runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Line Barfod (EL), 2002-11-07:
Også Enhedslisten kan støtte forslaget.
Som det er kommet frem, er vi mange, der i mange år på mange forskellige måder har arbejdet for, at der skal være mulighed for behandlingstilbud, straks en narkoman, alkoholiker og andre afhængige er motiveret for det.
Vi håber så, at der vil være relevante tilbud til de narkomaner, der ønsker at gå på afvænning.
Desværre har indførelsen af grundtakstmodellen med det bureaukrati og kassetænkning, den fører til, og den meget stramme økonomiaftale, som regeringen og Dansk Folkeparti har lagt ned over amterne, jo ført til, at det ser ud til, at der er nogle behandlingssteder og opholdssteder, der må lukke.
Men forhåbentlig lykkes det os at forhindre det, og det kan jo være, at det her kan være et lille skridt i den anden retning.
Problemet med, at man siger, at der skal gå 14 dage - behandlingsgarantien er 14 dage - er jo, at mange stofmisbrugere ikke kan overskue 14 dage.
Der er mange aktive stofmisbrugere, der lever i en stresssituation, som hele tiden skal skaffe penge til stoffer, typisk ved kriminalitet eller prostitution, og som ikke har noget socialt netværk.
Derfor håber vi, at det kan lykkes at nedbringe tiden, så det bliver kortere end 14 dage, og helst, så man med det samme kan komme i gang med en behandling, når man er motiveret.
Så fremgår det, at forslaget ikke omfatter stofafhængige narkomaner, der sidder i fængsel.
Det kunne ellers være en fordel, at også folk, der sidder i fængsel, kunne komme i gang med en behandling med det samme.
Det kunne både afhjælpe en del af de problemer, der er i fængslerne, og forhåbentlig også føre til, at folk så var stoffri, hvilket man har set med den succes, der har været med nogle af de stoffri afdelinger og behandlinger i fængslerne.
Det synes vi man skal se på at få udvidet.
Satspuljen opstår jo, fordi man giver dem, der er på kontanthjælp, pensionister, førtidspensionister osv., mindre end den almindelige løn- og prisudvikling.
Man tager simpelt hen penge fra dem, der har mindst, for at give til nogle af dem, der har behov.
Vi så hellere, at man tog pengene fra dem, der har mest.
Vi synes hellere, man skulle tage fra dem med de bredeste skuldre.
Men da der her er tale om en klar forbedring, følger vi vores principper og støtter forslaget.
Og så vil jeg sige, at jeg støtter de bemærkninger, andre ordførere er kommet med, om, at vi under udvalgsarbejdet skal se på en måde, hvorpå vi kan følge det her og få en evaluering af kvaliteten i det.
Hans Christian Schmidt (V), 2002-11-07:
Nu kan vi jo godt bruge tiden på at diskutere forskelligt ordkløveri omkring: Skal alle være enige, eller skal 99,9 pct. være enige?
Jeg ved jo, at fru Pernille Blach Hansen godt ved, hvad det betyder, når vi siger, at den skal have lokalbefolkningens opbakning.
Jeg er sikker på, at der altid vil kunne findes en eller to, der ikke bakker det op, men vi ved jo alle sammen godt, hvad det betyder, når vi diskuterer opbakning. Jeg vil bare sige om at bruge 5 år i stedet for 2 år, at det har den tidligere regering da leveret det bedste bevis på, for de havde da ikke megen succes med de 2 år; det må man da sige.
De har haft 2 år, og endnu i dag, hvor vi står her, har de ikke besluttet sig for et eneste af de forslag, de kan vælge.
Det er da det bedste eksempel til at fortælle, at 2 år er alt for kort tid.
Den tidligere regering har simpelt hen ikke haft nok tid i de 2 år.
Ikke engang nu, et halvt år efter, har den besluttet sig for, hvad den vil.
Jeg tror da, at Socialdemokratiet skal være glad for, at vi får 5 år.
Jeg tror, vi alle får brug for det.
Så vil jeg sige til hr. Keld Albrechtsen, som jo altid er en opmærksom lytter og taler, at jeg sagde: Forskellen på 2 og 5 år er ikke afgørende i et historisk perspektiv.
Sådan vil det komme til at være, og det mener jeg.
Men jeg sagde, at vi skal have arbejdsro, og derfor skal vi have 5 år.
Det er det helt afgørende.
Hvis vi kan blive enige om, at vi tager de 5 år, så er jeg sikker på, at vi også bliver enige om, hvordan vi lægger det til rette.
Jeg synes, som Kristeligt Folkeparti var inde på det, at vi kan lave en køreplan sammen.
Det synes jeg er progressivt.
Så lad os da gå ind og gøre det i stedet for, lægge en køreplan og sige: Hvordan gør vi det?
Så tror jeg, det bliver en god debat, vi får.
Pernille Blach Hansen (S), 2002-11-07:
Som sagt medgiver vi gerne ministeren, at det her er kompliceret, men det er dog velbelyst, og der er grund til at træffe en beslutning, som er varig.
Det er vi med på.
Vi har forsøgt at være fair ved at sige, at vi gerne så, at man gik i gang med at træffe beslutningen nu og her, men hvis ministeren har brug for et år eller to, så vil vi give maksimalt 2 år. Men det er klart, at vores endelige stillingtagen til det her lovforslag jo meget vil afhænge af, hvad ministeren forklarer, at de 5 år skal bruges til.
Derfor spørger jeg om det samme som hr. Keld Albrechtsen, og jeg synes egentlig ikke rigtig, vi har fået et svar på det: Hvad er det, ministeren forestiller sig der skal ske i de 5 år?
Hvilke initiativer vil regeringen tage?
Er det nogle nye rapporter?
Er det en helt ny procedure for høring af de lokale?
Kort sagt: Hvad skal der ske i de 5 år, så regeringen når frem til en beslutning? Mit andet spørgsmål er: Er det en forudsætning, for at regeringen kan træffe en beslutning overhovedet, at alle lokale er enige?
Jørn Dohrmann (DF), 2002-11-07:
Dansk Folkeparti ser også positivt på lovforslaget, som bl.a. går ud på at give mulighed for at forlænge disse anmeldelsesrettigheder, så man derved har mulighed for at vente med at indgive en ansøgning, indtil det aktuelle behov er der for at bruge den her indvinding på det pågældende areal.
Råstofmyndighederne behøver derfor først på det tidspunkt at tage stilling til, om tilladelsen skal gives, og på den måde skal man ikke presse alle til at have søgt inden 1. juli år 2003.
Hvad angår den del af lovforslaget, der giver ministeren beføjelse til at meddele dispensation til indvinding af andre råstoffer inden for internationale naturbeskyttelsesområder på søterritoriet og på vanddybder mindre end 6 m, lægger Dansk Folkeparti vægt på, at det ikke medfører forringelse af arter og naturtyper i naturbeskyttelsesområderne.
Vi mener, at den bestemmelse kun skal benyttes i ganske særlige situationer, men vi mener ligeledes, at hvis en sådan tilladelse skal komme på tale, skal der altid som minimum laves en miljømæssig vurdering, inden der gives sådan en dispensation.
Jeg kunne godt tænke mig at få ministeren til at forklare, hvad det er for nogle områder, hvor der kunne være behov for dette, bare et par stykker.
Hvad er det for nogle særlige tilfælde, der skal tages hånd om på dette område?
Men ellers ser vi positivt på forslaget.
René Skau Björnsson (S), 2002-11-07:
Socialdemokratiet er imod en enhver form for unødigt bureaukrati og også unødigt komplicerede regler, der besværliggør danskernes liv.
Lovforslaget, vi behandler her i dag, er et skridt imod et enklere samfund, og det er vi glade for.
Lovforslaget indebærer, at reglerne i lov om retssikkerhed og administration på det sociale område også udstrækkes til at gælde for reglerne om tildeling af individuel boligstøtte.
Ændringen vil medføre en forenkling for både borgerne og det offentlige.
Reglerne for klageadgang over afgørelser på boligstøtteområdet vil nu komme til at ligne reglerne for det øvrige sociale område.
Med andre ord vil det fra både borgerens og det offentliges synspunkt blive en mere ensartet omverden, man skal forholde sig til.
Endvidere vil lovforslaget øge den enkelte borgers retssikkerhed, da Den Sociale Ankestyrelse nu får mulighed for at behandle boligstøttesager, den skønner har principiel betydning. Socialdemokratiet finder ændringerne fornuftige og kan støtte forslaget.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2002-11-07:
I Det Radikale Venstre synes vi ikke, der er nogen grund til at fremprovokere en række ansøgninger om ret til at anvende de rettigheder, man har.
Der er ikke nogen grund til at fremprovokere en række ansøgninger om at få mulighed for at indvinde alle mulige råstoffer.
Det er det, der rent faktisk ville ske, hvis vi holder fast i, at alle rettigheder bortfalder den 1. juli 2003.
Som jeg har forstået det, har man allerede nu i Naturklagenævnet oplevet, at der er kommet ansøgninger om at indvinde, og man har simpelt hen spurgt sig selv: Hvorfor i alverden er de kommet?
Man kan tydeligt se, at der simpelt hen ikke er nogen grund til at begynde at indvinde.
Med andre ord: Hvis vi holder fast i fristen 1. juli 2003, er der stor sandsynlighed for, at alle de 300 ejere af rettigheder vil komme med en ansøgning om at få mulighed for at bruge deres rettigheder med henblik på at få en eventuel erstatning.
Erstatningerne skal nok komme alligevel, tror jeg.
Det, der er trøsten i det her, er, at under alle omstændigheder vil alle ansøgninger blive behandlet i forhold til råstoflovens § 7.
Det vil sige, at hvis der er miljømæssige hensyn og naturmæssige hensyn, man er nødt til at tage, vil man få nej til at få mulighed for at indvinde. Nu håber jeg, jeg bliver irettesat af ministeren, hvis ikke jeg har ret, men som jeg ser det, er natur og miljø udmærket beskyttet, fordi råstofloven stadig gælder.
Til gengæld er jeg ligesom den socialdemokratiske ordfører en smule bekymret for kulturværdierne.
Det hænger ganske enkelt sammen med, at man kan være bekymret for, om der er penge nok til at foretage de nødvendige udgravninger.
Den ændring, der er sket af lovgivningen på det område,
skulle meget gerne være en garant for, at vi i de kommende år vil se færre nødudgravninger, ganske enkelt fordi vi får kulturværdierne gjort til en integreret del af hele planlægningsprocessen
, så man på forhånd ved, om der er kulturværdier i et område eller ej.
Jeg vil gerne sige, at vi forholder os skeptisk til den del af lovforslaget, der drejer sig om, at ministeren skal have forbedret mulighed for at dispensere til råstofindvinding inden for internationale naturbeskyttelsesområder.
Vi synes ikke, der er nogen grund til at udvide beføjelserne inden for de internationale naturbeskyttelsesområder.
Jette Bergenholz Bautrup (S), 2002-11-07:
Jeg vil sige til SF's ordfører, at vi i Socialdemokratiet ser
meget positivt på en følgeordning eller en eller anden form for evaluering.
Mit spørgsmål går på, hvordan og hvorledes den følgeordning skulle etableres, eller hvordan den skulle virke.
Kunne jeg få lidt at vide om det her, eller kan vi få det under udvalgsarbejdet?
Sanne Rubinke (SF), 2002-11-07:
Det vil primært blive under udvalgsarbejdet.
Vi har ikke i SF lagt os fast på, hvordan vi mener, at det her lovforslag skal følges og evalueres.
Det væsentlige for os er, at vi kan blive enige om, formentlig gennem udvalgsarbejdet, hvordan vi sikrer os, at der systematisk opsamles og formidles på kvaliteten og indholdet, for det mener vi der er behov for.
Vi har ikke lagt os fast på, om det skal være en følgegruppe, eller om man simpelt hen aftaler en evalueringsform på forhånd.
Jette Jespersen (DF), 2002-11-07:
Da dette lovforslag har til formål på en og samme tid at sikre forenkling og en bedre retssikkerhed med klageadgang til Den Sociale Ankestyrelse ved tildelingen af boligydelse og boligstøtte, kan Dansk Folkeparti støtte forslaget.
Forslaget betyder en tilpasning af sagsbehandlingsreglerne og klagesystemet på boligområdet til det øvrige sociale område.
Dette betyder bl.a., at sager af principiel og generel betydning på boligstøtteområdet også kan behandles af det sociale ankesystem og dermed give mere ensartede resultater på landsplan.
Dette forslag vil samtidig være en forenkling for de kommunale myndigheder.
Med hensyn til tilbagebetaling af for meget udbetalt boligstøtte er Dansk Folkeparti sympatisk indstillet over for, at der i lovforslaget er medtaget en opsættende virkning.
Vi havde dog gerne set, at der ligeledes var indført en bagatelgrænse, hvor det ikke er åbenlyst for borgerne, at der er udbetalt for meget boligydelse.
Charlotte Dyremose (KF), 2002-11-07:
Jeg er da ganske enig i, at SF også har bidraget til det her, men det ændrer jo altså ikke ved, at vi fra konservativ side, som jeg sagde det, flere gange har udtrykt ønske om, at det her måtte ske. Hvis fru Margrethe Vestager ønsker det, kan vi sammen bagefter finde de udtalelser, som den konservative narkoordfører, fru Gitte Seeberg, er kommet med i den anledning.
Margrethe Vestager (RV), 2002-11-07:
Jeg vil bare, inden SF selv finder anledning til at præcisere ophavsretten til det her forslag, sige, at det er en meget klar radikal opfattelse, at det var SF, der lancerede den her idé under sidste års satspuljeforhandlinger og i forhandlingerne faktisk brugte nogen styrke på at få det gennemført og finansieret.
Jeg synes selvfølgelig, det er meget positivt, at forslaget nu har mange fædre, men der er jo det med et faderskab, at det godt kan, hvad skal man sige, varetages af mange, hvorimod et moderskab meget klart kan placeres.
Men jeg modtager selvfølgelig tilrettevisninger om, hvilke kilder der er til den konservative indlevelse i det her emne i forhold til en tidligere påpegning af nødvendigheden af en behandlingsgaranti.
Æres den, som æres bør, og det er SF i den her sammenhæng.
Charlotte Dyremose (KF), 2002-11-07:
Vi Konservative har flere gange udtrykt ønske om netop at få en behandlingsgaranti for stofmisbrugere.
Derfor er vi selvfølgelig også glade for, at vi nu har fået en konservativ socialminister, og at der endelig er blevet taget initiativ til, at det her kan blive sat i gang.
Det er jo ikke et nyt problem for stofmisbrugere, at de har brug for at komme i hurtig behandling, og vi er derfor meget glade for dette forslag.
Misbrugere skal nemlig i behandling, mens de er motiveret.
Det er utrolig vigtigt for at få gennemført den behandling, som de så kommer i, at de er motiveret.
Det vil hjælpe dem selv, og det vil også sørge for, at de ikke bare kommer i et tilbud på et tilfældigt tidspunkt, hvor det ikke nytter noget alligevel, fordi den pågældende ikke er motiveret, og hvor den pågældende plads måske kunne have været brugt bedre til en anden, som igen står på venteliste, fordi der ikke er pladsgaranti.
Derfor er vi utrolig glade for det her forslag.
Samtidig mener vi, det er vigtigt, at der er frit valg i forhold til, hvilken passende institution man tager på, netop for at bidrage til, at den enkelte misbruger selv er med og selv er med til at træffe beslutningerne, hvilket vi føler er bidragende til motivationen.
Samtidig er det her forslag helt i tråd med de konservative ønsker om at prioritere de svageste, komme med en målrettet indsats netop for dem, der har mest brug for det.
Det er det her lovforslag udtryk for, og derfor støtter vi Konservative varmt forslaget.
Jette Bergenholz Bautrup (S), 2002-11-07:
Så beklager jeg, at Venstres ordfører ikke hører ordentligt efter, for det var rent faktisk sådan, at jeg startede min tale med at sige, at vi varmt støttede forslaget, og jeg synes, at jeg på flere punkter sagde, at det faktisk er et godt forslag, som er beskrevet meget nøjagtigt, også at behandlingen kan ske efter henvendelsesdatoen.
Det er rigtigt, at det her er et skridt i den rigtige retning.
Det er et lille hjørne af Socialdemokratiets narkopolitik.
Vi skal selvfølgelig nå meget videre.
Når jeg har stillet nogle spørgsmål, er det om noget, som jeg regner med at vi kan drøfte i udvalget, netop for at gøre det så godt som muligt, så det ikke bare er hastværk, men er noget, som vi kan være samlet om, så det bliver så godt som muligt, inden det bliver udmøntet.
Jeg regner selvfølgelig med, at det bliver vedtaget, og det er klart, at vi er meget positive fra Socialdemokratiets side.
Det her hjælper de mest sårbare, og det er det vigtigste.
Hans Andersen (V), 2002-11-07:
Et spørgsmål til den socialdemokratiske ordfører: Jeg sad og lyttede til talen, og det var først i den sidste sætning, at et enkelt positivt ord kom frem om dette lovforslag.
Her er det så narkomanerne, som vi vil gøre en indsats for og give en garanti.
Så jeg vil bare høre, om den socialdemokratiske ordfører kan bekræfte, at dette er et væsentligt skridt i den rigtige retning, for jeg synes, at det var et noget negativt indlæg, vi her fik, i forhold til at det her er et rigtigt positivt skridt.
Pia Kristensen (DF), 2002-11-07:
Dansk Folkeparti støtter alle forslag, der forstærker indsatsen over for stofmisbrugere.
Med lovforslag nr. L 37 sikres de stofmisbrugere, der ønsker det, en ret til behandling, som skal iværksættes 14 dage efter henvendelse til amtskommunen.
Disse kan f.eks. have at gøre med, at personen ønsker behandling et sted, hvis værdigrundlag eller metoder i særlig grad appellerer til vedkommende.
Det mener vi er meget vigtigt.
Det er vigtigt, at der over alt i landet findes et veludbygget behandlingstilbud for alle stofafhængige, og det er vigtigt, at behandlingen kan påbegyndes uden unødig ventetid.
Derfor er vi positive over for forslaget om behandlingsgaranti inden 14 dage.
Man kan jo så sige, at såfremt der eksisterer det fornødne antal behandlingspladser, havde det været helt unødvendigt at operere med tidsfrister.
Men det haster med at sikre misbrugere en ordentlig behandling.
For lange ventetider giver en stor dødelighed blandt stofmisbrugere.
I høringssvarene er der nogle kritikpunkter, som Dansk Folkeparti er enig i.
Landsforening af Pårørende til Stofmisbrugere påpeger, at der ikke i loven står, at et behandlingstilbud skal være stoffri døgnbehandling.
Det kan betyde, at amter og kommuner kan tilbyde metadonunderstøttet ambulantbehandling, som kan være af ukendt varighed.
Man kunne jo frygte, at nogle amter og kommuner ville benytte denne behandling, fordi det faktisk er en billigere løsning.
Dansk Folkeparti er også enig med landsforeningen, når de udtaler, at unge under 18 år burde have været omfattet af behandlingsgarantien, for vi ved, at der i dag ikke er rigtige behandlingstilbud til de helt unge, og vi mener, det er katastrofalt.
I bemærkningerne til lovforslaget fremgår det, at amtskommuner kan informere om behandlingsmuligheder, der kan udgøre alternativer til den behandling, amtskommunen tilbyder.
I Dansk Folkeparti mener vi, at der burde have stået skal informere.
Det fremgår også, at 14-dages-fristen kan fraviges, hvis stofmisbrugeren vælger at blive behandlet i et andet offentligt eller godkendt privat behandlingstilbud end det af amtskommunen anviste.
Vi finder det betænkeligt, at der ikke opstilles en alternativ frist for, hvor længe en stofmisbruger maksimalt kan komme til at vente.
Vi mener, at man skal følge dette nøje ved eventuelt at pålægge amterne at indberette hvert enkelt tilfælde.
Afslutningsvis har jeg to spørgsmål til socialministeren.
Klager over afslag på behandling kan indbringes for det sociale nævn.
Men hvilke konsekvenser får det, hvis et amt ikke lever op til sin forpligtelse inden for 14 dage?
Og hvis antallet af tilbud ikke er tilstrækkeligt, kan det så accepteres, at der opstår ventelister? I lovforslaget og bemærkningerne hertil er der intet anført om, at der med retten til behandlingstilbud også følger en pligt til fastholdelse i behandlingen.
Hvordan sikres det, at misbrugeren fastholdes i behandlingen?
Tilbage er der blot at sige, at Dansk Folkeparti ser frem til udvalgsarbejdet, og som sagt støtter vi alle initiativer, der kan forbedre forholdene for stofmisbrugere.
Så vi støtter dette forslag.
Henriette Kjær (KF), 2002-11-07:
Jeg vil sige tak for den velvillige behandling, som forslaget har fået, og jeg vil gerne medvirke til, at vi får belyst de problemer, der er, nemlig de udestående problemer med hensyn til den mellemkommunale refusion, så jeg håber på et godt udvalgsarbejde.
Tak for tilsagnene.
Tove Videbæk (KRF), 2002-11-07:
Et af dette lovforslags formål er at sikre, at alle sager inden for Socialministeriets område behandles efter de samme regler.
Det har to fordele: For det første medfører det en regelforenkling, og for det andet vil det medføre større retssikkerhed, idet alle sager inden for Socialministeriets område dækkes af loven om retssikkerhed og administration på det sociale område.
Det betyder i praksis, at Den Sociale Ankestyrelse kan optage en sag om individuel boligstøtte til behandling, når den skønner, at sagen har principiel eller generel betydning.
Det betyder også, at praksis om opsættende virkning ved klager over krav om tilbagebetaling af for meget udbetalt boligstøtte bliver lovfæstet.
Altså kort sagt en forbedring af borgernes retsstilling.
Alt i alt er det et godt lovforslag.
For det første er det af administrative hensyn hensigtsmæssigt, at lovgivning er så enkel som muligt, og for det andet er det også af retssikkerhedsmæssige hensyn en god idé, at reglerne er så ensartede og gennemsigtige som muligt. Et af de bærende hovedprincipper for den offentlige forvaltning er jo, at Den Sociale Ankestyrelse har mulighed for at tage enhver afgørelse op til fornyet overvejelse, hvis den skønner, at sagen er af generel eller principiel betydning.
vedrørende individuel boligstøtte.
Dernæst er det af retssikkerhedsmæssige grunde en forbedring, at tilbagebetaling af for meget udbetalt boligstøtte først skal tilbagebetales, når den endelige afgørelse foreligger.
Igen: Opsættende virkning er det gældende hovedprincip i den offentlige forvaltning, og sådan bør det også være her.
Så det her lovforslag er helt i tråd med Kristeligt Folkepartis politik, nemlig at sikre og forbedre borgernes retsstilling.
Så vi har ingen betænkeligheder overhovedet, og vi kan fuldt ud tilslutte os lovforslaget.
Line Barfod (EL), 2002-11-07:
Også Enhedslisten kan støtte forslaget.
Ligesom de foregående ordførere ser vi også gerne, at vi under udvalgsarbejdet lige får opklaret spørgsmålene om refusion, så det ikke giver anledning til tvister fremover. Så vil jeg lige komme med en bemærkning om, at jeg simpelt hen ikke forstår, hvorfor høringsfristen har været så kort.
Det er altså urimeligt at give organisationerne 1 uge til at svare.
Man må kunne give noget længere tid, så der bliver ordentlig tid til organisationerne til at kigge nærmere på det.
Der er ingen tvivl om for os, at det her er en klar forbedring, ligesom hele loven om retssikkerhed og administration på det sociale område var et klart fremskridt, fordi det samlede reglerne og strammede op på sagsbehandlingstiderne m.v.
Her skal lov om individuel boligstøtte selvfølgelig også ind under, ligesom de andre sociallove er kommet det.
Så er vi også glade for, at vi får lovfæstet praksis med, at klager over krav om tilbagebetaling af for meget udbetalt individuel boligstøtte har opsættende virkning, for det er en klar styrkelse af borgernes retssikkerhed.
Det hjælper ikke meget, at man skal betale hele beløbet tilbage med det samme, og så går der 2 år, før klagesagen er afgjort, og så får man pengene tilbage.
Det er altså rart at få klagesagen afgjort, før man skal betale.
Det kunne måske også betyde, at sagsbehandlingstiden gik lidt hurtigere, når det offentlige har krav på pengene, end hvis det er borgeren, der har krav på pengene. Vi støtter forslaget.
Margrethe Vestager (RV), 2002-11-07:
Den spænding, der måtte være opbygget på det her tidspunkt af lovforslagets behandling, kan jeg hermed nedtone, også Det Radikale Venstres synes, at dette lovforslag vil være et fremskridt i forhold til retssikkerheden og sagsbehandlingen.
Vi kan ikke føje meget til det indholdsmæssige, som allerede er sagt af de foregående ordførere.
Jeg vil blot sige, at også i forhold til vores læsning af høringssvarene er der enkelte hængepartier, som det vil være relevant at få et svar på, men ud over det synes vi, at det er overordentlig hensigtsmæssigt, at man får de samme regler i det omfang, det
kan give en stærkere sagsbehandling.