Villy Søvndal (SF), 2001-01-17:
Jeg synes, det er overordentlig interessant, at hr. Tom Behnke rejser spørgsmålet om det kommunale selvstyre, og om Folketinget overhovedet behøver at blande sig, mens vi i øvrigt behandler et forslag, hvor Folketinget skal gå ind og blande sig.
Det har jeg også tidligere hørt hr. Tom Behnke være tilhænger af.
Når vi diskuterer nogle kommuner, der skærer dramatisk ned på hjemmehjælpen, kunne man holde den samme tale og sige: Jamen det må borgerne så gøre op med, når der kommer kommunevalg næste gang; der må man så smide de politikere ud, der beskar hjemmehjælpen.
Mener hr. Tom Behnke ikke, at der er områder, hvor vi har brug for at beskytte med en overordnet lovgivning mod den slags?
Jeg ser, at hr. Tom Behnke nikker.
Vi synes så, at noget så grundlæggende, som at ældreboliger er til stede, er noget, vi har brug for at gå ind og sikre fra Folketingets side.
Men diskussionen drejer sig om, at hvis der skal være et reelt valg, sådan som virkeligheden ser ud på ældreområdet, så er forudsætningen, at der bygges i et helt, helt, helt, helt andet omfang, end der gør i dag. Derfor mener jeg i virkeligheden, at denne her diskussion meget let bliver en pseudodiskussion.
Den reelle diskussion drejer sig om at bygge så mange boliger, at der reelt er mulighed for at vælge, og at der reelt er mulighed for at sammensætte ældre, der stadig har kræfter i behold, med ældre, der ikke har kræfter i behold.
Det er den store vision på ældreområdet.
Dér mangler jeg til gengæld fuldstændig Venstre, men det er jo klart nok, for det ville kollidere med ønsket om skattestop og offentlige udgifter.
Der er jo den fordel ved at behandle genfremsættelser, at man så også har talerne, om man så må sige, i nærheden.
Det er jo en genfremsættelse af et forslag, som Venstre tidligere er kommet med, nemlig det enkle, at den ældre frit skal kunne vælge plejehjemsplads enten i sin egen kommune eller i en anden kommune og dermed ophæve den indskrænkning, der findes i dag, hvor der skal være en religiøs eller en familiemæssig begrundelse. Tankegangen er så, at man, ved at de ældre kan vælge, vil tvinge kvaliteten højere op.
Der er det historisk interessante i det, at forslaget er helt på linje med et forslag, SF fremsatte i 1991.
Det var undertegnede, der fremsatte det; derfor husker jeg det meget tydeligt.
Der er det yderligere interessante, at socialministeren dengang hed fru Else Winther Andersen.
Der kunne så at sige blive kommuner, man i for høj grad søgte over til.
Og derfor afviste den daværende socialminister, fru Else Winther Andersen, et sådant forslag.
Men jeg mener for så vidt, at den daværende socialminister i hvert fald havde fat på én rigtig pointe, nemlig at det kan være svært meningsfyldt at diskutere et sådant forslag i en situation, hvor der mangler forsyning, om man så må sige.
Man er nødt til at diskutere den materielle baggrund.
Hvis vi nu f.eks. har en rigtig konservativ kommune, der ikke bryder sig om støttet byggeri, fordi man synes, at folk skal selv og sådan noget, så kunne man jo godt forestille sig, at i den konstruktion bliver den kommune forholdsvis vel tilgodeset ved ikke at få overført ældre, fordi der ikke er noget at byde på. Derfor synes jeg, man er nødt til, hvis der skal være mening i tankegangen, at kæde det sammen med en overvejelse om, hvordan man får gang i det støttede boligbyggeri.
Dér er vi til gengæld meget leveringsdygtige i SF. Jeg synes måske, at Venstre og De Konservative er nødt til at overveje samtidig med det her: Indebærer det så også, at kommuner, der ikke vil gå i gang med det her, fordi man ikke vil løse de her opgaver, bliver pålagt at skulle løse opgaven, f.eks. ved at man siger, at enhver kommune skal have et minimum af støttet boligbyggeri, inklusive ældreboligbyggeri?
For ellers opstår der jo den situation, at den kommune, der lader være med at bygge, i virkeligheden kan løse sit problem ved at eksportere det til en anden kommune. Det ser i virkeligheden ikke særlig smukt ud.
Vores forslag, som vi fra SF's side vil komme med i udbygget form i løbet af kort tid, vil være at lave et boligbyggeri, herunder ældreboligbyggeri, af et helt andet ambitiøst omfang end det, vi ser i øjeblikket.
Det vil have en række fordele.
Dels vil det muliggøre, at man i virkelighedens verden kan vælge, fordi der er den nødvendige kapacitet, dels vil det betyde, at vi får gang i den rotation
på boligmarkedet, som ikke eksisterer i dag.
Det betyder, at vi har et ønske om, at de ældre, der gerne vil, kan forlade deres store huse, som så kan videregives til næste generation til fordel for, at de kan få en ældrebolig, de gerne vil have.
Jeg synes også, der er en sidste vision i at bygge omfattende ældreboligbyggeri, og det er at sikre, at ældre, der stadig har kræfter i behold, mødes med ældre, der ikke har så mange kræfter i behold, og at de der smukke naturlige netværk mellem ældre kan dannes.
Men det forudsætter stadig væk, at der bliver bygget i et helt andet ambitiøst omfang end det, vi ser i øjeblikket.
Men det kommer SF som sagt med et udspil til meget snart.