Pernille Sams (KF), 1998-11-06:
Erhvervsministerens meget lange tale afslørede en lang række uhyrligheder, havde jeg næsten lyst til at kalde dem, og fordrejninger, så man er nødt til at komme med nogle kommentarer på nuværende tidspunkt.
Regeringen fornægter selv de mest fundamentale økonomiske sammenhænge, som dansk erhvervsliv opererer i.
Det gør ikke så meget, hvis det er et lille parti, men det er et kæmpeproblem, når det er en dansk regering, der gør det.
Ministeren demonstrerer en fuldstændig virkelighedsfjern opfattelse af, hvad det vil sige at drive erhvervsliv.
Hun taler i øst, når virksomhederne kalder i vest, og det går altså ikke.
Man har også kunnet se i de seneste år, hvor Nyrupregeringen har haft ansvaret, at vores markedsandel er faldet minutiøst hvert eneste år.
Vores konkurrenceevne er i gennemsnit faldet 1½ pct. om året, og det går den vej.
Ministeren startede med at forsøge, sådan lidt morsomt måske, at sige, at når jeg kaldte denne her uforpligtende pamflet, vi har debat om her i dag, for banal, så måtte jeg være fuldstændig enig i indholdet.
Der vil jeg altså gerne sige, at det er jeg ikke; jeg er sikker på, at ministeren har forstået det. Jeg mener, at indholdet er fuldstændig utilstrækkeligt.
Der er dele af indholdet, jeg er enig i, og som jeg synes er udmærket og ret uskadeligt; så er der noget af det, der er udmærket og nødvendigt, og så er der noget, der er fuldstændig forkert og håbløst.
En af de ting, som afslører, hvordan regeringen tænker om dansk erhvervsliv,
kan man læse på side 10, og jeg vil gerne have lov til at citere tre linjer fra den her redegørelse: »Det må forventes, at en væsentlig del af de direkte omkostninger efterhånden kan overvæltes i priser og lønninger. Derfor har de direkte omkostninger hovedsagelig betydning på kort sigt.«
Sikken en gang tåbeligt vrøvl at fyre af i en rapport om erhvervslivet!
Det er, som om man siger, at når en ny udgift på erhvervslivet først er overvæltet på priser og lønninger, så belaster det ikke konkurrenceevnen længere.
Er der noget, der er et dansk problem for øjeblikket for vores virksomheder, så er det jo netop de danske lønninger og de danske omkostninger, fordi regeringen har postet alle disse nye udgifter over på virksomhederne, som de har været nødt til at vælte over i andre sammenhænge.
Det er da et af de store problemer, vi har, og det er et kæmpeproblem, hvis regeringen virkelig har den opfattelse, der står i de her tre linjer, at når først det er væltet over, når først alle de politisk bestemte nye omkostninger, som regeringen finder på hvert eneste år, er væltet over på priser og lønninger, så har de ingen betydning længere.
Jeg har da aldrig hørt nogen regering ville vove at påstå noget så vrøvlagtigt omkring erhvervslivets muligheder for at begå sig i en global, international konkurrenceevne, som vi står midt i, og som det kræver bunker af kræfter for vores virksomheder at omstille sig til.
Det drejer sig om 12 mia. kr. årligt, som denne her regering har pålagt vores virksomheder af nye politisk bestemte omkostninger, siden den trådte til i 1993 - 12 mia. kr., som man så nu siger, at de har i øvrigt ingen betydning længere, for nu er de væltet over på priser og lønninger.
Nej, nu er vi ...
Jeg vil gerne også have lejlighed til at sige, at ministeren har konstateret, at Det Konservative Folkeparti har efterspurgt skattelettelser, og det er helt rigtigt.
Vi har foreslået skattelettelser, vi ønsker skattelettelser, og vi mener, det er vigtigt med skattelettelser, men vi har ingen ufinansierede skattelettelsesløfter.
I vores finanslovudspil har vi minutiøst forklaret, hvordan det kan finansieres, vi har i vores langsigtede udspil, som vi lavede sidste år, præcist beskrevet, hvordan Danmark kan sænke skattetrykket med 10 procentpoint, vist finansieringen af det, vist, hvordan det kan lade sig gøre.
Regeringen er uenig.
Erhvervsministeren sidder og griner af mig.
Hun er velkommen.
Men det kan lade sig gøre, hvis man har viljen til det og ønsket om det.
Vi mener, det er utrolig vigtigt for Danmark at få sænket personskatterne, først og fremmest fordi det er det, der kan være med til at skabe dynamik i dansk erhvervsliv igen, få skabt lyst til at påtage sig nogle ekstra risici og få skabt bedre mulighed for at få etableret virksomheder og vidensvirksomheder i Danmark.
Men der er meget mere, man kunne sige, og erhvervsministeren har desværre meget længere taletid end vi andre; det gør det jo lidt ærgerligt i en sådan en spændende og meget relevant debat, som vi har i dag.