runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Svend Erik Hovmand (V), 2003-05-09:
Jeg er ked af, at hr. Stavad nu forlader lokalet, men jeg synes næsten, han skal have den med. Socialdemokratiets udspil indeholder én god nyhed i forhold til det gamle.
Man har nu endelig indset, at det var en dårlig idé at ville indføre en ny skat på 10 pct. på virksomhedernes indtjening.
Alle kunne se, at det var helt galt.
Beregningen viste jo, at det kunne medføre et fald i beskæftigelsen på over 30.000 personer, og derudover kunne det give aktiekurserne et ordentlig tryk nedad.
Ikke lige det, Danmark p.t. har brug for, og det har selv Socialdemokraterne altså nu indset.
Fint nok med det.
Men, men, men, men: Der er også mange dårlige nyheder i det forslag, som ligger her.
I stedet har man f.eks. nu fundet på at hæve bruttoskatten til 20 pct.
Det skal lægges oven i alle de andre skattestigninger, som de foreslår.
De foreslår selvfølgelig også lettelser, men hele udspillet er så kompliceret, at det er fuldstændig umuligt for den enkelte borger at gennemskue, hvad det kommer til at betyde for ham eller hende.
Det er et enormt uoverskueligt Storm P.-maskineri, hvor man jonglerer med 100 mia. kr. ved at dreje på 15-16 forskellige håndtag uden noget overbevisende positivt resultat.
I det forslag, vi netop diskuterede, blev der drejet på to håndtag og kun to håndtag, og den enkelte skatteborger får foretaget udregningen af skattevæsenet.
Skattevæsenet tager bøvlet.
Der bliver lovet skattelettelser, som umiddelbart ser flotte ud, men der bliver samtidig skrevet nogle store skatteregninger ud til store dele af befolkningen.
Boligejerne bliver ramt - igen, kunne man sige; de, der selv sparer op til alderdommen, bliver ramt; de, der har udgifter til transport og lignende i forbindelse med deres arbejde, bliver ramt; topskatten sættes op igen; formueskatten genindføres stort set; hvis man tjener over 200.000 kr., så skal fradragene inklusive personfradraget trappes ned, sådan at marginalskatten stiger.
Det er godt, at danskerne nu kan se, at der er forskel.
Der er forskel på regeringens forslag, som vil lette skatten for alle i arbejde, og skatteforslaget er enkelt: jobfradrag og lav mellemskat.
Ingen får skattestigninger.
Socialdemokratiets skattepakke er en kolossal og efter min opfattelse uoverskuelig
omlægning.
Der deles løfter om lettelser ud med den ene hånd, mens der kræves nye skatter op med den anden.
Regeringens forslag er med til at løse Danmarks store udfordring, at der kommer flere i arbejde.
Socialdemokratiets pakke gør Danmarks problemer større efter min opfattelse.
Socialdemokratiets forslag vil kunne bringe dansk økonomi og velfærdsstaten på slingrekurs.
Underfinansieringen vil på sigt være et problem, og derfor må vi advare imod gennemførelse af dette forslag.
Jeg behøver næppe at sige på denne baggrund, at regeringen ikke kan støtte det.
Derudover vil jeg også sige, at vi jo netop har haft en debat, hvor der har vist sig et flertal for regeringens udspil.
Det er jeg taknemlig for, og derfor er der måske heller ingen grund til at gøre den her debat så lang.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2003-05-09:
Nu prøver jeg så for tredje gang at stille spørgsmålet om, hvad der sker med mindstelønningerne på grund af det her.
Det burde ellers for Socialdemokratiet, et gammelt arbejderparti, ikke være svært at svare på.
Det, jeg spørger om, er: Hvad er det, der sker, når man øger forskellen mellem løn og dagpenge?
Er det så ikke korrekt, at konsekvensen er, at der vil være et pres på mindstelønnen, altså at mindstelønnen vil have en tendens til at gå nedad?
Det er et ret simpelt spørgsmål, som et arbejderparti burde kunne give et klokkeklart svar på, men det har jeg ikke fået heroppefra endnu.
Så vil jeg stille et andet spørgsmål, så kan det være, jeg kan få svar på det: Jeg har selvfølgelig set, at Socialdemokratiets forslag indeholder en lang række ting, som er væsentlig bedre end det, de borgerlige kan diske op med her til morgen, men jeg har stadig væk svært ved at se det sociale i, at familier med en indtægt på omkring 622.000 kr. skal have en skattelettelse, der er mere end dobbelt så stor som en familie med en indtægt på 390.000 kr. om året.
Så det der med Socialdemokraterne kan det være, man skal tage op til overvejelse.
Jens Rohde (V), 2003-05-09:
Det må være en lidt ensom situation for Socialdemokraterne at sidde i.
Man bliver angrebet fra alle sider, og det burde måske vække sådan lidt til eftertanke, at de eneste, der kan støtte Socialdemokraternes udspil, er Socialdemokraterne selv.
Men vi får jo heller ikke svar på de spørgsmål, vi stiller.
Jeg fik ikke svar på, hvad det er for et lys, hr. Jens Peter Vernersen og hans parti har set, siden de er kommet i opposition, hvad det er, der har ændret sig, fra at man tidligere blankt sagde nej til alle Enhedslistens forslag om at få flere penge ud af Nordsøen og gøre noget ved transfer pricing.
Det har vi ikke fået noget svar på.
Hvad er det, der har ændret sig?
Hvor har man lige pludselig set det lys?
Så taler hr. Jens Peter Vernersen jo også uden om på spørgsmålet om forældrebetalingen.
Det har jo ikke noget som helst med det at gøre.
Og så har jeg fået oplyst, at det var fra 30 pct. til 33 pct., så vi havde begge to uret med hensyn til forældrebetalingen, der blev hævet.
Man gav lov til at hæve forældrebetalingen på daginstitutionerne fra 30 pct. til 33 pct.
Hvem var det, der gjorde det?
Det er jo det, hr. Jens Peter Vernersen jo koncentrerer sig meget om i sin tale.
Ja, forældrebetalingen stiger og stiger og stiger rundtomkring i børnehaverne.
Den kan stige til 33 pct., men hvem gav kommunerne lov til at lade det ske?
Morten Homann (SF), 2003-05-09:
Nu fik jeg ikke svar sidste gang, men jeg vil godt bare spørge hr. Jens Peter Vernersen
: Hvorfor har Socialdemokratiet lavet et oplæg, som er så kompliceret? Forventer hr. Jens Peter Vernersen, at flertallet af danske skatteydere vil være i stand til at beregne deres egen skat, hvis det her forslag bliver gennemført?
Og så et andet spørgsmål: Hvorfor har man valgt den fordelingsprofil, som fru Pernille Rosenkrantz-Theil beskrev, hvor der bliver givet større skattelettelser oppe i den mellemhøje del af indkomstskalaen?
Hvis vi tager Socialdemokraternes egne tal - altså ikke Finansministeriets, som ligefrem siger, at man får et tab - så vil en arbejdsløs lejer få 5 kr. om dagen ud af det her.
Det synes jeg harmonerer meget dårligt med hr. Jens Peter Vernersen berettigede forargelse over, at man kunne give en skattelettelse på kun 6 kr. om dagen til en kassedame.
Men hvorfor har Socialdemokratiet så ikke kunnet gøre det lidt bedre og lave en fordelingsprofil, der var en lille smule mere social?
Anders Samuelsen (RV), 2003-05-09:
Jeg vil gerne bede skatteministeren om at forholde sig til det aftalebrud, som regeringen har begået over for Det Radikale Venstre i forhold til arbejdsmarkedsreformen, heriblandt altså den anholdelse, vi har haft af det undervejs på det møde, jeg vil ikke kalde det en forhandling, som vi havde med bl.a. finansministeren.
Til den polemik, som skatteministeren forsøgte at rejse om, hvorvidt man skal lægge skat på fast ejendom eller på arbejde, vil jeg godt anerkende, at her er der tilsyneladende en meget, meget klar forskel på regeringen og Det Radikale Venstre, for det er da fuldstændig absurd at gå rundt og forsvare, at man hellere skal beskatte folk, der går på arbejde, end at beskatte arbejdsfri indtægter.
Det er da nærmest en decideret asocial tankegang at forsvare, at man først og fremmest skal beskatte folk, som går på arbejde, frem for dem, som ikke går på arbejde, men som har arbejdsfri indtægter.
Det må da være logisk at få vendt det om, sådan at det f.eks. først og fremmest kunne komme lavtlønnede til gode.
Det var jo egentlig også sådan, at vi fra starten af strikkede vores skattesystemer sammen, altså at man først havde en skattefri indtægt, som man kunne leve af, og hvis man så havde indtægter over, hvad man kunne leve af, så blev man beskattet.
Mogens Nørgård Pedersen (KRF), 2003-05-09:
Med skatteaftalen fra sidste måned har regeringen forpasset en historisk chance for at lave en skattereform, der virkelig batter noget.
Det økonomiske råderum for sådan en reform var i forvejen stærkt begrænset på grund af regeringens destruktive skattestop.
Nu klatter de tre partier tilmed de milliarder af kroner væk, der trods alt kunne være brugt på at øge beskæftigelsen.
I stedet for først og fremmest at bruge alle pengene på jobfradrag, der skal få flere i arbejde, nøjes regeringen med at bruge halvdelen.
Til gengæld bruges den anden halvdel på at lette mellemskatten, hvilket bestemt ikke får flere ind på arbejdsmarkedet.
Det får blot folk, der allerede er i arbejde, til at knokle endnu mere.
I stedet for at give familien Danmark mere tid, forsøger man altså nu at lokke den til mere slid.
Med skattelettelserne begrænser V, K og O det økonomiske råderum, men hvad værre er, så skubber de blot regningen foran sig.
Effekten på beskæftigelsen bliver efter Kristeligt Folkepartis mening alt for lille, samtidig med at V, K og O æder det økonomiske råderum på bekostning af de serviceforbedringer, der er så hårdt brug for i amter og kommuner, et usædvanlig dårligt bytte.
Vi er ikke enige i forslagets formulering om, at man nu opfylder den aftale, som Kristeligt Folkeparti også er med i, nemlig »Flere i arbejde«.
Selv om vi i Kristeligt Folkeparti under borgerne at få skattelettelser, så får det os altså ikke til at lette
hverken helt eller halvt på hatten, bare fordi man letter på skatten.
Anders Samuelsen (RV), 2003-05-09:
Jeg kan bekræfte, at det er Det Radikale Venstres opfattelse, at der er begået et løftebrud.
Vi har klart givet udtryk for
over for finansministeren, vi har også fortalt skatteministeren, og vi har fortalt økonomi- og erhvervsministeren, at vi betragter det som et klokkeklart løftebrud
Ingen tvivl om det.
Derfor mener vi selvfølgelig også, at vi har en konto, som der står penge på, men vi må også bare konstatere, at det kan godt være, at man har ret, men hvis ikke man har et flertal, så kan man ikke få ret.
Vi har
sådan et folketingsflertal i øjeblikket, som ikke vil anerkende en politisk aftale, man har indgået, og som dermed selvfølgelig klart bringer f.eks. et fantastisk godt og tillidsfuldt samarbejde, som vi har haft med beskæftigelsesministeren - og det vil jeg anerkende og rose beskæftigelsesministeren for - i fare, for hvordan i alverden skal man kunne indgå troværdige aftaler fremover, når regeringen ikke vil leve op til den ånd, der har ligget i de aftaler, man har indgået?
Ole Stavad (S), 2003-05-09:
Jeg forstår på det, hr. Anders Samuelsen siger, at Det Radikale Venstre føler, at måden, det her er foregået på, er udtryk for et klokkeklart aftalebrud fra regeringens side med hensyn til det beløb, som Det Radikale Venstre - i øvrigt ikke med vores tilslutning - reserverede i forbindelse med arbejdsmarkedsaftalen. Eller betyder det, at Det Radikale Venstre faktisk stadig væk har en konto, og at regeringen derfor er forpligtet over for Det Radikale Venstre til sammen med Det Radikale Venstre at finde anvendelse for det beløb?
Anders Samuelsen (RV), 2003-05-09:
Socialdemokratisk fornyelse tror jeg ikke det er min opgave at forholde mig til.
Men jeg er sådan set overhovedet ikke utryg ved et Socialdemokrati under ledelse af hr. Lykketoft. Da hr. Lykketoft var finansminister, var der et godt samarbejde mellem fru Marianne Jelved og Lykketoft, og der blev skabt enorme resultater op gennem 1990'erne - fantastiske resultater, vil jeg sige.
Ledigheden
tordnede nedad, og vi fik endelig styr på et skattetryk, som den borgerlige regering, vi havde før, overhovedet ikke havde haft kontrol over.
Så der er sådan set ikke de store bekymringer fra Det Radikale Venstres side.
Vi er ambitiøse, det vil vi vedstå.
Vi er meget ambitiøse på det skattepolitiske område, og der er en række elementer, som man simpelt hen ikke er kommet bare i nærheden af med dette udspil, f.eks. forenklingselementet.
Hvorfor skal man ikke kunne gennemskue, hvor meget man skal betale i skat?
Hvorfor betyder det ikke noget for borgerlige politikere, at man kan gennemskue, hvor meget man skal betale i skat?
Den eneste grund, der kunne være til at undlade at stemme,
er netop, at man gør lidt med hensyn til at sænke skatten på arbejde.
Man tager en lillebittebittebitte delmængde af den radikale ambition, og hvordan skal vi forholde os til det?
Det må vi tage stilling til, men der er én ting, der er helt sikker: støtte det kan vi ikke, for finansieringen er simpelt hen så useriøs, at det næsten ikke er til at holde ud.
Med hensyn til den aftale om arbejdsmarkedsreformen, som vi lavede, er jeg fuldstændig enig med hr. Jacob Buksti i, at der blev givet klokkeklart udtryk fra regeringens side for, at her var nogle penge, der var sat ind på en konto.
Det er også min klokkeklare opfattelse, at regeringen er løbet fra det løfte.
Den har fundet andre penge, men den har ikke valgt at bruge de penge, som vi fandt.
Det var specifikt, og vi sagde: Det er de første penge, der er fundet.
Hvis regeringen så mener, at den kan finde andre penge, så lægges de oveni, men det har man ikke valgt at gøre.
Ikke nok med, at regeringen ikke har en ordentlig finansiering på nuværende tidspunkt, men den løber også fra løftet om at bruge de reserverede penge til at sætte skatten på arbejde ned.
Så der har vi også en høne at plukke med regeringen.
Jacob Buksti (S), 2003-05-09:
Jeg føler mig fuldstændig i overensstemmelse med det, hr. Anders Samuelsen sagde, så det har jeg ingen problemer med, tværtimod.
Når Socialdemokratiet og De Radikale engang skal diskutere, har vi jo gjort det før.
Men det, jeg gerne vil spørge hr. Anders Samuelsen om, er: Det Radikale Venstre var jo med i arbejdsmarkedsreformen, hvor der blev afsat ca. 300 mio. kr., som blev reserveret til skattelettelser.
Det var endda sådan, at statsministeren f.eks. udtalte til ErhvervsBladet den 10. oktober 2002, citat: »Det er rigtigt, at de besparelser, der er aftalt i arbejdsmarkedsforliget, er sat ind på en konto til fremtidige skattelettelser.« Jeg vil gerne spørge De Radikales ordfører, om det er sådan, at De Radikale er blevet snydt, eller er det sådan, at De Radikale har siddet og forhandlet særskilt om de 300 mio. kr.?
Eller hvordan er det foregået?
Peter Christensen (V), 2003-05-09:
De Radikale afviser de foreslåede skattelettelser.
Det skal være meget mere, det skal være på en helt anden måde, det skal være gennemgribende, det skal være stort. Jeg vil ikke skælde De Radikale ud for pludselig at have fået et andet syn på det skattepolitiske område, men jeg kunne nu alligevel godt tænke mig at få svar på: Når Det Radikale Venstre har denne enten eller-opfattelse, gælder det så også for fremtiden?
Jeg har jo bemærket, at for Det Radikale Venstre er svaret på fremtiden hr. Mogens Lykketoft som statsminister.
Fornyelsen i fremtiden skal efter Det Radikale Venstres mening være hr. Mogens Lykketoft. Det er klart, at der er to forskellige skattepolitiske opfattelser i Socialdemokratiet og i Det Radikale Venstre.
Der er to vidt forskellige opfattelser, og derfor er jeg nødt til at kende den indgangsvinkel, Det Radikale Venstre har til det skattepolitiske område.
Er dette enten-eller en afgørende forudsætning for overhovedet at kunne deltage i en SR-regering?
Charlotte Dyremose (KF), 2003-05-09:
Forudsætningerne er jo netop dem, regeringen løbende arbejder på, bl.a. at få flere i arbejde, få flere integreret, osv.
Jeg er nødt til at sige, at der er tale om, at vi hvert eneste år skaber mere vækst og skaber flere penge i samfundet, end der var året før, og at årsagen til, at de penge bliver skabt, og årsagen til, at vi kan have stadig større velfærd i det danske samfund, er, at nogle mennesker står op og går på arbejde og knokler hver eneste dag.
De mennesker belønner vi nu med en skattelettelse for 9,6 mia. kr.
Det mener jeg de mennesker har fortjent, og jeg er glad for, at vi med de skattelettelser kan øge lysten til at arbejde.
Jacob Buksti (S), 2003-05-09:
Jeg kan jo forstå, at den konservative ordfører henviser befolkningen til at gå ind og læse det konservative oprindelige forslag på den konservative hjemmeside.
Der ligger det åbenbart som sådan en del af den konservative kulturarv, hvor man sådan ligesom kan gå ind og forholde sig til det, men at det i øvrigt kun bliver taget frem ved festlige lejligheder.
Det er i hvert fald lettere at se de fingeraftryk, der er sat af Venstre og af Dansk Folkeparti, i aftalen, men lad det nu være.
Vi kan jo nyde kulturarven.
Men jeg vil gerne bede fru Charlotte Dyremose forholde sig til, at der i lederen i dette kampskrift, der hedder Børsen, og som jeg tror står erhvervslivet nær, står, at det er et vovet projekt.
Skatteplanen har ikke noget tøj på, siger overvismanden.
Professor Niels Thygesen er citeret for at sige, at det er et farligt projekt, professor Peter Birch Sørensen advarer også imod det, OECD's økonomer og EU's eksperter i Ecofin advarer imod det.
Gør det slet ikke indtryk, at de alle sammen siger, at det er ren voodoo, at der ingen som helst realitet er i det, at det er ren tro i den konservative kulturopfattelse?
Svend Erik Hovmand (V), 2003-05-09:
Blot for at komme med én bemærkning, nemlig at jeg gerne vil bekræfte over for hr. Buksti, at 2010-perspektivet bygger på nogle forudsætninger.
Det er klart.
Det gør det nu, det gjorde det også under den tidligere regering.
Morten Homann (SF), 2003-05-09:
Jeg har læst både lovforslaget og dets bemærkninger, så jeg har også hæftet mig ved, at regeringen vurderer, at der vil komme ca. 10.000 flere i beskæftigelse.
Skønnet er dog behæftet med en væsentlig usikkerhed, sådan tror jeg ordene er, men det er sådan set ikke det, mit spørgsmål går på.
Mit spørgsmål går på beskæftigelsesfradraget.
Hvor mange mennesker tror fru Charlotte Dyremose, det får i arbejde, at man indfører et beskæftigelsesfradrag, som rundt regnet giver 6 kr. mere om dagen for at gå i arbejde?
Hvor meget forventer fru Chalotte Dyremose, det giver?
Så kunne fru Charlotte Dyremose ikke svare på det spørgsmål, som Einstein heller ikke kunne svare på, nemlig hvordan man hitter hoved og hale på skattesystemet.
Men jeg synes, at når man nu fremsætter et sådant forslag, har folk krav på et svar på: Hvis vi har et skattesystem, som i forvejen er lige kompliceret nok, hvordan kan det så være, at man vil indføre et beskæftigelsesfradrag, som vil gøre det fuldstændig umuligt for folk at beregne deres egen skat?
Hvordan det kan hænge sammen med konservativ skattepolitik?
Vil fru Charlotte Dyremose ikke forklare det?
Anders Samuelsen (RV), 2003-05-09:
Da den massive kritik fra det borgerlige bagland, som peger på, at det her næsten er værre end ingenting, tilsyneladende ikke gør indtryk på fru Charlotte Dyremose, kunne det jo være, det gjorde indtryk, når borgerlige aviser skriver ledere.
Vi har hørt om Børsen, men hvad med Berlingske Tidende, som den 28. februar 2003 skrev i sin leder: »Regeringen omtaler meget pompøst sit skatteudspil som en skattereform. Det er falsk varebetegnelse.
Med maksimal velvilje kan der tales om en mikroreform [..]
Det er beskæmmende, at en borgerlig regering med et solidt flertal bag sig ikke er i stand til at præstere en mere ambitiøs indsats på skatteområdet [..]«
Eller for at fortsætte til en anden borgerlig avis, Jyllands-Posten, som konkluderer, at resultat er blevet et stykke politisk makværk, som desuden virker som en lappeløsning på uenigheden mellem regeringspartierne om den økonomiske politik.
Man leverer en skattereform, som man påstår er finansieret.
Men den er ikke mere finansieret, end hvis jeg siger til min kone, at i morgen skal vi købe en Ferrari, og måden, vi skal finansiere den på, er, at hun skal arbejde noget mere, hvis hun kan finde noget mere arbejde.
Det er den måde, man finansierer skattepolitik på fra De Konservatives side.
Der er jo ingen reelle besparelser nogen steder, og derfor er den ikke finansieret.
Morten Homann (SF), 2003-05-09:
Jeg har på fornemmelsen, at det ikke tjener det store formål
at gentage det, der er blevet gentaget ganske mange gange, nemlig at den sociale profil på det her er ganske skæv, når man tager højde for, at de lavtlønnede får langt mindre end de højtlønnede, og at folk på overførselsindkomster ingenting får.
Til gengæld får de en velfærdsregning, som skal betales, sådan at de lavtlønnede og folk på overførselsindkomster kommer til at opleve et nettofald i deres rådighedsbeløb på grund af det her.
Men lad det ligge.
Det har jeg ikke nogen som helst ambitioner om eller tro på, at vi kunne få skatteministeren til at forstå eller for den sags skyld medgive.
Det, jeg godt vil anholde, er, at skatteministeren bygger et rosenrødt glansbillede af fremtiden - jeg tror måske også, at solen er kommet lidt frem igen - på den vækst, man mener, der vil komme.
Det, man bruger, er altså, at man 7 år ud i fremtiden ved præcis, hvilken vækst der vil være, og den bruger man så praktisk talt rub og stub af på at lave skattelettelser.
Er plan B, at skatten skal stige igen?
Eller er plan B, at der skal ske sociale nedskæringer?
Så vil jeg endelig spørge: Hvordan stemmer det her overens med ambitionen om forenkling?
Vil skatteministeren ikke give mig ret i, at nu er der da slet ingen skatteydere, der kan beregne deres egen skat?
Charlotte Dyremose (KF), 2003-05-09:
Til hr. Jacob Buksti, som åbenbart gerne vil læse det konservative udspil, og som spørger lidt til vores fingeraftryk: Jamen hvis hr. Jacob Buksti læser det konservative udspil, står der noget om at hæve grænsen for, hvornår der skal betales mellemskat, og i øvrigt gøre en indsats for de lavtlønnede, der ikke når op på mellemskatteniveau.
Hvordan er det nu, hvad er det så, vi gør?
Ja, jeg spørger bare.
Det er vist svar nok til hr. Jacob Buksti.
Med hensyn til troen på, at vi får vækst i fremtiden, fik vi bekræftet lige før, at hr. Jacob Buksti også tror på 2010-planen.
Den regner, så vidt jeg husker, også med, at der kommer vækst i samfundet, og den vækst lader vi nu dem, der arbejder, få en del af.
Så spørger hr. Morten Homann om, hvor mange arbejdspladser fradraget måtte skabe.
Der står i vores papir, at det er ca. 4.000., og det er i hvert fald flere end i dag.
Det er, som om lettelsen er lige meget for hr. Morten Homann; det er, som om de penge ingenting betyder.
Det tror jeg altså ikke på.
Jeg tror sådan set, det betyder noget, at man nu får at vide, at den indsats, man gør, altså også betyder noget for samfundet, og den værdsætter vi.
Til hr. Anders Samuelsen: Jamen kritik gør da selvfølgelig indtryk.
Sådan er det, og hvad gør vi nu?
Vi gennemfører reelle skattelettelser, som også vil have en effekt på f.eks. arbejdsudbuddet.
Hvad var det, hr. Anders Samuelsen gjorde?
Til spørgsmålet, om det er en reform, vil jeg sige: Næh, det rigtig fine er jo, at det er ganske enkelt, ikke så meget fikumdik, men helt klart en skattelettelse.
Det er en skattelettelse på 9,6 mia. kr., et rygklap til dem, der yder en indsats i det danske samfund.
Ole Stavad (S), 2003-05-09:
Jeg vil nu godt benytte lejligheden til at sige tillykke til Det Konservative Folkeparti, for det er jo rigtigt, at det parti, der vedholdende har kæmpet for skattelettelser, er Det Konservative Folkeparti.
Det siger jeg, selv om vi må konstatere, når vi ser det konservative udspil, at det ikke er lykkedes De Konservative at reservere hele lettelsen til de rigeste.
Jeg sagde tidligere, at jeg synes, det er en stor kvalitet ved De Konservative, at de ofte er ærligere, for hverken i sit udspil eller i den debat, vi har ført, har Det Konservative Folkeparti - i hvert fald ikke indtil i dag - foregøglet, at skattelettelser er gratis.
Derfor synes jeg, det er beskæmmende, at det ikke er lykkedes Det Konservative Folkeparti at komme igennem med en finansiering, som er åben og ærlig.
Jeg er dybt uenig med Det Konservative Folkeparti om, hvor pengene skal findes.
Hvis vi tager de beregninger af det konservative skatteudspil, vi har fået lavet i Skatteudvalget, konstaterer vi, at man helt åbenbart tager fra dem, der har mindst, og giver til dem, der har mest.
Men jeg respekterer, at Det Konservative Folkeparti også har sagt i den seneste debat, at man ikke kan gennemføre store skattelettelser uden at skære i velfærdssamfundet, og derfor skal jeg kun beklage, at Det Konservative Folkeparti ikke har fået en finansiering, som i hvert fald var holdbar.