Margrete Auken (SF), 1998-01-14:
Ingen kan i hvert fald ved denne her lejlighed beskylde os for at gå for hurtigt til værks, og jeg synes, det er trygt at høre, at i hvert fald den konservative ordfører siger, at han gerne vil være færdig i denne her samling.
Jeg tror, at han var den første af ordførerne, der fik sagt det.
Vi vil også gerne være færdige.
Derimod er jeg altså lidt usikker på, om vi skal have det sådan, at vi skal være næsten enige, for hvis man nu bare har hørt de ordførere, der har været indtil nu, så er det eneste, som vi vistnok kan blive enige om, at vi har været grundige, og på de kritiske punkter er der tydeligvis meget stor uenighed. Jeg synes, det ville være fint, hvis vi kunne blive enige.
Det er så en appel til Det Konservative Folkeparti om at give sig på nogle af disse punkter, for ellers kan vi jo ikke blive det, og så må det ende med, at vi bliver nødt til at stemme os igennem det.
Men lad os nu stadig væk bevare håbet og holde samtalen i gang.
Jeg synes også, vi har haft en god debat indtil nu.
Vi er i SF selvfølgelig meget glade for, at støtten til åbenhed, selvfølgelig med mulighed for at lukke, er blevet så forholdsvis bred, som den er.
Det er en holdning, der i det store og hele har har ændret sig hos alle, bortset fra den konservative ordfører, og man siger nu, at disse mennesker selvfølgelig godt kan klare at være med i det her.
Jeg tror, det var Gorm Toftegaard Nielsen, der under vores høring sagde, at hvis man vælger at stå oppe på toppen, må man altså også finde sig i, at man bliver mere synlig.
Det er underligt, at man så skal have sit skilderhus med derop, så man kan kravle ind i det, eller sit sneglehus, eller hvad det nu bliver for et, man vil ind i.
Det andet ud over det med åbenheden er spørgsmålet om, hvorvidt det er dommere, der som hovedregel skal lede disse undersøgelser.
Det mener vi altså, at det bør være, og argumentet fra dommernes side er underligt.
Altså hvis det bliver så politisk, som det kan blive her, er det for svært, og så kan dommerens uafhængighed ikke tåle mosten. Jeg har mere tillid til vores dommere, end de åbenbart selv har.
Apropos argumentet med, om det får domstolslignende karakter, mener jeg, at det er at undervurdere os alle sammen, det er at undervurdere Folketinget, og det er at undervurdere befolkningen, hvis man ikke kan kende forskel på en dom og så en redegørelse fra et udvalg.
Så kommer jeg til det meget interessante oplæg fra Socialdemokratiet, som jeg kan huske, at vi tænkte over, da vi havde møder med Nordskov Nielsen-udvalget.
Da var noget af det, der blev drøftet løbende, om de skulle komme med deres konklusioner, og siden hen har jeg ligesom for at have begrænsning i slagmarkerne sagt: O.k., så lader vi den dér ligge.
Men nu, hvor det er bragt frem af den socialdemokratiske ordfører, synes jeg altså, det faktisk er meget interessant at overveje, hvorfor vi dog ikke må få deres konklusioner på det.
Hvorfor skal vi lege gemmeleg?
Vi har været det her forløb
grundigt igennem.
Vi er ikke enige på de og de punkter, og det kan vi vel godt gøre, så jeg vil meget gerne tage den del af debatten op igen. Jeg kan ikke helt overskue konsekvenserne af, hvad det så kommer til at betyde for de øvrige dele, men som sagt: Hvis vi skal fastholde tilliden til Folketinget og til befolkningen - og det synes jeg ville være klædeligt - vil jeg meget gerne give støtte til det dér også, så lad det være en invitation til videre god samtale.
Det har været en af de gange herinde, hvor Folketinget faktisk er i samtale med hinanden, og det var jo det, der var meningen med os, så lad os blive ved det.