Aage Frandsen (SF), 2002-05-17:
Indledningsvis vil jeg sige til hr. Carsten Hansen, at ja, det er da nok lidt underligt, for det her er jo undtagelsen, der bekræfter reglen, reglen om, at regeringen ikke lytter til argumenter i Folketingssalen - og der var jo gode argumenter fra nogle af partiernes side - og heller ikke lytter til argumenter ude i terrænet, ude hos folket.
Men det gjorde regeringen rent faktisk i den her forbindelse, eller i hvert fald gjorde Venstre det.
Og det er derfor, hr. Carsten Hansen kan have ret i, at det er lidt underligt.
Men som det skrevet står, skal man være mere glad - frit oversat - for den sidste omvendte end for alle de andre.
Og det synes jeg også vi skal være.
Det kan også være, at det var andet, Venstre lyttede til, men det blander jeg mig ikke i.
Vi gav i forbindelse med førstebehandlingen udtryk for, at der var to ting, vi gerne ville med det her.
Det ene var, at vi godt ville være med til at stramme tilsynet, gøre det mere præcist.
Vi mente i den forbindelse, at den eksisterende lovgivning var nogenlunde, godt kunne have været brugt bedre, godt kunne have været brugt mere aktivt, og det har vi også givet udtryk for tidligere, og i det omfang det var nødvendigt at lave nogle ændringer, mente vi, at man kunne lave nogle ændringer i forhold til den lovgivning, vi havde.
Det andet synspunkt, vi gav udtryk for, var, at disse præciseringer, disse mindre ændringer, under ingen omstændigheder måtte betyde, at de frie skoler ikke længere var frie skoler.
De to ting, vi i den forbindelse var opmærksomme på, var for det første de bestemmelser, som var i § 1, hvor det var en meget voldsom henvisning til menneskerettighederne, som også var upræcis, men som jo efterhånden ved ministerens svar viste sig alene at gå på, at man skulle forberede eleverne på at leve i et samfund med frihed og folkestyre.
Og det går vi i høj grad ind for, for det er netop udtryk for, at friskolerne skal stå mål med folkeskolen.
Det er vi klart tilhængere af, men de må gøre det på deres egen måde.
Derfor skal det produkt, der kommer ud i sidste ende for friskolernes vedkommende, stå mål med folkeskolen, men de har deres frihed til at gøre det på deres egen måde, det er derfor, de er frie skoler.
Vi var i den forbindelse klart utilfredse med, at man tog hele fagrækken med, som man skulle føre tilsyn med, fordi det ville betyde, at de frie skoler nu ikke længere selv kunne sige: Vi har ikke nødvendigvis de fag, men vi har nogle andre fag, og vi står stadig væk mål med folkeskolen. Så derfor var det de to interesser, vi havde, og derfor gik vi selvfølgelig ind, da vi havde en fornemmelse af, at regeringen og undervisningsministeren var interesserede i at lave nogle ændringer, og lavede de ændringer sammen med regeringen.
Vi har på den måde fået en lovgivning, som vi efter vores opfattelse næsten ikke kunne have lavet bedre, hvis vi skulle have skrevet den helt alene.
Det tror jeg ikke.
Det kan være, at der er nogle præciseringer, som vi måske ikke har haft brug for, men det er næsten det, som vi ønskede allerede ved førstebehandlingen.
Derfor er det et eksempel på, at selv med en regering, som vi jo ikke er begejstrede for, for at sige det meget jysk, kan der være enkelte undtagelser.
Det, at vi generelt set er imod denne regering, skal ikke afholde os fra, når muligheden er der, at lave nogle forbedringer sammen med regeringen, og som også Det Radikale Venstre og Kristeligt Folkeparti i det her tilfælde kunne være enige med os og ministeren i.
Vi mener, at det, der er kommet ud af det her, også er et signal til den frie skoles verden i retning af, at der i Folketinget er en vilje til at sikre de frie skoler som frie skoler.
Men det er samtidig også en markering af, at inden for den frihed er der også et ansvar.
Og hvis ikke de frie skoler lever op til, at der også er et ansvar i forhold til, at den undervisning, de giver, skal stå mål med folkeskolens, er man nødt til at gribe ind.
Derfor vil jeg også godt tilkendegive over for ministeren, at vi sandelig mener, det er vigtigt, at de stramninger så også er der, at de også administreres efter den hensigt, der er, og det er jeg ikke i tvivl om selvfølgelig også er meningen.
Men det er også det, som er vores mening med det; at friheden også er under ansvar, og at de, der ikke lever op til ansvaret, selvfølgelig også bliver udsat for, at man griber ind over for dem.