runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Søren Søndergaard (EL), 2004-05-26:
Igen glemte udenrigsministeren at svare på det spørgsmål, jeg stillede angående hr. Peter Skaarups intelligens.
Udenrigsministeren syntes, det var en meget intelligent betragtning, hr. Peter Skaarup kom med, da hr. Skaarup forklarede, at amerikanerne nærmest havde underdrevet voldsanvendelsen i Fallujah, og at grunden til, at der var de store tab, var, at man omhyggeligt havde undgået at ramme civile osv.
Det er derfor, jeg stiller udenrigsministeren det spørgsmål, som er enkelt, som er simpelt: Deler udenrigsministeren opfattelsen af, at det var den rigtige måde, amerikanerne kæmpede på i Falluja?
Per Stig Møller (KF), 2004-05-26:
Angående Afghanistan tror jeg, at alle, dog åbenbart med undtagelse af Enhedslisten, er klar over, at man glemte at holde øje med Afghanistan.
Da Sovjetunionen trak sig ud, var vi bare lettede, og derfor kom der ikke den FN-hjælp til Afghanistan, som skulle have været givet.
Der var heller ikke kontrol med den politiske proces, der kom ikke et overgangsstyre, som kunne have forhindret Taleban i at tage magten.
Landet faldt sammen på grund af Taleban, og det er den fejl, der ikke skal gentages i Irak.
Det var godt, at Sovjetunionen kom ud - selvfølgelig var det godt, det er vi enige om - men det var skidt, at man ikke fik hjulpet det frie Afghanistan ordentligt på fode, og vi er også enige om, at det var en fejltagelse, der ikke skal gentages her.
Søren Søndergaard (EL), 2004-05-26:
Udenrigsministeren glemte at svare på, om hans rosende omtale af hr. Peters Skaarups intelligens er udtryk for, at udenrigsministeren støtter den måde, amerikanerne har opført sig på i Fallujah.
I øvrigt synes jeg, det er interessant at høre udenrigsministerens selvkritik af udenrigsministerens holdning til Sovjetunionens tilstedeværelse i Afghanistan, for det er ikke en selvkritik, jeg deler.
Per Stig Møller (KF), 2004-05-26:
Jeg vil ikke forlænge debatten yderligere, for at diskutere med hr. Søndergaard er i virkeligheden spild af tid, for hvad er hr. Søren Søndergaards vej?
Er der nogen, der kan finde den?
Hvad er det, han foreslår?
Det, man gør nu, skal man ikke gøre.
Hvad i alverden er det, hr. Søren Søndergaard vil?
Netop fordi man skal lære af historien, har man nu sat en proces i gang, som skal sikre en fornuftig overdragelse af styret i Irak til et repræsentativt irakisk styre.
Det er derfor, der skal være en politisk ledelse.
Det var der ikke i Afghanistan i 1990'erne, og vi har alle sammen beklaget, at man glemte Afghanistan i 1990'erne.
Den fejl må ikke gentages, så derfor må vi ikke glemme Afghanistan i dag.
Der skal komme frie valg ud af situationen, og hr. Søren Søndergaards vej, som ikke eksisterer, kan i hvert fald ikke føre til frie valg.
Situationen skal også føre til en offentlig rettergang mod Saddam Hussein, og det bliver meget interessant at følge den på Al-Jazeera og se dokumentationen i form af alle de massegrave og torturcentre og alt det andet skidt, han har lavet, for det har han aldrig ryddet op i.
Den forfærdelige behandling, vi har oplevet i Abu Ghraib-fængslerne, finder det åbne samfund utålelig, og derfor bliver de skyldige fundet og straffet.
Det er i øvrigt også et svar på hr. Niels Helveg Petersens tidligere spørgsmål.
Selvfølgelig skal den sag forfølges helt til tops og straffes, for det viser jo netop forskellen mellem det åbne samfund og det totalitære styre.
Hr. Søren Søndergaard har ikke vist noget som helst, men det, vi viser, er, hvordan der kan arbejdes for at undgå, at Irak bliver et nyt Somalia, og hvordan der kan arbejdes for, at det bliver et frit og uafhængigt land.
Vi har lært af historien, at det skal gøres i samarbejde og ske gradvis.
Søren Søndergaard (EL), 2004-05-26:
Jeg kan bekræfte over for hr. Peter Skaarup, at forslaget ikke gik ud på, at den internationale politistyrke skulle bestå af Enhedslistens folketingsgruppe.
Så kan jeg i øvrigt sige til hr. Peter Skaarup, at vi har jo erfaringer med hensyn til at fange krigsforbrydere rundtomkring i verden.
Jeg tror, at den dag, Karadzic bliver fanget, den dag, bin Laden bliver fanget, og den dag, andre af den type mennesker bliver fanget, kommer det til at ske
ved hjælp af det, man vil kalde en politiindsats
Det vil ikke komme til at ske ved hjælp af de militæraktioner, man har lavet nu, og som jo heller ikke har vist sig at give noget resultat.
Det er selvfølgelig en diskussion, man altid kan føre, men det interessante er bare, at det middel, hr. Peter Skaarup anviser som det helt rigtige middel, der virkelig ville vise, hvordan tingene skulle gøres i modsætning til alle de latterlige forslag, har overhovedet ikke virket.
Peter Skaarup (DF), 2004-05-26:
Blot lige en enkelt bemærkning til hr. Søren Søndergaard.
Hr. Søren Søndergaard fastholder, at det var en rigtig god idé at bruge den internationale politistyrke, men hvor mange mand havde man forventet, at der skulle være i sådan en politistyrke?
Situationen var jo på det tidspunkt, hvis hr. Søren Søndergaard husker det, at tusindvis, måske titusindvis af Al-Qaeda-krigere styrede Afghanistan og holdt det i et jerngreb, fordi det såkaldte Talebanregime, som heldigvis er væk nu med alt, hvad det stod for, beskyttede Al-Qaeda og omvendt. Den internationale politistyrke, som Enhedslisten taler om, skulle nok bestå af nogle flere end Enhedslistens folketingsgruppe.
Der skulle formentlig samles mange ressourcer, og det ville formentlig svare til en krigsindsats af meget store dimensioner
, hvis det overhovedet skulle have nogen betydning, en krigsindsats af meget store dimensioner.
Jeg synes nok, det igen er kendetegnende for Enhedslistens holdning til disse ting, når de tror, at man med et pennestrøg kan sige: Nu fanger vi bin Laden med en international politistyrke, og så er det slet ikke nødvendigt med alt det militær.
Sagen er, at der er ingen realisme i det, og derfor virker det, Enhedslisten kommer med, lige så utroværdigt som SF's forslag.
Søren Søndergaard (EL), 2004-05-26:
Jeg har to bemærkninger og et spørgsmål.
Jeg kan starte med at bekræfte over for hr. Peter Skaarup, at det var Enhedslistens holdning, at bin Laden skulle fanges ved hjælp af en international politistyrke, men vi kunne konstatere, at det var ikke det forslag, der blev fulgt, for det var jo et fuldstændigt latterligt forslag, som hr. Peter Skaarup også gjorde opmærksom på.
Nej, det realistiske forslag var at bombe løs og sørge for, at tusindvis af mennesker blev dræbt, og oprette fangelejre og hvad som helst for at fange bin Laden.
Det ville virkelig hjælpe, og i dag kan enhver jo se, at det var et virkelig klogt forslag, hr. Peter Skaarup støttede.
Man har virkelig fanget bin Laden og sat ham bag lås og slå.
Det er virkelig et imponerende resultat.
Det andet er, at udenrigsministeren refererede en arabisk minister for at have sagt, at hvis besættelsesmagten trækker sig ud, får vi et nyt Somalia.
Det er formentlig rigtigt, men det interessante spørgsmål er jo: Hvad får vi, hvis man ikke trækker sig ud?
Det er det spørgsmål, som i hvert fald jeg har forsøgt at rejse gennem mange måneder med Afghanistan som eksempel.
Dengang udenrigsministeren var hr. Per Stig Møller, var han ikke bleg for at kræve, at Sovjet skulle trække sig ud af Afghanistan, og hvad fik man ud af det?
Man fik Taleban ved magten, man fik mord på kvinder, man fik kvindeundertrykkelse, man fik fundamentalisme.
Man fik alt muligt afskyeligt, og var det et argument for at sige, at Sovjetunionen skulle have opretholdt sin besættelse af Afghanistan?
Så vil jeg bare spørge, om udenrigsministerens betragtninger over klogskaben hos hr. Peter Skaarup skal forstås på den måde, at udenrigsministeren går ind for den amerikanske fremfærd i Fallujah.
Villy Søvndal (SF), 2004-05-26:
Det er da godt, at hr. Peter Skaarup er så sikker på, at den vej, han bevæger sig, er den rigtige, men jeg synes, det er lidt ærgerligt, at man fuldstændig har afkoblet evnen til at lytte, for jeg tror, hr. Peter Skaarup kommer til at stå mere og mere alene i verden med det synspunkt, at det, man er i færd med i Irak, er rigtig godt og bærer frem mod en rigtig god løsning.
I USA er der en stigende modvilje mod Bushs krig, men jeg forstår, at når alle andre har trukket sig, vil Dansk Folkeparti og hr. Peter Skaarup tage ned med det danske flag, vifte med det over for de danske soldater og sige: Nu skal vi virkelig stå fast, for her kæmper vi for en sag, der er så fantastisk vigtig, at uanset al modstand fra den irakiske befolkning har vi fuldstændig ret i det, vi er i færd med, også selv om der dør ret mange irakere.
Kampen skal føres til ende.
Selv om alle de mål, man satte sig fra starten, ikke er nået, selv om terroren eksploderer, og selv om hadet mellem civilisationerne vokser, står hr. Peter Skaarup helt fast på det synspunkt, som han efterhånden står mere og mere alene med: Vi gjorde fuldstændig ret i at starte den krig, og den skal føres fuldstændig til ende.
Peter Skaarup (DF), 2004-05-26:
Jeg kan konstatere, at SF's løsningsforslag er, at dels skal der siges undskyld, dels skal FN overtage det fulde ansvar.
Forventer nogen, forventer SF, det er realistisk, at FN skal kunne overtage ansvaret, hvis der er sagt undskyld?
Hvilke magtmidler har FN, og er der nogen inden for FN-systemet, der ønsker at overtage ansvaret?
Det er jo næsten som dengang, da man skulle have fat i bin Laden, og hr. Keld Albrechtsen foreslog, at man skulle sætte en international politistyrke ind for at få fat i ham, selv om alle vidste, at det var fuldstændig urealistisk.
Manden var i besiddelse af tilstrækkeligt mandskab til at kunne undgå en sådan trussel på alle mulige måder.
Det er så urealistisk og så langt ude, at det er svært at have respekt for SF's arbejde i Folketinget i denne sag.
Villy Søvndal (SF), 2004-05-26:
Jeg prøvede at fremskrive den situation, som hr. Peter Skaarup er fortaler for, altså at man bevarer og forstærker
det militære jerngreb mod irakerne, bombarderer byerne og de hellige steder og slår 700 uskyldige mennesker ihjel i Fallujah.
Det kan man godt forsætte med, men hvis man tror, man kan løse konflikten på den måde, burde israelerne vel kunne klare den palæstinensiske konflikt, efterhånden som de jævner huse med jorden osv.
Jeg tror bare ikke, det er et godt svar.
Jeg tror, man skal gå den anden vej.
Jeg tror, man skal undskylde, at man har startet en krig, selv om alle de begrundelser, man anvendte, var forkerte, og så tror jeg, man skal sætte alle kræfter ind på at få FN og irakerne selv ind i ikke bare en eller anden perifer rolle.
FN og irakerne skal tage det fulde ansvar for fremtidens udvikling, det tror jeg er den eneste
mulighed.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-05-26:
Jeg svarede lige før, at jeg synes bestemt, at de emner, som hr. Søren Søndergaard og hr. Keld Albrechtsen rejser, er relevante, og jeg har også allerede i nævnsmødet givet udtryk for, at jeg med interesse lytter til alle gode råd om, hvad der kan føres frem.
Jeg er også helt sikker på, at det vil gøre indtryk i Washington, at hr. Søren Søndergaard og hr. Keld Albrechtsen har anmodet mig om at bringe disse sager frem.
Men nu vil jeg selvfølgelig foretage en samlet vurdering af, hvor indsatsen især skal sættes ind for at få det bedst mulige udbytte af samtalen.
Som sagt har jeg redegjort for det i Det Udenrigspolitiske Nævn, og her har gjort rede for, hvad jeg tror, samtalen kommer til at kredse om.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-05-26:
Jeg er meget glad for, at statsministeren tager de ting med i sine overvejelser, og at statsministeren også regner med, at det, hr. Søren Søndergaard og jeg har foreslået her i Folketingssalen, vil gøre indtryk.
Jeg vil gerne bede statsministeren om at hilse præsidenten og overbringe disse forslag til præsidenten.
Hvis statsministeren ikke vil fremføre dem i sit eget navn, kan han netop hilse fra hr. Søren Søndergaard og hr. Keld Albrechtsen og meddele, at sådan er der altså folk i det danske Folketing der mener.
Men statsministeren har jo også mulighed for selv at overtage forslagene, og får vi, inden statsministeren tager af sted, mulighed for at se lidt nærmere på, hvilke overvejelser det har resulteret i fra statsministerens side?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-05-26:
Vi har jo gennemgået spørgsmålet utrolig mange gange, og jeg synes faktisk, at både hr. Søren Søndergaard og hr. Keld Albrechtsen skulle væbne sig med tålmodighed og se, hvad der rent faktisk kommer ud af møderne.
Så kan hr. Søren Søndergaard og hr. Keld Albrechtsen jo kalde mig i Folketingssalen bagefter og give udtryk for, om de er tilfredse eller ikke er tilfredse med det, der er kommet ud af møderne.
Det ville faktisk være en mere hensigtsmæssig fremgangsmåde, hvis jeg må give det gode råd.
Søren Søndergaard (EL), 2004-05-26:
Det må statsministeren godt, men jeg har ikke tænkt mig at følge det, for den oplyst enevælde-stil, som statsministeren fører, med, at Folketinget bare skal blande sig udenom, hvad statsministeren går og laver, og så kritisere bagefter, synes
jeg ikke er nogen god facon.
Jeg synes, situationen i Irak er så alvorlig, at spørgsmålet om den permanente tortur, vi har set af irakiske fanger, selvfølgelig burde være en central del, og jeg synes, statsministeren ikke burde forsømme nogen lejlighed til at tage det op i stedet for at komme med lidt fjollede bemærkninger om, at statsministeren har været ude for at føre valgkamp.
Det burde være åbenlyst, at statsministeren bakkede op om det, hvis statsministeren tager problemet med den tortur, vi har set i Irak, alvorligt, og statsministeren kan jo fortælle, hvad statsministeren svarede på nævnsmødet.
Det har statsministeren jo mulighed for.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-05-26:
Udenrigsministeriet har oplyst følgende, som jeg fuldt ud kan henholde mig til: USA har givet udtryk for, at man anser de tilbageholdte på Guantánamobasen som ulovlige kombattanter, der ikke er omfattet af Genèvekonventionerne.
Samtidig har USA oplyst, at man vil behandle de tilbageholdte i overensstemmelse med principperne i den 3. Genèvekonvention, og at de ikke vil blive underkastet fysisk eller mental mishandling eller grusom behandling.
USA vil således behandle de tilbageholdte humant i overensstemmelse med gældende regler.
Internationalt Røde Kors har adgang til at aflægge besøg hos de tilbageholdte.
USA har taget skridt til at indlede militære retssager mod en række af de tilbageholdte.
Personer, der er tilbageholdt i forbindelse med en væbnet konflikt, vil efter regeringens opfattelse altid være omfattet af en af de to Genèvekonventioner.
Tidsubegrænset tilbageholdelse er efter regeringens opfattelse
ikke acceptabel.
Jeppe Kofod (S), 2004-05-26:
Det er et meget simpelt spørgsmål, som kan besvares med to korte svar.
Den første del af spørgsmålet går jo på den kernediskussion, der har været i medierne, ikke mindst de senere uger, om, hvorvidt regeringen mener, at man skal overholde Genèvekonventionen.
Og der har jeg stillet et konkret spørgsmål om, hvorvidt der er forskel på at være behandlet i overensstemmelse med principperne i en konvention og international humanitær folkeret og så i forhold til at være omfattet af reglerne i konventionen.
Det er to spørgsmål.
Og der skal jeg bare høre, om statsministeren er enig i, at der er forskel på de to ting.
Den anden del af spørgsmålet er så, at hvis statsministeren er enig, det kan han besvare med et ja, så kan statsministeren også svare på det næste spørgsmål meget konkret, nemlig om det er regeringens opfattelse, at fangerne f.eks. på Guantánamobasen er omfattet af reglerne i Genèvekonventionerne.
Det kan også bare svares med et ja eller et nej.
»Kan statsministeren bekræfte, at der er forskel på at behandle tilbageholdte fanger i overensstemmelse med principperne i Genèvekonventionerne og international humanitær folkeret og at være omfattet af reglerne i Genèvekonventionerne og international humanitær folkeret, og er det i givet fald den danske regerings opfattelse, at eksempelvis de tilbageholdte fanger på Guantánamobasen er omfattet af reglerne i Genèvekonventionerne?«
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-05-26:
Ja, det sidste var da lidt af en tilståelse, må man sige, for der er da ikke noget, hr. Keld Albrechtsen og hr. Søren Søndergaard har interesseret sig mere for i dag end netop min kalender.
Jeg tager jo ikke nonchalant på det her.
Jeg har jo flere gange kraftigt fordømt de fangemishandlinger, der har fundet sted.
Vi har fra dansk side også taget det skridt, at vi har
skærpet det danske tilsyn med de fanger, som Danmark har overgivet i britisk varetægt, i lyset af det, der har fundet sted.
Så jeg kan jo fuldstændig afvise hr. Søren Søndergaards urimelige påstand om, at vi tager let på det her.
Vi tager meget alvorligt på det, og derfor har vi taget afstand fra det, og derfor har vi skærpet tilsynet.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Søren Søndergaard (EL), 2004-05-26:
Jeg takker statsministeren for præciseringen af, hvad der gemte sig bag formuleringen om at udveksle synspunkter om situationen i Irak.
Jeg forstår, at det, der er statsministerens hovedopgave, er at få afklaret, hvad der er falsk i de rygter, som er fremkommet, og det synes jeg også er fair.
Der er ingen, der skal rammes af falske rygter.
Men jeg tror bare, at statsministeren skal forstå alvoren i, som vi senest har fået redegjort for fra Forsvarets Efterretningstjeneste, at også de danske soldater jo er udsat for en ekstra risiko i Irak på grund af den opførsel fra koalitionsstyrkernes side.
Derfor er det her jo en dybt alvorlig sag.
Det er en dybt alvorlig sag for dem, der bliver torteret, for dem, der bliver ydmyget, og for dem, der bliver slået ihjel.
Men det er altså også en dybt alvorlig sag for de danske soldater.
jeg på et tidspunkt møder hr. Tony Blair, eller hvis jeg lige render ind i ham« osv.
Jeg synes, det er meget underligt.
Jeg synes faktisk, det er underligt, at statsministeren ikke allerede på nuværende tidspunkt - faktisk for længst - har taget initiativ til et møde.
Men o.k., det afspejler statsministerens prioritering, og det er jo kun statsministerens egen.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-05-26:
Jeg har jo også meget klart svaret på det. »
Vil statsministeren ved sit førstkommende møde med premierminister Tony Blair tage spørgsmålene om de mange britiske overtrædelser i Irak af international humanitær ret op ...?
« Svaret var: Der er ikke aftalt noget møde.
Derfor kan jeg ikke vide, hvad der bliver taget op.
Det næste spørgsmål lød så: » ... og i benægtende fald, hvorfor ikke?«
Det svarede jeg på ved at sige, at det jo er ret sikkert, at vi mødes i forbindelse med Det Europæiske Råds møde, og der vil jeg finde det naturligt at tage den her sag op, bl.a. fordi der jo har været en debat i Storbritannien om, at nogle af anklagerne rent faktisk var falske.
De har været falsummer.
Det har jeg svaret på.
Så jeg har svaret fyldestgørende på hr. Søren Søndergaards spørgsmål.
Det kan godt være, at hr. Søren Søndergaard ikke er tilfreds med svaret, det er så noget andet, men jeg har i hvert fald svaret på det.
Søren Søndergaard (EL), 2004-05-26:
Det er det, der fortaber sig i tågerne.
Jeg forstår, at statsministeren allerede efter et par dages valgkamp er så udmattet, at statsministeren ikke engang er i stand til at læse spørgsmålet.
Det synes jeg er lige tidligt nok.
Der er jo langt til den 13. juni.
Så det er lige tidligt nok at være så udmattet.
Vi kan så lige prøve at læse spørgsmålet op for statsministeren, hvis statsministeren lige kunne prøve at mande sig op de sekunder, det tager:
Det er altså ikke et spørgsmål om, at vi beder statsministeren om at udveksle synspunkter om situationen i Irak.
Det er et spørgsmål om, hvorvidt statsministeren vil tage overgrebene fra de britiske styrkers side op.
Det er det, der er spørgsmålet.
Og det er det, jeg sådan set beder statsministeren om at svare på.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-05-26:
Jeg må give hr. Keld Albrechtsen ret i, at der er ikke noget mere frustrerende, end hvis man ikke kan komme af med sine budskaber.
Jeg kan sige til hr. Keld Albrechtsen, at det aldrig er sket for mig, at jeg ikke er kommet af med mine budskaber.
Men jeg er rørt over den omsorg, som hr. Keld Albrechtsen viser for mig.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-05-26:
Jo, men nu ved statsministeren jo godt, for han har jo været til flere af den slags møder, at man risikerer, at man ikke lige kan fange en anden statsministers opmærksomhed.
Det kan være, at han i forvejen har aftalt møder med nogle andre statsministre, så han går ud og drikker kaffe eller mørkt, britisk øl sammen med dem, hvilket statsministeren så går glip af.
Og så får statsministeren slet ikke fremført sit ærinde, og det skulle jo nødig ske - det går jeg ud fra at vi er enige om.
Det er bare derfor, at jeg interesserer mig så levende for statsministerens kalender og nødigt ville se, at det ligesom kom ud af styr, så det ikke lykkedes for statsministeren.
Og når hr. Søren Søndergaard og jeg så beder om en forklaring på, hvad der er sket, og statsministeren så efterfølgende må erkende, at mr. Blair altså smuttede fra ham, at han godt nok rev mr. Blair i frakkeskøderne, men at mr. Blair ikke lige havde tid, ville jo ikke se godt ud.
Villy Søvndal (SF), 2004-05-26:
Hr. Peter Skaarup påstår, at jeg skulle triumfere over, at den internationale terror vokser, og det er jo så absurd, at man egentlig selv i Dansk Folkeparti burde overveje, om der ikke er et mindstemål for debatniveauet.
Det, jeg påpeger, og som jeg ikke synes der er grund til at triumfere over, men tværtimod at beklage dybt, er, at en alliance mellem hr. Peter Skaarup, Bush, Blair, Fogh og Aznar har skabt den nuværende situation. Man kan sige meget ondt om det tidligere irakiske regime, og det var vi også nogle der gjorde undervejs i tide, mens andre var tavse, men lad det nu ligge.
Men det, der er krigens konsekvens, er, at Irak fra at være et sted, hvorfra der ikke udsprang international terror, i dag er et sted, hvor international terror samles og florerer.
Det var det, udenrigsministeren bekræftede.
Så spørger jeg bare dem, som har været med til at udløse den katastrofe, som jeg tror, Dansk Folkepartis ordfører kaldte det: Giver det slet ikke anledning til selvransagelse, at man er gået med i krig, selv om alle de centrale begrundelser om masseødelæggelsesvåben og internationale terrorforbindelser osv. var forkerte?
En krig, hvor der er dræbt 17.000 mennesker, alene i den sidste måned 1.000; en krig, hvor der er begået overgreb, voldtægt, drab, seksuelle og religiøse ydmygelser og krænkelser i fængslerne, har man et medansvar for, når man er gået med til at sende sit land i krig.
Giver det ikke hr. Peter Skaarup og andre nogen anfægtelser, giver det slet ikke anledning til at overveje, om man fik noget ud af det?
Når vi står her i dag og skal diskutere en forlængelse af aktionen, kan man spørge: Er der sandsynlighed for, at øget militær tilstedeværelse vil løse de nuværende problemer?
Nej, tværtimod.
Vi oplever dag for dag en forværring af situationen, mere terror, mere vrede, mere galskab, og har USA lært noget af den udvikling?
Ikke hvis man hørte præsident Bushs tale.
Det var en ualmindelig selvsikker præsident, der sagde som hr. Peter Skaarup: Nu skal vi ikke stikke halen mellem benene, nu skal vi vise, at vi står fast som rigtige mænd.
Er det et perspektiv, der ser lovende ud, hvis man kigger på udviklingen i Irak gennem det sidste år? Nej, vi har en situation, hvor hadet dagligt øges, hvor vreden blandt almindelige irakere og de overgreb, de bliver udsat for, udløser had, og hvor krigen mellem civilisationerne vokser dag for dag, og inden man forstår det, tror jeg ikke, vi kommer ret meget længere i diskussionen.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-05-26:
Når man hører hr. Keld Albrechtsen og hr. Søren Søndergaard i netop denne stund, skulle man næsten tro, de var ansat i et ministersekretariat, så optaget som de er af kalenderføring og aftaler om møder osv.
Men jeg kan oplyse hr. Keld Albrechtsen om, at det er slet ikke så indviklet.
Når man kommer til møde i Det Europæiske Råd, mødes man bare, og det behøver man ikke aftale.
Man mødes bare, og så snakker man om de ting, som det er relevant at snakke om.
Jeg anser det da for ret sikkert, at jeg møder premierminister Blair i forbindelse med det kommende EU-topmøde i næste måned, og jeg vil også finde det helt naturligt, at jeg i den forbindelse veksler ord med premierminister Blair om situationen i Irak.
Jeg kan godt sige, at det anser jeg for ret naturligt.