runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Helge Adam Møller (KF), 1999-11-25:
Til fru Dorte Bennedsen: Nu mener jeg, det er lidt af en strid om ord.
Det kan godt være, at der ikke er nogen partier - eller jeg medgiver gerne, at jeg tror ikke, der er
nogen partier - der umiddelbart ønsker, at udlændinge, der kommer udelukkende med det formål at begå kriminalitet, skal have lov til at komme til Danmark
Hvor den store forskel er, ved jeg ikke.
Så til fru Pia Kjærsgaard: Det, jeg svarede på før, var det indlæg, der kom fra hr. Christian H. Hansen, hvor han sagde, at jeg havde nævnt de tre ting, som stod i vedtagelsesforslaget fra Dansk Folkeparti.
Jeg konstaterede bare, at det havde jeg altså ikke, og jeg mener ikke, der er nogen som helst uoverensstemmelse mellem det og hverken artiklen i dag i Berlingske Tidende af fru Lene Espersen eller det, hr. Bendt Bendtsen sagde under åbningsdebatten.
Jeg vil vil godt gentage: Vi ønsker, at indvandreres retskrav på familiesammenføring skal fjernes, så det erstattes af en individuel vurdering.
Vi ønsker, at det retskrav, som de facto-flygtninge har på at få asylstatus i Danmark, skal fjernes og erstattes af en individuel vurdering, og efter min mening vil et altovervældende flertal af de mennesker, der i dag får asyl efter de facto-reglen, fortsat få det.
Men den store forskel ligger i, at da Danmark stort set er det eneste land i Europa, der har et egentligt retskrav, hvor de andre giver humanitær opholdstilladelse eller »Duldung«, eller hvad de nu kalder det, er det derfor mere attraktivt for en såkaldt de facto-flygtning at søge til Danmark end til et af de øvrige lande.
Det er derfor, vi ønsker dette retskrav afskaffet og erstattet af en individuel vurdering.
Det har vi fremsat beslutningsforslag om et utal af gange, i hvert fald tre eller fire gange inden for de sidste 6-7 år, og det står også klart og tydeligt beskrevet i bemærkningerne.
Birthe Rønn Hornbech (V), 1999-11-25:
Man skal jo have nogle positive forventninger for at kunne føle sig snydt.
Vi troede egentlig, at vi havde en forståelse med regeringen om, at vi stemte for samtlige stramninger i udlændingeloven, og at vi bar integrationsloven igennem ved at undlade at stemme for den, og derfor synes vi, det er underligt, at vi skal læse i avisen, at tingene bliver ændret, oven i købet under stærk protest fra den socialdemokratiske folketingsgruppe.
Helge Adam Møller (KF), 1999-11-25:
Det er jo sådan her i Folketinget, at vi kan diskutere, og vi kan være uenige om, hvem der skal have asyl, og hvem der skal have familiesammenføring, og hvornår disse mennesker, der får det ene eller det andet, eventuelt skal returnere til eget land, eller hvornår de skal have permanent opholdstilladelse i Danmark.
Den uenighed får vi jo masser af lejlighed til at diskutere i de næste 3-4 timer under den næste forespørgselsdebat.
Men én ting burde alle i Folketinget jo kunne enes om, nemlig at de mennesker, der på et eller andet tidspunkt ender med at få ophold i Danmark - uanset om man selv synes, de skulle have haft det eller ej - skal vi selvfølgelig integrere bedst muligt og hurtigst muligt. Det skal vi gøre af hensyn til dem selv, og vi skal selvfølgelig også gøre det af hensyn til resten af samfundet.
Det er altså i alles interesse, at den proces er så hurtig og så effektiv som overhovedet muligt, og i det arbejde kan man roligt være sikker på, at man vil opleve Det Konservative Folkeparti i forreste geled.
Derfor er jeg ligesom Venstre ked af, at regeringen nu på et enkelt, men meget vigtigt område, forringer den integrationslov, som blev vedtaget sidste år, og derfor vil jeg godt på vegne af Det Konservative Folkeparti og Venstre fremsætte følgende:
Forslag til vedtagelse »Folketinget pålægger regeringen at fastholde introduktionsydelsen uændret som fastsat i lov 473 af 1. juli 1998, fremlagt af indenrigsministeren og vedtaget af Folketinget med virkning fra den 1. januar 1999.«
Arne Melchior (CD), 1999-11-25:
Jeg skylder at oplyse CD's stilling til det først fremsatte forslag til vedtagelse, men jeg har med vilje ventet, til vi fik det andet.
Jeg skal oplyse - og det fremgår jo af de indlæg, som CD's deltagere i debatten har afgivet heroppefra - at vi ikke kan stemme for nogen af dem.
Fru Birthe Rønn Hornbech sagde, hun havde håbet, at dagen kunne slutte uden nogen vedtagelse.
Det skulle ej være så, men det bliver alligevel sådan, for det er mit tip, når jeg tæller op, at begge de foreslåede tekster til vedtagelse bliver nedstemt, og så slutter debatten altså uden vedtagelse alligevel.
Pia Kjærsgaard (DF), 1999-11-25:
Må jeg allerførst som afslutning på denne debat sige til statsministeren, at statsministeren har det jo med at forsøge at vælge taktik.
Under åbningsdebatten gjaldt det om virkelig at gå på fru Pia Kjærsgaard og gå imod og argumentere på en - synes jeg nok - lidt besynderlig måde.
Det er det dummeste, man kan gøre, når man på den ene side går ud og fortæller den danske befolkning, at nu skal der gøres noget imod bandekriminaliteten og gøres noget ved de problemer, vi har med udlændingene, og på den anden side forsøger at lægge en fuldstændig dødssyg og urimelig taktik imod det parti, Dansk Folkeparti, som vil gøre noget ved problemerne.
Det kan ikke lade sig gøre.
Alt det med, at man dømmer et parti som ikke værende stuerent, og at man taler om mangel på menneskesyn osv., slår altså fejl, må jeg sige til statsministeren.
Må jeg så sige til indenrigsministeren, som talte varmt for, at udlændinge skulle have behandlet deres helt rimelige krav til boliger: Hvad gør man i øjeblikket med sommerhusbeboere, som skal smides ud af deres huse?
Der står regeringen ikke på pinde for at skaffe en ny bolig.
Må jeg så sige til hr. Helge Adam Møller: Egentlig synes
jeg, det er lidt ærgerligt, at de ordførertaler, som Venstre og De Konservative kom med under denne her debat, ikke lægger op til, at man kan stemme på Dansk Folkepartis forslag til vedtagelse.
Under åbningsdebatten sagde den konservative leder, hr. Bendt Bendtsen, at vi skal have strammet op på udlændingelovens forsørgelseskrav, på kravene til at blive dansk statsborger og de facto-flygtninges krav på opholdstilladelse, som vi mener bør afskaffes.
Det skal ikke være noget krav, men derimod bero på en konkret vurdering.
I dag siger
den konservative politiske ordfører, fru Lene Espersen, til Berlingske: Det Konservative Folkeparti ønsker alene at fjerne retskravet på de facto-flygtninge.
Ole Donner (DF), 1999-11-25:
Det er rigtigt, og jeg havde heller ikke søgt om at være til stede, og jeg havde heller ikke nogen tanker om at være til stede, men jeg var til stede hjemme i min egen stue, og dér sad jeg og hørte, hvad der skete.
Det konstaterer jeg så bare.
Helge Adam Møller (KF), 1999-11-25:
Jeg bemærkede ikke, at hr. Ole Donner var til stede i salen ved det konservative landsrådsmøde den 6. november i Odense.
Ole Donner (DF), 1999-11-25:
Jeg vil godt sige til hr. Helge Adam Møller, at han behøver ikke hidse sig op.
Jeg hidser mig jo ikke op, og jeg kan altså ikke gøre noget ved, at den konservative leder har skiftet mening, siden De Konservative havde landsråd, og det må jo være det, der er sket, for vores forslag er ordret, hvad han sagde fra talerstolen på rådsmødet - ordret!
Så spurgte jeg - og det fik jeg ikke noget svar på - om der f.eks. er en af pindene, som De Konservative kunne tænke sig at trække ud, eller om det, hr. Bendt Bendtsen sagde, var asocialt og nedværdigende.
Hvis man siger det nu, må vi acceptere det og sige: Så kan det ikke være anderledes.
Helge Adam Møller (KF), 1999-11-25:
Jeg kan garantere, at jeg ikke tager afstand fra, hvad den konservative partileder, hr. Bendt Bendtsen, har sagt, og jeg kan garantere, at den konservative partileder, hr. Bendt Bendtsen, ikke tager afstand fra det, jeg siger nu.
Vi ønsker, at retskravet på familiesammenføring skal afskaffes for indvandrere og erstattes med en individuel vurdering, men vi ønsker ikke retskravet afskaffet for flygtninge, fordi det ville betyde, at en familiefar, som havde fået asyl i Danmark, ikke havde nogen jordisk mulighed for nogen sinde mere at se sin kone og/eller sine mindreårige børn, og den politik står vi ikke model til.
Jeg kan godt se, at på enkelte områder må det være rart at være fru Pia Kjærsgaard, for selv den teoretiske mulighed for, at man på et eller andet tidspunkt i dette årtusind eller engang i næste årtusind skulle komme i regering, eksisterer ikke, og derfor behøver man ikke forholde sig til de problemer, man har, hvis man er med i en regering.
Derfor har vi fremsat et forslag til vedtagelse, derfor sagde jeg det i min ordførertale, og derfor siger jeg det igen nu. Med hensyn til Dansk Folkepartis forslag kan jeg konstatere ud over det, fru Birthe Rønn Hornbech sagde, at når man ønsker at afskaffe retskravet for flygtninges familiesammenføring, synes jeg, det er asocialt, urimeligt og nedværdigende over for de mennesker - ikke over for indvandrere, men over for f.eks. en flygtning, som flygter fra Irak, fordi han risikerer at blive halshugget eller fængslet eller torteret af Saddam Hussein, og kommer her til Danmark og får asyl, som han selvfølgelig skal have under de omstændigheder.
Hvis han har en kone og to mindreårige børn i Irak, skulle han så ikke have mulighed for at få dem her til Danmark?
Han kan jo ikke vende tilbage til det land, hvor hans kone og børn er, så selvfølgelig skal han have det retskrav.
Indvandreren kan derimod frit rejse over hele landet, så det er en anden sag, men det er jo heller ikke det, der står noget om i forslaget.
Pia Kjærsgaard (DF), 1999-11-25:
Der er da heller ikke flertal nu, så siger hr. Helge Adam Møller det, fordi det er omkostningsfrit at komme med det nu?
Der er da ikke flertal i dette Folketing for at genindføre den oprindelige introduktionsydelse.
Man sikrer sig med seler og livrem, man træder vande, og man hælder vand ud af ørerne på én gang, og det er dog utroligt.
Men jeg vil godt have et svar fra hr. Helge Adam Møller og meget gerne også fra fru Birthe Rønn Hornbech på, hvordan man ser på Dansk Folkepartis forslag til vedtagelse.
Helge Adam Møller (KF), 1999-11-25:
Hr. Peter Skaarup stillede mig et meget konkret spørgsmål, og derfor skal jeg svare lige så konkret.
Ja, på to betingelser: Hvis der er enighed i den regering, vi indgår i, er der ingen tvivl om vores holdning, og den har jeg markeret klart og tydeligt.
Det er den ene forudsætning, og den anden forudsætning er, at der er mulighed for at gennemføre det i Folketinget.
Det vil jo være tåbeligt af enhver regering at fremsætte forslag, som man på forhånd ved at man ikke har en jordisk chance for at få igennem.
Men vores holdning er klar, og under de to forudsætninger vil vi fremsætte det, ja!
Tom Behnke (FRI), 1999-11-25:
Det er også en kommentar til det forslag til vedtagelse, som er fremsat af Venstre og De Konservative, og til forslaget fra Dansk Folkeparti.
Forslaget til vedtagelse fra Venstre og De Konservative har vi i Frihed 2000 ingen problemer med at stemme for.
Tværtimod har jeg jo hele dagen argumenteret for, at introduktionsydelsen bør være på det niveau, hvor den er i dag.
Det er faktisk det eneste gode, der er i den integrationslov, man i sin tid fik vedtaget.
Så vil jeg sige om forslaget til vedtagelse fra Dansk Folkeparti, at det vil Frihed 2000 også stemme for.
Men ud over det kan det da undre mig, at Venstre og De Konservative ikke kan stemme for det, for så vidt jeg kan se på teksten, er forslaget nærmest skrevet af fra både Venstres og De Konservatives partiprogrammer, så det burde man i hvert fald kunne stemme for.
Dorte Bennedsen (S), 1999-11-25:
Jeg skal også meddele, at de to forslag til vedtagelse, der foreligger, stemmer den socialdemokratiske gruppe imod.
Så forstod jeg, at Venstres og De Konservatives begrundelse for at fremsætte det var, at de havde været med til at bære integrationsloven igennem ved at undlade at stemme til den og derfor nu føler sig snydt af regeringen.
Det er dog første gang, jeg har hørt, at man medvirker ved en lovs gennemførelse ved at lade være med at stemme for den!
Så blev det føjet til, at de er blevet snydt af regeringen, og at det oven i købet er sket under protest fra dele af den socialdemokratiske gruppe.
Jeg må jo sige, at Venstres ordfører øjensynlig er velorienteret!
Om hun lytter ved dørene, ved jeg ikke, men jeg kan hilse og sige, at der var ingen diskussion i den socialdemokratiske gruppe om, at denne integrationsydelse skulle forhøjes på det foreliggende grundlag.
Der var en diskussion - det er der ingen grund til at skjule - om modregningsreglerne, men hele den socialdemokratiske gruppe står bag forhøjelsen af denne integrationsydelse, og som sagt: Næste gang fru Birthe Rønn Hornbech og hr. Helge Adam Møller gerne vil bære noget igennem, synes jeg, de skal stemme for det, for så får de selvfølgelig også indflydelse.
Peter Skaarup (DF), 1999-11-25:
Man må jo sige, det er meget interessant, at De Konservative nu vil fastholde integrationsydelsen, og det er sådan set glimrende, for det ønsker vi også i Dansk Folkeparti, og derfor vil jeg godt spørge: Når nu der sker det lidt senere på dagen, at forslaget her formentlig bliver nedstemt, som hr. Arne Melchior lige sagde, er det så sådan, at De Konservative efter et folketingsvalg, hvor der bliver et nyt flertal her i Folketinget, vil være med til at genindføre integrationsydelsen?
Det er et meget interessant spørgsmål, som mange vælgere sikkert stiller sig selv i dag, fordi de er i den situation, at de ligesom har opgivet den nuværende regering med hensyn til udlændingepolitikken og hælder til, at Venstre, De Konservative, Dansk Folkeparti og andre partier vil være med til at ændre udlændingepolitikken. Derfor vil jeg godt spørge den konservative ordfører: Vil man efter et folketingsvalg være med til at genindføre integrationsydelsen?
Ole Donner (DF), 1999-11-25:
Jeg vil godt spørge hr. Helge Adam Møller, om han tager afstand fra sin partileder, for det, der står i vores vedtagelse, er ordret, hvad den konservative partileder sagde på landsrådsmødet, og så vidt jeg fandt ud af, fik han akklamation fra salen, da han sagde det.
Derfor kunne jeg godt tænke mig at spørge, om hr. Helge Adam Møller kunne stemme for det, hvis vi streger den ene af pindene, eller om det er rigtigt, som jeg har forstået det, at hr. Helge Adam Møller tager skarpt afstand fra sin partileder, fordi han nedværdiger visse udlændinge.
Christian H. Hansen (DF), 1999-11-25:
Jeg synes, det er på en meget interessant måde, hr. Helge Adam Møller forsøger at komme uden om det spørgsmål, jeg stillede før.
hr. Helge Adam Møller om det endnu en gang, men kan vi ikke bare konstatere, og kan hr. Helge Adam Møller ikke konstatere, at det, det handler om, er, at De Konservative går ud og siger noget til vælgerbefolkningen, men når vi kommer i Folketingssalen, oplever vi noget helt andet?
Det, det hele drejer sig om, er om at holde fast i de to sugekopper, der har fat i CD og i Det Kristelige Folkeparti, for det er jo dem, man gerne vil i regering med.
Man higer efter regeringstaburetter, men når man går ud til vælgerbefolkningen, siger man noget helt, helt andet.
Svend Auken (S), 1999-11-25:
Jeg skal sige tak for tilslutningen.
Det er helt rigtigt, som flere ordførere minder om, at der er en forhistorie i denne her sag.
Da vi indgik aftalen i sin tid, var vi opmærksom på, at, jeg tror det var Østre Landsrets, i hvert fald landsrettens, kendelse var anket til Højesteret, og vi ventede på en afgørelse dér.
Desværre, som andre ordførere var opmærksom på, var det jo ikke nogen lynende klar afgørelse i alle aspekter, derved at der var et mindretal på to og et flertal på tre, der var indbyrdes uenige, altså flertallet.
Det har gjort det lidt vanskeligt, og derfor har vi i Miljøministeriet naturligvis søgt støtte hos vores advokat, som er Kammeradvokaten, og det er hans fortolkning, der ligger til grund for lovforslaget.
Vi ønsker i hvert fald, at denne her sag kan ekspederes hurtigt.
Jeg tror, det er vigtigt af hensyn til retssikkerheden, at vi får det her spørgsmål klaret, så derfor vil jeg endnu en gang sige tak for den positive tilslutning fra ordførernes side.
Thorkild B. Fransgaard (FRI), 1999-11-25:
Vi i Frihed 2000 stemte ikke for jordforureningsloven, men det her lovforslag ser vi positivt på.
Det er jo følgerne af en højesteretsdom, der siger, at der ikke kan udstedes undersøgelsespåbud, hvis forureningen eller udledningen, som det hedder, er afsluttet inden januar 1992, altså 8 år tilbage.
Vi mener, det er er rigtigt, at der skal være en begrænsning af, hvor langt man kan gå tilbage.
For virksomhederne kan det blive en meget bekostelig affære, at der sættes nogle undersøgelser i gang, som i langt de fleste tilfælde viser sig at være unødvendige.
Vi finder, det her er rigtigt.
Jeg vil tillade mig at komme med et enkelt eksempel på, hvad virksomheder har været udsat for den sidste tid.
Jeg vil kun nævne ét eksempel:
En virksomhed får besøg af det offentliges tilsynsmyndigheder, og de spørger selvfølgelig, hvilken udledning der er fra virksomheden.
Der er ingen; der er ikke engang et afløb fra virksomheden, siger man.
Jamen der må da være noget, siger kontrollanten.
Hvilket maleanlæg har man?
Kontrollanten bliver efterhånden ophidset, der må dog være en medarbejder, der kan sige noget om, hvad man gjorde for 20-25 år siden, for da var der ikke noget, der hed automatisk sprøjtning.
Virksomheden nævner de to medarbejdere, der var på det tidspunkt, og den ene kunne sige, at da havde man en sprøjtepistol, man brugte en enkelt liter maling.
Det medførte, at der var store diskussioner, om man skulle til at gå i gang med en stor undersøgelse, hvad der ikke blev i det her tilfælde.
Det er bare for at nævne et eksempel på, hvordan det kan blive, hvis der er ubegrænset mulighed for at gå tilbage.
Derfor siger vi med glæde, at der skal være en begrænsning.
Vi ser positivt på det her.
Søren Kolstrup (EL), 1999-11-25:
Ja, det er en noget pudsig sag, den her.
I foråret vedtog Folketinget en lov, som skulle styrke indsatsen over for jordforurening.
Af forskellige grunde, som jeg ikke skal komme ind på her, stemte Enhedslisten imod denne lov, men et af de trods alt gode elementer i loven var, at man kunne pålægge virksomheder at undersøge grunden for gamle forureninger, og det var vi tilhængere af i den gamle lov. Derfor var det også med beklagelse, vi blev nødt til at stemme imod den, fordi der altså som sagt også var en del negative elementer i den set fra vores synspunkt.
Nu har en højesteretsdom fastslået, at der ikke i miljøbeskyttelsesloven som sådan gives mulighed for at håndhæve dette for forureninger, der er mere end 8 år gamle.
Så vil jeg gerne høre, om det betyder, at Folketinget dermed er afskåret fra at vedtage en lov, som giver mulighed herfor?
Tilsyneladende har regeringen tolket dommen sådan, og derfor anmodes Folketinget nu om at droppe muligheden for at kræve undersøgelser af forureninger, der er mere end 8 år gamle.
Det springende punkt er altså: Er dette lovforslag den eneste juridiske vej at gå, eller har regeringen fravalgt en løsning, som betyder, at vi kan opretholde muligheden for at få undersøgt de gamle forureninger?
Selvfølgelig skal højesteretdommen følges, men det springende punkt er jo, om der ikke er mulighed for at lave lovgrundlaget om, så vi fastholder et godt element i den gamle jordlov.
Det er da et spørgsmål.
Anni Svanholt (SF), 1999-11-25:
Da SF's ordfører, hr. Jørn Jespersen, ikke kan være til stede her i dag, skal jeg på SF's vegne sige, at ændringen er en konsekvens af Højesterets afgørelse om undersøgelsespåbud.
SF tager naturligvis Højesterets afgørelse til efterretning.
Der var dog ikke enighed blandt højesteretsdommerne om, hvorvidt der kan meddeles påbud, hvis forureningen er ophørt ved påbudets udstedelse.
SF støtter i denne forbindelse miljøministerens og lovforslagets fortolkning, nemlig at miljøbeskyttelseslovens § 72 giver hjemmel til at udstede påbud vedrørende en forurening, selv om den er ophørt ved påbudets udstedelse, hvis den ikke er ophørt før lovens ikrafttrædelse den 1. januar 1992. Højesterets afgørelse viser imidlertid, at der i mange år har været behov for en jordforureningslov, og at vi kom meget sent i gang.
Højesterets afgørelse kan også meget nemt betyde øgede udgifter for amterne til undersøgelser.
SF vil i udvalgsarbejdet spørge til dette.
Det kan imidlertid betyde, at der er alvorlige forureninger, som kan true grund- og drikkevandet, der ikke bliver opdaget i tide.
Svend Aage Fauerholdt (DF), 1999-11-25:
Når miljøministerens forslag til ændring af lov om forurenet jord behandles i dag, har det helt klart forbindelse med den dom, der blev afsagt 28. juni 1999.
Som konsekvens skal der ikke kunne udstedes undersøgelsespåbud, hvis den mulige udledning fra en forurenende virksomhed eller anlæg er ophørt den 1. januar 1992.
For erhvervslivet vil en indskrænkning af muligheden for at meddele omkostningskrævende undersøgelsespåbud være en lettelse.
Dansk Folkeparti stemte for lovforslag nr. L 183, og vi vil også tilslutte os de ændringer, som lovforslag nr. L 91 tilsigter, men vi vil fremover stadig være meget opmærksomme på områder i vores dejlige land, som kan være truet af forureninger, der bl.a. kan skade vores grundvand.
Henriette Kjær (KF), 1999-11-25:
I Det Konservative Folkeparti kan vi støtte dette lovforslag.
omkostningskrævende undersøgelsespåbud til virksomheder vedrørende de forureninger, der er ophørt før 1. januar 1992.
Dommen rokker dog ikke ved, at der fortsat skal foretages de nødvendige undersøgelser af jordforureninger fra før 1. januar 1992, hvor der er tale om arealer, hvor forureningen kan have skadelig virkning på drikkevandet eller på områder, der anvendes til boliger, og det er for os betryggende.
Så selv om højesteretsdommen ikke er helt entydig, finder vi det både fornuftigt og nødvendigt at medtage den her ændring. Da hr. Ebbe Kalnæs ikke kan være til stede, har jeg lovet at fremføre, at CD også kan støtte lovforslaget.
Helen Beim (S), 1999-11-25:
Jeg må starte med at undskylde, at jeg ikke var helt opmærksom på, at vi allerede var i gang med miljøarbejdet.
Til gengæld skal jeg gøre det kort.
Vi synes i Socialdemokratiet, det er godt, at vi på dette tidspunkt får præciseret, hvad jordforureningsloven, for så vidt angår § 40, egentlig står for.
Vi havde jo allerede under den store debat i foråret, da den egentlige lov blev vedtaget, tilkendegivet, at vi var vidende om, at der var en verserende sag ved Højesteret, og at når dommen fra Højesteret var faldet, ville den - hvis der så var behov derfor - udmøntes i et lovarbejde.
Det fremgår ganske tydeligt af bemærkningerne til den oprindelige lov.
Derfor kan vi fra Socialdemokratiets side helt og fuldt støtte lovforslaget, som det ligger her.
Vi vil også tilkendegive, at vi gerne ser et hurtigt lovarbejde i udvalget, for det er jo sådan, at man ønsker, at loven kan træde i kraft allerede 1. januar 2000, og det er der jo ikke lang tid til.