runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Frank Dahlgaard (UP), 2000-12-05:
Nu har man justeret arbejdsløshedstallene, så de er bedre, end de var for få måneder siden, og vi har fået et ja til kronen og et nej til euroen.
Er det ikke rigtigt, at arbejdsministeren har været med til og i hvert fald har kendskab til de beregninger, der er lavet i Finansministeriet og Økonomiministeriet lige forud for folkeafstemningen, som viste, at der ville komme 15.000-20.000 flere arbejdsløse i tilfælde af et nej til euroen end i tilfælde af et ja?
Nu går det altså mod en faldende arbejdsløshed og en stigende beskæftigelse.
Hvornår kommer vendingen til det værre?
Jeg synes, at den forklaring eller de kommentarer, ministeren giver her, er utilfredsstillende.
Vil ministeren medgive, at det, der nu ligger på bordet på arbejdsmarkedsområdet, er en stigning i beskæftigelsen, i antallet af arbejdspladser i Danmark på i alt 50.000 i løbet af år 2001 og 2002 - 50.000 flere arbejdspladser - og en arbejdsløshed, som bliver på det lave niveau og endda falder en lille smule yderligere?
Det var jo ikke det billede, der blev givet før folkeafstemningen.
Der gav man et skræmmebillede.
Der ville være usikkerhed, der ville være stigende arbejdsløshed, det ville være katastrofe.
Nu står vi med en økonomi og en beskæftigelse og nogle udsigter, som er bedre end nogen sinde før.
Det må ministeren da kunne forklare bedre.
Hvad er der sket?
Ove Hygum (S), 2000-12-05:
Ja, der er jo en lang række forhold, der spiller ind.
Jeg vil gerne sige til hr. Frank Dahlgaard, at der ikke blev udarbejdet noget skræmmebillede forud for folkeafstemningen.
Tværtimod redegjorde regeringen redeligt for bedste mands bedste bud på pågældende tidspunkt for konjunkturudviklingen og beskæftigelsessituationen, henholdsvis udviklingen i arbejdsløshedstallet.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-12-05:
Ministeren kunne da i sin forklaring have nævnt, at renten ikke er steget, som man sagde den ville gøre, men er faldet, at kurserne ikke er faldet, som man sagde de ville gøre, hvis det blev et nej, men er steget - og det gælder både obligationer og aktier - at forventningerne både hos forbrugerne og erhvervslivet er helt i top, hvor man sagde noget andet før.
Det er vel nogle af de forklaringer, der ligger på, at det er gået så godt, og at det endda er gået bedre, end regeringen forventede i tilfælde af et ja.
Har ministeren på den baggrund slet ingenting at føje til det, ministeren allerede har sagt? Hermed sluttede spørgsmålet.
Jette Gottlieb (EL), 2000-12-05:
Jeg vil gerne spørge arbejdsministeren om sanktioner i forbindelse med dagpengereglerne, idet jeg er af den opfattelse, at der har været en tankegang i regeringen om, at man var nødt til at tage højde for det problem, at masser af konkrete eksempler på sanktioner viser, at de er helt ude af trit med forseelsens størrelse, og navnlig hvis man sammenligner med den almindelige retspleje.
Så jeg vil gerne spørge, om regeringens planer for at lave om på det.
Så vil jeg gerne bede om at få en eller anden form for vurdering af tidsperspektivet i de overvejelser, for de overvejelser er allerede foregået gennem ret lang tid.
En af de ting, de bl.a. mundede ud i, er jo, at der for 1 år siden var en stor konference, som bl.a. inddrog ombudsmandsinstitutionen, hvor man bl.a. påpegede det store problem i forskellen på sanktionerne mellem situationer, der opstår i dagpengeperioden, og situationer, der opstår i aktivperioden.
Og så vil jeg gerne spørge lidt til tidsfrister i udviklingen af de tankegange, regeringen gør sig.
Ove Hygum (S), 2000-12-05:
Det er min forventning, at de overvejelser, vi er i gang med, føres til ende inden for 1. kvartal 2001.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Ole Hækkerup (S), 2000-12-05:
Dette lovforslag giver bedre adgang til og bedre anvendelse af offentlige data.
I praksis sker det ved, at der laves en ny ordning for at videregive ejendomsdata fra Bygnings- og Boligregisteret, simpelt hen ved at der åbnes op for, at flere virksomheder kan fungere som distributør af oplysningerne. En nemmere adgang til de data, der er registreret, og en nemmere sammenkøring af adresseoplysninger vil tillige give en bedre adresseregistrering.
For oplysninger om adresser vil der simpelt hen blive færre fejl, når BBR-registeret, CPR og CVR koordineres bedre.
Det er vige at understrege, at de oplysninger, der findes i BBR-registeret, og som i fremtiden friere vil kunne distribueres, alene omhandler nogle faktuelle eller tekniske oplysninger om areal, sanitære forhold, opvarmning, vandforsyning osv.
Oplysninger, der relaterer sig til borgerne, er jo ofte et følsomt område, så ud over at være helt præcise med, hvilke oplysninger der er tale om, er det vigtigt for os at understrege, at betingelserne for at videregive oplysninger naturligvis er underlagt lov om personoplysninger, og at de virksomheder, der kunne tænkes at operere som distributører af oplysningerne, vil være aftalemæssigt reguleret. Vi er derfor også meget tilfredse med, at det af lovforslaget klart fremgår, at oplysninger om ejers og lejers økonomiske forhold ikke må videregives.
Derudover åbnes der med de begrænsninger, der her i generelle vendinger er nævnt, op for, at oplysningerne kan bruges kommercielt.
Det er i fin overensstemmelse med regeringens IT-politiske handlingsplan fra 1996.
For Socialdemokratiet er det rigtigt at gå den retning, hvor de oplysninger eller data, om man vil, udnyttes bedre, sådan at informationerne for de virksomheder, der vil bruge dem, bliver billigere, og sådan, at den måde, man kan få informationerne på, også afhænger af, hvad virksomheden selv er villig til at betale for.
Det er i de store linjer et lille trin på vejen mod en friere og mere effektiv informationsudveksling, og det er selvfølgelig en del af vejen mod at blive et moderne informationssamfund.
Da vi tillige synes, der er fundet den rigtige balance i forhold til at beskytte den enkeltes retssikkerhed,
skal jeg selvfølgelig anbefale forslaget til vedtagelse.
Karsten Nonbo (V), 2000-12-05:
Lovforslaget er en markant liberalisering af brugen af oplysninger fra BBR-registeret.
Det bryder monopolet på brugen af registeret.
Dels vil private virksomheder kunne udnytte registeret noget bedre, dels vil private personer få adgang til oplysninger om eget hus uden at skulle entrere med en, som skal have 1.000 kr. i timen for at skaffe disse oplysninger. I dag kan virksomhederne hente oplysningerne i forvejen.
Det er blot tilgængeligheden og dermed på sigt prisniveauet, som forbedres.
Også private kan hente tingbogsoplysninger med møje og besvær
, så også for dem vil dataadgang til BBR-registeret blive en stor forbedring.
I dag kan kun Kommunedata videregive oplysninger fra BBR.
Med dette lovforslag brydes dette monopol, så også andre leverandører vil kunne komme ind på markedet og viderefordele oplysningerne; altså vil almindelige markedsvilkår træde ind på området.
Der bliver mulighed for konkurrence, bedre tilpasning efter rekvirentens behov og dermed større service mellem distributør og rekvirent.
I forbindelse med ophævelsen af forbud mod markedsføring af dataoplysninger må det selvfølgelig helt klart præciseres, på hvilke vilkår man må videregive og sælge oplysninger om boliger m.v.
De må under ingen omstændigheder indeholde oplysninger om ejers navn, adresse, CPR-nummer, formue, ægteskabelige forhold m.v. Efter det foreliggende fra ministeren overholder lovforslaget alle disse sikkerheds- og registerforskrifter, som er i lov om behandling af personoplysninger samt krav om logning, og derfor kan Venstre støtte lovforslaget.
Det p.t. gældende markedsføringsforbud om videregivelse til tredjepart har medført, at andre forsynings- og forsikringsselskaber har en masse identiske oplysninger fra BBR, og måske hvad endnu værre er: ikke identiske oplysninger.
Sagen er nemlig den, at de centralt hentede oplysninger udbygges med egne konstaterede forskelle, som til gengæld bliver i eget register, fordi man ikke har noget incitament til at videreformidle disse korrektioner.
Derfor giver lovforslaget en bedre kvalitet, hvis man henter oplysningerne centralt, og man korrigerer centralt, når fejlagtige oplysninger konstateres.
Ergo: Vi øger datakvaliteten, og vi undgår parallelregistreringer med fejlinformationer.
Derfor giver lovforslaget besparelser for erhvervslivet, som undgår etablering, drift og ajourføring af eget register, men man kan hente det centralt.
Venstre kan derfor tilslutte sig lovforslaget.
John Vinther (KF), 2000-12-05:
Man skal naturligvis altid skælde by- og boligministeren ud, når der er lejlighed og grund til det, men det skal jeg nok undlade at gøre her, for jeg kan ikke se det her forslag som andet end en forbedring og en klar modernisering, og at man i en udstrækning liberaliserer, således at der bliver en reel og bedre anvendelse af de oplysninger, der forefindes i BBR-registret.
Det kan vi kun tilslutte os, og med de meget få bemærkninger skal jeg på vegne af Det Konservative Folkeparti tilslutte mig forslaget.
Egil Møller (DF), 2000-12-05:
Dansk Folkeparti kan støtte, at der med lovforslaget skabes bedre udnyttelse af og en lettere adgang til det offentliges ejendomsdata.
Når systemet er udbygget, vil det lette både myndigheders og privates interesse i at benytte systemet med præcise oplysninger.
Det er positivt, at flere virksomheder nu får mulighed
Det giver så konkurrence og
dermed billigere produkter
At forbudet mod at videregive oplysninger fra BBR kommercielt til tredjepart ophæves er en naturlig udvikling.
Præcise og synlige adresseoplysninger er af afgørende betydning for, at mange af samfundsfunktionerne kan fungere optimalt.
Endelig foreslås det i lovforslaget, at der sker en ophævelse af det gældende markedsføringsforbud.
Her er det vigtigt, at der ikke lempes på de særlige beskyttende regler for personoplysninger.
Jeg har positivt bemærket, at ministeren har taget hensyn til og ofte ændret lovforslaget efter henstilling fra de høringsberettigede.
Så summa summarum: Dansk Folkeparti kan støtte lovforslaget.
Annie Lunde Hansen (CD), 2000-12-05:
I bund og grund er dette forslag jo ikke andet end et forsøg på at tilpasse reglerne for BBR til den tid, vi nu en gang lever i.
Men som det jo altid gør sig gældende, når der er tale om oplysninger om borgernes forhold, skal man udvise en vis forsigtighed.
Data skal bruges, ikke misbruges.
Og det er lovgivers opgave at sikre den nødvendige beskyttelse.
Derfor bør man altid opveje fordele og ulemper mod hinanden, når der skal tages skridt til at forbedre mulighederne for yderligere registrering: at udvide adgangen til at registrere eller at tillade sammenkøring af data. Det mest kontroversielle i dette forslag - hvis der da overhovedet er noget, man kan kalde kontroversielt - er vel ophævelsen af forbudet mod at anvende BBR-oplysninger til opdyrkelse af nye kundeforbehold.
Det er jo i høj grad en smagssag, i hvor vidt omfang oplysninger, der som udgangspunkt er indsamlet som led i det offentliges virksomhed, skal kunne videregives til private eller måske endda som her anvendes kommercielt, og her kan vi da i CD absolut se en begrænsning, og den trækkes, når det gælder borgernes økonomiske, personlige og sociale forhold.
Umiddelbart synes vi dog, at det i forbindelse med dette forslag lyder ganske tilforladeligt.
For det første indeholder BBR ikke oplysninger om ejeren og dennes personlige eller økonomiske forhold, og for det andet er der udtrykkeligt i lovforslaget taget forbehold, sådan at oplysninger om ejeres og lejeres økonomiske og personlige forhold som udgangspunkt ikke må videregives i markedsføringsøjemed.
Endelig for det tredje
er lovforslaget jo i denne sammenhæng tilpasset de rammer, som udstikkes i den ny personoplysningslov, en lov, som efter en noget hård fødsel i sidste ende også fik CD's stemmer.
Grundlæggende er vi altså positive over for forslaget. Vi mener, der er god, sund fornuft i at få gennemført den foreslåede præcisering af adresser, og det samme gælder forslaget om ajourføring ved eksterne parter.
Selvfølgelig forudsætter vi en grundig udvalgsbehandling særlig med hensyn til de dele af forslaget, der vedrører videregivelse af data.
Dorit Myltoft (RV), 2000-12-05:
Det Radikale Venstre kan støtte dette lovforslag, fordi man hermed bruger vor tids teknologi til at gøre oplysninger om ejendomme og boliger tilgængelige for alle.
Det gælder alle de registreringer, som allerede er frit tilgængelige, men som på nuværende tidspunkt ligger flere forskellige steder.
Efter vores bedste overbevisning er dette ikke muligt. Brug af ny teknik for at skaffe mere åbenhed og for at tilgodese brugervenligheden kombineret med en høj grad af retssikkerhed er Det Radikale Venstres argumenter for at støtte dette lovforslag, hvor den gamle BBR-lov indgår i det digitale Danmark.
Ove Hygum (S), 2000-12-05:
Og de rådighedsregler og de tilknyttede sanktioner, der er gældende for øjeblikket, har været gældende i en længere årrække. Derfor foregår der for øjeblikket en konkret evaluering af reglerne, og det er klart, at evalueringen tager sigte på at få sikkerhed for, at der er en rimelig overensstemmelse mellem selve handlingen og den konsekvens, det får for den pågældende.
Henriette Kjær (KF), 2000-12-05:
Til fru Lone Møller: Nu talte jeg om udenlandske erfaringer.
Man må kunne gå ud fra, at når kommunalpolitikerne, der driver det her område, har en idé om, at man kan gøre det bedre, at man kan få en bedre løsning, hvis man udliciterer en del af hjemmesygeplejen, så er det, fordi der er behov for det, og fordi de ser, at der måske er nogle barrierer eller nogle ting, man kunne gøre på en anden måde.
Det er jo også et faktum, at hvis man ser med friske øjne på et område, jamen så kommer der nogle nye løsninger på bordet, man måske ikke har gennemtænkt før.
Derfor kunne det være en god idé at udlicitere.
Jeg siger ikke, der er store problemer, jeg siger, at kommunerne skal have valgfrihed.
Det er det, der er vigtigt for os.
Til fru Ester Larsen vil jeg sige, at der jo ikke er konstateret nogen uregelmæssigheder eller dårligdomme ved en udlicitering, og det er jo kun positivt, og det er derfor, der er behov for, at vi nu ændrer loven, så det kan lade sig gøre, at man lovligt udliciterer hjemmesygeplejen i stedet for som nu, hvor det er et stort problem og ikke kan lade sig gøre, at en kommune prøver at forbedre vilkårene for de folk, der er afhængige af hjemmesygepleje.
Ove Hygum (S), 2000-12-05:
Med hr. Frank Dahlgaards baggrund er jeg sikker på, at det ikke forekommer fremmed for hr. Frank Dahlgaard, at vurderingen af konjunkturerne veksler og skifter - oven i købet i løbet af kort tid.
Jeg kan henvise til de forventninger, der er indarbejdet i et forslag til finanslov, der offentliggøres i august måned, hvor der er almindelig enighed om eller rettere en tradition for, at der tages højde for konjunkturudviklingen frem til det tidspunkt, hvor man fremsætter ændringsforslag forud for tredjebehandlingen af finansloven for det efterfølgende år.
Her vil man, når man slår tilbage i historiebøgerne, kunne se, at der altid er sket en udvikling i skønnet over konjunkturudviklingen, til trods for at der går relativt kort tid mellem udarbejdelsen af det skøn, der ligger til grund for finansloven, og det, der til sidst ligger til grund for den endelige finanslov.
Anne-Marie Meldgaard (S), 2000-12-05:
Jeg synes, det er en flot tankegang, der kører meget igennem her i dag, og som jeg faktisk deler: det, at der skal være stor valgfrihed for borgere langt hen ad vejen.
Men jeg vil godt spørge fru Tove Videbæk: Hvad vil der ske, hvis en kommune ikke vil godkende den sygeplejerske, som den enkelte borger selv ønsker og gerne vil have skal komme i sit hjem?
Hvad vil der så ske?
Vil den forklaring, der så kan være fra kommunens side, gå ud på, at det er økonomiske rammer, det er aftaler, vi har, lige så vel som vi i dag har det inden for det offentlige system, eller tilsidesætter man så borgerens valgfrihed?
Tove Videbæk (KRF), 2000-12-05:
Grundlaget for det her forslag er jo, at det er kommunen, der skal indgå aftale, kommunen skal indgå en kontrakt med sygeplejersken, og kommunen har ansvaret.
Og det er klart, at borgeren, den ældre, så må vælge imellem de hjemmesygeplejerskefirmaer eller hjemmesygeplejersker, som kommunen har indgået kontrakt med.
Anne-Marie Meldgaard (S), 2000-12-05:
Jeg vil så gerne have fru Tove Videbæk til at svare mig på, om det var mig, der hørte forkert i fru Tove Videbæks tale, at det var sådan, at borgeren frit skulle kunne vælge og komme og sige til kommunen: Jeg vil gerne have den her sygeplejerske.
Eller om det er sådan, som fru Tove Videbæk formulerede i sit svar til mig nu.
Tove Videbæk (KRF), 2000-12-05:
Jeg vil gerne gentage det, som jeg sagde i min ordførertale som svar på fru Anne-Marie Meldgaards spørgsmål: at det her forslag kan være med til at gøre det muligt for ældre at vælge en hjemmesygeplejerske, som de måske endda kender, og som måske endda har samme livsholdning, som de selv har.
Men det er klart, at det skal være blandt de sygeplejersker, som kommunen har lavet en kontrakt med.
Anne-Marie Meldgaard (S), 2000-12-05:
Jeg vil godt spørge fru Ester Larsen, om hun kan bekræfte, at Venstre støtter den ulovlige udlicitering, der har fundet sted i Græsted-Gilleleje Kommune på hjemmesygeplejerskeområdet, og om Venstre synes, det er i orden, at man tilsidesætter Tilsynsrådets afgørelse.
Ligeledes vil jeg også godt vide, om vi kan regne med, at Venstre fremover sådan generelt vil støtte kommuner, som gennemfører ulovlige udliciteringer, også når det drejer sig om sager, som måske ikke lige er Venstre-mærkesager?
Ester Larsen (V), 2000-12-05:
Det ligger således, at Tilsynsrådet har afsagt en flertalskendelse, og den er man uenig i i Græsted, og så vidt jeg kan vurdere, ender den sag ved retten, og der vil man så få en afgørelse om, hvorvidt sagen er lovlig eller ej.
Sonja Mikkelsen (S), 2000-12-05:
Jeg kan jo forstå, at den socialdemokratiske ordfører i hvert fald ikke kunne få svar på sit spørgsmål, men jeg skal så til gengæld forsøge at svare på fru Ester Larsens spørgsmål om, hvordan kommunerne kan løfte den opgave, de har her.
Det er klart, at det, der står i lovgivningen, er det, kommunerne skal leve op til, og det, der står i lovgivningen, er, at kommunerne skal ansætte hjemmesygeplejersker, som løfter den lægevisiterede hjemmesygeplejerskeopgave, som er i forhold til kommunens borgere; hverken mere eller mindre, det er det, der er et lovkrav om, og det er den forpligtelse, som kommunerne selvfølgelig skal leve op til.
Ester Larsen (V), 2000-12-05:
Jeg mente, jeg svarede den socialdemokratiske ordfører, at Venstre tager stilling til lovligheden, når domstolen har talt. Med hensyn til spørgsmålet om kommunens forpligtelser
er det sådan, at der er meget flydende grænser, og kan vi så forvente, at ministeren vil definere, hvad hjemmesygeplejeopgaver er?
Er det sådan, at man kan ansætte én eller få hjemmesygeplejersker og så løse resten af opgaverne ved social- og sundhedsassistenter?
Anne-Marie Meldgaard (S), 2000-12-05:
Man undres.
Jeg vil godt spørge fru Ester Larsen: Hvis man er i tvivl om, hvad lovgivningen er på nuværende tidspunkt, og vil afvente en retssag i forhold til Græsted-Gilleleje-sagen, hvorfor har man så ikke ventet med at fremsætte et lovforslag, til man har den afgørelse?
Så kunne det jo være, at det var helt unødvendigt.
Ester Larsen (V), 2000-12-05:
Jeg fremsatte forslaget bl.a. for at skåne regeringen for at lide nederlag i en retssal.
Tove Videbæk (KRF), 2000-12-05:
Jeg vil gerne spørge fru Sandy Brinck, om hun ikke er enig med Kristeligt Folkeparti i, at formålet med det her beslutningsforslag netop er at udjævne forskellen mellem pars udgifter til kunstig befrugtning og adoption.
Og i forslaget tager man ikke stilling til, hvad der er det mest moralske, eller hvad der er sympatisk eller ikke sympatisk, men man ønsker at fremme det frie valg.
For det andet vil jeg gerne spørge fru Sandy Brinck, om det ikke er rigtigt, at man i sundhedsvæsenet allerede har brugerbetaling, og der er faktisk, har jeg læst, og fru Sandy Brinck kan bekræfte eller afkræfte det, 17 pct.s brugerbetaling i sundhedsvæsenet via tandlæge, fysioterapi og andre ydelser.
Sandy Brinck (S), 2000-12-05:
Det er helt korrekt, når fru Tove Videbæk siger, at forslaget, som det ligger i øjeblikket, ikke tager stilling til, hvilken model der skal skrues sammen for en udjævning.
Men der har jeg i mit ordførerindlæg prøvet at sondere terrænet og spørge: Hvad er det, vi kan?
Hvilke muligheder ligger der?
Og så er der en hel række muligheder, som jeg har afskåret mig fra, fordi det ikke er Socialdemokratiets holdning.
Der er det, jeg siger: Så er der kun én mulighed tilbage, og det er adoptionstilskuddet.
Jeg ved, at Folketinget så sent som i fredags behandlede et forslag fra SF, som lagde op til en helt anden model, og jeg må sige, at når jeg læser den igennem, så er den måde, vi har vores regler for adoption på i dag, langt mere administrativt enkel.
Vi har ikke noget at udsætte på den måde, adoptionsreglerne er på i dag.
Vi har faktisk gjort en hel del for at smidiggøre den.
Derfor er det, jeg siger: I Socialdemokratiet ser vi kun, at der er én mulighed tilbage, og det er spørgsmålet om økonomi, og dér er der altså så kun tilskuddets størrelse, vi kan gå ind og diskutere ved en kommende finanslovforhandling.
Ester Larsen (V), 2000-12-05:
I Venstre ser vi med sympati på intentionen i Kristeligt Folkepartis forslag.
Adoption af udenlandske børn er en god løsning for mange par, der ikke selv er i stand til at sætte børn i verden.
Antallet af danske børn, der bortadopteres, er jo langtfra i stand til at opfylde adoptionsønskerne.
Adoption af danske børn er gratis, men der knytter sig væsentlige omkostninger til adoption af udenlandske børn.
For at sikre, at omkostningerne til adoption af udenlandske børn ikke skal afskære barnløse fra at adoptere, er vi enige i, at staten i et vist omfang yder støtte.
I fredags behandlede Folketinget som allerede nævnt et forslag om adoption.
Venstres ordfører gav under behandlingen udtryk for, at vi gerne ser en analyse af, hvad de gebyrer, de formidlende organisationer opkræver, går til.
Jeg forudsætter, at den analyse bliver foretaget, og når resultatet foreligger, er vi parat til at se nærmere på forslaget om en udjævning.
Henriette Kjær (KF), 2000-12-05:
I Det Konservative Folkeparti støtter vi intentionerne i dette beslutningsforslag.
Vi synes, der kan være megen sund fornuft i at vælge adoption frem for kunstig befrugtning, og vi ville faktisk ønske, at flere barnløse tænkte i adoption i stedet for at lade sig medicinsk behandle og i mange tilfælde gennemgå en langvarig behandling med mange nederlag.
Vi finder det også usammenhængende, at spørgsmålene om adoption og kunstig befrugtning reguleres i hele tre ministerier: Justitsministeriet, Socialministeriet og Sundhedsministeriet.
Det havde sådan set været mere fornuftigt, hvis SF's forslag, der blev behandlet i fredags, det hedder beslutningsforslag nr. B 41, var blevet behandlet sammen med det her forslag i dag.
Ud over at intentionerne i dette forslag er gode, er det et lidt problematisk forslag for os, fordi dette beslutningsforslag jo kan munde ud i to forskellige scenarier.
Det ene scenario er, at der indføres brugerbetaling for kunstig befrugtning, således at forskellen i udgifterne til henholdsvis adoption og kunstig befrugtning udjævnes ad den vej.
Det andet scenario kan være, at man hæver tilskuddet til adoption, så omkostningerne bliver lavere, så forskellene udjævnes på den måde.
I Det Konservative Folkeparti er vi tilhængere af det første, nemlig at man indfører brugerbetaling ved kunstig befrugtning.
Vi har i to omgange stemt for forslaget, der skulle føre til dette, først da loven om kunstig befrugtning blev vedtaget, og siden da loven i foråret skulle revideres.
Vi mener ikke, det er en sygdom at være barnløs, og vi mener
ikke, at det bringer folk i en sådan tilstand, at det offentlige har pligt til at yde økonomisk støtte til det at få et barn. Vi vil derfor se, hvad vi kan finde frem til under udvalgsarbejdet, ligesom vi vil følge med i, hvad der sker med beslutningsforslag nr. B 41, før vi kan træffe vores endelige afgørelse.