runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jann Sjursen (KRF), 2002-05-30:
Jeg skal meget gerne svare hr. Jens Rohde mere udførligt på, hvad Kristeligt Folkeparti vil på folkeskoleområdet, når jeg holder min ordførertale.
Så er hr. Jens Rohde meget velkommen.
Men jeg vil gerne have, at hr. Jens Rohde forholder sig til mine spørgsmål til hr. Jens Rohde nu om, hvad Venstre og regeringen vil.
Det synes jeg normalt er arbejdsfordelingen i de her debatter.
Jeg vil godt sige, at jeg i øvrigt synes, det er lidt nedgørende over for folkeskolen og det arbejde, der bliver udført af lærere og elever og i øvrigt også af forældre, i den her sammenhæng bare at tale om folkeskolen som sådan på det jævne, på det jævne.
Jeg synes, at det er uværdigt.
Jeg synes, at det er uværdigt over for det kanonstore arbejde, især lærere gør i forbindelse med folkeskolen.
Men o.k. Jeg synes ikke, at der er noget mærkeligt i, at regeringen fremlægger sine synspunkter på folkeskoleområdet
, at regeringen fremlægger et 10-punkts-program til forhandling med Folketingets partier.
Det, som jeg anker over, er, at man bryder årtiers tradition for, at man har et forlig på folkeskoleområdet og drøfter folkeskolens udvikling med forligspartierne, inden man f.eks. forhandler med Kommunernes Landsforening.
Det er nyt, og det skaber ikke den ro og stabilitet omkring folkeskolen, som der er brug for.
Jens Rohde (V), 2002-05-30:
Jeg står såmænd ikke og håner dem.
Jeg ved ganske udmærket godt, der er mange lærere, der gør et fantastisk godt stykke arbejde ude i landet.
Men jeg kan altså konstatere, må jeg sige til hr. Jann Sjursen, at vi har verdens dyreste folkeskole, og at f.eks. Pisa-undersøgelserne viser, at hver
femte danske skoleelev går ud af den danske folkeskole uden at have brugbare læseevner.
Det kan vi ikke leve med, og det skal der gøres noget ved.
Derfor har vi fremlagt den 10-punkts-plan, der har som målsætning at højne det faglige niveau i den danske folkeskole, og ud fra denne målsætning vil der så blive forhandlet.
Men når nu amts- og kommuneforhandlingerne er i gang - for det skal de jo være på det her tidspunkt - er det vel helt naturligt, at man her diskuterer rammerne, da det er et kommunalt anliggende.
Det er jo ganske enkelt nødvendigt, må jeg sige til hr. Jann Sjursen.
Holger K. Nielsen (SF), 2002-05-30:
Til hr. Jens Rohde: Jeg har et problem; hvad skal jeg svare min svigermor?
Jamen min svigermor er pensionist, og hun har spurgt mig: Hvordan mærker jeg denne her nye regering?
Den praler af, at den laver så mange gode ting for pensionisterne.
Og jeg har ikke kunnet svare på noget som helst.
Hun kan ikke mærke noget som helst, og efter de svar, jeg har fået fra hr. Jens Rohde her i dag, kan jeg stadig væk ikke svare hende.
Der er mange pensionister, der er interesseret i det.
Og sandheden er, at de ikke vil kunne mærke nogen som helst forbedring fra denne her regering.
Den halve milliard kroner vil drukne i bureaukrati og vil næppe komme ud til særlig mange pensionister, samtidig med at kommunerne bliver tvunget til at skære ned, ikke mindst i forhold til de ældre.
Så har jeg et andet spørgsmål omkring de ældre, det er de ældre på arbejdsmarkedet.
Her har vi et eklatant løftebrud
fra regeringen i forhold til valgkampen.
I den afsluttende tv-debat sagde statsministeren til mig på et spørgsmål
om at lave en handleplan for det grå guld, de ældre på arbejdsmarkedet, og muligheden for, at efterlønnere skulle kunne arbejde mere, uden at de blev trukket i efterlønnen
: »Ja, for jeg synes faktisk, det lyder som en meget spændende ting, som jeg godt vil være positiv over for.«
Så kom der godt nok latter fra tilhørerne, står der her i udskriften.
Det kan jeg godt forstå, for der har ikke været noget som helst fra regeringen på det her punkt.
Statsministeren gav et løfte til de ældre på arbejdsmarkedet.
Han har ikke levet op til nogen som helst af de løfter, han gav.
Det er eklatant løftebrud fra statsministerens side.
Jens Rohde (V), 2002-05-30:
Hr. Holger K. Nielsen: Nu skal lovgivningen vel lige have lov til at træde i kraft først i forhold til det frie valg for vores pensionister.
Så ved jeg godt, at hr. Holger K. Nielsen ikke er specielt tilhænger af det frie valg, men jeg er helt sikker på, at navnlig det frie valg vil opleves som en meget stor nyskabende tryghedsforanstaltning for vores pensionister.
Og så er jeg altså nødt til, når jeg nu hele tiden igen og igen og igen og igen hører om de her nedskæringer, at sige, at der er i første kvartal ansat 1.700 personer mere i den offentlige sektor, 1.700 personer.
Hvordan kan man dog få det til nedskæringer?
Nu bliver statsministeren anklaget for løftebrud.
Der er faktisk via beskæftigelsesministeren blevet lavet en undersøgelse af, hvorvidt initiativ med arbejde og efterløn samtidig vil have en gavnlig effekt, og det viser sig, at det har ingen effekt.
Holger K. Nielsen (SF), 2002-05-30:
Jamen jeg må sige til hr. Jens Rohde, at min svigermor vil ikke finde sig i, at hun bare hører: Nu må lovgivningen virke, nu må vi vente og se.
Jeg synes, det er pinligt, at regeringen forsøger at give det indtryk, at man nu forbedrer forholdene for pensionisterne, og at de enkelte pensionister ikke kan mærke noget som helst.
Det er virkeligheden i det her.
Når vi taler om kommunerne, er der jo tale om de kommuneforhandlinger, der skal i gang nu.
Vi taler om de nedskæringer, der vil blive en konsekvens af den skattestopspolitik, det stramme oplæg, regeringen har givet KL og Amtsrådsforeningen i forbindelse med de kommende kommuneaftaler.
Der er sandheden den, at kommunerne vil blive tvunget til ganske, ganske kraftige nedskæringer på grund af regeringens skattestopspolitik.
Det skal vi nok holde Venstre fast på til den tid, men jeg vil godt påpege det allerede nu.
Så omkring de ældre på arbejdsmarkedet.
Statsministeren gav fuldstændig entydigt positivt medspil på den konkrete idé, jeg kom med sammen med den socialdemokratiske formand.
Dengang skulle han jo ikke genere nogen som helst.
Han skulle give medløb til alt, hvad der lød populært.
Hvad har vi oplevet siden hen?
Vi har oplevet, at han er løbet fra det, så man næsten ikke kunne se hans ryg.
Det er sandheden i det.
Jens Rohde (V), 2002-05-30:
Det sidste er i hvert fald ikke korrekt, og det ved hr. Holger K. Nielsen alt om.
Så er det da sikkert rigtigt, at familiemedlemmer til hr. Holger K. Nielsen - var det hr. Holger K. Nielsens svigermor? -
har ventet alt for længe.
Det medgiver vi gerne.
Men nu er der altså taget nogle initiativer, nogle klokkeklare, fremadrettede initiativer, som skal sikre større valgfrihed for de ældre.
Der er også afsat penge oveni.
Men det er nu engang sådan - SF er ellers gået ret højt op i procedurer her igennem det sidste halve år sammen med den øvrige opposition - at lovgivningen lige må have lov til at træde i kraft, før den kan virke.
Det er vel ret og rimeligt.
Anders Samuelsen (RV), 2002-05-30:
Det var lige ved, at jeg gik hen og fik tårer i øjnene ved tanken om Venstres ordførers store problemer omkring udgifterne, og at det var ikke til at finde nogle penge, så vi kunne få sat skatten på arbejde ned, på trods af at det er det, virksomhederne efterspørger.
Jeg kan nu ikke helt forstå, at det kan være rigtigt, for vi har jo lige hørt statsministeren stå her og sige, at over 98 pct. af statsbudgettet er fuldstændig urørt under den nuværende regering.
Der er jo masser at tage fat på.
Lad os komme i gang.
For at være lidt konstruktiv, vil jeg godt give det første bud: Hvis vi nu kan lave en aftale i løbet af efteråret på baggrund af bl.a. det gode debatoplæg, som er kommet fra beskæftigelsesministeren, hvor vi får lavet en arbejdsmarkedsreform, og så finder, lad os sige halvanden milliard kroner - det er jo det, som Venstre og De Radikale før valget i hvert fald kunne være enige om at man kunne finde - så har vi altså fundet nogle penge.
Så siger vi, at de penge går krone for krone til at sætte skatten på arbejde ned.
Jeg er sikker på, at vi kan få Det Konservative Folkeparti med på den idé.
Kan jeg få bekræftet, at Venstre vil være med til at lave sådan en aftale - krone for krone?
Vi finder pengene, så har vi vist, at vi kan finde en vej.
Så er spørgsmålet: Har Venstre vilje?
Ja eller nej.
Jens Rohde (V), 2002-05-30:
Vi har masser af vilje, og vi vil også meget gerne lave arbejdsmarkedsreformer, gerne sammen med De Radikale.
Vi vil gerne lave mange ting sammen med De Radikale.
Men jeg står jo ikke her på talerstolen - det ved hr. Anders Samuelsen alt om - og giver tilsagn om, hvor pengene så skal gå hen efterfølgende.
Jeg kan jo forstå på Det Radikale Venstre, at der er en lang række af de steder, hvor vi har omprioriteret på nuværende tidspunkt, som man er imod.
Vil Det Radikale Venstre så have rullet flere af de beslutninger tilbage?
Så kommer det jo til at koste.
Det bliver altså ikke sådan, at Venstre går med til at lave en skattereform, hvor man bare forhøjer en lang række afgifter, som jeg jo har set i hr. Anders Samuelsens tidligere skattereformsforslag, hvor man f.eks. hæver benzinafgiften markant.
Det er jo ikke den rigtige vej.
Hvis der skal skattelettelser til - og det skal der -
så skal det være reelle skattelettelser og ikke sådan noget med, at man bare tager fra én lomme og putter over i en anden.
Anders Samuelsen (RV), 2002-05-30:
Al den der manipulation fra Venstre bør Venstre holde sig for god til.
Man ved udmærket godt, at der er nettolettelser for ca. 9 mia. kr. i Det Radikale Venstres udspil, og at der er samlede lettelser på skatten på arbejde for 20 mia. kr.:
Nettolettelser på 9 mia. kr., en samlet lettelse på 20; så er det sagt.
Men jeg kan forstå, at det simpelt hen er viljen, der mangler her.
Vi kan lave en helt lukket aftale, væk med alle de andre ting, vi behøver ikke at snakke om alle de andre ting, bare en helt lukket aftale kun om, at vi finder nogle penge på arbejdsmarkedsområdet, og at vi bruger dem til at sætte skatten på arbejde ned.
Men man vil åbenbart ikke.
Vil Venstre ikke erkende, at det helt store problem her er, at man har et skattestop, som gør, at man hele tiden halser efter og skal lukke nogle huller, og derfor kan man ikke imødekomme virksomhederne?
Man kan ikke, på trods af at man har flertallet.
Jeg synes, det er ærgerligt, og derfor vil jeg simpelt hen spørge: Kan vi ikke få sat gang i denne her proces?
Hvis nu Det Radikale Venstre for virkelig at vise den gode vilje inviterer til nogle skatteforhandlinger her allerede i efteråret, kommer Venstre så - ja eller nej?
Jens Rohde (V), 2002-05-30:
Altså »En holdbar fremtid - Danmark år 2010«, den økonomiske plan, som jeg går ud fra at det Radikale Venstre også står bag - og jeg har med tilfredshed noteret mig, at også De Radikales leder vil holde fast i de vækstrammer, som er udstukket over for kommunerne - viser jo klart, at der er plads til skattestoppet.
Så det har ikke noget at gøre med at lukke huller.
Skattestoppet er genialt på den måde, at det fordrer budgetdisciplin, så vi først og fremmest får bremset stigningen i skatter og afgifter.
Det er jo forudsætningen for, at vi kan begynde at tale om skattelettelser.
Der er da ikke nogen selvmodsigelse i et skattestop og så, når vi får råd til det, skattelettelser.
Fleksibilitet i skatten, hvad har den ført til? Fleksibilitet i skattepolitikken, hvad er det, den har ført til?
Skattestigninger, skattestigninger, afgiftsstigninger, afgiftsstigninger.
Nu skal vi først have budgetdisciplin, så laver vi skattelettelser, og meget gerne sammen med de Radikale.
Pia Kjærsgaard (DF), 2002-05-30:
Sikke dog en svada.
Og man må jo komplimentere fra min side, den højre side af salen, som naturligvis stilfærdigt sad og hørte på.
Det var ikke lige nemt, men det gør man da, for sådan optræder et dannet parlament.
Der var ikke nogle forgrinere denne gang, hvorefter resten af rækken så stemte i med en falsk videre grinen.
Det synes jeg lige jeg har lyst til at sige.
Hr. Mogens Lykketoft skældte ud over blokpolitik og højredrejning og Socialdemokratiet, der var så villig til at indgå stort set alle former for forlig, men var blevet holdt udenfor.
Og nu skulle der så andre boller på suppen.
Må jeg i første omgang spørge hr. Mogens Lykketoft, om han dog ikke mindes bare godt og vel et halvt år tilbage, hvor der var et parti, som aldrig nogen sinde blev inviteret ind hos finansministeren, fordi det ikke var stuerent.
Hvor man aldrig nogen sinde havde lyst til at drage det parti ind i noget som helst og slet ikke ville tale med det parti.
Hvad kalder hr. Mogens Lykketoft det?
Jann Sjursen (KRF), 2002-05-30:
Hr. Mogens Lykketoft bragte udlændingespørgsmålet ind i en international sammenhæng, i et internationalt perspektiv, på udmærket vis, synes jeg, og fastslog, at der ikke findes nationale patentløsninger på det område.
Det er jeg meget enig i, og jeg synes, det var et udmærket bidrag til debatten om udlændingepolitikken i øvrigt.
Er det ikke netop en national patentløsning, som også Socialdemokratiet dér griber til?
Mogens Lykketoft (S), 2002-05-30:
Jeg vil gerne sige, at jeg bestemt ikke betragter 24-års-reglen som nogen patentløsning, men jeg betragter den som et nødvendigt onde i forhold til at imødegå en udvikling, som ingen kan være tjent med, hvor vi ser fastholdt i flere generationer i nogle af indvandrermiljøerne, at det er bedsteforældrene og forældrene, der vil bestemme, hvem de unge skal giftes med.
Det skaber ulykkelige mennesker, og det skaber vedvarende integrationsproblemer.
Vi har brug for at finde redskaber, der kan styrke den unge indvandrergenerations oprør mod disse forældede normer.
Jeg forstår udmærket hr. Jann Sjursens betragtninger.
Jeg synes heller ikke, det har været nogen nem beslutning at sige, hvad der skal gøres, og jeg vil sige, at dette forslag efter min vurdering er det mindst ringe forslag til at gå op imod en meget ringe udvikling.
Men vi administrerer jo paradokser i udlændingepolitikken.
Det kan ingen, der har deltaget i diskussionen de sidste mange år, være et øjeblik i tvivl om.
Og så afhænger det utrolig meget af, hvordan det her bliver administreret af integrationsministeren, om det er en rimelig løsning.
Jeg vil godt sige mere bredt omkring det her, at når jeg sagde på Socialdemokratiets vegne, allerede da vi åbnede debatten i december: Der bliver ikke noget udlændingeforlig mellem Socialdemokratiet og Dansk Folkeparti, så var det, fordi vi ikke ville bindes til ikke at kunne rette åbenbare urimeligheder i noget, man måtte lave i dette forår og siden hen uden accept fra Dansk Folkeparti.
Næ, den ordning, vi lavede i forbindelse med pinsepakken, og som nu er blevet slået i stykker, var en vel gennemtænkt del af en samlet fordelingspolitik.
Den gik ud på at sørge for, at de mennesker, som ved skæbnens ugunst ikke tjener så mange penge og ikke har så stor en pensionsopsparing, kunne få bygget deres pensioner noget hurtigere op.
Det stillede så hr. Barfoed og mig og andre, som tjener over gennemsnittet, over for, at vi altså ikke kunne få hele udbyttet af det, vi indbetalte.
Det er sådan noget, vi kalder solidaritet hos os, og at sammenligne det med det forslag, vi var nødt til at kompromisse med Venstre og De Konservative om i september-oktober 1997, har ingen mening. Jeg synes ikke, hr. Barfoed slap særlig godt fra at forklare - han havde selvfølgelig også kun ét minut, men nu kan jeg se, at han tager ét til - at det skulle være fuldstændig forkert, at regeringen gavnede de allermest velhavende med de skatteforslag m.v., man har gennemført.
Men hvis hr. Barfoed kan illustrere for mig, hvorfor jeg har taget fejl, ville det være et velanbragt minut.
Lars Barfoed (KF), 2002-05-30:
Er det ikke ret og rimeligt, at man, når man sparer op til pension og sætter penge ind på en konto, så til sin tid får sine penge igen med renters rente?
Er det ikke korrekt, at det er det, vi nu har sikret?
Og er det ikke korrekt, at det var den ordning, som Socialdemokratiet selv indførte i 1998, og at det kun var på grund af presset fra SF og Enhedslisten, at man i forbindelse med pinsepakken indførte den midlertidige ordning, som vi nu afskaffer?
Den går ud på, som det har været i et par år nu, at den ene procent, man indbetaler til ATP-huset, deler man med alle andre, så uanset hvor meget man har arbejdet og tjent og dermed indbetalt til pension, skal man dele det med alle de andre, så alle får lige meget, uanset hvor meget man har indbetalt?
Er det ikke korrekt, at det, vi gør nu, hvilket hr. Mogens Lykketoft fremstiller som noget meget forfærdeligt, er fuldstændig identisk med den ordning, som hr. Mogens Lykketoft selv har lagt navn til i sin tid?
Mogens Lykketoft (S), 2002-05-30:
Nej, det er ikke rigtigt, og det er ikke retfærdigt.
Meningen var at lave en omfordeling, der kunne sikre, at de mennesker, der fortrinsvis var afhængige af folkepensionen, når de blev ældre, kunne få et ordentligt supplement.
Det var det, der var meningen.
Det, som er forskellen på det flertal, der gennemførte den ordning, og det flertal, der nu har ødelagt den, er, at man tager 50.000 kr. fra kassedamen og giver et par hundrede tusinde til de højest lønnede her i landet.
Det synes jeg er usmageligt, men det er et meget godt udtryk for, hvad det er for en fordelingspolitik, det her flertal fører.
Line Barfod (EL), 2002-05-30:
Hr. Mogens Lykketoft talte om, at Socialdemokratiet ønsker at gennemføre skattelettelser for dem med de laveste indkomster.
Det er vi selvfølgelig fuldstændig enige i fra Endhedslistens side.
Men jeg ville så gerne høre, om Socialdemokratiet også er villige til at være med til at indføre et socialt bundfradrag på de grønne afgifter, for de grønne afgifter rammer socialt skævt.
Vil Socialdemokratiet, når vi kan få flertal for det, være med til at genindføre den forsøgsordning, som Enhedslisten sammen med Socialdemokratiet og SF fik gennemført, og som den borgerlige regering og Dansk Folkeparti nu har afskaffet igen, så man kan få et socialt bundfradrag, og så man ikke skal betale høje grønne afgifter af almindeligt forbrug på el og vand, men kun skal betale for overforbrug og fråseri?
Mogens Lykketoft (S), 2002-05-30:
Jeg synes ærligt talt, at de praktiske argumenter, der bliver fremført imod den ordning, præcis som fru Line Barfod gerne vil have den, desværre var ret overbevisende.
Og så synes jeg også, at man i diskussionen om de grønne afgifter - og det kan fru Line Barfod måske uden egentlig at ville det komme til at bidrage til - fra borgerlig side fuldstændig systematisk udelader den anden side af historien.
De grønne afgifter, der er blevet gennemført, er blevet brugt til at nedsætte skatten og især nedsætte den for de laveste indkomster.
De er blevet brugt til at hæve børnechecken og dermed især hjælpe børnefamilierne.
De er i nogle tilfælde blevet brugt til særlige forbedringer for pensionisterne.
Derfor er det totalt unfair og bevidst vildledende, når man fra borgerlig side gang på gang alene nævner den ene side af regnskabet og ikke den samlede fordeling i det, der er gennemført.
Lars Barfoed (KF), 2002-05-30:
Hr. Mogens Lykketofts tale var både passiv og destruktiv.
Der var vel ikke i den tale et eneste eksempel på nye forslag eller nye initiativer fra Socialdemokratiets side, der ligesom kunne skabe indtryk af, at Socialdemokratiet vil noget i dansk politik.
Tværtimod var hr. Mogens Lykketofts tale ét langt forsøg på at videreføre den socialdemokratiske kampagne, der går ud på at skabe et helt falsk indtryk af en regering, der vil gavne de velhavende på bekostning af de svage.
Men forholdet er jo lige præcis det modsatte.
Regeringen er i fuld gang med en lang række forbedringer til fordel for de svage i samfundet, og regeringen er også i fuld gang med at skabe mere vækst i erhvervslivet, så vi kan få mere velstand og dermed få bedre råd til at gøre noget for de svage i samfundet.
At desperationen har grebet hr. Mogens Lykketoft, viser sig ved, at han i et forsøg på at finde eksempler på, at vi skulle skade de svage i samfundet, tager fat i den ordning, hvor vi alle sammen betaler 1 pct. til ATP-huset i pensionsopsparing, og kritiserer, at vi nu genindfører den gode, gamle ordning, hvorefter den ene procent går ind på vores egen konto, i stedet for at vi skal dele pensionen med alle andre.
Jeg vil gerne spørge hr. Mogens Lykketoft helt præcist: Er det ikke korrekt, at den ordning, vi nu genindfører, er fuldstændig identisk med den ordning, som hr. Mogens Lykketoft selv indførte i sin tid?
Line Barfod (EL), 2002-05-30:
Men hvis det nu er muligt at gennemføre en enkel metode til at have et socialt bundfradrag, så man ikke rammer det almindelige forbrug?
Det var man i gang med at forsøge under den tidligere regering, og der var sat penge af til det, men dem inddrog den borgerlige regering straks, da den lavede den nye finanslov, på trods af hvad den borgerlige regering havde sagt før valget, hvor man støttede forslaget om socialt bundfradrag.
Vil Socialdemokratiet, hvis man kan få flertal for det, være med til at iværksætte et forsøg, hvor man prøver at lave et sådant socialt bundfradrag uden et stort bureaukrati?
Mogens Lykketoft (S), 2002-05-30:
Det forsøg, som vi aftalte med Enhedslisten skulle laves, vil vi selvfølgelig gerne vedstå, hvis vi nogen sinde kan skaffe tilstrækkelig opbakning til det.
Og det tilsagn, jeg vil give supplerende, er, at vi har én fælles bestræbelse, nemlig at
Man er nødt til at se: Hvordan virker den samlede måde, staten finansierer velfærdssamfundet på, på fordelingen mellem høj og lav?
Og der kan vi gøre det endnu bedre, det vil jeg godt give håndslag på.
Jann Sjursen (KRF), 2002-05-30:
Jeg vil gerne sige tak til hr. Mogens Lykketoft for de reelle svar, jeg fik tidligere på de spørgsmål, som jeg stillede.
Her i Folketingssalen er man jo ikke ligefrem forvænt med, at der bliver svaret på de spørgsmål, man stiller, men det blev der faktisk før.
Så tak for det.
Jeg vil dog sige om den pragmatisme, vil jeg kalde den, som hr. Mogens Lykketoft og Socialdemokratiet lægger for dagen i forhold til debatten om 24-års-reglen, at den anser jeg faktisk for at være et skifte i Socialdemokratiets udlændingepolitik.
Jeg mener også at have registreret et skifte på et andet område, og det er på det retspolitiske område, hvor Socialdemokratiet jo valgte - det synes jeg sådan set er det positive - at gå ind og støtte regeringens forslag om skærpede straffe for personfarlig kriminalitet.
Med det får jeg så lyst til at afprøve et tredje område, hvor jeg kunne håbe, at Socialdemokratiet havde skiftet politik til det, jeg ville opfatte som til det bedre, og det er omkring politiet.
Er Socialdemokratiet ikke bekymret over, at politiet i dag skubber en enormt stor overarbejdspukkel foran sig, således at man i virkeligheden ikke har mulighed for at løse de tryghedsskabende og forebyggende opgaver, som er så altafgørende ikke bare for borgerne, men også for vores tillid til, at lov og orden kan håndhæves i samfundet?
Mogens Lykketoft (S), 2002-05-30:
Jeg vil gerne sige - men her bruger jeg lidt af mine erfaringer fra en kort periode som finansminister -
at det er vældig, vældig letsindigt at begive sig ud i at diskutere budgetter for bestemte etater, især på baggrund af deres egne skildringer af, hvad deres behov er.
Men det er klart, at vi kommer til også at diskutere politiets fremtidige indretning, for der er ikke så lang tid til, at der skal forhandles et nyt politiforlig.
Jeg vil i øvrigt godt i den her boldgade gøre en anden bemærkning, og den er følgende: Ja, det er rigtigt, at vi på nogle strækninger har støttet en skærpelse af straffelovgivningen.
Ja, det har vi været enige om.
Hvordan skal alle de sager blive behandlet rettidigt?
Hvordan vil man leve op til det der med ikke at møde forbryderne på gaden?
Og hvor skal de der forbrydere i øvrigt anbringes?
Lidt mere sammenhæng i kriminalpolitikken kunne være rasende interessant.