runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Flemming Hansen (KF), 1999-11-12:
Lovforslaget er et af de mere voldsomme fra skatteministeren.
Lovforslaget har baggrund i nogle miljømæssige konsekvenser, som diverse rapporter og handlingsplaner har peget på, men over for disse planer står meget stærke indsigelser fra bl.a. plastindustrien i Danmark og fra Dansk Industri, der i allerhøjeste grad taler i modsat retning med ganske stærke argumenter. Man sidder altså tilbage med den fornemmelse, at når skatteministeren fremsætter dette lovforslag, som formentlig også er beregnet til at indgå i de kommende finanslovforhandlinger, så er der nok mere tale om røde skatter end grønne afgifter.
Jeg synes, at det er meget store beløb, der er tale om, som dansk industri belastes med også set i europæisk sammenhæng ganske isoleret, og vi synes, at regeringen har overspillet i denne sag.
Jeg vil godt hæve fire ting frem, som jeg synes vi skal tage hensyn til, for jeg synes sådan set ikke, at vi når så forfærdelig langt ved at stå og skælde voldsomt ud på hinanden her.
Det kan da være meget festligt at høre på
, men hvis vi nu siger, at punkt 1: Så må ministeren tage hensyn til de relevante henvendelser, der er kommet fra plastindustrien i Danmark og fra Dansk Industri.
Vi må have nogle klare svar på de henvendelser, der er kommet - hvad er fup, og hvad er fakta?
Dernæst synes jeg, det er utrolig vigtigt, at vi får EU-sammenhængen med ind i det.
Vi ved, at der kommer en EU-rapport inden for et halvt til trekvart år, som behandler de samme emner, og så er det ikke rimeligt, at Danmark skal gå i forvejen og begrænse sig stærkt på grund af så kort tidsdifference.
Det er klart, er der tvivl om, at det er sundhedsfarligt, så kender man den konservative indstilling, så er vi selvfølgelig med på forslaget, for vi ønsker ikke, at det skal gå i den retning.
Men med et halvt år eller trekvart år til en rapport, så er det klart, at så er der kun én ting at gøre, og det er at vente.
Med hensyn til pvc-affaldet har det jo allerede været sagt, og jeg har forstået det på plastindustrien i Danmark, at der er to projekter i gang, et Stigsnæs-projekt og et NKT-projekt, hvor man taler om at udvikle i stedet for at afvikle, og det synes jeg også, regeringen skal tage hensyn til.
Jeg synes, vi skal forsøge at bringe det saglige ind i det.
Vi ved, vi får argumenter, både fra den ene side og fra den anden side, og jeg synes, det er vores pligt som politikere, som minister og som regering at lytte til argumenterne, og så tage stilling til dem på dette tidspunkt.
Det hjælper ikke, at vi skælder hinanden ud her.
Jeg ved, der allerede er anmeldt masser af deputationer for og imod, pro et contra, lad os høre, hvad de siger, og lad os så tage saglig stilling til forslaget derefter.
Pernille Blach Hansen (S), 1999-11-12:
For det andet: Kan man under nogen omstændigheder forestille sig, at Det Konservative Folkeparti ville stemme for en sådan afgift med et klart miljømæssigt sigte?
For det ville jo vise, om Det Konservative Folkeparti reelt tænker på miljøet eller kun tænker på industrien og derfor altid pr. automatik vil være imod en grøn afgift, uanset hvor god den så er.
Jeg kan forstå på hr. Flemming Hansen, at denne her afgift ikke er grøn nok, for var den det, så ville man jo ikke stå her og tale om en eventuel rød skat.
Derfor vil jeg gerne spørge helt konkret: Hvordan gør vi den her afgift endnu mere grøn, for det må jo betyde, at hvis vi gør det, så vil Det Konservative Folkeparti støtte den.
Hvordan gør vi den her afgift grønnere?
Jeg er åben for gode forslag.
Hans Christian Schmidt (V), 1999-11-12:
Nej, og derfor vil jeg endnu engang opfordre den radikale ordfører: Lad nu det forslag gå tilbage!
Udnyt nu det gode potentiale, vi har i dansk erhvervsliv, som i den grad er interesseret i at gøre noget for miljøet.
Jens Peter Vernersen (S), 1999-11-12:
Jamen et flertal i Folketinget har ikke vedtaget, at skyldig aktieskat og skyldig avanceskat ikke skal betales.
Jens Peter Vernersen (S), 1999-11-12:
Jeg vil godt starte med at tilkendegive, at vi i Socialdemokratiet har al mulig sympati og respekt for det arbejde, en række almenvelgørende foreninger udfører.
Jeg kunne nævne flere eksempler herpå: Hjerteforeningen, Dansk Røde Kors osv. osv. Det arbejde, de foreninger udfører, er en stor hjælp for mange mennesker, der har et handicap eller en sygdom eller på anden vis er hårdt ramt.
Det er heller ikke ukendt, at disse foreninger kan stå som arvinger i forbindelse med opgørelse
af et dødsbo.
Fonde stilles i den forbindelse meget gunstigt, når de arver.
Der betales ikke, som også skatteministeren tilkendegav, boafgift ved arv, hvis der ikke til arven er knyttet brugs- eller indtægtsydelse.
Den regel synes vi i Socialdemokratiet er fornuftig, da arvinger ellers skulle stilles særlig gunstigt ved at testamentere til en fond og modtage en indtægtsydelse uden afgift, men uanset at bestemmelsen er velbegrundet, så afholder det jo altså ikke Kristeligt Folkeparti fra at søge bestemmelsen fjernet, så indtægtsydelsen kan udbetales, uden at der betales afgift.
Med forslaget ønsker Kristeligt Folkeparti også, at udskudt skat ikke skal betales, når en fond eller forening arver.
Man ser altså rent faktisk stort på, at skyldig skat, der opgøres i forbindelse med salg af ejendom f.eks., ikke betales til staten.
Det har selvfølgelig særlig betydning, hvor det som sagt er fast ejendom, der indgår i forbindelse
med et testamente.
Det er efter Socialdemokratiets opfattelse
Beslutningsforslaget går jo også på et område videre, idet man jo vil begunstige disse fonde og foreninger på bekostning af øvrige arvinger.
Kristeligt Folkeparti vil have, at arvinger rent faktisk kommer til at betale rente til den fond, hvis den står som delvis arving, såfremt der ikke sker et hurtigt skifte, altså inden for det første halve år. Det synes vi rent faktisk ikke er rimeligt over for arvingerne i øvrigt.
I Socialdemokratiet kan vi, og det fremgår vel også af de synspunkter, jeg har haft her, ikke støtte det beslutningsforslag, som Kristeligt Folkeparti har fremsat.
Kim Andersen (V), 1999-11-12:
Jeg skal på Venstres vegne tilkendegive, at vi er meget positive over for det beslutningsforslag, som Kristeligt Folkeparti her har fremsat.
Vi er af den opfattelse, at det er vigtigt for samfundet, at der er almenvelgørende foreninger, som påtager sig en række af de opgaver i vores velfærdssamfund, som ellers ville skulle løses af det offentlige, og at disse almenvelgørende foreninger har optimale forhold for at udøve denne gerning.
Der foregår i disse foreninger, hvoraf der i beslutningsforslaget bl.a. er nævnt Hjerteforeningen, Kræftens Bekæmpelse og Dansk Blindesamfund, men en række andre kunne jo føjes til, en væsentlig indsats i forbindelse med forskning, i forbindelse med oplysning, information, som er af stor betydning for de berørte grupper.
Vi er kede af den udvikling, der har fundet sted, siden den daværende VK-regering i begyndelsen af 1990'erne åbnede op for arbejdsvilkårene for de almenvelgørende foreninger.
Derfor er vi meget enige i intentionerne i Kristeligt Folkepartis beslutningsforslag.
Vi vil arbejde konstruktivt med beslutningsforslaget i udvalget, idet vi jo naturligvis skal tage i betragtning, at reglerne skal indrettes, så de ikke åbner op for misbrug eller omgåelse i al almindelighed. Med de bemærkninger vil jeg gerne tilsige beslutningsforslaget Venstres velvillige behandling, og jeg skal meddele, da Det Konservative Folkepartis ordfører, hr. Flemming Hansen, ikke kan være til stede, at de synspunkter, jeg her har givet udtryk for, også deles af Det Konservative Folkeparti.
Aage Frandsen (SF), 1999-11-12:
Støtte til almenvelgørende formål er udmærket.
Det er der allerede i forvejen i skattelovgivningen en række tilskyndelser til, og derfor må man sige, at et eller andet sted må der jo nok også være en grænse, for i virkeligheden vil det forslag betyde, at der er et regulært statstilskud
til det, som godt nok er skjult, et statstilskud, som følger med, når der er nogen, der donerer nogle penge til nogle bestemte formål; så undgår man at betale den afgift, som man ellers betaler.
Det vil så sige, at det er et tilskud ad bagdøren, og så er spørgsmålet, om vi ikke skal gøre den slags ting helt åbent og sige, at hvis vi vil det her, hvis vi vil fremme f.eks. Hjerteforeningen eller Kræftens Bekæmpelse eller helt andre foreninger, jamen så skal man gøre det helt åbenlyst og sige: Vi giver dem et tilskud, fordi vi synes, de opfylder nogle bestemte formål, og de laver nogle ting, som samfundet i øvrigt er interesseret i, og derfor giver vi nogle penge til det.
Det synes jeg er meget mere regulært end at sige, at de, der får nogle gaver, så yderligere får nogle gaver oveni af staten ved, at man har disse ordninger, som Kristeligt Folkeparti foreslår.
For der kunne jo være nogle andre velgørende formål, som kunne støttes, og der kunne være nogle fonde og nogle foreninger, som man også gerne ville støtte, men de får så ikke tilskud, og derfor får de så heller ikke det her oveni, og det kan være, de udfylder en opgave, der er mindst lige så vigtig.
Så derfor kan vi ikke støtte forslaget, sådan som Kristeligt Folkeparti har fremsat det.
Klaus Kjær (DF), 1999-11-12:
I Dansk Folkeparti har vi stor sympati for disse almenvelgørende fonde og foreninger og også, at de skattefrit kan få midler til deres store og nyttige arbejde.
Jeg har godt hørt argumenter om, at så skulle man også kunne arve en skattegæld eksempelvis osv.
, men man kan jo lade være at vedgå arv og gæld.
Jeg ved godt, der godt kan være større formue end gæld, men det må da være rimeligt, at man teknisk set får lov til at sætte skæringsdatoen lig med dødsdatoen, og at man således er fritaget for, hvad der måtte være af beskatning, indtil boet er gjort op.
Derimod er vi lidt betænkelige ved det tredje punkt, netop fordi man kan pålægge andre, tredjemand eller andre arvinger i boet, ligefrem at betale en rente til den almenvelgørende fond eller forening; det synes vi ikke rigtig om.
Fonden mister jo ikke noget ved at vente yderligere på sine penge, hvorimod man belaster de øvrige arvinger ved faktisk at skulle betale en slags erstatning for, at fonden ikke hurtigt nok får sine penge, så det er vi lidt betænkelige ved.
Jens Peter Vernersen (S), 1999-11-12:
Jeg vil bare sige til hr. Klaus Kjær, at så er det jo igen et af dagens mange eksempler på, at i det her tilfælde Dansk Folkeparti ikke mener, at skyldig skat skal betales.
Her drejer det sig om avanceskat og aktieskat, som man ikke mener skal betales i forbindelse med en sådan arv, som der er tale om, og som sagt forhindrer det jo ikke Dansk Folkeparti i at udstede løfter om stort set alt og alle, både til højre og til venstre.
Det er jo virkeligheden.
Klaus Kjær (DF), 1999-11-12:
Til hr. Jens Peter Vernersen skal jeg blot bemærke, at vi selvfølgelig heller ikke mener, at skyldig skat skal betales i den situation, hvor man fragår arv og gæld; sådan er det jo, der må man jo så bare afskrive den skat.
Men vi synes i Dansk Folkeparti, at man skal lade den skat komme de almenvelgørende foreninger til gode.
Jens Peter Vernersen (S), 1999-11-12:
Jamen forslaget drejer sig jo ikke om at vedgå arv og gæld.
Det drejer sig om, at når almennyttige fonde arver, så skal man efter forslaget ikke betale den skyldige skat, der er, når det drejer sig om avanceskat, og når det drejer sig om aktieskat.
Det er det, sagen drejer sig om, og som jeg sagde tidligere, er det igen et de mange eksempler på, at Dansk Folkeparti ikke mener, at skatten til samfundet skal betales,
men det forhindrer ikke Dansk Folkeparti i at udstede løfter stort set om alt og til alle - både til højre og til venstre.
Klaus Kjær (DF), 1999-11-12:
Man kan jo også forklare det på den måde - det er sådan en lidt mere pragmatisk måde at forklare det på - at formuen har skiftet skattesubjekt.
Formuen er simpelt hen overgået til en fond eller en forening, som er fritaget for betaling af skat, og det må man erkende, og et stort flertal her i Folketinget har vedtaget, at netop fonde og foreninger skal være fritaget for betaling af skat.
Altså formuen har skiftet skattesubjekt, de er fritaget for skat, de er også andet skattesubjekt i forhold til skyldig gæld.
Sonja Albrink (CD), 1999-11-12:
Dette forslag tager jo udgangspunkt i den holdning, at det ikke er rimeligt, at staten skal tjene på, at gaver eller arv tilfalder foreninger, som i meget stort omfang løser opgaver, som, hvis foreningerne ikke havde påtaget sig opgaven, i stedet skulle løses af det offentlige.
Holdningen er altså nøjagtig den samme, som lå bag CD's lovforslag om at genskabe den successionsadgang, som gjaldt i relation til de almenvelgørende fonde og foreninger før vedtagelsen af pinsepakken.
Det kan man jo så håbe at de gør nu, eftersom forslaget fra Kristeligt Folkeparti ikke anfægter pinsepakken, men kommer med nogle andre bud på, hvad man kan gøre.
Netop fordi disse foreninger påtager sig en væsentlig samfundsmæssig opgave, mener vi, at det er meget vigtigt, at man både fra regeringens og også fra Folketingets side gør alt, hvad der er muligt for at hjælpe foreningerne i deres arbejde.
Selv om vi har en offentlig sektor, som har lagt et sikkerhedsnet under de svageste i samfundet, er der og vil der formentlig altid være et behov for, at private påtager sig et ekstra ansvar.
Der er nemlig huller i sikkerhedsnettet, og det har gang på gang vist sig, at kun de private sociale initiativer har magtet at lukke disse huller.
Det er dette private initiativ, som man ved vedtagelsen af et forslag, der går i den retning, vil styrke.
Som bidragyder er det nemlig godt at vide, at det fulde bidrag går til et velgørende arbejde, og denne psykologiske effekt skal man ikke underkende. Der er fra CD's side positive tanker til forslagets første del.
Vi vil - ligesom tidligere ordførere og andre har tilkendegivet - prøve at kigge nærmere på det, der hedder den tredje pind og håbe, at vi får løst op for de problemer, som skatteministeren, men også andre ordførere, var inde på.
Morten Helveg Petersen (RV), 1999-11-12:
I Det Radikale Venstre sætter vi stor pris på det arbejde, som udføres i almenvelgørende foreninger.
Her gøres et stort og værdifuldt stykke arbejde for det danske samfund, det skal der ikke herske tvivl om.
Men fra radikal side ønsker vi ikke at medvirke til at vedtage særregler i skattelovgivningen, på trods af at vi finder det arbejde, der udføres i almenvelgørende foreninger, utrolig positivt og utrolig nyttigt.
Som hovedregel har almenvelgørende foreninger favorable vilkår med hensyn til at modtage gaver og arv, og de ændringer, bl.a. boafgiftsloven, som Kristeligt Folkeparti refererer til i forslaget her, blev jo oprindelig vedtaget for at lukke utilsigtede huller i lovgivningen, og derfor mener vi, at det her forslag er problematisk.
Og vi hæfter os særlig ved den del af forslaget, hvor det foreslås, at alle dødsboer skal fritages for beskatning, hvis boets arvinger udelukkende er almenvelgørende foreninger.
Betyder det, at man i Kristeligt Folkeparti mener, at man skal kunne unddrage sig skattebetaling ved at testamentere til almenvelgørende foreninger?
Konsekvensen af forslaget vil i hvert fald være, at man kan testamentere skat, som man ellers skylder det offentlige, til en almenvelgørende forening.
Og uanset hvor stor sympati vi end har i Det Radikale Venstre for det arbejde, der udøves i almenvelgørende foreninger, så synes vi ikke, det er et rimeligt forslag, og derfor kan vi ikke støtte det forslag, vi har på bordet her og nu.
Frank Aaen (EL), 1999-11-12:
Som andre ordførere støtter vi selvfølgelig meget det arbejde, der laves i nogle af de foreninger, der er nævnt i debatten.
Men det, vi taler om, er jo tildeling af statstilskud.
Det bidrager vi gerne til, hvis man vil komme og sige, at her er et godt formål, og her er nogle penge, og så bevilger vi det her i Folketinget.
Det er den måde, vi normalt gør det på, når vi bevilger statstilskud til noget.
Men her foreslår Kristeligt Folkeparti, at det er en enkeltperson, der skal vedtage et statstilskud; til hvem, og hvor stort det skal være - altså have råderetten over kollektive midler, nemlig det, der skal betales i skat.
I stedet for at det er fælles, at vi beslutter, hvem der skal nyde godt af de penge, så vil Kristeligt Folkeparti sige, at én person, der tilfældigvis har ophobet en væsentlig bunke penge, selv må bestemme, hvem der skal have hvor meget.
Det er vi altså imod.
Vi synes, det er et usundt princip.
og foreninger der kan komme i betragtning
For det er jo ikke kun Dansk Blindesamfund, Kræftens Bekæmpelse m.fl. Det er jo ikke kun dem.
Der er jo mange andre.
Det kunne faktisk være interessant at se måske ikke alle, men bare de største og mest betydelige.
Jeg tror, at vi får et helt anderledes billede af effekten af det her forslag end det, der umiddelbart er lagt op til i debatten.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 1999-11-12:
Jeg vil allerførst takke de ordførere, som har udtrykt tilslutning til de bærende principper i beslutningsforslaget.
Efter hvad jeg kunne tælle, nåede vi jo desværre ikke helt til de 90 mandater, men det er tæt på.
Det kan man jo så glæde sig over.
Så vil jeg komme med nogle bemærkninger til dem, der ikke - man kunne måske sige endnu ikke - har tilsluttet sig.
Det kan man jo da håbe.
Jeg kan begynde med hr. Frank Aaen, som siger, at man ikke skal give statsstøtte, og han kom med nogle betragtninger over, hvad der tilhørte kollektivet.
Jeg synes, man kunne have en anden vinkel, nemlig at den enkeltperson, som har oparbejdet en formue, har arbejdet, har betalt indkomstskat, arbejdsmarkedsbidrag osv., og som så testamenterer sin formue, gør det uden - uden - at staten tjener på det.
Også hr. Aage Frandsen sagde: Jamen vi skal give direkte og ikke indirekte statstilskud.
Så kunne det da være interessant at få at vide, om hr. Aage Frandsen så mener, at de almennyttige organisationer også skulle betale arveafgift. Det handler vel dybest set om, hvorvidt vi mener, at staten skal have en indtægt, når den giver af sine midler til en almennyttig organisation, eller ikke.
Vi mener, at ved det, der skete i 1991, blev et meget vigtigt princip knæsat.
Så er der sket nogle lovændringer senere, hvor man bl.a. har ønsket at hindre nogle utilsigtede virkninger.
Dér mener jeg, at de almennyttige organisationer er kommet med.
Ikke fordi man ønskede dem med, men af hensyn til andre.
Det er
kun denne situation, vi gerne vil afbøde, så vi får bevaret det, jeg vil kalde det rene snit fra 1991.
Så må vi da under udvalgsarbejdet vurdere, om vi kan lægge snittet lidt anderledes ud fra den overordnede målsætning, nemlig at giver man sine egne midler til en almennyttig organisation, så skal staten ikke tjene på det.
Det er det princip, som ligger bag beslutningsforslaget og ikke en debat om, at man skulle kunne spekulere i at undgå en beskatning.
Så kan vi drøfte, om vi kunne lægge snittet lidt anderledes dér, men ud fra det overordnede sigte, at staten ikke skal have penge for at man giver sine midler.
Jens Peter Vernersen (S), 1999-11-12:
Hr. Flemming Kofod-Svendsen gav udtryk for, at man skulle kunne give disse beløb til almennyttige fonde »uden at staten tjener«.
Altså, det, der er hovedsynspunktet i det forslag, som Kristeligt Folkeparti har fremlagt, er jo, at man heller ikke skal betale den skat, man skylder, når der er tale om aktieskat, og når der er tale om avanceskat.
Det er jo det, der er hovedforslaget; at man ikke skal betale den skat, man skylder.
Jeg kan ikke forstå, at hr. Flemming Kofod-Svendsen er så optaget af at sikre disse fonde, at han mener, at staten så ikke skal have den skat, som den har til gode.
Det forstår jeg ikke.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 1999-11-12:
Der synes jeg, at hr. Vernersen anvender en meget subtil betragtning, hvor han ikke for alvor lever op til det, der er mit hovedsigte.
Jens Peter Vernersen (S), 1999-11-12:
Jamen til hr. Flemming Kofod-Svendsen vil jeg sige: Jeg citerer blot, hvad der står i beslutningsforslaget og ikke spor andet.
Kim Behnke (FRI), 1999-11-12:
Hvad det så ellers er.
Jeg skal på vegne af Frihed 2000 meddele, at vi kan støtte forslaget fra Kristeligt Folkeparti, og det kan vi af tre grunde.
For det første så deler vi ikke den opfattelse, som en række andre ordførere har, nemlig at alle penge som udgangspunkt egentlig ligger i statskassen, og hvis der er nogen, der betaler under 100 pct. i skat, så er der tale om en skattelettelse.
Nej, det bør være sådan, at den enkelte borger har mulighed for i noget så personligt som sit testamente at afgøre, at vedkommende ønsker at støtte et særligt formål.
Der er de ordførere, der har sagt: Jamen hvis de pågældende organisationer skal have tilskud fra staten, så kan de jo bede om at få dem bevilget i Folketinget, via tipsmidler osv.
Forskellen er jo den, at så er det lige pludselig Folketinget, et politisk flertal her i huset, der afgør, hvem der skal have og hvor meget, hvorimod den enkelte borger gennem sit testamente har mulighed for særligt at begunstige en forening eller en fond, som vedkommende synes gør et særlig godt stykke arbejde.
Gælder det eksempelvis en organisation som Kræftens Bekæmpelse, så er det da vores indtryk, at nogle af de personer, som testamenterer penge netop til Kræftens Bekæmpelse, gør det, fordi de måske et eller andet sted har været utilfreds med den måde, hvorpå det offentlige behandlingssystem varetager opgaverne over for kræftsyge mennesker.
Derfor ønsker man, at en forening som Kræftens Bekæmpelse får flere midler at arbejde med.
Det synes vi er en rigtig god og fornuftig tankegang.
Vi har kun et eneste ønske, og det kan vi jo kigge på under udvalgsarbejdet, og det er, at den normale aktindsigt, der gælder for andre typer af fonde, mener vi også skal gælde for disse almenvelgørende fonde, sådan at når man får det privilegium at kunne modtage disse forskellige donationer, så bør man også give fuld aktindsigt i, hvad der foregår i de fonde, sådan at vi ikke skal have mistanke om, at pengene bliver brugt til andre formål end dem, man - om man så må sige i udstillingsvinduet - giver udtryk for.
Men det er en lille detalje, der ikke har så meget med det skattetekniske at gøre, men mere er et spørgsmål om, at de pågældende fonde underkaster sig de almindelige aktindsigtsregler, der gælder i samfundet, og ikke som i øjeblikket lever en beskyttet tilværelse.
Men med de få bemærkninger støtter vi naturligvis forslaget fra Kristeligt Folkeparti.
Hans Christian Schmidt (V), 1999-11-12:
Jeg er nødt til at sige, at jeg synes, det er sørgeligt, at fru Pernille Blach Hansen ikke kan sin lektie bedre.
Det er meget trist, at vi får sådan en debat om det her, og derfor må vi jo sikre, at vi virkelig får tygget de her spørgsmål igennem, når forslaget er til udvalgsbehandling. Det er jo underligt, at fru Pernille Blach Hansen ikke i dag siger: Jeg synes også, det er mere rimeligt, at vi venter, til vi i år 2000 får resultaterne fra EU - et arbejde, vi selv har været med til at sætte i gang.
Lad os da se, hvad dét bringer, så der bliver et seriøst grundlag.
Jeg er enig i, at der skal ske noget på miljøområdet, og det er vi jo med til hver gang på pvc-området.
Fakta er bare, at med det her forslag rammer man i høj grad dem, der har gjort noget for miljøet, og lader de andre slippe.
Og dér kan man jo undre sig over, hvorfor fru Pernille Blach Hansen ikke går mere ind for at sige: Vi vil ramme dem, der ikke har gjort, hvad de skulle på miljøområdet.
Det synes jeg det er trist at vi nu ikke kommer til.
Altså, der er så mange gode ting i det her, som vi godt kunne have klaret sammen, men nu kommer man bare med et afgiftsforslag, og så rammer man alle, der er med i det.
Det synes jeg altså ærlig talt er trist.
Det havde været rarere, hvis det var begrundet i miljøet, hvilket dette forslag ikke er. Så hvis man kommer med et forslag, der decideret går på miljøet, vil det med Venstres miljøpolitik altid være sådan, at vi også vil gå med i det. Men det gør det jo ikke her, og derfor får vi jo så også en tale heroppefra, som handler om en masse gamle ting og om, hvad man gerne vil trække frem af ting, men desværre ikke handler om det, der bliver spurgt om.