runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Frank Aaen (EL), 1999-02-11:
Hr. Buksti skal have tak for, at vi nu er kommet væk fra den dødssyge søforklaring om, at det var en bemærkning i en kælder, der gjorde, at det blev til et finanslovforlig med V og K.
Det er jeg tilfreds med.
Derfor går vi lidt videre i historien.
Vi erkendte jo på et tidspunkt i forhandlingerne, at regeringen havde lagt sig fast på, at den ville gennemføre nogle ting, vi ikke kunne være med til, sammen med V og K. Hvad var vores råd så til regeringen?
Det var det helt enkle: Flyt efterlønnen og arbejdsmarkedsreformen ud af finanslovforhandlingerne.
Gennemfør det på et andet tidspunkt, hvis ikke vi kan forhindre jer i at gøre det.
Så kunne vi lave en finanslov som et kludetæppe, som vi gjorde for 2 år siden.
Det var tilbudet til jer.
Tag tingene væk, og så gennemfører vi en lille finanslov som et kludetæppe, som vi gjorde for 2 år siden.
Efter de sidste bemærkninger her fra hr. Jacob Buksti så skulle man jo nærmest tro, at den socialdemokratiske ordfører har glemt, at vi faktisk har gennemført adskillige store aftaler, herunder pinsepakken, og en aftale om finanslov for 2 år siden.
Så selvfølgelig kan det lade sig gøre.
Men det var regeringens eget valg, at de gik over til Venstre og De Konservative.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-02-11:
Jeg er meget skuffet over, at hr. Jacob Buksti nu også begiver sig ud i manipulationerne med tallene, for hr. Jacob Buksti finder en gruppe af pensionister, som han mener ikke bliver ramt af nedskæringer.
Det er rigtigt, hr. Jacob Buksti, at der i tallene står, at en pensionist med 105.000 kr. i indkomst og 40.000 kr. i husleje ikke taber boligydelse.
Det er fuldstændig korrekt, og det har vi heller aldrig bestridt.
Men det er også korrekt - og det er det, der er det alvorlige, hr. Jacob Buksti - at en pensionist med 105.000 kr. i indkomst og 30.000 kr. i husleje, f.eks. en pensionist med en lille smule ATP og en dårlig vedligeholdt lejlighed på Vesterbro, faktisk mister 1.000 kr. om året i boligydelse.
Det er ikke en ordentlig måde at behandle debatten på.
Jacob Buksti (S), 1999-02-11:
Til hr. Frank Aaen: Jamen, det er jo fuldstændig guddommeligt.
Hr. Frank Aaen står her og siger, at hvis vi bare flyttede efterlønnen og arbejdsmarkedsreformen ud, så kunne vi have lavet noget med Enhedslisten. Hvad nu hvis det var afgørende for regeringen, at man fik en løsning på efterlønnen og arbejdsmarkedsreformen? Hvad nu hvis det var sådan, at mulighederne for at få en gennemgribende reform ville være større, hvis man havde det inde i forhandlingerne frem for ude?
Det kunne jo godt være, at regeringen også havde nogle mål med at lave en finanslovforhandling.
Det er simpelt hen et slag i luften, og det er historieforfalskning, som hr. Frank Aaen her står og bliver ved med at sige.
Det stod i avisen, og jeg tror, at alle, der deltog i forhandlingerne, er enige med mig i, at Enhedslisten havde meldt sig ud.
Det modsatte var i hvert fald svært at få øje på.
Men det kan da godt være, at man sidder derhjemme i studiekredsen, i mørkekammeret osv. og finder ud af, at man alligevel var med, for det burde man være.
Til hr. Keld Albrechtsens trøst er der ikke tale om manipulation.
Hr. Keld Albrechtsen kan selv gå ind og se, at det, det drejer sig om, højest er 90 kr. om måneden.
Det er det, det handler om for de pensionister, som hr. Keld Albrechtsen står og taler om.
Elisabeth Arnold (RV), 1999-02-11:
I løbet af de sidste par timer lykkedes det da i hvert fald et par gange at få gjort hr. Frank Aaen klart, at regeringen ikke udskriver valgløfter.
Hvert parti fører sin egen valgkamp.
Derfor er jeg utrolig ked af, at fru Ulla Tørnæs udslynger beskyldninger som, at regeringen har snydt og bedraget befolkningen, fordi den i valgkampen lovede sådan og sådan.
Det Radikale Venstre er medlem af regeringen og har sammen med Socialdemokratiet udarbejdet et regeringsgrundlag; det er det, vi regerer på sammen.
Og forhåbentlig kan vi skaffe flertal for de fleste af vores ting her i Folketinget ved at arbejde enten til den ene eller den anden side i Folketingssalen. Det Radikale Venstre gik til valg bl.a. på at love højere grønne afgifter også på biler.
De, der stemte på Det Radikale Venstre, vidste udmærket, hvad de kunne vente sig.
Vi har ikke snydt og bedraget nogen.
Vi har gennemført vores politik.
Skal vi ikke holde tingene adskilt - som fru Ulla Tørnæs også selv lagde op til - ved at sige, at det her en debat, der hører hjemme imellem vælgerne og partierne?
Regeringen regerer på sit regeringsgrundlag, og det er det, den skal dømmes på, og det er herinde, det foregår.
Jens Peter Vernersen (S), 1999-02-11:
Fru Ulla Tørnæs sagde her fra talerstolen: Hvor længe kan man snyde befolkningen?
Hvor længe kan man snyde pensionssparerne?
Hvor længe kan man snyde.
En ualmindelig dårlig måde at udtrykke det på, at Folketingets partier snyder befolkningen.
Det troede jeg fru Ulla Tørnæs var fuldstændig klar over.
Lad mig i øvrigt sige: Her fra Folketingets talerstol sagde Venstres finanslovordfører, hr. Thor Pedersen, at pinsepakken kostede pensionssparerne 30-40 mia. kr.
Det sagde han ved finanslovdebatten.
Det blev sagt til åbningsdebatten.
Man kan læse det i Folketingets forhandlinger.
Jeg har stillet et spørgsmål til finansministeren for at få afklaret helt præcist, hvordan det nu hænger sammen med disse pensionssparere.
Og i går svarede finansministeren skriftligt, at pinsepakken koster pensionssparerne mellem 1 og 2 mia. kr. om året.
Der er dog et vist stræk fra 1 til 2 mia. kr. om året og til 40 mia., som hr. Thor Pedersen og nu også i dag fru Ulla Tørnæs har udbredt sig om her fra Folketingets talerstol.
Jan Petersen (S), 1999-02-11:
Ja, Venstre blev snydt for regeringsmagten, og det er tilsyneladende også Socialdemokratiets skyld.
Der er vel også en mulighed mere, og den er, at vælgerne snød Venstre på baggrund af de løfter, Venstre afgav under valgkampen, f.eks. de mange rimelig dyre løfter om skattelettelser mange steder - ufinansieret - og hvor vi vel dårligt nok har set et eneste præciseret i Folketingssalen efter valget.
Det er det ene.
Det andet er, at Venstres ordfører sådan lidt absurd stiller forslag til en vedtagelse, som på ingen måder kritiserer regeringen, og som ikke udtrykker mistillid til regeringen, men samtidig holder Venstres ordfører en tale, der er fyldt med både kritik af regeringen og mistillid til regeringen.
Hvorfor er der ikke mistillid i vedtagelsen?
Kan vi få forklaret, hvorfor Venstre siger ét og foreslår noget andet?
Ulla Tørnæs (V), 1999-02-11:
Til hr. Jan Petersen vil jeg sige, at Venstre hvert år forud for finanslovforhandlingerne har fremsat sine forslag, og forud for de foregående finanslovforhandlinger fremlagde vi også vores finanslovoplæg inklusive de skattelettelser, som vi var inde på i valgkampen.
Så det er simpelt hen ikke korrekt, hvad hr. Jan Petersen siger.
Så vil jeg sige til fru Elisabeth Arnold: Jeg gjorde faktisk en dyd ud af i min ordførertale netop at skelne imellem, hvad jeg mente, statsministeren udtalte i valgkampen, og hvad regeringen så siden hen har gennemført.
Jeg er udmærket godt klar over, at fru Elisabeth Arnold ikke ønsker at blive taget til indtægt for de mange udtalelser, som kom fra Socialdemokratiets side i valgkampen.
Det har jeg fuld forståelse for.
Men ikke desto mindre så handler forespørgselsdebatten her i dag jo netop om de valgløfter, som blev udstedt, og derfor følte jeg mig forpligtet til at nævne en række af dem blot for at have noget at debattere ud fra.
Det har jeg nu ikke gjort.
Jeg har blot konstateret, at statsministeren snød pensionsopsparerne ved at sige ét forud for valgkampen og så gennemføre noget andet straks efter valgkampen.
Så det er ikke et spørgsmål om, hvor længe man kan snyde pensionsopsparerne.
Det er noget, vi i Venstre beklager meget.
Jacob Buksti (S), 1999-02-11:
Jeg vil i forlængelse af det, som hr. Jan Petersen var inde på, anbefale Venstre at lave en ophavsretssag mod Enhedslisten, fordi det er jo helt tydeligt, at det er Venstre, som har været først i den der kampagne om løftebrud.
Det startede jo allerede på valgnatten med vælgerbedrag.
Det sagde fru Ulla Tørnæs jo heroppefra, og sådan er det ellers kørt hele vejen igennem.
Men jeg vil spørge, om det slet ikke gør indtryk på fru Ulla Tørnæs og Venstre, når et dog nogenlunde anset dagblad som Morgenavisen Jyllands-Posten den 18. oktober sidste år havde sådan en fin oversigt over løfter osv. og skriver: »Jyllands-Posten har med udgangspunkt i de løfter, som Nyrup enten selv gav i den intense valgkamp, eller som han støttede i officielle socialdemokratiske valgnotater, udarbejdet en tjekliste over, hvor langt Nyrup er kommet med at føre løfterne ud i livet.
Opgørelsen viser, at partiet generelt er godt på vej.
På de fleste områder er regeringen i færd med at forhandle eller fremsætte lovforslag, der kan føre til, at løfterne bliver til noget.«
Og endelig, hvis man vil, kan man tage fra dagbladet B.T. fra den 12. marts 1998, hvor der også er sådan en tjekliste.
Hvis man krydser af dér, så er 30 ud af de 36 gennemført eller ved at blive gennemført.
Kun 6 halter endnu.
Det er da sådan set godt klaret ét år efter.
Frank Aaen (EL), 1999-02-11:
Helt ærligt, fru Ulla Tørnæs, er det ikke hykleri at stille sig op her og sige, at nu vil man gøre noget for de ældre, for børnefamilierne, for de syge, og så i forlaget til vedtagelse henvise til den sidst indgåede finanslovaftale, hvor der ikke er afsat én krone, ikke én krone til forbedringer for de ældre, for de unge, børnefamilierne, for de syge?
Jamen, der må da være grænser for, hvad man kan stille sig op her og sige.
Det er jo helt på linje med de værste løftebrud fra valgkampen, når man på den måde signalerer, at man gerne vil gøre noget, når man lige har gjort det stik modsatte, nemlig at de penge, der var til rådighed,
har man møjsommeligt kun givet til dem, der ikke er pensionister, til dem, der ikke specielt er børnefamilier eller syge, men derimod til erhvervslivet, til aktieejerne, til storlandmændene.
Jeg synes, der må være en grænse.
Jørn Pedersen (S), 1999-02-11:
Når man lyttede til fru Ulla Tørnæs her fra talerstolen, så kunne man næsten fristes til at tro, at der igen var udskrevet folketingsvalg.
Der var en stribe løfter - og ud over det - fornuftige løfter, synes jeg for øvrigt.
Det var da glimrende ting, der var fremme på bordet.
Samtidig var der en række løfter om skattelettelser.
Og uden blot at få henvisninger til Venstres finanslovforslag fra sidste år og forrige år og forrige år igen, som vi jo plejer at få i den sammenhæng, så vil jeg gerne spørge Venstre som partiet Venstre og ikke kun som medforslagsstiller til vedtagelsen: Hvordan havde man tænkt sig, at finansieringen af alle de her gode ting skulle være?
For på et eller andet punkt når man vel til at måtte sige: Vi vil gøre en masse ting bedre.
Det er absolut positivt.
Og så vil vi lette beskatningen på en række områder.
Men hvordan hænger det sammen?
Hvor kommer pengene fra?
Jeg synes, det ville være interessant at få løftet det der slør herfra, medmindre der er tale om en række valgløfter, der skal genbruges, når vi får et valg.
Frank Aaen (EL), 1999-02-11:
Arbejde er naturligvis det bedste.
Det er det, alle arbejdsløse gerne vil have, men det er jo ikke en begrundelse for at forringe mulighederne og vilkårene for dem, der ikke kan få arbejde.
Jeg kan ikke se logikken.
Det, at flere kommer i arbejde, er ikke nogen begrundelse for, at de, der stadig væk ikke er kommet i arbejde, og dem er der altså ganske mange af, skal have ringere vilkår, end de havde i går.
Det er slet ikke nogen begrundelse for, at når man så sender folk i såkaldt aktivering, puljejob, og hvad der ellers er, så fastholder man som princip, at de mennesker, der udfører et normalt stykke arbejde på et bibliotek, i en børnehave, ikke må få samme løn, ikke må få samme vilkår og rettigheder som dem, der er ansat på normale vilkår.
Jeg synes, det er en skamplet på Socialdemokratiets arbejdsmarkedspolitik, at man fastholder, at arbejdsløse, der laver et arbejde, ikke skal have normale løn- og arbejdsvilkår.
Så vil jeg sige til hr. Ole Vagn Christensen, der siger
, at der er tale om, at der er blevet bedre muligheder for de unge.
Det kan vi godt tage en lang debat om.
Men lad os så sige, der er blevet bedre vilkår for de unge, lad mig bare acceptere det, at der er kommet flere unge i arbejde, at der er kommet flere unge i uddannelse.
Er det noget argument for, at unge under 25 år, der i 7-8 år har været medlem af en a-kasse, skal have halve dagpenge, når de bliver arbejdsløse?
Hvad er begrundelsen for, at unge mennesker ikke må få dagpenge som alle andre, det, de har betalt til i 6-7 år?
Så får de at vide
, at de alligevel kun kan få det halve af, hvad de andre får i dagpenge.
Er det socialdemokratisk politik?
Det er i hvert fald noget, man har gennemført.
Og så til fru Elisabeth Arnold, der taler om skattelettelser til de lavtlønnede: Det er rigtigt, det gennemførte Enhedslisten, SF og regeringen.
Det var smukt, men hvad har man gjort siden?
De lavtlønnede, der fik et pensionstillæg i kommuner med høj skat, har mistet tillægget, altså pensionisterne.
Lavtlønnede, både arbejdende og pensionister, der får boligstøtte, får nu mindre i boligstøtte, og alle, der ønsker efterløn, skal fremover betale tårnhøjt i efterlønskontingent, som er den mest asociale skatteforhøjelse, der nogen sinde er lavet, fordi den betyder, at arbejdsløse betaler ca. 3 pct. mere i skat, hvorimod millionæren slipper med under ½ pct. mere i skat.
Jacob Buksti (S), 1999-02-11:
Det er jo meget forfriskende også at se stort set hele Enhedslistens folketingsgruppe på talerstolen, især når der ikke er så mange, som der er Socialdemokrater.
Det, jeg egentlig mente med at spørge, hvordan man selv synes, det går, var sådan set ikke, hvordan man synes, det går ude i samfundet; det var, hvordan det gik med jer selv.
Nu skal vi jo ikke holde Oxfordmøde, men jeg har fornemmelsen af, at det er det, det handler om
, fordi det handler jo ikke om regeringen, selv om det er det, man siger der står i forespørgslen.
Det handler om Socialdemokratiet, ikke?
Jeg tillod mig så bare at forsøge at finde ud af, hvordan og hvorledes stemningen var i Enhedslisten, men der er den jo forhåbentlig god, for der har man sådan set ikke ansvaret for så meget.
ingen af dem, som deltog i forhandlingerne om finansloven, opfattede det sådan, at hr. Frank Aaen var interesseret i at indgå i forhandlingerne.
Uanset hvad hr. Frank Aaen siger, at hr. Frank Aaen har fået af åbenbaringer senere hen, vil jeg bare sige til hr. Frank Aaen: Den opfattelse, vi, som sad på den anden side, fik, var, at der ingen interesse var.
Jo, hvis det var sådan, at regeringen fuldstændig forlod halvdelen af sin politik; men det gjorde regeringen jo ikke.
Så hold nu op, vil jeg sige til hr. Frank Aaen, det nytter ikke noget med den dér historieforfalskning.
Og det samme til hr. Keld Albrechtsen, som er meget optaget af, at man ikke skal manipulere med tallene.
Det synes jeg så heller ikke hr. Keld Albrechtsen skal, for det fremgår jo klart af de samme tal, at den enlige folkepensionist med henholdsvis en indkomst på 94.000 kr. og 105.000 kr. kommer ud med et pænt nul, ja, endda en forbedring.
Pia Christmas-Møller (KF), 1999-02-11:
Kan ske, at det er en stor dag for hr. Frank Aaen.
I hvert fald er det sjældent, at et indlæg fra hr. Frank Aaen har givet anledning til så mange korte bemærkninger.
Efter mere end 22 af slagsen og efter at de, der overhovedet er kampdygtige i den socialdemokratiske lejr, har været på talerstolen i flere omgange, er der ikke meget, der tyder på, at hr. Frank Aaen har lydhørhed hos sine venner i Socialdemokratiet.
Der er ikke meget, der tyder på, at Socialdemokraterne vil give bare den mindste indrømmelse til hr. Frank Aaen.
Tværtimod må man sige, at Socialdemokraterne indædt forsvarer de mange løftebrud oven i købet med henvisning til, at det er der en mangeårig tradition for blandt socialdemokratiske statsministre.
Hvad sker der overhovedet ved sådan en debat, som vi har i dag, ud over at hr. Frank Aaen, og det har jeg har da sympati og forståelse for, får afløb for nogle aggressioner
Der sker jo intet.
Nej, hvis der var bare en lille smule holdning i hr. Frank Aaen, så førte sådan en debat her til en mistillidserklæring, men det vil hr. Frank Aaen jo ikke være med til.
Lotte Bundsgaard (S), 1999-02-11:
Hr. Frank Aaen kritiserede i sit indlæg regeringens arbejdsmarkedspolitik over for ungdommen.
Asocialt, det samme som V og K ville, sagde hr. Frank Aaen.
Jeg vil gerne høre, om hr. Frank Aaen mener, det er asocial arbejdsmarkedspolitik, at ungdomsarbejdsløsheden er blevet mere end halveret.
Jeg vil gerne høre, om hr. Frank Aaen mener, at det er asocialt, at unge ikke længere bare får tilsendt en check, uden at de skal yde noget til gengæld.
til 1980'erne, hvor unge arbejdsløse kunne gå mange år, uden at der var nogen, der bekymrede sig om dem.
Er det den politik, der skal føres?
Var det social politik?
Jeg mener, at vi ved at føre en aktiv arbejdsmarkedspolitik får unge i gang.
Det har vi kunnet se.
Jeg tror på, at man meget nemt fører en asocial politik ved at være så pladderhumanistisk, som hr. Frank Aaen lidt lægger op til.
Jacob Buksti (S), 1999-02-11:
»Man kan altså ikke vente bøddel, økse og rød bro bragt i anvendelse.
Man kan ikke engang vente, at Socialdemokratiets program ...«
Frank Aaen (EL), 1999-02-11:
Til fru Lone Møller vil jeg bare gøre opmærksom på, at dengang vi havde medicinkortet, hvor syge selv skulle betale de første 800 kr. i medicinudgift, var Socialdemokratiet imod og var med til at afskaffe det.
De syntes, det var en dårlig ordning.
Nu har man faktisk selv gennemført en helt tilsvarende ordning som det gamle medicinkort.
Og jeg synes ikke, at fru Lone Møller forholder sig til det principielle i, at når vi har brug for at give
flere penge til nogle, der er syge, hvorfor vi så skal tage pengene fra andre, der er syge.
Vi har altså et solidarisk princip
her i Danmark, der indebærer, at når vi har brug for penge til offentlige ydelser, så opkræver vi dem over skatten, så opkræver vi dem sådan, at de, der har de største indkomster, betaler mest.
Men her har vi altså et princip om, at man tager fra dem, der er syge, og siger: I skal betale til de andre syge.
Jeg kan slet ikke forstå, at et ungt menneske i Socialdemokratiet kan få sig selv til at gå op og forsvare det, der er sket, når vi bl.a. tænker på, at alle unge mennesker fremover kun kan opnå det halve i dagpenge af, hvad de over 25 år kan få.
Og så til fru Christmas-Møller: Jeg er enig i, at der ikke er megen lydhørhed i dag, og derfor kan man også godt frygte for den her regerings skæbne. Hvis den fortsætter den politik, som jeg står her og kritiserer, og som den gennemfører hånd i hånd med Venstre og De Konservative, så ved vi også godt, at den her regerings dage er talte.
Så er det bare et spørgsmål om at tælle dagene frem til valget, før vi får et regeringsskifte.
Så mon ikke de bliver mere lydhøre, og hvis ikke de bliver det, så går det grusomt meget galt for den her regering.
Og så vil jeg sige omkring mistillid, at jeg har sagt, at kan vi ved at udtrykke mistillid til regeringen forhindre et groft overgreb på befolkningen som f.eks. forringelsen af efterlønnen eller forringelsen af dagpengene, så vil vi til enhver tid være med til at udtrykke mistillid.
Jørn Pedersen (S), 1999-02-11:
Selv om det er længe siden, at hr. Frank Aaen svarede på mit sidste spørgsmål, var jeg glad for, at der kom en tilkendegivelse af, at Enhedslisten støtter det lokale selvstyre og ønsker den kommunale model.
Derfor er mit spørgsmål til hr. Frank Aaen: Indebærer det ikke en risiko for, at de ude i kommunerne kan opføre sig forskelligt, sådan at man indimellem vil opleve nogle, der ikke gør helt, som man ønsker?
Er det så o.k.?
Hr. Frank Aaen svarede ikke på min konstatering af, at der rent faktisk igennem de sidste 3 år fra 1995 til og med 1998 er ansat ca. 8.000 flere i ældreplejen rundtomkring i kommunerne.
Er det en forringelse?
Er det en forringelse, når vi kigger på budgetterne - for vi kender ikke antallet af ansatte endnu - at der er afsat det samme beløb i 1999 som i 1998?
Er det dér, forringelsen ligger?
Jeg synes, det er interessant at vide.
Poul Erik Dyrlund (S), 1999-02-11:
Hr. Frank Aaens undvigende svar til mig før om spørgsmålet om muligheden for at gå på efterløn, når man er 60, betragter jeg, som om hr. Frank Aaen dog giver mig ret i det synspunkt, at der ikke er nogen, der er forhindrede i at gå på efterløn, den dag de er 60. Så er det jo rigtigt - og det lægges der ikke skjul på - at vi gerne skulle have folk til at blive lidt længere på arbejdsmarkedet og have lidt færre til at gå på efterløn eller i hvert fald vente med at gå på efterløn.
Og hvordan gør vi så det?
Ja, det gør vi rent faktisk ved at præmiere dem.
Vi gør det rent faktisk ved at præmiere folk for at blive lidt længere på arbejdsmarkedet, og det er faktisk en sund politik, det er faktisk en god politik.
Når jeg så har sagt dét, vil jeg gerne slå fast: Men de, der har behov, og de, der har lyst, kan gå på efterløn, den dag de er 60.
Det er fuldstændig frivilligt, det her.
Så var der et spørgsmål om dagpengene: Der er foretaget nedskæringer i dagpenge, siger hr. Frank Aaen.
Socialdemokratiet har ikke nedskåret nogen dagpenge.
Vi har altid sagt konsekvent nej til at nedskære dagpengene generelt.
Det er forkert at sige, at vi har nedskåret dagpengene, men vi har ændret en række andre virkemidler, hvad det her angår.
Men jeg kunne i øvrigt forstå på hr. Frank Aaen, at han mener, at det er der ikke behov for i opgangstider.
Skal det også forstås i modsat retning: at hr. Frank Aaen nu vil med på den galej, at i takt med, at arbejdsløsheden stiger, skærer vi ned på ydelserne?
Jens Peter Vernersen (S), 1999-02-11:
Der er to bemærkninger til hr. Frank Aaen vedrørende spørgsmålet om efterløn og om, hvorvidt der kommer færre på efterløn:
Sagen er jo - og det vil jeg godt have et meget præcist svar på - at de ordninger, der er lavet, er ingen hindring
Men det er rigtigt, at de, der har store pensioner, får lidt mindre i efterløn fremover, og dér må jeg i øvrigt sige, at hr. Frank Aaen har tilkendegivet over for mig, at hr. Frank Aaen er fuldstændig enig i, at der bør ske den modregning for dem, der virkelig har store pensioner.
Og så må jeg sige om det, at de unge ikke kan få dagpenge i så lang tid: Nej, i dag får de unge uddannelse.
De får ikke dagpenge; de får uddannelse, og det er langt mere attraktivt.
Det var i øvrigt dem, der ikke fik uddannelse i sin tid, som nu er langtidsarbejdsløse.
Det synes jeg hr. Frank Aaen skulle tænke lidt over.