Morten Helveg Petersen (RV), 1998-04-03:
Baggrunden for lovforslaget om at indføre en afgift på antibiotika og vækstfremmere skal vi først og fremmest finde i forbrugernes stigende interesse for sunde fødevarer af kvalitet, og det er en tendens, som vi i Det Radikale Venstre meget gerne vil være med til at understøtte, og som vi mener, at dette lovforslag underbygger på ganske udmærket vis.
Det drejer sig altså først og fremmest om forbrugerkrav.
Vi oplever en stigende utryghed hos forbrugerne over den måde, der bliver fremstillet madvarer på i Danmark.
Hvad er der puttet i flæskestegen, og kan man stole på, at kyllingen er sund og rask, inden den kommer i ovnen? Forbrugerne er uvidende om, hvad der bliver tilsat til foderstofferne, og de bryder sig ikke om den måde, hverken dyr eller planter bliver behandlet på i det danske landbrug.
Derfor oplever vi stærke forbrugerkrav om, at der skal produceres rene varer, der skal være god dyrevelfærd, og der skal tages ansvar blandt fødevareproducenterne, dvs. både landmænd og foderstoffabrikanter.
Det er derfor forbrugerne, der er udgangspunktet for det lovforslag, som vi skal behandle i dag, og så kan man så diskutere, hvordan målet om renere fødevarer kan opnås. Uanset hvilke midler vi vælger at anvende, håber vi i Det Radikale Venstre, at forbrugernes krav i sidste ende vil betyde, at landbruget bliver presset til at levere renere fødevarer.
Fra politisk side kan vi vælge at gå tre veje.
Vi skal selvfølgelig fortsat presse på i EU-systemet for at opnå en total udfasning, og det har vi tillid til, at ministeren for området arbejder seriøst på.
Men et forbud kan altså ikke indføres i morgen.
Det er derfor, vi må gå andre veje, og en anden vej er altså at bruge afgiftsinstrumentet, som lovforslaget her lægger op til.
Så længe vi ikke kan få et totalt forbud igennem, synes jeg, det er vigtigt at sende et klart signal til landbruget om, at vækstfremmere ikke skal indgå i dansk fødevareproduktion.
Det skal ikke kunne betale sig at pumpe vores madvarer med syntetiske produkter, som vi i dag ikke kender virkningen af.
Forsigtighedsprincippet må gælde her som på andre områder af dansk lovgivning.
Endelig kan vi som det tredje sætte vores lid til, at landbruget selv indgår frivillige aftaler.
Problemet med de frivillige aftaler er bare, at de er frivillige, og at der er nogle, der står uden for de frivillige aftaler.
Derudover har frivillige aftaler den store usikkerhed hæftet ved sig, at man ikke ved, hvor længe de varer ved, og at der er mulighed for at løbe fra dem, og den risiko vil vi altså ikke løbe i Det Radikale Venstre.
Jeg vil gerne gentage, at vi fra radikal side ønsker at få udfaset vækstfremmere totalt, og jeg kan ikke se andet, end at frivillige aftaler og afgifter er to virkemidler, som kan tage hinanden i hånden, og som kan hjælpe hinanden med at få det her til at gå noget hurtigere og til at få hævet standarden af de danske madvarer, der kommer fra landbruget, alt sammen til gavn for forbrugerne.
Endelig vil jeg godt sige i forbindelse med provenuet af denne afgift, at forslaget jo ikke skal gennemføres, for at staten kan tjene penge.
Jeg ville synes, det var glimrende, hvis der overhovedet ikke kom noget provenu af denne afgift, nemlig hvis landbruget helt holdt op med at bruge vækstfremmere.
Med disse bemærkninger ser jeg frem til en konstruktiv behandling af forslaget i udvalget.