudvalget - så meget godt, at også regeringen har arbejdet videre på grundlag af bl.a. udvalgets analyser og en række af udvalgets forslag.
Regeringen arbejder som sagt også på at gennemføre flere af de økonomiske analyser, som udvalget ikke fik lejlighed til at gennemføre, og dette materiale vil ligge til grund for den handlingsplan for biodiversitet, som regeringen fremlægger i efteråret.
Forslagsstillerne kalder deres forslag et forslag til en naturreform, men det er forkert.
En reform er ikke kun et spørgsmål om at tilføre flere midler.
Den egentlige reform ligger i regeringens omlægning af naturpolitikken.
Regeringens omlægninger bygger på en række nye principper, som udvikler dimensioner af naturpolitikken.
Vi skaber folkelig indflydelse og medejerskab til naturen, og det har vidtgående konsekvenser for den måde, vi bruger og regulerer naturen på.
Det vil sikre, at vi optimerer og effektiviserer anvendelsen af ressourcerne på naturområdet.
for Danmark.
Grunden til, at vi ikke kan støtte forslaget, er ikke - og det tror jeg alle er opmærksomme på - at vi ikke tager hensyn til og prioriterer naturmiljø højt, og jeg tror også, at det, jeg har sagt, giver klart udtryk for det.
Det er en topprioritet for regeringen, men det er altså et for tidligt tidspunkt at træffe beslutninger på.
Man er nødt til at have
et fagligt grundlag under fødderne.