runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Peter Skaarup (DF), 2000-02-09:
Ja, jeg må sige efter de svar, eller rettere manglende svar, som jeg synes Folketinget får her i dag, er det da glædeligt, at det i hvert fald bliver sådan, at vi får en forespørgselsdebat her i Folketinget, hvor vi kan få svar på de spørgsmål, for der er altså mange, der overhovedet ikke bliver besvaret.
Så vil jeg godt sige med hensyn til det med indkaldelsen
Jens Kirk (V), 2000-02-09:
Statsministeren ville ikke før svare hr. Jens Rohde på, hvornår disse sanktioner i grunden skulle ophæves.
Men hvis vi skal lede statsministeren lidt, vil det så sige, at når regeringsgrundlaget, som de hviler på nu, ophører, så vil sanktionerne ophøre? Det kan være om 2 år, det kan være om 4 år, men er det det, der skal til, for at det kan lade sig gøre?
Vil det også med hensyn til hr. Lars Løkke Rasmussens spørgsmål til statsministeren sige, at Statsministeriet ikke har telefonnumrene på de medlemmer af Tinget, der er medlemmer af Udenrigspolitisk Nævn?
For ellers må det være sådan, at man kunne ringe til dem og sige, de kunne komme her meget hurtigt, og derefter kunne statsministeren så udtale sig efter gode råd fra Udenrigspolitisk Nævn.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2000-02-09:
Jeg noterede mig jo statsministerens svar på hr. Claus Larsen-Jensens spørgsmål - og nu citerer jeg så efter min hukommelse - som jo gik på, om Udenrigspolitisk Nævn blev inddraget så hurtigt som overhovedet muligt.
Ja, undskyld jeg holdt en lille pause
, men da jeg retter spørgsmålet til statsministeren, ville jeg bare sikre mig, at statsministeren var opmærksom på det, jeg spurgte om.
Og jeg noterede mig hr. Claus Larsen-Jensens spørgsmål, hvor der blev spurgt til, om Udenrigspolitisk Nævn blev inddraget så hurtigt som overhovedet muligt, og jeg vil såmænd blot gøre det spørgsmål til mit og bede om at få et svar i enten formen ja eller nej.
Og dertil vil jeg så spørge, om statsministeren finder, at den beslutning, som regeringen har truffet, og som man først efterfølgende har orienteret Udenrigspolitisk Nævn om, er af en sådan rækkevidde, at den er omfattet af grundlovens § 19, stk. 3.
Jens Rohde (V), 2000-02-09:
Statsministeren sagde, at aktionen har haft en positiv effekt, det kan man se.
Hvor ved statsministeren det fra?
Og så hørte jeg statsministeren sige - og nu må statsministeren rette mig, hvis jeg har hørt forkert - at nu må vi se at komme hjem. Hvad mener statsministeren med det?
Ulla Tørnæs (V), 2000-02-09:
Hr. Villy Søvndal bad om statsministerens bud på, hvordan regeringslederne kunne komme ned af det træ, som de var kravlet op i, men det fik hr. Villy Søvndal desværre ikke noget bud på.
Det bringer mig så til at spørge statsministeren, om statsministeren er enig i, at en eventuel mulighed kunne være, at statsministeren tog uformelle kontakter til de øvrige regeringsledere og den vej rundt fik skabt en debat, eller i det mindste fik bragt hele den her sag på dagsordenen, så regeringslederne kunne kravle ned af det træ, som de er kravlet op i.
Charlotte Antonsen (V), 2000-02-09:
Jamen jeg håber, at statsministeren naturligvis vil svare på de spørgsmål, der ligger inden for spørgetiden.
Nu har statsministeren allerede flere gange her i dag afvist at gå videre med at besvare spørgsmål, inden statsministeren overhovedet har hørt, om de ligger inden for det stillede § 20-spørgsmål, så jeg håber da ikke, at den arrogance, der er blevet udvist over for Udenrigspolitisk Nævn, vil gentage sig her i salen.
Jeg vil gerne spørge om ytringsfrihed.
Når statsministeren siger, at der er udtalelser til grund for denne aktion, så vil jeg gerne bede statsministeren bekræfte, om det ikke er rigtigt, at vi i Danmark altid har haft en meget bred fortolkning af ytringsfriheden.
Naturligvis kan man ikke gøre noget, der er ærekrænkende og den slags, men det har været en væsentlig del af det særlige danske demokrati, at vi har forsøgt at bekæmpe nazisme, fremmedhad, racisme, undertrykkelse af enhver art ved i åben dialog at påvise, at modstanderne siger noget, som er urimeligt.
Er statsministeren enig i denne brede fortolkning af ytringsfriheden i Danmark?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-02-09:
Jamen jeg synes, det er utrolig alarmerende, den udvikling, vi ser her i spørgetiden.
Altså ideen i det danske demokrati er, at vi kan have samtaler, og vi kan have dialog, at vi kan afæske hinanden synspunkter og være rygende uenige, men vi kan da i det mindste få en dialog og en debat, og det skulle spørgetiden give os mulighed for.
Ellers kan vi jo stille spørgsmål til skriftlig besvarelse, hvis det bare ender med en gang sniksnak, og så ellers ikke mere dialog fra statsministerens side.
Jeg havde nær sagt, at det er en ringe trøst, at socialdemokrater heller ikke får svar her i salen.
Jeg stillede det meget konkrete spørgsmål, om ikke
det er korrekt, at hvis man lavede de sanktioner, man nu laver over for Østrig, inden for EU-juraen, inden for EU-Traktatens virkefelt, så ville de være ulovlige.
Ikke engang det simple spørgsmål ville statsministeren svare på, og statsministeren havde endda forinden sagt, at når han så i øvrigt havde svaret, så ville han ikke indgå i yderligere dialog om spørgsmålet.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2000-02-09:
Der var flere spørgsmål i denne runde, og jeg skal prøve at svare på dem alle kort og nogenlunde i den rækkefølge, de er blevet stillet, og så har jeg ikke flere kommentarer, kan jeg i øvrigt foregribe, til dette spørgsmål.
Det første er fru Eva Kjer Hansen, som spurgte, om det her regeringsgrundlag eller traktaten berettiger til den fælles holdning.
Og dertil er at sige, at den fælles holdning har utvivlsomt udløst og har haft virkning på regeringsgrundlagets udarbejdelse.
EU-Traktaten har som sagt
ikke noget at gøre med, at 14 lande plus Norge, plus USA, plus Israel og plus FN's generalsekretær her har reageret.
Til hr. Villy Søvndal: Nu mangler vi handlingerne, og det er det, vi nu vil følge meget, meget nøje.
Jeg tror, at hr. Villy Søvndal har fuldstændig ret i, at netop den fælles holdning har haft sin klare påvirkning på regeringsgrundlagets udarbejdelse, og jeg tror også, at Østrigs præsident med sit krav om underskrivelse af en erklæring klart har set denne sammenhæng. Til hr. Thulesen Dahl: Her blandes tingene sammen.
Det her er en fælles holdning, som en række lande inklusive USA, Norge, Israel og med bekymring over for samme udvikling FN's generalsekretær også har. Til hr. Jens Rohde: Det har jeg svaret på tidligere.
Til hr. Keld Albrechtsen og til hr. Jacob Buksti: Ja, jeg er også bekymret over hr. Jörg Haiders udtalelser om sudetertyskerne, og jeg kan bekræfte, at det har affødt dyb bekymring i Tjekkiet, som opfatter disse udsagn som udtryk for, at Østrig nu er på vej ind på en ny linje i forhold til EU's udvidelse med nye krav, bl.a. til Tjekkiet om erstatninger til sudetertyskerne.
Et helt nyt spørgsmål, som virkelig er trist at få op nu efter de mange år og efter de mange fælles forståelser og venskaber, der er etableret på baggrund af, at det spørgsmål har vi løst på en fornuftig og ordentlig måde, og nu skal vi se at komme videre.
Jeg tror, at det var svar på samtlige spørgsmål. Til hr. Jens Hald Madsen kan jeg sige, at vi er lige begyndt.
Vi skal følge udviklingen, og det er det, vi gør nu.
Til hr. Claus Larsen-Jensen kan jeg bekræfte, at det er en politisk handling, og med hensyn til Udenrigspolitisk Nævn kan jeg sige, at af alle de praktiske grunde, vi har været inde på også i Nævnet, kunne vi desværre ikke mødes før, og det var også det, vi havde lejlighed til at drøfte forleden dag.
Jeg vil naturligvis, som jeg også sagde til fru Eva Kjer
Hansen, drage omsorg for ved enhver given lejlighed at inddrage Udenrigspolitisk Nævn og naturligvis også rådføre mig på samme måde som udenrigsministeren.
Jens Kirk (V), 2000-02-09:
Jeg siger tak for statsministerens forrige svar, som får mig til at sige, at det ikke er nemt at være den østrigske regering, for statsministeren kan ikke uddybe nærmere, hvad det er det, man skal gøre anderledes end det, man gør nu, for at få disse sanktioner ophævet.
Det får mig til at spørge: Hvad er det i grunden, der har iværksat det så, når man ikke ved, hvordan man skal komme ud af det igen?
Hermed sluttede spørgsmålet.
Claus Larsen-Jensen (S), 2000-02-09:
Vi får jo nemt en meget formalistisk, juridisk diskussion om regler og andet her.
Jeg synes egentlig, vi skal ind til kernen af det, det drejer sig om.
Derfor vil jeg gerne spørge statsministeren, om der kan gives nogle eksempler på, hvad det er for udtalelser fra Jörg Haiders parti, som i virkeligheden vækker bekymring i de lande, og som er årsagen til den aktion, der er sat i værk.
Eva Kjer Hansen (V), 2000-02-09:
Ja, statsministeren giver udtryk for, at statsministeren føler, at det er med god grund, at en række lande nu har de her bilaterale sanktioner mod Østrig.
Jeg vil så gerne spørge statsministeren, om statsministeren mener, at denne her situation er forenelig med, at Østrig er formandsland i OSCE.
Finder statsministeren med de udmeldinger, som statsministeren er kommet med på spørgsmålene her i dag, at det egentlig er acceptabelt, at Østrig så i den her situation varetager formandskabet i OSCE?
Jens Hald Madsen (V), 2000-02-09:
Jeg fik et svar fra statsministeren, der hed: Vi er lige begyndt.
Vi skal følge udviklingen.
Ja, vi er lige begyndt med nogle sanktioner, men på hvilket grundlag?
Vi skal følge udviklingen.
Ja, med hvad er det for en udvikling?
Har regeringen udtalt sig racistisk?
Er der noget racistisk i regeringsgrundlaget?
Hvad er grundlaget?
Det er jo bare det, vi spørger om.
Vi spørger gang på gang på gang på gang.
For er det ikke sådan, at man skal respektere enhver enkelt nationalstats demokrati, respektere deres ret til at vælge det parti, de ønsker at have i et parlament, og den regering, de ønsker?
Er det sket?
Jeg spørger statsministeren: Hvor er det grundlag?
Hermed sluttede spørgsmålet.
Jeg vil sige, at jeg har lidt svært ved at forstå
statsministerens kritik af, at det her er ved at udvikle sig til en debat.
En debat kræver jo, at der er en dialog.
Vi spørger.
Statsministeren svarer ikke.
Vi spørger.
Statsministeren svarer ikke.
Det er ikke en debat, det er et problem.
Jeg spørger igen: Hvad er grundlaget for at videreføre sanktionerne, når den nuværende østrigske regering ikke er kommet med nogen som helst racistiske udtalelser og at man ikke kan finde én eneste plet på regeringsgrundlaget?
Hvad er det, der begrunder, at man skal videreføre de sanktioner?
Og jeg har tænkt mig at fortsætte med at stille det spørgsmål, indtil statsministeren vil føre en dialog.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-02-09:
Jo, men vi må jo komme igen og også under andre former
Dansk Folkeparti har for længst indleveret en forespørgselsdebat om det her emne, og vi så da gerne, at den forespørgselsdebat kunne have været i dag.
Må jeg minde statsministeren om, at den oprindelige hensigt med spørgetiden var, at der kunne stilles spørgsmål, men det var så sandelig da også, at ministeren kunne svare.
Og statsministeren har i gentagne situationer nægtet at svare på indholdet af de spørgsmål, der er blevet stillet, også spørgsmål, der ligger klart inden for det, hovedspørgsmålet relaterer sig til.
Må jeg bare nævne ét spørgsmål, og det kan jeg jo så ikke direkte henvise til det her, men jeg har spurgt, om ikke det er korrekt, at hvis man lavede aktionen over for Østrig inden for EU-regi med den EU-jura, der ligger, så er handlingen over for Østrig klart ulovlig.
Det spørgsmål har statsministeren ikke ønsket at besvare, selv om det er stillet inden for et spørgsmål, hvor det klart henhører.
Charlotte Antonsen (V), 2000-02-09:
Kan statsministeren bekræfte, at statsministeren allerede har nægtet at svare på en stribe spørgsmål, der er stillet i forbindelse med de andre fremsatte spørgsmål, og at det dermed måske kan have medvirket til, at nogle spørgsmål er gået igen på et senere tidspunkt?
Så vil jeg også spørge statsministeren, om statsministeren ikke finder det meget drastisk at gå i krig - diplomatisk krig - med et andet, venligsindet EU-land, når statsministeren samtidig her svarer, at man ikke kan måle effekten af straffen over for Østrig.
Det var jo det, der var svaret på spørgsmålet, at det kan gå begge veje, som statsministeren sagde.
Er det ikke en meget drastisk aktion, hvis man ikke engang kan måle effekten?
For effekten burde jo være i det østrigske folk og i Østrig, eller er det i virkeligheden en helt anden hensigt, statsministeren har haft med denne her sag?
Handler det i virkeligheden om dansk indenrigspolitik?
Arne Melchior (CD), 2000-02-09:
Ja, da jeg meldte mig for at få ordet, vidste jeg ikke, at hr. Buksti ville stille nøjagtig det samme spørgsmål, som jeg ville stille.
Og jeg har ikke spor imod, hvis jeg ikke får svar, for jeg føler, at vi slet ikke er i spørgetid mere,
hvor spørgsmål og svar om konkrete ting veksler, men at vi er draget ind i en debat, som kunne være rejst som en forespørgsel eller lignende, og som jeg mener er en total misforståelse af spørgetiden. Når hr. Thulesen Dahl taler om, at Folketinget må gribe ind, så kan det da godt være, jeg ved ikke, om det hører med under spørgsmål nr. S 1398, men så bliver det jo højst sandsynligt på en helt anden måde, der skal gribes ind, end den, hr. Thulesen Dahl tænker sig. Men hvis statsministeren overhovedet vil svare, vil jeg spørge ligesom hr. Buksti: Er der her tale om en spørgetid eller er der tale om en debat på korte bemærkninger, hvilket jo slet ikke er meningen?
Når der skal føres en debat, skal der være tid til at svare og give uddybende og sammenhængende svar.
Jacob Buksti (S), 2000-02-09:
Jeg vil bare spørge statsministeren, når statsministeren nu hører på de spørgsmål, der stilles her, om statsministeren så stadig væk kan huske, hvad det stillede spørgsmål, nr. S 1398, faktisk vedrører. Og så vil jeg bare for resten af medlemmerne spørge: Vil statsministeren beskrive effekten hos den østrigske befolkning af udtalelser fra de europæiske regerings ledere om bilaterale sanktioner mod Østrig? Er statsministeren forundret over, at det her er et spørgsmål om, hvornår man informerer Det Udenrigspolitiske Nævn om andre ting, som knytter sig til de spørgsmål, vi lige har haft, eller er det statsministerens indtryk, at det, det her drejer sig om, er, at man er ved at udvikle Folketingets spørgetid til en almindelig generel debat?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-02-09:
Folketinget er fuldstændig til grin, hvis Folketinget accepterer statsministerens ageren i denne her sag.
Der er kommet et væld af meget, meget saglige spørgsmål, saglige, berettigede spørgsmål til statsministeren om en helt ny situation, man står i udenrigspolitisk, hvor man går ind og dømmer et land, uden at landet har begået nogen strafbare gerninger. Så forsøger vi at få det belyst med statsministeren om proceduren, og hvordan det hele forholder sig, og statsministeren nægter bare at gå ind i en besvarelse af det.
Altså, hvis det her er metoden, må Folketinget gribe ind, ellers bliver Folketinget fuldstændig til grin i forhold til den befolkning, vi er sat til at repræsentere.
Jeg skal bare i forhold til spørgsmålet om, hvordan den østrigske befolkning har reageret, spørge, om statsministeren kender ordet stuerent på de sprog, der tales i Østrig.
For så tror jeg i virkeligheden, statsministeren har en personlig erfaring om, hvordan østrigerne naturligvis har reageret i denne her sag.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2000-02-09:
Jeg tror, vi er kommet op på, lad mig se engang: En, to, tre, fire, fem, seks, syv, otte, ni, ti, elleve eller tolv indlæg.
Og jeg tror, jeg må give hr. Arne Melchior og hr. Jacob Buksti ret i, at vi efterhånden har nærmet os en generaldebat, og den er jeg helt parat til at deltage i, men det er lidt anderledes betingelser, den så skal forløbe under.
Jeg tror, § 20-spørgsmålene er glimrende, og det er synd, at de ikke kan komme til at fungere sådan, som jeg tror egentlig var den oprindelige hensigt.
Jeg kan bekræfte over for hr. Lars Løkke Rasmussen, at det er en udenrigspolitisk handling, som er dækket af grundlovens § 19, stk. 3. Vi har haft lejlighed til i Det
Udenrigspolitiske Nævn at drøfte det, og jeg kan berolige hr. Lars Løkke Rasmussen med, at der i Det Udenrigspolitiske Nævn er en forståelse for, at statsministeren ikke kunne handle anderledes.
Det har jeg naturligvis noteret mig.
Det er der et klart flertal for.
Og jeg tror egentlig godt, hr. Lars Løkke Rasmussen er klar over, at det også dækker hr. Lars Løkke Rasmussens eget parti.
Da hr. Jacob Buksti, som spurgte, om jeg overhovedet kunne huske, hvad det var, fru Eva Kjer Hansen havde spurgt om, kom jeg et øjeblik i tvivl.
Og jeg må give hr. Jacob
Buksti ret: Jeg havde næsten glemt det.
Jeg kunne måske minde fru Eva Kjer Hansen om, hvad der blev spurgt om.
Det, der blev spurgt om, var: Vil statsministeren beskrive effekten hos den østrigske befolkning af udtalelsen fra de europæiske regeringsledere om bilaterale sanktioner mod Østrig?
Og det beskrev jeg faktisk i mit svar.
Jeg sagde, den østrigske befolkning har reageret forskelligt.
En del af befolkningen har udtrykt sin solidaritet med vores holdninger ved at demonstrere mod den nye regering.
Jeg tror, det har overrasket mange i Østrig.
Og jeg har svaret, så godt jeg nu kan på spørgsmålet, og dermed føler jeg også, at det er håndteret, som det nu engang skal håndteres.
Hr. Frank Dahlgaards sammenligning med revselsesretten eller ikkerevselsesretten i forhold til børn tror jeg nu ikke umiddelbart falder inden for spørgsmålet, og det kan vel heller ikke helt sammenlignes.
Hr. Jens Hald Madsen og hr. Jens Kirk: Vi har også drøftet meget omhyggeligt i dag, hvornår vi er i en situation, hvor denne reaktion ophører, og dertil har jeg svaret, og det vil jeg gerne gentage over for hr. Jens Kirk: Det kan der ikke siges noget præcist om i dag.
Nu må vi se på den praktiske handling fra regeringen i Østrig i forhold til det regeringsgrundlag, der nu ligger.
Jeg har ikke mere at tilføje til spørgsmålet.
Jeg tror heller ikke, der er mere at besvare, for spørgsmålet er fuldt og helt besvaret.
Jens Rohde (V), 2000-02-09:
Jeg kan da meddele statsministeren, at jeg har både familie og venner i Østrig, som aldrig havde tænkt sig at støtte og aldrig har stemt for Jörg Haider, men efter den her aktion er de absolut ikke i tvivl om, hvem de skal stemme på næste gang.
Så det er da min klare opfattelse, at Jörg Haider er blevet styrket, og det var vel egentlig ikke meningen med den her reaktion.
I øvrigt er det jo slet ikke sikkert, at det har noget
at gøre med nazisympatier, som man gerne vil skrue det op til
Det kunne jo også være, at den østrigske befolkning er så godt og grundig træt af et gennemkorrumperet styre, styret af socialdemokrater i de sidste år, en koalition mellem socialdemokrater og konservative, hvor man jo skal have partibogen i orden for at få en stilling i det offentlige. Det, mit spørgsmål går ud på, er nu igen vedrørende proceduren, for det er meget vanskeligt at få nogen svar fra statsministeren i den her sag, så det lægger sig op ad hr. Jens Hald Madsens spørgsmål, nemlig om, hvorvidt beslutningen om de sanktioner, der er truffet, ikke er omfattet af § 19, stk. 3.
Og jeg håber virkelig, at vi får et svar her.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2000-02-09:
Jeg har desværre ikke grundlag for at gå ind i en nøjere psykologisk vurdering af den østrigske befolknings reaktion.
Der har været demonstrationer på gaderne.
Der har også været mennesker i Østrig, som har givet udtryk for at være kede af de 14 landes reaktion plus reaktionen fra Norge, USA, Israel, og dermed vel også FN's generalsekretærs holdninger.
Så jeg må sige til fru Eva Kjer Hansen: Jeg tror som sagt ikke, vi kommer det nærmere.
Jeg er sikker på, at østrigerne naturligvis ligesom mange andre befolkninger har deres forskellige reaktionsmønster, og det gælder også i den her situation.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2000-02-09:
Ja, nu kunne jeg forstå på hr. Claus Larsen-Jensen, at en diskussion om grundloven, herunder grundlovens § 19, stk. 3, bare var en formalistisk juridisk diskussion.
Det kan jo synes at være lidt tankevækkende, al den stund debatten her handler om demokrati og menneskerettigheder.
Jeg fik ikke svar på mit spørgsmål, og derfor spørger
jeg så igen: Er det statsministerens opfattelse, at den beslutning, regeringen har truffet og først efterfølgende har orienteret Folketingets partier om i Det Udenrigspolitiske Nævn om at indføre bilaterale sanktioner i forhold til Østrig, er en beslutning af en sådan rækkevidde, at den falder ind under grundlovens § 19, stk. 3?
Peter Skaarup (DF), 2000-02-09:
Jeg må nok sige, at efter de manglende svar, vi har fået hos statsministeren, skulle man jo nærmest tro, at regeringen helst vil have afskaffet den mundtlige spørgetid, for det er manglende respekt, at man overhovedet ikke svarer på det, der bliver spurgt om.
Jeg vil derfor godt spørge statsministeren endnu en gang: Når nu statsministeren siger, at man vil orientere og tage Det Udenrigspolitiske Nævn med på råd i fremtidige situationer, betyder det så, at man erkender, at man gjorde en fejl, da man ikke orienterede og ikke tog Det Udenrigspolitiske Nævn med på råd, inden man traf sin beslutning i forhold til Østrig-sanktionerne?
Jeg vil også godt spørge statsministeren, når vi nu taler om, hvad der foregår i Østrig, og om den kontakt, der er mellem Danmark og Østrig også på handelsområdet
: De vanskeligheder, vi ser på danske virksomheder i øjeblikket i forhold til handel med Østrig, er det nogle tilsigtede vanskeligheder, som regeringen accepterer, eller vil regeringen tage afstand fra enhver handelsvirkning af de sanktioner, regeringen har lavet?
Altså: Vil regeringen her i dag i Folketingets spørgetid sige, at det er ikke nogen tilsigtede virkninger, der her kommer frem?
Frank Dahlgaard (UP), 2000-02-09:
Statsministerens regering og parti afskaffede revselsesretten for 2 år siden i forholdet mellem forældre og børn.
Man skal ikke bruge fysisk afstraffelse.
Men her på det internationale plan er det altså ikke nok med verbale signaler for regeringen.
Her skal der gås til politisk og diplomatisk afstraffelse - altså en revselsesret, som regeringen påtager sig i forhold til et andet land.
Er det rimeligt? Er der nogen sammenhæng i den holdning, der ligger bag ved det?
Peter Skaarup (DF), 2000-02-09:
Statsministeren siger, at vi skal holde spørgsmålet inden for rammerne af de spørgsmål, der er stillet, og det er selvfølgelig 100 pct. klart; men når statsministeren nægter at svare, er vi nødt til at gentage spørgsmålene og prøve at få svar på de spørgsmål, vi nu stiller.
Et af dem, jeg stillede, som ligger 100 pct. inden for rammerne af de spørgsmål her, nemlig effekten i forhold til den østrigske befolkning, er: Mener statsministeren, det er rimeligt, at det rammer østrigske virksomheder og danske virksomheder og dermed den østrigske befolkning, at der nu er indført de her diplomatiske sanktioner, at der skabes vanskeligheder for virksomheder, der prøver på drive handel de to lande imellem?
Mener regeringen, at det er rimeligt, og vil regeringen sikre, at de vanskeligheder ophører, så der bliver business as usual for virksomhederne?
Det ville klart være rimeligt at få svar på det her; det vil være rimeligt, at Folketinget får det at vide, sådan at virksomhederne har noget at rette sig efter.
Jens Hald Madsen (V), 2000-02-09:
Jeg vil gerne indlede med at sige, at jeg synes, det er udmærket, at man blev orienteret i Det Udenrigspolitiske Nævn.
Det er bare ærgerligt, at man blev orienteret for sent.
Men de her spørgsmål, vil jeg sige til statsministeren, er jo udtryk for, at vi ønsker en dialog, en åben dialog og debat omkring det, som regeringen har foretaget sig, fordi der er et fortrolighedshensyn i Nævnet, som jeg i hvert fald respekterer højt.
Men statsministeren skal ikke have lov til at skjule sig i Det Udenrigspolitiske Nævn.
Nu er det nede i salen, og derfor synes jeg også, der er baggrund for, at vi får svar på vores spørgsmål.
Er det ikke korrekt, at Jörg Haider er blevet styrket ved den måde, som man har reageret på?
Og hvor - igen spørger jeg - hvor er det grundlag, hvad er det, Østrigs nuværende regering er kommet med af racistiske udtalelser osv., der gør, at man kan videreføre de her sanktioner?