runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Elisabeth Arnold (RV), 2002-10-02:
Det næste spørgsmål går netop på, at jeg kender europaministerens store engagement i Europas udvikling i fremtiden, men jeg vil gerne spørge om, hvordan regeringen vil sikre, at der kommer en offensiv EU-politik, når det bliver mere og mere tydeligt, at vores forbehold vil svække vores muligheder for at få indflydelse på en kommende regeringskonference.
Jeg går ud fra, at ministeren er fuldstændig klar over, at et af regeringskonferencens mål er at forenkle og klargøre traktatgrundlaget for det europæiske samarbejde.
De danske forbehold er jo entydigt knyttede til den nuværende traktatstruktur, og vi skal under alle omstændigheder redefinere vores forbehold i forbindelse med strukturen i den nye traktat.
Derfor vil jeg gerne spørge ministeren, hvordan regeringen vil sikre en offensiv EU-politik, når det bliver mere og mere klart, at vores forbehold svækker vores muligheder for at få indflydelse på en kommende regeringskonference.
Bertel Haarder (V), 2002-10-02:
Der er ingen som helst uenighed mellem fru Elisabeth Arnold og regeringen om, at de danske undtagelser er skadelige for Danmarks interesser.
Det skrev vi også i regeringsgrundlaget, og det skriver jeg så sent som i dag i en kronik i Politiken.
Men derfra og til at annoncere en ny folkeafstemning og en lang debat er der et meget langt skridt.
Regeringen arbejder under det vilkår, som de danske vælgere satte, da de stemte nej i 1992 og stemte nej igen i år 2000.
Inden for de vilkår søger vi at være så aktive, så energiske som muligt, og det synes jeg faktisk vi har held med.
Der er jo ingen udenlandsk kritik af det danske formandskab, og der er i hvert fald ingen, som bebrejder os de danske forbehold.
Det skyldes jo også, at disse forbehold kun skader os selv og ikke generer nogen som helst andre.
Så under de vilkår, vælgerne har sat, har regeringen en så aktiv europapolitik som muligt, men den omfatter altså ikke planlægning af nye folkeafstemninger.
Elisabeth Arnold (RV), 2002-10-02:
Det var en udmærket klargøring af, at ministeren er fuldstændig klar over, at den offensive holdning, den offensive politik, som man gerne vil føre på EU-området, stedse vil være begrænset af, at vi har de forbehold, som man ikke vil søge ophævet.
Det vil sige, at ønskerne eller forudsigelserne om en offensiv EU-politik hele tiden skal opfattes på den måde, at der altså er grænser for, hvad den danske regering kan have af offensiv EU-politik. Jeg vil gerne spørge, hvad ministeren mener om, at den konservative EU-ordfører, hr. Lars Barfoed, så sent som i dag i forbindelse med 30-årsdagen for danskernes afstemning om EF-medlemskabet, siger: Jeg mener, at vi skal have forbeholdene sat på dagsordenen nu.
Det vil styrke
danske interesser og indflydelse i Europa at få fjernet forbeholdene hurtigst muligt, og helst inden vi skal forhandle en ny EU-traktat i 2004
Det vil også være mest ærligt over for befolkningen.
Det siger hr. Lars Barfoed fra Det Konservative Folkeparti.
Jeg vil gerne spørge, om europaministeren er enig i disse udtalelser.
Bertel Haarder (V), 2002-10-02:
Der kan være meget rigtigt i det, hr. Lars Barfoed siger, men det, som jeg har sagt, er det, som regeringen står for.
Der er jeg selv formand, og der er ingen af mine kolleger, der på nogen som helst måde bebrejder Danmark passivitet, specielt ikke efter det uformelle møde, vi havde for 14 dage siden, og med den tidsplan, vi har lagt frem.
Men det siger sig selv, at dér, hvor vi har forbehold, kan vi kun arbejde for enighed mellem de 14, vi er ikke selv et led i kompromiset.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Anne-Marie Meldgaard (S), 2002-10-02:
Her i den senere tid har der jo været meget stor opmærksomhed
i medierne på, at der er stort fravær på landets sprogskoler, og at man ikke har mulighed for eller i hvert fald ikke benyttede sig af de muligheder, der er for sanktioner.
Så er mit spørgsmål til ministeren: Er det korrekt, at kommunerne er forhindret i at sanktionere fraværssager på sprogskolerne, fordi der er en række prøvesager, som ikke er afgjort i Udlændingestyrelsen?
Jamen det glæder mig da.
Jeg vil så gerne spørge, om ministeren er bekendt med, at der rundtomkring i landets kommuner er meget meget stor forskel på, hvordan man behandler den type sager om fravær på sprogskolerne, og om ministeren også agter at gøre noget i den sammenhæng.
Jeg synes sådan umiddelbart, at der er lang tid til 2003, så jeg synes ikke, at vi kan vente i den her sag.
Hvad mener ministeren om det?
Bertel Haarder (V), 2002-10-02:
Min mening, hvis jeg må tale frit fra leveren, er, at det skal gøres lettere for kommunerne at trække i bistanden til dem, der uden god grund forsømmer det servicetilbud, det offentlige lægger frem.
Det er jo noget, der gennemsyrer hele vores velfærdsstat, at vi ikke er særlig gode til at indbygge sådanne konsekvenser, jf. Helsingør Kommune, der ikke måtte trække i bistand til forældre, der ikke ville følge deres børn til skole, selv om det var et led i deres aktiveringsprogram, jf. Hanstholm Kommune, som ikke måtte beskære lommepengene til asylcenterbeboere, som ikke ville deltage i arbejdsopgaver.
Det er en problemstilling, som jeg er meget optaget af, og jeg er meget glad, hvis fru Anne-Marie Meldgaard, som ny ordfører for Socialdemokratiet, hvilket jeg lykønsker hende med, vil støtte denne strategi, hvor vi på én gang giver bedre tilskud, men også bliver bedre til at lade det få konsekvenser, hvis man ikke opfylder den aftale, man selv har indgået, jf. lovforslaget om kontrakt mellem den nytilkomne og kommunen.
Anne-Marie Meldgaard (S), 2002-10-02:
Jeg synes ikke, at jeg helt fik svar på det spørgsmål, jeg stillede om en række prøvesager, som ligger i Udlændingestyrelsen.
Er det korrekt, at de prøvesager er barrieren for, om man går ind og bruger sanktionsmulighederne rundtomkring i kommunerne?
Er det sådan, at det får indflydelse på tildeling af midlertidigt ophold her i landet?
Bertel Haarder (V), 2002-10-02:
Hvis det er sådan, at der er mulighed for, at kommunerne kan benytte en sanktion, så kan jeg forsikre, at så er der ikke tale om, vi i ministeriet forsinker noget som helst.
Men der er jo altså visse regler, som gælder i øjeblikket, og dem må vi jo indrette os efter, indtil de eventuelt bliver ændret.
På foranledning af det stillede spørgsmål vil jeg gerne her love, at jeg vil undersøge det.
Det håber jeg ikke.
Hvis det er tilfældet, så er jeg bange for, at det er, fordi lovgrundlaget tvinger os til det, men det vil jeg tjekke. Hermed sluttede spørgsmålet.
Anne-Marie Meldgaard (S), 2002-10-02:
Så virker systemet.
Det var rarere.
Mit næste spørgsmål til ministeren er, at der jo i en periode har været forsøgt etableret en ny journalistuddannelse for nydanskere på Journalisthøjskolen.
Det viser sig nu, at den er gået i vasken af forskellige årsager, bl.a. fordi forsørgelsesgrundlaget ikke har kunnet tilvejebringes.
Derfor vil jeg spørge ministeren, om han ikke synes, at det er uheldigt, at et sådant initiativ går i vasken, og om ministeren agter at gøre noget, for at det eventuelt kan genetableres, så vi kan få den her uddannelse i gang, som der er så hårdt brug for.
Bertel Haarder (V), 2002-10-02:
Jeg vil da gerne på fru Anne-Marie Meldgaards foranledning se på, om der er noget, vi kan gøre i ministeriet for, at dette projekt, som jeg også har hørt om, kan genopstå på en eller anden måde.
Mere synes jeg ikke, at jeg kan sige i dag.
Jeg synes, spørgsmålet er velbegrundet.
Det er beklageligt, at det er strandet, og hvis jeg kan gøre et eller andet, som gør, at det kan genopstå på en eller anden måde, i en ny form måske, så vil jeg da gerne det.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Anne-Marie Meldgaard (S), 2002-10-02:
Det drejer sig så om et af de forslag fra integrationsministeren, der er i regeringens lovprogram, og det er om aktiveringen.
Forslaget er ikke særlig godt beskrevet, men man tilkendegiver trods alt, at man vil følge den aftale, der er indgået mellem parterne i foråret. Mit spørgsmålet er så om virksomhedspraktikken: Har ministeren, måske sammen med beskæftigelsesministeren, sikret sig, at virksomhederne også stiller det fornødne antal virksomhedspraktikpladser til rådighed - ikke mindst set i lyset af forsørgelsen - så der er mulighed for, at de her personer, som får startydelse, kan få en løn, de kan leve af?
Bertel Haarder (V), 2002-10-02:
Jeg kan oplyse, at hvis en kursists fravær fra undervisningen efter en pædagogisk vurdering bevirker, at kursisten ikke med udbytte kan følge undervisningen, skal vedkommende kaldes til samtale på sprogcenteret om årsagen.
Hvis sprogcenteret finder grundlag for det, gives der en advarsel og en udelukkelse fra undervisningen, og bopælskommunen får underretning om det.
Hvis fremmødet ikke forbedres, kan sprogcenteret ud fra en pædagogisk vurdering af den pågældendes udbytte udelukke kursisten fra fortsat undervisning på sprogcenteret.
Og hvis en kursist gentagne gange er udelukket, kan sprogcenteret efter aftale med bopælskommunen træffe beslutning om, at den pågældende ikke kan genoptages til danskundervisning på sprogcenteret.
Kursisten skal ved optagelse orienteres om dette.
Sådan er de nuværende regler.
Med hensyn til fremtiden vil jeg gerne bebude, at der nok kommer en opstramning af dette, hvis det står til mig.
Der kommer jo til januar et lovforslag om disse ting, og jeg er meget optaget af, at danskundervisningen dels bliver fulgt, dels så vidt muligt bliver kombineret med job.
Så er jeg endnu mere optaget af, at ting får konsekvenser, at man fra den dag, man starter i det danske samfund, opdager, at hvis man passer sine ting, får man det aftalte, som står i den kontrakt, der skal være, og hvis man ikke passer det, får det konsekvenser, også for pengepungen.
Det er meget vigtigt fra første færd.
Så jeg er fuldstændig enig med spørgeren.
Hvordan i alverden skulle vi dog kunne sikre, at der er det fornødne antal praktikpladser til rådighed?
Dette her er jo ikke noget, der kan sammenlignes med lære- og praktikpladserne, og mig bekendt har alle regeringer haft svært ved at skaffe det antal lære- og praktikpladser, der skal til.
Men det er vigtigt, at vi har fået denne mulighed for, at man kan tage sin offentlige ydelse med ud i en virksomhed og i 13 eller 26 uger vise, hvad man duer til: at man kan komme op om morgenen, at man kan begå sig på arbejdspladsen, at man har en vis forståelse for, hvad det er, der er formålet med arbejdet på den pågældende virksomhed og derefter forhåbentlig kvalificerer sig til en permanent ansættelse. Så det er et vigtigt tilbud, og vi er meget glade for den forståelse, vi har fået med arbejdsmarkedets parter.
Vi er også glade for den forståelse, vi har om anvendelse af det, der kaldes startløn, som jo ikke er noget, der er overenskomststridigt, men som er noget, der ligger inden for overenskomsterne, og som jeg synes arbejdsmarkedets parter lokalt skal blive bedre til at anvende.
Pia Christmas-Møller (KF), 2002-10-03:
Vi har i Det Konservative Folkeparti lagt meget stor vægt på, at lovgivningen blev strammet på en tilstrækkelig, men også anstændig måde.
Og vi mener, at de stramninger, der blev gennemført i foråret, er udtryk for denne balance.
Det ændrer ikke ved, at det er vanskeligt.
Men helt overordnet er det nødvendigt, at vi prøver at styre tilgangen af fremmede til vores land på en måde, som sikrer, at vi også er i stand til at håndtere dem, når de er her, og behandle dem ordentligt, når de er her.
Derfor har vi fra konservativ side lagt stor vægt på at ophæve retskravet på familiesammenføringer og erstatte det af et individuelt skøn, vedrørende hvor tilknytningen er størst.
Præcis det eksempel, som fru Marianne Jelved nævner her, kan give anledning til problemer.
Det er vi opmærksomme på.
Det er integrationsministeren også opmærksom på.
Og der er tidligere blevet givet tilsagn om, at man specifikt vil se på udviklingen af den lovændring, der her tales om.
Vi har været nødt til at stramme op.
Vi har allerede set positive effekter af det, og vi mener helt overordnet, at det er en afgørende forudsætning for, at vi kan holde det danske samfund nogenlunde homogent og give de udlændinge, der er her, en ordentlig behandling.
Marianne Jelved (RV), 2002-10-03:
Regeringens lovgivning har faktisk sat retssikkerheden og retsstatens principper under pres.
Statsborgerskabet er udhulet.
Der er i virkeligheden også sat spørgsmålstegn ved, hvordan borgerlige rettigheder i henhold til grundloven egentlig skal forstås, men det vender vi tilbage til en anden gang. Danske statsborgere, der gifter sig med en statsborger fra et andet land, vil ikke på forhånd vide, om han eller hun kan bo med sin familie i Danmark.
Det er nyt.
Jeg har en gammel elev, Søren, der bor i USA, er amerikansk gift, har amerikanske børn.
Han vil efter det nye regelsæt ikke kunne regne med at vende tilbage til Danmark, fordi hans tilknytningsforhold er størst til USA.
Embedsmænd skal vurdere sag for sag, hvor tilknytningen er størst.
Og det for statsborgere!
Er det anstændig lovgivning?
Pia Christmas-Møller (KF), 2002-10-03:
Jeg kan altså berolige hr. Jann Sjursen med, at jeg ikke har skiftet standpunkt. Jeg kender godt det der med at være utålmodig, jeg forstår det godt, og det er også en mægtig drivkraft i det politiske liv, at man er utålmodig.
Men jeg er sikker på, at justitsministeren nok skal indkalde hr. Jann Sjursen og andre fra forligskredsen med henblik på at få løst de her problemer.
Det er et tilsagn, der er givet, og det vil blive indfriet.
Det kan man være helt tryg ved.
Det er en kendsgerning, som også hr. Jann Sjursen burde være bekendt med.
Jann Sjursen (KRF), 2002-10-03:
Det er da fuldstændig rigtigt.
Der er bare ikke sket en dyt.
Det er det, der er problemet.
Det er derfor, at jeg er nødt til at stille spørgsmålet igen her i dag, om De Konservative fortsat finder, at det er acceptabelt, sådan som tingene udvikler sig.
Siden afslutningsdebatten er der jo altså bare sket det, at overarbejdspuklen er blevet endnu større, end den var på det tidspunkt, og at regeringen siden hen i forhold til bekæmpelse af rockerkriminaliteten har lovet, at nu skulle der ske noget.
Der valgte man så, heldigt nok for regeringen, at sætte fokus på, at det nu var borgerne, som virkelig skulle tage sig sammen og sørge for, at vi fik bekæmpet rockerkriminaliteten.
Ja, det tror jeg da, for der er ikke politifolk til at gøre det i øjeblikket.
Det er derfor, at jeg bliver ved med at stille det spørgsmål til Det Konservative Folkeparti og til regeringen og til forligspartierne i øvrigt, for det er fuldstændig uantageligt, at vi byder politiet de arbejdsvilkår, som vi gør i dag.
Og det er også uacceptabelt for befolkningen, at lovgivningen på flere forskellige områder ikke kan håndhæves tilfredsstillende, inklusive det område, som fru Tove Videbæk tog op før, nemlig i forhold til de restriktioner, der gælder for salg af alkohol, og de problemer, det giver for udsalgsstederne.
Pia Christmas-Møller (KF), 2002-10-03:
Jeg er lige så optaget som hr. Jann Sjursen af, at politiet har de muligheder, der skal til for at løse opgaverne, og jeg synes også, det er et problem, at de har de overarbejdspukler.
Jeg mindes, at hr. Jann Sjursen rejste præcis dette problem i afslutningsdebatten, og jeg mindes, at vi blev meget enige om, at der er god grund til i forligskredsen at prøve at se nærmere på, hvordan vi kan skaffe flere ressourcer til politiet.
Jann Sjursen (KRF), 2002-10-03:
Tidligere i debatten kunne jeg konstatere, at det ikke er fra Socialdemokraternes side, der bliver rejst krav om en genforhandling af politiforliget.
De vil stræbe efter, at det bliver overholdt, og det er selvfølgelig fint nok.
Men jeg vil godt spørge fru Pia Christmas-Møller, om Det Konservative Folkeparti ikke er af den opfattelse, at det snart er mere end på tide, at politiet får tilført flere ressourcer end dem, de har i dag, og at det er fuldstændig uacceptabelt, at man stadig skubber en overarbejdspukkel på omkring 700-800 årsværk foran sig, ligesom man gjorde, før Danmark overtog EU-formandskabet.
Hvordan kan man i det hele taget fra De Konservatives side overhovedet forsvare det politiforlig, vi nu engang har?
Jeg har forstået det sådan, at det kunne man ikke før valget, men kan man det nu her efter valget, hvor Det Konservative Folkeparti er kommet under regeringsansvarets åg?
Pia Christmas-Møller (KF), 2002-10-03:
Der er åbenbart ingen grænser for demagogien i dag.
Jeg er nødt til at sige det ligeud til hr. Holger K. Nielsen: Der er ikke tale om, at én eneste lejer kommer til at betale én eneste ekstra krone i skat som følge af regeringens politik på skattestopområdet - ikke én krone mere i skat!
Situationen er den, at Landsbyggefondens midler ifølge vedtægterne kan bruges til renovering, modernisering og nybyggeri.
Den borgerlige regering planlægger at bruge 2,7 mia. kr. af fondsmidlerne til nybyggeri i solidaritet med de boligløse, og det er da social solidaritet.
Det er da også et fornuftigt værktøj til at bryde den sociale arv, når vi oplever, at hjemløse og hjemløses børn har meget svært ved at rejse sig og bryde den sociale cirkel, de er bragt i.
En god bolig er da en forudsætning for et godt afsæt til et godt liv.
Vi kan ikke forstå, at Socialdemokraterne og SF vil spænde ben for en så solidarisk løsning, at vi får etableret flere boliger.
Der er boligmangel, der må tænkes kreativt, og det er altså allerede muligt inden for de vedtægtsrammer, som findes i dag.
Jeg er ikke i tvivl om, at hr. Holger K. Nielsens hjerte banker varmt for de socialt svagt stillede borgere; det tror
jeg faktisk.
Men han burde hidse sig op i en bedre sags tjeneste end denne rent konkretes, for der er altså ikke tale om noget svigt, og regeringen lægger derudover op til at bruge over 1 mia. kr. mere på at etablere flere boliger til dem, der ikke har boliger i dag.
Der er tale om en social offensiv, det er simpelt hen kendsgerningen.
Det kan godt være, hr. Holger K. Nielsen har svært ved at forestille sig det, men så må han alligevel gå ud og kigge på virkeligheden.
Der er tale om, at vi gennemfører et skattestop, som simpelt hen indebærer, at ingen - hverken lejere eller ejere, rig eller fattig - skal betale mere i skat.
Det er en kendsgerning, og inden for den ramme sørger vi samtidig for at øge antallet af boligere, så også de boligløse kan få glæde af at leve i et velfærdssamfund.
Holger K. Nielsen (SF), 2002-10-03:
Det, der sker her, er, at man tyvstjæler de penge, der er tilsidesat til renovering af ejendom, og som lejerne har sparet op, og så kalder man det solidaritet, at de penge, som de dårligst stillede lejere har sparet op, skal bruges til nybyggeri.
Ville det ikke have været mere solidarisk, at de rige boligejere, der i dag får fordele af skattestoppet - de millionærer, der bor i det nordlige København og i Nordsjælland - bidrog til at finansiere nybyggeriet?
Men det kan ikke lade sig gøre på grund af den fortolkning af skattestoppet, regeringen har anlagt.
Jeg synes, det er dobbeltmoralsk og langt ud over, hvad der er rimeligt.
Det er de dårligst stilledes opsparing, man tyvstjæler, og så har man den frækhed at kalde det solidaritet med de boligløse.
Vi er fuldstændig enige i, at der skal bygges flere boliger.
Men problemet er, at hvis der skal bygges flere boliger, skal der også flere penge på bordet, og her har regeringen låst sig fast med det elendige skattestop, som er regeringens politik.
Og hvad bliver konsekvensen?
Den bliver, at de dårligst stillede lejere skal have tyvstjålet deres opsparing, og det synes jeg er helt urimeligt.
Jeg ved, at Det Konservative Folkeparti er meget optaget af hele den sociale fordelingspolitik.
Debatten om den sociale arv har vi haft tidligere i dag, det synes jeg er rimeligt nok, og jeg håber også, at vi kan få en ordentlig diskussion
om det emne her i Folketinget.
Men så er det, jeg godt vil spørge: Synes den konservative ordfører ikke, at det er lidt urimeligt med den enorme særskat, der er lagt på lejerne i den almene sektor? Er det ikke lidt absurd, at de mennesker, der bor i den almene sektor og har det allersværest, skal have den opsparing, de har præsteret, tyvstjålet af regeringen, fordi den skal have penge, uden at den kommer til at omgå skattestoppet?
Det er jo det, der er sandheden.
Samtidig får skattestoppet som konsekvens, at rige husejere, specielt i det nordlige København, får direkte fordel af det.
Pia Christmas-Møller (KF), 2002-10-03:
Nu er det jo sådan, at debatterne her refereres skriftligt, og her vil man kunne se, at fru Pernille Blach Hansen nu igen i anden omgang spørger, hvad Det Konservative Folkepartis politik er.
Det har jeg svaret på, og i mit ordførerindlæg gjorde jeg også ganske meget ud af netop skattetemaet.
Det Konservative Folkeparti ønsker at lette skatten på arbejdsindkomst, især lette skatten på den sidst tjente krone.
Vi har foreslået en afvikling af mellemskatten, og vi har også, før vi kom i regering, fremlagt et bud på, hvordan man kan finansiere en sådan skattereform.
Vi har fra konservativ side lagt vores bud frem, det står vi da ved helt og holdent,
men fru Pernille Blach Hansen må afvente det konkrete udspil. Når vi kommer frem til foråret 2003, er jeg sikker på, at tiden vil være inde til at invitere til forhandlinger om netop skattetemaet.
Pernille Blach Hansen (S), 2002-10-03:
Jeg forstår ikke helt den konservative argumentation om tunghørhed.
Jeg troede, det drejede sig om at svare på spørgsmål.
Jeg stillede fru Pia Christmas-Møller tre konkrete spørgsmål, og det lykkedes hende at tale i et helt minut uden at svare på nogen af dem.
Det er da i sig selv
ret imponerende af en person med så stor parlamentarisk erfaring som fru Pia Christmas-Møller, der jo heller ikke er helt så ung som jeg, men det vil jeg da ikke lægge hende til last. Jeg vil gerne stille spørgsmålene en gang til: Når nu finansieringen er brugt fra det tidligere konservative skatteudspil, hvordan skal finansieringen så findes til at indfri det konservative løfte om »væk med mellemskatten«? Det er vel et ret simpelt spørgsmål?
Jeg opfattede det sådan, at hr. Mogens Lykketoft allerede har svaret på de ting om vores skatteudspil, som fru Pia Christmas-Møller nævnte, men ellers er jeg sikker på, det kan gøres en gang til.
Men jeg vil gerne vide, hvad den konservative politik går ud på, og hvad det er, man er enig med Venstre om.
Hvor minimale skattelettelser vil man acceptere i Det Konservative Folkeparti?
Er det 0,01 pct. til alle?
Hvor meget eller hvor lidt vil Det Konservative Folkeparti lade sig spise af med?
Pia Christmas-Møller (KF), 2002-10-03:
Skal man le, eller skal man græde?
Det er jo lidt synd, når et ungt, fremadstormende medlem af Socialdemokratiet prøver sig frem i en spændende debat og gør det så uheldigt, som det skete for et øjeblik siden. Jeg har noteret mig, at Socialdemokratiet nu har indset, at der er behov for at lette skatten på arbejdsindkomster, og at man er kommet med et udspil her i går.
Det vil jeg gerne kvittere for, og jeg vil også gerne kvittere for den gode vilje.
Men at man har meget, meget svært ved at forstå dette problem i al dets dybde, må vi altså også konstatere.
Det er simpelt hen et arbejdsredskab, som skal bringes i anvendelse.
Men det er jo ikke det, der kommer ud af Socialdemokratiets oplæg. Socialdemokratiets oplæg efterlader et hul i statskassen og færre arbejdspladser ude i det virkelige liv, og man vil samtidig øge byrderne på virksomhederne.
Det er lige det stik modsatte, der er brug for, så igen har Socialdemokratiet altså demonstreret sin tunghørhed og sine manglende muligheder for at indse, hvad det er, samfundet har brug for, så derfor er det også velplaceret, at man nu er havnet på oppositionsbænken.