runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bent Bøgsted (DF), 2005-06-09:
Nu ved jeg slet ikke, hvor fru Elisabeth Geday finder de udtalelser, jeg skulle være kommet med her.
Jeg mener ikke, jeg har stået og snakket om de her forskellige gode erfaringer, som fru Elisabeth Geday nævnte.
Jeg talte om, at der var gode medarbejdere i kommunen, der sagtens kunne løfte de opgaver.
Det, jeg har talt om, er, at når vi får opdelt de ansatte ved kommunerne, skal de, der skal arbejde med beskæftigelsesindsatsen, kun arbejde med det.
De skal ikke bekymre sig om andre problemer.
Og der skal de arbejde sammen med medarbejderne fra AF, der kommer ud i kommunerne.
Så får vi en bedre indsats over for de ledige.
Det er det, jeg taler om her.
Jeg ved udmærket godt, at der er nogle problemer, som fru Elisabeth Geday nævnte, og det er helt klart, at det er noget, vi skal have taget fat på.
Men det er noget af det, der ligger i forliget »Flere i arbejde«, som fru Elisabeth Geday også er med i, og som vi skal have set på her i efteråret.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2005-06-09:
Vi kommer vidt omkring.
Jeg vil ikke komme ind på det, som hr. Jens Vibjerg så udmærket har fået fremført her i salen i dag.
Og indledningsvis skal der jo ikke være nogen tvivl om, at Det Konservative Folkeparti støtter fuldt op om beskæftigelsesministerens forslag.
Men jeg har alligevel trang til at prøve at summere lidt op på historikken også fra tiden før valget, hvor jeg altså ikke var en del af parlamentet her.
Som jeg har forstået, fremlagde regeringen i forrige samling, da man begyndte at diskutere hele strukturreformen på det beskæftigelsesmæssige område, et totalt enstrenget forslag og med et C-center ude i alle områder.
Der var gode og ordentlige og seriøse forhandlinger med Socialdemokraterne og De Radikale, og de fik væsentlige indrømmelser.
Men de ganske væsentlige indrømmelser, der blev givet, har regeringen sympatisk nok valgt at fastholde, sådan at det er det udgangspunkt, man arbejder videre ud fra, altså det, som man indrømmede oppositionen før valget.
Vi ser så, at der med det socialdemokratiske formandsskifte kommer nogle toner om, at man gerne vil til forhandlingsbordet igen, og efter bedste salamimetode stiller man nogle nye krav og hagler det ned, som man selv har fået af indrømmelser forud.
Jeg synes, at det er noget, der er underligt at komme ind i Folketinget og se.
Det gamle, hæderkronede Socialdemokrati, som altid har varetaget de lediges interesser og påtaget sig, i hvert fald har meldt ud, at man har meget fokus på de lediges interesser,
går nu imod et forslag, der målrettet og disciplineret sætter fokus på ledighed.
Denne kunstige sondring er gået væk.
Man vender bøtten hver sjette måned for de ledige og prøver at finde ud af, hvordan vi kan få folk i beskæftigelse.
Man har afsondret den sociale indsats fra de ledige, også fordi den sociale indsats er noget helt andet.
Nu prøver vi på alle mulige måde rat få folk i beskæftigelse.
Det er et, ja, jeg siger det igen, kvantespring fremad for de ledige.
Jeg kan simpelt hen ikke få ind i mit hoved, hvordan Socialdemokrater kan tale imod, at det er utrolig positivt, at man laver et målrettet fokus for at få ledige i beskæftigelse.
Det kunne jo være, at det at komme i job også kunne løse mange af de sociale problemer, som en ledig måtte have.
Så summa summarum
, uden at jeg vil komme for meget ind på det, der allerede er sagt af de tidligere ordførere: Regeringen nu bygger et nyt system, der satser på at få de ledige i beskæftigelse.
Og det, som jeg ser, er, at der er meget lidt tillid til det kommunale selvstyre fra oppositionens side.
Ja, jeg gør måske fru Elisabeth Geday uret, men jeg synes næsten, jeg hørte, at hun direkte her fra talerstolen tidligere på dagen sagde, at, ja, vi har jo ikke så meget tillid til, at kommunerne kan løfte den her opgave.
Men det har vi i Det Konservative Folkeparti, og derfor støtter vi varmt op om det her forslag.
Jens Vibjerg (V), 2005-06-09:
Jeg tror, at det er fru Elisabeth Geday bekendt, at Beskæftigelsesministeriet på sin hjemmeside har en bjælke, man kan klikke på, hvor der står www.jobindsats.dk, og der vil fru Elisabeth Geday kunne gå ind og se, præcis hvordan kommunerne løser denne her opgave, og at vi har kommuner, der løser opgaverne fantastisk godt.
Vi har også nogle, der ikke løfter opgaven godt nok, vi har også nogle AF-regioner, der ikke løfter opgaven godt nok.
Der tror vi på, at vi ved at samle ekspertisen i de to systemer og samtidig få udbygget overvågningen og benchmarkingen af jobcentrene vil nå kvantespring frem med hensyn til kvaliteten.
For noget af det bedste til at få politikere, embedsmænd og medarbejdere, der arbejder med tingene, til at oppe sig, er, at de kan se, hvad de får ud af den indsats, de sætter ind med.
Jeg synes, det er lidt beklageligt, at hr. Jørgen Arbo-Bæhr helt har misforstået, hvad der ligger i lovforslaget, for alle de ting vedrørende ligestilling, som vi i dag har i AF-systemet, flytter med over.
Der sker jo ingen ændringer i det her.
Det her er en strukturændring, det er ikke en indholdsændring, så alle de gode ting, vi har med i dag, fortsætter med over i den nye struktur.
Ole Sohn (SF), 2005-06-09:
Jeg beklager, at når man sådan taler sig varm, så kan det der med at finde ud af, hvornår knappen lyser, give nogle problemer.
Nej, der var ikke nogen større modstand i forhandlingerne, og det tror jeg sådan set også jeg signalerede.
Det, der måske kunne være en overvejelse værd, er, at når Venstre og, kan jeg forstå, også Konservative og Dansk Folkeparti
finder det så fantastisk godt, at man vil bevare refusionsordningen her for at sikre en ensartethed og en statslig styring af det, hvorfor er det så sådan, at man på alle andre områder i strukturreformen meget bevidst har sagt, at det skal ud til kommunerne?
Det er sådan set lidt selvmodsigende, men jeg tror faktisk, at det hænger lidt sammen med, at også Venstre og De Konservative og Dansk Folkeparti har erkendt, at det måske er for store ulykker, man skaber, når man kommunaliserer alting.
Men det skulle man måske have tænkt lidt over i forbindelse med hele strukturreformen.
Ellen Trane Nørby (V), 2005-06-09:
Jeg vil bare gerne igen spørge, om hr. Ole Sohn og SF følte stor modstand i forhandlingerne om at sikre en refusionsordning på musikskoleområdet, for vi andre fra Venstres side – og jeg håber og går også ud fra og ved, at jeg kan tale på de øvrige partiers, De Konservatives og Dansk Folkepartis, vegne – synes, at det var en rigtig god aftale, vi fik skabt, hvor vi både sikrer, at der er en obligatorisk musikskole i hver kommune, og at vi fastholder det i refusionsordningen.
Så jeg spørger bare igen: Følte hr. Ole Sohn, at der var en stor modstand i forhandlingerne om refusionsordningen?
Ole Sohn (SF), 2005-06-09:
Jeg vil lige starte med at kommentere den store sejr, der ligger i reformen, hvor der nu er sikret en musikskole i alle kommuner.
Der er nogle kommuner, der ikke har.
Men når man skærer antallet af kommuner ned til 98-99, eller hvor mange det nu er, det ender med, er det klart, at det er let at løfte opgaven med at sikre en musikskole i alle kommuner.
Virkeligheden er en anden.
Jeg nævnte selv under førstebehandlingen Nordfyn som et eksempel, hvor Søndersø Kommune, Bogense Kommune og en tredje kommune, som jeg ikke lige husker navnet på, går sammen og laver to musikskoler.
Bogense Kommune har ingen, men den får så pludselig nu en rent statistisk, fordi den nu bliver en del af en ny kommune, hvor der i forvejen er to.
Men det er jo ikke sådan, at det giver bedre forhold.
Det er bare lige for at sætte det på plads.
Det, at det nu bliver lovbestemt, er ikke et offer.
Det er ingen garanti for, der ikke bliver skåret massivt ned på antallet af musikskoler.
Det skal vi bare lige være enige med hinanden om.
Men jeg vil gerne sige, at de forhandlinger, vi havde under førstebehandlingen, var vi meget glade for ...
Ellen Trane Nørby (V), 2005-06-09:
Jeg vil da bare sige, at vi fra Venstres side ligesom hr. Ole Sohn er utrolig glade for den aftale, vi har lavet, særlig på musikskoleområdet, for som det også fremgik meget klart under førstebehandlingen, havde vi også en klar interesse i, at vi sikrede forholdene for musikskolerne.
Hvis man læser det oprindelige lovforslag, så står der også, at et kæmpestort fremskridt er, at musikskoleundervisningen nu er blevet gjort obligatorisk at have i samtlige kommuner.
Det er et kæmpestort fremskridt i forhold til den situation, vi har i dag, og såfremt man havde fulgt med i førstebehandlingen, ville man også have oplevet, at der var en stor imødekommelse fra vores side af at fastholde de principper, der ligger i dag, sådan at vi også sikrer musikskoledrift ude i de små kommuner.
Derfor vil jeg også bare spørge hr. Ole Sohn, om han mener, at han mødte meget modstand i forhandlingerne om at sikre musikskolerne.
Mogens Jensen (S), 2005-06-09:
Jeg vil så fortsætte ordførertalen, hvor den korte bemærkning sluttede.
Det er sådan, at vi jo ser det her lovkompleks af fire love under et, og jeg skal bare starte med at sige, at vi samlet set finder, at de ting, det er lykkedes os at sikre i de her lovforslag – jeg vil ikke måske endda kalde det at forbedre, men jeg vil kalde det at sikre – altså overskygger det, vi ellers ville tabe ved at stå udenfor.
Og det er derfor, vi samlet set også støtter det lovforslag, vi behandler nu.
Vi mener, at det, der er vigtigt, og som vi har opnået i det lovforslag, vi behandler nu, er, at det nu sikres, at kommunerne skal give orientering til Kulturarvsstyrelsen, hvis de giver en dispensation for jord- og stendiger og fortidsminder, så vi har en mulighed for, at den endelige afgørelse kan træffes i Naturklagenævnet, så det ikke alene er overladt til de lokale kræfter og kommunerne at foretage den her vurdering.
Vi glæder os over, at kulturministeren i forhandlingerne også har tilkendegivet, at han vil sikre, at der bliver lavet en kogebog til kommunerne vedrørende forvaltning af kulturmiljøet, herunder det fornuftige i at oprette og hvordan man opretter tværgående museums- og kulturog miljøråd, som kan og skal bidrage til at højne fagligheden og kvaliteten i varetagelsen af kulturarven.
Vi er også tilfredse med, at Kulturarvsstyrelsen får et stort ansvar for beskyttelsen af kulturmiljøet og for at sikre den nødvendige koordination.
Forudsætningen for det er selvfølgelig, at de nødvendige ressourcer er til stede, og det regner vi selvfølgelig også med at ministeren og regeringen sikrer er tilfældet.
Vi finder i det her lovforslag, at det er beklageligt, at regionerne ikke får det konkrete ansvar for bevarelse af kulturmiljøet eller ansvaret for at give dispensationerne, lige så vel som at det ville være godt, at regionerne havde ansvaret for konserveringsværksteder og for koordination af samarbejdet mellem museerne, arkivbyggeri osv. osv.
Vi er også meget opmærksomme på, jævnfør de tidligere indlæg, hvad der vil ske med de økonomiske midler, som amterne tidligere har bevilget til museerne, og som efter den her 4-årige overgangsperiode altså eventuelt skal indgå i kommunernes finansiering.
Men der har vi også mærket os, at kulturministeren i forhandlingerne har sagt, at han er lige så optaget af det her spørgsmål og vil arbejde for, at midlerne fortsat skal bruges på det her område, og jeg er glad for, at fru Ellen Trane Nørby også her tidligere har givet tilsagn om det samme.
For det er klart, at en række museer vil komme i stor økonomisk klemme, hvis de mister den bevilling, som hidtil er kommet fra amterne.
Og det er selvfølgelig ikke acceptabelt.
Vi har som tidligere nævnt valgt at støtte lovforslaget, til trods for at der er ting i det, vi ikke er glade for, men vi vil gøre opmærksom på, at vi også vil benytte den førstkommende lejlighed til at komme med ændringsforslag på de områder, hvor vi mener, at der er forbedringer at hente i loven.
Ellen Trane Nørby (V), 2005-06-09:
Der er allerede i dag et statsligt engagement i vores kulturinstitutioner.
Mange af de her institutioner modtager allerede i dag et statstilskud.
De modtager også et amtstilskud, og nogle af dem modtager også et kommunalt tilskud.
Det, der sker med strukturreformen, er jo, at vi siger, at det amtslige tilskud ikke længere kan blive givet fra de amter, som jo er blevet nedlagt som en del af strukturreformen, og derfor overtager staten kroner for krone det tilskud.
Men det ændrer jo ikke på, at der fortsat vil være rigtig mange kommuner, der også giver et tilskud til kulturinstitutionerne.
Vi skal da heller ikke fratage incitamentet til, at kommuner, der har gode museer liggende i deres område, investerer kræfter og ressourcer i at skabe bedre kulturinstitutioner.
Derfor siger vi, at lad os nu bruge de næste 4 år til i dialog med kulturinstitutionerne at finde ud af, hvordan den her model skal se ud efter overgangsperioden.
Det mener vi er den mest optimale løsning.
Ole Sohn (SF), 2005-06-09:
Ja, det her var jo en redegørelse, men ikke noget svar.
Jeg har i hvert fald ikke givet udtryk for, at man ikke kan have et lokalt forankret museum, men det er bare et nationalt ansvar.
Vi kan da ikke sige: Nu må I selv finansiere det og det museum inden for rammerne af den nye kommunalstruktur, når der er gået 4 år.
Jeg mener, at vi som stat har en forpligtelse til at bidrage til, at kulturarven bliver bevaret også rundtomkring i de regionale og lokale områder, for ellers ender det jo med, at det bliver en lokal vurdering og prioritering, hvor museerne kommer til at skulle prioriteres på nøjagtig lige fod med, om der skal repareres huller i asfalten osv. osv., og det ville da være en ulykke for vores kultur.
Vi kan jo bare se, hvordan det nu er gået på Rigsarkivet, fordi man lader Rigsarkivets arkivpolitik og kassationspolitik styre af økonomi, hvor det altså er staten, der via nogle rammer presser en nedskæring igennem.
Det vil man da kunne komme til at se i vidt omfang udeomkring i regioner og de enkelte kommuner fremover, hvis ikke vi fastholder et statsligt engagement.
Ellen Trane Nørby (V), 2005-06-09:
I modsætning til SF kan jeg så forstå, at vi har en interesse i at lytte til, hvad museerne og kulturinstitutionerne selv siger.
Mange af de her institutioner er jo på nuværende tidspunkt også forankrede i nogle amter.
Hvis der er nogle af de her institutioner, som ønsker at være forankrede et andet sted, er vi da åbne for det, for vi mener ikke, vi herinde skal detailregulere, hvilket tilhørsforhold den enkelte institution har.
Det handler jo ikke om, at vi ikke skal bevare vores kulturarv, og at vi ikke skal sikre, at vores museer over hele landet – ikke i hovedstadsområdet, ikke det ene på bekostning af det andet, men i hele landet – har så optimale rammer som overhovedet muligt.
Det er da netop det, vi ønsker, men vi ønsker at gøre det i samarbejde med kulturinstitutionerne og lytte til, hvad de siger.
Og det er jo også det, vi har mulighed for de næste 4 år, sådan at vi efter denne her 4-års overgangsperiode får sikret de mest optimale rammer for kulturens udvikling i Danmark.
Ole Sohn (SF), 2005-06-09:
Det er blot, fordi jeg ikke helt synes, der kom et klart svar til fru Elsebeth Gerner Nielsen.
For det er jo lidt interessant at vide, hvad der er Venstres holdning efter de 4 år.
Det er jo en meget principiel tilgang at have, hvis man mener, at den danske kulturarv, som bliver opbevaret på museer, er et lokalt anliggende, og at det dermed også er et lokalt anliggende, hvor mange penge man vil bruge på den, eller om det er et nationalt ansvar.
Jeg mener så sandelig da, at de museer, der ligger i Jylland og på Sjælland og Fyn, da ikke er noget, hvorom man kan sige, at det er de enkelte regioners eller enkelte kommuners ansvar.
Det er jo en del af vores fælles kulturarv.
Derfor mener jeg principielt, at vi som samfund og stat har et ansvar.
Det er ikke lagt fast i museumsloven.
Men det er da lidt interessant at vide, hvilke politiske perspektiver Venstre har.
Ønsker man, at det skal være et lokalt forankret ansvar, eller ønsker man, at det skal være nationalt ansvar?
Ellen Trane Nørby (V), 2005-06-09:
Fra Venstres side kan vi sige, at vi ser frem til, at vi nu har 4 år, hvor vores kulturinstitutioner og vores museers økonomi er fast funderet, fordi staten krone for krone har overtaget de tilskud, amterne tidligere har givet.
Hvad der skal ske derefter, er jo en diskussion, vi må tage, når den her periode er løbet ud.
Det er da ikke noget, vi skal lægge os fast på nu.
Det er da ikke sådan, at vi her skal til at lægge sådanne langtidsplaner, at vi ikke kan ændre på tingene, og at vi ikke ligesom kan se og lytte til, hvad kulturinstitutionerne selv ønsker.
Så jeg synes, at det giver en rigtig positiv mulighed, at vi nu har økonomien lagt fast de næste 4 år for vores museer.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2005-06-09:
Det var meget vigtigt, hvad fru Ellen Trane Nørby sagde her: Pengene forsvinder ikke ned i et stort, sort hul.
Jeg er meget, meget glad for, at det er blevet sagt fra Venstres side fra Folketingets talerstol, for sagen er den, at det, der er aftalt mellem Dansk Folkeparti og regeringen på det her område, jo er, at efter den 4-års overgangsperiode skal pengene ud i de kommunale bloktilskud, og det vil sige, at i det værste scenarie vil de penge, der i dag går til en række museer, blive smurt ud i et tyndt lag over samtlige kommuner i Danmark, også over dem, der ingen museer har.
Derfor er jeg meget glad for den tilkendegivelse, der nu kommer fra Venstre, hvor man lover, at man vil arbejde for, at pengene ikke kommer ud i bloktilskuddene, men at de bevares inden for området.
Det er en bemærkning, vi i Det Radikale Venstre er utrolig glade for.
Elisabeth Geday (RV), 2005-06-09:
Jeg er nødt til at gå herop for at sige, hvor vidunderligt det er at høre, hvor hensynsfuldt regeringen har behandlet Socialdemokraterne og Det Radikale Venstre.
Jeg bemærkede i hvert fald ikke megen forhandlingsvilje, da jeg var med til denne her korte morgenmadsseance hos ministeren i sidste øjeblik, og under alle omstændigheder vil jeg meget gerne betakke mig for denne her omsorgsfulde belejring, som regeringspartierne forsøger at omklamre Det Radikale Venstre med.
Den primære begrundelse for det, er jo altså, at jeg endnu ikke har fundet den ekspert på arbejdsmarkedsområdet, den repræsentant for en hovedorganisation eller den person, der virkelig har fingrene i det her stof, der kan anbefale en kommunalisering af beskæftigelsesindsatsen, og det får mig til at spørge hr. Jens Vibjerg: Hvad er det egentlig for nogle gode erfaringer med den kommunale beskæftigelsesindsats, som regeringen siger at den læner sig op ad?
Ellen Trane Nørby (V), 2005-06-09:
Med den logik, hr. Per Clausen benytter, vil det jo betyde, at hver gang vi vedtager en ny finanslov, er alle pengene væk 1 år efter.
Det gør det da ikke.
Det er da bare sådan, at vi om 4 år skal have fundet ud af, hvordan midlerne skal forvaltes, og hvilke institutioner der skal have hvilke tilskud.
Der er da ikke noget, der gør, at pengene er væk.
Det her giver os da en mulighed for helt principielt også at kigge på, hvordan vi sætter rammerne op for vores kulturinstitutioner i Danmark, så jeg deler simpelt hen ikke den bekymring, der er hos hr. Per Clausen.
Vi har 4 år til at finde ud af, hvad det er, der skal lægges vægt på fremover, og pengene forsvinder ikke ned i et sort hul.
Jens Vibjerg (V), 2005-06-09:
Jeg må sige, at hr. Jørgen Arbo-Bæhr sådan set har forstået, at ministeren er kommet med en tilkendegivelse – det fremgår jo også af betænkningen.
De konkrete tiltag sker i den lovgivning og i alle de love, hvor det er relevant i forhold til ligestilling.
Jeg har jo også sagt til den socialdemokratiske ordfører, at ligestilling ligger regeringen og Venstre meget på sinde, og derfor tager vi fat om det konkret i alle de situationer, hvor det er aktuelt.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2005-06-09:
Jeg synes, det er ærlig snak, for af lovforslaget fremgår det jo, hvad man vil gøre i forbindelse med forsikrede ledige, ikkeforsikrede ledige, folk med handicap og folk af anden etnisk oprindelse.
Der fremgår det nogenlunde klart, hvad man vil gøre i den nye struktur.
Men i forbindelse med noget så væsentligt som at sikre, at man indarbejder ligestillingsspørgsmål, at man indarbejder spørgsmål om det kønsopdelte arbejdsmarked, og at man indarbejder de erfaringer, som indtil videre har ligget i det statsligt styrede AF-system, siger man: Nej, det er ikke interessant i det her lovforslag.
Derfor har man fuldstændig udeladt det, og derfor nøjes man med tilkendegivelser og vil måske senere, hvem ved, indarbejde det på en eller anden måde i stedet for at tage det nu, hvor det er væsentligt.
Når jeg hører hr. Jens Vibjerg, spørger jeg mig selv om, hvor pokker den mand har været henne, mens vi har behandlet det her lovforslag, mens der har været deputationer, mens der har været spørgsmål, mens der har været samråd, mens der har været en høring i Fællessalen.
Hvad skal der blive af arbejdet med at modvirke det kønsopdelte arbejdsmarked i forbindelse med den nye struktur?
Så siger hr. Jens Vibjerg: Jamen det her har slet ikke noget at gøre med struktur, det kommer vi til at arbejde med senere hen.
Jeg mener, at det må være i modstrid med, at beskæftigelsesministeren dog trods alt er kommet med en tilkendegivelse på det her område i forbindelse med lovforslaget.
Spørgsmålet om ligestilling, spørgsmålet om det kønsopdelte arbejdsmarked må vente til et andet tidspunkt.
Er det rigtigt forstået, at det er det, hr. Jens Vibjerg mener?
Jens Vibjerg (V), 2005-06-09:
Jeg kan også sige til hr. Thomas Adelskov, at jeg i hvert fald har deltaget i adskillige timelange møder vel de sidste fem kvartaler med Socialdemokraterne om det her projekt, så det er ikke rigtigt, at der kun har været forhandlet i fem kvarter.
Vi har haft mange møder fra den periode, hvor forslaget blev fremsat, og så frem til, at vi havde det seneste her for nylig.
Så det er i hvert fald ikke korrekt, at der ikke har været udfoldet store bestræbelser på at få et bredt flertal for de her ting.
Jeg havde da gerne set, at Socialdemokraterne havde været indstillet på at gå med i den her aftale.
Det vil man ikke, man har berøringsangst over for halvdelen af det, der foregår på hele strukturområdet.
Det må vi tage til efterretning.
Det er jo ikke vores problem, at Socialdemokraterne synes, det er sjovere at hænge på bagsmækken end at være med på førersædet.