runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2006-09-07:
Jeg havde nok egentlig inden debatten her regnet med, at fru Line Barfod ville sige noget lignende det, fru Line Barfod nu gør, men alligevel håbet, at der havde været en eller anden indskudt sætning med en større anerkendelse af, at vi sådan set så sent som i går har aftalt med regeringen og også derigennem med KL, at man nu efterberegner, om kommunerne reelt har fået dækning for de sociale udgifter, der er, eller om man har lagt nogle forkerte vurderinger ind i den fælles aftale, der jo har været indgået – også med kommunerne – om den kompensation, der skulle gives.
Og vi er enige om, at hvis der er et efterslæb her, så skal det rettes op, og det sker i løbet af 2 uger, så man ved det, når man skal lægge budgetterne.
Jeg havde et eller andet sted håbet, at der trods alt var en større anerkendelse af, at vi har reageret på noget her, som er vigtigt for kommunerne, og som jeg tror af kommunerne bliver aflæst noget mere positivt, end fru Line Barfod gør det, for vi vil jo ikke acceptere de utilfredsstillende forhold, som nævnes – og derfor gør vi jo noget ved det.
Morten Østergaard (RV), 2006-09-07:
Apropos ægte socialister så vil hr. Kristian Thulesen Dahl og Dansk Folkeparti jo gerne give den som Robin Hood, den, som hele tiden bider sheriffen – i det her tilfælde finansministeren – i haserne og prøver at sikre, at goderne kommer de svageste til gavn.
Men når man så kigger dem efter i kortene, virker det jo ikke rigtig, som om det er det, der sker.
Man har bl.a. været med til at sikre større råderum for de ældre, som suverænt ifølge de nyeste analyser fra Århus Stiftstidende fra i mandags er den gruppe, som har forøget sit forbrug mest af alle i de sidste år.
Man har været med til at indføre en takstnedsættelse, som går til de rigeste 75 pct. af børnefamilierne, på trods af – og det tror jeg hr. Kristian Thulesen Dahl må give mig ret i – at det, forældrene gerne vil have, er bedre kvalitet i daginstitutionerne.
Går det ikke rigtig dårligt med at være den Robin Hood, som skal holde regeringen i ørerne og sikre, at goderne kommer de svageste til gavn?
Line Barfod (EL), 2006-09-07:
I denne tid sidder de jo rundtom i kommunerne og skal lægge budgetter og træffe beslutning om, at en række ældre skal fratages hjemmehjælp, at andre ældre i stedet for at få varm mad hver dag skal have syv pakker frostmad en gang om ugen, børnene skal til at have bleer med i vuggestuen, og hvis ikke de har det, så ved man ikke, hvad der sker, og om de så skal gå hele dagen uden at få skiftet ble; vi har jo desværre tidligere set, at nogle ældre har skullet ligge i mange timer uden ble.
Alt det er, fordi der ikke kommer penge nok ud til kommunerne, og det er hr. Kristian Thulesen Dahl, der har det ansvar, fordi det er hr. Kristian Thulesen Dahl, der i Finansudvalget har sikret regeringen flertal for kommuneaftalerne.
Lene Hansen (S), 2006-09-07:
Man kan jo bruge pengene på mange måder.
Man kan jo, som regeringen har valgt at gøre det, støtte digitaliseringsprojekter for 320 mio. kr. inden for et år, og det er klart, at så bliver der så meget færre penge til ældreomsorgen.
Men jeg kunne tænke mig at høre ordføreren, om Dansk Folkeparti vil støtte Socialdemokraternes ønske om at få oprettet en borgerombudsmandslignende institution, sådan at vi kan komme hen til en situation, hvor ældreklager også bliver taget alvorligt, og så vi kunne slippe for at se så grelle svigt, som vi har set i medierne, bl.a. fra Fælledgården her hen over sommeren og i foråret.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2006-09-07:
Jamen altså, det, der er at sige, er jo, at hver eneste gang vi går ind og laver økonomiske aftaler med regeringen, så får ældreområdet ekstra penge.
Det er sådan, det er, for vi har hver eneste gang valgt at prioritere ældreområdet.
Vi har sagt, at når vi kan få indflydelse på tingene, så skal der bruges mere på ældreområdet.
Derfor har man jo også kunnet se, f.eks. da vi lavede finanslovaftale i 2002, at vi tilførte kommunerne 0,5 mia. kr. ekstra om året, som havde overskriften ældreområdet.
Der fik vi jo så efterfølgende meget kritik for, at de penge ikke i tilstrækkeligt omfang gik til forbedringer for de ældre, og det var jo en af grundene til, at
da vi sidste efterår sad og skulle udmønte en lignende sum penge, altså en ny halvmilliardkronersbevilling til kommunerne til en bedre ældrepleje, var vi meget bevidste om – og det vil vi også være nu – at pengene helt anderledes mærkbart bliver målrettet ældreområdet, så vi ikke risikerer, at vi finder nogle statspenge, der kan bruges til en forbedret ældrepleje, men så går de reelt ude i kommunerne til alt muligt andet.
Det er jo derfor, vi fuldstændig åbent har sagt, at så bliver vi nødt til at styre de her penge mere, så vi har sikkerhed for, at de forbedrer ældreplejen, når det nu er ældreplejen, vi er enige om skal forbedres – og det er vi.
Så får vi skyld for at styre for meget og alt sådan noget, men det må vi så tage på os.
Lene Hansen (S), 2006-09-07:
Dansk Folkeparti har jo i alle årene som støtteparti for den borgerlige regering givet indtryk af at være ældreområdets vagthund og garant for en forbedret ældreomsorg.
Jeg kunne tænke mig at høre ordførerens kommentar til det faktum, at udgifterne pr. ældre i KL-kommunerne under et er faldet i 2006.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2006-09-07:
Som jeg hører det, er det et helt korrekt citat, og det bygger på det synspunkt, at kigger man ud over landkortet, er vi i den situation, som vi har været i i mange år, nemlig at vi i mindre og mindre grad anerkender, at tilbuddene til f.eks. vores ældre er mærkbart ringere i nabokommunen, end de er hos os selv, eller omvendt.
Vi vil i stigende grad have, at der er børnepasning alle steder, og vi vil også have, at der er kvalitet i børnepasningen.
Vi vil have, at der er et godt folkeskoletilbud – det er også et kommunalt ansvar, men det vil vi også have.
Det synspunkt har vi jo på forskellig vis alle sammen.
Vi vil have, at vores ældre bliver passet og plejet på en ordentlig og værdig vis, og uanset om det er i den ene kommune eller den anden kommune vil vi have, at forholdene er i orden.
Morten Helveg Petersen (RV), 2006-09-07:
Jeg har også andetsteds set hr. Kristian Thulesen Dahl citeret for noget i retning af – jeg prøver at citere, og så må hr. Kristian Thulesen Dahl korrigere mig, hvis det er et fejlcitat: Borgerne vil simpelt hen ikke længere finde sig i, at der er mærkbar forskel i velfærdsydelserne kommunerne imellem.
Hvis det citat og den fundamentale holdning står til troende, har vi så overhovedet et kommunalt selvstyre efter yderligere et par år med en VK-regering med Dansk Folkeparti som parlamentarisk grundlag?
Er det så ikke afviklingen af det kommunale selvstyre, vi er på vej ind i her og nu?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2006-09-07:
Der er meget godt at sige om det kommunale selvstyre, men forudsætningen for at kunne sige det gode om det kommunale selvstyre er, at kommunerne selv vil det kommunale selvstyre og ikke bare i tale, men også i handling.
Min reaktion har bl.a. været, at hvis Kommunernes Landsforening vælger at indgå en aftale med regeringen om næste års økonomi, fordi man selv mener, at den samlet set giver plads til, som man skrev dengang, en lille serviceforbedring – ja, så må KL jo også stå ved, at det er det, de mener at have lavet, og så må de også tage konsekvensen af det og ikke sige, hver eneste gang der er et problem et eller andet sted, at det må Folketinget løse.
Det gør KL jo i virkeligheden.
Det er klart, at sådan en abe, der kommer ind på vores skuldre, forsvinder jo ikke bare, men vi skubber den heller ikke væk.
Vi tager den til os og siger, at så må vi løse det problem, og det er jo det, der genererer det større statslige engagement i den enkelte kommune.
Vi kan allerede i dag se, at vi herinde forholder os meget til enkeltkommuners forhold.
Der var eksempelvis et spørgsmål om, hvordan noget udmønter sig specielt i Struer Kommune, og jeg synes da, det er helt legitimt, at folketingspolitikere interesserer sig for sådan nogle forhold.
Men det medfører jo også bare, at vi i højere grad blander os i den enkelte kommunes forhold.
Sådan er det.
Morten Helveg Petersen (RV), 2006-09-07:
Mit spørgsmål berører også hele diskussionen om kommunerne og Dansk Folkepartis syn på netop det kommunale selvstyre.
Jeg mener at have set en udtalelse fra hr. Kristian Thulesen Dahl, hvor det overvejes, om finansministeren fremover skal have mulighed for at indgå 98 separate kommuneaftaler, én for hver kommune.
Det er klart, at det giver anledning til at spørge Dansk Folkeparti om Dansk Folkepartis holdning til det kommunale selvstyre.
Er det noget, man reelt vil, eller er alle de tendenser, vi ser til øget centralisering og topstyring, den tangent, vi skal køre videre ud ad?
Hvad vil Dansk Folkeparti med det kommunale selvstyre, når det kommer til stykket?
Morten Østergaard (RV), 2006-09-07:
Ud over at vi takker for den flotte anmeldelse af de første hundrede år med Det Radikale Venstre, synes jeg måske nok, at vi kom lidt langt uden om sagens kerne her.
Men det skal jo heller ikke handle om tal det hele, og derfor kunne jeg godt tænke mig at høre hr. Kristian Thulesen Dahl: Der var mange gode ideer til nye udgifter og vigtige områder i hr. Kristian Thulesen Dahls tale, men det, som alle er enige om – flere økonomer har sagt, at regeringens finanslovforslag er lige på kanten af det ansvarlige – er jo, at det i virkeligheden gælder at få skabt et større udbud af arbejdskraft, sådan at vi kan sikre, at der fortsat er råderum til at løse de problemer, der måtte opstå for de svageste.
Der er det jo egentlig pudsigt, og når vi nu ved, at Socialdemokratiet kun støtter skattestoppet, så længe der alligevel er flertal for det, så er det jo relevant at spørge hr. Kristian Thulesen Dahl: Er der nogen grund til at blive ved at lægge stemmer til det, når man kunne lave en skattereform, der faktisk kunne gøre, at vi kunne levere en arbejdskraft svarende til de ca. 30.000, som Dansk Industri forventer at mangle næste år, allerede i 2007? Er der ikke behov for en sådan skattereform, ikke for at kradse flere penge ind, men simpelt hen for at øge udbuddet af arbejdskraft?
Hr. Kristian Thulesen Dahl har det i sin magt at ændre det, for hvis hr. Kristian Thulesen Dahl siger nej til skattestoppet, så er der ikke flertal for det længere.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2006-09-07:
Ja, man kan tænke interessante tanker, og det er også tilladt at gøre i Folketingssalen, og så kan alle jo følge med.
Men jeg tager ikke imod tilbuddet; det gør jeg ikke.
Det er klart, at det ville forholde sig anderledes, hvis ikke vi kunne nå frem til en aftale, hvor vi indgår; så er det jo en ny situation.
Vi har jo sagt til regeringen, at vi støtter skattestoppet, så længe vi kan blive enige om prioriteringen af midlerne i den offentlige sektor.
Og det tager vi år efter år, og kan vi blive enige, så fortsætter skattestoppet.
Skattestoppet har jo nogle positive sider, som man ikke helt skal underkende.
Skattestoppet har jo den positive effekt, at det skaber tryghed for borgerne med hensyn til, at der ikke pludselig kommer nye skatter og afgifter.
Altså, man sidder ikke og forhandler finanslov, og så bliver man i en sen, mørk nattetime ovre i Finansministeriet lige enige om, at skulle man ikke lige skrue på den skat her eller lave en ny afgift dér osv., som man jo gjorde tidligere.
Før 2001 var det jo normalt, at det var måden, man finansierede nogle ting på.
Når man pludselig fik gode ideer i forhandlingsforløbet, så sagde man: Skal vi ikke lige lave en ekstraafgift på plastikposer?
Eller skal vi ikke lave en afgift på cementproduktion til Aalborg Portland?
Eller hvad man nu fandt på i de sene timer til at finansiere noget med.
Der ved man nu, at man kan være tryg, der kommer ikke pludselig sådan nogle nye skatter; det er jo en af skattestoppets fordele.
Ole Sohn (SF), 2006-09-07:
Det sidste tror jeg er en lidt farlig udtalelse, for så har man sådan set været med til at snyde vælgerne.
For den DREAM-model, som regeringen bruger i alle andre sammenhænge, er jo den nye befolkningsfremskrivning.
Den, man brugte under forhandlingerne om efterlønnen, var en gammel udgave, som ikke bliver brugt mere, kun for ikke at få fremskrivninger af forhøjelsen af efterløns- og pensionsalderen til at virke for drastiske over for vælgerne.
Jeg synes, det er lidt bekymrende, hvis Socialdemokraterne har vidst, at efterlønsalderen i virkelighedens verden med den automatik, der er lagt ind, bliver højere end det, man fortæller vælgerne.
Jeg er helt med på og enig med Socialdemokraterne om bekæmpelsen af nedslidningen, men det, der er lidt problematisk, er, at Socialdemokraterne har sagt ja til, at alt, hvad der kommer af ekstra levetid, skal gå til arbejde.
Det har ikke været diskuteret nogen steder endnu.
Det var vel lidt rimeligt at diskutere med vælgerne og befolkningen, om man ikke kan bruge noget af den ekstra levetid til fritid og noget til arbejde.
Men fuldstændig uden offentlig debat har man sagt ja til, at alt skal gå til ekstra arbejde, oven i købet med den finesse, at alderen ikke er 62, men nærmere 63, når man kommer så vidt.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2006-09-07:
Det er sådan set ret enkelt at svare på, for da vi lavede kommunalreformen, indgik vi det kompromis, at der kom de her regioner.
Vi kunne godt se, at staten og kommunerne burde kunne løse de offentlige opgaver i Danmark.
Det ændrer jo ikke på det, at vi meget gerne ser, at man så tilrettelægger sin sygehuspolitik på en måde, så man der, hvor man må lave om, fordi man trækker nogle specialfunktioner ind på de større sygehuse, bruger de mindre sygehuse til at give nogle andre tilbud.
Vi har jo bl.a. sagt, at vi syntes, at man i de situationer, hvor man lokalt træffer beslutning om at samle nogle ting eksempelvis på Aalborg Sygehus, samtidig bør tage stilling til, om ikke man kan bruge de gamle sygehuse, de mindre sygehuse, til at give nogle andre sundhedstilbud til borgerne, så borgerne stadig væk har den tryghed, at der er et lokalt tilbud.
Man må så diskutere, hvad man kan lægge ind i det tilbud.
Det er jo én måde at gøre det på.
Den anden måde er, at man regionalt også tænker på, at man jo godt kan samle ting på de mindre sygehuse.
Jeg kender et eksempel i Vejle Amt, hvor man f.eks. har samlet alt omkring ryglidelser på et mindre sygehus, som ellers ville blive lukket, hvis ikke man havde gjort det.
Anne Baastrup (SF), 2006-09-07:
Jeg har i et godt stykke tid undret mig over, hvad det egentlig er, der er Dansk Folkepartis sygehuspolitik.
I 2002 sagde Dansk Folkepartis sundhedsordfører, fru Birthe Skaarup, i forbindelse med fremlæggelsen af deres beslutningsforslag om de små sygehuses bevarelse: Vi håber naturligvis, at Strukturkommissionens arbejde vil ende med, at der bliver udformet en mere langsigtet og holdbar sygehuspolitik, hvor også de små mindre sygehuse kan finde deres fremtidige placering og rolle i samfundet.
Vi står nu i en situation, hvor bl.a. den nordjyske region er nødsaget til at nedlægge en lang række velfungerende små sygehuse med den konsekvens, at bl.a. ældre og handicappede har langt til den almindelige behandling.
Jeg spørger: Hvor er Dansk Folkepartis sygehuspolitik?
Var det det, der var målet med strukturreformen?
Var det det, der var målet med udligningsreformen?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2006-09-07:
Det er jo rigtigt, at formålet med udligningsreformen isoleret set er at skabe et økonomisk grundlag, der er mere ens med hensyn til de valg, der så efterfølgende træffes om, hvordan man så vil bruge pengene.
Altså, det er sådan set en fair nok beskrivelse af det.
Jeg kan bare se af den måde, vi forholder os på herinde, at hovedparten af partierne i hvert fald ikke kan sige sig fri for meget detaljeret at gå ind og sige, hvad en kommune bruger på en plads i dagplejen.
Hvad koster det?
Er det beløb gået op eller ned?
Og der taler vi tit 100 kr. op eller 100 kr. ned som afgørende for, om kvaliteten er steget eller faldet.
Jeg mener, at når vi går ind med den detaljeringsgrad – og det er jo noget af det, vi også har hørt fra venstrefløjen i forbindelse med at gå ind og tjekke, om nu det går godt i kommunerne – trods det, at KL-formanden i Berlingske Tidende i dag siger, at for kommunerne under et kan man næste år levere den service, man gør i dag, så genererer det jo statslig styring, fordi så genererer det jo selvfølgelig, at vi bliver nødt til at se på, hvad der egentlig skete i den der kommune.
Hvorfor prioriterede de på den måde, som de gjorde, og er det nu tilfredsstillende?
For er det nu rigtigt, at den giver et dårligere pasningstilbud?
Det vil vi så ikke finde os i, det har vi jo haft en lang debat om her i dag.
Og hvad gør Folketinget så?
Så griber man ind på den ene eller den anden måde.
Og det tror jeg er et fælles ansvar, nemlig at den udvikling er, som den er, og at det ikke er noget, der er specielt for de her år, men som har været gennemgående i en lang årrække.
Johs. Poulsen (RV), 2006-09-07:
Jeg er enig med hr. Thulesen Dahl i, at det er bedst at sige tingene, som de er.
Og derfor vil jeg også godt takke for det andet svar ud over det præcise i indledningen, for det synes jeg er en meget, meget præcis erkendelse af, at den tilgang, som VKO har til både tidligere finanslove, men også til denne finanslov, på en lang række områder vil betyde, at man indskrænker det kommunale selvstyre.
Der taler vi jo i virkeligheden om principper.
Det er vi nogle, der synes ikke er en særlig god idé, fordi i virkeligheden får man måske mere ud af at vise tillid til, at de lokalt er i stand til ud fra de forudsætninger, der er lokalt, at finde de bedste løsninger på nogle af de udfordringer, de står med.
Derfor er vi mere optaget af i mit parti, at vi så at sige skaber nogle rammer eller udstikker nogle mål, som man så i fællesskab arbejder hen imod med forskellige metoder.
Derfor vil jeg også godt spørge om det andet.
Det er ikke min opfattelse.
Udligningsreformen sigter bare efter min opfattelse efter at skabe overensstemmelse eller større overensstemmelse mellem udskrivning af skat og serviceniveau, men jo ikke efter at sige, hvilken service man skal have lokalt, hvilken prioritering der skal være mellem børn og ældre og mange andre ting.
Det vil jeg gerne have, at hr. Thulesen Dahl bekræfter, nemlig at det var hovedsigtet med udligningsreformen.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2006-09-07:
Jeg skal lige sige til den debat, der har været ganske længe, om kvalitet i børnepasningstilbuddene, altså i dagplejen og børnehaver osv., at hvis vi kan blive enige om den finanslov, der ligger her, så er der jo sådan set afsat flere statslige penge til at forbedre de tilbud.
Det må vi jo se på, men det er da et oplæg, så som finanslovforslaget er bygget op, er det i hvert fald ikke helt rigtigt at sige, at hvis man nedsætter forældrebetalingen, så forhindrer man, at der skaffes penge til forbedrede børneinstitutionsforhold.
Det gør man ikke, det kan læses af finanslovforslaget.
Det håber jeg hr. Johs. Poulsen er enig med mig i.
Med hensyn til det kommunale selvstyre er det jo fuldstændig rigtigt, at hver gang vi tager et eller andet initiativ på statsligt niveau, altså i Folketinget, hvor vi siger, at der er noget, vi vil have gennemført, så vil det jo ofte berøre det kommunale selvstyre, fordi hovedparten af de reelle servicetilbud til borgerne, der virkelig betyder noget, altså børnepasning, folkeskole og ældrepleje, foregår igennem kommunerne.
Og derfor er det jo klart, at hver gang vi diskuterer lige præcis de gruppers forhold, så er vi inde at berøre kommunernes ret til selv at prioritere, til selv at vælge.
Min pointe er så bare, at det har man været i årevis, det er ikke noget nyt.
Det har man også været i 1990'erne under SR-regeringens ledelse, hvor man også var inde at se meget konkret på nogle forhold i f.eks. folkeskolen, som De Radikale ikke altid syntes var godt, men det gjorde man. Sådan har det været på mange områder, og sådan er det også i de her år.
Og det er sådan set noget, der er kommet for at blive, det tror jeg.
Derfor kan man lige så godt sige tingene, som de er, i stedet for at lege kispus omkring det.
Johs. Poulsen (RV), 2006-09-07:
Jeg vil også gerne starte med at takke hr. Kristian Thulesen Dahl for at være meget præcis, synes jeg, i sin fremlæggelse af, hvad finanslovtilblivelsen både i tidligere år og i år handler om, nemlig bl.a. at indfri nogle valgløfter, som Dansk Folkeparti har udstedt, og også nogle valgløfter, som regeringen har udstedt, og om at indfri det sammen i et miks; altså, kan man blive enige om det, så er det det, der udmøntes.
Det er jo en præcis beskrivelse og, synes jeg, også en ærlig beskrivelse af det, som er sket.
I begge tilfælde
, både når man taler om f.eks. takstnedsættelsen på daginstitutionsområdet, der jo forhindrer, at man kan forbedre kvaliteten, og når man taler om at tilføre ældreområdet midler, som så øremærkes meget præcist, så taler man jo altså samtidig om – og det vil jeg så bede hr. Thulesen Dahl om at være lige så præcis med hensyn til – at man indskrænker det kommunale råderum; man indskrænker den kommunale handlefrihed, man indskrænker altså det kommunale selvstyre.
Det synes jeg ville være fair, hvis man kunne få en lige så præcis tilkendegivelse af, at det jo er tilfældet i begge situationer.
Det er jo sådan set også en ærlig sag at sige, at vi ved bedst i det her Folketing eller i VKO-rækkerne; vi ved bedst, hvordan man prioriterer midlerne lokalt, og derfor skal de ikke længere have lov til det i de enkelte kommuner.
Men det er jo følgen af, at man laver finanslove på den måde, som hr. Thulesen Dahl – og tak for det igen – meget præcist beskrev.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2006-09-07:
Nå, nok om det.
Jeg ryddede op i min garage her i sommer, og der fandt jeg nogle forskellige bidrag fra debatten så sent som fra 2005 – altså 2005, nu har vi 2006.
En meget stor del af den debat, vi havde helt indtil 2005, handlede på socialdemokratisk foranledning om, hvorvidt regeringen og Dansk Folkeparti i fællesskab fulgte 2010-planens mål bl.a. vedrørende beskæftigede, vedrørende gældsnedbringelse, vedrørende vækstrammer osv.
Det var en stor debat.
Det pudsige er, at et år senere, i 2006, så gør man sig fri af den, for nu passer det ikke ind i Socialdemokratiets og fru Pia Gjellerups kram længere at have den der 2010-plan liggende.
Man siger: Det har vi ikke noget med at gøre, og det mente vi for øvrigt overhovedet ikke, fordi havde vi nu vidst, hvordan verden så ud, så ville vi i hvert fald ikke have skrevet det der.
Fred være med det, det er jo en ærlig sag, at man løber fra det, man selv har lavet som et langsigtet bidrag til dansk økonomi.
Pia Gjellerup (S), 2006-09-07:
Jeg har nemlig ellers altid opfattet det sådan, at når Venstre, De Konservative og Dansk Folkeparti svarede, så var det givet af Gud, men nu kan jeg forstå, at det er det ikke, det er givet af mig.
Jeg tror, at enhver, der hører denne debat, kan høre, at det lyder absurd.
5 år efter og med en helt anden økonomisk udvikling er alt, der i Danmark 2010-planen står om forudsætninger, ændret, alt er ændret.
Det eneste tal, hr. Kristian Thulesen Dahl har adopteret, er en vækstramme, som på det tidspunkt efter de forudsætninger handlede om ligelig vækst i forhold til den private sektor.
Hr. Kristian Thulesen Dahl har grebet det for at kunne bruge det udelukkende på den offentlige sektor, udelukkende for at anbringe den kommunale velfærd, daginstitutionerne, folkeskolen, ældreomsorgen i en skruestik, som bringer den velfærd ud af trit med udviklingen i det øvrige samfund.
Jeg anser hr. Kristian Thulesen Dahls svar for at være en bekræftelse på, at det er hr. Kristian Thulesen Dahls ansvar, at det er blevet sådan.
Tak for det svar.