runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Per Clausen (EL), 2006-03-28:
Ja, jeg skal da starte med at ønske fru Henriette Kjær velkommen i den forholdsvis lille og eksklusive gruppe af danske politikere, der ikke hver gang, der er en arbejdsgiverorganisation, som begynder at råbe op om, at der er mangel på arbejdskraft, bliver grebet af panik.
Det håber jeg selvfølgelig at De Konservative vil huske, når det er spørgsmålet om, hvordan de arbejdsløse skal behandles i Danmark, der er på dagsordenen.
Det synes jeg faktisk er meget godt.
Det vil jeg følge op med et spørgsmål til fru Henriette Kjær: Er Det Konservative Folkeparti ikke i virkeligheden enig i, at uanset om der nu er mangel på arbejdskraft eller der ikke er mangel på arbejdskraft, er det fantastisk godt, at danskere har mulighed for at studere og arbejde i udlandet, og at det faktisk også er rigtig godt for Danmark, at der kommer udlændinge til Danmark både for at studere og for at arbejde, også selv om vi ser bort fra den der diskussion om, hvorvidt der nu var mangel på arbejdskraft eller ej?
Irene Simonsen (V), 2006-03-28:
Det undrer mig ikke, at hr. Morten Østergaard nu igen taler udenom.
For det første er der i de her forslag, der står i vedtagelsen, jo flere konkrete ting, som man ikke kan lægge sig fast på i dag, men som man er nødt til at tage op i de forhandlinger, der forestår.
Men vil hr. Morten Østergaard ikke bare for én gangs skyld, for at vi én gang kan få den ene positive oplevelse, være lidt imødekommende og positiv og sige: Jo, vi har hørt ordførerne fra regeringspartierne, de vil gerne forhandle.
Hvor ville jeg ønske, at hr. Morten Østergaard kunne sige det og sige, at vi har været imødekommende.
Morten Østergaard (RV), 2006-03-28:
Det er jo sådan lidt et tveægget sværd, som fru Irene Simonsen svinger.
Omvendt siger man så, at man vil gøre en hel masse, man har bare ikke nogen konkrete forslag lige nu, ud over at vi jo selvfølgelig er glade for, at fru Irene Simonsen tidligere har turdet spille ud med et konkret forslag, bare ikke i dag.
Det, vi foreslår i den her vedtagelse, som er, må man sige, en anelse mere konkret end det, der ligger fra regeringspartierne og Dansk Folkeparti, er en ordning, så man mere frit kan søge om arbejde i Danmark.
Det er sådan set bare et tema, vi slår an.
At danske ambassader skal ind i spillet er også bare et tema; at der gives bedre mulighed for, at udenlandske studerende kommer til Danmark, igen et tema.
Det er ikke noget, der har fremmet, at sagsbehandlingen bliver hurtigere og reglerne smidigere.
Det er temaer, vi slår an.
Vi synes, det var dejligt, om vi kunne få kridtet banen op, og vi er kede af, at ikke engang det kan man formå regeringen til i dag.
Irene Simonsen (V), 2006-03-28:
Jeg vil bare konkludere, at det jo også havde undret mig meget, hvis hr. Morten Østergaard havde ændret retorik fuldstændig og været lidt imødekommende.
Men det undrer mig også samtidig, at der er sådan en total tonedøvhed.
Hvis hr. Morten Østergaard havde hørt efter både fru Henriette Kjærs og min ordførertale, så blev der lagt op til et pænt samarbejde; så blev der lagt op til, at vi ville være med til at finde modeller, som kan løse det arbejdskraftbehov, vi har, men at der kommer forestående forhandlinger, og at det jo bestemt ikke er normal kutyme, at man låser sig fast på nogle forslag i en forespørgselsdebat.
Hvis vi havde låst os fast på nogle bestemte ting i en forespørgselsdebat, så kunne jeg godt tænke mig at spørge hr. Morten Østergaard, hvordan han så ville have reageret.
Så ville der jo være kommet denne reaktion, at vi er fuldstændig lukkede, og at regeringen ingenting vil, kun det, den selv vil.
Morten Østergaard (RV), 2006-03-28:
Jeg indledte min ordførertale med et citat fra en international analyseinstitution, som netop siger, at vi lige præcis på det her område med hensyn til fremmedangsten og det omdømme, vi har der, har den alvorligste udfordring i forbindelse med at tiltrække velkvalificeret arbejdskraft og bevare det gunstige erhvervsklima, vi har i Danmark.
Det er rettidig omhu, og det er det, vi gerne vil tage fat på.
Det virker meget klogt.
Lad mig så bare komme med en perlerække af de forslag, som Det Radikale Venstre har og har spillet ud med tidligere.
Vi ønsker en greencardordning; vi ønsker, at sagsbehandlingstiden for ansøgning om arbejdstilladelse højst må udgøre 3 uger; vi ønsker, at udenlandske specialister har ret til at tage deres ægtefælle og børn med til Danmark, fordi vi ved, at det er noget af det, der er vigtigst, når udenlandske specialister skal bestemme sig for, hvor de vil være.
Vi synes, at udenlandske studerende skal have ret til at arbejde under studierne, så de får en arbejdsmarkedstilknytning, og udenlandske studerende skal have ret til at søge arbejde i Danmark efter endt uddannelse osv.
Henriette Kjær (KF), 2006-03-28:
Hvis hr. Morten Østergaard virkelig mener, at man kan ændre den danske politik 180 grader ved at foreslå de her fem pinde, så må jeg godt nok sige, at det er grænsende til det naive, så må jeg sige, at jeg er fuldstændig uenig med ham.
Det er også derfor, at jeg har forsøgt at spørge ind til, hvad man mener med den sidste pind.
Hvad er formålet med, at man skulle iværksætte en undersøgelse af, hvilken betydning Danmarks omdømme i udlandet har i forhold til at tiltrække højt kvalificeret arbejdskraft?
Hvad er dagsordenen bag det?
Hvad er det, man vil frem til fra De Radikales side?
Det har vi jo ikke fået noget at vide om.
Man har bare sagt, at det kunne være interessant med sådan en undersøgelse, som om man bare tænkte, at der er for mange penge, og så vil man da lige bruge dem til at tjekke nogle ting.
Hvad ligger der bag?
Morten Østergaard (RV), 2006-03-28:
Jeg kan i øvrigt sige, at vi derudover har en lang række forslag, bl.a. noget af det, vi har været inde på tidligere om de konkrete regler for, at udenlandske studerende, der har taget en uddannelse i Danmark, får bedre muligheder for at søge arbejde.
Det er jo derfor, at der ikke er nogen grund til at gentage det.
Så synes jeg da, at det er højest mærkværdigt, at diskussionen om Udlændingestyrelsen bliver dømt irrelevant i den her sammenhæng.
Integrationsministeren har stort set siden sin tiltrædelse lovet bod og bedring omkring Udlændingestyrelsen og hurtigere sagsbehandlingstider.
Hvad er der sket?
Ja, i hvert fald på visumområdet er sagsbehandlingstiden steget i 2005.
Derfor må jeg sige, at tilliden kan ligge på et relativt lille sted i forhold til de ting.
Det er i øvrigt også meget paradoksalt, at udspillet kom præcis samme dag, som Rigsrevisionen kom med sin rapport.
Det virker mere som en presset strategi end som en politisk strategi, vil jeg sige.
Endelig om det her med ordlyden i Globaliseringsrådet rapport: Vi ønsker for at være imødekommende ikke at lægge os fast på, hvad det er for en løsning.
Derfor siger vi, at det skal være en ordning, så udlændinge mere frit kan søge om arbejde i Danmark.
Det, jeg påpeger, er, at ordlyden i det er snublende tæt på den ordlyd, der er i Globaliseringsrådets rapport om netop den ordning, som fru Henriette Kjær efter at have afvist vores forslag omfavnede.
Henriette Kjær (KF), 2006-03-28:
Man sidder jo her og trækker på smilebåndet, for hr. Morten Østergaard brugte det meste af sin ordførertale på at kommentere mit indlæg, og det var egentlig ikke så meget, vi fik at vide om, hvad De Radikale egentlig vil.
Man siger så, at man er enig i den artikel af DA, der er i Politiken i dag, om, at politikken skal vendes 180 grader, og så kritiserer man lige Udlændingestyrelsen, hvor ministeren i øvrigt har meldt offensivt ud, at det nu bliver lavet om, at der kommer hurtigere og faste sagsbehandlingstider, så folk ved, hvad de kan forvente sig.
Så jeg synes, at det var sådan et ret ukonstruktivt indlæg, hr. Morten Østergaard kom med.
For mig at se er der en stor forskel der, og det vil jeg godt have at hr. Morten Østergaard anerkender.
Det er bestemt ikke det samme forslag.
Henriette Kjær (KF), 2006-03-28:
Det synes jeg selvfølgelig er meget interessant.
Somme tider er det jo pudsigt, at en debat herinde kan dreje sig om et enkelt lille citat i en artikel, der nu har været i dagens avis, eller et læserbrev, som det er i det her tilfælde.
Jeg kan jo ikke være meget uenig med DA, hvis de mener det samme som mig, nemlig at man ud fra nogle objektive kriterier skal prøve at lave en greencardordning.
Sådan som jeg får det fremstillet af De Radikale, er det jo panik, panik, det skal være her og nu, og nu skal alle være velkomne.
Jeg har ikke læst pågældende artikel, og jeg mener i øvrigt heller ikke, at det kan passe, at vi skal have pløjet alle aviser igennem for at kunne deltage i en forespørgselsdebat, som er mere generel.
Men jeg tager det nu også stille og roligt, og jeg tager den her debat stille og roligt, for jeg synes, at De Radikale prøver at så en splid mellem Folketingets partier, som dybest set ikke er her.
Vi vil jo gerne have højt kvalificeret arbejdskraft til Danmark, men vi skal have fundet nogle fornuftige grænser at sætte op for en sådan ordning, og det er jeg sikker på vi får.
Irene Simonsen (V), 2006-03-28:
Det, Jørn Neergaard Larsen gør, er, at han pointerer, at det er vigtigt at få gang i greencardordningen, og at man bruger nogle objektive kriterier til at sortere efter, så man får de rigtige mennesker ind, nemlig dem, der er brug for.
Jeg synes, det er hamretræls, at De Radikale hver eneste gang sådan vender og drejer det her, og jeg vil bare gerne have fru Henriette Kjær til at bekræfte, at det er i orden, at Dansk Arbejdsgiverforening går ud og siger, at de har brug for det her.
Regeringen er lige på baggrund af Globaliseringsrådets forslag kommet med nogle forslag, og dem støtter Dansk Arbejdsgiverforening så op om i et læserbrev i avisen.
Så det er fuldstændig tåbeligt, at man fra radikal side forsøger at misbruge det, for der bliver faktisk sagt, at det er vigtigt, at det er de rigtige, vi får ind, og at det er ud fra objektive kriterier.
Henriette Kjær (KF), 2006-03-28:
Jeg mener jo, at vi skal lukke vores arbejdsmarked op, selv om jeg er blevet fejlfortolket, fordi jeg siger, at vi ikke lige skal gå i panik og bare smække dørene op og sige: Kom ind, kom ind.
Jeg mener, at der skal sættes nogle rammer op, som jeg håber at vi kan forhandle bredt om her i Folketinget.
Så naturligvis skal arbejdsmarkedet være åbent.
Det er jo noget, der skal findes penge til, og vi skal være sikre på, at universiteterne har stolene til rådighed, så jeg kan ikke love noget, men det er bestemt noget, som jeg synes er fornuftigt, og jeg tror også, at det er nødvendigt for i fremtiden at få en bredere tilstrømning til de danske højere læreanstalter.
Per Clausen (EL), 2006-03-28:
Nu har et meget stort flertal her i Folketinget lige indført – det er ikke så lang tid siden – at studerende uden for EØS-landene skal betale for det.
Men man har også snakket om, at det er vigtigt at sikre, at der er fripladser, sådan at det ikke primært bliver de riges dumme børn, der kommer herop, men måske snarere er de fattiges kloge børn.
Jeg har ikke sagt noget om, at den ene gruppes børn er klogere end den anden gruppes, men bare sagt, at sådan kan det gå, hvis det er for betaling.
Vil Det Konservative Folkeparti være indstillet på at se på sådan noget, altså at øge antallet af fripladser, give stipendier osv., som også er rettet imod unge fra tredjeverdenslandene?
Og vil Det Konservative Folkeparti også have en tilgang til arbejdsmarkedet, der handler om, at vi skal lukke vores arbejdsmarked op?
Det er jo en naturlig pris at betale, hvis vi selv gerne vil ud for at arbejde.
Morten Østergaard (RV), 2006-03-28:
Lad det være sagt med det samme, at det her tema står om ikke øverst, så i hvert fald helt oppe i toppen af den radikale dagsorden, og derfor er vi meget glade for, at det trods alt ser ud, som om der, med den vedtagelse der ligger, skal ske noget på området, og vi er også glade for, at Globaliseringsrådet har taget det op, vi er glade for, at Velfærdskommissionen har peget på det, og vi vil møde op til enhver forhandling med iver og kæmpe for vores sag.
Men det er klart, at vi jo også er nødt til at sige, at vi kommer til at vente i spænding, kan man sige, for vi bliver jo ikke meget klogere af det, der er lagt frem.
Og det er jo der, vi synes, at det måske var meget rimeligt, at man sagde: Skal vi spille håndbold eller fodbold, når vi mødes til forhandlinger?
Men det kan det altså ikke blive til.
Så vil jeg også sige, at når vi så mødes, så synes jeg, at det ville være fint, om vi kunne være enige om ikke at manipulere med tallene.
Vi spurgte gentagne gange fru Irene Simonsen, om fru Irene Simonsen kunne bekræfte, at det var rigtigt, at 2001 var det år, hvor der har været givet flest jobkorttilladelser, og at vi siden ikke har været oppe på det niveau.
Fru Irene Simonsen undveg og snakkede udenom ved at tage udgangspunkt i 2002 og ville ikke bekræfte, at i det tal, som fru Irene Simonsen og ministeren brugte, talte man også lige adoptioner med i den her diskussion om højt kvalificeret arbejdskraft.
Det ville fru Irene Simonsen ikke.
Jeg føler mig ikke voldsomt ramt af det her med at snakke udenom.
John Dyrby (S), 2006-03-28:
Til alle, der er samlet her i dag, vil jeg godt have lov til at sige, at tvangsægteskaber er og bliver fuldstændig uacceptable i Danmark.
Men ikke blot i Danmark.
Unge mennesker, der er vokset op her hos os, og som vel i bund og grund er danske, skal ikke være bundet af gamle traditioner med tvang.
Vi skylder at beskytte dem både mod tvangsægteskaber i Danmark og så sandelig også mod tvangsægteskaber uden for Danmarks grænser.
Ét tvangsægteskab er selvfølgelig ét for meget, og den holdning deler vi formentlig alle i Folketinget.
I sagens natur er det svært at sige noget om, hvor mange tvangsægteskaber den danske lovgivning på udlændingeområdet har forhindret.
Jeg er ikke i tvivl om, at vi via lovgivningen faktisk har forhindret tvangsægteskaber i Danmark.
Men ret beset ved vi ikke, om nogle af de tvangsægteskaber, forældre har forsøgt at trække og presse ned over herboende unge mennesker, i stedet er gennemført i udlandet.
De involverede skal vide, at det accepterer vi altså ikke, og at vi agter at gøre noget ved det.
Men for at gøre noget ved det skal vi have en viden, vi ikke har i dag.
Og det er i al stilfærdighed den, vi med B 76 beder regeringen om at skaffe.
Jeg er helt overbevist om, at det kan gøres uden risiko for de unge mennesker, der har haft et meget presserende problem og har henvendt sig til det offentlige.
Jeg er også helt overbevist om, at det kan gøres uden den store palaver.
Et godt sted at starte vil være de familiesammenføringer, der gennem de seneste år er nægtet netop med henvisning til mistanken om tvangsægteskaber.
Hvad er der sket med de unge mennesker?
Er de efterfølgende i stedet blevet gift i udlandet?
Man kan håbe, at en undersøgelse viser, at der ikke er noget at komme efter, men jeg tror desværre, at der også i denne sag er noget at komme efter.
Det er på tide, at vi holder op med at se gennem fingre med, at tvangsægteskaber med herboende unge mennesker måske gennemføres i udlandet.
Det er på tide, at vi starter med at indsamle den viden, vi ikke har i dag.
Og det er måske først og fremmest på tide, at vi sender et klart signal om, at den fremgangsmåde accepterer vi ikke, og at vi ikke fortsat lukker øjnene.
Vi erkender fuldt og helt, at der er gjort meget for at forhindre tvangsægteskaber, det er rigtigt.
Men det er jo ikke et argument for, at vi ikke skal gøre noget lige nøjagtig på det her område.
Det her beslutningsforslag er ikke løsningen, men det er en del af en samlet kamp mod tvangsægteskaber på linje med mange andre tiltag.
Ministeren bad mig om at bistå med at lave en undersøgelse, og jeg vil da godt tilkendegive, at fra Socialdemokratiets side hjælper vi gerne regeringen, når det er noget, der er til gavn for Danmark og unge mennesker i Danmark.
Så vi hjælper gerne, hvis regeringen ikke selv kan finde ud af at lave det her uden gene for de unge mennesker.
Jesper Langballe (DF), 2006-03-28:
Der er en gammel talemåde, der hedder, at man sluger kamelen og sier myggen fra.
Den synes jeg nok man kan bruge om det her initiativ.
De Radikale, som indædt rasende har gjort alt, hvad de kunne, for at gå imod regeringens og Dansk Folkepartis forsøg på at bremse tvangsægteskaber, har nu fundet lup og pincet frem og fundet et lillebitte projekt, som Det Radikale Venstre kan enes med Socialdemokraterne om inden for udlændingepolitikken, en dråbe i et ocean.
Takket være 24-års-reglen var det sådan, at der i 2001 var 852 personer i Danmark under 24 år, der blev gift med en udlænding.
I 2004 var det 317.
Det er minus 535.
Se, det er noget, der rykker.
Efter at have modsat sig det med næb og klør vil man nu undersøge og retsforfølge 20 om året, hvor Udlændingestyrelsen har skønnet, at der var tale om et tvangsægteskab – efter at Venstre, De Konservative og Dansk Folkeparti har forhindret hen mod 500-600 arrangerede ægteskaber.
Jeg er enig med fru Elsebeth Gerner Nielsen i, at tvangsægteskab er voldtægt.
Tvangsægteskab er afskyeligt, men det forekommer mig, at det, man vil gøre her i praksis, er at retsforfølge folk, fordi de er muslimer.
Sagen er nemlig den, at arrangerede ægteskaber er normen for hele islam, uden undtagelse.
Og så er der de tilfælde, hvor de unge mennesker ikke giver deres samtykke, der bliver det arrangerede ægteskab til et tvangsægteskab.
Det kan man læse i hr. Naser Khaders fortræffelige erindringsbog.
Hvad skal det gøre godt for?
Så vil jeg lige sige til sidst, at det dog er topmålet af naivitet at tro, at man, med de meget stærke netværk, som muslimske familier lever i, skulle kunne gå ind og foranstalte undersøgelser, uden at forældrene til den pågældende pige fik noget at vide om det.
Hvordan kan man overhovedet forestille sig det?
Jeg vil sige, at o.k., Socialdemokraterne er sprunget på vognen, men for De Radikales vedkommende vil jeg nok sige, at det her er karakteristisk.
I godhedens navn vil man lave et helvede for de ofre, som man vil være gode imod.
Christine Antorini (S), 2006-03-28:
Nu har jeg haft stor fornøjelse af i en række sammenhænge at samarbejde med fru Margrethe Vestager, og når vi som lovgivere skal prøve at lave en bedre lovgivning, f.eks. på skoleområdet, så er noget af det, som vi begge i høj grad har haft nytte af, at bede om information om, hvordan det ser ud i den konkrete sektor, som vi gerne vil lave lovgivning om, sådan at vi på baggrund af de informationer meget mere præcist kan komme med en lovgivning, der løser nogle af de problemer, der er.
Derfor vil jeg gerne spørge fru Margrethe Vestager: Hvis ordføreren nu var kommunalpolitiker, og jeg ved, at ordføreren har et stort hjerte, der banker for folkeskolen, er det så ikke et nyttigt værktøj som kommunalpolitiker også at kunne få informationer om, hvordan det rent faktisk ser ud i de lokale folkeskoler, der ville være i den pågældende kommune – hvis nu ordføreren var kommunalpolitiker – sådan at man bedre er i stand til at kunne træffe beslutninger om, hvordan man skal sætte ind der, hvor der eventuelt er brug for at der skal ske et løft af den ene eller anden slags?
Margrethe Vestager (RV), 2006-03-28:
Nu er det jo sådan, at vi har et herskende flertal, og borgerne i Danmark følger selvfølgelig med stor interesse, hvad det er, man skal rette sig efter.
Og med den slingrekurs, der er i forligskredsen om, hvilken betydning man kan tillægge ordene, er det faktisk af betydning for os alle sammen, hvordan dialogen er i forligskredsen.
Det her er et meget vigtigt eksempel.
Så kan man tage forestillingen om folkeskolens afgangsprøver i biologi og naturfag.
Der kan man tale om slingrekurs.
Hvis det er kendetegnende for dialogen internt i forligskredsen, at man de facto ikke ved, hvad man gerne vil, og derfor sætter noget i værk for derefter at ændre holdning til det, så må man sige, at ikke nok med at vi får tegnet et helt andet skolebillede, der er heller ikke enighed om det.
Det andet er, at medansvar i forvejen står i folkeskolens formålsparagraf, og hele pointen i, at der står medansvar, er netop, at man har medbestemmelse, for det er spejlet af medansvar.
Men man vil ikke give spejlet, man vil ikke give medbestemmelsen, man vil kun give deltagelsen, og det tager en stor del af alvoren ud af vores demokrati ...
Tina Nedergaard (V), 2006-03-28:
Jeg er fortsat interesseret i at høre, hvilken dialog fru Margrethe Vestager så kraftigt efterspørger, og som skulle have været mellem forligspartierne og andre aktører.
Dialogen mellem forligspartierne behøver fru Margrethe Vestager slet ikke bekymre sig om, den skal vi nok tage os af både her i salen og andetsteds.
Det, jeg gerne præciserer yderligere, er, at jeg ikke sagde, at medbestemmelse er ligegyldigt, at ord er ligegyldige, og at det nu bare er blevet en deltagelse.
Nej, jeg sagde, at medbestemmelse forudsættes som en del af medansvar.
Vi har skrevet medansvar, netop fordi det er bredere, det kræver mere.
Det er ikke bare det, at man har en medbestemmelse, nej, man har også et ansvar.
Det kræver faktisk, at andre er nødt til at lytte til en, for når man tager et ansvar, er der også en forpligtelse fra anden side til at lytte til en.
Men jeg interesserer mig fortsat meget for den her manglende dialog, som fru Margrethe Vestager med så stor sikkerhed kan sige fra Folketingets talerstol ikke har fundet sted, og at det helt åbenlyst er forligskredsens ansvar, at den her dialog ikke har fundet sted.
Margrethe Vestager (RV), 2006-03-28:
Man kan i hvert fald sige, at det virker meget interessant, hvad det er for en dialog, der er mellem forligspartierne.
Nu siger fru Tina Nedergaard, at der ikke er nogen prioritering, og vi har lige hørt Dansk Folkepartis ordfører sige her fra Folketingets talerstol, at der er en klar prioritering.
Det må man vel dog tillægge en vis værdi.
Jeg så også, at der var et møde i forligskredsen her nede bag rækkerne.
Den konservative ordfører kunne ikke deltage, for hun var nemlig på talerstolen.
Det tyder jo på, at dialogen i forligskredsen ikke har det for godt.
Det andet er det her med, at det ikke rigtig betyder noget med ordene.
Altså, medbestemmelse er bare blevet til deltagelse.
Det er ligesom underforstået: I må bare finde jer i, at I ikke kan regne med, at det betyder noget, det er ligesom bare det samme.
Det synes jeg godt nok er politikkens ulidelige lethed, når det bliver på den måde.
Og hvis man mener, at man har haft en dialog, så synes jeg, det er betegnende, at en af folkeskolens væsentlige parter, som har fået stor ros for kvaliteten af det indspil, man har givet til debatten, end ikke har oplevet at få en tilbagemelding om de redskaber, man har forsøgt at komme i kontakt med forligspartierne om.
Det er da et eller andet sted tankevækkende, at man ikke vil diskutere de forslag.
Tina Nedergaard (V), 2006-03-28:
Jeg er i hvert fald nødt til at præcisere, at lovforslaget ikke lægger op til en prioritering mellem de forskellige og flerartede hensyn, der er i formålsparagraffen.
Det vil jeg gerne slå fast.
Det ændrer ikke på, at vi i Venstre også tillægger fagligheden stor betydning.
Ligesom vi gjorde det før ændringerne i formålsparagraffen, så gør vi det fortsat efter ændringerne i formålsparagraffen.
Men der er altså ingen prioritering i formålsparagraffen.
Fru Margrethe Vestager efterspørger, hvad der er blevet af medbestemmelsen.
Elevernes medbestemmelse er bare blevet en deltagelse.
Der vil jeg bare lige præcisere, at man ikke kan have et medansvar, sådan som det er præciseret i formålsparagraffen, uden at have medbestemmelse.
Det er jo ligesom ikke meningen at have et ansvar uden at have medbestemmelse.
Så derfor har vi simpelt hen bare forenklet det og forfinet det i forhold til den gældende formålsparagraf på det område.
Martin Henriksen (DF), 2006-03-28:
Der står i bemærkningerne til folkeskolens formålsparagraf, at man præciserer, at man ønsker at tydeliggøre, men der står også, hvordan færdigheder og kundskaber vægtes i forhold til den alsidige udvikling set i forhold til den eksisterende formålsparagraf.
Det er måske ikke lige helt ordret citeret, men det er meningen med det, kan man sige, hvis man læser det.
Der er udtrykt en prioritering i folkeskolens formålsparagraf, og det er færdigheder og kundskaber.
Det andet er sidestillet, og det fremgår også af bemærkningerne.