Villy Søvndal (SF), 2000-04-27:
Tak for debatten, som jeg vil karakterisere som en ekstremt interessant debat.
SF's formand havde jo for nylig 50-års-fødselsdag.
Dér så jeg, at Venstre overbragte ham et slagbor, sådan at man kunne bore hul i betonen.
Efter debatten i dag tror jeg, at vi vil tilbyde at lease slagboret ud.
Det forekom mig, at det ikke er os, der har mest behov for at bore hul igennem beton, men at det er andre.
Jeg synes i øvrigt, at hr. Knud Erik Kirkegaard udtrykte det mest præcist, nemlig at det var et gennemført sympatisk forslag, og det var jo det, der gennemstrømmede stort set alle ordførerindlæg.
Socialministeren nævnte de eksisterende muligheder, som vi også har haft øje for.
Jeg synes, man skal tage sit udgangspunkt for den her debat i, at Danmark har det mest arbejdsomme folk, vi overhovedet kender.
Hvis det skal lykkes, uden at folk går krakkemut, så tror jeg, vi er nødt til nogle gange at etablere zoner, hvor folk får lov til at stå af i perioder.
Det har vi gjort, men det er jo ikke udtømmende.
Altså vi har den personlige hjælpeordning.
Det er en fin ordning, som der er al mulig grund til at rose.
Den har jo ikke fået de virkninger, som nogle frygter med et sådant forslag: i retning af, at den kører kønspolitisk fuldstændig skævt.
Vi har den i forhold til pasning af handicappede børn.
Dér kunne man anvende præcis det samme kønspolitiske argument.
Vi har pasning af døende i eget hjem, som anvendes af 1.400.
Jeg anerkender det kønspolitiske argument, og det har meget at gøre med, hvor man lægger kompensationen i det her.
Det var den ene principielle overvejelse fra socialministerens side.
Den anden var bekymring over arbejdskraften, og det var her, jeg kom til at overveje, om ikke vi skulle tilbyde at lease vores slagbor ud.
Det er jo rigtigt, at selvfølgelig trækker det arbejdskraft ud, i det omfang nogle fra plejesektoren gerne vil gå ind i de her opgaver, men de løser jo så til gengæld plejeopgaver, der ellers ville skulle løses af nogle, der er i plejesektoren, ikke?
Så på den måde er det jo et nulsumsspil, vi spiller.
Forudsætningen for, at det tager arbejdskraft ud, er, at alene mennesker, der arbejder inden for pleje- og omsorgssektoren, vil være interesseret i sådan et tilbud.
Det tror jeg er helt forkert.
Jeg tror, at ganske mange, der arbejder inden for andre sektorer - flest kvinder, tror jeg, men også mænd - gerne ville prøve en sådan ordning.
Fru Grete Schødts sagde i sin ordførertale, at det ikke er standardløsninger, der er brug for, men løsninger ud fra de enkeltes behov.
100 pct. enig.
Man kan jo netop sige, at det, der karakteriserer det her forslag, er, at det åbner en mulighed, at det går væk fra standardløsninger og netop over til i langt højere grad at have en ekstra streng at spille på i forhold til den enkeltes behov.
Fru Grete Schødts mente, at det ville have uoverskuelige økonomiske konsekvenser.
Det synes jeg vi skal sættes os ned og regne på under udvalgsarbejdet.
Det tror jeg godt vi kan komme til livs.
Så er det klart, at et sådant forslag ikke kan gennemføres, uden at arbejdsmarkedets parter inddrages.
Jeg synes, det er interessant at se, hvor vi har haft parallelle orlovsordninger, og så spørge: Har vi den erfaring, at dér, hvor vi har etableret orlovsordninger, betød det, at kommunerne i øvrigt afstod fra at gøre noget?
Svaret er nej.
Svaret er, at samtidig med, at vi har etableret orlovsordningerne på børneområdet, har vi haft den største udbygning, vi nogen sinde har haft, ikke?
Jeg husker debatten om velfærden i formiddags sådan, at regeringen nævnte et tal på 170.000 etablerede pladser, samtidig med at orlovsordningen som bekendt blev etableret af regeringen i 1993.
Der er altså ikke den type sammenfald.
Jeg siger det vel vidende, at orlovsordningernes økonomi jo er forringet, når vi taler børneorlov.
Men det er netop også for at undgå den situation, at vi i bemærkningerne til forslaget, spalte 2, gør opmærksom på, at vi ser det her sådan, at man samtidig udbygger de offentlige tilbud ved at udbygge antallet af plejehjemspladser og ved at ansætte flere.
Det her er ikke et ønske om at vende tilbage - det er også til CD's ordfører - vi har ikke nogen romantisk drøm om, hvordan ældreforholdene var, hvis vi går en generation tilbage.
Det er ikke os, der repræsenterer slagord om gamle Danmark og sådan noget.
Vi synes, det skyldes en dårlig hukommelse, hvis man længes meget tilbage til, hvordan ældreforholdene var dengang.
Vi har været en del af udviklingen med den offentlige omsorg for ældre, og den står vi stadig ved, men det her er alene et supplement, der åbner for de ting, der i øvrigt er beskrevet i forslaget.
Jeg synes alligevel, der var noget, der mindede om en fremstrakt hånd fra fru Grete Schødts, og det vil jeg så godt kvittere for, nemlig interessen for at se på det her i forhold til eksisterende lovgivning.
Jeg forstår det sådan, at det måske kunne knyttes til lovforslaget om mulighed for orlov til døende.
Det vil vi meget gerne være med til at kigge på og udvide.
Det vil vi også meget gerne se på.
Da jeg hørte Venstres og De Konservatives ordførere, var det, jeg kom til at skrive: Det var dog ufattelig meget beton.
Det var dog ufattelig meget beton fra partier, der normalt har en helt anden tone, når man diskuterer sådan ideologisk overordnet, når det ikke bliver konkret: alle de der indvendinger med at finde hår i suppen og alle de praktiske vanskeligheder.
Det var dog yderst interessant, at netop de partier, der i øvrigt ideologisk måtte være tilhængere af det her, har så mange praktiske grunde til at afvise forslaget, inden vi overhovedet har nærmet os de praktiske overvejelser.
Vi ved godt, at gode ideer altid får nogle praktiske vanskeligheder undervejs, og dem må vi så løse under udvalgsarbejdet.
Se, det havde været forstandig tale, synes jeg, fra mennesker, der normalt hylder principper om frihed, om personligt ansvar osv., og derfor spørger jeg: Har Venstres og De Konservatives ordførere simpelt hen ikke fået den forkerte tale med?
Er de ikke kommet til at holde en forkert tale på et forkert tidspunkt?
Det er helt underligt at forstå, hvis man normalt har overværet Venstres og De Konservatives sådan ideologiske udmeldinger til de her punkter.
Mig forekommer det at være ren beton, ren beton, og derfor har jeg givet dem tilbudet om, at hr. Holger K. Nielsens boremaskine med garanti kan udlejes for at bore måske bare lidt huller i det kolossale lag af beton, jeg synes, der sænkede sig over de partier, der betegner sig som det liberale alternativ.
Til fru Inge Refshauge: Tak for støtten!
Og at andre skal med på ideen, er jo indlysende.
Fru Inge Refshauge rejste et problem, jeg ikke har kommenteret, nemlig presset på familien.
Jeg synes, det er en relevant indvending, at det ikke må udvikle sig til et pres, og derfor er det helt afgørende, at det forbliver et tilbud og ikke noget, man kan tvinges ud i, hvis man ikke ønsker det.
Modsat vil det jo altid være sådan - det er, om man så må sige, demokratiets vilkår - at hvis man åbner for en ny mulighed, åbner man også for muligheden for pres.
Det er jo regulært nok.
Alternativet til det er vel at anbringe mennesker så langt fra hinanden, at de ikke risikerer at presse hinanden.
Det virkelige liv er sådan, at når man har muligheder, så vil man også presse på for at udnytte dem, men det afgørende er, at det her bliver frivilligt, at der også er frihed til at sige nej.
Det er bestemt ikke meningen.
Jeg tror også, fru Annie Lunde Hansen selv nævnte, at det stod i bemærkningerne, at vi vil bestræbe os på at lave det her i en sammenhæng, hvor man udbygger ældreomsorgen i offentligt regi ved at ansætte flere og ved at udbygge plejecentre.
Vi gør ikke det her for at undergrave.
Så skal jeg sige til hr. Anders Samuelsen, der var bekymret over, at det kunne trække arbejdskraft ud, at også for Det Radikale Venstre står tilbudet om at låne boremaskinen fuldstændig åbent.
Det kan jeg ikke forstå.
Jeg tror, SF var det parti, der først startede med orlovsordningerne.
Til fru Jette Gottlieb skal jeg sige tak for Enhedslistens varme støtte.
Og til fru Tove Videbæk, der nævnte, at forslaget kunne være plukket i Kristeligt Folkepartis have, skal jeg sige, at det er jo dejligt, når ideer opstår forskellige steder og gror hen i nærheden af hinanden.
Jeg har kommenteret det med, at kommuner ikke skal bruge det her til at spare og presse, og jeg håber, at ved hjælp af boremaskinen og et udvalgsarbejde vil vi være i stand til at vedtage forslaget, om ikke i den form, det ligger i nu, så i form af tilføjelser til andre orlovsforslag.
Tak for debatten!