runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Tom Behnke (FRI), 1999-10-14:
Jeg lagde mærke til, at hr. Knud Erik Kirkegaard nærmest lovpriste den danske model og gav udtryk for, at når bare man overlader det hele til arbejdsmarkedets parter, så går det allerbedst, og så undgår man de fleste problemer.
Altså, jeg tænker på statstjenestemændene.
Skal det også være sådan, at politifolk skal have lov til at strejke, nedlægge arbejdet og konflikte?
Det må det jo betyde, hvis Det Konservative Folkeparti mener det, der bliver sagt her fra talerstolen.
Eller er det i virkeligheden sådan, at man egentlig gerne vil lægge et snit et eller andet sted mellem, hvem der må have lov til at konflikte, og hvem der ikke må?
Og hvori består forskellen egentlig, når vi taler om befolkningens liv og velfærd?
Til hr. Ole Sohn er der kun at sige, at hvis et sådant forslag ville betyde, at man bryder de internationale konventioner, har Danmark gjort det allerede i dag, fordi vi har tjenestemandsbegrebet, og tjenestemænd ikke må strejke, og så er den ikke længere.
Det, der netop står i vores forslag, er, at det skal være på tjenestemandslignende vilkår, og det kan der ikke være noget som helst til hinder for i forhold til de internationale konventioner.
Så må jeg bare konstatere, at Socialdemokratiet og Socialdemokratiets ordfører her giver udtryk for, at man billiger, at der tages gidsler i en arbejdskamp, og at man oven i købet billiger, at syge og svage mennesker tages som gidsler.
Poul Erik Dyrlund (S), 1999-10-14:
ét formål, nemlig at oppiske en stemning
Så kan man jo sætte spørgsmålstegn ved, hvem er det, der optræder hæderligt i denne sammenhæng.
Ole Sohn (SF), 1999-10-14:
To ting.
Sådan som jeg har læst det udkast til vedtagelsen, som jeg har, står der ikke, at sundhedspersonalet skal være tjenestemænd, men at de skal sidestilles med tjenestemænd, og deri ligger i øvrigt en forskel. Men jeg vil gerne understrege, at ILO faktisk har understreget, at tjenestemandsgrupper også har ret til at strejke.
Det er selvfølgelig helt legitimt, at man ønsker det, men man skal bare vide, at det er konsekvensen af det ønske.
Og for at der ikke skal være nogen tvivl, vil jeg sige, at alene af den grund kan vi naturligvis ikke stemme for, og derfor stemmer vi imod.
Ove Hygum (S), 1999-10-14:
Jeg vil gerne kvittere for initiativet fra Kristeligt Folkepartis side - kvittere for, at vi på lang afstand af kommende overenskomstsituationer har fået skabt en så klar afklaring af de forhold, der handler om respekten for forhandlingsretten og strejkeretten.
Det er jo ikke uventet, at det initiativ kom, for det ligger faktisk i forlængelse af de bemærkninger, som Kristeligt Folkeparti kom med under forhandlingerne, da vi lavede lovindgrebet over for konflikten for sygeplejerskernes og andres vedkommende.
Jeg noterer mig med tilfredshed, at et meget bredt flertal ikke kan støtte de forslag til vedtagelse, der er lagt frem.
Det er udmærket, det er meget tilfredsstillende med en klar stillingtagen, om end jeg er noget forundret over den manglende sammenhæng, der er mellem Venstres og De Konservatives argumenter i diskussionen og så den afsluttende melding om, at man undlader at stemme.
Det synes jeg netop ikke harmonerer med Venstres og De Konservatives argumenter i diskussionen, da vi gennemførte lovindgrebet i foråret.
Jeg vil også godt kommentere de signaler, der er kommet
om, at til trods for man ikke vil stemme hverken ja eller nej, mener man, at der ligger et signal til parterne om, at de bør sætte sig sammen.
Jeg vil godt sige, at jeg tror, det er en klar undervurdering af parterne.
Parterne behøver ikke den opfordring eller det signal fra Folketingets side.
Jeg er vidende om, at forløbet i foråret har været drøftet indgående i kompetente forsamlinger, formentlig på begge sider af forhandlingsbordet, og jeg er af den klare opfattelse, at parterne til det yderste vil bestræbe sig på at forebygge, at man havner i en tilsvarende situation efter de kommende overenskomstforhandlinger.
Mogens Andreasen (DF), 1999-10-14:
Jeg vil godt sige, at jeg undrer mig lidt over, at arbejdsministeren og Socialdemokratiet så klart afviser forslaget fra Kristeligt Folkeparti.
Der ligger faktisk en form for trepartsforhandlinger i det, og regeringen sørger jo ellers for, at der på en række områder ude på arbejdsmarkedet bliver trepartsforhandlinger om en masse af de problemer, der opstår.
Jeg vil til slut sige, at hvis forslaget falder, vil Dansk Folkeparti stemme for hr. Tom Behnkes forslag.
Anne-Marie Meldgaard (S), 1999-10-14:
Som det fremgår af lovforslaget, er der tale om et teknisk forslag, der alene drejer sig om økonomi.
I sin enkelhed går det ud på, at der forlods tilføres statskassen 40 mio. kr. af renteafkastet fra Arbejdsmarkedets Feriefond.
, men vi accepterer, at regeringen for at få indtægts- og udgiftssiden i finanslovforslaget for år 2000 til at nå sammen på bundlinjen forlods overfører de 40 mio. kr. til statskassen.
Vi gør det også, fordi vi ikke ser, at der er noget nyt i det her.
Vi har to gange tidligere i forbindelse med finanslovaftaler gjort noget tilsvarende.
I 1993
Det medførte en meget stor kritik fra Feriefonden, idet man i den aftale måtte ty til at bruge af formuen for at få dækket administrationsomkostningerne.
Det er selvfølgelig ikke hensigtsmæssigt, hvorfor vi med tilfredshed ser, at der er taget højde for det i det her forslag.
Det fremgår af forslaget, at det forventede renteafkast vil udgøre 118 mio. kr., så overførslen på de 40 mio. kr. til statskassen vil sige, at der er plads til administrationen.
Der er også det at bemærke, at der yderligere vil komme indtægter til Feriefonden på ca. 35 mio. kr., som så frit kan bruges til ferieformål.
Det regnestykke, man er kommet frem til her, synes vi er det mest sympatiske, og derfor kan Socialdemokratiet støtte forslaget.
Erling Oxdam (V), 1999-10-14:
Principielt ønsker Venstre ferieloven ændret, således at lønmodtagerne får frihed til selv at forvalte deres feriepenge og selv bestemme deres ferieår.
Venstre ønsker også Feriefonden nedlagt.
Venstre finder endvidere, at arbejdsministeren burde have benyttet lejligheden til at foreslå nogle ændringer af loven, som kunne fjerne et par af de værste urimeligheder.
Jeg tænker her på ferielovens § 19 b, som siger, at feriegodtgørelse for et optjeningsår udbetales ved ferieårets begyndelse til en lønmodtager, uanset om ferie holdes, pkt. 1, når beløbet er 500 kr. eller mindre - så kommer der nogle andre tilfælde, hvor det udbetales, bl.a. på grundlag af alder osv. - men altså 500 kr. Da det typisk er småbeløb, der ikke hæves af de berettigede, ville det være rimeligt, at langt større beløb blev udbetalt, f.eks. 1.000 kr. eller måske 2.000 kr.
Den anden bestemmelse, jeg vil nævne, er § 22 om den 1-årige forældelse.
Kravet bør ligesom andre almindelige krav først forældes efter 5 år.
Men endnu bedre var det
, om pengene automatisk blev indsat på lønmodtagerens konto, og det ville også være mere lønmodtagervenligt.
Men ministeren har altså ikke ved denne lejlighed stillet ændringsforslag til loven.
Ministeren beder bare om 40 mio. kr. af lønmodtagernes retmæssige feriepenge til den umættelige statskasse.
Det minder meget stærkt om konfiskation, og det er Venstre så absolut imod.
Når Venstre alligevel ikke på forhånd vil erklære at ville stemme imod lovforslaget, sker det ud fra en forhåbning om, at regeringen måske på andre punkter vil vise sig at være forhandlingsvillig over for Venstres ønsker, bl.a. i forbindelse med finanslov 2000.
Men min slutbemærkning skal være, at Venstre ønsker ferieloven ændret på en række punkter.
Det er således helt urimeligt og meningsløst, at der skal bruges 78 mio. kr. til administration af folks feriepenge.
Knud Erik Kirkegaard (KF), 1999-10-14:
Det Konservative Folkeparti har tidligere medvirket til en operation af tilsvarende karakter, som arbejdsministeren her foreslår.
Men vi kan jo ikke komme uden om, at det er en lidt besynderlig måde at skaffe penge på til den betrængte statskasse.
Hvis de 40 mio. kr. først er overgået til Arbejdsmarkedets Feriefond, vil det ikke være muligt, i hvert fald ikke legalt, at overføre dem til statskassen, så her tager man altså pengene, inden de overføres til Feriefonden.
Det er fuldstændig legalt, men er nu alligevel en lille smule snyd.
Vi vil imidlertid ikke på forhånd afvise at medvirke, men vores endelige stillingtagen vil bero på udvalgsbehandlingen og i øvrigt hele forløbet af finanslovforhandlingerne og dermed den samlede tegning af et eventuelt forlig om finansloven for år 2000.
Christen Amby (SF), 1999-10-14:
Forslaget går ud på, at man overfører 40 mio. kr. af renteindtægterne fra FerieKonto til staten, og så går resten til Arbejdsmarkedets Feriefond.
Fra SF's side vil vi sige, at vi ikke har noget principielt imod operationen, men vi vil selvfølgelig sikre os, at pengene bliver brugt til noget fornuftigt, så vores stillingtagen vil helt afhænge af, hvordan finanslovforhandlingerne vil gå.
Jeg vil godt tage et enkelt problem op, netop dette, at en række penge jo ikke udbetales til dem, der har optjent dem.
Men i vore dage er det jo ikke sådan, at man ikke kan identificere folk, særlig ikke hvis man skal opkræve penge hos dem, og derfor kunne man jo nok stille det spørgsmål, om det ikke var rimeligt, at pengene gik direkte til de pågældende, enten via deres ATP-konto, som jo administrerer dem og kender dem alle sammen, eller pengene kunne jo også indbetales til Told og Skat på deres konto dér, sådan at de fik pengene godskrevet eller udbetalt i forbindelse med deres årsopgørelse.
Jeg ved, at man i betænkningen er lidt inde på, at det ikke helt vil være i overensstemmelse med EF-direktiverne, men det synes at være en meget tynd begrundelse i de tilfælde, hvor man jo ikke direkte udbetaler, når de har arbejde, men jo i virkeligheden godskriver dem meget længe efter.
Ebbe Kalnæs (CD), 1999-10-14:
Da CD's arbejdsmarkedspolitiske ordfører, Susanne Clemensen, ikke kan være til stede, skal jeg kort redegøre for CD's holdning i denne sag.
CD har også tidligere netop både i 1993 og i 1997 været med til at overføre en del af renteafkastet fra FerieKonto, og vi afviser ikke at være med til at gøre det igen, men vi mener også, det vil være hensigtsmæssigt at inddrage den her sag i finanslovforhandlingerne, og derfor vil vi vente med den endelige stillingtagen til spørgsmålet. Jeg vil også gerne ved den her lejlighed gøre opmærksom på, at vi også ser det som en nødvendighed at få kigget på ferieloven mere generelt.
Der er en lang række sider af ferieloven, hvor der er en manglende fleksibilitet, og det er også rigtigt, som tidligere ordførere har nævnt det, at der ligesom er andre forhold i dag.
Det vil vi se meget positivt på at ministeren, regeringen, kommer med et udspil til.
Anders Samuelsen (RV), 1999-10-14:
Ja, også Det Radikale Venstre har tidligere været med til at lave lignende øvelser som den, vi lægger op til her i dag, og har tidligere gjort det med henvisning til, at man så skulle bruge midlerne til uddannelsesformål for lønmodtagere eller til forbedringer for lønmodtagerne generelt.
Det her forslag skal ses som et led i regeringens forslag til finanslov 2000, og Det Radikale Venstre kan støtte forslaget, som det ligger her.
Jette Gottlieb (EL), 1999-10-14:
Vores udgangspunkt, når vi tager stilling til det her lovforslag, er, at feriepengene er lønmodtagernes velfortjente penge, og det omfatter selvfølgelig også renterne af feriepengene.
Grundlæggende mener vi også, at feriepengene burde befinde sig i lønmodtagernes regi, og at de også skulle trække renter, indtil de kommer til udbetaling.
Derfor er vi overordentlig interesserede i at se, hvad der kommer fra regeringens hånd, og som annonceret i lovkataloget skulle der jo allerede her i anden halvdel af oktober komme et forslag til ændring af ferieloven, og det kan være ret afgørende for vores stillingtagen til det her forslag, for forslaget er jo kun fremsat som et egentligt finansieringsforslag og ikke spor andet.
Og dér vil jeg sige, at jeg lidt ser det som en slags ekstraskat, og sådan noget kan man jo godt være med til at lave under forudsætning af, at pengene bliver brugt til fordel for de mennesker, for hvem man inddrager beskatningen.
Så det vil sige, at vores stilling fuldstændig afhænger af, hvordan de penge agtes brugt, og det betyder selvfølgelig også, at vi ikke kan komme med nogen endelig stillingtagen til, hvordan det her vil lande, før vi for det første har set forslaget til ændret ferielov og for det andet har set, hvordan pengene vil blive brugt.
Men vi venter og ser, hvad der kommer, og ud fra det vil vi så tage stilling til det endelige forslag.
Ole M. Nielsen (KRF), 1999-10-14:
Det mest positive, man kan sige om det lovforslag her, er, at der for en gangs skyld er et lovforslag fra regeringen, som ikke går imod de selvstændige erhvervsdrivende.
Det kan man da sige om det her, men så synes jeg såmænd også, det positive ender.
Og med den begrundelse, der står i den skriftlige fremsættelse, om, at det er som led i de samlede økonomiske overvejelser for år 2000 - og det må jo være finansloven, man tænker på - så er jeg ikke sikker på, at ferieloven kan slå til.
Jeg synes bare, at det er noget fitlifut, rent ud sagt, det er kreativ bogføring, eller noget, der er værre.
Og så er vi jo - det kan jeg lige så godt sige nu; jeg håber, vi får lejlighed til at diskutere det på et andet tidspunkt - fuldstændig imod den ferielovsordning, vi har.
Vi synes ikke, at der er nogen som helst mening i, at de feriepenge, som lønmodtagerne har krav på, skal være genstand for offentlige indgreb og beskatning, og jeg ved ikke hvad, rent bortset fra, at jeg i øvrigt synes, at nogle af de formål, som feriefondpengene går til, slet ikke er så ringe, men hvis det så er vores holdning, må vi jo finde nogle andre penge til det.
Hele ferielovsordningen er vi imod, så det er sådan comme ci, comme ca.
Ove Hygum (S), 1999-10-14:
Jeg skal takke for de faldne bemærkninger og kvittere for, at der fra en række partiers ordførere har været en bagdør på klem i den forstand, at man nu ville se på processen i løbet af efteråret.
Og det er vel ikke unaturligt, da regeringen tydeligt har signaleret, at der er tale om et overvejende teknisk lovforslag, som skal ses på baggrund af de samlede økonomiske overvejelser i forbindelse med finanslovforslaget for år 2000, altså spørgsmålet om også at få kassen til at stemme, så de mange udgiftsområder, der er tale om i finanslovforslaget, kan finansieres.
Jeg vil gerne sige til hr. Erling Oxdam og andre, der har været inde på, at man gerne havde set, at vi havde benyttet lejligheden til at ændre ferieloven, at der vil jeg ligesom hr. Christen Amby gjorde det, henvise til, at det faktisk med al ønskelig tydelighed fremgår af regeringens lovkatalog, at der senere kommer et samlet lovforslag, der omhandler en revision, en modernisering, af ferielovens bestemmelser. Jeg noterer mig synspunktet fra hr. Christen Amby om, at det ikke er en specielt dristig betænkning, der er kommet fra udvalget.
Omvendt må man sige, at stemningen er den, at brugerne af ferielovens bestemmelser faktisk er meget godt tilfredse med ferielovens bestemmelser.
Jeg har specielt spurgt til, om der var nogle synspunkter med hensyn til muligheder for administrative lettelser, og der har jeg fået at vide, at det er der sandelig ikke noget behov for, og jeg henviser så til, at vi senere vender tilbage til denne revision.
Men da jeg jo ikke ønsker at drille og forlænge diskussionen, vil jeg ikke tvære mere rundt i fortiden, for så vidt angår dette forhold.
Men jeg vil afslutte med at sige til hr. Mogens Andreasen, at sjældent har jeg hørt så meget komprimeret sludder på så kort tid, som da jeg hørte, at det med at lave
Jeg vil anbefale hr. Mogens
Andreasen at konsultere de respektive arbejdsgiverforeninger med det synspunkt.
Så tror jeg, at der vil være en anden analyse, næste gang vi hører hr. Mogens Andreasen i denne sag på denne talerstol.
Mogens Andreasen (DF), 1999-10-14:
som noget sludder
Men det her forslag er jo simpelt hen et forslag, som kun, som jeg sagde før, er en beslaglæggelse af 40 mio. kr.
Hvad der kommer senere, om det er et udkast fra den betænkning, der kommer som lovforslag fra arbejdsministeren omkring ændring af ferieloven, ja, det kan vi jo ikke vide.
Men én ting er i hvert fald helt sikkert, at med den disposition, man foretager, når man ændrer i ferieloven, og når man læser den betænkning, der har været, jamen så må vi også dér konstatere, at hvis den bliver gennemført, er der en forringelse af de likvide midler hos arbejdsgiverne på 15,9 mia. kr.
Ole Sohn (SF), 1999-10-14:
Mere for forståelsens skyld: Skal det forstås sådan, at Frihed 2000's forslag til vedtagelse indebærer - eller er det dét, man ønsker at lægge an til - at Danmark skal bryde de internationale konventioner, som vi har ratificeret?
Eller er det et forslag om, at regeringen skal arbejde for at lave et lovforslag, som indebærer, at vi skal træde ud af de konventioner?
Poul Erik Dyrlund (S), 1999-10-14:
Ret skal jo være ret.
Og jeg må jo konstatere, at hr. Knud Erik Kirkegaards ordførertale var meget klar og præcis.
Hr. Knud Erik Kirkegaard sluttede med at sige
: Derfor kan vi ikke støtte det fremlagte forslag til vedtagelse.
Hvad betyder det?
Er det det samme som med Venstre, lidt til den ene side og lidt til den anden side, og så lander vi sådan med begge ben midt i
Kunne vi ikke få en nærmere definition på det der med »ikke støtte«?
Jeg skal blot konstatere, at det forslag til vedtagelse, der her er fremsat af hr. Tom Behnke, efter Socialdemokratiets opfattelse ikke løser nogen som helst af de problemer, der har været til diskussion her i dag, og at det i øvrigt har præcis den samme målsætning, som Kristeligt Folkeparti har med sin forespørgsel.
I øvrigt er det jo sådan, at man rent faktisk på en lang, lang række områder er ved at afskaffe tjenestemandsbegrebet, og at indføre tjenestemandsbegrebet i en bredere forstand på områderne her vil være i direkte modsætning til, hvad alle ellers er enige om, nemlig klogskaben i at indskrænke tjenestemandsgrupperne.
Så vi stemmer imod dette forslag til vedtagelse.
Ole Sohn (SF), 1999-10-14:
Nu skal man jo passe på med at tage et partiprogram, og dermed også det, der bliver gengivet i skrifter, alt for bogstaveligt.
En kollega her i Salen kom gruelig galt af sted med at sige det, der stod i partiets program, men lad nu det nu ligge.
Spørgsmålet til hr. Knud Erik Kirkegaard.
Punkt 1: Er det ikke sådan, at Folketinget er lovgivere og ikke arbejdsgivere?
Punkt 2: Det, der stod om fleksibel arbejdstid i finanslovaftalen, og at man ønskede en anden form for tilrettelæggelse af arbejdet, gav udtryk for, at man fra Folketingets side blandede sig i et område, som slet ikke henhører under Folketinget, fordi det jo var kommunale og amtskommunale overenskomster.
Så jeg synes sådan set, spørgsmålet var rimelig relevant, og derfor vil jeg gerne gentage det.
Knud Erik Kirkegaard (KF), 1999-10-14:
Hr. Dyrlund spurgte til vores stillingtagen til vedtagelsen.
Nu er det jo sådan, at kløgtige mennesker altid kan se en sag fra mere end én side, og derfor er vores overvejelser endt på følgende måde: Der er ikke nogen skadevirkninger i det der forslag til vedtagelse, hvis det bliver vedtaget.
På den anden side så indeholder det en opfordring til parterne om at gøre noget ved det her, så vi undgår en gentagelse af forårets forløb.
Og når vi sådan vurderer det lidt fra den ene side og lidt fra den anden side, så må kløgtige mennesker komme til den konklusion, at man så må undlade at stemme, og det gør vi naturligvis som kløgtige mennesker i Det Konservative Folkeparti.
Hr. Tom Behnke
: Omkring tjenestemænd og tjenestemænds strejkeret forholder det sig helt præcis sådan, at tjenestemænd ifølge deres ansættelsesforhold - det er i hvert fald den fremherskende teori - ikke har strejkeret, og det er netop forskellen mellem politiet og sygeplejerskerne, sådan som hr. Tom Behnke spurgte om for et øjeblik siden.
Og så endelig til hr. Ole Sohn, som stadig væk spørger til den der del af finanslovaftalen, som han ikke kan huske hvad indeholder, og der er ingen grund til at gentage det svar, som jeg gav allerede for et øjeblik siden.
Der er intet nyt at sige om den sag.
Ole M. Nielsen (KRF), 1999-10-14:
Nu siger forretningsordenen vist, at det er spørgsmål til ordførerne, man skal stille i den her runde, og hvis jeg skal formulere et spørgsmål, så må det jo være, om ikke hr. Kirkegaard mener, at Folketingets talerstol er væsentligere end den på Hotel Vilsund Strand.
Det mener jeg bestemt den er, for det er jo helt rigtigt, at vi fik afhandlet det her lille spørgsmål om, hvad der stod i Garodkin, i mandags, og at jeg også kom lidt billigt til de point, eftersom det var en helt tredje part, der havde læst i Garodkin før det møde.
Jeg har ikke haft så stor mistillid til Det Konservatives styr på eget hus, at jeg kunne finde på at kontrollere hr. Kirkegaards udsagn i Garodkin.
Men sådan er det.
Det har selvfølgelig været en medarbejder i den konservative folketingsgruppe, der har givet den oplysning her
, men den medarbejder må jo have hørt et eller andet om, hvad man sådan snakker om.
Altså det er det her med, hvad der er teori, og hvad der er praksis, som vi siger i Jylland.
Det kunne jo godt være derfor, det kom.
Så jeg må jo spørge endnu en gang, om ikke det var en idé, at man fik styr på det her?
Poul Erik Dyrlund (S), 1999-10-14:
Jeg har det ikke godt med det, men jeg er jo nødt til at konstatere, at hr. Kirkegaard jo kan det der med talens kunst.
Først at stå på talerstolen og være meget klar og præcis og efterfølgende stå og læse den værste gang sludder, jeg længe har hørt, op fra talerstolen.
Det får mig til at tænke på - også set i forhold til det med kløgtigheden - at hr. Kirkegaard vist skal være glad for, at hr. Kirkegaard ikke var oppe til eksamen i dag for så vidt angår klogskab.
Det var for tyndt, det der.
Tom Behnke (FRI), 1999-10-14:
Det er fuldstændig rigtigt, at der er en væsentlig forskel på, om man er ansat som tjenestemand, eller man ikke er ansat som tjenestemand.
Der er forskel på de kontrakter, der er indgået, og ansættelsesaftaler.
Men spørgsmålet til Det Konservative Folkeparti - for det vil jeg på vegne af Frihed 2000 senere i dag fremsætte forslag om - er så: Ville Det Konservative Folkeparti så være indstillet på, at man løste det her problem ved, at sundhedspersonale enten blev ansat som tjenestemænd eller blev ansat på tjenestemandslignende vilkår i forhold til strejkeretten? Det er jo noget, Folketinget bestemmer, og så ville man have løst det problem, i hvert fald i forhold til den filosofi, som hr. Knud Erik Kirkegaard lægger for dagen.
Knud Erik Kirkegaard (KF), 1999-10-14:
Til hr. Ole M. Nielsen vil jeg sige, at nu var der ikke nogen talerstol på Hotel Vilsund Strand, men der var et podium, hvor vi diskuterede med den lokale befolkning.
Og jeg synes da, det er utrolig vigtigt, at vi har sådan nogle diskussioner rundt omkring i landet.
Det, der foregår herinde, kan ofte blive sådan lidt intern snak.
Men til hr. Ole M. Nielsens orientering kan jeg sige: Det, der står, og som hr. Ole M. Nielsen læser op af den her håndbog, er ikke Det Konservative Folkepartis politik.
Og det er forfatterens ansvar at sørge for at få de der ting rettet, hvis der kan sættes så store spørgsmålstegn ved bogens kvalitet, som der her kan være tale om. Og så siger hr. Poul Erik Dyrlund, at jeg skulle have sagt noget sludder.
Det kan jeg overhovedet ikke indse at jeg skulle have gjort.
Jeg mener, at jeg ganske kort og præcist gjorde rede for vore synspunkter og vore holdninger til det forslag til vedtagelse, som Kristeligt Folkeparti har fremsat.
Det var skam ikke sludder, det var kløgtig tale, og det vil hr. Dyrlund også konstatere, hvis han læser det i Folketingets forhandlinger.
Til hr. Tom Behnke skal jeg sige: Hvilken stillingskategori, sundhedspersonalet skal være i, må være en sag til afgørelse mellem arbejdsgiver og arbejdstager inden
for det pågældende område
Det er ikke noget, vi skal beslutte her i Folketinget.