runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristen Touborg (SF), 2000-04-04:
Jeg må have udtrykt mig uklart, da Venstres ordfører ikke har forstået, hvad det var, jeg spurgte om.
Så nu vil jeg forsøge én gang til.
Jeg vil give Venstres ordfører muligheden igen.
Mit spørgsmål var: Hvor er linjen, når man i forbindelse med dyrlægeloven stemmer for, at man nedsætter gebyret, strafgebyret, erindringsgebyret fra de 200 kr., som den daværende fødevareminister ønskede at få ind i loven, altså helt på linje med de ting, der i øvrigt er gældende for kommunerne?
Det stillede vi et ændringsforslag til.
Det blev vedtaget.
Det stemte Venstre faktisk for.
Dermed troede jeg i virkeligheden, der var sket et spring.
Dermed troede jeg i virkeligheden, vi havde fået en principbeslutning om, at så var vi færdige med det her pjat om, at det offentlige skulle opkræve en større særskat, end de private havde ret til.
Men det kan jeg så på en eller anden måde forstå måske ikke helt er tilfældet. Ja, man ender jo med at måtte sige: Wa' wil Wenstre?
Frank Aaen (EL), 2000-04-04:
Jeg kan forstå, at Venstre er tilhænger af kopskat, som betales uanset indkomst.
Det er jo lidt i modstrid med den skattefinansiering, vi i øvrigt har i Danmark, men det er jo værd at vide. Så vil jeg sige, at det her ikke har noget med kommunalt selvstyre at gøre.
Vi foreslår bare en anden regulering end den gældende.
Forskellen på det her redskab og det andet redskab er, at ved det andet redskab tager man hensyn til, at folk dog har nogle penge at leve af bagefter.
Bodil Thrane (V), 2000-04-04:
Altså der skal ikke være nogen tvivl om, hvor Venstre er.
Det vil jeg gerne sige, for vi er jo altid til stede dér, hvor tingene sker.
Og derfor, da man vedtog at hæve gebyret i denne her gebyrlov i 1997 med virkning fra den 1. januar 1998, var det en aftale med kommunerne, fordi man havde brug for et redskab, der skulle sikre, at pengene, at restancerne blev minimeret, og derfor blev gebyret sat til 250 kr.
Og det har hverken noget med dyrlægelov eller nogen andre ting at gøre.
Derfor er linjen god nok.
Og så blev jeg spurgt om, om ikke der skal være lighed for loven mellem det private og det offentlige.
Hvis en privat har en kunde, kan han jo smide sin kunde ud, hvis ikke pengene falder.
Det kan ikke ske i den offentlige sektor, og derfor bliver vi nødt til at have nogle andre redskaber, der kan sikre, at gælden til det offentlige ikke stiger så uhæmmet vanvittig meget, som vi har set igennem mange, mange år.
Nu går det den rigtige vej, og måske er de her remedier, som de 250 kr. er med i, med til at gøre denne pukkel mindre.
Kristen Touborg (SF), 2000-04-04:
Mit spørgsmål til fru Bodil Thrane er lidt i forlængelse af det, hr. Frank Aaen var inde på, altså det, at Venstre åbenbart mener, at det er rimeligt, at offentlige myndigheder må opkræve mere i gebyr end private virksomheder.
Jeg vil godt spørge Venstres ordfører om, hvor linjen er, når man her siger, at det skal man bare fortsætte med, selv om man i Venstre var med til i forbindelse med dyrlægeloven og foderstofloven at stemme for et ændringsforslag fra SF.
Hvor ministeren mente, der skulle være gebyrer på 200 kr., fik vi det rent faktisk nedsat til 50 kr. bl.a. med Venstres stemmer.
Hvor er linjen, vil jeg spørge fru Bodil Thrane?
Ebbe Kalnæs (CD), 2000-04-04:
Jeg vil gerne i tråd med det, hr. Frank Aaen siger, høre, om Venstre, fru Bodil Thrane, mener, at vi skal lade det offentlige føre en politik, som vi aldrig ville tillade, at private virksomheder gjorde?
Det er den ene ting.
Og den anden ting er, om ikke fru Bodil Thrane under udvalgsarbejdet mellem første og anden behandling vil være med til at undersøge, hvor galt det her står til, for det er slemt.
Frank Aaen (EL), 2000-04-04:
Bare for at få slået det fast: Jeg kan altså forstå, at også Venstre går ind for, at en del af de kommunale udgifter til velfærden skal finansieres på en måde, så man betaler det samme, uanset om man er rig eller fattig.
Det var punkt 1. Punkt 2: Venstre plejer jo at sige, at det er urimeligt at behandle den offentlige sektor bedre end den private sektor, når vi snakker om forskellige former for regelsæt.
Her har vi altså faktisk en situation, hvor det offentlige må opdrive fem gange så meget i rykkergebyr, som Forbrugerombudsmanden tillader private virksomheder at gøre.
Mener Venstre ikke, at der her bør være tale om lighed for loven, sådan at der skal gælde det samme regelsæt for offentlige og private?
Ebbe Kalnæs (CD), 2000-04-04:
Kun ganske kort.
Jeg hørte fru Bodil Thrane sige, at det var et indgreb i det kommunale selvstyre at regulere det her område.
Det er jo også reguleret i kommuneforhandlingerne.
Vi skal snart have nogle igen.
Altså det kan ikke være det kommunale selvstyres ret at lave noget, der næsten nærmer sig ågerparagraffen indimellem.
Carsten Hansen (S), 2000-04-04:
»Etablering af boliger til unge på ældre færger« er jo en god overskrift, må vi sige, og gode ideer skal vi altid være opmærksomme på, og vi skal også være opmærksomme på, hvad det er for boligforhold, vi byder unge under uddannelse
Derfor er det jo også sådan, at vi i Socialdemokratiet og fra regeringens side nøje følger situationen på ungdomsboligmarkedet.
Det er også derfor - som boligministeren har sagt i sin tale - der er taget en række initiativer til bl.a. alternative boliger og vi har fremsat forslag, hvor vi giver de unge fortrinsret i den almennyttige boligsektor for at styrke det sociale element, men bestemt også for at styrke ungdomsboligerne og tanken omkring ungdomsboliger i de større uddannelsesbyer.
Jeg har det lidt ligesom boligministeren, at jeg synes, det er en tiltalende tankegang, som vi må afvise af flere grunde:
For det første er færgerne jo solgt, som der blev sagt.
For det andet bliver det meget dyrere end det, forslagsstillerne forestiller sig.
Beregningerne viser jo, at det ville blive meget dyrere end at etablere almindelige ungdomsboliger, bl.a. på grund af de myndighedskrav, der er forbundet med det.
Og så vil de jo i hvert fald i min optik have en dårligere kvalitet end de ungdomsboliger, vi normalt
tilbyder de unge.
Det der med 24 m2 i nogle containere, måske i udkanten af Københavns Havn, oven i købet på flere skibe af samme slags, skal der ikke så meget fantasi til at forestille sig også kunne blive en slags ghetto med de dårligst stillede unge, som hurtigt vil blive skiftet ud og ind og helt løsrevet fra det almindelige bymiljø.
Det tror jeg ikke nogen af os ønsker; vi ønsker det i hvert fald ikke.
For det tredje bryder det også med det princip, der har været et hævdvundet princip også hos flertallet af Folketingets partier, at kommunerne har ansvaret for det lokale boligbehov.
Vi understøtter det selvfølgelig og er meget opmærksomme på det, men det er et godt princip, at det også er ude i kommunerne, det lokale ansvar ligger for boligerne til de unge mennesker.
Det tror jeg heller ikke på at flertallet vil være med til at bryde nu.
Vi er godt klar over, at der er en ganske speciel situation især omkring studiestart i de større byer.
Derfor er der også etableret et godt samarbejde med by- og boligministeren og regeringen omkring de større byer, og vi er opmærksom på det.
Ventelisterne er kommet længere ned, men det er en speciel situation, som jeg ikke tror vi klarer med det her forslag.
Derfor skal vi finde på gode og holdbare løsninger og have øjnene åbne for nye muligheder, men det her forslag kan vi altså ikke støtte på det eksisterende grundlag.
Pernille Sams (KF), 2000-04-04:
Egentlig lyder ideen om at indrette ungdomsboliger i et par tiloversblevne færger for en umiddelbar betragtning ganske hyggelig.
Dér er jeg enig i det, som boligministeren allerede har sagt, og som fru Gyda Kongsted ligeledes sagde. Vi ved jo alle sammen, at det er et stort problem at skaffe tilstrækkelig mange boliger til de unge studerende, og hvis man gjorde sig umage, kunne man sikkert få nogle ganske hyggelige og helt specielle boligmiljøer ud af sådan en kollegiefærge.
Det kan imidlertid også blive ganske forfærdeligt, hvis man ikke får gjort det på en charmerende måde.
Beskrivelsen i nærværende forslag om containere, der stilles op dér, hvor bilerne tidligere har stået, og som de studerende så skal bo i, får i hvert fald ikke de bedste tanker frem i mig.
Jeg kan hverken skimte dagslys eller noget andet i disse containere, der stables oven på hinanden i stedet for biler.
Og i den forbindelse er det svært at danne sig et indtryk af, hvad man egentlig får for den økonomi, der tages udgangspunkt i i beslutningsforslaget.
Det problem er også allerede rejst tidligere i debatten her i dag, og det synes jeg det er meget vigtigt at man får overblik over.
Det er helt fint for os, hvis det kan lade sig gøre at få alle disse billige boliger tilvejebragt, som det beskrives, men omvendt vil vi altså også sige, at hvis det er slum fra starten, er det jo absolut ikke særlig tiltrækkende
at etablere det
Så egentlig synes jeg, tanken skal gennemarbejdes noget mere, inden man kan tage stilling til et endeligt ja eller nej. Jeg synes også, det er fint, at regeringen arbejder videre med ideen og får belyst de muligheder, der eventuelt måtte være.
Hvorfor ikke forsøge, hvis der er noget godt i ideen?
Men på det nuværende grundlag er det ikke muligt at vurdere, om det rent faktisk kan lade sig gøre eller ej på en tilstrækkelig ordentlig måde til, at det bliver den charmerende fornyelse, som det godt kunne være, hvis det kan lade sig gøre.
Thor Pedersen (V), 2000-04-04:
Udliciteringsrådet udgav i januar i år en rapport om ministeriernes anvendelse af udbud og udlicitering, og en af hovedkonklusionerne var, at man ikke i undersøgelsen kunne se, at så meget som ét ministerium kunne sandsynliggøre, at det lever op til den udbudspligt, som finansministeren selv har rundsendt i sit cirkulære om udbud og udlicitering af statslige drifts- og anlægsopgaver.
Derfor vil jeg gerne spørge finansministeren: Hvad har ministeren gjort for at sikre, at det cirkulære, der er i kraft, også bliver efterlevet nu?
Mogens Lykketoft (S), 2000-04-04:
Jeg kan sige, at jeg selvfølgelig har læst Udliciteringsrådets bemærkninger, og det er også klart, at ministerierne skal følge reglerne og afprøve, om udbud er relevant.
Vi har også i forberedelsen til finanslov 2001 fundet anledning til at sikre, at det sker i det nødvendige omfang.
Thor Pedersen (V), 2000-04-04:
Jeg siger tak, og jeg har også konstateret, at det er rigtigt, at der er noget forarbejde til år 2001.
Men cirkulæret er jo i kraft, og derfor skulle man jo forvente, at ministeren ville sikre, at det cirkulære, som ministeren selv har rundsendt, med hans egen underskrift, også blev efterlevet her og nu og ikke først i år 2001.
Mogens Lykketoft (S), 2000-04-04:
Jeg udtrykte mig måske også en kende upræcist.
Altså vi har i forbindelse med de foreløbige udmeldinger om rammer og de forhandlinger, der foregår med ministerierne om 2001, fundet anledning til at indskærpe det her, og det er selvfølgelig noget, som man bør have for øje her og nu og også i de dispositioner, der foregår i resten af år 2000.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-04-04:
For et par år siden iværksatte Dansk Folkeparti sammen med Danmarks Statistik en udarbejdelse af en oversigt over udgifterne til udlændinge i Danmark.
Efterfølgende kom Økonomiministeriet med en rapport, der gav dets vurdering af, hvad de samlede udgifter er.
Mit spørgsmål til finansministeren i dag er derfor, om regeringen vil tage initiativ til, at der nu, efter at integrationsloven er trådt i kraft og inklusive de nye integrationsforslag, regeringen foreslår her i foråret, kommer en ny samlet vurdering af de offentlige udgifter, som har forbindelse med udlændinge i Danmark.
Spørgsmålet skal selvfølgelig også ses i lyset af, at der kommer udgifter på stadig flere områder og mere og mere »skjult« i forhold til de hovedkonti, som udgifterne vedrører.
Mogens Lykketoft (S), 2000-04-04:
Regeringen har ikke nogen planer om at lave nye redegørelser af den art.
Man kan jo sige sig selv, at når Dansk Arbejdsgiverforening kan påvise, at indvandrernes beskæftigelse er vokset med 15 pct. bare fra 1998 til 1999, så ser regnskabet, uanset hvordan man gør det op, bedre ud nu, end det gjorde før.
Det er også klart, at integrationsindsatsen, de mange initiativer, regeringen har til behandling i Folketinget, har til formål at gøre en endnu større del af folk med udenlandsk baggrund økonomisk selvhjulpne.
Men jeg vil godt sige til hr. Thulesen Dahl mere principielt, at den type regnestykker, som Dansk Folkeparti med ganske bestemte politiske hensigter har rundkastet, har ikke nogen mening, for man kan jo med samme begrundelse sige, at danskerne koster 500 mia. kr.; det er de offentlige udgifter ved danskerne.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-04-04:
Man kan også begynde at regne på, hvilke udgifter der er ved forsvaret, og det gør man dog.
Vi anerkendte naturligvis også, at man i Økonomiministeriets opgørelse opererede både med bruttoudgifter og med nettoudgifter, bruttoudgifter på godt 22 mia. kr. om året og nettoudgifter på ca. 11 mia. kr. om året.
Det, jeg gerne vil spørge finansministeren om, er, om lige præcis det svar, finansministeren giver her i dag, ikke er en god begrundelse for, at man faktisk burde lave sådan en økonomisk udregning.
Finansministeren mener at have baggrund for at sige, at regnskabet ser bedre ud nu, end det gjorde for et år siden.
Hvad baserer finansministeren det på?
På at arbejdsløsheden blandt etniske minoriteter er faldet.
Men er det ikke rigtigt, at i samme periode har regeringen skruet udgifterne op netop med henblik på integrationen af de fremmede i det danske samfund? Senest har vi jo fået denne her »Rådgivning og Vejledning om Integrationsarbejdet April 2000« fra regeringen, hvor der opereres med en lang række aktiviteter, som der skal gives offentlige tilskud til.
Har Finansministeriet så lavet en udregning af det eller foretaget et skøn over, hvad det kommer til at koste, så vi kan få nogle svar, der dog gør, at vi selv er i stand til at sammenstykke tallene til et egentligt regnskab?
Vi må jo nu igen selv gå i gang med at lave arbejdet, når regeringen ikke vil lave det.
Mogens Lykketoft (S), 2000-04-04:
Jeg kan jo kun, og det tror jeg gælder de fleste kolleger her i Folketinget, være beskæmmet, hver gang jeg hører den måde, hr. Thulesen Dahl og hans partifæller prøver at bringe de her problemer op på.
Det er en væmmelig bestræbelse på at skabe modsætninger i befolkningen, og jeg synes egentlig, det er temmelig grotesk, når hr. Thulesen Dahl står og vifter med en lille pjece fra Finansministeriet om, hvordan man kan forbedre den etniske integration, og så betragter det som et udgiftsproblem.
Selvfølgelig er det ikke det.
Der er jo altid nogle investeringer, man skal gøre for at få et fornuftigt udbytte af enhver bestræbelse på en bedre samfundsudvikling.
Men at gå ud med oplysninger, med sand information og med holdningsbearbejdning, og få arbejdspladserne til at være mere imødekommende også over for mennesker, der bor i Danmark, men har en anden etnisk baggrund, det er en utrolig fornuftig og meget givende investering, må jeg sige til hr. Thulesen Dahl.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-04-04:
Jamen det er jo fantastisk!
Altså nu har jeg jo lige præcis stillet spørgsmålet, som jeg har, for ikke at at gå ind i en eller anden diskussion med finansministeren om nogle forskelle i holdningen til at få 15.000-20.000 nye udlændinge ind hvert eneste år til det danske samfund.
Men for at undgå at forholde sig til det saglige, jeg spørger om, nemlig om vi kan få en økonomisk opstilling, som Finansministeriet i øvrigt er villigt til at give om alverdens emner, så bliver det lige pludselig til en diskussion om noget, der er beskæmmende, væmmeligt, et stort problem osv.
Kan finansministeren ikke bekræfte, at i alle mulige andre sammenhænge end udlændingeområdet er finansministeren da villig nok til at lave en økonomisk opstilling?
Da færingerne var nede for at forhandle med den danske stat, kunne Finansministeriet i løbet af ganske kort tid udarbejde en opgørelse over, hvad Færøerne ville koste på baggrund af det færøske forhandlingsudspil.
Hvorfor er det lige præcis på udlændingeområdet sådan, at dér vil finansministeren ikke lave nogen samlet redegørelse over de økonomiske konsekvenser
af den førte politik.
Vi kan jo kun opfatte på én måde, og det er, at finansministeren mener, at det tal, man vil nå frem til, ikke er et tal, finansministeren kan bruge i sin politiske argumentation over for Dansk Folkeparti.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Frode Sørensen (S), 2000-04-04:
Den første arbejdsdag i det her årtusind førstebehandlede Folketinget syv forslag, som alle har deres udspring i rapporten om den finansielle sektor efter år 2000.
Nogle af disse forslag viste sig at indeholde nogle kontroversielle ændringer, som har medført, at vi først i dag har det første
af de syv forslag til andenbehandling.
At det blev lovforslag nr. L 117, skyldes nok, at dette forslag er uden reelle stridspunkter, men jeg skal da love for, at det er ændret siden betænkningsafgivelsen den 16. marts 2000.
Lidt overraskende, i hvert fald for mig, blev et ændringsforslag fra Enhedslisten uden betænkeligheder støttet af Venstre.
Selv om forslaget indeholder positive tanker om gennemsigtighed og åbenhed på aktiemarkedet, var det ikke umiddelbart muligt for regeringspartierne at støtte forslaget, hvilket vi har redegjort for i betænkningen. Men nu er mit spørgsmål til Venstre: Hvorfor sker der pludselig en ændring fra et klokkeklart ja til et grumset undlader at stemme?
Er det Venstres og vel til dels også De Konservatives fremtidige politik at undlade at stemme for det, man virkelig går ind for, det, man virkelig har undersøgt, og det, man i denne her sag var enig med Enhedslisten i?
Jeg ved godt, at den officielle forklaring er, at økonomiministeren i næste folketingssamling vil vende tilbage til Erhvervsudvalget med en analyse af problemstillingen, men en sådan tilkendegivelse plejer jo ikke at holde Venstre tilbage, når der ved betænkningsafgivelsen ikke var tvivl i dets sind.
Pia Larsen (V), 2000-04-04:
Må jeg anbefale hr. Frode Sørensen at læse Venstres og De Konservatives betænkningsbidrag.
Så får han en forklaring.
Jeg kan ikke rigtig forstå, hvorfor det kan overraske den socialdemokratiske ordfører så meget, at Venstre og De Konservative er villige til at afvente en analyse fra ministeren.
Derfor har det forløb, der nu har været,
måske set lidt mærkeligt ud, men Venstre og De Konservative har bestemt ingen problemer med det, og jeg må gentage, at jeg kan anbefale hr. Frode Sørensen at læse vores betænkningsbidrag.
Frank Aaen (EL), 2000-04-04:
Regeringspartiernes afvisning af vores forslag fremgår af betænkningsbidraget.
Man henviser til gældende lovgivning vedrørende moderselskabers kontrol og dermed samlede kontrol.
Det er helt i orden.
Men når der tales om moderselskaber og datterselskaber, så er der jo tale om direkte kontrol, og i Enhedslistens ændringsforslag hedder det jo udtrykkeligt direkte og indirekte kontrol.
Derfor er det, der står i bemærkningerne ovre fra Økonomiministeriet, lodret forkert, nemlig at her er tale om en situation, der allerede er dækket ind med direkte og indirekte kontrol.
Det er ikke sådan.
Det er sådan i dag, at det kun er den direkte kontrol, der er dækket ind af oplysningsreglerne.
Ole Sohn (SF), 2000-04-04:
Jeg vil gerne spørge hr. Frode Sørensen, hvordan det kan være, at Socialdemokratiet i betænkningsbidraget gør opmærksom på - det skyldes muligvis hr. Frank Aaens oplysninger om, at det er embedsmænd i Økonomiministeriet, der har skrevet det, men jeg spørger alligevel ordføreren - at det stillede ændringsforslag ikke synes at ændre ved den gældende retstilstand.
Hvordan kan det så være, at samme dag, som ændringsforslaget blev offentliggjort og økonomiministeren svarede, at det ikke ændrede ved den gældende retstilstand, kom Jess Søderberg fra A.P. Møller med et så harmdirrende angreb på det, at man nu vil til at ændre reglerne og gøre det mere gennemskueligt?
Jeg forstår ikke, at A.P. Møller kan få en sådan kvababbelse over, at der kommer et ændringsforslag, som bare præciserer gældende retstilstand.
Frode Sørensen (S), 2000-04-04:
Nu er det jo sådan set blevet til en tosidet sag, det her.
Først vil jeg sige til fru Pia Larsen, at dér kunne vi måske mere få en opfattelse af, at det var nogle udefra, der havde haft indflydelse på ændringen fra et klokkeklart ja.
Vi må selvfølgelig gå ud fra, at når Venstres ordfører i forbindelse med betænkningsafgivelsen den 16. marts udtrykker, at det her går man ind for, så er det, fordi alle synspunkterne er belyst.
Og derfor kan jeg automatisk køre det over til både det, hr. Frank Aaen siger, og det, hr. Ole Sohn siger, nemlig at vi har ønsket, før vi går ind i nogle ændringer på det her område, at få belyst de konsekvenser, det har, også i relation til EU.
Vi mener ikke, der er noget hastværk om den her sag, og specielt når det jo, som også hr. Frank Aaen og hr. Ole Sohn er inde på, ikke medfører den store ændring i den gældende praksis, så kan vi også afvente disse analyser.
Og jeg vil da kun sige dér, at jeg tror, at der i den socialdemokratiske gruppe er meget stor forståelse for den åbenhed om aktiebesiddelser.
Frank Aaen (EL), 2000-04-04:
Jamen lad os så få afprøvet åbenheden:
I dag er det sådan, at reglerne kun gælder
oplysningspligt, hvis der er tale om moderselskaber og datterselskaber, dvs. om direkte kontrol.
Det, ændringsforslaget går ud på - og vi kan godt finde ud af, om det skal have en anden udformning, men vi vil støtte intentionen - er, når man gennem indirekte kontrol også besidder aktier i andre selskaber.
Og det er jo det, der f.eks. gør sig gældende med A.P. Møller-koncernens opbygning, som er en åbenlys koncern, men som på grund af sin juridiske opbygning ikke betragtes som en koncern og derfor ikke er omfattet af de gældende regler om oplysningspligt.
Ole Sohn (SF), 2000-04-04:
Det er blot til almindelig afklaring: Skal det forstås sådan, at Socialdemokratiet alene vil være med til at ændre loven, for så vidt det kan godkendes af EU, eller ønsker man at træffe beslutning om en selvstændig lovgivning, som kan være med til at skabe en større åbenhed om værdipapirhandel i danmark?
Derefter vil vi tage stilling til, hvilke ændringer det eventuelt skal medføre.
Men helt klart: Vi går ind for åbenhed om aktiebesiddelser.
Peter Skaarup (DF), 2000-04-04:
Jamen jeg vil bare sige til fru Pernille Falcon, at det er ligesom Fanden, der læser Bibelen altså.
De ting, der fremføres her fra talerstolen,
kan jeg ikke genkende i forslaget.
Fru Pernille Falcon kommer ind på, at 25 pct. i det område - nu jeg ved ikke, hvor fru Pernille Falcon findes - ikke må findes i det danske samfund.
Det står der overhovedet ikke noget som helst om i forslaget.
Der står blot, faktisk som en af de få ændringer, som vi vil have, hvis det blev et nej ved en folkeafstemning her, at de facto-begrebet skulle fjernes, det vil sige, at nye personer, der kommer her til landet under de facto-begrebet, vil vi ikke acceptere.
Dem mener vi vi skal hjælpe lokalt i stedet for i Danmark.
Og så mener vi også, at det skal være sådan, at man kan repatriere, det vil sige, at man stiller et krav, når det gælder personer, der kommer her til landet, om, at de personer skal kunne vende tilbage, når der bliver fred i det område.
Og der har vi set nogle personer, der ikke vil vende tilbage, f.eks. til Bosnien eller Kosovo, men som ønsker at blive her i landet.
Det vil vi gerne ændre, og det er vel ikke så forfærdelig farligt, er det det?
Kristian Jensen (V), 2000-04-04:
Bare for at understrege, at jeg ikke har stillet spørgsmål om afsluttede forhandlinger, men blot bedt om at få at vide, om aftaler, der er indgået med et par embedsmænd fra Finansministeriet, er politisk bindende, ikke om de er afsluttende, men om de drøftelser, man måtte have, måtte være politisk bindende.
Det er ikke et spørgsmål om, hvorvidt de er afsluttende; det er kun finansministeren, der har taget det ord i sin mund.
Hermed sluttede spørgsmålet.