runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Niels Helveg Petersen (RV), 2003-03-19:
Til hr. Jens Rohde: Jeg anfægter ikke de folkeretskyndiges ekspertise i folkeret
, men når der i notatet står som et afgørende punkt, som er omdrejningspunktet i hele argumentationen, at fortsættelse heraf - altså våbeninspektioner - er udsigtsløs, så er det en politisk konstatering.
Den tillader jeg mig at bestride, og gør man det, falder kernepunktet for det videre juridiske ræsonnement.
Det er det, det drejer sig om.
videre i udvalget, og lad os i fællesskab skyde os ind på det.
Men det, jeg anfægter, er bestemt ikke den folkeretlige ekspertise, men en faktisk politisk konstatering i notatet.
Til hr. Jens Hald Madsen: Jeg vil gerne agere livline her.
Jeg kender svaret, og det gør hr. Jens Hald Madsen jo også.
Jeg vedkender mig det gerne.
Tak for det.
Igen: Hvad der blev sagt i 1998 var jo for at lægge pres.
På det tidspunkt var det vigtigt at lægge pres, for på det tidspunkt havde våbeninspektørerne opgivet deres virksomhed.
Det er altså en anden situation end den, vi står i.
Til hr. Ulrik Kragh: Jamen jeg er da dybt bekymret over masseødelæggelsesvåben i hænderne på hensynsløse diktatorer.
Men det hører altså med til sagen, at det er Sikkerhedsrådet, som vi har lagt disse afgørelser i hænderne på.
Der var vel kun fire medlemmer af Sikkerhedsrådet forleden dag, der mente, at våbeninspektionen skulle ophøre.
I hvert fald tre medlemmer og seks ikkepermanente medlemmer mente, at våbeninspektionen burde have haft mere tid, at den ikke burde være afbrudt.
Det var situationen i Sikkerhedsrådet, og det, der bekymrer mig, er, at man derved ikke gav våbeninspektionen den ekstra chance, som de fleste medlemmer af Sikkerhedsrådet ønskede at give den.
Ulrik Kragh (V), 2003-03-19:
Nu vælger Det Radikale Venstre at tage udgangspunkt i et juridisk aspekt, om der er grundlag for krigen, og så vælger Det Radikale Venstre at tage stilling ud fra, hvad der kunne ske, hvis man havde ladet Hans Blix fortsætte våbeninspektionen, til trods for at våbeninspektionerne gang på gang gennem de sidste 12 år har vist, at Saddam Hussein ikke har viljen til at ville afvæbne.
Det er selvfølgelig et udgangspunkt, man kan tage for diskussionen, men jeg synes nu egentlig, at det her er langt, langt vigtigere.
Er det ikke bekymrende for Det Radikale Venstre, at vi står i en situation, hvor vi har en tyrannisk diktator, der er i besiddelse af masseødelæggelsesvåben, som har vist gang på gang, at han ikke magter det ansvar, det er at have masseødelæggelsesvåben?
Og verdenssamfundet har på nuværende tidspunkt besluttet sig for at sige: Nu er nok nok.
Har Det Radikale Venstre i den situation tænkt sig at sige: Det må vores allierede, vores sædvanlige samarbejdspartnere selv håndtere, for Danmark sætter sig tilbage?
Jens Hald Madsen (V), 2003-03-19:
Se, nu skal det jo ikke være en konkurrence som i »Hvem vil være millionær?« ud fra, om man kan gætte, hvem der kan citere hvad.
Men lad mig læse følgende op: Jeg vil gerne gentage mig selv. Det internationale samfund kan ganske enkelt ikke leve med, at en stat vilkårligt nægter at opfylde de krav, som efter grundige forhandlinger er opstillet af Sikkerhedsrådet.
Det forekommer særligt indlysende, når talen er om forbud mod besiddelse og brug af biologiske og kemiske våben, der frembyder en åbenbar trussel mod freden i regionen.
Konkurrencen går så ud på, om ordføreren kan gætte, hvem det er, der har sagt det, og hvilket land det drejer sig om.
Det, jeg også vil spørge ordføreren om, er jo om våbeninspektørerne: Hvorfor er våbeninspektørerne der?
Er det for at finde våben, eller er det for at finde ud af, om Saddam Hussein rent faktisk har vilje til at samarbejde og afvæbne?
Jens Rohde (V), 2003-03-19:
Nu har vi jo hørt Det Radikale Venstre i flere omgange sætte spørgsmålstegn ved det notat, som er kommet fra Folkeretskontoret.
Det får mig til i lyset af den debat, der
var i 1998, lige at tage nogle bemærkninger, som kom fra den daværende radikale ordfører, Jørgen Estrup, frem.
Her siger hr. Jørgen Estrup: »Og må jeg så sige til både hr. Keld Albrechtsen og hr. Søvndal, at jeg synes, det er ret stærkt at de to herrer, som jeg ved ikke er folkeretseksperter, nu slår sig op på, hvilke af de eksperter, som vi har hørt udtale sig, der har ret, og hvilke der ikke har ret.
Jeg ved, at der i går i radioens Orientering var to eksperter, som begge er højt estimerede, som var vildt uenige.
Hvem af dem, der er den rigtige ekspert?
Ja, det har både hr. Albrechtsen og hr. Søvndal åbenbart fuld klarhed over.
Jeg vil blot sige, at det, man gør, når man er folketingsmedlem, er, at man lytter til den afvejning, der kommer fra regeringen, i hvert fald når man er et radikalt medlem, og siger, at det er regeringen, der har ansvaret for at lægge udenrigspolitikken, og med det ansvar, som regeringen dermed påtager sig, er den afvejning og den ekspertise, som regeringen råder over, afgørende«.
Det her svarer til, at hvis vi skulle i en diskussion om ekspropriation, og hvorvidt man her overtrådte grundloven, ja, så sagde man: Vi er i øvrigt ligeglade med, hvad Justitsministeriet mener, for vi mener noget helt andet selv!
Hvad er det egentlig, der har fået Det Radikale Venstre til at ændre holdning til det arbejde, som bliver lavet af Folkeretskontoret?
Holger K. Nielsen (SF), 2003-03-19:
de borgerliges argumenter er.
I de sidste 2 måneder er det faktisk gået bedre.
Det er jo derfor, at Hans Blix godt ville fortsætte inspektionerne.
Der, hvor der virkelig var grund til at gå til Saddam Hussein, var i 1988, da han gassede kurderne.
Men hvad sagde
man dengang?
Hvad sagde Vesten dengang?
Intet.
KL. 17.00 Daværende udenrigsminister Uffe Ellemann-Jensen sagde: Det er en kedelig sag, kedelig.
Ja, det tør antydes, at det var kedeligt.
Hvorfor sagde han det?
Fordi Saddam Hussein var en allieret.
Han har begået de værste ugerninger, da han var allieret med Vesten.
Da også den danske regering indirekte støttede det, han gjorde.
Det er sandheden i det.
Så til hr. Henrik Vestergaard, hvor jeg skal beklage den lille bemærkning omkring det møde sammen med Rolf Ekeus.
Når hr. Henrik Vestergaard nævner kurderne, så har jeg faktisk en ganske tæt kontakt også med irakiske kurdere.
Det har vi i SF, det har vi haft i mange år.
Der er forskellige opfattelser, men sådan som jeg har vurderet det fra dem, jeg har haft samtaler med, også fra nogle oppositionsgrupper, der sidder i London, og som var i København for ikke så længe siden, så ønsker de ikke krigen.
De ønsker ikke krigen.
De er udmærket klar over, at hver gang der har været krig i denne region, så er det kurderne, der bliver tabere.
Det er jo derfor, man kan befrygte, at den pris, der skal betales til Tyrkiet, er, at Tyrkiet får lov til at besætte dele af Nordirak, af det kurdiske område.
Det har der faktisk været forhandlinger om, men nu får vi se, om det går så skidt.
Det håber vi ikke, naturligvis.
Det er hr. Søren Gade, der siger, at der skal være konsekvens, og at man jo ikke kan have lovbrydere, for så er der ikke nogen konsekvens.
Jeg kunne altså ønske, at Venstre havde den samme lov og orden-holdning til Israel.
Det kunne jeg altså godt ønske mig.
Den dag, hvor man har den samme konsekvens i forbindelse med de vedvarende israelske overtrædelser af FN-resolutioner,
den dag, man har en konsekvent afvisning af Israels besættelse af Vestbredden, af Israels bosættelsespolitik, den dag vil jeg godt tale lov og orden med partiet Venstre, men før da er det bare mundsvejr.
Det er løs snak og intet som helst andet.
Søren Gade (V), 2003-03-19:
Jeg føler mig kaldet herop, fordi hr. Holger K. Nielsen gav indtryk af, at Venstrefolk ikke interesserede sig for, hvad der skete i nævnet.
Jeg kan gøre hr. Holger K. opmærksom på, at med hensyn til mødet med Rolf Ekeus var vi op til flere Venstrefolk, der var til den høring.
Jeg indrømmer blankt, at der ikke var mange, men vi var i hvert fald flot repræsenteret fra Venstre.
Så vil jeg gerne spørge hr. Holger K., om ikke hr. Holger K. er enig i, at resolutioner ingen værdi har, hvis der ikke er en konsekvens.
Det svarer stort set til, at en person i Danmark begår et lovbrud, bliver fanget i overtrædelsen, og så ved vi ikke, hvad vi skal stille op med ham i det danske retssystem.
Når man hører hr. Holger K. Nielsen, så får man indtryk af, at våbeninspektørerne skal afvæbne Saddam Hussein.
Våbeninspektørerne skal tilse, at Saddam Hussein ødelægger sine masseødelæggelsesvåben jf. resolutionerne.
Og så vil jeg gerne dæmpe krigsretorikken lidt for hr. Holger K. Nielsen.
Jeg kan love for, at der ikke er nogen i Venstres folketingsgruppe, som synes, det er en nem beslutning, vi skal træffe her på fredag.
Det er faktisk noget, vi gør med store betænkeligheder og stor sorg, men det er altså kommet dertil, at det er nødvendigt at bruge magt for at afvæbne Saddam Hussein jf. resolutionerne vedtaget i FN.
Henrik Vestergaard (V), 2003-03-19:
Måske var jeg ikke til et møde i Udenrigspolitisk Nævn, fordi jeg ikke er medlem af det.
Det kunne jo være en meget god forklaring.
Jeg har til gengæld været med til et møde i Udenrigsudvalget sammen med en fra Socialdemokratiet og to fra Venstre, hvor medlemmer fra Irakisk Kurdistan var på besøg.
De troede ikke på Saddam Husseins vilje til at lade sig afvæbne.
Kender hr. Holger K. Nielsen overhovedet nogen irakere uden for Saddam Husseins rækkevidde, som tror på, at han frivilligt vil lade sig afvæbne, som det jo er hans pligt?
Gudrun Laub (V), 2003-03-19:
Hr. Holger K. Nielsen har ellers under tidligere indlæg i dag sagt, at han også er indforstået med, at ingen ønsker en krig, ingen ønsker en krig.
Venstre ønsker ikke krig.
Men situationen, som den har udviklet sig i de seneste måneder, er jo sådan, at jeg må spørge hr. Holger K. Nielsen, om han har tillid til Saddam Husseins gode vilje.
Er hr. Holger K. Nielsen så naiv, at han tror, at Saddam Hussein frivilligt vil lade sige afvæbne nu, når det har været så svært? Og tør hr. Holger K. Nielsen tage ansvaret for, at der bliver brugt kemiske og biologiske våben, som vi ikke ved hvor havner? Jeg synes, at hr. Holger K. Nielsen skylder os et svar på, om han vil tage ansvaret for situationen, hvis ikke der bliver grebet ind.
Holger K. Nielsen (SF), 2003-03-19:
Først til hr. Henrik Vestergaard, der siger, at nu er der gået 5 måneder, og hvorfor så en måned mere?
Jeg vil lige gøre opmærksom på, at vi havde et møde i Udenrigspolitisk Nævn - jeg tror, det var sidst i oktober - med bl.a. Rolf Ekeus. Jeg ved ikke, om hr. Vestergaard var med, der var ikke ret mange med fra Venstre.
Sådan nogle ting deltager man jo stort set aldrig i fra partiet Venstre.
Der sagde hr. Rolf Ekeus, at der mindst skulle 6 måneder til, hvis man skulle have en meningsfuld våbeninspektion.
Det har hele tiden været klart, at disse 2 måneder ikke var nok, og derfor har det hele tiden ligget i luften, at de folk, som kender til de her ting blandt våbeninspektørerne, udmærket har været klar over, at der skulle længere tid til.
Så til hr. Troels Lund Poulsen med hensyn til, hvordan jeg kender til flertalssituationen.
Jamen der skal da ikke ret meget tankevirksomhed til for at komme frem til det.
Storbritannien og USA har i flere uger forsøgt at få et flertal for en resolution, de har udbasuneret for hele offentligheden, at de ønsker en afstemning.
De vil have en afstemning.
De ville tabe en afstemning.
Den er da så gennemskuelig, at man ikke skal have gået ret længe i skole for at kunne gennemskue den.
Så er der hr. Ulrik Kragh, der jo i virkeligheden siger noget meget afslørende.
Han siger: Efter en 2-3 måneder skal Hans Blix fortsætte, og så vil SF sige, at det her ikke er noget for os. Må jeg spørge: Hvad skal ikke være noget for os?
Det er, som om hr. Ulrik Kragh forudsætter, at der skal komme en krig.
Det, der er problemet med SF, er, at vi ikke vil acceptere en krig, hvis den kommer.
Kan hr. Ulrik Kragh forestille sig, at en krig kan undgås her?
Det vil jeg egentlig godt have svar på.
Kan han forestille sig det?
Det er jo, som om det eneste, man kan forestille sig, det eneste, der kan være den logiske udgang af det her, er en krig. Jamen vi håber da på og har håbet hele tiden, at en krig kunne undgås.
Det er jo derfor, vi har sagt, at våbeninspektionen skulle fortsætte for netop at sikre en fredelig afvæbning af Saddam Hussein, sådan som den franske regering, sådan som den tyske regering har foreslået, sådan som EU-landene, de fleste lande i kredsen, foreslår.
Så det er kun den danske regering og hr. Ulrik Kragh og partiet Venstre, der har de her krigeriske tendenser.
Det er ikke et kønt syn, synes jeg.
Ulrik Kragh (V), 2003-03-19:
Hr. Holger K. Nielsen må have en meget, meget dårlig sag i betragtning af, at jeg nu to gange har været på talerstolen
og stillet konkrete spørgsmål uden så meget som at blive værdiget en kommentar.
Hr. Holger K. Nielsen er nødt til at forholde sig til den virkelighed, der eksisterer på nuværende tidspunkt, og ikke til et eller andet scenario om, at Hans Blix kunne køre rundt i Irak og lede efter masseødelæggelsesvåben i en 2-3 måneder, og så ville SF til den tid alligevel sige: Nej, det er ikke noget for os.
SF forholder sig jo ikke til, at FN har forlangt Irak afvæbnet, at man ved, at Irak er i besiddelse af mere end 1.000 t kemiske giftgasser, at man ved, at Irak er i besiddelse af 6.500 kg biologiske gifte, at man ved, at Irak er i besiddelse af mere end 6.500 bomber, der kan fremføre det.
At man ved, man har en tyrannisk diktator, der gang på gang har vist evnen og viljen til at gøre noget ved det.
SF forholder sig ikke til virkeligheden.
Det må man jo konstatere.
Og når man ikke vil forholde sig til virkeligheden, så vil man åbenbart heller ikke være med til at tage et ansvar.
Sådan er det.
Troels Lund Poulsen (V), 2003-03-19:
Igen et meget kort spørgsmål til hr. Holger K. Nielsen, som gør sig klog på, hvordan flertalssituationen er i FN's Sikkerhedsråd.
Mig bekendt har der ikke været en afstemning i FN's Sikkerhedsråd.
Jeg ved ikke, om det er sådan, at SF sidder i FN's Sikkerhedsråd.
Der har jo netop ikke været en afstemning i FN's Sikkerhedsråd, og derfor mener jeg ikke, at hr. Holger K. Nielsen kan vide, hvordan et flertal ville se ud. Derudover vil jeg også godt sige, at der overhovedet ikke har været ført nogen hetz mod Hans Blix.
Det, der er sket, er, at jeg har taget udgangspunkt i Hans Blix' rapporter og stillet hr. Holger K. Nielsen adskillige spørgsmål.
Jeg får ikke svar på det vigtigste, nemlig hvad hr. Holger K. Nielsen forstår ved øjeblikkeligt samarbejde.
Det ønsker SF ikke at svare på, og det tager jeg selvfølgelig til efterretning.
Ulrik Kragh (V), 2003-03-19:
Sjældent har man hørt en større opremsning af fejltagelser
end den, SF's hr. Holger K. Nielsen fremførte i sin ordførertale. SF spørger, hvor mange børn, hvor mange kvinder, hvor mange mænd der skal dø i en krig for at afvæbne Saddam Hussein, og så er man jo nødt til at spørge: Hvor er respekten for de mange mennesker, der i forvejen dør under det tyranniske diktatur, der er i Irak?
Hvor er viljen til at gøre noget ved det system, der til trods for FN's krav gennem de sidste 12 år om afvæbning alligevel opruster?
SF vil under ingen omstændigheder på noget som helst tidspunkt være med til at gøre noget ved det her og gribe fat om nældens rod.
Det er ikke nogen nem beslutning at sende danske soldater med i en krig, men somme tider må man gøre op med sig selv - og det synes jeg også SF burde gøre - om den sag, man tjener, ikke er større, og om de omkostninger, der er forbundet med den, ikke er mindre end alternativet: at læne sig tilbage i en debatklub, mens vore allierede klarer ærterne.
Jens Rohde (V), 2003-03-19:
Jeg fik ikke noget svar fra hr. Holger K. Nielsen.
I 1998 sagde man også, at man ikke bare ville læne sig tilbage, og at det var et forkert billede at tegne, at der var dem, som ville gøre noget, og dem, der ville læne sig tilbage.
Men hvad har SF egentlig taget ansvar for siden?
Hvad er det, SF vil være med til?
Og hvad er det, SF har forhåbninger om?
Hvad er det, man regner med skal lykkes?
Det er jo meget godt at stå heroppe og angribe amerikanerne, som man altid har gjort.
Hr. Holger K. Nielsen kan jo ikke gå på talerstolen uden at fortælle, hvor forfærdelige amerikanerne er, og at vi er skødehunde for amerikanerne, og at de er så og så forfærdelige.
Jeg siger bare, at hvis vi var så kloge og så dygtige og så sofistikerede i Europa, og hvis den politik, hr. Holger K. Nielsen står for, var så fantastisk gennemanalyseret, så fantastisk sofistikeret, hvorfor har det så altid været sådan, at amerikanerne skulle hjælpe os ud af de kriser, vi har haft her i Europa?
Jeg ville meget nødig have været foruden amerikanerne, for så havde vi haft et Europa i fuldstændigt kaos i dag.
Jens Hald Madsen (V), 2003-03-19:
Man har altså en så fin moral, at vi kan godt have internationale konventioner og menneskerettigheder, men når det kommer til den yderste konsekvens - at opretholde de konventioner og menneskerettigheder og de fælles værdier, vi har, ved brug af militært pres, fordi der ikke er noget alternativ - går man et skridt tilbage.
Det er o.k. at overlade til andre at påtage sig ansvaret, men så sig det dog.
Det lyder, som om det er helt klart.
Når hr. Holger K. Nielsen spørger, hvorfor Saddam Hussein samarbejder mere, end han har gjort i 10 år, vil jeg gerne spørge hr. Holger K. Nielsen: Tror hr. Holger K. Nielsen, at det er på grund af lange, dybsindige samtaler med diktatoren, eller skulle det tilfældigvis være, fordi der står over 100.000 soldater uden for Iraks grænser?
Holger K. Nielsen (SF), 2003-03-19:
Når hr. Jens Hald Madsen begynder at tale om, at man skal bruge den yderste konsekvens, når et land ikke overholder internationale konventioner og FN-beslutninger,
kan jeg altså ikke tage det alvorligt, for hr. Jens Hald Madsen er jo ekstremt selektiv. Hvor er hr. Jens Hald Madsen, når Israel overtræder FN-resolutioner om bosættelser og besættelsen af Vestbredden?
Har hr. Jens Hald Madsen på noget tidspunkt foreslået en militær intervention over for Israel?
Har hr. Jens Hald Madsen foreslået nogen form for politisk aktion over for Israel?
Eller har hr. Jens Hald Madsen foreslået noget så beskedent som sanktionspolitik over for Israel?
Aldrig!
Det er jo rent hykleri, ren dobbeltmoral.
Det er en selektiv udvælgelse efter princippet: Hvad USA siger, man skal interessere sig for, interesserer hr. Jens Hald Madsen sig også for.
Vi har støttet militære aktioner.
Vi har gjort det i eksjugoslavien, hvor vi støttede militære aktioner på et klart FN-grundlag, fordi vi mente, det var meningsfyldt at gribe ind, og det havde et formål, og det er vi også villige til i andre sammenhænge.
Men vi mener ikke, det har nogen mening her, og det mener vi på linje med Norge, Sverige, Tyskland, Frankrig, det meste af verdenssamfundet og et flertal i FN's Sikkerhedsråd.
Det er ikke det dårligste selskab at være i, men vi gør det primært, fordi vi selv har vurderet, at de problemer, en krig skaber, er større end de problemer, en krig løser.
Det er jo det dilemma, man står over for i denne situation.
Vi mener, at antallet af civile dræbte, terrortruslen og ustabiliteten er langt vigtigere problemer end en person, som våbeninspektørerne i øjeblikket er i gang med at afvæbne.
Jeg undskylder, men min tid tillader ikke mere.
Troels Lund Poulsen (V), 2003-03-19:
Det er et kort og simpelt spørgsmål til hr. Holger K. Nielsen, som går på de antagelser, hr. Holger K. Nielsen gør sig om Hans Blix' rapporter.
Hr. Holger K. Nielsen lægger megen vægt på nogle af de meget, meget minimale fremskridt, der er sket, men jeg synes ikke, hr. Holger K. Nielsen nævner nogle af de mange mangler, som Hans Blix' rapport påpeger, bl.a. den væsentligste overhovedet: at der ikke har været et øjeblikkeligt samarbejde fra irakisk side.
Hvad har SF tænkt sig at gøre i den forbindelse?
Hvor lang tid skal man lade våbeninspektørerne blive ved, når det er sådan, at det allervigtigste, nemlig at der har været et øjeblikkeligt samarbejde, ikke er sket?
Niels Helveg Petersen (RV), 2003-03-19:
Hr. Henrik Vestergaard spørger, om jeg kunne forestille mig, at Det Radikale Venstre under andre omstændigheder ville være med til en militær aktion.
Svaret er ja.
Det kunne jeg godt forestille mig kunne opstå.
Det så vi i 1998, og det har vi set ved flere andre lejligheder, så det er der ikke noget mærkværdigt i.
Jeg mener, at militær magtanvendelse kan komme på tale, når det er nødvendigt og der ikke er andre udveje.
Jeg har slet ikke det standpunkt, som f.eks. den tyske kansler Schröder indtog,
Det har aldrig været Det Radikale Venstres standpunkt.
Hr. Skaarup siger, at det er defensivt.
Ja, det er det i den forstand, at jeg altså ikke står bag en krigshandling nu, men ellers er det da ikke defensivt at bruge de muligheder, der er for at gennemføre en fredelig løsning.
Lad mig i øvrigt sige: Problemet i denne sag er jo ikke det militære, at Irak i dag udgør en øjeblikkelig trussel, slet ikke for USA.
USA har et forsvarsbudget på 400 mia. dollar om året.
Iraks er på 1,4 mia. dollar.
Det er altså ikke sådan, at hvis ikke man angriber nu, så risikerer man at blive løbet over ende af Irak.
Der er tid til og mulighed for at give freden en ekstra chance.
Og så til Kosovo.
Det var, synes jeg, en vanskelig
Den har vist sig at fungere i modsætning til, hvad hr. Skaarup i øvrigt mente.
Kosovo fungerer nu i dag tåleligt med FN-styre, og Milosevic er anklaget for krigsforbrydelser.
Men det, som er meget afgørende for mig i mine betragtninger, er, at FN's generalsekretær faktisk sagde god for det.
I denne situation har FN's generalsekretær advaret imod militære skridt.
Jens Rohde (V), 2003-03-19:
SF har sådan set hele tiden og gennem alle årene, også i 1998, klart tilkendegivet, at man ikke ønskede at være med til noget som helst. I 1998 brystede man sig også af at være i selskab med andre lande: Frankrig og Sverige også dengang, Rusland, Kina, Indien og Egypten.
Der er ingen handling bag SF's mange smukke ord om universelle menneskerettigheder, og der har aldrig været det.
Holger K. Nielsen (SF), 2003-03-19:
Først til hr. Troels Lund Poulsen: Ja, vist er der da mangler i Iraks evne til at samarbejde, og det har ligget hele tiden i Blix' rapporter.
jeg simpelt hen ikke.
Hr. Jens Rohde nævner 1998.
Nej, da var vi ikke med.
Men det er da ikke udtryk for, at vi ikke kan være med også til militære aktioner.
Det er jo ikke det.
Det er det, som er hele pointen hos os, at der ikke er mening i dette.
Man skaber flere problemer, end man løser.
Det er hovedproblemet.
Så til hr. Jens Hald Madsen, der siger, at vi aldrig vil noget, når det kommer til stykket, og som spørger, hvornår vi kunne gå med til militær aktion over for Saddam Hussein.
Jeg vil sige, at hvis det er helt klart, at et militært angreb mod Irak forhindrer et angreb på os, hvis man kan påvise, at han har raketter eller har atomvåben, som han vil affyre mod os, og vi ved et militært angreb kan forhindre det, så er der for mig ikke nogen tvivl om, at man må gå ind på det.
Men det er jo ikke tilfældet her.
Tværtimod har våbeninspektørerne påvist, at man har destrueret våben.
Man er i færd med at destruere våben.
Man er i færd med en proces, og der er ingen i denne verden af de folk, der har forstand på det, der i den forstand mener, at Saddam Hussein er en fare for verdensfreden.
Han er ved at blive afvæbnet, ved at blive demonteret for at sige det rent ud.
Så begynder hr. Jens Hald Madsen at snakke om, at han er en ond diktator, og ja, det er han, men det har bare intet at gøre med FN-sporet.
FN's sikkerhedsresolutioner handler ikke om Saddam Hussein som person, det handler ikke om et regimeskift.
er i gang med at undersøge.
De er i gang med at få det afmonteret.
Og der er en tro blandt et flertal i Sikkerhedsrådet på, at det arbejde kan fortsætte.
Det er derfor en krig er så meningsløs.