runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ole M. Nielsen (KRF), 1998-03-31:
Det er, som om debatten udvikler sig lidt mere spændende for os, der normalt kommer i den sidste ende af talerlisten, så jeg kan lige så godt komme med noget af mit indlæg nu.
Vi er helt enige i i Kristeligt Folkeparti, at vi skal have folk i arbejde, også dem, der er kommet bagest i køen; men jeg forstår såmænd egentlig ikke, hvorfor der skal de penge til.
Den informationsindsats, som skal gøres, behøver ikke være ret afgørende, for det er kun at skrive et brev eller føre en debat i aviserne: Nu må I se at komme i gang med den opgave.
For opgaven er vigtig, det er vi helt enige i.
Inge Refshauge (DF), 1998-03-31:
Dansk Folkeparti ser positivt på det fremsatte lovforslag.
Vi mener også, at det er de implicerede, der skal ordne forholdene på arbejdsmarkedet.
Vi håber dog stadig væk, at der bliver arbejdet hårdt på at undgå disse arbejdsskader.
Men Dansk Folkeparti stemmer for forslaget.
Jørn Pedersen (S), 1998-03-31:
Det forslag, vi her har til behandling, er en opfølgning af lovforslag nr. L 243 fra sidste samling, hvor vi jo behandlede samme problemstilling i forhold til voldsofre, og hvor vi var enige om, at det var en vældig god idé. I forbindelse med satspuljeforhandlingerne i slutningen af 1997 blev det her område også taget op for andre grupper, og vi var enige om, at der skulle gælde de samme regler, og selv om vi her har et forslag, der koster penge, så må vi jo sige - i hvert fald os, der indgår i satspuljeforliget - at vi har sørget for, at pengene er til stede i den aftale, som vi har lavet for årene frem. Jeg synes, dette er et rigtig godt forslag, og håber, at vi hurtigt kan få det kørt igennem Folketinget.
Jens Heimburger (KF), 1998-03-31:
Det Konservative Folkeparti opfatter også forslaget som yderst konstruktivt, og vi er opmærksomme på, at det har været nødvendigt at imødegå den udfordring, som EU's krav om en liberalisering af forsikringsområdet her har været, med oprettelsen af Arbejdsmarkedets Erhvervssygdomssikring.
Det er en organisationsmodel, som vi kan tilslutte os; den minder meget om det, vi kender fra ATP, og vi er jo store tilhængere af, at problemerne løses af dem, der har med tingene at gøre i det daglige.
Og ved at inddrage arbejdsmarkedets parter fastholdes det fornuftige princip, at opgaverne løses af dem, der kender problemerne; det er sundt, og det vil vi gerne være med til at udbrede.
De fastholdes således i deres medansvar, og man undgår vel også en unødvendig politisering af den daglige drift.
Så alt i alt vil vi fortsat være positive, og vi er glade for at kunne støtte dette lovforslag.
Kirsten Jacobsen (FP), 1998-03-31:
Jeg må sige til hr. Ole Vagn Christensen, at jeg står her med en ansøgning om overgangsydelse afleveret af en person, som bor i Fredericia, og nu skal jeg læse op af oplysningerne under punkt 3.
Der oplyser manden, at han ejer en byejendom.
Han oplyser oven i købet matrikelnummeret, og han oplyser, at han bebor en af lejlighederne.
Han bliver tilkendt overgangsydelse, og halvandet år efter finder a-kassen ud af, at der er en lejlighed for meget i den ejendom.
Det kunne a-kassen jo have undersøgt, når den havde matrikelnummeret.
Hvad sker der?
Tilbagebetaling på 518.532 kr.
En anden sag, som jeg godt kan tage frem, går ud på nøjagtig det samme.
Hvad sker der dér?
Manden bliver frikendt, og han havde ikke oplyst matrikelnummeret på sin ejendom.
Ole Vagn Christensen (S), 1998-03-31:
Det kan godt være, fru Kirsten Jacobsen kan trække flere eksempler frem, men den dér sagsbehandling og de dér ting har vi jo ikke nogen forudsætning for overhovedet at kunne drøfte.
Det har selvfølgelig også givet problemer, hvis indtægten har været større end det, der er blevet oplyst, men det kan vi jo komme tilbage til, når vi dykker lidt nærmere ned i det, for jeg kan forstå, at fru Kirsten Jacobsen ønsker den sag inddraget.
Kirsten Jacobsen (FP), 1998-03-31:
Jeg vil anbefale hr. Ole Vagn Christensen at tage et kursus.
Det handler overhovedet ikke om indtægter.
Når en person ejer en byejendom, vedkommende selv bebor, og det er en mindre byejendom, er det formueforvaltning efter de almindelige regler, og derfor var der overhovedet ingen indtægt, der skulle oplyses.
Bagefter laver man så administrativt om på, hvor mange lejligheder der skal være.
Derfor hjælper det ikke noget, må jeg sige til hr. Ole Vagn Christensen, at det nu præciseres, at man skal spørge inden.
Nej, det, der hjælper noget, er, at vi definerer begreberne, og det giver det her lovforslag ikke nogen hjælp til.
Det, jeg har bedt arbejdsministeren give os et tilsagn om, er, at vi får defineret begreberne, så folk ved, hvad det er, det handler om.
Og så kan det være, hr. Ole Vagn Christensen også lærer det.
Ole M. Nielsen (KRF), 1998-03-31:
Jeg må indrømme, jeg synes faktisk, at sagen med Fisker-Kaj var en udmærket sag bortset fra de menneskelige aspekter i den sidste ende, som selvfølgelig ikke er gode.
Det udmærkede i den er, at det er godt at få præciseret, hvad reglerne og betingelserne er, for der er for mange her i landet, der tror, de kan gå og firke lidt på forskellig måde og så samtidig få offentlige ydelser, og det duer selvfølgelig ikke.
Det er lige så naturligt, at der med hensyn til overgangsydelse skal være samme ordning og samme betingelser som med hensyn til efterlønnen.
Betingelserne for selvstændige erhvervsdrivende, og hvor høje deres indtægter må være, må jo også skulle være parallelle til det, der gælder for efterlønnen, så jeg synes, vi må have opklaret, hvordan det hænger sammen.
Det må skulle være det samme.
For at komme tilbage til sagen med Fisker-Kaj synes jeg, at det var godt, at man fik statueret nogle eksempler, og jeg må sige, at selv om der så skulle være begået nogle småfejl i administrationen - det kan jeg ikke gennemskue om der er - må jeg indrømme, at jeg synes, det er rimeligt, at arbejdsløshedskasserne administreres, så vi kan være sikre på, at de ikke ser igennem fingre med unøjagtigheder.
Der er et menneskeligt aspekt, når manden kommer i klemme, selv om vi selvfølgelig må understrege, at han kun var døv, han var ikke også blind, så han har trods alt kunnet læse.
Men der opstår selvfølgelig menneskelige problemer, og det må vi forholde os til næstefter, når vi er kommet igennem de rent principielle sager.
Fru Kirsten Jacobsen har en evne til at tage sager frem, som virker umiddelbart urimelige, og jeg så godt den dér med en sukkersygeefterlønner, som ikke længere kunne få det tilskud til vegetarkost, han havde fået, mens han ifølge eget udsagn tjente betydelig flere penge som selvstændig erhvervsdrivende.
Jeg må nu indrømme, at jeg har lyst til at vende den sag på hovedet: Hvorfor skulle vedkommende have tilskud til særlig kost, mens han havde en betydelig indtægt som selvstændig erhvervsdrivende?
Hvis det er filosofien i Fremskridtspartiet, synes jeg, Fremskridtspartiet er kommet noget langt væk fra udgangspunktet, som havde noget med 0-skat at gøre, og det lader sig ikke gøre under det system.
Tilbage til lovforslaget:
De tekniske ting om en afkortning af den dér overførselsperiode for overarbejdstimer eller overskydende timer fra 9 måneder til 5 uger synes jeg vi skal kigge på.
Jeg tror nok, at 9 måneder er for lang tid, men 5 uger er måske urimelig kort tid.
Det synes jeg vi skal dyrke en lille smule.
Jeg kan ikke gennemskue, hvor fornuftigt det dér med de 37 timer pr. uge er, men vi er positive over for lovforslaget som helhed og vil arbejde på det i udvalget.
Kirsten Jacobsen (FP), 1998-03-31:
Jeg må sige til hr. Ole M. Nielsen, at sagen om invaliditetsydelse hænger sådan sammen, at man sagtens kan debattere, om den hjælp skal være indkomstafhængig eller ikke.
Det har Folketinget bestemt, at den ikke er, men den bliver det lige pludselig, når man skal på efterløn.
Det er det, som er vanvittigt, og det bliver endnu mere vanvittigt, når man bestemmer sig for her i Folketinget, at invaliditetsydelse ikke gør noget, når man er døv, mens invaliditetsydelse gør noget, når man er blind. Det er, ligesom der ikke er mening eller mål med de regler, der blive vedtaget, og det er egentlig det, som jeg ønsker at vi får sat en stopper for med dette lovforslag, så vi får nogle regler, som hænger sammen, som folk kan forstå, og som er rimelige.
Om man så skal gøre det på den ene eller på den anden måde, kan man diskutere politisk, men man skal i hvert fald ikke have regler, som bare blæser i vinden, og som ingen kan forstå.
Ole Vagn Christensen (S), 1998-03-31:
Der er ikke noget, der er pinligt, for det, der foreligger, er, at der har været tale om overtrædelser af nogle bestemmelser.
Det har været behandlet igennem nogle anker, og der er også blevet behandlet et beslutningsforslag her i Folketinget, hvor vi måtte sige, at vi måtte vente på, hvad Arbejdsmarkedets Ankenævn sagde.
Der er ingen, der har syltet noget.
Dengang sagen var færdigbehandlet ved ankenævnet, kunne man tage fat og spørge: Hvad er det, der nu kan gøres i denne sag?
Hvad er det, der kan laves om?
Det, man så har kigget på, er, at én, der er på overgangsydelse, skal komme og meddele, hvad vedkommende har, hvorimod én, der er på efterløn, skal ansøge om at få lov til at have selvstændigt arbejde eller lønmodtagerarbejde.
Det er for at give tryghed og sikkerhed, at vi nu laver loven om på dette område.
Det er sandelig ikke, for at vi skal komme i den situation, at vi kan stå og beskylde hinanden for, at vi nu drejer rundt.
Vi siger, at vi må have et ensartet sæt regler.
Svend Erik Hovmand (V), 1998-03-31:
Vi kan også fra Venstres side støtte aftalen.
Jeg vil gerne benytte lejligheden til at lykønske den nye minister med det nye job og også ønske, at det vil lykkes for ministeren at arbejde frugtbart videre med denne sag.
Vi må jo nok sige, at den har været længe undervejs, og jeg synes, det er utrolig vigtigt, at alle europæiske lande bruger alle muligheder for at påvirke USA til at sikre en lykkelig udgang på sagen, sådan at ministeren kan sætte den nye lov ud af kraft igen så hurtigt som muligt.
Gitte Seeberg (KF), 1998-03-31:
Det Konservative Folkeparti støtter også lovforslaget, som jo drejer sig om foreløbig en etårig forlængelse af den gældende lov.
Vi støtter lovforslaget.
Christine Antorini (SF), 1998-03-31:
I og med at aftalen bortfalder, når OECD's eksportkreditaftaler er blevet ratificeret af alle lande, også USA, når de endelig har fået samlet sig sammen til det, synes vi, det er nødvendigt at støtte denne forlængelse.
Egil Møller (DF), 1998-03-31:
I bemærkningerne til lovforslaget gøres der opmærksom på, at OECD-aftalen fra december 1994 endnu ikke er ratificeret af USA.
For at hjælpe de danske værfter i den internationale konkurrence, hvor der i mange lande er en betydelig statsstøtte, ønsker Dansk Folkeparti at støtte lovforslaget.
I Dansk Folkeparti vil vi støtte alle bestræbelser i retning af en fri konkurrence på verdensplan uden de enkelte staters særlige tilskud til egen industriproduktion.
Sonja Albrink (CD), 1998-03-31:
CD støttede forslaget før folketingsvalget, og vi støtter det også i dag efter valget.
Morten Helveg Petersen (RV), 1998-03-31:
Også Det Radikale Venstre kan tilslutte sig lovforslaget.
Så længe OECD-aftalen endnu ikke er trådt i kraft, er det oplagt at forlænge loven, og vi må så håbe på, at alle lande snart ratificerer aftalen, så OECD-aftalen kan træde i kraft så hurtigt som muligt.
Jette Gottlieb (EL), 1998-03-31:
Jeg må indrømme, at Enhedslisten støtter denne her midlertidige lov, ligesom vi støttede den tidligere.
Kirsten Jacobsen (FP), 1998-03-31:
Fremskridtspartiet har altid støttet de her værftsaftaler, og det har vi ikke gjort, fordi vi synes, det er godt med statsstøtte, men fordi det endnu ikke er lykkedes at få ratificeret OECD-aftalen.
Vi håber snart, det lykkes, men vi støtter forslaget, indtil vi har fået gennemført en ægte og fri konkurrence uden støtte fra de forskellige stater.
Poul Andersen (S), 1998-03-31:
Vi kan støtte det fremsatte lovforslag, og det skal ses i relation til, at OECD-aftalen endnu ikke er faldet på plads, så det vil være en naturlig konsekvens.
Ole M. Nielsen (KRF), 1998-03-31:
Vi beklager også, at vi må støtte dette lovforslag.
Vi ville hellere, at det ikke var nødvendigt, men vi må konstatere, at vi ikke kan konkurrere, hvis vi ikke har denne lille mulighed på skibsværftsområdet, så vi går også ind for forslaget.
Anne Baastrup (SF), 1998-03-31:
Lovforslaget er en genfremsættelse, og der er ingen tvivl om, at vi bliver nødt til at skynde os at få det her lovforslag igennem.
Ellers vil erhvervslivet hænge med hovedet og miste i størrelsesordenen 6 mia. kr., og det er SF imod, men vi regner så også med, at de penge kan bruges til noget mere fornuftigt og fremadrettet.
Det, der er problemet med det her lovforslag, er selvfølgelig, at arbejdsministeren ikke har fået fremsat sit tilsvarende lovforslag om et belønningssystem.
Men allerede inden valget blev udskrevet, var vi klar over, at det måtte gå sådan, for der var jo ikke et ordentligt flertal bag det at lave et fremsynet belønningssystem.
Men jeg er også helt sikker på, at den nye arbejdsminister er meget indstillet på, at vi skal søge at arbejde videre med det hidtidige belønningssystemprojekt, og at vi skal sikre, at vi kan få et forebyggende arbejdsskadesystem.
Vi kan jo ikke leve med, at vi har et arbejdsskadesystem, der ikke i sig selv forbedrer arbejdsmiljøet og forminsker antallet af arbejdsskader.
Vi ved jo alle sammen, at ud over, at vi nu forærer erhvervslivet de her 6 mia. kr., skylder erhvervslivet os jo omvendt i størrelsesordenen 23 mia. kr. på grund af et dårligt arbejdsmiljø, og det vil vi selvfølgelig gøre noget ved fra SF's side.
Vi skal nok fra SF's side give tilsagn om, at det skal gå hurtigt med denne lovbehandling, idet vi håber, at også de nyankomne i Folketinget vil være indstillede på at banke lovforslaget igennem, selv om det må siges at være udemokratisk, for forslaget er ekstremt besværligt og meget kompliceret.
Men SF skal nok støtte lovforslaget og vil lægge en stor ihærdighed i at få overtalt de øvrige medlemmer til også at støtte det, men så forudsætter jeg selvfølgelig også, at socialministeren er indstillet på at arbejde videre med det forebyggende arbejdsskadesystem i et samarbejde med arbejdsministeren - og SF.
Kirsten Jacobsen (FP), 1998-03-31:
Jeg er glad for, at hr. Ole Vagn Christensen siger, at en minister hverken kan eller skal bøje loven.
Det er nemlig lige præcis det, der er sket i sagen omkring Fisker-Kaj.
Påstanden fra regeringen og den tidligere arbejdsminister har jo været, at Fisker-Kaj har overtrådt reglerne og brudt loven, men sagen er i sin korthed den, at Fisker-Kaj aldrig nogen sinde har ment, at han har drevet selvstændig erhvervsvirksomhed.
Og hvis man spørger skatteministeren, har Fiskerkaj aldrig drevet selvstændig erhvervsvirksomhed, og hvis man spørger de selvstændiges a-kasse, idet medlemskab af den er den begrundelse, der skal til, for at man kan sige, at der drives selvstændig erhvervsvirksomhed, er sagen den, at Fisker-Kaj ikke kan optages som medlem af de selvstændiges a-kasse, for han driver ikke selvstændig erhvervsvirksomhed.
Ole Vagn Christensen (S), 1998-03-31:
Nu ved fru Kirsten Jacobsen jo meget om den sag, så jeg vil spørge fru Kirsten Jacobsen: Er det rigtigt, at Fisker-Kaj har solgt fisk ni gange fra april til december, og at han først oplyser om dette i december måned?
Og er det rigtigt, at han har skrevet under på, at han ingen indtægter har haft i den pågældende periode?
Hvis fru Kirsten Jacobsen kender sagen, så kan fru Kirsten Jacobsen jo give svarene.
Jeg kan nemlig ikke give dem.
Kirsten Jacobsen (FP), 1998-03-31:
Hvis hr. Ole Vagn Christensen havde læst de papirer, som han sikkert har haft adgang til, så ville han have læst, hvad det var, Fisker-Kaj havde skrevet under på, nemlig at han ikke har haft indtægt ved selvstændig erhvervsvirksomhed, for det er det, Fisker-Kaj mener at han ikke har.
Disse sager har nemlig ét gennemgående træk, og det er, at a-kasserne ikke giver den nødvendige vejledning.
Og når ministeren så oven i købet har en bekendtgørelse, som er i uoverensstemmelse med loven, går det helt galt.
Ole Vagn Christensen (S), 1998-03-31:
Jeg takker for bekræftelsen, og så går vi videre
: Er det ikke rigtigt, at i de skemaer, der skal udfyldes, står der, at hvis man er i tvivl om, hvorvidt man skal påføre de økonomiske indtægter, man har, skal man tale med sin a-kasse?
Og er det ikke også rigtigt, at der står, at man skal skrive, hvor mange timer og hvor meget indtjening man har haft i den pågældende periode, og at uanset hvilken art indtægt det er, skal den påføres disse skemaer?
Er det ikke rigtigt?
Der var ting i det, fru Kirsten Jacobsen fremførte her, som jeg synes trænger til en kvittering.
Det med, at sanktioner skal stå i forhold til overtrædelsen, er Socialdemokratiet helt enig i, men jeg er nødt til at erindre fru Kirsten Jacobsen om, hvordan det her blev skabt.
Det blev skabt imod Socialdemokratiet og imod Venstresocialisterne, som sad i Folketinget på daværende tidspunkt.
Men jeg er da glad for, at vi har bevæget os derhen, at fornuften nu er ved at sejre, og at man ikke kun kan jagte de arbejdsløse. Så var der det om beløbsrammen.
Der er faktisk indregnet en beløbsramme her, når det drejer sig om selvstændig virksomhed, for at man ikke skal komme i den situation, at man kan sige, at man ikke kan overskue det.
Inden man går i gang med sit selvstændige virke kan man vide, om man er berettiget til noget, eller man ikke er berettiget til noget.
Kirsten Jacobsen (FP), 1998-03-31:
Det er rigtigt, at der står: Hvis du er i tvivl, så spørg din a-kasse.
Og det var det, Fisker-Kaj gjorde, men han fik ikke noget svar, og han fik ikke nogen hjælp.
Ole Vagn Christensen (S), 1998-03-31:
Det ser jeg frem til, for jeg fik intet svar af fru Kirsten
Jacobsen på spørgsmålet, om der står på skemaet, at man skal påføre de økonomiske indtægter, man har, eller at man ikke skal påføre dem.
Rikke Hvilshøj (V), 1998-03-31:
Jeg tror, vi allerede har fået bekræftet, at dette lovforslag ikke er så ligetil.
Og som det er blevet nævnt, består lovforslaget af flere dele.
Første del er en opfølgning af et udvalgsarbejde, hvis formål har været at få tilpasset arbejdsløshedsforsikringssystemet til udviklingen på arbejdsmarkedet, der går i retning af et mere fleksibelt arbejdsmarked med mere af det, der kaldes ukontrollabelt arbejde.
Og det nedsatte udvalg anbefaler, at fuld sædvanlig arbejdstid og fagets normale arbejdstid bliver nærmere defineret til 37 timer om ugen.
Om det er den rigtige måde at håndtere ukontrollabelt arbejde på i arbejdsløshedsforsikringssammenhænge, vil Venstre gerne have belyst nærmere under udvalgsarbejdet efter førstebehandlingen. Det foreslås også, at der sker en afkortning af afviklingsperioden for overskydende timer fra de nuværende 9 måneder til 5 uger.
I Venstre er vi noget skeptiske over for dette forslag, da det vil gøre det mere attraktivt at være i dagpengesystemet, idet man hurtigere vil kunne modtage dagpenge.
Og jeg har da også forstået på regeringen - særlig nu efter valgkampen - at det skal kunne betale sig at arbejde, præcis som Venstre har argumenteret for længe, og dette forslag trækker umiddelbart i den forkerte retning.
Der er i bemærkningerne til lovforslaget også lagt op til, at der ikke skal ske timeoverførsel fra fritstillings-, ferie- eller sygeperioder. I Venstre er vi igen lidt bekymrede for denne ændring, da det kan opfordre til, at man spekulerer i systemet, og vi vil derfor gerne have, at der bliver set nærmere på dette under det kommende udvalgsarbejde. Anden del er resultatet af en opfølgning af den sag, som der allerede har været en bred debat om, nemlig sagen om, hvordan Kaj Nielsen, også kaldet Fisker-Kaj, kom i klemme som modtager af en overgangsydelse - en ydelse, som er under afvikling - da han tjente små 4.000 kr. ved salg af fisk.
Sagen er på ingen måde ligetil, og den er ikke gjort mindre problematisk af, at den tidligere arbejdsminister har siksakket i sin holdning til den konkrete sag.
Og vi skal passe på ikke at haste dette forslag igennem byggende på en enkelt sag i pressen.
Vi har set rigeligt af lovsjusk fra dette Ting.
Venstre vil ikke afvise, at der er behov for tilpasninger, men før vi melder endeligt ud, er der behov for et grundigt udvalgsarbejde, og vi vil vente med at gøre vores stilling op til tredjebehandlingen.
Nogle af de problemer, vi ser, er bl.a. i spørgsmålet om begrænsningerne for selvstændig virksomhed, og her vil Venstre gerne se på, om der ikke bør sættes en indtægtsgrænse for, hvor meget man som modtager af en overgangsydelse må tjene ved siden af, for som forslaget foreligger i dag, lægger det op til en ubegrænset indtægtsmulighed, blot det holdes inden for 200 timer om året. Vi ønsker ligeledes at få et overblik over, hvor mange
dette overhovedet vil berøre.
Knud Erik Kirkegaard (KF), 1998-03-31:
Man kan vel uden overdrivelse betegne dette lovforslag som lex Fisker-Kaj, og arbejdsministeren skal ikke have utak eller høre bebrejdelser for, at han nu gennem et lovinitiativ griber ind i denne ulykkelige sag.
Det Konservative Folkeparti kan støtte, at modtagere af overgangsydelse får samme regler for selvstændig erhvervsvirksomhed som modtagere af efterløn.
Og der er ikke noget at sige til, at modtagere af overgangsydelse kan have svært ved at forstå, at de ikke skal have den samme mulighed for i begrænset omfang at udøve selvstændig erhvervsvirksomhed som efterlønsmodtagere.
Vi kan også tilslutte os den lidt kringlede overgangsregel i forslaget.
Denne regel giver mulighed for, at Fisker-Kaj og andre, som er løbet ind i det samme problem, kan ansøge om at indtræde i ordningen igen.
Det finder vi rimeligt.
Disse ændringer vil vi analysere nærmere under udvalgsbehandlingen, før vi tager endelig stilling.
Men jeg vil gerne allerede nu give udtryk for en helt principiel betænkelighed ved forslaget om at erstatte begreberne »normale ugentlige arbejdstid« og »sædvanlige ugentlige arbejdstid« med et bestemt timetal, altså 37 timer, i selve lovteksten.
I Danmark har vi jo ikke tradition for at lovgive om arbejdstid; vi fastsætter arbejdstiden gennem kollektive overenskomster på arbejdsmarkedet, og det tror jeg arbejdsministeren er fuldstændig klar over.
Derfor er det efter min opfattelse principielt betænkeligt gennem lovgivning at fastsætte den normale eller sædvanlige ugentlige arbejdstid til et bestemt timetal.
Og ministeren skal faktisk have ganske gode argumenter for dette forslag, hvis vi skal overvinde vores principielle modstand. Vi er naturligvis ikke modstandere af forenkling, men der er nogle principper her, som man skal være meget, meget omhyggelig med.
Mogens Andreasen (DF), 1998-03-31:
Dansk Folkeparti finder, at en vedtagelse af dette lovforslag ikke medfører en bedre kontrol af overførselsindkomster.
En forkortelse af afviklingsperioden for timeoverførsler er med til at forøge de offentlige udgifter med 2 mio. kr. og er på ingen måde udtryk for bedre kontrol. For så vidt angår lempelse af forbudet mod at drive selvstændig virksomhed, bliver det muligt at drive egen virksomhed 200 timer om året, og jeg vil mene, at
muligheden for kontrol med, at betingelserne overholdes, er lige så vanskeligt gennemførlig, som den er på efterlønsområdet.
Jeg mener ikke, det er muligt at drive en selvstændig virksomhed inden for 200 timer om året, men vi ønsker i Dansk Folkeparti meget gerne en fleksibel ordning på arbejdsmarkedet, hvor der bliver mulighed for at få så mange som overhovedet muligt beskæftiget.
Det er jo en pestilens, at vi stadig væk har så mange mennesker gående ledige, og derfor ser vi meget positivt på at kunne nå frem til en fornuftig løsning, som også medfører, at vi har en vis kontrol med, hvad der kommer til at foregå.
Vi vil støtte dette lovforslag, og vi vil deltage positivt i det arbejde i udvalget, som kommer til at foregå.