Høgni Hoydal (T), 2004-04-28:
Først vil jeg da benytte lejligheden til at ønske ministeren tillykke med nyudnævnelsen.
Jeg havde jo ikke planlagt, at hans første spørgsmål her i Folketingssalen skulle være om Færøerne, men det er godt det samme.
De rapporter, der er udarbejdet, konkluderer samstemmende, at Færøerne sammen med Grønland har været brugt som en vigtig strategisk brik i Danmarks internationale aftaler, på trods af de protester, der har været fra det færøske Lagting.
Men samtidig påpeges det, at når det gælder selve forsvaret af Færøerne, så er det ikke det danske forsvar, der står for det, men det er, som Bent Jensen påpeger, Storbritannien og USA, der gør det.
Derfor håber jeg, at ministeren kan redegøre for, hvem der egentlig forsvarer Færøerne i en krisesituation.
»Kan ministeren oplyse, hvem der vil forsvare Færøerne i en krisesituation?«
Skriftlig begrundelse
De seneste år er det i flere rapporter blevet påpeget, at Færøerne i forsvarspolitisk sammenhæng er indgået som en meget vigtig brik i Danmarks internationale strategiske aftaler, og at Færøerne har haft meget stor strategisk betydning.
Dette har givet Danmark international betydning og formentlig sparet Danmark for store militære udgifter.
Men det er samtidig blevet påpeget, at Færøerne og det færøske folk selv har ligget forsvarsløse hen.
I virkeligheden lå Færøerne og anlæggene forsvarsløse hen«.
»Der kan konstateres en klar modsætning mellem de ansvarlige danske militære organer og de politisk ansvarlige.
De militære myndigheder var meget optaget af Færøernes udsatte position og øernes manglende forsvarsberedskab.
I den siddende regerings eget forsvarspolitiske oplæg står det klart, at intet er ændret, og at Danmark ikke påtager sig nogen forsvarspolitiske opgaver på Færøerne.
Derimod tyder alt på, at kabalen omkring placeringen af radarstationer og personel bygger på lokalpolitiske eller regionale politiske hensyn i Danmark.
Ifølge dansk statsretlig opfattelse står Danmark med ansvaret for forsvars- og sikkerhedsspørgsmål på Færøerne.
Hvordan vi får demokrati på dette område er dog en anden og større diskussion.
Spørgeren mener dog, at tiden nu må være kommet til, at den danske regering som et minimum be- eller afkræfter de forhold, som de sidste år er fremkommet om forsvaret af Færøerne, samt at regeringen redegør for, hvordan man agter at røgte ansvaret for Færøernes sikkerhed i den ændrede globale sikkerhedspolitiske situation.
Jeg anerkender, at det er et svært problem, for, som ministeren oplyser, er hovedproblemet, at vi ifølge EU's veterinærdirektiv jo ikke kan slagte og aflive disse vilde dyr i slagteriet.
Det siger jo sig selv, og derfor kommer man ind på det problem.
Men jeg er da glad for, at man også vil arbejde videre med det sidste stykke, som hr. Keld Albrechtsen nævnte, altså at folk også får mulighed for at importere det, selvfølgelig under en kontrolleret form, og distribuere det videre og også købe det fra de her færøske og grønlandske huse.
Så vil jeg bare som det sidste sige, at jeg ved, at ministeren skal til Færøerne i næste uge, at det ville være udmærket, at ministeren også tog sagen op med de færøske myndigheder og måske også benyttede lejligheden til at informere på Færøerne om de nye regler, der træder i kraft fra den 1. maj.