Villy Søvndal (SF), 2004-05-28:
Da vi på SF's foranledning havde den første store debat om det her område i Folketinget og fremsatte forslag tilbage i 1998, blev konsekvensen, at vi nedsatte referencegruppen, og at vi afsatte penge vedrørende selvmord.
Måske en af de mest slående ting ved debatten i dag har været den store forskel på specielt de konservative bidrag til debatten og den debat, vi havde dengang, hvor det foregik i en ordentlig og fordragelig tone, hvor man syntes, det var vigtigt at sikre, at der var penge til det her vigtige område.
Hvorfor nogle er fløjet fuldstændig ud ad tangenten i dag over så stilfærdigt et forslag, hvor der ikke står nogen ond sætning om nogen konservativ, er jeg ganske enkelt ude af stand til at forstå.
Dengang sagde vi, og det vil jeg godt gentage, at vi ville fortsætte med at holde fokus på det her område, indtil det punkt er nået, hvor vi kan sige, at vi har fra samfundets side gjort alt, hvad vi kunne, for at forebygge selvmord.
Det er det som bekendt ikke nu.
Jeg synes i virkeligheden måske det mest bemærkelsesværdige er, at vi er nødt til at fremsætte forslaget.
Ellers synes jeg, at debatten har været lidt ærgerlig på den måde, at den har været båret af nogle myter, men derfor er det fint, at vi sætter os sammen til slut og diskuterer i en måske lidt mere afslappet atmosfære.
Det har ofte været påstået, at planen hele tiden havde været, at det her skulle udløbe.
Hvis man husker tilbage til folketingsdebatten, hvis man læser den pressemeddelelse, som tre ministre på det tidspunkt udsendte, så var planen, at referencegruppen for at afslutte sit arbejde skulle gøre det i 10 år.
Det kan være, at forholdene så ændrer sig, og at det gik hurtigere, end man havde forventet, men der er svaret også nej.
Det er ikke gået hurtigere end forventet.
Der er en række af referencegruppens anbefalinger, der ikke er ført ud i livet.
Det er heller ikke rigtigt, at hvis vi ikke foretager os noget, så fortsætter initiativerne solidt og lokalt forankret.
Det gør de ikke.
Så forsvinder en række af de erfaringsgrupper, vi har rundtomkring, de modelprojekter, der er i gang.
Men det kan vi orientere os om i fællesskab, når vi sidder sammen omkring et bord.
Det er også helt kunstigt at lave en målsætning, der hedder, at når vi har en lokal forankring, har vi ikke længere brug for et lokalt råd.
bevaret centrale råd.
Det har vi, fordi vi anerkender, at der er brug for, at et eller andet overordnet organ tager det overordnede ansvar.
Så er der henvist til Center for Selvmordsforebyggelse i Odense, som er glimrende nok, men de laver bare noget andet.
De forsker og vidensformidler.
Det, vi har brug for, er et organ, der sikrer, at de her initiativer bliver virkeliggjort i virkelighedens verden. Derfor kun nogle få ord, fordi jeg synes egentlig, at hr. Anders Samuelsen sagde det meget smukt.
Jeg synes, man skal være forsigtig med et emne, der er så følsomt som det her, så debatten ikke bliver politisk plat.
Hvis vi ikke foretager os noget, så stopper de.
Jeg vil sige til Venstres ordfører, at jeg tror, det er vigtigt, også at vi mødes omkring et bord, for jeg tror simpelt hen, at der er nogle misforståelser i Venstres ordførertale, som et møde kunne rydde af vejen, og det synes jeg ikke vi skal tærske mere langhalm på.
Men det er jo altid nyttigt. Tak også til Dansk Folkeparti for erklæringen om, at hvis vores udsagn er rigtige i forhold til, at referencegruppen ikke har afsluttet sit arbejde, så er Dansk
Folkeparti
villig til eventuelt at deltage i høringen den 7., men også at lave en høring i Folketingets regi.
Det er fint nok.
Men så betyder det også, at bordet fanger, sådan forstod
jeg også Dansk Folkeparti, på den måde, at hvis konklusionen er, at der fortsat er brug for referencegruppen for at bevare det samlede overblik og for at sikre, at ting bliver iværksat, for at sikre, at der er koordinering mellem de tre forvaltningsled i kommunerne og amterne og staten, for at sikre, at der er koordinering mellem de forskellige ministerier, så vil Dansk Folkeparti også, sådan forstod jeg Dansk Folkeparti, sige, at så skal referencegruppen fortsætte. Fint nok med det, for så når vi jo alligevel noget, som ender lykkeligt.
Jeg har ikke så mange kommentarer til fru Charlotte Dyremose.
Jeg synes, at det talte for sig selv.
Jeg vil bare runde af med at sige, at vi ser frem til mødet hos socialministeren.
Vores hensigt er ikke at lave politisk plat på det her.
Undskyld, men jeg synes, at det bliver lidt primitivt, hvis vi diskuterer på den måde, at når nogle politikere tager et initiativ, fremsætter et pænt og stilfærdigt forslag uden en fornærmende sætning mod nogen, så opfatter man selve det, at nogle tager politiske initiativer på et område, som en voldsom fornærmelse.
Undskyld mig, men hvis man er så håndsky i det her forum, så bliver det altså lidt svært overhovedet at fremsætte forslag fremover.
Ret beset er det vel vores pligt som folketingsmedlemmer at fremsætte forslag på områder, hvor vi synes, der er samfundsproblemer, som trænger sig på, og så gå ud og argumentere for, hvorfor vi synes, at det er vigtigt at gennemføre det.
Men summa summarum
: Jeg synes, at debatten har været nyttig.
Tak for tilsagnet fra Dansk Folkeparti om, at hvis det er påviseligt, at referencegruppen fortsat skal spille en rolle, så støtter Dansk Folkeparti et sådant forslag.
Tak for løftet fra ministeren om at indkalde til et møde, hvor vi i ro og fred kan sætte os ned og diskutere og sikre, at fremtiden på det her område får et omfang, hvor vi forhåbentlig kan fortsætte med at nedbringe antallet af fuldbyrdede selvmord i Danmark.