Søren Kolstrup (EL), 1998-06-11:
Ja, altså hvis man har lyst til at drømme, og hvis man har lyst til at være i godt humør i stedet for altid at analysere den her smudsige verden, så skal man bare se på indledningen til det her lovforslag, så kommer man i godt humør, og der står en række ting, som også Enhedslisten kan tilslutte sig: der skal være bedre komfort inden for trafikken; der skal være regularitet; der skal være rejsetidsbesparelser; der skal være hyppigere afgange. Der er faktisk ikke ét eneste sted i den her målsætning, hvor jeg ikke synes, jeg kan komme i svingninger.
Det er godt nok.
Og så tænker man, det er jo herligt, at der kan være så stor en opbakning omkring smukke mål.
Men hvis vi et øjeblik vender os bort fra dem, så siger man, at for at indfri disse mål, skal man foretage en liberalisering - gradvis konkurrence på jernbanenettet, omdannelse af DSB til en selvstændig virksomhed - og så går det alt sammen.
Sådan!
Man bruger undertiden ordet liberalisering, men skal vi så følge lidt med i tidens gang, bliver ordet modernisering.
Processen er velkendt.
Indførelse af konkurrencedrift under offentlig styring, offentlige selskaber på aktier.
Dernæst, set fra vores synspunkt, en uhørt risiko for privatisering.
Og til sidst har vi den frie drift, markedsanarkiet, der altid er til fordel for nogle passager, ikke nogen tvivl om det, men til ulempe for andre, hvor helheden forsvinder, og hvor den samlede planlægning med henblik på et finmasket kollektivt trafiksystem forsvinder, eller - det skal siges - i bedste fald vanskeliggøres.
Også jeg kan se, at man kan tage nogle modforholdsregler, men så er det på trods af liberaliseringen. DSB Gods skal fungere som et kommercielt bæredygtigt selskab.
O.k., stadig med et halmstrå, som vi, der er tilhængere af massiv godsudbygning, kan klamre os til, nemlig miljøtilskuddet.
Der har vi den sidste vimpel, som vi så knytter alle vore fremtidshåb til.
Om det går så galt, afhænger naturligvis hele tiden af de modforanstaltninger, der foretages.
F.eks. kunne man jo i princippet tænke sig, at miljøtilskuddet blev anvendt
Jeg skal til sidst forholde mig til det forslag, der foreligger, statsvirksomheden DSB, som altså ifølge dette forslag overgår til et selvstændigt selskab.
Hvilke problemer er der i det her?
Jamen det betyder - til trods for fru Margrete Aukens bemærkninger, til trods for dem - tab af demokrati, det betyder tab af offentlig indsigt, det betyder tab af demokratisk planlægning præcis på de felter, hvor aktiviteterne bliver udøvet i konkurrence med andre virksomheder.
Jeg erkender, jeg noterer, at man har fået offentligheden ind her.
Jeg kunne sige, det var sandelig også på høje tid.
Hver gang, der sniger sig noget om konkurrencedrift ind, så væk med demokratiet!
Det må der ikke snakkes om.
Uh, det er hemmeligt.
Enhedslisten stemmer imod dette lovforslag.
Vi vil slås for en demokratisering af den offentlige sektor, hvor ansatte og brugere får større magt, hvor offentlighed i forvaltningen gælder over hele linjen, hvor planlægning vedtages ud fra miljømæssige, sociale og regionale mål.
På den baggrund skal jeg spørge ministeren, der flere gang har ytret ønske om at fremme miljømæssige mål, altså via trafikplanlægning, om ministeren vil være med til, at vi i loven indskriver, at den selvstændige virksomhed, DSB, vil fremme en bæredygtig udvikling, både hvad angår planlægning, og hvad angår drift. Jeg har tidligere forstået på trafikministeren - trafikministeren må korrigere mig, hvis det er udtryk for en misforståelse - bl.a. i et samråd i Miljøudvalget, at ministeren er åben over for, at netop sådanne mål bliver skrevet ind i de her selskaber.
Hvis vi kunne nå dertil, ville der for mig at se være nået dog en lille modhage igen med hensyn til, at de rå markedskræfter bliver sluppet løs.