runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Birthe Skaarup (DF), 2004-04-14:
Nu taler ministeren om, at man sætter momsen ned til 5 pct., men man kunne jo også lave en mellemting mellem de 25 pct. og de 5 pct., så det ikke kostede 1 mia. kr.
Det, vi blot beder om, er, at man undersøger konsekvenserne, at man undersøger de sociale ting.
Sygefraværet i den danske befolkning koster 30 mia. kr. Man kunne da godt forestille sig, at der er mange mennesker, der ikke har råd til at gå hen og købe medicinen. Jeg forestiller mig, at man, såfremt vi fik en billigere medicin i Danmark, så måske ville se lidt anderledes på det for de personer, der havde kroniske sygdomme.
Det er noget af det, jeg har hørt, når jeg har været ude.
En anden ting er: Vil ministeren bekræfte, at vi i Danmark har meget højere medicinpriser end i andre lande?
Selv om der har været en nedadgående tendens, har vi immer væk de højeste priser på medicin i Danmark og ligeledes de højeste momssatser.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2004-04-14:
Sætter man momsen ned til 5 pct. er det rundt regnet 1 mia. kr. Sætter man den mindre ned, er det selvfølgelig et mindre beløb, staten kommer til at mangle, men staten kommer til at mangle et beløb.
Hvis man for enden af regnbuen kan finde en pot penge, som kan dække det hul, kunne man jo direkte bringe de penge i spil i vores medicintilskudssystem, hvorved man ville få en sikkerhed for, at det ville komme patienterne til gode.
Her er der jo en risiko for, da der jo ikke er tale om et ganske almindeligt fungerende marked, at hvis man sætter momsen ned, vil det være en gevinst, som bliver delt mellem patienterne og industrien, og den del, der kommer industrien til gavn, kommer i hvert fald ikke patienterne til gavn.
Hans Andersen (V), 2004-04-14:
Da vores ordfører på området desværre ikke kan være til stede, skal jeg udtale følgende: I folketingssamlingen 2000-2001 blev et næsten identisk forslag fremsat.
Det blev forkastet.
Dansk Folkeparti fremsætter nu et forslag, som pålægger regeringen at undersøge mulighederne for nedsættelse af momsen.
Forslagsstillerne vurderer, at en nedsættelse af momsen på receptpligtige lægemidler bl.a. har følgende formål: at staten ikke bør tjene penge på medicin, som ordineres til syge mennesker, at sundhedsområdet generelt er fritaget for moms, og at især lavindkomstgrupperne belastes af dyr medicin. Venstre kan ikke støtte forslaget ud fra følgende betragtninger: Når man siger, at den danske momssats gør medicinen for dyr for danske forbrugere, må vi henvise til, at momsen kun er en del af prisen.
Medicinprisen er primært afhængig af prisen fra fabrikken, avancer og tilskud, og for en forbruger er det således prisen efter tilskud, som er relevant.
I 2002 indførtes det behovsafhængige tilskudssystem
målrettet mod de patienter, som har det største behov for medicin.
Har en patient et stort, varigt og veldokumenteret behov, gives således hundrede procent tilskud.
Ved at sænke momsen vil det udmærkede tilskudssystem, som er ca. 3 år gammelt, komme under pres til stor ulempe for især den kroniske patient.
En sænkelse af momsen kan også udløse prisstigninger på lægemiddelmarkedet, og en sænkelse af momsen på et enkelt område vil bryde med princippet om en enkelt momssats.
Og ifølge Dansk Folkepartis beregninger vil en sænkelse af momsen give staten et provenutab på ca. 1 mia. kr.
Alle disse argumenter taler mod en sænkelse af momsen, og der er således ikke behov for, at der foretages en dyr undersøgelse som foreslået af forslagsstillerne.
Lone Møller (S), 2004-04-14:
Jeg kan ikke sige, at vores ordfører ikke er til stede, det er nemlig mig, men der er nogle, der har snuppet min ordførertale, så nu må jeg jo tage den sådan på rygraden.
Der lå det bare i Skatteudvalget, hvor jeg også synes, at det mest hensigtsmæssigt burde placeres.
Når man læser debatten fra dengang, man behandlede forslaget i Skatteudvalget, og ser på afstemningen, er der jo ingen tvivl om, at der kun var Dansk Folkeparti i Folketinget, som støttede forslaget.
Der er ingen tvivl om, at Socialdemokratiet ønsker og arbejder for og hele tiden vil arbejde for, at medicinpriserne skal være så lave som muligt i Danmark.
Vi er dog ikke sikre på, at det, at man fjerner momsen - uanset om der er differentieret moms i andre lande, det er der også på andre områder, og det ville jo så være en konsekvens, at vi også gik ind og lavede differentieret moms der, hvis vi skulle lave sammenligninger - specielt kommer borgerne til gode. Som det blev sagt, indførte vi i 2000 et behovsorienteret medicintilskudssystem, som Socialdemokratiet i bund og grund mener er rigtigt.
Det kan godt være, at det måske skal kigges lidt efter for at se, om der kan være behov for nogle justeringer.
I princippet går det system, vi har i Danmark, på et direkte tilskud til den enkelte og størrelsesmæssigt med mest til dem, der har det største forbrug.
Det at lave differentieret moms vil efter min mening meget vel kunne risikere at blive bureaukratisk, men det, der som sagt er det største problem for Socialdemokraterne, er, at vi ikke er sikre på, at medicinalindustrien ikke lige ville sætte priserne lidt op, hvis momsen blev løftet af.
Der er også en meget stor udgift forbundet ved det.
Det synes hun var et problem.
Hvis vi gik ind og skulle støtte det her forslag, ville vi mangle i størrelsesordenen 1 mia. kr. i statskassen.
Det synes jeg er noget mere uansvarligt, men lad nu det ligge.
Socialdemokratiet føler ikke, at der er nogen grund til at nedsætte et udvalg, der skal undersøge
differentieret moms, når man for så kort tid siden har fået konstateret her i dette Ting, at der ikke er støtte til at ændre på den momssats, som vi har besluttet i Danmark.
For øvrigt mener jeg stadig væk, at forslaget hører til i Skatteudvalget.
Jeg kunne mistænke forslagsstilleren for lidt populisme ved at gå ud med sådan et forslag, som man ved ikke har en skygge af chance for at have en gang i Folketinget.
Man prøver måske at lefle lidt for folk, som har et stort medicinforbrug.
Socialdemokratiet kan ikke støtte forslaget.
Else Theill Sørensen (KF), 2004-04-14:
Men det er så ikke det her beslutningsforslag, og det her beslutningsforslag har vi nu afvist.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2004-04-14:
Ministeren inviterede mig jo herop for at uddybe mit spørgsmål.
Nu skal jeg forsøge at være meget pædagogisk.
Med ministerens arroganceniveau i dag kunne det være rart, hvis ministeren havde styr på, hvordan institutionerne var bygget op i dag.
Det ville være på sin plads.
Det pynter i hvert fald på arrogance, hvis man har noget at have den i.
Hvis man har et ubetinget CVU, så har det ubetingede CVU i dag studiebestyrelser.
Hvis det ubetingede CVU vælger at gå bort fra at have studiebestyrelser, så er mit spørgsmål til ministeren - og det er tredje gang, jeg stiller spørgsmålet i dag: Kan de gå tilbage til at have studiebestyrelser?
Mit spørgsmål går altså ikke på, om de kan gå tilbage
til at blive selvstændige institutioner.
Mit spørgsmål går på: Er det muligt at gå tilbage til at have studiebestyrelser?
Det er sådan set er relativt simpelt spørgsmål, som ministeren relativt nemt burde kunne svare på.
Knud Erik Kirkegaard (KF), 2004-04-14:
Forstår jeg ordføreren rigtigt, når jeg nu opfatter det på den måde, at det, ministeren lægger op til der skal foretages af dispositioner omkring 2004, accepterer Socialdemokratiet fuldt ud - at det skal foregå og foregå på den måde, som ministeren har lagt op til?
Ulla Tørnæs (V), 2004-04-14:
Det var sådan set mest en kommentar, men jeg skal så forsøge at kommentere kommentaren ved endnu en gang at sige, at forslaget her jo giver mulighed for, at de institutioner, som ønsker det, og som selv skal træffe beslutning om det, kan oprette faglige råd.
Det kan man ikke i dag, og derfor er der behov for en lovændring.
Lars Barfoed (KF), 2004-04-14:
Jeg synes, at det, fru Pernille Rosenkrantz-Theil siger, jo understreger, at fru Pernille Rosenkrantz-Theil er imod, at folk kan træffe et frit valg, nemlig at folk skal kunne træffe det valg, at de mener, at et privat selskab er bedst til at forvalte deres pensionsformue.
Det må da være op til folk selv.
Alle borgere kan jo ligesom fru Pernille Rosenkrantz-Theil få fat i et regnskab fra et pensionsselskab, konstatere hvad overskuddet er og vurdere ud fra det og ud fra en lang række andre informationer, man har til rådighed, om det så er der, man vil placere sine midler.
Men der er jo intet galt i, at de, som er særlig dygtige til at forvalte folks pensionsformuer, også tjener nogle penge på det.
Det er jo, som man kan lave alle mulige andre serviceydelser for folk og så tjene penge på det.
De, der er bedst til det, kommer til at tjene flest penge på det.
Så gør alle sig umage for at være den bedste, f.eks. i det her tilfælde til at forvalte folks pensionsformue, og så tjener de nogle penge på det.
Man kan i øvrigt sagtens slynge nogle milliarder ud i
luften
Der skal man altså huske, at det jo er mange, mange milliarder, man forvalter, og derfor kan 2 mia. kr. være en ganske lille procentdel af det meget store beløb, der bliver forvaltet.
Det er i øvrigt også det, der ligger i hele driftsherreproblematikken, at det ikke er et gebyr på kunden, men at det er et udtryk for, at ejerne skal have en forrentning af deres kapital.
Det er i øvrigt ikke noget, der er skjult, for det fremgår jo åbent af regnskaberne, og man kan også se på Finanstilsynets hjemmeside, hvad driftsherretillægget egentlig er.
Det er noget, som er blevet åbent i den her regerings tid.
Jann Sjursen (KD), 2004-04-14:
Der er ingen tvivl om, at ministeren og regeringen ønsker mere gennemskuelighed på området.
Det er klart kommet til udtryk i dag i debatten fra ministerens side, sådan som jeg oplever det.
Men alligevel synes jeg, at det bliver efter devisen, at man skal skynde sig langsomt.
For hvor regeringen på andre områder somme tider overhaler kommissionsarbejder og udvalgsarbejder indenom, så sker det ikke på det her område.
Der kan man så sige, at o.k., det er fair nok, men hvor svært kan det være, spurgte fru Colette Brix tidligere ministeren.
Jeg kunne måske stille ministeren det her spørgsmål
afslutningsvis: Hvor svært kan det være for branchen selv? Ministeren vil vente på Pensionsmarkedsrådets rapport, og det er jo fint nok.
Men kunne man så i det mindste ikke komme med en klar opfordring i debatten til branchen selv om, at man rydder op og får sikret det, som måtte være en almindelig forventning fra både regeringens, Folketingets og borgernes side, nemlig at man ønsker at give borgerne et reelt frit valg gennem gennemskuelighed på de forskellige områder, som har været omfattet af debatten i dag.
Synes ministeren, at branchen selv, banker og pensionskasser, gør det godt nok?
Villy Søvndal (SF), 2004-04-14:
»Hvordan vurderer udenrigsministeren situationen i Irak efter de seneste 14 dages begivenheder?«
Situationen i Irak udvikler sig jo dramatisk næsten dag for dag med belejrede byer, med snigskytter på tagene, med lande, der nægter at lade deres styrker deltage i angrebene på de irakiske byer med nytrænede irakiske militær- og politienheder, der nægter at deltage i angreb på deres egne landsmænd, med 700 dræbte irakere på en uge og med 70 amerikanske soldater, der er dræbt alene på en uge.
Det giver mig anledning til at spørge udenrigsministeren, hvordan udenrigsministeren vurderer situationen i Irak efter de sidste 14 dages begivenheder.
Per Stig Møller (KF), 2004-04-14:
Nu spurgte hr. Villy Søvndal jo om det samme i går på nær det sidste om Forsvarets Efterretningstjeneste, som ikke er en del af spørgsmålet.
Så jeg forstår egentlig ikke helt, hvorfor hr. Villy Søvndal ikke trak spørgsmålet.
For meningen er jo faktisk, at når man har fået et svar om tirsdagen, så stiller man ikke det samme spørgsmål om onsdagen
, medmindre der er sket noget radikalt og anderledes, og det er der jo ikke.
Så jeg vil henholde mig og henvise til det, jeg svarede i går, som jeg går ud fra, hr. Villy Søvndal kan huske.
Det er jo sådan, at situationen ikke er god, det er vi jo alle sammen enige om, og at der skal en stabilisering til.
Det er utrolig vigtigt, at man ikke løber fra opgaven.
Vi er der for at stabilisere og genopbygge Irak på opfordring fra FN, som jeg også nævnte i går, i resolutionen
Det er utrolig væsentligt, at irakerne får skabt økonomisk, social, jobmæssig fremgang.
Og det er præcis den fremgang, som de, der laver uroen for øjeblikket, prøver at forhindre, for hvis det lykkes at få skabt den fremgang,
så er der jo meget små muligheder for en fundamentalistisk eller en baathistisk, altså Saddam Husseinpartiets mulighed for magtovertagelse.
Det er det, det hele går ud på.
Det forklarede jeg her i går.
Jeg skal gerne forklare det igen.
Derfor er det også utrolig væsentligt, at FN's udsending, Brahimi, får mulighed for at lave det politiske arbejde, som vi alle sammen lægger vægt på. Men det vanskeliggøres jo også af den meget ubehagelige sikkerhedssituation, som jo betyder, at Brahimi har meget svært ved at bevæge sig rundt og få mødt de grupper, han skal, og dermed får forberedt den bredere regering, som skal til, for at man får tilstrækkelig legitimitet i den videre proces frem mod de frie valg og demokratiet.
Villy Søvndal (SF), 2004-04-14:
Tak for svaret.
Jeg overvejede også at trække spørgsmålet, for det er rigtigt, som udenrigsministeren siger, at vi også diskuterede det i går.
Når jeg vælger alligevel ikke at gøre det, er det, fordi jeg synes, at der er sket to afgørende, nye ting, siden vi var her i går.
Det ene er efterretningsofficeren, der er kommet med sit bud på, hvordan han så situationen op til den danske beslutning om at deltage i krigen, nemlig at han blev misbrugt, at der blev løjet om de efterretningsrapporter, som han lagde frem.
Det er stærke ord fra en tidligere ansat i efterretningstjenesten.
Det andet nye, som er sket, er, at Bush holdt en tale i aftes, som jeg er sikker på, at udenrigsministeren også er bekendt med.
Og der må man vel sige, at den amerikanske præsident Bush vurderede situationen langt mere positivt, end udenrigsministeren gjorde i går.
Og jeg vil bare spørge udenrigsministeren, om han deler den amerikanske præsidents opfattelse af, at det går fremad i Irak.
Per Stig Møller (KF), 2004-04-14:
Jamen der er jo tale om både fremgang og tilbagegang.
Der er jo steder, det går frem, altså store områder er rolige.
Det danske område fungerer også stadig væk med genopbygningsindsatsen, og så er der store områder, hvor det går dårligere.
Det vil sige: Hvad vil man fokusere på?
Jeg synes, det væsentlige er, og det synes jeg er rimeligt nok at vi snakker videre om i forbindelse med Bushs tale, at han lægger så meget vægt på FN-sporet; det har vi jo også gjort hele tiden.
Det understreger også for mig det, som
jeg sagde før, at de, som vil Irak det godt, og det vil jo størstedelen af irakerne også, de vil også have et fredeligt og frit land - det er jo stadig væk mindretalsgrupper, vi taler om, som skaber uro, og som har interesse i at skabe uro - er det store flertal.
De ønsker den fremtid, det ved vi jo fra meningsundersøgelserne, og har tillid til den fremtid, og de får den politiske støtte af FN.
Og det er den, der vanskeliggøres for øjeblikket på grund af sikkerhedssituationen.
Det er derfor, at det er så vigtigt, at man får bragt den under kontrol, så FN kan spille en meget større politisk rolle.
Så vil jeg godt oplyse hr. Villy Søvndal om, at vi har EU-udenrigsministermøde her på fredag, lørdag, søndag.
Og der vil jeg igen, som jeg tidligere har gjort, appellere til, at vi lægger hele diskussionen om krigen bag os, for siden er der jo kommet FN-resolution 1511.
Og hvis jeg får et spørgsmål om, hvad jeg vil på mødet i Irland, så vil jeg svare på det.
Villy Søvndal (SF), 2004-04-14:
Jeg takker for vejledningen i, hvad udenrigsministeren gerne vil modtage af spørgsmål.
Men jeg vil godt lige dvæle lidt mere ved Bush, som udenrigsministeren også gerne vil svare på, nemlig: Er det ikke underligt, at en præsident siger, at det går fremad og samtidig beder om at få 10.000 nye soldater til at kæmpe?
Er sandheden ikke, at den modstand, der er i øjeblikket, ikke er fra snævre små grupper, som det måske var i starten,
men at billedet er, at det bliver en stadig bredere modstand; at det bliver en stadig mere samlet modstand, hvor shiamuslimer og sunnimuslimer står side om side, hvilket var utænkeligt tidligere; at hadet, vreden mod besættelsesmagten og specielt den amerikanske fremfærd i byer med snigskytter, med mord på helt uskyldige, på kvinder og børn osv. - hvis man skal tro de indberetninger, der kommer - netop er med til at skabe en grobund for nogle modsætningsforhold, som ud fra enhver forudsætning må være dybt, dybt bekymrende, hvis man altså ikke ønsker, at Irak bliver omdannet til en fundamentalistisk islamisk stat, hvad jeg bestemt ikke tror udenrigsministeren ønsker, eller at der udbryder en borgerkrig? Er det ikke et billede, der dagligt bliver stadig værre, der tegner sig, også for udenrigsministeren?
Per Stig Møller (KF), 2004-04-14:
Ingen af os ønsker en islamistisk stat, og ingen af os ønsker en borgerkrig.
Hvordan forhindrer vi det?
Ja, det kan vi jo kun forhindre ved to ting.
Det ene er, at der inde i Irak kommer en bredere legitimitet til den regering, der er der, at den dækker større dele af samfundet, som føler sig involveret i og ansvarlige for processen fra den 1. juli og frem, idet vi stadig væk satser på overdragelse til irakerne fra den 1. juli.
Det er det indre.
Det ydre er jo altså, at man sørger for, at FN, dvs. verdenssamfundet, kan komme til at spille en større rolle og dermed også hjælpe den politiske proces på vej og vise irakerne, at dette er hele verdens anliggende, at vi vil jer det godt, vi ønsker hverken borgerkrig eller en islamistisk stat.
Det er jo derfor, vi er der, og derfor, at der var et bredt flertal i Folketinget bag udsendelsen af tropperne i efteråret. Der må EU nu også gå ind og være rede til at hjælpe den politiske proces og hjælpe FN.
Villy Søvndal (SF), 2004-04-14:
Jo, men jeg synes, modsætningsforholdet er, hvad udenrigsministeren ønsker - og jeg har ingen grund til at antage, at udenrigsministerens ønsker ikke er ærligt ment - og hvad der faktisk sker, at udenrigsministerens ønsker om, at flere kommer ind og er med at stabilisere situationen modsvares af, at alle lande, tror jeg, inklusive det danske Udenrigsministerium, opfordrer deres borgere til at rejse ud.
Russerne har trukket 800, tror jeg, det var, ud i dag, alle udlændinge er på vej ud af Irak, fordi situationen er, som den er.
Og der mangler jeg måske et lidt mere klart svar fra udenrigsministeren om, hvad strategien så er.
Jeg synes, den står fuldstændig uklar i aftes efter Bushs tale.
Men tror udenrigsministeren virkelig, at det militære svar, som også er det amerikanske svar, er hovedsvaret i den nuværende situation, hvor det ser ud til, at det, der er hoveddrivkraften bag den modstand, der bliver stærkere og stærkere, er et voldsomt og stigende had, ikke alene til USA, men til alt, hvad der kommer udefra?
Og hvad er svaret i den situation?
Hvordan stabiliserer man den situation, og hvordan får man den amerikanske administration til at trække sig tilbage fra en meget, synes jeg, arrogant holdning, til at FN kommer til virkelig at spille ikke alene en betydelig rolle, men den bestemmende rolle, og tror udenrigsministeren, at den amerikanske administration er villig til det?
Bendt Bendtsen (KF), 2004-04-14:
Om branchen gør det godt nok?
Vi mener hele tiden fra regeringens side, at den skal gøre det bedre.
Det er også det, jeg har været inde på i dag omkring pensionsmålere.
Vi har sørget for i den her regerings tid, at de her nøgletal omkring driftsherretillæg og lignende er blevet offentligt tilgængelige på Finanstilsynets hjemmeside. Men vi må hele tiden prøve på at forbedre det, og jeg vil da gerne tilsige Kristendemokraterne, at også i denne sag er regeringen villig til at se på endnu mere åbenhed, endnu mere gennemsigtighed, for det er faktisk regeringens politik på det her område. Så tager vi dialogen, når vi har fået rapporten.
Per Stig Møller (KF), 2004-04-14:
Nu er det jo trist, at hr. Søvndal ikke er chefstrateg i USA, for så tror jeg, at det var løst, det hele.
Det er jo trist, men den situation er vi ikke i, og jeg vil ikke udlægge den amerikanske strategi.
Jeg er altså dansk udenrigsminister, jeg er ikke amerikansk udenrigsminister.
Men jeg vil godt som dansk udenrigsminister sige, at der selvfølgelig er to svar på en sådan direkte udfordring, som finder sted for øjeblikket i Irak.
Det ene er naturligvis militært, for man kan jo ikke lade disse oprørsgrupper eller bander eller terrorister få lov til bare at destabilisere landet og skabe det kaos, de vil.
Når man kaster sig over udlændingene, så er det jo for at få dem ud, sådan som det jo også lykkes, og vi siger også, at man ikke skal rejse ind i Irak.
Vi siger da selvfølgelig til alle civile, der vil ind og lave kontrakter osv.: Ja, ja, men tænk nu på jeres liv.
For øjeblikket er det meget farligt, og vi har ikke interesse i, at nogen bliver taget som gidsler.
Det vil sige, at der må skabes en stabilisering, og den kan i denne her omgang kun skabes militært, når det gælder disse grupper og terrorister og bander.
Så må det andet være, når stabiliseringen har fundet sted, at få genoptaget det internationale samfunds, det civile samfunds arbejde med at skabe kontrakter og at genopbygge Irak.
Det, de vil, er jo lige præcis at forhindre, at det lykkes at få skabt vækst og beskæftigelse.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Villy Søvndal (SF), 2004-04-14:
»Agter udenrigsministeren at drage nogle konsekvenser af den seneste udvikling i Irak?«
Det er jo lidt i forlængelse af det forrige, nemlig
hvilke konsekvenser udenrigsministeren agter at drage af den seneste udvikling i Irak.
Jeg har forstået, at det danske Udenrigsministerium på linje med en række andre har bedt folk om at overveje at forlade Irak i den nuværende situation.
Men hvordan synes udenrigsministeren, mulighederne er for at få FN ind i den afgørende rolle i øjeblikket?
Jeg er med på, at udenrigsministeren ikke er amerikansk udenrigsminister, men det er min fornemmelse, at USA politisk dirigerer ganske meget af den proces, der foregår, men det kan godt være, at jeg har misforstået det, og at den danske regering jævnlig bliver konsulteret om, hvad de næste skridt skal være.
Men hvordan vil den danske regering lægge det fornødne pres på den nuværende amerikanske administration i retning af, at FN kommer ind at spille den rolle, FN aldrig fik lov til at spille fra starten i Irak, og det er efter min opfattelse en af hovedårsagerne til den misere, man er landet i?
Per Stig Møller (KF), 2004-04-14:
Den danske regering har hele tiden ønsket, at FN kommer til at spille så stor en rolle som overhovedet muligt.
Man skal jo heller ikke glemme, at FN selv trak sig ud efter mordet på de Mello og hans medarbejdere, som igen var et terrorangreb, der havde til formål at få FN ud, og FN kommer jo først ind, når FN vurderer, at sikkerhedssituationen er, så der er rimelig mulighed for at arbejde.
Nu kan jo man se, at der i de her dage sker det, at Brahimi formentlig ikke kan bevæge sig rundt.
Det, vi ønsker, er selvfølgelig at få den stabilisering, som skal til, for at FN føler sig stærk nok, tryg nok, til at gå ind.
Vi er i det der dilemma, at der skal være mere sikkerhed, for at FN går ind, og jeg tror, det bliver svært at få tilstrækkelig sikkerhed, før FN går ind, fordi FN er verdenssamfundet, som så viser den irakiske befolkning, at det ikke er Vesten, det ikke er USA, at det er hele verden, som ønsker at genopbygge og stabilisere Irak.
Derfor er det jo, at jeg i Irland her på udenrigsministermødet vil arbejde for, at EU også helhjertet, på trods af splittelsen i marts i fjor, men vi var jo enige om opfordringen fra oktober i efteråret, tilsiger FN sin støtte til den politiske proces, som er den, der skal til, så irakerne kan se, at nu overtager de, nu får de mere og mere ansvar, og derved får man den irakisering, som skal føre til den politiske frihed og det politisk frie liv, som vi håber på.