runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Keld Albrechtsen (EL), 1997-12-10:
Jeg vil sige til hr. Holger K. Nielsen, at for det første kan det jo ikke lade sig gøre at få optaget alle de 10 lande, og for det andet kan det jo være, at nogle af dem rent faktisk ikke ønsker det, men vil følge Enhedslistens opfordring til at stemme imod medlemskab af EU, fordi det ikke er til gavn for deres befolkninger, ligesom det heller ikke er til gavn for den danske befolkning, at vi er medlem af EU.
Det kan jo være, at Danmark i løbet af få år forlader EU sammen med eventuelt Sverige og England netop som følge af den unionsudvikling, der er i gang under Frankrigs og Tysklands ledelse.
Derfor er der mange andre muligheder, som jeg tror er mere realistiske, og en af de muligheder bygger på, at netop de nordeuropæiske lande, bl.a. med udgangspunkt i et dansk nej til Amsterdamtraktaten, kan påbegynde processen for udmeldelse af EU, så vi bliver helt frigjort fra Unionen og sammen med en lang række lande kan begynde at opbygge det alternativ, jeg har skitseret i vores forslag til vedtagelse.
Keld Albrechtsen (EL), 1997-12-10:
Jeg takker hr. Duetoft, fordi jeg kan være ham til nogen opmuntring,
og skal også kvittere for det og sige, at det tit og ofte er en fornøjelse at diskutere med en modpart, som går rent og varmt ind for sin sag og ikke bruger hele tiden på at bortforklare, hvad der foregår i Unionen, men tværtimod elsker den af et fuldt hjerte.
Det giver en god debat mellem tilhængersiden og modstandersiden.
Så vil jeg bare præcisere over for hr. Duetoft, at når vi skal stemme ved folkeafstemningen den 28. maj, stemmer vi alene om Amsterdamtraktaten, hverken mere eller mindre.
Men hvis det bliver et nej, skal det heller ikke skjules fra Enhedslistens side, at så vil vi i gang med den diskussion, som vedrører selve medlemskabet af EU. Så vil vi i gang med at diskutere, om det ikke er bedre at være ude af Schengen, ude af EU, og om ikke tiden så nærmer sig for en dansk folkeafstemning om selve medlemskabet.
Det var sådan, det, jeg sagde, skulle forstås.
Holger K. Nielsen (SF), 1997-12-10:
Ja, lige til hr. Duetofts forslag om, at vi skal have aftenmøder herinde med fulde tilhørerloger
, osv.
Det vil vi da overveje, men jeg tror nu alligevel, at hr. Duetoft skulle passe på.
Det kunne jo være, at det gik på samme måde, som da man udsendte Maastrichttraktaten til alle borgere i det her land.
Nå, spøg til side.
Det, jeg godt vil spørge om, er: Når hr. Duetoft vældig patetisk taler om, hvilke negative konsekvenser det vil få, hvis vi siger nej til Amsterdamtraktaten - det ville få nationalismen til at blomstre, det ville sætte demokratiet bagud i Østeuropa osv., osv.- har hr. Duetoft aldrig overvejet, om det samme kunne ske, hvis vi siger ja til Amsterdamtraktaten, og at der sker den samme udvikling i de lande, der ikke kommer med, f.eks. Letland?
At der i Letland - og man siger, Estland kommer med - lige præcis kommer de konsekvenser, hr. Duetoft opregner: håbløshed, økonomisk stagnation, hvor Estland får alle strukturfondsmidlerne, hvor Estland får al den økonomiske støtte, hvilke negative konsekvenser det kan få for demokratiets videre udvikling i de andre baltiske lande og i de andre østeuropæiske lande, der ikke kommer med på vognen?
Peter Duetoft (CD), 1997-12-10:
Uden at vi nu er blevet formand i hinandens fanklub, vil jeg da godt sige til hr. Keld Albrechtsen, at det er jo også rart at høre en politiker, der siger, at målet med det hele er at kaste grus i maskineriet.
Det er jo det, hr. Keld Albrechtsen siger; det respekterer jeg at man gerne vil - altså få EU til ikke at fungere, så er det lettere at få folk ud af det.
Det synes jeg da også er udmærket.
Bare man siger det højt, så ved vi, hvad det er, vi har at lege med.
Jeg vil godt sige til hr. Holger K. Nielsen, at det er altså min opfattelse af EU-samarbejdet, at Europatanken bestemt er god nok til, at man ikke behøver at skjule, hvad der foregår.
Jeg er ret overbevist om, at en debat i Folketinget ikke nødvendigvis jager folk væk fra at støtte EU.
Måske giver den til gengæld nogle nye tanker nogle steder
i den forstand, at man får sat nogle argumenter sammen og siger: Jamen de kan da ikke sige både det ene og det andet.
Jeg synes, der har været et par ordførerindlæg her i dag, hvor jeg har sådan undret mig lidt over, at man kunne sige både det ene og det andet på samme tid; det kunne godt være, at der også var nogle tilhørere, der gjorde det.
Men det var nu mestendels, fordi jeg synes, det ville være rart, hvis Folketinget også kunne blive et sted, hvor mennesker fra det almindelige liv faktisk kunne dukke op og opleve, hvordan folkestyret arbejder på godt og ondt.
Så udskyder vi hele processen.
Jeg synes, det er vigtigt at få startet forhandlingerne på én gang og få sendt signalet om, at alle er velkomne, men jeg har ikke nogen problemer med, at der er nogle, der kommer med førend andre, for det tror jeg er ret realistisk.
Ove Fich (S), 1997-12-10:
Er det forbigået hr. Keld Albrechtsens opmærksomhed, at EU faktisk har partnerskabsaftaler med Rusland og Ukraine?
Det var jo det, de ønskede.
Det er svært at indbyde dem til at blive medlemmer af EU, når de ikke selv ønsker det.
Det vil jeg gerne have en lidt nærmere belysning af, og jeg skal fortsætte med at spørge: Der er mere i Europa end Rusland og Ukraine.
Skal Serbien også indbydes, og hvad med de andre europæiske lande?
Så vil jeg henlede hr. Keld Albrechtsens opmærksomhed
på, at jeg faktisk stillede et spørgsmål nummer to: Sæt det nu alligevel lykkes os at få forhandlet et medlemskab med en række lande i Central- og Østeuropa og vi her om nogle få år i Folketinget skal ratificere optagelsen.
Vil Enhedslisten så stemme for eller imod, selv om Rusland ikke er blandt de pågældende lande?
Jeg troede, at det var således, at korte bemærkninger skulle rettes til den, der netop havde holdt sin ordførertale, men da hr. Keld Albrechtsen benytter lejligheden til at lægge mig ord i munden, som jeg ikke har sagt, vil jeg gerne tage afstand fra den udlægning, som hr. Keld Albrechtsen netop har afleveret.
Charlotte Antonsen (V), 1997-12-10:
Til hr. Keld Albrechtsen: Jeg er enig med hr. Ove Fich i, at det, hvis der ikke er suverænitetsafgivelse, ikke er givet, at man ikke laver en regeringskonference, hvor man ændrer på stemmevægtene.
Det gjorde vi jo også, da vi optog Sverige og Finland.
Her ændrede vi jo også på stemmevægtene.
Der skulle pludselig et andet antal stemmer til for at gennemføre noget med kvalificeret flertal.
Det er altså et åbent spørgsmål om, i hvilken sammenhæng den ændring kommer.
Hvis den kommer i en meget stor sammenhæng, kan der måske være tale om suverænitetsafgivelse, eller også kan der være tale om så store politiske ændringer, at man ønsker en folkeafstemning, men det kan man da ikke tage stilling til i dag.
Keld Albrechtsen (EL), 1997-12-10:
Et nederlag kan jo pakkes ind i mange smukke ord.
Nu tales der i lange elastiske formuleringer om udvidelsesprocessen osv., men jeg vil sige til hr. Ove Fich, at realiteten er jo, at det står ganske aldeles elendigt til på det topmøde, at det går baglæns, at den danske regering bliver mødt med klar og hårdnakket modstand fra store lande som England og Frankrig.
Jeg vil godt spørge hr. Ove Fich, som nu har fremsat et forslag til vedtagelse på en række partiers vegne: Er der nogen grænser for, hvor mange indrømmelser Socialdemokratiet vil være med til at acceptere at man skal give på det topmøde for at opnå enighed?
Er der overhovedet en grænse?
Vil man også f.eks. samtidig acceptere euroen, hvor Danmark jo også står med ryggen mod muren i et helt afgørende spørgsmål på topmødet?
Er tiden ikke inde til at se i øjnene, at det simpelt hen konsekvent går den forkerte vej i EU, at store lande som f.eks. Frankrig konsekvent stiller krav, der er fuldstændig uspiselige ud fra et dansk synspunkt?
Holger K. Nielsen (SF), 1997-12-10:
Jeg bemærkede, at hr. Ove Fich lagde meget vægt på, at Amsterdamtraktaten er en forudsætning for udvidelsesprocessen.
Det var sådan set forventeligt at han ville sige det.
Skal flere lande med, skal
man i gang igen med nye traktatforhandlinger, nye besværligheder osv.
Én ting er, at man kan starte med alle lande på én gang.
Noget andet er, hvad man kan færdiggøre, og færdiggørelsesprocessen er i allerhøjeste grad diskriminerende, vil jeg sige til hr. Ove Fich.
Ove Fich (S), 1997-12-10:
lidt populært sagt løb tør for tid under forhandlingerne
Og hvis man hørte efter min tale, så tog jeg rent faktisk lige præcis fat på dette punkt og sagde, at vi ikke skal have en stor institutionel ændring, men at der naturligvis er institutionelle problemer, som skal løses parallelt med udvidelsesforhandlingerne, og dér nævnte jeg specifikt afstemningsreglerne i Ministerrådet, antallet af kommissærer og fordelingen af pladserne i Europa-Parlamentet.
De tre problemer skal selvfølgelig løses parallelt hermed, og det mener jeg sagtens de vil kunne.
Keld Albrechtsen (EL), 1997-12-10:
Man taler i hvert fald ikke længere om en samtidig start af optagelsesforhandlingerne for alle landene - jeg lagde meget mærke til, hvad udenrigsministeren sagde.
Man har altså reelt accepteret, at en række lande ikke bliver indbudt til første runde af forhandlingerne, men måske bliver indbudt til sådan en fælles symbolsk ceremoni, og det var derfor, jeg stillede dette spørgsmål: Er der ingen grænse for, hvad Socialdemokratiet vil acceptere - med en ny deling af Europa, altså et sølvtæppe ned gennem Europa, som resultat og Eurorådet oven i købet?
Vil Socialdemokratiet acceptere, at der etableres et Euroråd, hvor de såkaldte kernelande sidder på magten i EU og Danmark sidder ude på sidelinjen, sådan som statsministeren var inde på?
Holger K. Nielsen (SF), 1997-12-10:
Hr. Ove Fich har et problem med hele udvidelsesstrategien i Amsterdamtraktaten, og derfor siger han, at Amsterdamtraktaten ikke er færdig.
Jamen hvad er nu det for noget?
Vi må da gå ud fra, at det, som vi skal stemme om den 28. maj 1998, er den traktat, vi kender nu.
Er det sådan, at der kommer tilføjelser til traktaten eller sker ændringer i den?
Eller hvad er det, hr. Ove Fich tænker på, når han siger, at Amsterdamtraktaten ikke er færdig? Det vil jeg godt have en forklaring på fra hr. Ove Fich, for så tror jeg virkelig der for en gangs skyld bliver store nyheder under en EU-debat her i Folketingssalen. Men jeg tvivler på, at der er noget særlig nyt i det, hr. Ove Fich vil sige, for sandheden er, at Amsterdamtraktaten absolut er færdig, og at der ligger en helt klokkeren strategi omkring udvidelsen i den nye traktat: Der kan komme fem lande plus ét med, og skal der flere østeuropæiske lande med, skal man i gang igen helt forfra med nye tratatforhandlinger og regeringskonferencer osv. Og det ved hr. Ove Fich udmærket godt, men er der store nyheder omkring en ændret Amsterdamtraktat, så hører jeg gerne om disse fra hr. Ove Fich.
Annette Just (FP), 1997-12-10:
Jeg vil gerne have lov til at starte med at sige mange, mange tak til hr. Ove Fich, fordi han for én gangs skyld var ærlig og sagde, at man løb tør for tid i Amsterdam.
Og så når han selvfølgelig til den meget korrekte konklusion, at Amsterdamtraktaten ikke er færdig.
Selvfølgelig er den ikke det!
Der er en halv side om udvidelsen, og resten er en gang bøvl om forskellige miljøtiltag og alle de ting, som statsministeren elsker at stå og tale om, men som ikke har noget som helst med udvidelsen at gøre.
Men det, som stats- og regeringslederne var blevet sat til at arbejde med,
var faktisk at forberede EU til at kunne klare udvidelsen, men det klarede de altså ikke helt så godt.
Men mit spørgsmål til hr. Ove Fich er: Er Socialdemokratiet så ikke ærligt og åbent nok til at sige: Før vi overhovedet kan diskutere noget som helst eller sende noget som helst ud til folkeafstemning, er vi nødt til at få lavet den revision af unionstraktaten færdig, som det ikke lykkedes at få færdig i Amsterdam?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1997-12-10:
I en del af hr. Ove Fichs indlæg beskæftigede han sig netop med udvidelsen af EU i forhold til Amsterdamtraktaten og de institutionelle ændringer, som fremgår af den traktat.
Og hr. Ove Fich sagde, at Amsterdamtraktaten var tilrettet til en medlemsskare i EU på 26, og hr. Ove Fich sagde også, at Socialdemokratiet vil have, at der skal gå nogle år - han sagde ikke hvor mange år, men altså nogle år - under de nye regler i Amsterdamtraktaten, inden man foretager nye traktatændringer, altså nye institutionelle ændringer.
Derfor vil jeg spørge hr. Ove Fich, hvordan i alverden hr. Ove Fich forestiller sig at det vil kunne ske med Amsterdamtraktaten.
For det er jo fuldstændig rigtigt, som det har været nævnt, at Amsterdamtraktaten netop lægger op til en mindre udvidelse og ikke en stor udvidelse, og at der skal nye institutionelle ændringer til, før der kommer en stor udvidelse.
Og det er også blevet bekræftet i spørgetiden for nogle onsdage siden af statsministeren, at sådan forholder det sig.
Så jeg kan slet ikke følge den nye tankegang, som Socialdemokratiet prøver at foranledige folk til at tro på, herunder det indlæg, som vi netop har hørt fra hr. Ove Fich.
Ove Fich (S), 1997-12-10:
Til hr. Keld Albrechtsen kan jeg sige: Vi opfatter ikke det, der skal foregå, som en symbolsk handling; vi opfatter det som meget reelt, at de 15 EU-lande og de 11 ansøgerlande i fællesskab starter udvidelsesprocessen, og vi lægger overordentlig stor vægt på, at de partnerskabsaftaler, som bliver et omdrejningspunkt, rent faktisk ligger i denne multilaterale ramme.
Og så vil jeg blot sige, at nu er hr. Keld Albrechtsen ked af, at det måske ikke bliver alle 11 ansøgerlande, der kommer ind i rigtige forhandlinger lige fra starten, men
havde det været alle 11, så ville hr. Keld Albrechtsen formentlig have været ked af, at Rusland og Ukraine ikke var med, og havde Rusland og Ukraine været med, så havde det nok været Kina, der var problemet.
Jeg tror ikke, man kan gøre hr. Keld Albrechtsen tilfreds på det her felt.
Jeg vil svare hr. Holger K. Nielsen, fru Annette Just og hr. Kristian Thulesen Dahl samlet:
Jeg er lidt ked af, at man ikke hørte efter, hvad jeg sagde i min ordførertale, for det er helt klart, at vi ikke ønsker en stor institutionel reform, men der står i Amsterdamtraktaten - og alle, der har læst den, vil kunne bekræfte det - at der er nogle få udestående punkter, som skal ordnes i forbindelse med udvidelsen, og det er afstemningsreglerne i Ministerrådet, det er antallet af kommissærer, og det er fordelingen af pladserne i Europa-Parlamentet.
Det står der, og det er en del af Amsterdamtraktaten, og det har været kendt lige fra starten, og det er det fortsat.
Så jeg kan ikke forstå, hvor mysteriet omkring disse ting er.
Jeg lægger ikke op til en ændring af Amsterdamtraktaten, men jeg lægger op til, at man selvfølgelig gør det, der står i Amsterdamtraktaten, nemlig løser disse små udestående problemer.
Keld Albrechtsen (EL), 1997-12-10:
Fru Charlotte Antonsen glædede sig over hr. Ove Fichs melding
på spørgsmålet om institutionelle ændringer.
Og det kan jeg jo godt forstå, for det, hr. Ove Fich signalerede, er jo i realiteten, at han har imødekommet det ønske, Venstre længe har haft om, at man skal give køb på det spørgsmål.
Så tillykke med det, havde jeg nær sagt.
Jeg håber, at man så i det mindste vil være med til, at det skal gå demokratisk til. Nu kunne jeg forstå, at hr. Ove Fich har den opfattelse, at man skal bede Justitsministeriets Lovkontor om et notat vedrørende suverænitetsafgivelse.
Vi kender jo godt svaret.
Man får det svar, man beder om, og det kommer til at hedde, at det ikke vil være suverænitetsafgivelse at ændre stemmefordelingen til ugunst for de små lande.
Og så må hr. Ove Fichs svar jo fortolkes sådan, at regeringen er indstillet på at køre det spørgsmål uden folkeafstemning.
Der vil jeg godt spørge Venstre: Kan vi så få en garanti
fra Venstre om, at man vil være med til at sikre, at vi får en folkeafstemning på et sådant spørgsmål, således at man ikke, hvis man stemmer ja til Amsterdamtraktaten, dermed på forhånd har godkendt hvad som helst, der kan komme senere hen, med hensyn til magtfordeling?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1997-12-10:
For det, man kan udlede af hr. Ove Fichs svar, er jo, at Socialdemokraternes budskab til vælgerne er: Husk nu, at når I skal stemme den 28. maj, så stemmer I om Amsterdamtraktaten plus nogle fremtidige ændringer.
Men i realiteten er dét budskabet af det, hr. Ove Fich siger.
Annette Just (FP), 1997-12-10:
Tænk, at Venstres ordfører på EU-spørgsmål - og det er jo ikke en helt ny ordfører, men det er faktisk en ordfører, som man forventer virkelig er sat ind i tingene og ved, hvad det er, det drejer sig om, for hun har jo trods alt siddet en del år nu - kan sige, at alle de dér detaljer, såsom ændringer i økonomien for hele EU, såsom de institutionelle ændringer, såsom stemmevægte, kommissærer, og hvor mange Europa-Parlamentsmedlemmer der skal være, ikke er andet end diller daller.
Ja, undskyld, men så kan jeg altså godt undre mig over, at der kan være så mange borgerlige vælgere, som synes, at det er værd at tage Venstre alvorligt, når de taler om EU.
Vi er nogle, der ønsker at tage det en anelse mere alvorligt, og derfor vil jeg gerne fremsætte et: Forslag til vedtagelse
»Folketinget konstaterer, at regeringen fortsat arbejder på at få alle ansøgerlande med til udvidelsesforhandlingerne fra starten.
Folketinget pålægger regeringen at arbejde for, at EU-medlemskab kun kan opnås ved, at de pågældende lande kan klare EU-kravene, herunder også de økonomiske krav.
Ove Fich (S), 1997-12-10:
Til fru Annette Just ved jeg næsten ikke, hvad jeg skal svare, for det er jo sådan set selvindlysende, at økonomidiskussionen ligger uden for Amsterdamtraktaten.
Det har den gjort lige fra starten, det gør den fortsat.
Vi kunne afslutte Amsterdamtraktaten.
Tilbage står de ting, som jeg nævnte: strukturfonde, landbrugspolitikken og finansieringen
af det hele
Jeg forstår ikke, hvori mysteriet består, så jeg bliver svar skyldig.
Til hr. Holger K. Nielsen vil jeg gerne sige, at det er klart, vi kender Amsterdamtraktaten, men vi skal også huske, at der i den står en klar procedure for, hvordan man får løst disse, hvad jeg vil kalde mindre institutionelle spørgsmål.
Vi kender ikke processens resultat, deri er jeg enig med hr. Holger K. Nielsen, men vi kender proceduren.
Den er, at der indkaldes til en regeringskonference.
Jeg regner med en miniregeringskonference, når vi skal udvide med mere end 5 lande.
Proceduren er ganske klar.
Og så vil jeg blot sige til hr. Keld Albrechtsen og hr.
Kristian Thulesen Dahl, at man overhovedet ikke skal være i tvivl om Socialdemokratiets stilling til disse kommende ændringer
Vi følger den procedure, som er fastlagt, herunder spørgsmålet om suverænitetsafgivelse, i henhold til grundloven.
Det har vi altid gjort, og det vil vi fortsat gøre.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1997-12-10:
Jeg hæftede mig også ved det synspunkt, hr. Ove Fich gør sig til talsmand for, nemlig at de her ubetydelige ændringer, der skulle ske i magtbalancen, er sådan noget, man bare ordnede, i takt med at man snakkede udvidelse.
Det gør mig oprigtigt bekymret, for det betyder vel, at den strategi, socialdemokraterne går ind for, er, at nu skal man have vedtaget Amsterdamtraktaten og have den her proces i gang.
Så sidder man over en eftermiddag og bliver enige om at ændre stemmevægtene i Ministerrådet, og over en eftermiddag får man lige ændret sammensætningen af Kommissionen, og man får over en eftermiddag lige forhandlet sig på plads om størrelsen af Europa-Parlamentet og antallet af de enkelte landes repræsentanter dér.
Er det ikke korrekt, at det er strategien hos Socialdemokratiet, og at man egentlig ikke agter at involvere en større del af befolkningen i spørgsmålet om den indre magtfordeling?
Er det ikke tanken?
Det har man jo set tidligere.
Det er jo ikke nyt, at det måske kunne være strategien.
Det kunne være rart at få bekræftet, om det er den strategi, socialdemokraterne forfølger, nemlig at sætte befolkningen ud på et sidespor, når det drejer sig om, hvilken magtfordeling der eksempelvis skal være i Ministerrådet.
Keld Albrechtsen (EL), 1997-12-10:
Jeg må konstatere, at jeg får ikke svar på mit spørgsmål, og det betyder jo desværre nok, at Socialdemokratiet er indstillet på at acceptere hvad som helst, som det topmøde kan finde på at beslutte.
Det må jo være det svar, man kan udlede.
Og så blev jeg meget bekymret, da jeg hørte hr. Ove Fich kalde magtfordelingen i Ministerrådet for et lille spørgsmål, et spørgsmål af begrænset betydning, for det leder mistanken hen på, at man har tænkt sig at gennemføre den uden en folkeafstemning til sin tid, og derfor vil jeg bede hr. Ove Fich om at komme herop og give et klart tilsagn om, at en ændring af magtfordelingen til ugunst for de små lande ikke kan gennemføres uden en folkeafstemning.
Det er et meget afgørende spørgsmål, også for at vælgerne, når de skal stemme om Amsterdamtraktaten, kan vide, om de så køber katten i sækken.
Forslag til vedtagelse
»Folketinget opfordrer regeringen til på EU-topmødet den 12.-13. december 1997 - at sige nej til EU-formandskabets kompromisforslag om optagelsesforhandlingerne, - at afkræve Tyrkiet respekt for menneskerettighederne og den kurdiske befolknings rettigheder som forudsætning for deltagelse i en europæisk konference, - at sige nej til en EU-topmødebeslutning om oprettelse af et Euroråd og - i stedet at stille forslag om, at der optages forhandlinger med alle de østeuropæiske lande om rimelige aftaler om samhandel, miljø og økonomisk bistand med det sigte at undgå en deling af Europa.«
Annette Just (FP), 1997-12-10:
Blot for at minde hr. Ove Fich om, at han glemte sådan en lille væsentlig ting som hele økonomien, da han sagde, at der står i Amsterdamtraktaten, at der er nogle små udestående problemer ved udvidelsen såsom alt det tekniske med hensyn til, hvordan man skal stemme, hvor mange der skal sidde i Parlamentet, og hvor mange kommissærer der skal være, og lignende.
Der er altså også hele økonomien.
Jeg ved nemlig, at den faktisk også bekymrer hr. Ove Fich, og derfor synes jeg, han skal have en chance for at svare ordentligt på mit spørgsmål. For hr. Ove Fich brugte til min store glæde også en del af sin taletid på strukturfondene og på landbrugsreformen osv., og det skal jo altså også igennem, inden vi kan foretage den udvidelse, som vi alle sammen er enige om er vigtig, men arbejdet er ikke gjort færdigt, og derfor citerede jeg faktisk, hvad hr. Ove Fich sagde i sit svar: at man løb tør for tid i Amsterdam.
Og det er korrekt, og derfor er det noget klamphuggeri, men o.k., det er ikke Amsterdamtraktaten som sådan, vi diskuterer i dag; det er udvidelsen.
Mit spørgsmål var bare: Synes Socialdemokratiet ikke, at det er på tide at være ærlig nok til at sige, at man løb tør for tid, og at det ikke er færdigt arbejde, så lad os få den skrevet om.
Holger K. Nielsen (SF), 1997-12-10:
Jeg er glad for, at hr. Ove Fich bekræfter, at det, vi skal stemme om den 28. maj, er den traktat, vi kender nu - ingen tvivl om det, for så går jeg ud fra, at hr. Ove Fich kan erklære sig enig med mig i, at det indebærer, at der under denne traktat kan optages fem øst- og centraleuropæiske lande.
At det ligger i den traktat, går jeg også ud fra at vi er enige om.
Jeg går også ud fra, at vi er enige om, at hvad der så skal ske med de resterende øst- og centraleuropæiske lande, ved vi ikke i dag, for det er der ingen beslutning om.