Thorkild Simonsen (S), 1999-03-19:
Regeringen er enig med forslagsstillerne i, at det er vigtigt at styrke det kommunale selvstyre.
Regeringen er også enig i, at et vigtigt middel hertil er at give kommunerne så gode muligheder som muligt for at udvikle sig gennem forsøg.
Det er derfor efter regeringens opfattelse godt, at beslutningsforslaget giver Folketinget anledning til at diskutere disse centrale spørgsmål her i dag.
Forslagsstillerne forestiller sig ganske vist en gentagelse af 1980'ernes frikommuneforsøg.
Umiddelbart kan det også forekomme nærliggende at se positivt på beslutningsforslaget.
For det er jo ganske rigtigt, som beskrevet i bemærkningerne til beslutningsforslaget, at frikommuneprojektet, som var fra 1985 til 1993, samlet set blev vurderet positivt.
Det er dog værd at bemærke, at det samtidig var vurderingen, at projektet ikke burde videreføres.
Der var tre hovedbegrundelser for ikke at videreføre frikommuneprojektet i den form.
Den første begrundelse var, at projektet med en samlet forsøgslov resulterede i en uoverskuelig lovgivning, skrev man.
En anden begrundelse var, at forsøg burde kunne gennemføres i samtlige kommuner og ikke kun i enkelte udvalgte forsøgskommuner, som havde meldt sig selv.
Og den tredje begrundelse var, at det ville være mest hensigtsmæssigt at optage forsøgsbestemmelser i de love, som forsøgene vedrørte.
Disse tre grunde til ikke at videreføre projektet taler efter regeringens opfattelse også for ikke at gentage projektet i den form.
Dertil kommer ikke mindst, at der siden frikomuneprojektet blev afsluttet er sket en udvikling, som betyder, at der nu er brug for helt andre initiativer end gentagelse af det gamle frikommuneprojekt.
Lad mig blot nævne fire eksempler på den udvikling, der er sket siden da.
For det første fik vi som afslutning på frikommuneprojektet og efter kommunalt ønske et Forsøgskontaktudvalg, som sorterer under mit ministerium,
som er med til at sikre, at der til stadighed er opmærksomhed om kommunernes forsøgsmuligheder, og at kommunerne får inspiration af hinandens forsøg.
Forsøgskontaktudvalget, der er meget bredt sammensat i øvrigt, har som sin væsentligste opgave at sikre en samlet koordination af forsøgsvirksomhed i kommuner og amtskommuner.
Forsøgskontaktudvalget skal således bl.a. følge forsøgsvirksomhed i kommuner og amtskommuner, som der står.
Udvalget skal endvidere informere kommuner og amtskommuner om forsøgsmulighederne i lovgivningen og om allerede iværksatte forsøg i kommuner og amtskommuner, som andre kommuner kan drage nytte af.
Udvalget har derudover til opgave at formidle ønsker fra kommuner og amtskommuner om nye forsøgsmuligheder i lovgivningen til regeringen.
Det var det første.
For det andet er der betydelige og levende forsøgsvirksomheder i kommunerne i dag.
Det var noget helt andet, da det andet blev sat i værk i 1985.
Der er således efter min mening ikke behov for en kampagne rettet mod et frikommuneprojekt for at sætte gang i forsøgsvirksomhederne i kommunerne under den form.
Lad mig her pege på Forsøgskontaktudvalgets netop offentliggjorte redegørelse og ikke mindst den samtidige offentliggjorte vejviser, som indeholder oplysninger om ikke mindre end 411 kommunale forsøg inden for områderne IT, kommunikation mellem kommuner og borger og landdistriktsudvikling, de sindslidende og de svagest stillede børn og unge.
Den første vejviser fra 1997 - altså for 2 år siden - indeholdt 265 forsøg inden for områderne kollektiv trafik, miljø og ældreomsorg.
For det tredje er der sket en markant positiv udvikling
i lovgivningen, således at lovgivningen giver kommunerne betydelig større fleksibilitet i dag, end den gjorde i 1985.
Dels er en række love på baggrund af de forsøg, som blev gennemført under det tidligere frikommuneprojekt, blevet ændret, så den fleksibilitet, som under frikommuneprojektet var forbeholdt de få udvalgte frikommuner, nu kommer samtlige kommuner til gode - og det er i al fald et fremskridt af betydelig art - dels er der i dag i næsten alle love af betydning mange og gode forsøgsmuligheder for kommunerne.
Som eksempel på denne udvikling, der er sket i lovgivningen i retning af øget fleksibilitet for kommunerne, kan jeg nævne ændringer i de kommunale styreformer og den omfattende dispensationsbestemmelse i den kommunale styrelseslov.
Som en fjerde væsentlig ting, der er sket siden afslutningen af frikommuneprojektet i 1993, skal jeg nævne Opgavekommissionens arbejde og dens omfattende betænkning, som for øvrigt inden alt for længe kommer her til Folketinget.
På baggrund af Opgavekommissionens undersøgelse vedrørende behovet for ændret opgavefordeling
kan der ikke antages at være behov for at gennemføre frikommuneforsøg med en ændret opgavefordeling, hvilket jo var et af de bærende elementer i det gamle frikommuneprojekt. Disse eksempler, som jeg her har nævnt, viser, at tiden ganske enkelt er blevet en helt anden, end den var i 1980'erne, og den kræver andre løsninger på udfordringer i kommunerne end gentagelse af det tidligere frikommuneprojekt. Heller ikke fra Kommunernes Landsforenings side er der noget ønske om gentagelse af frikommuneprojektet, så vidt den skrivelse, der er vedlagt sagen, siger.
Regeringen er derfor ikke enig med forslagsstillerne i, at gentagelse af frikommuneprojektet er den rette vej frem, når vi skal styrke det kommunale selvstyre og sikre, at kommunerne er bæredygtige også i det 21. århundrede. Debatten om kommunernes fremtid er i fuld gang i landets kommuner.
Det spændende debatoplæg, der hedder »Kommunerne for fremtiden«, som KL netop har udsendt, lover efter regeringens opfattelse godt for diskussionerne rundt om i landets kommuner og også i kommuneforeningerne.
Debatoplægget viser også, at der er andre og vigtigere spørgsmål end gentagelse af de tidligere.
Et frikommuneprojekt vil derfor efter regeringens opfattelse komme på tværs af det, som regeringen er interesseret i, og det, Kommunernes Landsforening er interesseret i, så vidt det fremgår af »Kommunerne for fremtiden«, altså hæftet, der kommer fra KL.
Regeringen vil i stedet for i et samarbejde med de kommunale parter understøtte den proces, som er i gang.
Regeringen ønsker for det første aktivt at bidrage til at skabe et grundlag for en kommunal reform fra neden.
Når denne debatrunde i landets kommuner, som KL netop har sat i gang, er afsluttet, vil regeringen som et første skridt i den retning indbyde til en konference om kommunernes struktur, opgaver, samarbejde, forsøg, ja, selv kommunale sammenslutninger kan komme ind her.
For det andet vil regeringen give kommunerne bedre muligheder for at løse opgaven i fællesskab.
Der har i den senere tid været kommunale ønsker om bedre mulighed for at løse administrative og faglige opgaver i fællesskab.
Det gælder også for opgaver, som indebærer en fælles myndighedsudøvelse over for borgere og virksomheder.
Regeringen har netop taget initiativ til at ændre lovgivningen, således at kommunerne vil kunne etablere fælles kommunale administrationer på skatte- og ejendomsvurderingsområderne, og i næste folketingssamling er det også tanken at give mulighed for en fælles kommunal administration på ejendomsbeskatningsområdet.
Gennem sådanne mere vidtgående kommunale samarbejder får kommunerne mulighed for at løse deres opgaver på en anden måde, bl.a. således at der kan opnås en bedre service over for borgeren, også under økonomisk stramme tider.
Samtidig vil sådanne mere vidtgående kommunale samarbejder kunne give kommunerne grundlag for at vurdere, om der skal arbejdes hen imod en kommunesammenlægning, som visse kommuner arbejder med i dag.
Regeringen vil derfor under de kommende økonomiforhandlinger med de kommunale parter foreslå, at det undersøges, hvilke områder der er relevante for sådanne kommunale samarbejder, hvilke barrierer - for dem er der jo nogle af - der i dag er på de pågældende områder, og hvordan disse barrierer kan overvindes.
Her vil den inspiration, som en konference vil give, også være et væsentligt bidrag eventuelt til ændret lovgivning for at løfte disse ting her.
Samtidig vil regeringen fortsat være generelt positivt indstillet over for, at lovgivningen giver kommunerne så stor fleksibilitet som muligt, og at der skabes mange gode forsøgsmuligheder for kommunerne.
Det er der faktisk i meget vidt omfang allerede i dag.
Men alligevel, det er dog vigtigt, at Folketinget i lovgivningsarbejdet løbende er opmærksom på, at der er behov for nye forsøgsmuligheder.
Det er på den baggrund regeringens opfattelse, at der ikke er behov for et generelt, gammeldags frikommuneprojekt, og regeringen støtter derfor ikke det beslutningsforslag, der ligger her, men gerne alt, hvad der peger i retning af at ændre det, jeg har sagt her.
Det er regeringens opfattelse, at der er behov for målrettet at bane vejen for en udvikling for kommunerne i det næste århundrede, herunder for kommunale netværk med henblik på en eventuel kommunesammenlægning, hvis det er det, man ønsker.