runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Elisabeth Arnold (RV), 2003-05-27:
Det Radikale Venstre skal ikke lægge skjul på, at vi er bedrøvede over, at Socialdemokratiet har taget den holdning til det her lovforslag, som de har.
Det hjælper ikke meget, at den socialdemokratiske ordfører siger, at man har lyttet til kritikken, for det sagde fru Birthe Rønn Hornbech også at man havde.
Ikke desto mindre har man ikke fået noget ud af den aktive lytning, ikke andet end et figenblad, der er så lille som et nyudsprunget bøgeblad i begyndelsen af maj.
Man har været følgagtig og har legitimeret den linje, hvor høringssvarene er blevet affejet som udtryk for fornærmelse, som udtryk for politiske indvendinger, oven i købet som udtryk for uvidenhed fra den højeste juridiske ekspertise her i landet.
Jeg synes, det er sørgeligt, at Socialdemokratiet ikke har taget sig lidt bedre betalt for den støtte, de har leveret til dette lovforslag.
Så har jeg det samme spørgsmål som fru Line Barfod.
For 1 år siden stemte Socialdemokraterne imod forslaget om anonyme vidner.
I dag knæsætter de princippet, nu går man
varmt ind for anonyme vidner
, oven i købet i ganske veldefinerede sammenhænge.
Jeg vil gerne spørge: Hvad er der sket på det år?
Line Barfod (EL), 2003-05-27:
Da vi for 1 år siden behandlede forslaget om anonyme vidner, som ifølge justitsministeren var begrænset til tilfældighedsvidner, var Socialdemokratiet imod.
Og i det betænkningsbidrag, som Socialdemokratiet var med til at skrive, fandt Socialdemokratiet, at det var: »... principielt betænkeligt at indføre muligheden for totalt anonyme vidner i forhold til tiltalte. Et sådant skridt bør som minimum fordre et udtalt og dokumenteret behov.« Længere nede i betænkningsbidraget var Socialdemokratiet: »... bekymret for afgrænsning af anvendelsesområdet, der beskrives som ganske særlige tilfælde i sager om »grov og organiseret kriminalitet«.«
Hvad er det, der har ændret sig for Socialdemokratiet
i løbet af det år?
Hvad er det for nogle meget alvorlige oplysninger, der er kommet frem, om, at vi står i en situation, der er så afgørende, at man altså vil gå med til noget, som er langt mere vidtgående end det, man fuldstændigt afviste for 1 år siden, så man nu går med til anonyme vidner, som stammer fra rockermiljøet, og som altså kan have nogle personlige interesser i at få dømt nogle mennesker?
For 1 år siden ville man ikke engang gå med til, at tilfældighedsvidner kunne være anonyme.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2003-05-27:
Jo, men ordet skred bruger man, når man er modstander, og det er jo også helt legitimt.
Jeg kender ikke forholdene i Holland, jeg kender ikke opbygningen af politiet, og jeg kender ikke lovgivningen.
Men jeg kan i hvert fald ikke se, at med det lille land, som Danmark er, og med det gennemsigtige land, som Danmark er, og med det politi, vi har, med de signaler nu i hvert fald det flertal, der er gået konstruktivt ind i det her, kommer med, og med de advarsler, som mindretallet kommer med - de har også betydning - hvilken interesse politiet skulle have i, at det her går galt. Helt bortset fra det mener jeg altså, at reglerne er så præcise, klare og indskrænkede og der vil blive sådan kontrol med det, at jeg ikke er bekymret - og jeg tror på den danske dommerstand. Men det havde været dejligt, hvis vi levede i et land, hvor det ikke var nødvendigt med de her midler.
Elisabeth Arnold (RV), 2003-05-27:
Naturligvis er der da sket ændringer i de sidste årtier.
Vi har alle sammen fået mobiltelefoner, vi har alle sammen fået computere, og Folketinget har lovgivet utallige gange for at give politiet mulighed for at anvende alle de nye teknologiske landvindinger, både i forbindelse med rockerkriminalitet, i forbindelse med børnepornografi og i forbindelse med andre ting, hvor vi mente, at politiet skulle have udvidede beføjelser.
Men når fru Birthe Rønn Hornbech siger så skråsikkert, at vi selvfølgelig kan styre det her, at vi kan styre agenterne, og det er der overhovedet ikke tvivl om, for reglerne bliver så håndfaste, er det bare, jeg spørger
: Hvad er det, vi kan, som de andre lande ikke kan?
I Holland f.eks. måtte man erkende, at man ikke kan styre det.
I England viste det sig i en stor provinsby, at politiet var dybt korrupt, fordi samarbejdet med agenterne var blevet for tæt, fristelserne var blevet for store. Jeg vil til sidst blot om de anonyme vidner sige, at da det blev vedtaget for 1 år siden, stod der præcist, at det skulle være tilfældige vidner.
I det her lovforslag står der nu, at det skal være vidner med tilknytning til opklaring af rockermiljøerne.
Det vil sige, at fra anonyme vidner som værende helt tilfældige personer, der skal beskyttes og have anonymitet, er det nu gået over til at blive noget helt, helt andet, så der er et skred på vej.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2003-05-27:
Ligegyldigt hvor mange gange man anfører litterære eksempler, og hvor interessant det end er, bliver vi altså ikke mere enige.
Jeg synes, det er et rigtig dårligt eksempel.
Jeg kan overhovedet ikke se nogen sammenhæng. Jeg synes, det er sjovt at høre, at de progressive partier, de partier, der gerne vil fremstå som progressive, nu bliver ved med at sammenligne, hvordan det var for et halvt år siden, og hvordan det var for 30 år siden.
Jeg kan specielt sige noget om, hvad der er sket de sidste 30 år.
Det er lige præcis det tidsrum, jeg har været ansat i politiet, og jeg kan forsikre de progressive om, at der er sket ændringer.
Der er sket ændringer i kriminalitetsmønstret, der er sket ændringer i de kriminelles midler, der er sket ændringer i de kriminelles muligheder for at benytte teknologi, for at få store penge og for at arbejde organiseret over landegrænserne.
Jeg er ikke et øjeblik i tvivl om, at vi kan styre de civile agenter.
Jeg synes, at det lidt er udtryk for, at man undervurderer domstolene.
Det er jo altså ikke en hvilken som helst tilfældig politimand, der får lov at rende i retten med det her, og det er ikke en fuldkommen tilfældig borger, der sidder i dommersædet, vel?
Der er kontrol, og der er præcision i loven og i de motiver, som nu også et flertal i Folketinget har angivet i betænkningen.
Jeg medgiver og siger gerne det en gang til, som jeg har sagt i alle aviser, at det da ikke er den lov, jeg har elsket mest af de love, vi har vedtaget.
Men nu har rockerproblemet og anden organiseret kriminalitet altså udviklet sig til at være et kæmpemæssigt samfundsproblem, og det må vi selvfølgelig løbende følge op på her i Folketinget.
Elisabeth Arnold (RV), 2003-05-27:
Fru Birthe Rønn Hornbech svarede mig før, at man jo ikke kunne sammenligne det nuværende lovforslag og de regler, der nu bliver nedfældet, med den situation, vi havde i 1980'ene.
Vi har jo netop fra andre lande, som har benyttet civile agenter, nogle erfaringer fra helt op i sidste halvdel af 1990'erne, fra Holland f.eks., hvor det viste sig, at man overhovedet ikke kunne styre udviklingen med agenterne.
Da blev der rejst spørgsmålet: Er det politiet, der styrer agenterne, eller er det agenterne, der styrer politiet?
Det endte med en kæmpestor juridisk skandale i Holland.
Jeg anerkender fuldstændig flertallets ret til at beslutte det her og stemme for det her lovforslag, men jeg synes, det ville klæde fru Birthe Rønn Hornbech, hvis hun anerkendte, at der er problemer med anvendelse af civile agenter, og der er masser af erfaringer fra andre lande og USA.
Anne Baastrup (SF), 2003-05-27:
Jeg kvitterer for den indrømmelse fra fru Birthe Rønn Hornbechs side.
Så er der et andet spørgsmål, som vi ikke rigtig har været inde på, og det er brugen af de anonyme vidner.
Og der synes jeg lige, vi skulle prøve at mindes sidste år, hvor man jo indførte muligheden for, at man kunne være et anonymt vidne, hvis man var et tilfældigt vidne.
Men det, der jo sker nu, er, at hvis politiet - og nu citerer jeg fra bemærkningerne: »Politiet kan eksempelvis i de tilfælde, hvor de modtager oplysninger fra en person, der er tilknyttet rockermiljøet, og som ønsker at være anonym, undlade at anføre navnet i politirapporten, og navnet vil dermed heller ikke efterfølgende kunne kræves oplyst af forsvareren.«
Hvis man er en del af rockermiljøet og har lyst til at være anonym, så skal det accepteres i det videre forløb i den her sag.
Mener fru Birthe Rønn Hornbech, at det er i overensstemmelse med den diskussion, vi havde omkring anonyme vidner sidste år?
Line Barfod (EL), 2003-05-27:
Men fru Birthe Rønn Hornbech svarede ikke rigtig.
Når man hidtil har lavet indskrænkninger i retssikkerheden for én person, så har det været med hensyn til den persons kriminalitet.
Men nu går man altså ind og siger, at fordi vi efterforsker sagen mod smeden, og smeden har begået alvorlig kriminalitet, så må bageren finde sig i, at hans retssikkerhed forringes.
Det plejer ikke at være den måde, som vi betragter retssikkerheden på i Danmark, og derfor ville jeg godt høre, hvad fru Birthe Rønn Hornbech har af argumenter ud over, at det bare er, fordi politiet skal have øgede muligheder.
Og så ville jeg gerne høre fru Birthe Rønn Hornbech, hvorfor det princip, man for 30 år siden brugte lang tid på, nemlig at sikre, at der var balance mellem forsvarer og anklager, at man havde lige våben, nu skal skydes fuldstændig i stykker, og vi skal tilbage til en retstilstand som for mange, mange år siden, et princip, som man dengang var fuldstændig enige om i det danske samfund og blandt alle partier og blandt alle involverede parter var et væsentligt fremskridt for at sikre retssikkerheden?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2003-05-27:
Nu er det jo ikke mig, der bringer Johan Herman Wessels »Smeden og bageren« ind i sagen her, men man må ellers nok sige, at det jo i hvert fald var en folkelig opbakning til den domstolsafgørelse om nogen.
Det var en by, som havde én smed og to bagere, og så tog man altså og hængte bageren i stedet for smeden, fordi man jo ikke kunne undvære smeden.
Jeg må sige, at jeg har meget svært ved at se sammenligningen.
Det er også, som om fru Line Barfod tror, at det her er en let sag for politiet.
Det er det ikke, og det skal det heller ikke være.
Det vil jeg godt sige.
Det skal det ikke være.
Det er derfor, det er godt, at reglerne er så præcise, som vi nu har indskærpet i betænkningsbidraget, og som det fremgår af svar osv., at her er en indberetningspligt, her er en evaluering, hvor ministeren står til ansvar over for Folketinget.
Men det er altså også det, der er meningen.
Jeg ved godt, at fru Anne Baastrup er meget optaget af denne her definition på organiseret kriminalitet.
Nu læser jeg jo ikke svaret sådan, at det ikke kan lade sig gøre for politiet at give en dommer en redegørelse og et billede, så han kan træffe en afgørelse.
Noget andet er, hvordan man skulle lave et ændringsforslag.
Og det foregår altså på den måde, at hvis dommeren ikke er tilfreds med politiets redegørelse, så kan de blive sendt hjem igen, og så kan de se, om de kan komme med noget mere materiale om en uge, og så kan de jo prøve igen.
Og ellers får de ikke lov til at bruge de civile agenter.
Sådan fungerer det i praksis.
Line Barfod (EL), 2003-05-27:
Når man har diskuteret det, så har man sagt, jamen der er domstolskontrol, og man har henvist til andre lande, der bruger civile agenter osv. Men det, der jo er det kæmpe problem her, er, at samtidig med, at man indfører civile agenter, så indfører man også hemmelig retspleje.
Man fratager muligheden for at føre
den kontrol, fordi man ikke må få adgang til oplysningerne. Det er jo endda så galt, at man siger, at det i en sag kan være sådan, at man ikke på grund af den, sagen er imod, men af hensyn til efterforskningen i en anden verserende sag ikke må få de pågældende oplysninger.
Det vil sige, at man retter bager for smed.
Fordi man går efter smeden, der har lavet alvorlig kriminalitet, så kan bageren ikke få den retssikkerhed, han har krav på.
Det er i fuldstændig modstrid med den måde, vi normalt opfatter retssikkerhed på i Danmark, men det er altså det, som Venstre åbenbart nu synes skal være den måde, vi laver retssikkerhed på.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2003-05-27:
Det sidste er jeg komplet uenig i.
Jeg vil sige til fru Line Barfod: Der er jo altså stadig væk det generelle forbud mod civile agenter.
Der er stadig væk et provokationsforbud.
Det er en ringe indsats, der skal være tale om, det er under domstolskontrol.
Det mener jeg er vigtigt at sige igen og igen, og det er meget præciserende uddybet i betænkningsbidraget.
Dertil skal så føjes, hvad der også fremgår af betænkningsbidraget, at der altså nu vil blive fastsat nogle klare regler for politiet.
Jeg mener slet ikke, at vi kan sammenligne med 1980'erne.
Jeg beklager.
Når jeg sagde noget nyt, så tænkte jeg selvfølgelig inden for den nyeste tid.
Jeg mener ikke, vi kan sammenligne situationen.
Nu får vi nogle meget klare, nogle meget begrænsede regler.
Justitsministeren har givet tilsagn om, at der bliver fastsat klare regler for politiet, der bliver fastsat indberetningspligt, der bliver afgivet løfte om evaluering.
Hvad så, hvis det hele viser sig at være noget bras?
Vil vi så tage diskussionen op?
Jamen flertallet, der er kommet med betænkningsbidraget,
har jo klart sagt, at vi har noteret os, at justitsministeren har tilkendegivet, at såfremt erfaringerne skulle vise, at der er behov for at revidere reglerne, vil man tage initiativ til de nødvendige lovændringer.
Sandy Brinck (S), 2003-05-27:
Det er ganske simpelt rystende, som justitsministeren står og manipulerer fra denne talerstol.
Det er det, ministeren selv foreslår. Det kan vel være ligegyldigt, om man bliver overvåget af betjente eller af, at et kamera automatisk tager et billede, når man overtræder loven.
Der er det bare, at vi siger: Kunne vi ikke bruge politiets ressourcer en lille bitte smule bedre?
Jo, det kan vi, og vi kan faktisk gøre det sådan, at betjentene ikke bringer deres liv i fare.
Så den øgede kontrol er noget ministeren foreslår.
til, at det kan gøres hensigtsmæssigt både økonomisk og arbejdsmiljømæssigt.
om 150 km/t.
Martin Lidegaard (RV), 2003-05-27:
I dag er det jo primært ændringsforslagene, vi skal diskutere, og ikke selve lovforslaget.
Så jeg vil bare nøjes med at konstatere, at vi tilsyneladende både har en minister og en formand for Færdselssikkerhedskommissionen, der er på vej væk fra vores oprindelige fælles målsætning om 130 km/t., eftersom man overhovedet ikke ønsker at udtale sig forpligtende om nogen som helst måltal, som man ønsker at tage konsekvensen af. Men grunden til, at jeg kort går herop, er selvfølgelig for at gøre opmærksom på de forslag, der ligger fra et mindretal i udvalget.
Det ene går jo ud på at indføre, kan man sige, også nogle skrappere straffe for at overtræde hastigheden på andre veje, og der vil jeg da gerne kvittere for, at hr. Nonbo udtrykte, at han da måske var parat til at diskutere i næste samling, om der var noget fornuft i dét.
Det kunne være interessant at høre, om ministeren også er parat til at diskutere det i næste samling, for så er der da ét glædeligt budskab, vi kan tage med herfra i dag. Det andet, der får mig herop, er forslaget om at indføre automatisk kontrol på motorvejene, for nu lykkedes det altså ikke at få hr. Nonbo til at svare på det spørgsmål.
Han fortalte mig korrekt, at når der er vejspærringer på motorvejene, så er det i orden at have automatisk fartkontrol, men det er jo ikke et svar på, hvorfor det ikke er i orden at have det generelt.
Og der ville jeg også utrolig gerne høre ministerens forklaring, for mit indtryk, men nu er jeg jo ikke retspolitisk ordfører,
er, at vi sådan set har mangel på ressourcer i retsvæsenet og i politiet osv., og det her er jo et forslag, som rask væk vil spare ressourcer.
I øvrigt er det livsfarligt for politibetjentene at udføre kontrollen på motorvejene.
Vi havde et dødsfald sidste år i den anledning, og vi ved, at det er meget ressourcekrævende,
Hvad er argumentet for ikke at gøre det?
Jeg kan kun se, at alle parter vinder ved det, og hvis man virkelig mener, at nu sætter man hastigheden op, og til gengæld skal den håndhæves, så forstår jeg slet ikke, at man ikke vil indføre den automatiske kontrol.
Jan Petersen (S), 2003-05-27:
Da Socialdemokratiets ordfører, hr. Ole Vagn Christensen, ikke kan være til stede, har jeg lovet ham her fra talerstolen at fremføre, at vi er bekendte med, at der er et ændringsforslag undervejs, som gør, at vi i det kommende udvalgsarbejde, inden sagen endelig kommer til tredje behandling, vil se sagen i et mere positivt lys end hidtil og derfor vil gå ind og vurdere, om det forslag imødekommer det ønske, vi alle sammen har om, at administrationen af arbejdsløshedskasserne sker effektivt, og at der er en nødvendig, men snæver dispensationsadgang.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2003-05-27:
Baggrunden for lovforslaget er at præcisere, at reglen om statsrefusion ved fejludbetalinger ikke er af erstatningsretlig karakter.
Der kan teoretisk tænkes situationer, hvor det kan forekomme urimeligt, at refusionen for fejludbetalte ydelser skal tilbagebetales.
Det vil der være tale om i realudligningssager, hvor der ikke er nogen tvivl om, at et medlem ville have haft ret til en ydelse på et fast tidspunkt, f.eks. ved overgangen til efterløn fra overgangsydelse, og hvor fejlen er opdaget efter kort tid, eller hvor der i øvrigt er særlig undskyldelige eller forklarlige årsager til fejludbetalingen.
Der vil være tale om ganske få tilfælde, men for at stoppe en lang debat vil jeg stille et ændringsforslag, hvorefter direktøren for Arbejdsdirektoratet i ganske særlige tilfælde kan give en a-kasse ret til hel eller delvis refusion, selv om der er sket en fejludbetaling, som ellers ikke giver ret til refusion.
Jeg håber, at der hermed vil være bredt flertal for lovforslaget.
Jan Petersen (S), 2003-05-27:
Jeg kunne sådan set holde en lang tale om både de bilag og de debatter, der har været i Arbejdsmarkedsudvalget og ikke mindst uden for rummet om denne sag.
Det skal jeg ikke gøre, for jeg mener, at Arbejdsmarkedsudvalget skal have lejlighed til at drøfte sagen på ny, hvorfor jeg på vegne af et flertal bestående af Socialdemokraterne, Dansk Folkeparti, SF og Enhedslisten skal bede om, at sagen kommer tilbage i Arbejdsmarkedsudvalget frem for at blive færdigbehandlet ved andenbehandlingen her.
Freddy Dam (V), 2003-05-27:
Der har været 12 møder, der har været 25 skriftlige henvendelser, der har været 21 deputationer, og der har været 90 spørgsmål, så man kan sige, at der rent faktisk har været en overordentlig grundig behandling.
Partiernes holdninger ligger jo også fast på nuværende tidspunkt, nemlig at Venstre, De Konservative, Det Radikale Venstre og Kristeligt Folkeparti stemmer for afskaffelsen af fagforeningstvangen, mens Socialdemokratiet, SF og Enhedslisten stemmer imod.
Tilsyneladende er Dansk Folkeparti ikke umiddelbart i stand til at støtte forslaget, ud fra den betragtning at forslaget ikke i tilstrækkelig grad omfatter arbejdsgiverne, og at forslaget ikke imødekommer Dansk Folkeparti i henseende til at dæmme op for en mulig indvandring af arbejdstagere fra Østeuropa.
Jeg må sige, at det er noget, som i nogen grad undrer
Venstres folketingsgruppe
, især når man henser til, at Dansk Folkeparti jo i foråret 2002 var medforslagsstiller til et forslag om netop at afskaffe fagforeningstvang, og når man henser til, at forslaget i realiteten uden videre omfatter arbejdsgivere, og når der i øvrigt er sat et arbejde i gang med at eftersøge, om der på andre områder findes fagforeningstvang, som bør afskaffes.
Der skal i den forbindelse ikke være nogen tvivl om, at Venstre ønsker at afskaffe enhver utilbørlig indskrænkning i medarbejdernes eller arbejdsgivernes personlige frihed.
Jeg vil så på nuværende tidspunkt sige, at hvis Dansk Folkeparti i øjeblikket ikke mener at kunne støtte forslaget, må jeg måske stilfærdigt opfordre Dansk Folkeparti til i det mindste hverken at stemme for eller imod forslaget.
Morten Homann (SF), 2003-05-27:
Det skal jeg ikke kommentere.
Jeg skal blot, da fru Anne Grete Holmsgaard ikke kan være til stede, henlede opmærksomheden på SF's ændringsforslag, som indføjer en revisionsbestemmelse i loven, så vi, hvis dankortets markedsandel falder drastisk, har en mulighed for at revidere denne lov og tilpasse den, så den svarer til de forhold.
Jeg vil blot opfordre til, at man ser velvilligt på SF's ændringsforslag under det videre arbejde.
Rikke Hvilshøj (V), 2003-05-27:
Jeg vil blot bede om, at lovforslaget bliver sendt tilbage til udvalget mellem anden- og tredjebehandlingen.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2003-05-27:
Jeg kan sige til fru Sophie Hæstorp Andersen, at det, der naturligt vil ske, vil være, at når den pågældende engelske undersøgelse er offentliggjort, vil Lægemiddelstyrelsen på grundlag af de oplysninger og de konklusioner, der er i den undersøgelse, træffe beslutning om med det pågældende varsel enten at godkende Marinol eller ikke godkende Marinol, alt efter hvad der er belæg for i undersøgelsen.
Det er derfor, jeg sådan set også er meget tilfreds med ændringsforslaget, for det bringer os sådan set på sporet i dansk lægemiddelpolitik.
Jeg synes, det er fint nok, at Folketingets engagement i denne sag gør, at vi, kan man sige, stiller Lægemiddelstyrelsen over det, man kunne kalde et sådan meget håndfast servicekrav til sagsbehandlingstid.
Det synes jeg er meget positivt.
Jeg forstår også, at det, der er holdningen i Folketinget, eller man skulle måske snarere bruge udtrykket håbet i Folketinget, er, at videnskabelige undersøgelser vil vise, at der er belæg for eller evidens for, at Marinol virker i forhold til den konkrete diagnosegruppe, altså sklerose.
Der vil jeg gerne sige, at det selvfølgelig er et håb, som jeg også deler.
Ligesom jeg i det hele taget også i forhold til alle mulige andre patientgrupper håber, at videnskaben vil udvikle værktøjer, medicin og behandling, der kan komme de pågældende patienter til bedste.
Men jeg har altså også den grundholdning, som jeg synes ændringsforslaget respekterer, at det ikke er politikernes håb, der skal styre lægemiddelgodkendelse, men videnskaben.
Så konklusionen her er, at nu får vi den engelske undersøgelse, og så vil undersøgelsen og den efterfølgende sagsbehandling i Lægemiddelstyrelsen vise, om der hen over sommeren er belæg for at godkende Marinol til den pågældende gruppe.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2003-05-27:
Vi mener, at det selvfølgelig er essentielt, at det er Lægemiddelstyrelsen i det her land, der godkender præparater og tager stilling til, om de kan bruges. Men vi mener også i det her tilfælde, at der er gået meget lang tid med at finde ud af, om Marinol kan være godt for sklerosepatienter.
hvad der nu sket, uanset om den her engelske undersøgelse er parat til at godkende det
Det, Socialdemokratiet godt vil slå fast i dag, og jeg godt vil høre ministerens mening om det, er, at Lægemiddelstyrelsen ikke kan komme 1 måned efter den 14. juli og sige: Vi har ikke fundet ud af noget, vi ved ikke, om vi kan godkende det her, den undersøgelse kan vi ikke bruge til noget.
I det tilfælde er Socialdemokratiet altså parat til i efteråret at stemme for et nyt forslag fra Enhedslisten på det her område.
Birthe Skaarup (DF), 2003-05-27:
Det er klart, at når jeg siger, at ministeren vasker hænder, er det, fordi det hele tiden har lydt, at vi skulle afvente de to danske forsøg.
Det er først her den sidste uge, at vi har fået at vide, at der var et engelsk forsøg i gang med omkring 1.300 mennesker eller noget i den stil.
Det er dér, jeg siger, at ministeren vasker hænder, for nu kommer det engelske forsøg ind.
Det er selvfølgelig Dansk Folkepartis håb og også mange af de andre partiers, der har stemt for det her, at sklerosepatienter kan blive hjulpet, så de kan minimere deres spasmer og få en bedre livskvalitet.
Derfor prøvede vi at lægge pres på, så det her præparat bliver godkendt.