runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Knud Erik Hansen (SF), 2000-03-16:
Nej, det er da rigtigt, at ingen, der bor i de bebyggelser, bliver opsagt med det her forslag.
Men det er klart, at hvis man over en årrække med de mekanismer, der nu lægges op til her, sørger for, at nu skal der såkaldt ressourcestærke ind i de bebyggelser, så må spørgsmålet naturligt melde sig: Hvad så med de mennesker, som er økonomisk svage, og som har svært ved selv at finde en bolig, og som faktisk i øjeblikket kun har disse bebyggelser som deres boligvalg.
Hvad med dem?
Deres valg bliver så færre.
Jeg ved godt, at vi har stillet forslag i SF om netop at åbne op for, at man kan give nogle flere valgmuligheder, men jeg synes egentlig godt, Socialdemokratiet - og det vil vi så diskutere under næste forslag - kunne svare på, hvad det er for mekanismer - også f.eks. inden for den almene boligsektor, for det er jo den, det drejer sig om - man faktisk vil fremme, således at der bliver flere valg, for det, mekanismerne lægger op til her, er altså faktisk primært at fremme de ressourcestærke.
Der mangler faktisk nogen, der skal sige til borgmestrene: Hvad skal I så gøre for at sikre, at de, der bor i de bebyggelser nu, også kan komme til at bo andre steder?
Jeg skal give fru Lissa Mathiasen ret i, det kan være lidt svært at adskille den her debat fra det forslag, SF har fremsat, og som hedder B 91.
For der er jo forskellige indgangsvinkler til det samme problem, hvor vi har prøvet at angive nogle andre måder, hvorefter man ikke kun ser snævert på den enkelte bebyggelse, men i virkeligheden prøver at se på hele den samlede boligpolitik; det er efter vores mening det, der skal til for at løse det her, for at åbne op for boligmassen, således at vi ikke får ghettoerne, som vi får nu.
Men den debat glæder jeg mig så til at vi får
efterfølgende.
Men jeg vil godt stadig væk sige - og det synes jeg ikke Socialdemokratiet kan komme uden om - at det her forslag er snævert.
Det er jo også derfor, det er svært at holde de her to forslag adskilt.
For dette forslag er for snævert, det mangler en masse ting.
Der står f.eks. i bemærkningerne, at vi skal tage udgangspunkt i de erfaringer med forsøgsordningerne, der bygger på antagelsen om, at en boligafdelings dårlige situation kan forbedres ved at tiltrække ressourcestærke boligsøgende og ved at give disse boligsøgende en fortrinsret til de ledige boliger forud for ventelisten.
Man satser i dette forslag på de ressourcestærke, og så melder spørgsmålet sig: Hvad med dem, der er der nu?
Annie Lunde Hansen (CD), 2000-03-16:
Jeg håber da med hensyn til det lovforslag, der ligger her fra ministeren, at man med de embedsmænd og det hele, der er til rådighed, kan undersøge, om det her lovforslag er imod menneskerettighederne, men det tror jeg nu ikke det er.
Men hensyn til, hvor CD's kærlighed ligger: Ja, ens kærlighed kan jo ligge mange steder.
Men vi har dog aldrig nogen sinde, tror jeg, i CD's historie stemt imod noget, der kunne gå imod det almennyttige byggeri i Danmark.
Så vi elsker altså også dem, der bor i almennyttige boliger.
Så vil jeg godt have lov at sige til hr. Egil Møller: Endnu engang hører Dansk Folkeparti ikke efter, hvad der bliver sagt.
Jeg sagde ikke, at det var tvang.
Jeg sagde, at regeringen og Kommunernes Landsforening skulle sætte sig ned ved forhandlingsbordet og finde ud af, om man kunne finde en spredning af nyt almennyttigt byggeri i Danmark.
Og der mener jeg da, at alle kommunerne er medlemmer af Kommunernes Landsforening, så hvis Kommunernes Landsforening kan gå ind for en eller anden aftale med regeringen, kan kommunerne, som er medlemmer af denne forening, vel også gøre det.
Egil Møller (DF), 2000-03-16:
Jeg må sige, at på ét punkt er jeg enig med den konservative ordfører.
Det er, at det er op til kommunerne selv at finde ud af, hvordan boligsammensætningen skal være i den pågældende kommune.
Her er der ingen forskel.
Når vi nu med denne lovpakke ser, at man vil diskriminere danskere til fordel for udlændinge, fik jeg ikke et svar på, om det er o.k. set med konservative øjne.
Det er i hvert fald ikke o.k. set med Dansk Folkepartis øjne, at man forfordeler danskere til fordel for udlændinge, men hvis det er den konservative politik, så tager vi det bare ad notam.
Annie Lunde Hansen (CD), 2000-03-16:
Jeg har ikke én eneste gang nævnt ordet tvang, og der er ikke tale om tvang.
Der er tale om, at to parter sætter sig ned ved et forhandlingsbord og kommer til en fornuftig løsning.
Så kunne det jo da godt være, at der var nogle af de kommuner, som følte, at det egentlig var en fornuftig løsning, og at de kunne få noget byggeri, der passede ind i den kommunesammensætning, de havde, eller gøre kommunesammensætningen bedre, dér hvor der ikke var nogen.
Selvfølgelig vil der være kommuner, som ikke vil lystre, jamen så er der jo ikke nogen, der tvinger boligerne ned over hovedet på dem.
Jeg har overhovedet ikke nævnt ordet tvang, og det vil jeg meget gerne have at hr. Egil Møller tager til sig.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-03-16:
Jeg har jo diskuteret den problemstilling tidligere med hr. Kramer Mikkelsen og forsøgt at forklare den, men jeg tror godt, de fleste andre forstår, hvad problemet er.
Problemet er, at hvis man for det første tager toværelseslejligheder og slår dem sammen, bliver der kun det halve antal lejligheder
Hr. Kramer Mikkelsen må jo erkende, at sådan er virkningen af Københavns Kommunes byfornyelsespolitik.
Hvis man så for det andet
samtidig ikke har et huslejeloft, sådan at man som beboer med en beskeden indkomst vil kunne betale den husleje, der bliver resultatet af byfornyelsen, ja, så kan man jo ikke vende tilbage til sit kvarter. Der er altså et stort problem her.
Det er ikke erkendt af hr. Kramer Mikkelsen, men jeg tror, det er erkendt mange steder ude i kvartererne.
Jeg synes egentlig, det er en stor og alvorlig problematik, og jeg synes ikke, hr. Kramer Mikkelsen svarer sådan på sagligt topniveau.
Lad os tage debatten ordentligt og grundigt en dag, hvor vi kan gå i dybden med det her.
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2000-03-16:
Hr. Keld Albrechtsen kan ikke dy sig, nåede jeg lige at få sagt til ham.
Jeg er altså ked af at forlænge debatten, men jeg må sige, at hr. Keld Albrechtsen får altså ikke lov til én eneste gang fra denne her talerstol at sige, at byfornyelsen gør, at der skabes forslumning i andre boligområder.
Det er det glade galimatias og en vildførelse af befolkningen at få den til at tro, at fordi vi nu laver byfornyelse i nogle områder, som er forslummet - og når vi taler om København, har vi planer i gang, hvor vi byfornyer, således at vi får rettet op på nogle af de fejltagelser, der er lavet i boligpolitikken - er der områder uden for København eller i Nordvestkvarteret i København, der derfor forslummer.
Det er ukorrekt. I øvrigt er det oftest sådan, at de mennesker, der bliver midlertidigt genhuset fra de områder, hvor der bliver byfornyet, flytter tilbage til de byggerier, der er blevet byfornyet.
Så det er vrøvl, og det er forkert af hr. Keld Albrechtsen at komme med de her oplysninger fra talerstolen.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-03-16:
Enhedslisten ser med sympati på SF's beslutningsforslag.
Når det gælder at sikre nyt alment byggeri i kommunerne, som også fru Annie Lunde Hansen fra CD var inde på, hvordan gør vi så det.
Ja, så er der jo det problem, at der kunne ligge et tvangselement i SF's forslag.
Det har vi arbejdet med i Enhedslisten og har foreslået regeringen, at man gør det på den måde, at alle kommuner får en forpligtelse, og de kommuner, der ikke opfylder forpligtelsen, ja, de skal så til en fælles kommunal fond indbetale den kommunale anskaffelsessum, som svarer til deres forpligtelse, og så kan den anskaffelsessum bruges af de kommuner, som vil bygge.
Det ville, tror jeg, give et afgørende incitament til, at alle kommuner ville påtage sig deres forpligtelse.
De ville nemlig så have en økonomisk fordel ved at påtage sig deres forpligtelse, men der ville ikke være noget direkte tvangselement.
Derfor mener jeg faktisk, at Enhedslisten med sit forslag har løst cirklens kvadratur, kan man sige, altså det fundamentale problem, hvordan man tvinger kommunerne til noget, man vil have dem til, uden at bruge tvang.
Jeg håber, det kan blive en løsning, som CD, SF og regeringspartierne kunne gå sammen om og prøve at arbejde videre med.
Det vil jeg i hvert fald gerne opfordre til.
Det undrer mig lidt med SF's forslag, at man ikke ligesom i Enhedslistens syvpunktsprogram har taget byfornyelsen ind, for hvis de ting, SF foreslår, kommer til at stå alene, uden at man tager byfornyelsen ind i det, så bliver det hele alligevel skævt.
Altså et af de helt store problemer med ghettodannelsen i Danmark i dag er jo, at man i kraft af byfornyelsen f.eks. i en stor kommune som København i virkeligheden jager beboere ud af deres kvarterer og dermed bidrager til koncentration af sociale problemer i bestemte almene byggerier i omegnen af Københavns Kommune.
Derfor skal der sættes ind på at sikre, at folk, der bor i et byfornyelsesområde, rent faktisk også kan blive boende i deres kvarter efter byfornyelsen, dvs. et huslejeloft, som kan sikre det, og at man ikke bare sammenlægger lejligheder, men sikrer, at der fortsat også skal være små lejligheder til stede i brokvartererne i København.
Hvis det element også kommer ind, så kan man tage punkterne i SF's forslag, Enhedslistens syvpunktsprogram og kommunernes nybyggeri af almene boliger og så rent faktisk få en fornuftig helhed ud af det.
Det kræver, at regeringen sætter sig ned og bruger den debat, vi har haft her i dag til at nå frem til nogle andre politiske signaler og finde nogle andre forhandlingspartnere end Det Konservative Folkeparti.
Det er sådan helt grundlæggende praktisk og det, øvelsen i virkeligheden går ud på, for så længe regeringen deponerer sin handlefrihed hos Det Konservative Folkeparti, så er alt, hvad man står og siger her i Folketingssalen, jo sådan set omsonst, for så kan ingenting jo lade sig gøre.
Men hvorfor skulle regeringen også blive ved med at deponere sin handlekraft hos Det Konservative Folkeparti?
Det er svært at se en indlysende grund til, at det skulle være i regeringens interesse.
Dorit Myltoft (RV), 2000-03-16:
Jeg kan stadig undre mig over, at partiet SF ikke deltog i vedtagelsen af den integrationslov, som trådte i kraft den 1. januar 1999.
Efter den lov er der lagt et præcist integrationsprogram for alle nytilkomne mennesker, og i den lov er ansvaret for integrationen lagt ud til kommunerne. Ingen kommuner kan altså i dag undlade at deltage i integrationen af nytilkomne, både hvad angår sprogundervisning, arbejde, uddannelse og boliger.
Jeg er derfor glad for, at SF nu deltager konstruktivt i løsningen af de problemer, vi i dag har til behandling.
Udgangspunktet for denne dags lovforslag fra regeringen er den samlede handlingsplan for bedre integration.
I denne handlingsplan erkendes det, at der også skal være en forbedret integrationsindsats over for mennesker, som er kommet hertil, før integrationsloven trådte i kraft.
Også her er kommunerne i en nøgleposition, når det drejer sig om at finde ordentlige løsningsmuligheder for deres borgere.
SF mener vel åbenbart, at kommunerne ikke tager deres ansvar tilstrækkelig alvorligt.
Det er nu min opfattelse, at hovedparten af alle kommuner rent faktisk gør meget og også bruger de muligheder og økonomiske midler, som Folketinget giver.
Det Radikale Venstre kan støtte den linje, at kommunerne på helt demokratisk vis træffer lokalt betingede beslutninger, f.eks. om omfanget af det almene byggeri.
Vi kan derfor ikke støtte SF's forslag om, f.eks. som der står, at der centralt kan stilles krav om en bestemt andel almene boliger i alle kommuner.
Jeg skal derfor opfordre SF til at gå konstruktivt ind i udvalgsarbejdet om regeringens lovforslag.
Det Radikale Venstre kan ikke støtte
dette beslutningsforslag.
Annie Lunde Hansen (CD), 2000-03-16:
For mig at se lægger dette forslag fra SF konkret op til tre ting, nemlig krav om en bestemt andel almene boliger i alle kommuner, en anvisningsret for kommunerne, også til det private udlejningsbyggeri, samt mulighed for kommunerne til at købe andelsboliger, ejerlejligheder og private udlejningsejendomme med henblik på udlejning til boligsociale formål.
De bagvedliggende intentioner, nemlig at få løst integrationsproblemer, boligsociale problemer med stor koncentration af beboere med tunge sociale problemer, som vi må erkende vi rent faktisk har og i særlig grad i bestemte boligområder, kan vi selvfølgelig i CD helt og fuldt erklære os enige i.
Hvis man sammenligner med regeringens forslag, nr. L 211, må man vel egentlig også sige, at regeringen bl.a. med hensyn til anvisningsret i nogen grad ønsker at komme SF i møde.
Her tænker jeg navnlig på regeringens forslag om anvisningsret til andelsboliger, som CD har uddybet under det forslag, som hed nr. L 211.
En del af forslaget, som vedrører en bedre fordeling af de almennyttige boliger i kommunerne, har vi dog en vis sympati for.
Det er efter vores opfattelse for dårligt, at visse ressourcestærke kommuner - ingen nævnt, ingen glemt - tilsyneladende ikke ønsker almennyttigt boligbyggeri i kommunen, selv om et sådant byggeri utvivlsomt ville være med til at afhjælpe boligproblemer.
Dette forslag, vi her behandler, skal sikre, at alle kommuner forpligtes til at kunne tilbyde en andel af almene boliger.
Men ser man helt realistisk på det: Hvilken almen boligorganisation har lyst til at indlede et tæt samarbejde med en kommune, hvor man i virkeligheden er uønsket?
I CD er vi imidlertid ikke afvisende over for at diskutere, om der findes en fornuftig måde at sikre en bedre fordeling af det almennyttige boligbyggeri på.
Derimod vender vi os skarpt mod ethvert tiltag, som har til hensigt at gennemtvinge en anvisningsret til de private andelsboliger såvel som boliger i private udlejningsejendomme, dog som tidligere nævnt med undtagelse af de støttede private andelsboliger som nævnt i forslag nr. L 211.
I Danmark hylder vi jo det grundlæggende princip om den private ejendomsret, og man skaber altså ikke forståelse for hverken integrationsproblemer eller boligsociale problemer gennem myndighedernes tiltvingen sig råderet over privat ejendom.
Men hvorfor skulle der dog ikke også blandt private udlejere være forståelse for disse problemer?
Og hvorfor skulle man ikke med aftaler kunne nå nogle fornuftige resultater?
Forslaget om delvis statsfinansieret opkøb af ejerlejligheder, ejendomme og andre former for privat byggeri kan vi ikke støtte.
Der er mange muligheder for offentlig støtte til byggeri, og der er derfor ingen grund til at lade kommunerne i højere grad end nu træde ind på dette boligmarked.
Det ville jo også være en smule grotesk, at kommunerne nu efter i mange år at have solgt ud af arvesølvet - så kan man mene om det, hvad man vil - skal til at købe det tilbage.
Ministerens forslag om at skabe mulighed for anvisningsret til de støttede private andelsboliger er efter vores opfattelse alt rigeligt. Alt i alt kan CD altså ikke støtte SF's forslag.
Knud Erik Hansen (SF), 2000-03-16:
Jamen der er så mange myter om lyksalighederne ved det frie boligmarked.
Det frie boligmarked bliver faktisk aldrig frit.
Det er jo svært at presse et stort antal boliger ind på et bestemt område, hvis mange mennesker gerne vil bo et bestemt sted, så der vil som regel altid være en begrænsning i, hvor mange boliger der kan være på et bestemt sted, og derfor vil boligmarkedet aldrig blive frit.
De erfaringer, man har andre steder fra, hvor man har et frit boligmarked, viser rent faktisk, at det er de svageste, der kommer til at betale det meste, for de dårligste boliger bliver generelt dyrere i forhold til den kvalitet, de har.
Det viser alle mulige erfaringer at det er det
Egil Møller (DF), 2000-03-16:
På mange områder anser jeg hr. Keld Albrechtsen for at være ganske fornuftig og for at have holdninger, som egentlig er i pagt med den intelligens, han har.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-03-16:
Jeg vil bare spørge hr. Egil Møller, som kom med en interessant teori om, at hvis man liberaliserer boligmarkedet, så vil det give lavere husleje: Hvis man nu vedtager en lov, som giver udlejerne lov til at sætte huslejen op, for det er jo det, man gør, hvis man afskaffer huslejereguleringen, så får de altså lov til at sætte huslejen op, er det så Dansk Folkepartis opfattelse, at udlejerne så vil bruge den ret til at sætte huslejen ned?
Det er en bizar teori.
Man kan selvfølgelig tro, at det vil være det, de vil gøre.
Jeg vil nærmest tro, at de vil bruge den til at sætte huslejen op.
Egil Møller (DF), 2000-03-16:
Dansk Folkeparti kan ikke støtte beslutningsforslaget fra SF.
Der er her, som også adskillige andre har været inde på, tale om, at man griber ind over for det kommunale selvstyres ret til selv at afgøre dets boligsammensætning.
Det vil vi i Dansk Folkeparti ikke medvirke til at der ændres ved. Når SF ønsker, at de private udlejere skal tvinges til at acceptere kommuners ret til at anvise lejere i deres udlejningsbyggeri, er det et groft angreb på grundlovens bestemmelser om ejendomsretten.
Skal vi have flere billigere boliger til rådighed, så burde man i stedet søge at liberalisere lejelovgivningen, således at der på sigt stræbes efter et frit boligmarked med fri prisdannelse på alle typer boliger.
Når der er fri konkurrence på en vare, så ved alle, og det burde SF også vide, at varerne vil blive billigere.
At samfundet under alle omstændigheder har en særlig forpligtelse over for de svage grupper, er for Dansk Folkeparti ganske naturligt.
Derfor vil det offentlige i disse situationer naturligt skulle yde rimelig støtte til netop disse udsatte grupper.
Dansk Folkeparti mener ikke, at SF's anvisning er den rigtige metode.
Jens Heimburger (KF), 2000-03-16:
Det er altid dejligt med forslag, der giver anledning til at markere, at der er væsentlig forskel på de politiske partier.
Nu kan man jo være i det positive hjørne og så vælge at se SF's forslag som et oplæg til en debat om, hvordan vi i det hele taget får flere boliger i det danske samfund.
Så ville vi nok starte i en anden ende, idet vi tror på, at jo flere der ejer deres egen bolig, jo bedre vil boligmassen være, og jo mere interesse vil der være for, at tingene bliver vedligeholdt, og at de bliver tilpasset, som den enkelte kunne tænkes at indrette sig.
Men det er ikke tanken med SF's forslag.
Her er tanken klassisk, en socialistisk tanke om, at vi alene gennem offentlig styring kan forbedre de sociale problemer, og at et af midlerne kan være, at vi fik råderet over de private boliger i et eller andet omfang, i hvert fald over udlejningsboliger.
Det er en tanke, vi må tage kraftigt afstand fra, og vi tror rent faktisk ikke, at vi løser nogen sociale problemer ved at påtvinge den velfungerende del af boligmarkedet helt nye og snærende bånd.
Tværtimod finder vi det meget skadeligt, måske også direkte utilsigtet over for integrationssystemet, hvis Folketinget via tvang pålægger bestemte dele af det private boligmarked sociale byrder.
Hvordan tror SF, at de lejere, som igennem mange år har betalt til deres pensionskasse og ønsker indflytning i et bestemt byggeri på et bestemt tidspunkt i deres liv, vil se på integrationen af flygtninge og indvandrere, når de pludselig skal springes over i køen til boliger?
Et er, hvad forhåbentlig de fleste af os forstår, at vi over skatten alle sammen skal bidrage til integrationen,
noget andet er, at hvis det går direkte ud over den del af ens pensionsopsparing, som man opfatter at adgangen til en bolig inden for ens pensionskasse kan være, ja, så vil det skabe endnu mere splid i stedet for samling i det danske samfund om at løse vores integrationsproblemer i fællesskab.
Helt afslutningsvis vil jeg sige, at SF også har udstyret forslaget med et stærkt centralistisk synspunkt, hvorefter kommunerne skal tvinges til øget opførelse af almennyttige boliger.
Det er ikke, fordi jeg ikke tror, at SF giver noget for det decentrale kommunale selvstyre, men lige netop den del af forslaget er vi altså også imod.
Vi tror, at kommunerne skal have lov til at være forskellige.
Vi tror, at de skal have stor indflydelse, og vi tror, at mange ting skal reguleres i kommunerne og ikke herfra.
Rikke Hvilshøj (V), 2000-03-16:
Vi har her et helt traditionelt, centralistisk og planøkonomisk forslag fra SF, og lad mig derfor slå fast med det samme, at Venstre ikke kan støtte dette beslutningsforslag.
Jeg tror heller ikke, det er nogen overraskelse for forslagsstillerne.
Det er ikke første gang, forslaget, i hvert fald ikke indholdet, er blevet fremsat, og det er ikke første gang, Venstre meddeler sin modstand.
Der er som sagt flere årsager.
Vi har i dag ca. en halv million almene boliger, 20 pct. af den samlede boligmasse.
Vi burde i stedet se på, hvordan vi kan få stimuleret det private udlejningsbyggeri, så vi kan få øget det samlede boligudbud.
SF's forslag om at tvinge kommunerne til at bygge almene boliger strider direkte imod Venstres ønske om at decentralisere beslutningerne, og vi ønsker at fastholde det kommunale selvstyre.
Det er kommunerne, der er bedst til at vurdere boligbehovet ude lokalt.
SF foreslår ligeledes, at kommunerne om nødvendigt skal have anvisningsret til private udlejningsejendomme.
Som jeg allerede tidligere har sagt under behandlingen af lovforslag nr. L 211, vil en tvangsmæssig anvisning i privat udlejning aldrig få støtte fra Venstre.
Det er og bliver ren og skær ekspropriation.
Endelig er det ikke Venstres politik, at kommunerne skal være de store boligbesiddere.
Boligudbudet kan og bør klares på et privat marked, og derfor kan vi selvfølgelig heller ikke støtte SF's forslag om, at kommunerne skal kunne købe andelsboliger, ejerlejligheder og private udlejningsejendomme.
Som sagt: Hvis dette beslutningsforslag kommer til afstemning, vil vi i Venstre stemme imod.
Egil Møller (DF), 2000-03-16:
Jeg tillader mig at henvise til den skriftlige fremsættelsestale til lovforslag nr. L 211, hvor der står, jeg citerer: »For eksisterende andelsboligforeninger åbnes der mulighed for, at kommunen via en frivillig aftale kan få anvisningsret.
betinges af, at kommunen skal have adgang til at anvise boligsøgende til hver 10. bolig i foreningen.«