runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ole Sohn (SF), 2006-11-16:
Der er grund til at være bekymret, hvis Dansk Folkeparti lægger budgetter for et år på baggrund af budgetter fra de foregående år.
Enhver virksomhed tager da udgangspunkt i regnskabet, ud fra hvad man rent faktisk har brugt, og ud fra regnskabet beslutter man, hvordan man skal planlægge for fremtiden.
Ellers kører det da fuldstændig af sporet.
Der skal selvfølgelig gås ud fra, hvad der blev brugt i 2005, det er det sidste regnskabsår, der er tal fra, og vi kan altså se, at nu budgetterer man med 200 mio. kr. mindre til daginstitutionsområdet.
Det er rigtigt, at samlet set falder børnetallet; men det, finansministeren ved, og som han ikke har sagt til hr. Kristian Thulesen Dahl, er, at antallet af børn, der bliver passet i daginstitutionerne, er steget og fortsat stiger.
Det vil sige, at behovet for børnepasning bliver større, på trods af at børnetallet falder, og det er naturligt nok, fordi vi har en så høj beskæftigelse, og der er kommet flere ud på arbejdsmarkedet.
Derfor er vi i en situation, hvor daginstitutionerne bliver dårligere med færre pædagoger, flere lukkedage og færre udflugter.
Allerede nu vi kan se, at der budgetteres med et mindre forbrug pr. ældre.
Antallet af ældre stiger nemlig, så der bliver brugt mindre pr. ældre, end der blev brugt i 2005, og det er bl.a. Dansk Folkepartis ansvar.
Margrethe Vestager (RV), 2006-11-16:
Jeg synes, ordførerens svar er et meget godt eksempel på, at man sådan set er ligeglad med, at driftsudgifterne på børnepasning falder med 200 mio. kr., for staten er der jo til at dele godbidder ud til kommunerne, som skal bruges på den måde, staten gerne vil have det, og som givetvis skal fordeles efter ansøgning til puljer og kvalitetssikringsmekanismer, og hvad ved jeg.
Derfor er spørgsmålet jo ganske enkelt: Er det bedre, at staten kommer med en pulje, eller er det bedre, at kommunerne selv kan prioritere inden for et egentligt råderum, som staten ikke har været inde og lægge beslag på, fordi regeringen skulle have sine valgløfter opfyldt?
Margrethe Vestager (RV), 2006-11-16:
Det er jo altid lidt irriterende, når sådan nogle debatter her udvikler sig til at være en slags kalejdoskopisk talleg.
Der vil jeg bare spørge ordføreren, om han også vil sørge for, at vi får sammenlignelige tal, for sådan som jeg ser de seneste meldinger fra regeringen, ser det ud, som om man er begyndt at ændre definitioner.
F.eks. skal vi nu til at diskutere, hvor mange penge der bruges pr. barn, og ikke, hvor mange der bruges pr. passet barn.
Det er unægtelig mere interessant at vide, hvor mange penge der bliver brugt til børnepasning, og ikke bare, hvor mange penge som sådan der bliver brugt til de børn i en given aldersgruppe, der er i Danmark.
Det er jo ret vigtigt, for én ting er, at vi har de her taldiskussioner, noget andet er, hvis vi skal føre dem på et grundlag, hvor statistikken hele tiden skifter.
Som hr. Thulesen Dahl jo gør det meget tydeligt, sidder hr. Thulesen Dahl meget, meget tæt på dem, der styrer regnedrengene, og derfor håber jeg også, at hr. Thulesen Dahl vil gøre sin indflydelse gældende og sørge for, at vi får egentlig sammenligneligt materiale, sådan at vi kan se, hvordan det ser ud i 2007, i forhold til hvordan det har set ud i 2006, for ellers bliver enhver politisk debat om de her prioriteringer jo fuldstændig meningsløs.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2006-11-16:
Jeg tror kun, fru Line Barfod hører halvdelen af, hvad jeg siger, men det er jo ikke første gang, jeg har det problem; der kan jeg henvise til tidligere debatter.
Jeg mener, det er meget vigtigt, at man udvikler velfærden.
Jeg synes, det er meget, meget vigtigt, at man udvikler kvaliteten af de tilbud, man giver de ældre; at man udvikler kvaliteten af børnepasning; at vi har en folkeskole, der bliver bedre og bedre.
Jeg har ofte herinde været med til at argumentere for, at vi burde styre det lidt kraftigere, og der møder jeg tit en mur af politikere, der siger: Nej, for det må kommunerne selv finde ud af; vi skal have kommunalt selvstyre.
Det er jo sådan en debat, vi har om, hvem der så har ansvaret for at udvikle den velfærd.
Det, vi bare kan se med hensyn til økonomien – og det er det, jeg håber jeg kan få fru Line Barfod til at anerkende – er, at de foreløbige tal, vi har fået fra kommunerne selv, i hvert fald viser, at man næste år bruger flere penge og ikke færre penge, og det er jo ikke nedskæringer at bruge flere penge.
Så det er jo udgangspunktet.
Så siger fru Line Barfod noget om, at meget tyder på, at der så bliver skåret ned i enkeltkommuner, og hvordan det opleves.
Der er det så, jeg siger, at man må have en holdning til, om man vil have større lighed her i landet.
For hvis det, man gør, er, at man vil tage penge fra nogle af dem, der har mest, og give til nogle, der har mindre, så synes jeg jo egentlig, at fru Line Barfod med sin baggrund burde synes, at det i udgangspunktet var godt.
Line Barfod (EL), 2006-11-16:
Hr. Kristian Thulesen Dahl siger, at man ikke samlet set skærer ned.
Der er fløjet mange tal gennem luften her.
Meget tyder på, at der bliver skåret ned, også samlet set.
Derfor synes jeg, det er meget fint at sige, at de ældre ikke skal tvinges til at have varm mad, hvis de ikke vil have det; det er jeg fuldstændig enig i.
Men det var ikke det, jeg spurgte om.
Det, jeg spurgte om, var, om det, hr. Kristian Thulesen Dahl mener, når han siger, at der skal være lighed og harmonisering, så faktisk er, at man ikke skal have mulighed for at øge velfærden.
Hidtil har vi jo i høj grad udviklet velfærden i Danmark, ved at en række kommuner via det lokale demokrati har besluttet, at de ville udvikle velfærden og gøre tingene bedre.
Men jeg kan forstå, at hr. Kristian Thulesen Dahl mener, at det nu skal harmoniseres.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2006-11-16:
Fru Line Barfod indleder med at sige ansvar for de nedskæringer, der sker i kommunerne.
Jeg håber, vi kan nå til så stor grad af enighed på trods af de politiske uenigheder, der er, at det, vi nu kan se af de tal, der foreløbig er kommet ind fra kommunerne, viser, at man bruger flere penge næste år end i år – altså at man ikke samlet set skærer ned.
Den anden del af det, jeg tog ansvaret for, som fru Line Barfod er inde på, er den omfordeling, der så sker inden for kommunerne, hvor jeg virkelig mener, at det, vi gør, er at skabe større lighed.
Hvis man er modstander af alt det, der foregår nu, er man i virkeligheden tilhænger af større ulighed i kommunerne.
Og det er vi altså ikke.
Så er der spørgsmålet konkret om det med, hvad harmonisering er.
Er det altid på det laveste niveau?
Nej, det er det ikke.
Det er jo heller ikke altid på det højeste niveau.
Men der er mange måder at gøre det på.
I den kommune, jeg sidder i, og som fru Karen Klint var opmærksom på og interesseret i hos den tidligere ordfører, arbejder vi med et forslag om mad til de ældre.
Det forslag går ud på, at vi kan give de ældre det tilbud i hele den nye kommune, at de kan få leveret varm mad, hvis de ønsker det.
Forventningen er, at hvis man laver et udbud – endda måske kun på cirka en fjerdedel af den samlede madproduktion – sparer kommunen godt nok over 9 mio. kr. ved at gøre det.
Men det er altså inklusive et tilbud til de ældre om varm mad, hvis de selv ønsker det.
Så jeg mener, det er vigtigt at give valgmuligheder.
Det er vigtigt, at de ældre føler sig godt betjent, og det er vigtigt at give dem det tilbud, som de efterspørger.
Line Barfod (EL), 2006-11-16:
Hr. Kristian Thulesen Dahl indrømmede selv at have et stort medansvar for de nedskæringer, der sker rundtom i kommunerne, kunne jeg forstå.
Det må man jo også sige han har, da det er hr. Kristian Thulesen Dahl, der har stemt den kommuneaftale igennem i Finansudvalget, som dikterer, at kommunerne ikke må bruge penge, heller ikke selv om de havde dem, ud over en ganske lillebitte vækst.
Det, som jeg gerne vil høre, er, om hr. Kristian Thulesen Dahl, når han siger, at der skal være større lighed, mener, at hvis der er en række kommuner, hvor de ældre får frossen mad én gang om ugen i stedet for at få leveret varm mad hver dag, skal man harmonisere serviceniveauet, så alle ældre kommer ned på at få frossen mad én gang om ugen; frem for at kommunerne skal have et selvstyre til at kunne vælge at bruge penge på f.eks. at opretholde, at de ældre kan få varm mad hver dag, og at hvis man slår flere kommuner sammen, hvor der har været forskelle, så kunne alle ældre i den nye kommune få lov at få varm mad hver dag.
Ole Sohn (SF), 2006-11-16:
Vi har ikke et særlig stort politisk-økonomisk apparat, så derfor plejer jeg som regel at gøre brug af Finansministeriets apparat igennem spørgsmål via Finansudvalget eller KL’s oplysninger, for så får man nogle tal, som er officielle.
Og jeg vil gerne medgive hr. Kristian Thulesen Dahl, at der i 2007 er budgetteret med eller aftalt beløb på 200 mio. kr. mere, end der blev forbrugt i 2005.
Så er det sat på plads: Der bliver brugt flere penge.
Det, der er årsagen til, at der bliver skåret ned mange steder, er, at den demografiske udvikling gør, at der mangler mange hundrede millioner kroner; demografiudviklingen gør, at der mangler penge.
Jeg var forleden til møde i Holbæk – den dag, hvor det blev offentliggjort, at de skulle afskedige 34 pædagoger for at kunne overholde de stramme rammer, som regeringen og Dansk Folkeparti har lagt over kommunerne.
Det er jo bare et enkelt eksempel, men sådan kan man jo nævne dem fra kommune til kommune.
Men når hr. Peter Christensen nu gerne vil tage tallene under et, er det jo godt, at vi er kommet så langt i processen, at man nu fra KL’s side også kan sammenholde budgetterne med de regnskaber, som Finansministeriet lægger frem.
Og der kan man jo se sort på hvidt, at der til næste år bruges færre penge pr. ældre, i forhold til hvad der blev brugt i 2005.
Der sker en direkte nedgang i forbruget pr. ældre.
Det er tallenes kendsgerning, og det er ikke i en enkelt kommune, det er generelt.
Samtidig ved vi, at kommunerne næste år bruger 200 mio. kr. mindre generelt på daginstitutionsområdet.
Hvordan hænger det sammen med hr. Peter Christensens vidtløftige bemærkninger om, at det vælter ud med flere penge, når vi kan se, at der bliver brugt 200 mio. kr. mindre på daginstitutionsområdet, at der bliver brugt færre penge pr. ældre i 2007, i forhold til hvad der blev brugt i kommunerne i 2005?
Søren Gade (V), 2006-11-16:
Jeg tror, jeg har hørt de fleste af hr. Holger K. Nielsens spørgsmål.
Jeg vil sige til hr. Holger K. Nielsen, at vi ser på tre flytyper, hvoraf den ene, som hr. Holger K. Nielsen rigtigt siger, er under udvikling.
Jeg er også nødt til at sige til hr. Holger K. Nielsen, at hvis det skulle vise sig, at det er det fly, Joint Strike Fighter, der går hen og vinder, vil der altså være rigtig, rigtig mange fly i luften, inden Danmark får et fly af den type.
For det er sådan, at når Danmark skal have nye fly, skal det være i perioden 2015-2020, og der vil både Eurofighter og Gripen og Joint Strike Fighter flyve i et meget stort antal, så på det tidspunkt er der ikke tale om, at vi køber en flyver, der ikke kan flyve.
De vil flyve i stort antal, uanset hvilket af de tre fly der måtte være tale om.
Jeg er også nødt til at sige til hr. Holger K. Nielsen: Prisdiskussionen er da utrolig vigtig.
Og uanset om det er Gripen eller Eurofighter eller Joint Strike Fighter, der eventuelt bliver valgt, skal der da foreligge et ordentligt grundlag for politikerne i Folketinget at tage en beslutning på, man kan jo ikke bare tage en beslutning om køb af et fly uden af have et overslag over, hvad det er.
Jeg har stået her i dag og givet tilsagn om, at hvis der er et flertal i de partier, som ønsker et nyt kampfly, for, at vi får undersøgt til bunds, hvad det koster i livscyklus, så skal vi da have det undersøgt.
For uanset at vi har forskellige opfattelser af, om vi skal have fly eller ej, har jeg altså den samme interesse som hr. Holger K. Nielsen, nemlig at vi skal have det bedst mulige grundlag, og at det skal være belyst bedst muligt, når Folketinget træffer en beslutning.
Så spørger hr. Holger K. Nielsen, hvornår man træffer beslutningen om typevalg.
Jeg har sagt, at det sker senest i 2009, og jeg kunne godt forestille mig, at det sker før.
Men jeg har også understreget, at det ikke er mig, der træffer beslutningen om typevalg, det er partierne i Folketinget, således at forstå, at hvis og når det nødvendige beslutningsgrundlag er tilvejebragt, kan man vælge at sige: Hvis Folketinget på et senere tidspunkt beslutter sig for, at vi skal have fly, skal det være den type her.
Men jeg må sige til hr. Holger K. Nielsen, at det ikke er op til mig som forsvarsminister, det er op til hr. Holger K. Nielsens kolleger i Forsvarsudvalget.
Og det vil så senest blive i 2009, og bliver det før, er det, fordi politikerne i Forsvarsudvalget mener, at de har fået belyst de spørgsmål, de har rejst, og har det nødvendige grundlag for at træffe en beslutning om et typevalg.
Peter Christensen (V), 2006-11-16:
Nu er virkeligheden ikke helt så enkel, men jeg vil da gerne komme med et klart svar.
Jeg blev spurgt, hvad Venstres ordfører synes.
Jamen jeg synes helt bestemt, at hvis jeg havde siddet i en kommunalbestyrelse, ville jeg prioritere den borgernære service højere end f.eks. investeringer i et kulturhus eller andre ting.
Det ville jeg helt klart gøre, for jeg synes, at mennesker er vigtigere end f.eks. bygninger.
Jeg kan konstatere, når vi ser på de foreløbige tal, at der f.eks. på ældreområdet budgetteres med omkring 700-800 mio. kr. mere, og det må nødvendigvis give sig udslag i en bedre service på det område, også selv om der er flere ældre i en given kommune.
Men det, som vi har ansvaret for på Christiansborg, er jo, om pengene bliver givet til kommunerne, og det er de blevet.
Søren Gade (V), 2006-11-16:
Det var vel mere en tale fra hr. Rune Lund end et reelt spørgsmål.
Jeg er bare nødt til at sige, at det med de 2 mia. kr. kun bliver effektueret, hvis man på et senere tidspunkt skulle vælge Joint Strike Fighter, og så drejer det sig om 2 mia. kr. frem til 2060.
Hvis man springer ud af projektet inden, betaler man ikke 2 mia. kr., så betaler man det antal kroner, der skal forfalde pr. år til og med 2060.
Men jeg er da udmærket klar over, at hr. Rune Lund måske mere er båret af et had over for, at det er et amerikansk produkt.
Og der vil jeg bare ligesom den socialdemokratiske ordfører sige til hr. Rune Lund: Vi undersøger tre flytyper, uagtet hvilket oprindelsesland de kommer fra, og så bliver der tilvejebragt et beslutningsgrundlag for Folketingets partier, og på baggrund af det vil man træffe en beslutning om et eventuelt køb af kampfly.
Rune Lund (EL), 2006-11-16:
Jeg er helt klar over, at beslutningen formelt ikke er taget, men sagen er jo, at beslutningen reelt vil blive taget, hvis man smider 2 mia. kr. ekstra i udviklingen af Joint Strike Fighter.
Som forsvarsministeren selv siger, skal man også gå med i næste fase, når man først har sagt a og b.
Jeg ved godt, hvad der vil ske, når vi på et tidspunkt kommer og skal diskutere det her igen i Folketingssalen.
Så vil forsvarsministeren sige – hvis ikke til Ritzaus Bureau, så i anden sammenhæng – at nu har vi jo sagt a, b og c, og så skal vi også gå med i næste fase.
Og hvis vi diskuterer det igen om 3 år, vil man sige, at nu har vi sagt a, b, c og d, og så skal vi også gå med i næste fase.
Til sidst ender man helt oppe i f og F-35, og så bliver det her fly en realitet.
Historien må jo så vise, hvem der får mest ret, det kan ikke afgøres i dag, men for mig at se er der ingen tvivl om, at beslutningen om Joint Strike Fighter reelt er taget, hvis man vælger at bruge 2 mia. kr. ekstra på at udvikle det fly.
Søren Gade (V), 2006-11-16:
Først vil jeg sige til hr. Rune Lund, at jeg er helt klar over, at hr. Rune Lund og Enhedslisten er imod engagementet i Afghanistan, men nu er der et bredt flertal for engagementet i Afghanistan, og der er også et bredt flertal for, at vores soldater skal have de bedste muligheder for at operere i Afghanistan.
Og der har vi altså flere gange været afhængige af andre landes kampfly.
Der er det så bare min pointe, at vi også selv må være rede til at stille det værktøj til rådighed for andre.
Jeg anerkender, at hr. Rune Lund og Enhedslisten er imod den type operationer, men det er der altså et flertal i Folketinget, der ikke er.
Altså, jeg må sige, at i 1997 under en tidligere regering besluttede man sig for at indgå i det her projekt.
Det blev bekræftet ved en aftale i 2002, hvor man i løbet af perioden frem til 2014 skulle bruge 1 mia. kr.
Nu er der tale om, at man frem til 2060 maksimalt kan komme til at betale 2 mia. kr., under forudsætning af at man på et eller andet tidspunkt vælger Joint Strike Fighter.
Vælger man ikke Joint Strike Fighter i 2009, jamen så betaler man så for 2007, 2008 og 2009, det vil sige, at der betaler man altså penge for de 3 år, man har været med i det projekt, og så går man ud af projektet med 90 dages varsel.
Derfor er der ikke tale om, at vi binder os for 2 mia. kr.
Vi binder os for måske 150 mio. kr. i de år, frem til beslutningen træffes.
Rune Lund (EL), 2006-11-16:
Jeg synes, at forsvarsministerens eksempel med Afghanistan sådan set bare styrker min argumentation.
Som forsvarsministeren ved, var Enhedslisten mod krigen i Afghanistan, ligesom vi var det i forbindelse med Irak.
I Afghanistan har vi set, at man ikke kan bombe demokrati ind i hovedet på folk, vi har set, hvilken udvikling der er sket, vi har set en krig, som i realiteten er tabt, ligesom vi har set det i Irak.
Så det styrker jo bare min argumentation, om man så må sige, om, at vi ikke kan bakke det op, at man køber et jagerfly, som netop kan bruges til den slags krigsførelse.
Forsvarsministeren sagde til Ritzaus Bureau den 9. november i år, kl. 13.59, om det her spørgsmål: »Min personlige holdning er, at når man har sagt a og b, skal man også gå med i næste fase.«
Og så understregede forsvarsministeren, at partierne bag forliget først skulle inddrages.
Derfor er det, som jeg vil spørge forsvarsministeren om, følgende: Når man har sagt a og b, skal man så ikke også sige b og c, c og d, d og f for F-35, som flyveren jo nok i sidste ende kommer til at hedde?
Er det ikke den åleruse, vi er inde i, og er beslutningen derfor ikke reelt taget, når man vælger at bruge 2 mia. kr.?
Hans Kristian Skibby (DF), 2006-11-16:
Om det engang skulle blive virkelighed, ville det da være spændende, at vi skulle ringe til FN, hvis der kom en situation, hvor man fik behov for det.
Mit efterfølgende spørgsmål er sådan set i samme dur.
For vi har jo tidligere været inde på, at Danmark også aktivt var med, i forbindelse med at man skulle have Afghanistan fritaget fra talebansk styre, og ligeledes var danske fly også i aktiv tjeneste, dengang man havde Kosovoindsatsen, hvor det serbiske militær begik overgreb mod civile.
Der vil jeg gerne spørge hr. Rune Lund: Hvem skulle de have ringet til?
Rune Lund (EL), 2006-11-16:
Det, der er brug for i verden i dag, er nedrustning og ikke oprustning.
Derfor ville enhver nedrustning i det danske militær være et skridt i den rigtige retning, og enhver oprustning ville være et skridt i den forkerte retning.
Jeg gad godt have, at Danmark blev brandet som et land, som gik ind for civil genopbygning, et land, som gik ind for, at man brugte penge fra militær til udviklingsbistand, og at man brugte dem til at løse konflikter forebyggende.
Det kan så godt være, at man nogle gange kunne få brug for et jagerfly.
Hvis jeg og Enhedslisten måtte bestemme, skulle jagerfly være placeret under FN i en udrykningsstyrke, som så kunne forsvare Danmarks territorium, hvis det skulle blive nødvendigt, men jeg har svært ved at se, at vi har nogen fjender, som gjorde det nødvendigt i den nærmeste fremtid.
Hans Kristian Skibby (DF), 2006-11-16:
Der var ikke noget uventet i den ordførertale, som kom fra Enhedslistens ordfører.
Det var ventet, at man ville sige, at hele verden skal leve i fredelig sameksistens, og så skal vi ellers efterfølgende sidde og sige halleluja til hinanden, og det kunne måske også være meget behageligt, men vi må prøve indimellem at tage udgangspunkt i virkelighedens verden.
Der nævnte ordføreren, at vi ikke fremover selv skulle have jagerfly.
Så vil jeg gerne stille ordføreren det simple spørgsmål: Hvis Danmark kommer i en situation, hvor vi eventuelt får behov for luftstøtte herhjemme, hvem skal vi så ringe til?
I gamle dage havde vi jo to verdensmagter, som havde mange, mange våben, Sovjetunionen/USSR på den ene side og USA på den anden side.
Nu er den ene væk.
Hvem skal vi så ringe til?
Vil hr. Rune Lund ringe til Bushs afløser?
Morten Helveg Petersen (RV), 2006-11-16:
Det er den diskussion, som jeg synes er utrolig vigtig at få gang i, og jeg foreslår konkret, at eksempelvis Institut for Militære Studier udbedes at belyse behovet for kampfly i fremtiden bl.a. ud fra en form for scenarier, og det kunne være den type scenarier, som hr. Rune Lund skitserer her.
Jeg skal skynde mig at indrømme på stående fod, at jeg ikke er ekspert i kampfly.
Så jeg er i hvert fald ikke parat til på nuværende tidspunkt for mit vedkommende blot at sige, at en Stealthkapacitet er helt unødvendig og unyttig; det kunne da godt være, at den var nyttig eksempelvis i Darfur.
Men lad os prøve at blive klogere på det – og gerne i fællesskab.
Rune Lund (EL), 2006-11-16:
Jeg tror ikke, et Stealthbombefly, som kan læsses med masser af bomber, og som er beregnet til at undgå radarsystemer, et meget avanceret teknisk fly, vil være det mest rigtige at sætte ind i Darfur.
Det kan godt være, at hr. Morten Helveg Petersen mener, at jeg ikke har ret.
Men her står jeg med en artikel, hvor Jacob Børresen, som er seniorforsker ved Norsk Institutt for Strategiske Studier – og i Norge har man haft en ret grundig debat af det her – siger, at: »JSF er bedre egnet til å bombe Bagdad, enn til å overvåke luftrommet utenfor Finnmarkskysten.«
Det, som han siger, er, at JAS Gripen og Eurofighter er såkaldte air superiority-fly, de er altså gode til luftkamp fly mod fly, men de er ikke sådan nogen fly, som skal ind og smide en masse bomber, de er derfor meget velegnede til at forsvare et nationalt territorium.
Men uanset hvad det er for et fly, man konkret snakker om, må hr. Morten Helveg Petersen da på et principielt plan kunne tage stilling til, om Det Radikale Venstre helst vil have et fly, som kan smide en masse bomber et eller andet sted i den tredje verden eller over Irak, eller om man vil have et fly, som primært er beregnet på at forsvare et territorium hjemme, men som selvfølgelig også kan bruges til andre ting.
Det synes jeg da er et meget principielt spørgsmål; det må man da kunne svare på.
Morten Helveg Petersen (RV), 2006-11-16:
Så langt er jeg slet ikke nået i mine overvejelser, at jeg er parat til konkludere på den måde, som hr. Rune Lund konkluderer her.
Dertil kommer, at jeg ikke er sikker på, at hr. Rune Lund har ret i sine betragtninger og i sondringen mellem defensive og offensive fly.
Med al respekt for hr. Rune Lund køber jeg i hvert fald ikke det udgangspunkt.
I øvrigt synes jeg da, det er lidt paradoksalt at høre, at hr. Rune Lund åbenbart foretrækker et ud fra hr. Rune Lunds argumentation defensivt fly, der kan forsvare det nationale territorium.
Som jeg ser det, vil den anden type kapacitet bl.a. kunne bruges til at iværksætte humanitære interventioner.
Med hensyn til massive krænkelser af folkeretten eksempelvis i Darfur vil jeg sige, at hvis hr. Rune Lund nu havde ret i sit udgangspunkt og i sin vurdering af, at to af flytyperne er defensive og kun kan benyttes til forsvar af territoriet, hvad skulle vi så gøre med hensyn til Darfur?
Jeg er altså uenig i hr. Rune Lunds præmis, jeg tror desværre ikke, at den holder fagligt set.