runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Elisabeth Arnold (RV), 2004-05-25:
Jeg vil godt gå lidt tilbage i diskussionen, netop til den, som fru Birthe Rønn Hornbech havde med hr. Peter Skaarup om Gorm Toftegaard Nielsens kritik af Rigsadvokatens bevisbedømmelse i sagen om rockerne, hvor der ligger en meget grundig artikel, som fru Birthe Rønn Hornbech naturligvis har læst.
Jeg vil bare spørge, om ikke det er rigtigt, at præcis beviskravene var det, som Gorm Toftegaard Nielsen kritiserede?
Hvor han netop sagde, konkluderede, at Rigsadvokaten havde stillet beviskravene så højt, at man måtte gå ud fra, at grundlovens § 78 herefter ville være totalt uanvendelig?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2004-05-25:
Jamen for mig er det altså ikke den lovgivende magts område at gå ind i konkrete sager og foretage konkrete bevisvurderinger og give konkrete pålæg i konkrete straffesager til justitsministeren og dermed til Rigsadvokaten og dermed altså også pålægge domstolene, at de skal bruge tid på en sag, der ikke kan rejses og i er strid med grundlæggende principper i retsplejeloven om, at man ikke rejser syge sager for nu at bruge et internt politiudtryk.
Søren Krarup (DF), 2004-05-25:
Jeg begriber ikke overhovedet, at det er noget problem.
Den udøvende magt regerer, den lovgivende magt lovgiver, og den dømmende magt dømmer, og det er, hvad der sker i det tilfælde, hvor der rejses en sag, som afgøres ved domstolen.
Der er da ikke tale om nogen form for magtsammenblanding.
Jeg begriber det ikke.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2004-05-25:
Jeg synes, det er et skoleeksempel på sammenblanding.
Jeg mener, den lovgivende magt overtager den udøvende magt, og jeg kan henvise til en stribe bøger, jeg har skrevet om det emne.
Der kan være forskellige opfattelser af, hvornår man ønsker, at Folketinget kan gå ind på den udøvende magts område, men jeg synes altså ikke om det.
De synspunkter, jeg har gør gældende,
vil enhver vide, dem gør jeg også gældende, når jeg er i opposition, for det har nemlig ikke noget at gøre med, hvad det politiske indhold er.
Jeg mener altså ikke, at den lovgivende magt skal gå ind og overtage den udøvende magts rolle.
Da slet ikke når det drejer sig om et så fundamentalt retssikkerhedsmæssigt problem, som om man skal rejse en sag, uden der er beviser og oven i købet med risiko, og det er så mere en politisk vurdering, for at anklagemyndigheden taber sagen, så Hizb-ut-Tahrir kan hovere.
Søren Krarup (DF), 2004-05-25:
Ja, det er det spørgsmål om magtens tredeling.
Det er mig ubegribeligt, at der i fuld alvor er medlemmer, der kan stille sig op og sige, at det, at man pålægger justitsministeren at rejse en sag, skulle være en krænkelse af magtens tredeling.
Vil fru Birthe Rønn Hornbech, der jo som jurist ved, at der er forskel på de tre magtsfærer, ikke bekræfte over for mig, at det at pålægge justitsministeren at rejse en sag naturligvis ikke er at sammenblande magtens tredeling.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2004-05-25:
Nu har jeg den opfattelse, at det ikke er noget, Folketinget
skal vurdere, for det har Folketinget ikke et klap forstand på.
Men hvis jeg et øjeblik må bruge min gamle anklagerbaggrund, så ved jeg jo, at det kræver ganske meget, og specielt i sådan en sag vil det kræve overordentlig mange beviser, for det er ikke det samme at kunne bevise, om så en hel forening var dømt for drab, at foreningen havde det som formål.
Så skal jeg lige sige, at jeg ikke var så glad for, at hr. Jesper Langballe prøvede at bilde nogen ind, at jeg havde sagt, at Gorm Toftegaard Nielsen var død.
Der blev nævnt en stribe professorer, og professor Alf Ross har jeg selv haft på universitetet, men han gik altså af i 1967 og døde desværre for tidligt, og Poul Andersen var for længst død, da jeg begyndte at læse jura på universitetet.
Så det var vist ikke helt forkert, at jeg sagde, at nogle af professorerne var døde.
Men det er jo igen den måde, man fører politisk debat på, at så begynder man at pådutte modparten noget, som ikke er sagt.
Ærlig talt, det burde være under hr. Jesper Langballes værdighed at argumentere på den måde.
Jeg vil nu også foretrække, at man samtaler på den måde, at man kalder det uenighed og så prøver at argumentere.
Men der er altså den forskel på hr. Jesper Langballe og mig, at jeg lytter til kyndige kirkehistorikere, og jeg lader mig også vejlede af kyndige kirkehistorikere.
Hvis jeg siger Hal Koch, så tror jeg nok ikke, at hr. Jesper Langballe synes, det er tilstrækkeligt.
Men den, jeg sætter mest pris på i øjeblikket, er så Martin Schwarz Lausten.
Jeg har faktisk alle hans bøger derhjemme.
Ham lader jeg mig vejlede af.
Det er vel ikke så ringe en vejledning.
Det er forskellen på os to.
Hr. Jesper Langballe er teolog og vil ikke lade sig vejlede af juristerne i juridiske spørgsmål. Jeg er jurist, men vil gerne lade mig vejlede af teologerne i teologiske spørgsmål, og det ved hr. Jesper Langballe alt om. Men det er andet end jura det med bevisvurdering, for det kræver ikke nogen paragraffer.
Det kræver et kendskab
Fru Anne Baastrup var lidt inde på, om man kunne tænke sig, at Folketinget kunne komme til at handle i strid med grundloven, og det fik jeg ikke svaret ordentlig på.
Ja, selvfølgelig kan man det.
Og Højesteret har jo klart sagt, at der går nogle grænser for, hvad Folketinget kan tillade sig.
Det er rigtigt, som justitsministeren har været inde på under en tidligere forhandling om lignende spørgsmål, at justitsministeren jo også kunne komme i den situation, hvor hun, hvis hun fulgte et flertal i Folketinget, handlede i strid med loven og derfor måtte undlade at rette sig efter Folketinget og i stedet for gå af.
Line Barfod (EL), 2004-05-25:
Det, jeg spurgte til, var altså, om der er en eneste af disse juridiske professorer, som har foreslået at tilsidesætte grundlovens regler om magtens tredeling.
De er uenige i hans juridiske vurdering og har selv en anden juridisk vurdering, men jeg har ikke set et eneste sted, hvor de har talt for, at grundlovens regler om magtens tredeling skal tilsidesættes, og at Folketinget skal lave en bevisvurdering, når man er uenig i rigsadvokatens vurdering. Derfor vil jeg gerne høre, om hr. Peter Skaarup kan henvise til et eneste sted, hvor en eneste juridisk professor har sagt, at han mener, at Folketinget skal overtage anklagemyndighedens arbejde.
Hr. Peter Skaarup sagde i sit indlæg, at der er nogle, der holder hånden over Hizb-ut-Tahrir.
Skaarup kan oplyse, om den paragraf, som henholdsvis Hizb-ut-Tahrir og Dansk Folkepartis Ungdom er blevet dømt efter, er den samme paragraf i straffeloven?
Det tredje spørgsmål er, om hr. Peter Skaarup kan henvise til, at en eneste af de jurister, han påberåber sig, har talt for at tilsidesætte magtens tredeling og mener, at Folketinget fremover skal fungere som bevisbedømmer i konkrete sager, der skal forelægges domstolene.
Peter Skaarup (DF), 2004-05-25:
I Dansk Folkeparti mener vi, at Enhedslistens godt nok lidt kortfattede beslutningsforslag på mange områder ser vældig godt ud, for det er jo vigtigt, at man giver borgerne mulighed for på lokalt plan at være med til at træffe afgørelser og også diskutere de ting, som man kan tage op i lokalrådenes arbejde.
Man har jo også flere steder i landet disse ret velfungerende lokalråd, som på tværs af politiske partier og handelsorganisationer osv. kan give deres besyv med, når man laver planlægning og når man laver ændringer lokalt.
Men der er nok også nogle betænkeligheder specielt ved bemærkningerne i det forslag, som Enhedslisten har fremsat
her i Folketinget
Det kan være nogle problemer, som vil støde på grund nogle steder, fordi man der ophøjer lokalrådene til mere, end godt er i forhold til det lokale arbejde i kommunen.
Det vil jo bl.a. sige, at f.eks. skolebestyrelser, som er lovfæstet, mere eller mindre kan blive underlagt lokalrådene. Det kan vi godt være bekymrede for vil ske og dermed gøre beslutningsvejene meget mudret til lokalt.
Men når de negative ting, negative sider ved forslaget er fremført, så er der også den bemærkning, at der allerede i mange kommuner er lokalråd og landdistriktsudvalg, som på en række områder vejleder og råder kommunalbestyrelsen i sager vedrørende landdistrikternes forhold, så det er noget, der findes i dag.
Vi er også enige med Enhedslisten i, at man skal udbygge muligheden, så vidt det er muligt, men altså med nogle betænkeligheder, som jeg har nævnt her. Den kommunalreform, som Enhedslisten tilsyneladende ikke vil være med til og være en del af, kan meget vel medføre - og det synes jeg også, vi kunne høre fra Venstres ordfører - at der ses på netop de problemstillinger, som Enhedslisten rejser i sit beslutningsforslag.
Udgangspunktet bliver så næppe helt det, som Enhedslisten lægger op til her i dag, men noget, der går i en retning, hvor lokalrådene får lidt mere indflydelse.
Det vil vi i hvert fald gerne være med til fra Dansk Folkepartis side.
Jørn Pedersen (S), 2004-05-25:
Vi synes i Socialdemokratiet, at det er et meget positivt beslutningsforslag, Enhedslisten har fremlagt.
Det er uhyre vigtigt, at vi hele tiden gør os tanker om, hvordan vi kan styrke nærdemokratiet og styrke lokalområdernes mulighed for at få størst mulig indflydelse på de beslutninger, der vedrører dem. Til gengæld vil jeg sige om modellen med de otte punkter, at jeg ikke er sikker på, at det er den, der i alle tilfælde er den bedste.
Jeg vil ikke afvise, at i nogle sammenhænge kan det være en fremragende model.
Men jeg tror, at det er vigtigt, når vi kommer længere frem i det forløb, vi er i gang med i øjeblikket, at man sørger for, at lokalråd og lokalrådets stilling kan blive forankret i de lokale forhold, der nu er så forskellige fra sted til sted.
Derfor er jeg ikke sikker på, at vi skal detaillovgive i Folketinget, når vi når så langt, men måske i højere grad lave rammelovgivninger.
Jeg tror nok, at det ender med, at man kan pege på en model, der måske er lidt bredere end den, vi behandler i dag, men det er jo sådan set en diskussion, vi kommer til siden hen.
Jeg er nemlig enig med forslagsstillerne i, at i kølvandet på den strukturdebat, vi har i øjeblikket, hvor det jo givetvis ender med større enheder, vil der være et helt åbenlyst behov for, at man styrker mulighederne for at deltage lokalt rent demokratisk.
Men jeg tror også, at vi må sige, at lige nu, den 25. maj 2004 - vi har jo fået datoen repeteret nogle gange her i løbet af dagen - er det nok lige tidligt nok at lægge sig fast på en bestemt model.
Men jeg synes, der er grund til at rose Enhedslisten for at bringe sagen frem, og vi vil i Socialdemokratiet, når vi når længere frem, være positivt medvirkende til, at man får lavet nogle ting omkring lokalråd i forskellige afskygninger.
Men et udmærket forslag, som vi givetvis får glæde af lidt senere.
Marianne Pedersen (V), 2004-05-25:
Jeg går stærkt ud fra, at de politikere, der sidder i byrådet, også er interesseret i at lytte til lokalrådene og på et tidligt tidspunkt, når lokalrådene udtaler sig, tage til indtægt, hvad der bliver sagt, og derigennem arbejde til en fælles forståelse for det områdes udvikling og planlægning.
Line Barfod (EL), 2004-05-25:
Men når fru Marianne Pedersen siger, at problemet i vores forslag er, at man kan bremse beslutninger, der kommer, at man skal have høringsret osv., at det ville føre til mere bureaukrati, hvad skal lokalområdet så have mulighed for, hvis ikke de kan komme med indsigelser i forhold til f.eks. en lokalplan for det område, som lokalrådet er valgt for?
Marianne Pedersen (V), 2004-05-25:
Venstre synes, at både brugerbestyrelser, landdistriktsråd, og lokalråd kan være en rigtig god idé.
Jeg nævnte eksempler
fra Ringsted, hvor det lykkedes på ganske glimrende vis til stor tilfredshed ikke alene for lokalområdet, men også for kommunen.
Så der er flere muligheder for at øge demokratiet i de lokale områder.
Line Barfod (EL), 2004-05-25:
Nu skal jeg ikke referere fra lukkede forhandlingsmøder, men man kan jo altid diskutere, hvorfor forhandlinger ikke kommer videre, hvor meget man går selv, og hvor meget man bliver smidt ud, når man står for langt fra hinanden.
Jeg kunne forstå, at Venstre mener, at det, der styrker det lokale demokrati, er brugerbestyrelser, og derfor vil jeg gerne spørge fru Marianne Pedersen, om ikke Venstre mener, at der er behov for andet end bare brugerbestyrelser.
Nogle, der kan tænke i en samlet udvikling for et lokalområde, hvad enten vi snakker en ø eller et boligkvarter i en storby.
Eller om Venstre mener, om brugerbestyrelserne også kan tænke i helheder?
Marianne Pedersen (V), 2004-05-25:
Enhedslistens forslag rører ved noget ganske centralt, og jeg kan også kun beklage, at partiet allerede har meldt sig ud af forhandlingerne om en ny kommunalstruktur. Venstre er enig i, at en styrkelse af det lokale demokrati er en helt central del af den proces, vi er i gang med.
Jeg vil ikke afvise, at der er behov for at udvikle nye lokale modeller, der giver mulighed for, at borgerne samles i det lokale fællesskab, enten i landsbyen, i sognet eller i bydelen.
Men allerede i dag er der en række muligheder.
Styrelsesloven rummer f.eks. en mulighed for, at der kan nedsættes lokaludvalg og sagsbestemte ad hoc-udvalg.
Det er vigtigt, at der er mulighed for at inddrage borgerne allerede tidligst muligt i en beslutningsproces. Lokalråd er derfor ikke nogen dårlig idé, og Venstre kan støtte ideen med oprettelse af sådanne, og at disse råd skal anvendes som legitim medspiller af kommunen f.eks. gennem en høringsret.
Men lokalrådet må ikke blive endnu et led i en offentlig sektor, der kan være med til at skabe forvirring
for borgerne.
Så vil jeg også gøre opmærksom på, at mange steder fungerer lokaldemokratiet aldeles glimrende, og lokalområderne tager allerede i dag en række initiativer.
Jeg kan nævne et eksempel i Ringsted Kommune.
Her blev der i 2001 taget initiativ til, at der skulle udformes en samlet landdistriktspolitik for kommunen.
Det var kommunens mange landsbyforeninger, der gik sammen og i fællesskab forfattede
Det er bare et eksempel på, at lokalområdet kan igangsætte en debat og samtidig blive hørt.
Det behøver der ikke lovgives yderligere om.
Efter forslagsstillernes opfattelse må oprettelse af lokalråd være en central del af en kommende strukturreform, så en strukturreform ikke bliver det lokale demokratis endeligt, men tværtimod en styrkelse af lokaldemokrati.
Jeg er meget enig i det sidste.
Vi skal have styrket det lokale demokrati.
Men i Venstre tror vi på, modsat forslagsstillerne, at vi med en reform af strukturen får en styrkelse af det lokale demokrati, bl.a. fordi en lang række opgaver kommer tættere på borgerne, og fordi der er lagt op til, at brugerdemokratiet skal styrkes.
En oprettelse af lokalråd med direkte valg, der samtidig skal fungere som øverste myndighed i lokale sager og ydermere har mulighed for at bremse en byrådsbeslutning, vil efter Venstres mening være med til at øge bureaukratiet, og vi kan derfor ikke støtte forslaget.
Jesper Langballe (DF), 2004-05-25:
Jeg vil da gerne kvittere for justitsministerens forsikring om, at sagen løbende vil blive juridisk nyvurderet. Må jeg så ikke stille justitsministeren et spørgsmål til selvprøvelse, det er om det der med magtens tredeling: Er justitsministeren enig med mig i, at når Folketinget pålægger en minister noget, så er der altså ikke sket et brud på sondringen mellem den lovgivende og den udøvende magt?
Vil justitsministeren også medgive mig, at når justitsministeren rejser en sag - for det kan jo i visse tilfælde ske, at det er justitsministeren, der så at sige har statsadvokatens rolle - som så skal pådømmes af en dommer, så er der altså ikke sket noget brud på sondringen mellem den udøvende og den dømmende magt?
Lars Løkke Rasmussen (V), 2004-05-25:
Jeg trækker det pendlerfradrag frem, som vi har gennemført, som et eksempel på en række af de initiativer, regeringen har taget for at styrke de generelle rammevilkår udeomkring i de dele af Danmark, hvor man har det lidt sværere, end man har det gennemsnitligt.
Det vil jeg sådan set stå vagt omkring, for det er klart, at det selvfølgelig ikke er den eneste ingrediens, at folk, der bor i udkantsområderne, har en bedre mulighed for at blive boende, selv om de på grund af deres uddannelse måske søger beskæftigelse i en større by.
Det er ét af flere bidrag, og det var ikke det eneste eksempel, jeg nævnte i min tale, men jeg tror ikke, der er nogen grund til, at jeg her ved afslutningen af debatten begynder at repetere hele mit første 20 minutter lange indlæg.
Peter Skaarup (DF), 2004-05-25:
Jeg vil ikke stå her i Folketingssalen i dag og nævne nogen enkelt politiker, men det er jo en klar sag, at vi har oplevet, at et folketingsflertal gennem årene har været meget liberalt.
Det er fremgået af den indvandrer- og flygtningepolitik, vi har set, og det har betydet, at vi har importeret problemer som Hizb-ut-Tahrir.
Det er sågar sådan, at det er her i Danmark, nogle af de mennesker er blevet ekstreme.
Det har vist sig, når man har set på, hvilken udvikling der egentlig er sket af holdningerne hos nogle af fortalerne for Hizb-ut-Tahrir.
Det er i moskémiljøerne i Danmark, man er blevet ekstreme, og der er mange, der bærer ansvaret for, at det er sket.
Derfor bør vi selvfølgelig også skride ind som folketingsmedlemmer, og det synes vi man skal gøre, når forslaget til vedtagelse kommer til afstemning senere i dag.
Det er fuldstændig rigtigt, at den paragraf, vi taler om her, har ikke noget med racismeparagraffen at gøre.
Sagen har noget med grundloven at gøre, og det er den debat, vi gerne vi rejse her i Folketingssalen.
Angående juraprofessorer ved fru Line Barfod vel godt, at bl.a. professor Zahle er en af dem, der flere gange har udtalt sig for en liberal vurdering af disse ting, og Gorm Toftegaard Nielsen er en anden, der har sagt, at man generelt set vurderer tingene alt for restriktivt i Rigsadvokaturen i dag.
Knud Erik Kirkegaard (KF), 2004-05-25:
En af regeringens ministre brugte for et stykke tid siden formuleringen, at der jo ikke er nogen grund til at citere
andre, hvis man kan citere sig selv, og således foranlediget vil jeg gerne gentage noget, jeg sagde ved en kommunalpolitisk debat her i salen for nogle ganske få uger siden, nemlig at demokrati ikke er kunstart, der er forbeholdt kommunalpolitikere.
Med det mente jeg, at demokrati er meget andet end det, der helt formelt foregår i byrådssalen.
Det lokale demokrati er i høj grad spørgsmålet om, hvordan man formår at involvere befolkningen - lokalbefolkningen - i de beslutninger, der nu engang skal træffes i en kommunalbestyrelse, og der er det utrolig vigtigt, at man har nogle kanaler, ad hvilke det bliver muligt for den lokale befolkning at involvere sig konkret i de beslutninger, der er på dagsordenen i den pågældende kommunalbestyrelse.
Der er jo også allerede en række initiativer, der vokser frem lokalt.
Noget er kommet til verden på forslag
herindefra, måske på baggrund af erfaringer, man har haft nogle steder, men det væsentlige er, at hvis det skal være et levende lokalt demokrati, så er det noget, der skal være forankret i de lokale forhold, noget, der gror op nedefra, som man vel kunne sige det. Derfor er jeg ikke så begejstret for det forslag, som Enhedslisten her kommer frem med.
Jeg synes, der er nogle konkrete forhold, som man binder sig til, som man skal følge lokalt, hvis man går ind på den idé, som Enhedslisten her kommer frem med.
Jeg tror mere på, at vi skal give muligheder, vi skal give rammer for, at man kan lade sådan noget gro op nedefra lokalt.
Hertil kommer så naturligvis, at netop de spørgsmål her om, hvordan vi kan involvere befolkningen i den kommunale beslutningsproces, jo naturligt hører hjemme i den diskussion, vi har i øjeblikket om den nye kommunale struktur.
Her vil vi glæde os meget til i relation til den debat og de afgørelser, vi skal have truffet der, at være med til at formulere synspunkter omkring de muligheder, man skal have lokalt for at kunne involvere sig.
Derfor synes jeg ikke, tidspunktet er særlig velvalgt fra Enhedslistens side.
Det er helt givet, at partier, der ønsker at være med i en proces som den nye kommunalreform,
ikke på nuværende tidspunkt ønsker at binde sig til den konkrete model, som Enhedslisten her har fremsat.
På den baggrund kan vi i Det Konservative Folkeparti heller ikke støtte Enhedslistens forslag.
Kristen Touborg (SF), 2004-05-25:
SF ser med stor sympati på Enhedslistens forslag.
Det ligger i klar forlængelse af vores udtalelser og beslutninger op til og i forlængelse af Strukturkommissionens betænkning.
Lokalråd vil helt klart være en god idé i de områder, der udgør en naturlig enhed i de kommende større kommuner, eksempelvis øsamfund, større landsbyer osv.
Men som forslagsstillerne også påpeger, er det nødvendigt, at lokalrådene udstyres med reel kompetence, og i SF mener vi sådan set også, at de skal vælges ved direkte valg.
Derudover vil jeg sige, at forslagsstillernes syv forskellige kompetenceområder er udmærkede ideer, som jeg oven i købet mener kan udvikles mere.
Jeg mener at vide, at foreningen af landdistrikter har gjort sig tanker om, hvad sådanne lokalråd kunne indeholde, og jeg håber da også, at deres ideer kan få lov til at præge det forestående udvalgsarbejde.
Endelig mener jeg også, det er vigtigt, at lokalrådet får et egentligt økonomisk råderum, for indflydelse uden økonomi er jo noget af en død sild.
Det er kun regeringen og Dansk Folkeparti, der mener, at man kan forestille sig et lokaldemokrati uden økonomisk ansvar.
Afslutningsvis kan jeg undre mig over, at forslagsstillerne kun henviser til lokalråd som en mulighed i landdistrikter.
I SF mener vi faktisk også, det kunne være en god idé i større bysamfund.
Ja, i virkeligheden var vi og forslagsstillerne jo de eneste, der gik ind for de nu afdøde bydelsrådsforsøg i København.
Selv om de kom dårligt fra start, og det må vi jo erkende, så viste alle evalueringsrapporterne, at de altså var klart bedre end deres rygte.
De var for det første med til at sætte skub i det forstenede lokaldemokrati i København, også selv om Venstre og Socialdemokratiet og desværre også borgerne ikke ville lade dem overleve.
For det andet var de billigere i drift end resten af Københavns Kommune.
Men respekten for nærdemokratiet er jo desværre blevet en kamp, som i dag åbenbart kun føres på venstrefløjen.
Jeg vil godt afslutte med at sige, at jeg egentlig hører debatten her sådan, at jeg synes, at de fleste betænkeligheder ved forslaget egentlig går på tidspunktet, og det synes jeg lover godt for mulighederne for, at forslaget i en kommende folketingssamling kan få en seriøs behandling.
Peter Skaarup (DF), 2004-05-25:
Som jeg gav udtryk for før, er den sammenligning langt ude, for de to ting har ingenting med hinanden at gøre.
Det, vi er interesserede i i forbindelse med denne debat, er ikke, at der skal rejses nogen tiltale mod enkeltpersoner inden for Hizb-ut-Tahrir eller for så vidt en mod selve organisationen for racisme.
Nej, vi er ude efter, at man ser direkte på forholdet til grundlovens § 78, som man også har gjort tidligere i historien, og ser på en bestemt organisations måde at sige tingene på og på det, dens medlemmer gør.
De uddeler løbesedler og udsteder trusler mod andre befolkningsgrupper og for så vidt også mod deres egen befolkningsgruppe, nemlig egne trosfæller, som vi har set af det materiale, der blev omdelt den 9. maj.
Det har ikke noget med racisme at gøre, det har noget at gøre med respekt for grundlovens § 78 og for den måde, man agerer på i det danske samfund.
Jesper Langballe (DF), 2004-05-25:
vil jeg gerne spørge hr. Peter Skaarup, om han er enig med mig i, at sammenligningen er fuldstændig meningsløs, eftersom der jo ikke er nogen, der har anklaget Hizb-ut-Tahrir for racisme.
Der er tale om trusler om drab, der er tale om ting, som rent fysisk virkelig er på kant med loven, og jeg vil gerne høre hr. Peter Skaarups vurdering af den sammenligning, fru Anne Baastrup fremsatte.