Bendt Bendtsen (KF), 1998-06-19:
I Det Konservative Folkeparti ønsker vi et Europa, hvor der lægges hindringer i vejen for de kriminelle, frem for at der lægges hindringer i vejen for lovlydige borgere.
Schengensamarbejdet er med til at sikre fri bevægelighed
for varer og personer, men også imod ressourcespild i kriminalitetsbekæmpelsen.
Det er vigtigt i et arbejde med den stigende internationale kriminalitet.
Nu vil dagen i dag formentlig ikke bringe ret meget mere nyt frem, og så kan man jo spørge, hvad årsagen er til det.
Har vi ikke haft denne her debat gentagne gange?
Det har vi jo.
Hvis man gør sig den ulejlighed at gå tilbage og se på de debatter, der har været kørt her fra Folketingets talerstol, har de ændret karakter, men ofte har de jo været skåret over den samme læst.
Men mon man ikke efterhånden er færdig med at tale om grundlovsbrud?
Der er nogle røde tråde i debatterne.
Vi har noteret os, at hr. Kristian Thulesen Dahl er ekspert i grænsekontrolargumenter og hr. Keld Albrechtsen taler meget om grundlovsbrud og registre m.v., så man får jo nogle linjer, man er ekspert i efterhånden.
Men mon ikke det er de samme argumenter, vi hører den ene gang efter den anden?
Eller måske har vi fået aflivet nogle af myterne om, at der er trukket noget ned over hovedet på den danske befolkning.
Schengensamarbejdet har været diskuteret i årevis, og vi havde en grundig debat, før et stort flertal i Folketinget besluttede at tiltræde Schengensamarbejdet.
Disse befolkningsstrømme kan kun kontrolleres effektivt, hvis vi kører den samme personkontrol, som man gjorde på den anden side af Checkpoint Charlie.
Man standser heller ikke grænseoverskridende international kriminalitet med paskontrol.
Tror man på det, er man naiv.
At den ydre grænse så skal være stabil i Schengensamarbejdet, er vi helt enige i, og praksis for kurderne i Italien har jo vist, at det kan samarbejdet også håndtere, såfremt et land er lemfældigt eller knap så påpasseligt - hvis jeg skal bruge det udtryk - som man skal være.
Verden bliver mindre og mindre, og derfor bliver internationale kriminelle celler mere og mere operative.
Det fordrer et godt og solidt politisamarbejde.
Menneskesmuglinger og grænseoverskridende narkokriminalitet er desværre hverdag anno 1998.
Schengensamarbejdet, hvor der bliver gjort op med Rio-Grande-syndromet, er et skridt i den rigtige retning.
Jeg mener, vi har fået en udmærket redegørelse fra justitsministeren på det område.
Justitsministeren har jo rettelig forklaret, at det, som indlægges i registret, er personer, motorkøretøjer og stjålne genstande.
På personområdet må man ikke lægge oplysninger om politiske, religiøse eller seksuelle forhold ind i systemet.
Formålet er der altså også rigeligt gjort rede for i dag fra justitsministerens side med hensyn til eftersøgte personer, udviste udlændinge, forsvundne personer og genstande, som skal beslaglægges.
Udleveringer foregår efter national lovgivning.
Der bliver heller ikke lagt mere ind i registrets nationale dele, end man er enig om her i landet, og Registertilsynet påser, at det går lovligt til.
Og så har vi Rigspolitichefens ansvar.
Hvordan er Danmarks stilling så i samarbejdet efter vedtagelsen af Amsterdamtraktaten?
Også det burde jo efterhånden være belyst og beskrevet i dag.
Der har lydt mange advarsler i dag om det komplicerede samarbejde omkring det mellemstatslige og det overstatslige samarbejde og Danmarks stilling i det hele taget, når landene udbygger samarbejdet.
Ofte er det godt at se sagen lidt fra den anden side.
Er det en etablering af en mur rundt om Danmark i det samfund, vi lever i, med det helt enorme antal
af grænsepassager, som vi har?
Vejen frem er et samarbejde omkring asylpolitik, indvandrerpolitik og grænseoverskridende kriminalitet.
Med disse bemærkninger tager vi justitsministerens redegørelse til efterretning.