Lene Espersen (KF), 1999-02-10:
Jeg vil gerne starte med at takke såvel udenrigsministeren som justitsministeren for deres besvarelser og understrege, at jeg er glad for, at man har været ærlig og givet udtryk for, at det danske forbehold selvfølgelig står ved magt.
Der er problemer forbundet med, at vi ikke kan deltage helt og fuldt i den måde, EU-samarbejdet vil være reguleret på, efter at Amsterdamtraktaten træder i kraft.
Med vedtagelsen af Amsterdamtraktaten er der jo lagt op til en klar forstærkelse af udviklingen på det retspolitiske område og på området for indre anliggender.
Og det er selvfølgelig det afsnit, der hedder gradvis indførelse af et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed i Unionen.
Vi synes, det er godt og positivt, at EU-landene på det her område sikrer sig en fremdrift, og vi mener, at der er flere årsager til, at der er behov for en styrkelse af det retlige samarbejde.
Det første og et af de vigtige områder synes jeg er det behov, der er for en forstærket indsats mod organiseret kriminalitet og narkokriminalitet, hvor kriminaliteten jo er grænseoverskridende og derfor også må bekæmpes i et samarbejde.
Og jeg vil i den forbindelse - nu hvor der har været en stor debat om betydningen af grænseovergange - komme med en lille servicemeddelelse til dem, der interesserer sig så meget for dét. Man vil jo kunne finde ud af, hvis man henvendte sig til politiet, at ud af den narkohandel, der er, har man på grænsen fundet 50 kg heroin, og med det antal narkomaner, der er i Danmark, kræver det ikke den store matematiker at regne ud, at det altså er over et ton, der bliver forbrugt årlig i Danmark, hvilket vil sige, at det, man finder ved grænsekontrollen, altså er under 5 pct. af den samlede narkohandel. De 5 pct. tror jeg også man kan finde, men jeg tror faktisk også, at man kan få fat på endnu mere ved at sikre sig, at der er en udveksling af efterretningsoplysninger mellem de enkelte politimyndigheder i de enkelte lande.
Og jeg må derfor også sige, at jeg synes, det er en lidt unødvendig debat, vi har, om, hvor stor en betydning grænsekontrollen har, når tallene taler deres meget klare sprog på det her område.
Det er nok andre steder, hvor dansk politi ikke står fysisk, at de her ting kommer ind i landet.
Det er der i hvert fald noget, der tyder på, hvis det ellers er sådan, at narkomanerne i Danmark benytter sig af heroin.
Vi synes derfor også, at det arbejde, der er påbegyndt inden for Europol og EDU, som jo netop omhandler narkoområdet, er værdifulde redskaber til at komme den internationale kriminalitet til livs.
Vi mener, at det er med til at danne den nødvendige ramme, som er nødvendig for at få en hurtig udveksling af oplysninger, men selvfølgelig også for at sikre den efterfølgende retsforfølgning.
Vi mener også, at der er behov for en fælles indsats på asyl- og indvandrerområdet, hvor vi mener, at byrdefordelingsspørgsmålet er et vigtigt spørgsmål at tage op til diskussion og sikre en løsning på.
Og det skal være løsninger, som er solidariske, når det gælder asylsøgere og indvandrere.
Hvis man ser, hvorledes flygtninge fra Eksjugoslavien er fordelt i dag, så synes jeg, det er et meget pædagogisk eksempel på de problemer, der er, ved at man ikke indtil videre er blevet enige om byrdefordelingen.
UNHCR, altså FN's Flygtningehøjkommissariat, har jo skønnet, at mens der i Danmark er 22.000 asylsøgere fra Eksjugoslavien, er tallet fra Tyskland 330.000, men et land som Spanien, der er mange, mange gange større end Danmark, ikke kun i geografisk areal, men også i befolkningsmængde, har kun modtaget 2.500.
Jeg synes de tal taler deres tydelige sprog om, at der er behov for en enighed på det her område.
Derfor er det nødvendigt at få etableret f.eks. en ordentlig byrdefordeling.
Men vi synes også, at reglerne bør være ens.
Dermed fjerner vi nemlig mulighederne for det, man med et populært sprog kalder asylshopping, hvor lande, der har liberale regler, bliver asylmagneter.
Vi synes derfor også, at der er sammenhæng i tingene f.eks. med indførelse af Dublinkonventionen, hvor førsteasyllandsprincippet bliver fastlagt, og jeg synes også, det er væsentligt at fremhæve, at EU's fingeraftrykssystem, altså Eurodac, vil være med til at løse de her problemer, der f.eks. er omkring illegal indvandring.
Det Konservative Folkeparti ser som sagt masser af opgaver, der skal løses i EU-regi, men jeg må så også sige, at vi er meget enige med Venstre i, at der er problemer forbundet med, at vi bliver ved med at køre det her mellemstatsligt.
Vi mener, at Danmark skal være med fuldt ud hele vejen.
Vi mener, at Danmark skal have en mulighed ikke kun for at sidde med ved bordet, men også for at få indflydelse på, hvordan reglerne bliver, og der er ingen tvivl om, at reglerne vil blive besluttet af de andre lande, og dem vil vi så kopiere i Danmark og få accepteret vores forbehold. Til slut vil jeg sige, og det er i relation bl.a. til SF's ordfører fru Pernille Frahm, der har talt meget om mellemstatsligt samarbejde og åbenhed: De to ting hænger jo slet ikke sammen.
Jeg synes faktisk, at et af de helt store problemer med det mellemstatslige samarbejde er den lukkethed, som det ofte fører med sig, når man taler mellemstatsligt, den manglende parlamentariske kontrol.
Jeg synes måske, at det er lidt paradoksalt, at nogle af de partier, som ofte ikke kan få nok parlamentarisk kontrol, åbenbart når det gælder EU-området støtter, at her skal der bare være lukkethed og mellemstatsligt samarbejde, hvor regeringerne kan aftale alt muligt, men hvor vi i parlamenterne sådan set ikke kan kræve på forhånd at få alt at vide.