runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Helga Moos (V), 2003-01-29:
Jeg vil godt gentage, at jeg læste en ordførertale op, så det er begrænset, hvor meget jeg vil indgå i korte bemærkninger.
Men jeg vil sige, at det er sådan, at der findes mulighed for, at de, der har en kort uddannelse, i dag kan komme ind under FVU.
Så der er altså tilbud til dem.
Så er det sådan, at der også er ordblindeundervisning
til voksne
Det må man godt.
Pernille Falcon (EL), 2003-01-29:
Jeg kan forstå, at Venstres ordfører ikke ønsker at støtte forslaget under henvisning til, at det er vigtigere at satse
på skolebørnene.
Ser Venstre slet ikke nogen sammenhæng mellem skolebørnenes læsefærdigheder og deres forældres læsefærdigheder?
Det er det ene spørgsmål.
Anne-Marie Meldgaard (S), 2003-01-29:
Jeg hørte Venstres ordfører bruge forholdsvis meget tid på at fortælle, at den nye folkeskolelov indeholder ekstra undervisning i dansk.
Men vil Venstres ordfører ikke give mig ret i, at de nye tiltag i forhold til den nye folkeskolelov ikke kommer denne gruppe, som vi taler om her, til gode?
Hvordan har Venstre forestillet sig, at netop den her undervisning ude i virksomhederne skulle foregå i de her sammenhænge?
Jørn Pedersen (S), 2003-01-29:
Jeg er da meget glad for, at trafikministeren viderefører det gode arbejde, som den tidligere regering satte i gang, idet justitsministeren i 1998 forsøgte at lave en undersøgelse af, om der er nogen barrierer i systemerne, der gør, at den moderne teknik ikke kan bruges.
Jeg synes faktisk, at trafikministeren med sit forslag er kommet ganske pænt fra opgaven, for det er jo naturligvis altid en balancegang mellem, hvordan det skal være, og om det kan være frivilligt.
Jeg tror også, at det vil vise sig måske efter en overgangsperiode, at det vil blive det almindelige.
Men jeg synes, det er godt, at man ikke er afskåret fra at få en ordentlig behandling, fordi man ikke benytter sig af digital kommunikation.
Jeg synes faktisk, at det er et rigtig godt lille forslag, og det vil vi i Socialdemokratiet gerne have lov at støtte.
Helga Moos (V), 2003-01-29:
Lovforslaget fokuserer på det problem, at der er for mange, som ikke har tilstrækkelige læsefærdigheder.
Intentionen bag forslaget er derfor yderst sympatisk og fornuftig.
Vi finder det vigtigt, at vi til stadighed søger at bedre danskernes læsefærdigheder.
Venstre har derfor støttet en opprioritering af danskundervisningen i folkeskolen, så vi kan få brudt det mønster, at hele 18 pct. forlader folkeskolen uden brugbare læsefærdigheder.
Men Venstre mener, at det her lovforslag ikke er den bedste måde at bruge ressourcerne på, når vi skal have løst problemet.
Det skal ses i lyset af de forventede udgifter, som vil følge af en vedtagelse af forslaget, sådan som det foreligger.
Vi mener, at de penge kan bruges bedre på en anden måde i systemet, når vi skal have afhjulpet læsevanskelighederne.
Vi skal også være opmærksomme på, at ordblindhed ikke kun er et spørgsmål om problemer med at læse.
Den største barriere kan faktisk ligge i at erkende problemet og have viljen til at gå i gang med at gøre noget ved problemet.
Der er nogle, der aldrig får tilmeldt sig kurserne, fordi de viger tilbage for at erkende deres situation.
Så vi har også et psykologisk aspekt i problemstillingen.
Det er derfor vigtigt, at FVU og læsekurserne for de læsesvage voksne foregår i tæt samarbejde med virksomhederne, sådan at medarbejderne kan være i en situation, hvor de føler, at deres læsehandicap ikke bliver synliggjort.
Loven er dog tænkt som en målrettet indsats mod gruppen af kortuddannede voksne, dvs. dem over 25 år, når vi taler om den nugældende lov.
Det er sådan, at de, der er uden for den gruppe, i dag er henvist til det ordinære uddannelsessystem, men så har de altså også nogle muligheder.
Vi slår fast, at der stadig væk skal være mulighed for de personer fra 20-24 år, som i øjeblikket er under FVU og dér modtager specialundervisning.
Som sagt er det prisværdigt, at man ønsker at gøre noget for den gruppe, der er læsesvage, men vi mener, at den nuværende lovgivning i høj grad giver folk de muligheder.
Venstre er af den overbevisning, at det er vigtigt at rette indsatsen mod unge i en tidlig alder.
Man skal koncentrere sig om, at eleverne i landets folkeskoler får den mest basale viden, f.eks. viden om at læse og skrive.
Tænker vi langsigtet, vil det gavne mere.
Så vil vi i øvrigt sige, at der i øjeblikket er mulighed
for, at man kan få ordblindeundervisning
Amterne tilbyder ordblindeundervisning til alle.
Men så skal man selvfølgelig bruge sin fritid på det.
Poul Fischer (DF), 2003-01-29:
Dette lovforslags vedtagelse bevirker, at man fremover kan anvende digital kommunikation ved henvendelse til borgerne i lov om offentlige veje og i lov om ekspropriation.
Det er naturligvis vigtigt, at lovstof til enhver tid er ajourført til tidens kommunikationsmidler. Dansk Folkeparti har noteret sig, at borgerne positivt skal tilkendegive, at de ønsker en digital kommunikation, hvilket er vigtigt.
Borgerne skal ligeledes orienteres om, at retsvirkningerne herefter er de samme som ved meddelelse via brevforsendelse.
Med disse bemærkninger kan Dansk Folkeparti støtte lovforslaget.
Pernille Falcon (EL), 2003-01-29:
Enhedslisten kan støtte lovændringen, der har til formål at gøre det muligt at anvende digital kommunikation, når man skal meddele kendelser, ankemuligheder m.m. til berørte borgere i ekspropriationssager.
Enhedslisten kan støtte forslaget, idet vi mener, at der i bemærkningerne til forslaget er taget højde for, at de mennesker, der ikke ønsker at modtage eller ikke kan modtage elektronisk post, kan modtage det i et almindeligt brev.
Jens Peter Vernersen (S), 2003-01-29:
Det må jo så ligge sådan, at når man ikke vil lave forandringer, så vil man heller ikke komme til at se nogen væsentlige ændringer i disse elementer i lønbeskatningen.
Finansministeren bliver vel så også nødt til at bekræfte, at det så bliver noget småtteri.
Flemming Hansen (KF), 2003-01-29:
Jeg vil sige til hr. Hedeboe, at man dækker hinanden ind i forskellige grader, kan man roligt sige, og så vil jeg gerne sige tak for en venlig modtagelse af forslaget.
Trafiksikkerheden er gået igen hos flere af ordførerne, og jeg vil gerne sige, så det ikke kan misforstås: Trafiksikkerheden er ikke til diskussion.
Den skal være i top, så det er vi enige om.
Men vi ved ikke, hvor mange der er, så derfor synes jeg, det spørgsmål egner sig bedst til besvarelse under udvalgsarbejdet.
Poul Henrik Hedeboe (SF), 2003-01-29:
Jeg glemte at sige, at Enhedslisten også støtter forslaget.
Jeg kan allerede forstå, at der er en tradition for, at man dækker hinanden lidt ind, så det er hermed gjort.
Poul Henrik Hedeboe (SF), 2003-01-29:
Jeg skal sige, at SF's ordfører, hr. Morten Homann, endnu ikke er kommet til stede, så jeg fremlægger sagen.
Udgifterne til skiltning m.v. på offentlige veje betales i dag af det offentlige.
Med det her lovforslag skabes der hjemmel til, at der kan opkræves betaling for vejvisning til virksomheder.
Skiltene opsættes af hensyn til den enkelte virksomhed og kun efter anmodning fra denne.
SF er tilhænger af en forbedret skiltning til fordel for både virksomheder og kunder, ingen tvivl om det.
SF har heller ingen betænkeligheder ved, at der kommer en større grad af brugerbetaling for skiltningen til private virksomheder.
Men der er to ting, det er helt afgørende bliver sikret:
For det første må skiltningen ikke forringe trafiksikkerheden.
Man kan forestille sig, at en skov af skilte langs vejene kan øge risikoen for, at en bilist mister opmærksomheden og overblikket, og at der kan ske en trafikulykke.
For det andet er det også vigtigt, at vi ikke nærmer os spanske tilstande med en skov af skilte i landskabet, som skæmmer.
De skal indgå i en helhed med omgivelserne.
Overordnet er SF positiv over for det foreliggende forslag, under forudsætning af at der skabes sikkerhed for de to nævnte ting.
Poul Fischer (DF), 2003-01-29:
Dette lovforslag lægger op til en lempelig og standardiseret skiltning i det åbne land.
Lovforslaget omfatter økonomiske enheder, som producerer og sælger varer og tjenesteydelser, som efter en ansøgning får mulighed for at opnå en skiltning til deres virksomheder.
I bemærkningerne til lovforslaget er anslået en omkostning på 1.000 kr. pr. år set over en 15-års-periode, hvilket synes dyrt.
Det må kunne gøres væsentligt billigere.
En så høj pris medfører, at mange vil fravælge den udmærkede mulighed, der nu åbnes op for.
Jørn Pedersen (S), 2003-01-29:
Man kan jo godt sige, at den problemstilling, ikke selve lovforslaget, vi her har til diskussion, har været diskuteret meget.
Og det har ofte været følelsesladede diskussioner, man har haft, når man har været inde på emnet: Hvordan ordnes forholdet i landdistrikterne, når det drejer sig om skiltning?
Larsen, at det faktisk var en beretning, der var tale om i forbindelse med B 174.
Navnet var rigtigt nok, men det var en beretning.
Det, beretningen gik ud på, var sådan set, at Trafikministeriet skulle forsøge, om man kunne finde sine ben i det her.
Jeg vil gerne sige, at jeg synes, man på fornuftigvis har forsøgt at finde sine ben.
Nu omtalte Venstres ordfører høringssvarene, der jo i overvejende grad er positive, men sådan er man nok nødt til at sige det, for Landdistrikternes Fællesråd sætter jo spørgsmålstegn ved, om det også er den rigtige pris.
Derfor vil jeg godt bede ministeren om, hvis det er muligt her i dag, at komme med en vurdering af den udtalelse, der er kommet derfra.
En del af opgaven her går jo netop ud på at styrke udviklingen i landdistrikterne.
Det tror jeg vi er mange der kan være enige i, og derfor synes jeg ikke, at det er helt irrelevant netop at vurdere det.
Jeg kan godt se i lovforslaget, at der kommer en vurdering af hele forløbet, og det synes jeg er meget fornuftigt.
Jeg vil gerne rose trafikministeren for, at man har fået det lagt ind, for det kan jo godt være, at man kommer til at lave nogle ting, der ikke er så hensigtsmæssige, og så er det altså klogt, at man kan sige: O.k, når der er gået en vis tid, forsøger vi at vurdere det igen.
Jeg synes faktisk, at når der er så mange hensyn at tage, som der er i den her sag, er det landet er godt sted.
For jeg er enig i den betragtning, at vi ikke er interesserede i, at Danmark skal ligne USA eller Sydspanien eller andre steder, hvor man kan sige, at skiltningen er mere eller mindre fri.
Vi er jo vant til ordnede forhold i vores samfund
, men samtidig er der jo også, har jeg på fornemmelsen, bred enighed om, at vi også skal styrke mulighederne for, at måske mere utraditionelle virksomheder, der ligger utraditionelle steder, også får mulighed for at klare sig.
Generelt synes jeg, det er et fornuftigt forslag, som vi bakker op, men jeg kunne godt tænke mig at høre trafikministeren, hvordan ministeren forholder sig til de bekymringer, der kommer fra landdistrikterne, for det synes jeg måske nok at vi skal være lidt optagede af.
Hvis ikke ministeren - nu kan jeg se, at ministeren samtaler med andre
- har gjort sin stilling klar, er det muligt, at vi vil stille det som et skriftligt spørgsmål i udvalgsarbejdet.
Men vi er meget positive over for forslaget i sin helhed.
Erik Larsen (V), 2003-01-29:
Jeg vil ikke lægge skjul på, at i Venstre er vi utrolig glade for det forslag, der her er til behandling.
Det har været en kendt sag, at vi fra Venstres side i flere år har kæmpet for at få en liberalisering af skiltningen i det åbne land, en skiltning, som på mange måder ville kunne understøtte, at vi i det åbne land her i landet stadig kan have en udvikling og nogle aktiviteter, som derved også får mulighed for at gøre opmærksom på sig selv.
I virkeligheden er det her forslag jo en meget lille begyndelse på det, som gerne skulle ende op med, at vi får nogle ensartede regler for skiltning i det åbne land.
Det har været meget svært for små keramikere, gårdbutikker og andre at få lov til at gøre opmærksom på deres virksomhed.
Derudover har vi også måttet konstatere, at administrationen af de gældende regler for serviceskiltning har været temmelig forskellig fra landsdel til landsdel.
I forbindelse med denne sag var det sådan, at Venstre var medforslagsstiller til beslutningsforslag nr. B 174 i 2000-2001-samlingen, som jo endte med, at et stort flertal af partier her i Folketinget benyttede lejligheden - ikke til at tage stilling til beslutningsforslaget, men til at afgive en betænkning, hvori man udtrykte sin positive holdning til at få et regelsæt på området, som kunne fremme, at de, der ønsker at drive erhverv i det åbne land, kunne få nogle bedre vilkår.
Jeg synes, at det initiativ, der var tale om med denne betænkning, var et utrolig godt afsæt for at få nogle generelle regler.
Forslaget her er ikke et forslag om den praktiske udformning, men alene et forslag om, hvordan man kan brugerfinansiere skiltningen for de her virksomheder.
Jeg kan sige, at i Venstre støtter vi, og det har hele tiden været intentionerne, at der er tale om et brugerfinansieret område, og vi kan støtte den brugerfinansiering, der er lagt op til her.
Vi er som sagt utrolig glade for, at der nu bliver skabt nogle nye muligheder, også nogle nye muligheder, som ikke vil gøre, at det åbne land bliver plantet til med alskens reklameskilte, men vil blive noget, som også vil være pænt at se på og vil være sammenfaldende med anden skiltning i det naturområde, som de nogle steder kommer til at stå i.
Jeg skal slutte med at sige, at Det Konservative Folkeparti også støtter lovforslaget fuldt ud.
Jeg tror ikke, at det kan komme bag på nogen, men for en sikkerheds skyld siger jeg det.
Flemming Hansen (KF), 2003-01-29:
Tak for den meget store tilslutning.
Enstemmighed er man jo glad for at opleve, og det gør mig ikke spor, at hr. Jørn Pedersen siger, at vi viderefører den foregående regerings politik.
Når vi nu oplever, at den er fornuftig, er det jo en hel fornøjelse.
Så skal jeg sige til hr. Henrik Hedeboe, at jeg syntes, at indlægget om den monopolagtig status var interessant, og jeg synes, at det, ligesom fru Tove Videbæks forslag, egner sig til at blive set på under udvalgsarbejdet, hellere end at jeg kommenterer det her.
Tak for tilslutningen.
Tove Videbæk (KRF), 2003-01-29:
I lovforslag nr. L 122 foreslås det, at formkrav i forbindelse med f.eks. ekspropriation ophæves, og det betyder, at henvendelse til borgerne i fremtiden kan ske via e-mail, såfremt borgeren ønsker at kommunikere på denne måde.
Umiddelbart mener vi i Kristeligt Folkeparti, at der er tale om et godt og fornuftigt forslag, som kan lette kommunikationen og dermed sagsgangen mellem borgere og offentlig myndighed.
Dog har vi et enkelt lille spørgsmål, for når kommunikationen kommer til at foregå elektronisk via e-mail, vil det i større udstrækning end nu være borgerens ansvar, at posten når frem.
Derfor må man være opmærksom på at lave reglerne, sådan at borgeren ikke kommer i klemme, hvis e-mailen eller it-posten af den ene eller den anden grund ikke når frem.
Det er måske noget, vi kan se på under udvalgsarbejdet.
Med disse bemærkninger er Kristeligt Folkeparti positiv over for forslaget.
Da Det Radikale Venstres ordfører på området, hr. Martin Lidegaard, ikke kan være til stede, skal jeg hilse og sige, at også Det Radikale Venstre støtter forslaget.
Poul Henrik Hedeboe (SF), 2003-01-29:
Det her lovforslag fjerner formkrav i lovgivningen på Trafikministeriets område, så det bliver muligt at erstatte breve med digital kommunikation, hvis borgerne ønsker det.
SF kan helhjertet støtte fremme af digital kommunikation i den digitale forvaltning.
Vi har f.eks. en masse ældre medborgere, som ikke er inde i pc-verdenen og www-verdenen.
For SF er det også afgørende, at den digitale kommunikation sker med såkaldt åbne standarder, så vi er med til at hindre monopoldannelser på det her område.
Der kan sagtens være, eller det ved vi at der er, store kommercielle udbydere, som udbyder software og sender programmer på markedet, og ved efterfølgende udbygninger af området sender de programmer, som skal matche det forudgående, og så dannes der altså monopoler.
Vi har tidligere i beslutningsforslag nr. B 47 sidste efterår stillet forslag om åbne standarder, så vi ikke laver monopoldannelser på området.
Det er altså vigtigt, at det offentlige ikke medvirker til, at borgere skal købe software fra bestemte firmaer.
Med disse bemærkninger kan SF tilslutte sig lovforslaget.
Ole Vagn Christensen (S), 2003-01-29:
Sådan som jeg har læst betænkningen, stod der i den, at fordi man kunne betale 10 pct. i omkostninger for at gøre brug af de ydelser, som organisationerne ellers stiller til rådighed for deres medlemmer, kunne der ikke være tale om eksklusivbestemmelser.
Jeg har lidt svært ved ud fra det, som ministeren har sagt her, at lade være med at have den opfattelse, at for de medlemmer, der er, er der tale om, at de får deres rettigheder, og ergo er man i den situation, at her har man nogle eksklusivrettigheder, og det vil sige, at man kommer ind under nogle eksklusivbestemmelser.
Så kan man betale sig fra det, og der er det, jeg spørger: Hvordan står det i forhold til virkeligheden, og er det ikke en tvang, man sådan set udøver ved at have de 10 pct.?
Står det i forhold til de udgifter, der ville være, hvis man kunne sige, at det her var et frit marked og ikke et eksklusivt marked?
Line Barfod (EL), 2003-01-29:
»Vil den danske regering opfordre den svenske regering til at træffe en beslutning om, at transmutationsforskning aldrig bør tillades i Lund?«
Skriftlig begrundelse: Finansieringen af ESS-projektet kommer først og fremmest fra Den Europæiske Union, således at de danske skatteydere under alle omstændigheder kommer til at betale til projektet, men også i en vis udstrækning fra værtslandet.
I slutningen af november 2002 blev der i København afholdt et internationalt symposium om European Spallation Source i Lund.
Symposiet, der blev boykottet af repræsentanterne for ESS COUNCIL og ESS SCANDINAVIA, var organiseret af to danske og en svensk miljøorganisation og det svenske miljøparti, og til stede var repræsentanter for miljøorganisationer i Danmark, Sverige, Tyskland, Holland og Frankrig.
Symposiets tema - neutronspredningsanlægget i Lund - er det største forskningsprojekt i Skandinavien.
Lund Kommune og ESS SCANDINAVIA har søgt om ESS-projektet i konkurrence med fire andre værtssteder, men fordi det tyske videnskabsråd har kritiseret projektet, er de to tyske ansøgeres chancer for at få projektet stærkt forringet, og muligheden for, at projektet kommer til Ørestadsregionen, kan være helt op til 50 pct.
Beslutningen om, hvor forskningscentret skal ligge, hvis det bliver realiseret, bliver truffet i løbet af 2003 eller i begyndelsen af 2004.
Jørn Jespersen (SF), 2003-01-29:
Støtten er blevet fastfrosset, siger ministeren.
Ja, den er blevet fastfrosset på det samme vanvittig høje niveau til og med 2013.
Er det virkelig et liberalt ambitionsniveau?
Det forstår jeg ikke.
Det forstår jeg så, at de har været i de tre tilfælde, hvor regeringen har sagt ja.
Lad os lige få slået fast: Regeringen har aldrig sagt nej til sådan en anmodning, er det ikke rigtigt?
Regeringen har kun sagt ja eller undladt at stemme og dermed hjulpet tingene igennem.
Og hvilke særlige omstændigheder gjorde sig gældende, da man støttede ekstraordinær national støtte til bomuldsproduktion i Grækenland?
Hvilke særlige omstændigheder?
Og det sidste spørgsmål i denne her omgang: Har regeringen det samme synspunkt for andre erhverv, at der også kan eksistere særlige omstændigheder, der gør, at man går ind og tillader national støtte?
Mariann Fischer Boel (V), 2003-01-29:
Nu synes jeg altså, at hr. Jørn Jespersen igen blander tingene sammen.
Jeg beder om, at vi adskiller den europæiske landbrugspolitik og de aftaler, der er lavet om en - selv om hr. Jørn Jespersen ikke vil indrømme det - nedtrapning af den direkte støtte.
Hr. Jørn Jespersen ved jo godt, at de støttemodeller, der ligger, for så vidt angår hektarstøtten, er et fastfrosset beløb, som ikke bliver pristalsreguleret.
Alene af den grund sker der under alle omstændigheder en nedsættelse af værdien af den støtte, man modtager.
Hr. Jørn Jespersen ved jo også godt, at der i forbindelse med den aftale, der blev truffet omkring 10 nye landes medlemskab, er lagt et klart loft over de udgifter til den fælles europæiske landbrugspolitik for en periode frem til 2014, der også klart indikerer et fald i den direkte støtte.
Det er den ene side af sagen.
Den anden side af sagen er så hr. Jørn Jespersens modstand mod, at man i særlige tilfælde kan gå ind og støtte et lands mulighed for af egne midler, det er jo ikke EU-midler, vi snakker om, for en periode at støtte et erhverv eller en branche, som er kommet ud i helt særlige problemer.
Det er jo det, vi taler om.
Vi taler jo ikke om, at det er EU, der finansierer f.eks. den græske ansøgning om særlig støtte til vanskeligt stillede bomuldsproducenter.
Jørn Jespersen (SF), 2003-01-29:
Jeg synes altså, det må give en dårlig smag i munden på en minister og en regering, der påstår at være en liberal regering og så samtidig udtrykker en så stor forståelse og langmodighed i forhold til et af de værste planøkonomiske systemer, verden har set bortset fra Sovjetunionen.
Det er jo ikke rigtigt, at der er sket en reduktion af landbrugsstøtten.
Den er fortsat uhyrlig høj.
Den ødelægger produktionsvilkår for fattige bønder i den tredje verden.
Den koster forbrugerne dyrt.
Den er skadelig for miljøet, og så har man sådan en langmodighed fra en påstået liberal minister.
Så er det jo ligegyldigt, om man har undladt at stemme eller har stemt for.
Resultatet er, at ansøgningerne er gået igennem. Regeringen kunne have stoppet dem ved at stemme nej, men har ikke gjort det.
Derfor bliver jeg nødt til én gang til at spørge
: Hvad er det for helt særlige vilkår, der kan gøre, at et påstået liberalt erhverv skal have statsstøtte oven i den i forvejen rigelige EU-støtte?
Kan ministeren ikke bare komme lidt tættere på, hvad det er for nogle vilkår, der skal være gældende?
Mariann Fischer Boel (V), 2003-01-29:
Nu synes jeg, hr. Jørn Jespersen blander tingene sammen.
Vi har en fælles europæisk landbrugspolitik, hvor der er indbygget nogle støtteordninger, der gradvis er reduceret i forhold til den beslutning, man traf i MacSharryplanen i 1992, der blev fulgt op af Agenda 2000, der blev truffet beslutning om i Berlin i 1999, og nu sidder vi igen og behandler en midtvejsevaluering af den fælles landbrugspolitik.
Alle de aftaler, alle de drøftelser, der har været i den periode, har klart indikeret et ønske om at få justeret den fælles europæiske landbrugspolitik.
Der har vi en fælles målsætning, sagt til hr. Jørn Jespersen, udmøntet i en vedtagelse fra november sidste år.
Det tror jeg ikke vi er i tvivl om.
Det andet problem, hr. Jørn Jespersen rejser, er specifik støtte til lande, der kommer i en helt særlig situation.
Hvis vi kigger på antallet af støtteansøgninger i helt særlige situationer, der har været over de sidste 10 år, kan vi opgøre det til 13 ansøgninger, hvor Danmark i nogle tilfælde har støttet.
I andre tilfælde har Danmark - og det har så været tilfældet her på det seneste - undladt at stemme
imod forslaget.
Så jeg må sige til hr. Jørn Jespersen, at jeg synes, det er vigtigt, at vi deler tingene op, for vi er jo ikke uenige i vores målsætning og ønske om at liberalisere den europæiske landbrugspolitik og tilpasse den til verdensmarkedspriserne, sådan at hr. Jørn Jespersens ønske om, at tredjeverdenslande får en væsentlig bedre markedsadgang til det europæiske område, også kan tilgodeses.