Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-05-21:
Jeg vil gerne sige tak for en debat, som jeg synes har vist, at der er, når vi tager sådan de store overordnede træk, jo i virkeligheden en bred enighed her i Folketinget om de mål, vi skal arbejde efter i forbindelse med Johannesburgtopmødet.
Men jeg glæder mig faktisk over, at når det gælder de overordnede mål, så synes jeg at kunne konstatere en bred enighed.
I virkeligheden ligger der allerede en masse på bordet, man kan bygge på.
Det, det drejer sig om, er nu at få sat handling bag ordene.
Jeg er meget enig med fru Elsebeth Gerner Nielsen i den beskrivelse af opgaven.
Der er nemlig ikke behov for at opfinde så forfærdelig meget nyt, men det drejer sig om at tage fat i en række af de arbejder, der allerede er lavet, få det bygget sammen til en global aftale, der også bliver fulgt op af en handlingsplan, så der bliver sat konkret aktion bag de mange ord. Så sagde fru Elsebeth Gerner Nielsen også noget, som jeg ikke var så enig i.
Jeg lyttede mig til, at fru Elsebeth Gerner Nielsen sagde, at regeringen ikke var så optaget af de miljømæssige prioriteringer.
I den forbindelse finder vi det vigtigt, at de politiske tekster fra Johannesburg også indeholder målsætningen om afkobling af økonomisk vækst fra miljøbelastning.
Og de rige lande har naturligvis et særligt ansvar i den forbindelse.
Vi støtter meget forslaget om et globalt 10-årigt arbejdsprogram for bæredygtig produktion og forbrug, som skal sikre en effektiv opfyldelse af denne målsætning.
Ferskvand er også for regeringen et vigtigt tema.
Vi lægger vægt på at få bekræftet den såkaldte milleniumsmålsætning på vandområdet, som jo går ud på, at inden 2015 skal vi halvere antallet af mennesker, der ikke har adgang til eller har råd til rent drikkevand.
Vi støtter aktivt overvejelserne om et konkret EU-vandinitiativ i forhold til Afrika.
Vi prioriterer i det hele taget vandforsyningsproblemet meget højt.
Der skal såmænd også være et vandtopmøde i FN-regi, som skal holdes i Kyoto næste år, og vi agter at gå aktivt ind i forberedelserne også på det punkt.
På energiområdet er der brug for konkrete initiativer
både af hensyn til fremme af sundhed, fattigdomsbekæmpelse og miljøbeskyttelse.
På dette område støtter vi også overvejelserne om et EU-partnerskabsinitiativ.
Der er også brug for politiske tilkendegivelser, når det angår behovet for øget adgang til bæredygtige energiressourcer for en stor del af verdens befolkning, behovet for markedsreformer og afvikling af subsidier og behovet for energieffektivisering både i de rige lande og i udviklingslandene.
Når det gælder beskyttelse af naturressourcer bør vi fra EU's side arbejde for global anerkendelse af målsætningen
fra EU's egen bæredygtighedsstrategi om at stoppe tabet af biodiversitet inden 2010.
Det er meget tilfredsstillende, at EU nu kan ratificere Kyotoprotokollen. Fra dansk side håber vi også, at EU meget snart kan ratificere både protokollen om biosikkerhed, om handel med genetisk materiale osv. og konventionen om handel med kemikalier.
Så fru Elsebeth Gerner Nielsen har meget ret i, at der ikke er et stort behov for at opfinde nye mål.
Det, der er behov for, er, at der nu bliver sat kontant handling bagved, og at det bliver meget konkret, og det er det, jeg har forsøgt at give en antydning af her.
Så rejste hr. Jørn Jespersen en række spørgsmål.
Jeg vil tage fat på et par stykker af dem.
Hr. Jørn Jespersen rejste spørgsmålet om frihandel og målsætninger for det.
Der er to hovedmålsætninger for drøftelserne af handel i Johannesburg.
For det første at udtrykke støtte til, at forhandlingerne i WTO imødekommer udviklingslandenes behov og ønsker.
Det er et ansvar, som alle lande må være sig bevidst.
For det andet er det at bistå udviklingslandene yderligere med at udnytte de muligheder, der findes i det internationale handelssystem.
De konkrete forhandlinger om handelsspørgsmål finder som bekendt sted i WTO, og det kan Johannesburg ikke ændre ved.
Johannesburgtopmødet er derimod endnu en mulighed for at påpege, at handel er en forudsætning for bæredygtig økonomisk vækst, og at udviklingslandene må indrette sig efter det.
Regeringen er parat til at støtte udviklingslandene yderligere i den proces og arbejder i øjeblikket på en handlingsplan; handlingsplanen forventes færdig inden udgangen af juni.
Regeringen ønsker, at der etableres en organisation, hvis formål skal være at støtte udviklingslandenes deltagelse i WTO-forhandlingerne.
Afgørende er det, at der i forhold til udviklingslandene ikke kun tales om handel, men at handelsområdet indarbejdes i landenes udviklingsplaner, og vi må intensivere den internationale støtte til dette.
Så rejste hr. Jørn Jespersen også et spørgsmål om USA.
Jeg tror, hr. Jørn Jespersen formulerede det på den måde, om det, vi arbejdede efter, var en aftale med indhold uden USA eller en aftale uden indhold med USA.
Og der er ikke meget globalt over en aftale, hvor USA ikke er med.
Derfor må bestræbelsen da gå ud på at få USA med og få en aftale med indhold.
Så hr. Jørn Jespersens modsætning dér anerkender jeg ikke.
Vi arbejder på at få en aftale, hvor USA er med, og en aftale med indhold.
Sådan må det selvfølgelig være.
Må jeg i øvrigt lige vende tilbage til noget af det, som fru Elsebeth Gerner Nielsen var inde på, som jeg kom til at springe over før.
For jeg tror, at fru Elsebeth Gerner Nielsen rejste det ønske, at Kyotoprotokollen skulle op og diskuteres på Johannesburgtopmødet.
Det er jeg kun meget glad for at fru Elsebeth Gerner Nielsen og jeg er enige om.
Men sådan har der jo heldigvis undervejs været ganske mange ting, som der egentlig er bred enighed om i Folketinget.
Nu har vi været inde omkring en række detaljer
, men det glædelige er jo, at når det gælder de store mål, synes der at være enighed, og sådan er det jo også, når man kigger på teksterne i de tre forslag til vedtagelse, som nu ligger.
Derfor vil jeg gerne gentage min opfordring til oppositionen om nu at hæve sig over den indenlandske krig om ulandsbistanden og i stedet løfte sig op til at kigge ud i verden på de store globale udfordringer og lytte til, hvad det er, jeg siger.
Når der står »i overensstemmelse med regeringens fastlagte politik«, jamen så skal det jo ses i lyset af, at det, vi taler om her, er en global aftale.
Og det er regeringens politik, som jeg tror oppositionen kan støtte, nemlig at presse på for, at verdens lande lever op til FN-målsætningen om at yde mindst 0,7 pct. af BNI i udviklingsbistand, bakke op om det pres, vi har præsteret i EU, hvor gennemsnittet nu øges fra 0,33 pct. til 0,39 pct. af BNI, når det gælder udviklingsbistanden.
Det er ubegribeligt for mig, hvis en debat om de store udfordringer i verden, bekæmpelse af fattigdom, sikring af vandforsyning til de fattigste, skal drukne i en smålig indenlandsk krig, hvor oppositionen er uenig med den danske regering om udviklingsbistanden.
Derfor gentager jeg opfordringen til oppositionen om, at vi kan sikre en bredde bag det forslag til vedtagelse, som bl.a. regeringspartierne har lagt frem.