runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lars Barfoed (KF), 2002-04-24:
Nu har jeg nogle gange i debattens forløb - en debat, som i øvrigt har overrasket mig meget, jeg troede faktisk, at dette var et forslag, som vi kunne gennemføre i nogenlunde enighed
hørt hr. Søren Krarup benytte begrebet totalitært, at dette forslag skulle være et udtryk for, at vi bevæger os imod et totalitært samfund i Europa, sådan må jeg forstå det.
Det falder slet ikke sammen med min definition af begrebet totalitært.
Hr. Søren Krarups bekymring består jo netop i, at der er forskellige retsordner i de forskellige lande, således at vi skulle udlevere danske statsborgere til et andet retssystem end det danske.
Så der er netop ikke tale om, at vi gør noget totalitært.
Der er blot tale om, at den tilfældige omstændighed, hvor det f.eks. er lykkedes en dansk statsborger at flygte ud af det land, hvor forbrydelsen er begået, ikke skal betyde, at vedkommende ikke kan retsforfølges dér, hvor forbrydelsen er begået.
Frank Jensen (S), 2002-04-24:
Vi kan lave nok så høje strafferammer, hvis vi ikke har en ærlig chance for at opklare forbrydelsen.
Det præventive i forhold til at begå forbrydelse ligger i risikoen for at blive straffet, sandsynligheden for, at man bliver straffet, ikke i at man har høje strafferammer.
Derfor drejer det sig om, at vi over for forbrydere: pædofile, bankrøvere osv., kan sandsynliggøre, at der er så effektiv en retshåndhævelse som overhovedet muligt.
Men da vi har meget forskellige retspleje- og strafferetlige regler i Europa, og vi ikke tror, at der kommer nogen harmonisering i den nærmeste fremtid på det felt, så drejer det sig om, at man bliver udleveret til det land, hvor man har begået den meget alvorlige forbrydelse. Det er det, Dansk Folkeparti vil blokere for.
Og jeg siger, at det bliver ikke med Socialdemokratiets stemmer, den her sag bliver blokeret
Tværtimod, vi vil fremme den,
så det kan blive vedtaget i den her folketingssamling.
Man kan høre på hr. Krarup, at han er en kender af retorik og
i stand til at kunne bedømme andres retoriske bemærkninger.
Jeg synes nu, at hr. Krarup er en virkelig mester udi det retoriske.
Og at blive beskyldt for at være totalitær og have et totalitært syn på mennesker og på samfundet vil jeg gerne have mig frabedt.
Hvad er det totalitære syn i det?
Hvis man skal have en effektiv retshåndhævelse, så
tror jeg, at hr. Krarup og enhver, der følger denne her debat ude ved fjernsynsskærmene, kan forstå, at det er langt, langt mere effektivt at strafforfølge der, hvor man har det barn, der er blevet seksuelt misbrugt, end det er at skulle gennemføre sagen ved retten i Horsens. Hvis det er begået i Marseille, er det langt nemmere at bevise det i Marseille, hvor man har vidnerne. Forestiller Dansk Folkeparti sig, man skulle tage barnet fra Marseille op til Horsens Byret for her at føre bevis for, at der er tale om et seksuelt misbrug?
Jeg tror, enhver kan se, at Dansk Folkeparti har placeret sig uden for realiteternes verden i den her debat.
Søren Krarup (DF), 2002-04-24:
Nej, det er ikke det, Dansk Folkeparti vil, og vi har heller ikke tænkt at rejse rundt og sige det i forsamlingshusene.
Dansk Folkeparti er tilhængere af, at forbrydere straffes.
Det gælder også sædelighedsforbrydere, dette modbydelige, at man forgriber sig mod mindreårige børn, og det skal straffes hårdt.
Men hvis man er dansk statsborger i Danmark, så er det i Danmark, strafforfølgelsen skal finde sted.
Men jeg vil blot lige anholde, at hr. Frank Jensen -
det sker sikkert mere eller mindre ubevidst - bruger udtrykket »at søge helle«.
Prøv engang at overveje forudsætningen for det begreb.
At søge helle vil sige, at man søger en enhed, og det at søge helle vil så sige, at man kan være i fred for helheden eller enheden.
Hele hr. Frank Jensens univers er på den måde, vil jeg sige, i realiteten totalitært bestemt, for det er jo kravet om fuldstændig enhed, der ikke må vide af, at der er noget, der hedder helle, der ligger bag hans bemærkninger.
Frank Jensen (S), 2002-04-24:
I debatten skal vi holde fast i, hvad de former for kriminalitet, der er oplistet, de delikter, der er oplistet på positivlisten, er, og hvor der ikke længere kan påberåbes dobbelt strafbarhed.
Det er terrorisme, menneskehandel, seksuel udnyttelse af børn, ulovlig handel med narkotika, manddrab og racisme.
Disse kan medføre frihedsstraf.
Racisme kan medføre frihedsstraf.
Det gjorde de før Schengen, det gør de efter Schengen.
Det har intet med Schengen at gøre.
Mennesker rejser, og der er også mennesker, der rejser med det formål at begå kriminelle handlinger, f.eks. bankrøverier, handel med narkotika osv.
Det, der er afgørende, er: Skal man kunne søge helle i et andet land?
Skal man kunne vanskeliggøre opklaring af den forbrydelse, man har begået, ved at rejse ud over grænserne?
Skal man kunne undslippe straf, ved at man på den måde forhindrer effektivitet i retsforfølgelsen? Jeg forstår ganske enkelt ikke, at Dansk Folkeparti siger, at Danmark ikke skal medvirke til, at vi kan have en effektiv strafforfølgelse af folk, der begår sædelighedsforbrydelser mod børn.
Tænk på dem, der tager uden for landets grænser og begår pædofile forbrydelser.
Skal de ikke kunne strafforfølges der, hvor de har begået dem?
Er det ikke afskyeligt?
Vi ved til gengæld, at det er meget, meget svært for danske politimyndigheder og danske domstole at straffe de pågældende, for hvor er bevismaterialet? Er det det, Dansk Folkeparti mener, at Danmark skal beskytte?
Er det Dannevang, der skal yde beskyttelse mod så modbydelig en form for kriminalitet som at rejse med det formål at begå sædelighedsforbrydelser mod mindreårige børn?
Hvis det er det, Dansk Folkeparti vil, så tror jeg, Dansk Folkeparti skal tage rundt i forsamlingshusene og sige det til deres vælgere.
Jesper Langballe (DF), 2002-04-24:
Det er i forlængelse af det, der lige er blevet sagt.
Det er klart, at hvor loven i to lande vurderer en forbrydelse forskelligt, er der ulighed. Så siger hr. Frank Jensen: Jamen skal der være en sådan ulighed, er det ikke uretfærdigt?
Jeg vil sige, at denne lighedsmatematik ikke hører hjemme her på Jorden, hvor der altid vil være forskelle, fordi der er forskellige kulturer.
Og vil man udjævne de forskelle, kan man gøre hele verden til ét stort totalitært retsområde, hvor der gælder fuldkommen matematisk ens regler, ganske uanset om folk i de pågældende områder forstår dem eller ej.
Søren Krarup (DF), 2002-04-24:
Nu nævnede hr. Frank Jensen spørgsmålet om en grov forbrydelse i udlandet, og jeg vil sige, at også den grove forbryder, en dansker, der kommer til Danmark, skal straffes i Danmark, også selv om der kan være vanskeligheder med vidneforklaring.
Jeg synes, det er oprørende.
Frank Jensen (S), 2002-04-24:
Jeg tror, at vi taler forbi hinanden i den her debat.
Hr. Langballe brugte en nordjyde som eksempel.
Nu er jeg ked af, at hr. Langballe endda valgte en helt oppe fra Vendsyssel.
Jeg tvivler på, at der kan findes et eksempel på, at der dér er en, der har begået en kriminel handling i Marseille, for det er jo det, det forudsætter.
Det forudsætter altså, at man har begået kriminaliteten i det land, der påberåber sig at få den pågældende udleveret til strafforfølgning.
Hvis det er sådan, at der er en kriminalitet, der er begået her i landet, eller at der er en kriminel handling, der har afgrænsninger til vores eget territorium, så kan vi afslå udlevering.
Men til fru Line Barfod: Vi lever jo i et land, hvor folk rejser.
Tag eksemplet med to danskere, der tager til Tyskland og begår et bankrøveri.
Den ene af dem når at slippe tilbage over grænsen til Danmark, og den anden bliver taget i Tyskland.
Skal de to bankrøvere behandles forskelligt?
Den ene bliver retsforfulgt i Tyskland.
Det tror jeg alle synes er rimeligt, hvis man har begået et bankrøveri i Tyskland.
Skal den pågældende ikke udleveres til Tyskland, når der er begået bankrøveri?
Man kan så sige, som hr. Langballe og hr. Krarup garanteret vil sige: Nej, den pågældende skal straffes i Danmark.
Det kan vi udmærket gøre, men jeg tror, at enhver ved, at det at kunne bevisføre i et andet land end dér, hvor kriminaliteten er begået, er forbundet med meget store vanskeligheder.
Bevismateriale, vidner osv. opholder sig i et andet land.
Der viser jo erfaringen, at det er meget vanskeligt at gennemføre de her retshjælpsforanstaltninger, når der er tale om, at man skal strafforfølge i et andet land end det, hvor kriminaliteten er begået.
Jeg forstår ganske enkelt ikke, at Dansk Folkeparti ikke mener, at man skal straffes dér, hvor man har begået kriminaliteten.
Jesper Langballe (DF), 2002-04-24:
Hr. Frank Jensen spørger: Hvad er et totalitært retssyn?
Et totalitært retssyn er et, der tror på totaliteten.
Det er faktisk det, selve ordet betyder.
Det er bl.a. et retssyn, som tror på, at man kan lave én eneste ensartet og total retsorden over enten hele verden eller hele Europa, sådan som ens fantasteri nu lige i øjeblikket rækker til.
Det er et totalitært retssyn.
Så vil jeg sige med hensyn til alle de sådan lidt billige bemærkninger om, at vi nærmest skulle gå ind for pædofili og den slags forbrydelser i Dansk Folkeparti
, at jeg er fuldstændig enig i, at vi trænger til nogle højere straffe for vold og for den slags uhyggelige forbrydelser i Danmark.
Jeg håber, at hr. Frank Jensen og Socialdemokratiet bliver til at tale med, når vi kommer og holder dem fast på disse udtalelser.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2002-04-24:
Jeg forstår godt det, hr. Søren Krarup siger.
Jeg synes også, det hænger smukt sammen med hr. Søren Krarups betragtninger over indfødsret, men jeg synes ikke, at hr. Søren Krarup skal slippe så billigt, at han ikke får svaret på et par spørgsmål.
Derfor vil jeg godt spørge, når jeg nu ellers kender Dansk Folkepartis generelle kriminalpolitiske holdninger:
Hvad synes hr. Søren Krarup i den situation, og hvorfor vil han beskytte den situation, at man altså kan slippe billigere, fordi man tilfældigvis kommer over grænsen til et andet land, efter at man har begået en forfærdelig forbrydelse?
Er det slet ikke noget, der tæller for hr. Søren
Vi kunne også tage det andet eksempel, som hr. Frank Jensen var inde på, og som belyste det udmærket, med de to bankrøvere i Tyskland, hvor der sker en forskelsbehandling.
Jeg vil godt have et klart svar fra hr Søren Krarup.
Det er i orden, man tager mig sidst, så man ikke kan nå at svare helt, så nu spørger jeg igen.
Hvis vi er enige om det grundsynspunkt, at forbrydelser skal straffes, vil jeg spørge igen: Synes hr. Søren Krarup ikke, det er uheldigt, hvis de to bankrøvere, som hr. Frank Jensen nævnede, bliver behandlet forskelligt?
Synes hr. Søren Krarup ikke, det er uheldigt, man kan stikke af fra en forbrydelse og så få en mildere straf?
Jeg synes ikke, det er rigtig at sige, det her er totalitært.
Vi to er ellers tit meget enige om vore betragtninger over totalitarisme, men der er netop ikke tale om noget totalitært.
Vi vedtager noget, og det, vi vedtager, er jo, at vi netop under respekt for, at vi har forskellige retsordener, aftaler denne rammeafgørelse.
Det har jo ikke noget med totalitarisme at gøre, sagt til hr. Søren Krarup.
Lars Barfoed (KF), 2002-04-24:
Jeg kan forstå, vi nok egentlig kan være enige om definitionen af begrebet totalitært, men så forstår jeg endnu mindre hr. Søren Krarup, for i det totalitære ligger jo netop en ensretning, underforstået ofte en udemokratisk ensretning af et samfund, hvor alt bliver styret ét sted fra uden et demokrati, uden modspil.
Derfor må det være rimeligt, at det retssystem, i hvilket man har begået en forbrydelse, også får mulighed for at gennemføre sanktionerne over for den pågældende
, og den tilfældige omstændighed, at det lykkes en at slippe til et andet retssystem, skal ikke forhindre, at man bliver straffet. Hvis en franskmand begår et mord i Danmark, men når at flygte hjem til Frankrig, vil vi gerne have den pågældende udleveret hertil, så vedkommende kan blive straffet for det mord her i landet efter vores retsregler.
Det må da være rimeligt, og det har intet med totalitarisme at gøre.
Line Barfod (EL), 2002-04-24:
Hvis vi skal vende tilbage til debatten om forslaget til rammeafgørelsen, så har De Konservative i hvert fald engang været kendt for at forsvare de helt grundlæggende frihedsrettigheder og det grundlæggende borgerlige demokrati.
Som led i det plejer man at fremhæve, at loven skal være klar, og at det skal fremgå af loven, hvad det er, der er kriminaliseret.
Det er jo netop ikke kun for grænseoverskridende kriminalitet, men man vil også kunne blive straffet for forbrydelser, der er begået i ens eget land eller i et af de andre EU-lande end det land, der begærer en udleveret, og så er det op til vilkårlighed fra statens side, om man så bliver udleveret eller ej.
Lars Barfoed (KF), 2002-04-24:
Nu plejer jeg, åbenbart i modsætning til hr. Jesper
at anvende et sådan mere danskklingende begreb, nemlig nærhedsprincippet, men nuvel, subsidiaritetsprincippet, blot for korrektionens skyld, blev faktisk ikke opfundet i 1936.
Det hidrører helt tilbage fra den katolske kirke og overvejelser om styreformer i den katolske kirke.
Jeg er så i øvrigt enig i, at det kan fortolkes på forskellige måder, og jeg tror også, det er vigtigt, vi får en mere fælles opfattelse af subsidiaritetsprincippet, for i de sydeuropæiske katolske lande har man en tradition for en anden opfattelse af det princip, end vi har i Danmark.
Men nu bliver det vist en helt anden debat.
Jesper Langballe (DF), 2002-04-24:
I håb om, at formanden kan godtage det, vil jeg så sige, at jeg synes, det i og for sig på forhånd er givet, at det også er en EU-politisk debat.
Det er jo en EU-rammeaftale, vi diskuterer.
Derfor kan jeg ikke lade være med at sige til hr. Lars Barfoed, som forsvarer Det Konservative Folkeparti med at sige, at det står meget fast på nærhedsprincippet, at dette nærhedsprincip, eller som det jo egentlig hedder med det uspiselige ord, subsidiaritetsprincippet, i virkeligheden er et centralistisk princip, opfundet og aftalt af Mussolini og den daværende pave ved Lateranforliget i 1936.
Det er karakteristisk, når sådan noget som det, der er ren centralisme, bruges til at forsvare, at man står på sin nationale selvstændighed.
Jeg vil gerne spørge formanden ...
Lars Barfoed (KF), 2002-04-24:
Når man bruger begrebet »at det bliver, som EU har sagt«, skal man huske, vi jo er en del af EU.
Så man kan sige, at det bliver, som vi selv har været med til at sige at det skal være, da vi jo selv har været med til at træffe afgørelserne. Må jeg så derudover sige omkring det med det EU-underdanige folketingsflertal, at jeg kan forsikre hr. Jesper Langballe om, at i Det Konservative Folkeparti står vi meget stærkt på nærhedsprincippet, og at vi ikke ønsker at være underdanige i den forstand, at vi bare vil tilslutte os ethvert forsøg på harmonisering fra EU's side.
Tværtimod vil vi se kritisk på harmoniseringsbestræbelser i Europa.
Nu skal det her ikke udvikle sig til en længere EU-politisk debat, det kunne ellers være interessant, men jeg tror netop, at vi med den udvidelse af EU, der sker, også vil blive nødt til at være endnu mere restriktive med hensyn til, hvilke detaljer der skal reguleres fra EU's side, men i stedet overlade mere til medlemslandene selv.
Jesper Langballe (DF), 2002-04-24:
Ja, vi vælger selv, hvad der sker fremover.
Hver gang vi har været til folkeafstemning, har vi også fået at vide, at det der med glidebanen skal man ikke være bange for, for vi vælger selv. Det mærkelige er bare, at Danmark, det land med den mest EU-skeptiske befolkning i Europa, har det mest EU-underdanige folketingsflertal, og under påberåbelse af at vi vælger selv, klapper vi altid hælene sammen.
Hidtil har det kun været gældende for den politiske integration, nu er det også retsordenen, hvor vi underdanigt bukker og siger, at det bliver, som EU har sagt, vi vil ikke opretholde vores nationale retsorden, den overlader vi nu til Unionen.
Lars Barfoed (KF), 2002-04-24:
Nu bliver det her lidt spekulativt.
Spørgsmålet var spekulativt, og det må svaret så også blive, for hvad vil der ske engang?
Det er der gudskelov ingen af os der ved, men vi er jo gudskelov også selv herre over, hvad der sker.
Det er sådan, at vi heldigvis er medlem af Den Europæiske Union, og hvis der skal gennemføres yderligere harmonisering på det strafferetlige område, er vi selv med til at gennemføre det. Så det er noget, som gennemføres, hvis vi er enige om det.
Jeg tror da nok, at der vil være områder, der bliver harmoniseret.
I det omfang vi taler om grænseoverskridende kriminalitet, kan det være meget rimeligt at harmonisere, og det er der sådan set også tiltag på vej om, men til gengæld bør der efter min opfattelse ikke ske nogen harmonisering på områder, hvor det ikke er nødvendigt - dér bør vi fastholde nærhedsprincippet.
Jeg mener, der kun bør være mindstegrænser for straf i det omfang, vi taler om grænseoverskridende kriminalitet, hvor der kan argumenteres grundigt for betydningen af en harmonisering.
Jesper Langballe (DF), 2002-04-24:
Hr. Lars Barfoed har her i sin ordførertale og også i den forudgående debat lagt meget vægt på, at her var der tale om en rammeaftale, som respekterede de nationale forskelligheder.
Det er sikkert hr. Lars Barfoed bekendt, at i den debat, der har udspillet sig om dette lovforslag, har det ofte været fremme fra jurister med lidt begreb om, hvad der foregår i EU, at proceduren utvivlsomt vil være den, at nu laver man en rammeaftale.
Hvis det er sådan, det skal foregå, er det jo meget smart.
Men jeg vil godt spørge hr. Lars Barfoed: Er det for hr. Lars Barfoed fuldstændig utænkeligt, at en sådan total harmonisering skulle følge efter?
Lars Barfoed (KF), 2002-04-24:
Ved at gennemføre denne rammeafgørelse, tiltræde denne rammeafgørelse om en europæisk arrestordre bliver der taget et vigtigt skridt i Europa, i EU til at sikre en fornuftig retsstilling.
Vi lever i en verden med åbne grænser, og vi har selv besluttet i vores alles interesse, at der i Den Europæiske Union skal være åbne grænser og fri bevægelighed for mennesker.
Det er der mange fordele forbundet med, men der er selvfølgelig også ved det som ved så meget andet nogle bivirkninger.
Det er bl.a., at forbryderne altså også benytter sig af de åbne grænser, og det må vi naturligvis reagere over for.
Det skal ikke være sådan, at forbrydere kan føle sig mere sikre, hvis de når at flytte sig fra det land i Europa, i EU, hvor de har begået en forbrydelse, til et andet land, og derfor bidrager dette forslag til at gøre Den Europæiske Union til et mere usikkert sted at være for forbrydere, og det synes jeg er godt.
I den konservative folketingsgruppe synes vi også, at princippet om, at lovovertrædere skal dømmes og straffes i det land, hvor forbrydelsen er begået, er rigtigt.
Det er kun rimeligt. Hvis personer har begået alvorlig kriminalitet her i Danmark, vil vi også gerne have mulighed for at straffe de pågældende her i Danmark, og det har vi normalt også, når det lykkes for politiet at pågribe dem, mens de stadig befinder sig i landet.
Men der er altså situationer, hvor det lykkes dem at undslippe, og her har vi så muligheden for at sikre, at vi kan få dem tilbage hertil, få dem retsforfulgt og straffet her i landet.
Naturligvis forstår jeg godt, at der kan være en vis bekymring for, at vi så også selv i Danmark skal udlevere danske statsborgere til afsoning af en dom eller til strafforfølgelse i andre EU-lande.
Jeg mener, det er sikret i forslaget, at de grundlæggende retsprincipper bliver respekteret.
Derfor er der også i udkastet til rammeafgørelse oplistet en række situationer, hvor et land skal kunne afvise - i nogle tilfælde skal afvise, i andre tilfælde får mulighed for at afvise - at foretage en udlevering, på trods af at der foreligger en europæisk arrestordre, bl.a. for at hindre at nogle straffes to gange for den samme forbrydelse.
Det er vigtigt nu, at vi kommer videre med at sikre en effektiv og en hurtig udleveringsprocedure for lovovertrædere, som har begået alvorlige forbrydelser i EU,
og derfor kan den konservative folketingsgruppe helt støtte, at Folketinget giver samtykke til, at Danmark medvirker til at vedtage rammeafgørelsen.
Søren Krarup (DF), 2002-04-24:
Det glæder mig, at hr. Morten Østergaard er en ven af Grundtvig.
Det vil kun kunne gavne hans sans for dansk lov og ret.
Men jeg vil lige sige til hr. Morten Østergaard, at det, vi taler om her, jo altså er udlevering af danske statsborgere til retsforfølgelse i andre lande, og det er i den sammenhæng, vi taler om Grundtvigs respekt for modersmålet og for den mundtlige retsforfølgelse.
Jeg ved ikke, om hr. Morten Østergaard ved, at efter Anden Verdenskrig foreslog Winston Churchill, at man ikke skulle lave en krigsforbryderdomstol mod de tyske ledere, man skulle samle de mest fremtrædende hundrede, og så skulle man henrette dem, for det at lave en international krigsforbryderdomstol var en ophævelse af lov og ret.
Karakteristisk var det, at krigsforbryderdomstolen så blev gennemført på Sovjets krav, og det siger måske alt om, hvad disse abstrakte overnationale lovgivninger til syvende og sidst tjener. Jeg kan ikke nå mere, men jeg vil udtrykke min dybe skepsis over for hele den abstrakte retsforståelse, som ligger i krigsforbryderdomstolen.
Morten Østergaard (RV), 2002-04-24:
Det er spændende, som hr. Søren Krarup med Grundtvig som lanterne fører sig frem i debatten her.
I hvert fald må vi jo undre os over den store forskel, der åbenbart er i behovet for at blive retsforfulgt på sit modersmål, når man bliver grebet på fersk gerning i udlandet, og når vi snakker om udlevering.
I denne sammenhæng synes jeg måske, det var mere interessant at høre, om Dansk Folkeparti heller ikke ønsker, at vi skal straffe krigsforbrydelser.
Der er proceduren jo sådan, at man har et tribunal, hvor der så i øvrigt drages omsorg for, at de mennesker, der er tiltalt, ved hjælp af tolkebistand forstår det på deres eget sprog.
Vil Dansk Folkeparti nu heller ikke medvirke til, at vi straffer krigsforbrydelser gennem de tribunaler, som er blevet indrettet til det, hvor folk til Dansk Folkepartis store forargelse bliver trukket ud fra de lande, hvor de har begået krigsforbrydelserne, eller de lande, hvor de hører hjemme, og draget til ansvar for deres umenneskelige handlinger?
Er det imod Dansk Folkepartis politik?
Det må jo være konsekvensen af denne tilsyneladende grundtvigske indstilling til det her.
Søren Krarup (DF), 2002-04-24:
Jeg kan ikke tro, fru Birthe Rønn Hornbech for alvor mener, at der er grund til at kløve så mange hår om det her, for det handler stadig væk aldeles ikke om, at man skal undslippe straf.
Hvis der er forskel på straffen i Danmark og Tyskland, og det tvivler jeg ikke på der er - det må hr. Frank Jensen vide, for han har været justitsminister - så er det jo kun et problem for Justitsministeriet eller lovgivningen i Danmark at sørge for, at det ikke kan betale sig at flygte til Danmark.
Kort sagt, at man tør belægge grove forbrydelser med den straf, de fortjener.
Det synes jeg ikke man kan gøre til at spørgsmål, der er grund til at kløve hår på.
Med hensyn til det totalitære: At ville indordne alt under det totalt ene, under totaliteten, er og bliver som sagt totalitært, og det er jo det, der kommer til udtryk bl.a. i, at tankeforbrydelser i det i EU-dominerende land Tyskland er fremtrædende.
Det er det, som dansk lovgivning altså skal rettes efter via denne europæiske arrestordre.
At skulle gøres til genstand for retsforfølgelse for tankeforbrydelser på grund af et neurotisk Tyskland synes jeg er krænkende, og det er i sig selv som sagt totalitært ud fra det, der er definitionen, at man straffer holdninger, tanker i stedet for handlinger.
Dermed mener jeg egentlig også, at jeg har svaret på hr. Lars Barfoeds spørgsmål, for det er jo en ensretning, der ligger i det forslag her.
Det tror jeg heller ikke hr. Lars Barfoed vil være uenig med mig i.
Det fremgår jo både af forslagets indhold og af justitsministerens indledende bemærkninger, at det er en tilnærmelse mellem de forskellige europæiske retssystemer.
Som sagt, når disse europæiske retssystemer skal leve op til de forhold, der gælder bl.a. i et Tyskland, hvor tankeforbrydelser straffes, er og bliver det begyndelsen til et totalitært, ensartet retsvæsen i Europa.