runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jørn Jespersen (SF), 1998-06-26:
Jeg kan nu konstatere, at både Venstre og De Konservative siger, at der skal analyser og vurderinger af ressourcebehovet osv. til, før den bane i givet fald kan blive en realitet, og at det langtfra er sikkert, at det sker.
Det er jo realiteten i det.
Vil hr. Svend Erik Hovmand dementere de udtalelser?
Ellers må jeg fastholde, at der er tale om rent vælgerbedrag.
Så stillede jeg to konkrete spørgsmål til hr. Svend Erik
Hovmand, som ikke blev besvaret.
For det første: Er Venstre enig i, at man ikke kan pålægge DSB at etablere ruten inden for det forlig, der er indgået?
For det andet: Hvor mange penge har Venstre så afsat til at etablere den?
Og det sidste, jeg gerne vil spørge om, er: Var det ikke en god idé, om Venstre kom i gang med at give tilslutning til det aktstykke, der ligger, så vi kunne gøre noget konkret her og nu for pendlerne og få gang i mere trafik mellem København og Ringsted?
Poul Andersen (S), 1998-06-26:
Som det også er fremgået af debatten her i dag, synes jeg, det er dybt beklageligt, at denne situation er opstået, for ministeren er jo kommet med nogle klare signaler om, at den sag skulle have været tacklet på en ordentlig og fornuftig måde.
Hr. Svend Erik Hovmand gjorde meget ud af svenskernes adgang til Berlin og sagde, at der ligger en stor udvikling den vej over.
Så skal jeg bare gøre hr. Svend Erik Hovmand opmærksom på, at siden 1991 er der altså sket mere end en halvering af det antal togvogne, der er ført over til Tyskland. Jeg vil også gerne høre hr. Svend Erik Hovmand her i dag bekræfte, at togene ikke kommer til at køre den vej over til sommer.
Jeg tror, det er et utrolig vigtigt signal, der bliver sendt til lokalområdet nu om, hvad det her handler om.
Jeg tager også denne her debat som udtryk for, at det er hr. Svend Erik Hovmand, der har været dybt uansvarlig omkring den her pinlige sag.
Søren Kolstrup (EL), 1998-06-26:
Jeg skal ikke blande mig i debatten om, hvad der er den uudsagte hensigt bag eventuelle ordføreres ageren her.
Jeg skal bare gøre opmærksom på, at når Enhedslisten i det her spørgsmål har ønsket at fremme den her banestrækning, er det ud fra det overordnede synspunkt, der hedder, at vi lever i en verden, hvor flere og flere kræfter vil have, at al trafik skal samles i transportkorridorer.
Vil vi derimod et Europa, hvor regionerne bliver bedre og bedre udbygget, kræver det en politisk indsats, hvor vi får et flerstrenget system, et flerstrenget jernbanesystem, hvor der er mange forbindelseslinjer mellem nord og syd.
Derfor må København-Gedser-Berlin ses som led i en sådan flerstrenget løsning, og selvfølgelig skal der i den forbindelse være en forbindelse til den kommende hovedstad.
Det næste: Der er nogle, der har gjort anmærkninger om, at DSB og Deutsche Bundesbahn ikke er så interesseret i den her sag.
Nej, det tror pokker.
Det hænger jo sammen med, at de mere og mere skal køre efter privatdrift.
Derfor er det vigtigt at understrege, når ministeren skal undersøge de her ting, at man skal være indstillet på at finde alternative samarbejdspartnere og netop bryde de to jernbaneselskabers tendens til at koncentrere al transport i de dér transportkorridorer.
Det er på den baggrund, Enhedslisten har rejst den her sag, og vi ser frem til, at der dannes et flertal, der støtter en kvalificeret undersøgelse af den her linje og på den baggrund tager beslutning om den endelige etablering, og vi er meget indstillet på at bidrage til de endelige seriøse undersøgelser, der kan danne baggrund for, at vi får den her linje.
Jørn Jespersen (SF), 1998-06-26:
Jeg kan bekræfte, hvad fru Margrete Auken sagde om beslutningsprocessen i SF, nemlig at der har været en del diskussion om det her forslag.
Og en af de ting, som tilhængerne af at prioritere ruten København-Berlin ret højt, selvfølgelig har måttet forholde sig til internt i SF,
er økonomien i hele projektet, hvor der selvfølgelig skal foreligge en vurdering af udgifterne til anlæg og materiel, nogle prognoser om passagertallene, et skøn over driftsunderskuddet og en angivelse af, hvordan det i givet fald skal dækkes.
Og det, der er kommet ud af det, er, at der i dag er et flertal, som vil træffe en beslutning, der i realiteten betyder, at denne bane politisk prioriteres meget højt, og at der skal tilvejebringes et seriøst beslutningsgrundlag, som vi derefter kan tage stilling til.
Det er realiteten i beslutningen.
Det, som jeg i den forbindelse synes er dybt deprimerende, er Venstres adfærd i forhold til vælgerbefolkningen.
For 5 minutter efter, at betænkningen over det her forslag var skrevet, var hr. Svend Erik Hovmand i den lokale regionalradio, på Ritzaus Bureau og i telefonen til de lokale medier i Sydsjælland og på Lolland-Falster med budskabet om, at nu er den hjemme.
Og hr. Svend Erik Hovmand forventede oven i købet, at denne rute kunne indkalkuleres i sommerkøreplanen næste år.
Det er et ganske stort løfte, hr. Svend Erik Hovmand her har udstedt.
Men i givet fald tror jeg, at det er sidste gang, det sker.
Jeg vil stille to helt konkrete og præcise spørgsmål til Venstre, og hvis hr. Svend Erik Hovmand vanen tro ikke svarer på dem, vil jeg bede andre i Venstre om at besvare dem: Er Venstre enig i, at en genetablering af denne rute ikke er noget, som Folketinget i henhold til det indgåede DSB-forlig kan pålægge DSB inden for DSB's eget budget?
Og hvis svaret på dét er bekræftende - hvad jeg forventer -
er Venstre så indstillet på at betale, hvad det koster, og hvad er Venstres bud på, hvor mange penge det koster?
Og har hr. Svend Erik Hovmand fået de penge i gruppen, og hvor mange penge har Venstre afsat?
Og så skal jeg afslutningsvis bare sige, at jeg synes, det er bemærkelsesværdigt, at Venstre på den ene side fører sig frem med falske løfter om nu at have sikret denne rute, men på den anden side i virkelighedens verden - dér, hvor det kunne gøre en reel forskel, nemlig med hensyn til bevillingen til ruten København-Roskilde, som er til stor gavn for pendlerne både på Vestbanen og på Sydbanen - blokerer bevillingen.
Dér sætter man hælene i, fordi hr. Svend Erik Heiselberg mener, at han ikke er blevet behandlet ordentligt i forhold til et forlig, men uden at have saglige argumenter og uden at tage hensyn til togpassagererne.
Det er i virkeligheden Venstres reelle linje i det her spørgsmål: falske løfter og ren svindel og bedrag over for vælgerne og en konkret blokering for et fremskridt dér, hvor man kunne få den.
Svend Erik Hovmand (V), 1998-06-26:
Hr. Jørn Jespersen fra SF stillede en række spørgsmål, og når jeg hørte det indlæg, han kom med her fra talerstolen og ikke mindst hans afsluttende bemærkninger, vil jeg blot sige, at det at deltage i en debat på det niveau synes jeg ikke rigtig jeg kan bidrage med.
Men jeg kan sige så meget, at når jeg har sagt, at den tidligst vil kunne åbne til sommer, så tror jeg nok, at det dækker over en realitet, som alle vil kunne erkende.
Det er muligt, jeg er blevet citeret for noget andet, det skal jeg ikke kunne sige, men når jeg er blevet spurgt, hvornår denne her rute kan komme i gang, må jeg sige, jamen det kan tidligst ske til sommer, fordi der er et valg i Tyskland, som må respekteres, der er nogle forhandlinger og undersøgelser, der skal tilvejebringes.
Ministeren har selv sagt, at hun vil kunne være færdig med dem her før jul, og det er jo fint nok.
Så er der et beslutningsgrundlag.
Derfor siger jeg tidligst til sommer.
Martin Glerup (S), 1998-06-26:
Selv om vi er tæt på sommerferien, synes jeg alligevel, der er grund til at markere, at det er en god dag for natur og miljø, at vi nu får vedtaget anlægsloven for Danmarks hidtil største naturgenopretningsprojekt, godt 2.100 ha til ¼ mia. kr., hvoraf vi allerede har brugt 77 mio. kr. Sagen stammer helt tilbage fra reguleringen af Skjern Å i perioden fra 1962 til 1968; så fik vi beslutningen i 1987
, og i 1989 blev sydløsningen vedtaget, hvorpå man fik vedtaget et detailprojekt i 1997.
Her får vi jo et fantastisk godt naturprojekt, som vil tilbageholde 300 t kvælstof, og man bruger virkemidlerne i et bredt spektrum.
Det bliver godt at få spaden sat i jorden næste år, så vi kan få arbejdet på at genskabe Skjern Å's selvrensende effekt i orden, sådan at vi kan få rettet op på fortidens synder.
Det bliver et flot projekt for Vestjylland og for Danmark og sætter Danmark i naturens superliga.
Hanne Severinsen (V), 1998-06-26:
Ja, man kan jo skrive historie på mange måder.
Det, som vi nu vedtager, skal man jo så vide er noget, som vi vedtager som et meget dyrt projekt, samtidig med at vi altså også har fået belyst i udvalget, at man godt kunne have gjort det både billigere og bedre.
Men nu går det i gang, og så må vi også håbe, at der kommer noget godt ud af det.
Og jeg synes i øvrigt, at miljøministeren skulle tage og styre sig en lille smule dernede på sin bænk.
Søren Kolstrup (EL), 1998-06-26:
Enhedslisten har fra første færd været engageret i loven om Skjern Å. Vi har på godt og ondt støttet en lang række af de forslag, der er kommet.
Vi har støttet det økologiske natursyn, som er kommet ind.
Vi har med fornøjelse set på, at det er lykkedes at få en form for økologisk drift, og derfor har vi meget, meget langt hen ad vejen været glade for det her projekt, og vi var indstillet på at stemme for.
Det er derfor med dobbelt beklagelse, at vi må konstatere, at der nu er mulighed for at udbetale erstatning, uden at ejendomsretten til jorden bliver afstået, og det opfatter vi som et brud på den oprindelige aftale.
Derfor ser vi os nødsaget til at stemme nej, for vi vil ikke have, at noget sådant skal danne forbillede eller danne præcedens.
Det er med beklagelse, fordi vi netop langt hen ad vejen har været enige om det her projekt, og derfor er der kommet en meget beklagelig krølle på til sidst, som vi må tage afstand fra.
Den må ikke danne forbillede, det er udelukkende derfor, vi stemmer nej til trods for de gode ting.
Svend Auken (S), 1998-06-26:
Jeg vil bare udtrykke tilfredshed med, at et meget, meget bredt flertal i Folketinget om et øjeblik bærer den her naturgenopretningssag igennem.
Det er måske Europas største naturgenopretningsprojekt overhovedet.
Det er et projekt, som adskillige af mine forgængere har brugt utrolig mange kræfter på at få igennem.
Det er et projekt, som har givet anledning til utallige undersøgelser, utallige spørgsmål, utallige vurderinger.
Jeg er nødt til at sige til fru Hanne Severinsen, at det ikke bare er forkert, det er fuldstændig forkert, når hun fra talerstolen hævder, at det under udvalgsarbejdet er blevet påvist, at det her projekt kunne være blevet gjort meget billigere og meget bedre.
Faktisk har jeg glædet mig over, at fru Hanne Severinsen har stået helt alene med det synspunkt i kredsen af forligspartier.
Jeg glæder mig over, at partiet Venstre stemmer for, og jeg vil gerne sige tak til partiet Venstre og De Konservative og de andre partier for deres medvirken og sige til fru Hanne Severinsen, at jeg tror, vi alle ved, at hun personlig er dybt engageret og negativt indstillet over for projektet.
At hun stemmer for her ved tredjebehandlingen, kan jeg selvfølgelig kun sige tak for.
Regeringen er indstillet på at overholde alle de aftaler, alle de forpligtelser, vi har indgået.
Vi har haft et godt forhold til de lokale kræfter, til de lokale myndigheder, og det vil vi selvfølgelig bygge videre på.
Men jeg tror, hr. Kolstrup ville vide, hvis han havde været i området og talt med de pågældende lodsejere, som det drejer sig om, at en af forudsætningerne for, at vi til sidst, uanset hvad fru Severinsen siger, har fået en meget bred lokal accept af det her projekt - og det spiller en stor rolle i den slags naturgenopretningsprojekter, at man har en bred lokalaccept - netop har været, at vi er gået lidt på akkord med principperne i de lokale naturgenopretningsprojekter. Nu tror jeg ikke, at jeg kan overbevise hr. Kolstrup her fem minutter i tolv, men jeg vil bare forklare ham, at der er ikke nogen præcedensvirkning i det, der er sket her; det er alene en konkret vurdering af, hvordan situationen er netop nu i det område, hvor vi er interesseret i positive lodsejeres medvirken for at få realiseret projektet.
Endnu en gang tak til Folketinget.
Hanne Severinsen (V), 1998-06-26:
Ministeren har fuldstændig ret i, at der er ingen, der har påvist, at det alternative forslag kan blive billigere og bedre; det er nemlig simpelt hen blevet ignoreret.
Det er synd, og det er i øvrigt ikke et synspunkt, jeg står alene med, for det er nemlig udtrykt i betænkningen som et betænkningsbidrag fra både Venstre, De Konservative, Kristeligt Folkeparti og CD, så det er absolut ikke et synspunkt, jeg har alene.
Jeg har aldrig været negativt indstillet, men jeg har været indstillet på, at det kunne blive et meget mere positivt og meget mere lokalt funderet forslag, der kunne gå igennem.
Nu skal vi til at samarbejde, og jeg er glad for, at ministeren ser det som noget vigtigt, at der er en positiv lodsejermedvirken.
Det håber jeg også vi kan skabe, men så skal man lade være med at gå og tro, at man hidtil har haft det helt store samarbejde med de lokale.
Hvis man tror det, lever man lidt i sin egen verden.
Sonja Mikkelsen (S), 1998-06-26:
Jeg tror, det tydeligt er fremgået af debatten, hvorfor regeringspartierne roligt lader sig stemme ned i den her sag.
Og jeg synes også godt, jeg med rette kan konstatere på baggrund af den debat, der har været, og de tilkendegivelser, der har været fra partierne, både fra SF i betænkningen og fra Kristeligt Folkeparti her fra talerstolen, at der er et komfortabelt flertal bag den strategi, som regeringen har anlagt på det her område.
Nu analyserer vi sagen.
Så drøfter vi den med tyskerne og ser, hvilke muligheder vi har for at genåbne den rute, og vi gør det, hvis det er forsvarligt og fornuftigt.
Ellers må vi ræsonnere på den sag indtil videre, men fortsat i øvrigt følge med i de muligheder, der måtte vise sig i fremtiden.
Det er regeringens strategi, og jeg synes, jeg med rette kan konstatere, at det i virkeligheden også er den strategi, som et stort flertal her i Folketinget ønsker skal følges, og det vil jeg sådan set gerne kvittere for over for dem, der står bag den strategi.
Tak for det.
Henrik Svane (RV), 1998-06-26:
Jeg hørte fru Pernille Frahm sige »dårligere forhold for arbejdsgiverne«.
I hvilken del af de her to lovforslag udvirkes der dårligere forhold for arbejdsgiverne?
Jeg kan ikke selv finde det.
Pernille Frahm (SF), 1998-06-26:
Man fjerner de sædvanlige muligheder for lønpuljer og jobtilskud, og hvad ved jeg, der er i aktiveringslovene, og det giver dårligere forhold for arbejdsgiverne.
Birthe Rønn Hornbech (V), 1998-06-26:
Jeg må sige, at jeg finder hr. Arne Melchiors indlæg ganske besynderligt på flere måder: Vores kritik af De Radikale går ud over flygtningene!
Jeg ved jo, at hr. Arne Melchior er i besiddelse af klassisk dannelse, så det vil jeg sammenligne med den gamle historie om, at det er budbringeren, man slår ihjel.
For det er jo ikke os, der har ændret holdning, det er jo ikke os, der er sprunget fra en aftale; det er jo os, der har forsøgt at holde fast, og det er De Radikale, der har ladet det gå ud over flygtningene.
Så vil hr. Arne Melchior, som vist har en fortid i den skrevne presse, have en debatpause, for debatten skader udlændingene!
Det er da noget, som hr. Arne Melchior og jeg bestemmer, om den altid skader udlændingene, og jeg tror nok, det vil være hr. Arne Melchior, der bryder tavsheden først.
Og kunne vi ikke begge to komme i den situation, at der var indlæg i dagspressen, hvor vi begge to - som jo alligevel har noget tilfælles - måtte sige fra?
Og skulle vi så have en debatpause?
Og hvorfor skulle debatten altid skade udlændingene.
Jeg husker en debat om bosniere, hvor jeg inviterede Venstres borgmestre, og hvor jeg også inviterede den daværende socialdemokratiske indenrigsminister, fru Birte Weiss, og vi holdt et møde, hvor vi følte, at der var en fælles opgave, som vi i fællesskab gik ind for.
Og den integrationsopgave, som vi står over for nu, er også en fælles opgave, så hvorfor må vi ikke tale om den?
Arne Melchior (CD), 1998-06-26:
Historien om budbringeren kender jeg udmærket, men jeg kan ikke se, hvem der er budbringer i denne sammenhæng.
Det kan jeg ikke se, for jeg har kun appelleret om, at forholdet - på grund af de misforståelser og fejl, der er eller ikke er forekommet - mellem regeringen på den ene side og V og K på den anden side ikke bør være afgørende for éns stemmeafgivning i denne sag og ikke bør komme de mennesker, som lovgivningen handler om, til skade, og derved slår jeg ikke nogen budbringer ihjel, og jeg freder ikke nogen skyldig.
Jeg kunne ikke forstå det, fru Birthe Rønn Hornbech sagde om, at hvad der er godt for flygtninge, bestemmer fru Birthe Rønn Hornbech og jeg og andre herinde åbenbart.
Og det er ikke det, at man ikke skal kunne diskutere udlændingespørgsmål, for det er da klart, at der stadig vil være en løbende debat.
Men min opfattelse er altså den, at efter at denne lovgivning har været diskuteret i et år, skal de mennesker så ikke vide mere end et år frem ad gangen, hvilke rammer de kan fungere inden for, og hvilke regler der er gældende for dem?
Det tror jeg vi kan blive enige om.
Og lad os bare sammen deltage i nogle avisdebatter og sætte tingene på plads.
Det ser jeg frem til, og jeg tilbyder samarbejde om en kronik.
Pia Kjærsgaard (DF), 1998-06-26:
Ja, talerstolen står her endnu, men jeg kan ikke forstå, at man ikke kan diskutere det her emne på en aldeles saglig måde, uden at gøre det på den måde, som hr. Arne Melchior altid diskuterer det her emne på.
Jeg synes, det er for meget; jeg synes, det simpelt hen er for primitivt, hvis jeg må have lov at sige det.
Og jeg synes ikke, at man kan være bekendt at indtage den attitude i en folketingsdebat, som hr. Arne Melchior indtager, for det her emne er ikke anderledes end alle mulige andre emner.
Det, som jeg mener er problemet, er, at CD overhovedet ikke har nogen politik på det her område, men bare siger ja og ja og ja og ja, og det er ingen politik.
For jeg har aldrig oplevet det anderledes end i det indlæg, som hr. Arne Melchior holdt her, måske bortset fra nogle omskrivninger frem og tilbage.
Arne Melchior (CD), 1998-06-26:
I lighed med fru Pia Kjærsgaard bestemmer jeg selv min attitude og min sprogbrug og mit nervesystem og det hele.
Det bestemmer jeg selv suverænt over, og det tilkommer ikke fru Pia Kjærsgaard at kassere det.
Det er jeg helt tilfreds med.
Når jeg tager ordet i det hele taget, er det for at sige, at det ikke skal stå alene, stå uimodsagt, at vi ikke har nogen politik.
Vi har givet udtryk for vores politik i så mange taler både herfra og ude i landet og i så mange artikler og programhæfter.
Og vi har forholdt os til lovforslag, og vi har også forholdt os til de to lovforslag, som det her drejer sig om, og vi stemmer ja til nogle lovforslag og nej til andre.
Hvorved der ganske klart og oplagt tegner sig en politik for enhver, der kan læse og høre, men det er selvfølgelig også en forudsætning.
Ebbe Kalnæs (CD), 1998-06-26:
Til hr. Søren Søndergaard vil jeg gerne sige, at det er rigtigt, at der er mange ting i denne sag, vi er enige om.
Men jeg synes, hr. Søren Søndergaard i denne sag går så præcist efter det ideelle, som i øvrigt ikke findes i denne her sammenhæng.
Det er så vigtigt, fordi de kommer fra nogle vilkår, hvor de ikke kender til et stabilt parlamentarisk system, og hver gang de hører nogen kæfte op om den sag her - og der bliver kæftet meget op - så er usikkerheden der.
Det er ikke særlig vigtigt for dem, om det er lidt mere til den ene eller den anden side.
Det vil det være for os, fordi vi er forkælede på mange områder.
Men for dem er det uhyre vigtigt, at der er rimelig ro og fred, fordi en melding fra en hvilken som helst politiker, der siger: I morgen skærer vi ned på det og det, eller nu sparker vi den og den ud eller forkorter det og det, giver dem et uroligt liv hver eneste dag. Og jeg kan sige til hr. Søren Søndergaard: Jeg har oplevet at se de mennesker sidde om natten og ikke kunne sove, fordi de har hørt en radioavis, der er oversat til deres eget sprog.
Derfor beder jeg hr. Søren Søndergaard om at gå med på en bredde og lade være med at søge det optimale i denne situation, for det er ikke til gavn for de mennesker, der skal leve med det til hverdag.
Søren Søndergaard (EL), 1998-06-26:
Jeg synes for det første, at vi med de holdninger, der ligger i indlægget, endnu en gang får bekræftet CD's rigtige placering i det her spørgsmål. Derudover vil jeg sige, at problemet er, at der jo ikke bliver noget bredt forlig.
set ud fra det synspunkt kunne have en mening.
Men hvor er det brede forlig henne?
Bliver der i det hele taget et flertal i denne sal, som stemmer for den lovgivning?
Mig bekendt vil det være et mindretal i denne sal, som vil bære den lovgivning igennem - et mindretal!
Kan man kalde det bredt, at et mindretal i Folketinget får vedtaget den politik, som skal gælde på det her område?
Så desværre: Det brede forlig er væk.
Og valget står ikke mellem et bredt forlig og det ideelle.
Spørgsmålet er, om man vil arbejde for en human flygtningepolitik.
Jeg kan sige, at under førstebehandlingen stillede vi bare to enkle betingelser for, at vi ville gå ind i et konstruktivt samarbejde - to enkle betingelser.
Vi sagde: Stavnsbåndet skal væk, diskriminationen skal væk.
Er det væk, så er vi med til at gå ind i konkrete forhandlinger og vil ikke stille krav om at få alt, hvad vi vil have, igennem med det samme eller i forhold til denne lovgivning.
Så vil vi lave en aftale på grundlag af, at vi alle er interesserede i en integrationslov.
Men der var ikke noget ønske om at fjerne diskriminationen.
Hvorfor var der ikke det?
Fordi man mente, at diskriminationen i denne lov var nøglen til at få Venstre og De Konservative med.
I dag kan man så bedømme, om den vurdering var korrekt.
Henrik Svane (RV), 1998-06-26:
At politikere kan strides, det ved vi godt.
At folk, der beskæftiger sig med menneskerettigheder, også kan være uenige, er måske ikke helt til at forstå, men jeg vil gerne spørge hr. Søren Søndergaard: Når nu Dansk Røde Kors' asyludvalg klart har tilkendegivet, at de pågældende lovforslag, L 59 og L 60, heldigvis ikke krænker grundlæggende menneskerettigheder endsige diskriminerer, gør det så ikke indtryk på hr. Søndergaard?
Arne Melchior (CD), 1998-06-26:
Jeg skal bare kvittere for hr. Søren Søndergaards tale, og jeg skal minde ham og Folketinget om, at afstemningerne ved andenbehandlingen i går jo på en lang række punkter viste, at CD stemte sammen med Enhedslisten og SF, hvad der jo ikke sådan er - ja, det forekommer da af og til - det almindelige daglige brød. Det gjorde vi i en lang række ting, hvor vi ser ens på
det, og jeg vil også komplimentere de to partier for det forarbejde, de har lagt.
Jeg må ikke glemme en lang række af de tilfælde, hvor Kristeligt Folkeparti også er med blandt det mindretal, som stemte for de ændringsforslag, der desværre altså ikke kunne få flertallet.
Men stadig væk har dog CD det budskab også til venstrefløjen: Få så meget bredde!
De to partier kunne jo med deres stemmer sikre, at der ikke vedtages noget med mindre end halvdelen af Folketingets stemmer, og det var måske en idé at cementere jorden for de mennesker, vi gerne vil lette tingene for en lille smule, ved at gøre sådan, når vi skal stemme ved tredje behandling.