runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Yvonne Herløv Andersen (CD), 2001-01-10:
Det, som vi diskuterer nu, har vi jo diskuteret ofte og
særlig i den tid, der er gået forud for den nye minister, og også velkommen til ministeren fra CD.
Det er et spørgsmålet om, hvorvidt en behandling nytter, har ministeren sagt.
Og det er jo præcis dér, det bliver svært, for nytter det sådan generelt og dokumenteret, eller nytter det for den enkelte patient?
Jeg har hørt ministeren sige noget, som har glædet mig overordentlig meget, nemlig at vi ikke skiller gruppen, så vi siger, at vi kun vil behandle dem, der kan blive raske.
Vi vil også gerne behandle de andre, hvis der er en nytteværdi.
Derfor synes jeg, det er interessant at få noget at vide om nytteværdien, som jo her for den enkelte i nogle tilfælde har været stor.
Kommer det også ind under de overvejelser, ministeren gør sig?
Birthe Skaarup (DF), 2001-01-10:
Der er flere patienter, som har været dernede, hvis tumorer og svulster er svundet, og de har så mulighed for at blive opereret, hvad de ikke kunne på et tidligere tidspunkt.
Og jeg ser frem til svaret på det spørgsmål.
Det er i hvert fald noget, jeg brænder meget for at få belyst.
Arne Rolighed (S), 2001-01-10:
Hvis videnskaben har påvist, at her er en indsats, som hjælper - altså enten til helbredelse, er livsforlængende eller gør nytte - arbejder jeg kun med ét nyttebegreb, og jeg synes, det ville være forkert og også etisk forkert at sondre imellem de forskellige aspekter af behandlingen.
Når jeg snakker om udlandet og mulighed for at visitere til udlandet - det er et svar til hr. Kim Andersen - i forhold til livsforlængelse, så er det faktisk det samme begreb.
Hvis det drejer sig om livstruede, syge mennesker eller mennesker med livstruede sygdomme - sagt til hr. Jørgen Winther - hvis det drejer sig om patienter, hvor der eksisterer en livsforlængende behandling i udlandet, så er det omfattet af det forslag, som jeg har lagt frem til debat, som jeg håber, at der bliver et flertal for, og som jeg håber, at amterne bakker op.
Til fru Tove Fergo: Der ligger ikke tonsvis, men en lang række undersøgelser, hvor man har været ude at undersøge virkningen af regional kemoterapi.
Jeg sagde i mit svar, at hvis der på Carl von Hess Hospital bringes dokumenteret regional kemoterapi i anvendelse, så er det såvel som al anden veldokumenteret behandling i udlandet omfattet.
Da det her handler om livstruende sygdomme, om folk, der skal behandles inden for 2 plus 2 plus 4 uger, så vil det, hvis der eksisterer en veldokumenteret behandling på Carl von Hess eller der er et forskningsprogram i forlængelse af det forslag, vi er på vej med, selvfølgelig også være omfattet. Mig bekendt eksisterer der ikke veldokumenteret behandling på Carl von Hess Hospital.
Jørgen Winther (V), 2001-01-10:
Jamen det her lyder jo faktisk som utrolig sød musik i mine ører, for nu har vi i den borgerlige opposition gennem 4-5 år prøvet at argumentere over for skiftende ministre, og de har ikke været lydhøre.
Her har vi så en minister, der siger, at hvis stereotaksi viser sig at hjælpe nogle patienter, så skal de have mulighed for at få det.
Derfor et konkret spørgsmål til ministeren: Har en patient, der har seks metastaser - og jeg ved, at ministeren ved, hvad metastaser er - mulighed for inden for få uger at komme til Sverige og få denne form for behandling?
Vi er mange her i salen, der har været ovre at tale med professor Blomgren. Han havde mange eksempler på, at patienter fik denne livsforlængende behandling.
De har ikke kunnet få det
hidtil.
I øvrigt sagde Blomgren også, at der var visse personer, og han nævnte også hr. Arne Rolighed, der havde omtalt ham utrolig nedsættende tidligere.
Så sikke dog en forandring, der sker.
Kan disse patienter få mulighed for behandling her inden for nogle få uger, så er det meget spændende, så rigtig velkommen til ministeren.
Kim Andersen (V), 2001-01-10:
Jeg vil gerne være sikker på, at jeg har opfattet det helt korrekt og beder derfor ministeren bekræfte, at det er rigtigt, når jeg har forstået ministerens svar sådan, at dér, hvor der kan være tale om livsforlængende behandling eller behandling med det, som ministeren definerer som havende en nytteværdi, så er det ikke afgørende, om det foregår i udlandet eller her i landet, om det er i et offentligt system eller på privathospitaler.
Er det korrekt forstået?
Tove Fergo (V), 2001-01-10:
Jeg synes, at ministeren trak lidt i land igen vedrørende den behandling, der finder sted på Carl von Hess Hospital, men det kan vi jo se i referaterne; det bliver jo båndet det hele, så det er meget godt.
Hvis det er tilfældet, er det så muligt for danske patienter at blive behandlet på Carl von Hess Hospital?
Så siger ministeren, at uanset om det er livstruende eller det er livsforlængende eller det tilfører kvalitet til livet, så skal patienterne være omfattet af garantien.
Det troede vi faktisk vi var blevet enige med regeringen om sidste år.
Vi har diskuteret med ministerens forgænger ved adskillige samråd i Folketingets Sundhedsudvalg, om det var kurativ eller palliativ behandling, og da holdt regeringen fast ved, at det kun var kurativ, altså helbredende behandling, der var garanti for, og ikke for lindrende behandling.
Derfor er det utrolig glædeligt, at regeringen endelig er kommet til fornuft med den nye sundhedsminister og altså har forstået, hvad det er, aftalen med de øvrige partier her Folketinget går ud på.
Det vil jeg godt lige have bekræftet for at være helt sikker på, at vi kan glæde os med rette.
Jørgen Winther (V), 2001-01-10:
Jeg har to ting.
Den første ting er: Jeg har nogle udklip fra det blad, der hedder Dagens Medicin, og der kan jeg da huske en af overskrifterne for ikke ret mange år siden, hvor formanden, direktøren for Kræftens Bekæmpelse, Arne Rolighed, udtalte, at der i nogle tilfælde er tale om rent tyveri fra patienterne.
Så hårde var ordene faktisk, og det kan vi jo finde frem.
Den anden ting er så: Jeg stillede et spørgsmål, og det vil jeg gerne have svar på, for det er jo det, der afgør, om der er handling bag de mange fine ord.
Vi har en patient med 5-6 døtresvulster, metastaser i leveren.
Vil denne patient efter ministerens opfattelse have mulighed for at komme til Sverige om nogle få uger og få behandling, og er det så samtidig det offentlige, der betaler?
Det er det, det drejer sig om.
Det er et konkret spørgsmål.
Jeg vil gerne have et konkret svar på det.
Birthe Skaarup (DF), 2001-01-10:
Der må gennem årene have været noget i vejen med det danske sundhedssystem, når man i mange år har brugt stereotaktisk strålebehandling og også regional kemoterapi, og vi så ikke er gået højere op i det herhjemme i Danmark.
Jeg spurgte sundhedsministeren tidligere.
Jeg forstår udmærket, at det jo er umuligt at besvare alle de spørgsmål, der er, på 2 minutter, men jeg vil godt høre, om sundhedsministeren må gå ind i en tættere kontakt med Carl von Hess Hospital og ligeledes Karolinska Sjukhus og deres læger, ud fra at de har arbejdet med det her i rigtig mange år.
Og som en af spørgerne har nævnt, så har man i USA også brugt denne her metode til at hjælpe patienter med.
Det handler om, at eksempelvis en familiefar gerne vil leve mange år, og han får at vide, at han har en sygdom og godt kan gå hjem og dø, og så findes der en behandling, hvor han faktisk kan blive helbredt eller i hvert tilfælde få en meget længere årrække.
Det betyder altså noget for den enkelte patient, og det betyder også noget for os som sundhedsordførere her i Folketinget at få det klarlagt.
Knud Erik Hansen (SF), 2001-01-10:
Hvordan vurderer ministeren de mange udsagn i Cowis rapport »Udlændinges egen opfattelse af deres situation og integrationsprocessen i Danmark«, hvor flygtninge, der er boligplaceret under integrationsloven, udtaler utilfredshed med, at de ikke har haft nok indflydelse på, hvilken kommune de er blevet placeret i, og at mange på grund af boligplaceringen føler sig ensomme og isolerede, og vil ministeren tage initiativer, så flygtninges ønsker til boligvalg i højere grad kan tilgodeses?«
Arne Rolighed (S), 2001-01-10:
Til fru Birthe Skaarup: For at den danske patient kan have tillid til et behandlingstilbud, så er det helt afgørende, at der ligger en fagligt veldokumenteret behandling.
Jeg synes, det må være en generel grundregel for at sikre tilliden og også den danske patient, der søger behandling, at der ligger et fagligt veldokumenteret behandlingstilbud. Er der ikke det, så skal der forskning på.
Omkring spørgsmålet om Carl von Hess Hospital og samarbejdet i øvrigt: Hvis der ligger en vilje til at gå ind og lave et forskningsprojekt sammen, på Karolinska Sjukhus eller på Carl von Hess Hospital, skal vi være de første til at åbne for at skabe rammer for sådan et forskningsprojekt.
Jeg har faktisk i min tidligere stilling gjort store forsøg på at få en dialog og et samarbejde i gang med Carl von Hess Hospital, også at man går ind og får vurderet, hvad virkningen er af den behandling, der foregår.
Kan vi gå ind
og skabe et grundlag for at vurdere perspektivet i at lave et egentligt forskningsprojekt?
Der er ved at blive lavet en opgørelse over de patienter, der er blevet behandlet på Carl von Hess Hospital med det sigte at vurdere, om der er et perspektiv i et fælles forskningsprojekt sammen med Carl von Hess om regional kemoterapi.
Så har hr. Jørgen Winther et forslag om en konkret patient, der er meget syg, og som måske har et perspektiv i at få stereotaktisk strålebehandling.
Jeg vil give hr. Jørgen
Winther det råd at henvise den patient til et af de to forskningscentre, vi har i Danmark, hvor det er oplyst over for mig: Alle de patienter, hvor der er et helbredelsesperspektiv, et livsforlængelsesperspektiv eller at få kvalitet i livet eller i restlevetiden, vil komme med i protokollen.
Der eksisterer ikke på Karolinska Sjukhus i Stockholm et forskningsprogram i øjeblikket, der giver os mulighed for et samarbejde om sådan en patient.
Jørgen Winther (V), 2001-01-10:
»Er ministeren enig med den radikale sundhedsordfører i at annullere den mundkurv, som Sundhedsstyrelsen har givet embedslæge Kate Runge i Århus Amt vedrørende embedslægetilsyn på plejehjem?«
Det er jo om noget helt andet.
i Århus Amt, som gerne vil ud at vurdere plejehjemmene og se, hvordan de fungerer. Der er det sådan, at man fra Sundhedsstyrelsens side har sagt, at det kun er de rent lægefaglige forhold, som denne embedslæge må tage sig af. Jeg synes, det er meget rimeligt at se på hele situationen, se på, hvordan hele plejehjemmet fungerer, især også når statsministeren taler om den varme hånd og omsorg og tonen på plejehjemmene osv.
Så derfor håber jeg, at den nye minister vil være åben over for at fjerne denne mundkurv fra Kate Runge.
Arne Rolighed (S), 2001-01-10:
Hele tilsynet med vores plejehjem og samarbejdet mellem embedslæger og det kommunale plejehjemssystem er et meget principielt spørgsmål.
Jeg har fået oplyst af Sundhedsstyrelsen, at der ikke er givet en mundkurv til nogen embedslæge.
Det står i kontrast til det, jeg også har kunnet læse i dagspressen, også det, der kan være baggrunden for hr. Jørgen Winthers spørgsmål.
Derfor har jeg i sinde at grave mig ned i sagen ved en ordentlig analyse af regelsættet og dets virkefelt sammen med Sundhedsstyrelsen, en ordentlig dialog med Århus Kommune og en ordentlig dialog med embedslægeinstitutionen for Århus Amt.
Så jeg vil gerne afvente et endeligt svar på spørgsmålet, indtil jeg har fået hørt parterne og er kommet ned i det.
Der ligger for mig helt oplagt nogle kommunikationsbrist eller nogle misforståelser i det samlede system.
Jeg vil også gerne oplyse, at socialministeren har et lovforslag til høring i øjeblikket om den sociale service, der netop går på, hvordan vi tilrettelægger vores tilsyn med plejehjemmene.
Tilsvarende har vi i ministeriet nedsat et udvalg, der skal se på embedslægernes virkefelt.
Jeg vil så også herudover se på, hvordan den dialog, der har været imellem Sundhedsstyrelsen og embedslægerne i det øvrige land, har virket på de enkelte embedslæger. Er det noget, der vedrører et Århus-fænomen, eller er det et generelt fænomen hen over landet?
Jeg vil gerne have mulighed for at vende tilbage, når jeg er kommet ned i materien, kommet ned i sagen.
Jeg vil understrege igen, at jeg går så meget ned i det, fordi der er så mange principielle aspekter i den.
Jørgen Winther (V), 2001-01-10:
Tak for det imødekommende svar.
Jeg opfatter det, som om ministeren godt kan se, at der er et problem her, siden ministeren vil bruge så megen tid på at dykke ned i selve problematikken.
Og så vil jeg afvente, hvad ministeren vil komme med.
Men dog et lille forsigtigt spørgsmål: Synes ministeren, at det vil være fornuftigt, at en embedslæge også vurderer, om det er for lang tid, at en patient måske bliver efterladt på et toilet i 3 kvarter eller 1 time, fordi der måske ikke lige er tid nok på det tidspunkt?
Og synes ministeren, at det er rimeligt, at embedslægen vurderer, hvordan samtaleforholdene er på plejehjemmet, hvordan dialogen er mellem personalet og de ældre, og hvordan hele tonen er, hvordan omsorgen er?
Synes ministeren, det er fornuftigt, at embedslægen skal komme med sådan en helhedsvurdering?
For hvis ministeren synes det, så kan jeg også finde ud af, hvad ministeren vil mene til sidst. Og ellers skal jeg da lige sige, at embedslægen, Kate Runge, helt klart opfatter det som en mundkurv.
Jeg har læst det, der er skrevet fra Sundhedsstyrelsen.
Jeg opfatter det også som en mundkurv.
Birthe Skaarup (DF), 2001-01-10:
Det er med hensyn til embedslægens mundkurv.
For det er jo også tidligere blevet pålagt den person, vi nu snakker om, nemlig Kate Runge fra Århus, at hun ikke har måttet udtale sig om ældreområdet.
Dengang var der ikke tale om det sundhedsfaglige, men om, hvorvidt hun måtte udtale sig om hele området.
Det vil jeg godt have at ministeren også går
ind og kigger på, når ministeren går ned i substansen om, hvem det er, der skal føre de uvildige plejehjemstilsyn.
En anden ting, som jeg også godt vil have, at ministeren kigger på, er, at før - jeg tror, det var i 1990'erne -
da var der embedslægetilsyn i det her land.
Hvorfor blev de afskaffet dengang?
Var det besparelser, eller var det selve det faglige område, som man ikke kunne acceptere at embedslægerne gik ind i?
Det synes jeg også er væsentligt at få med i denne her diskussion.
Der er ingen tvivl om, at den embedslæge, der netop har sat fokus på det her område igen, jo er embedslægen fra Århus, og efter vores opfattelse er det embedslægeinstitutionen, der skal have de uvildige plejehjemstilsyn.
Tove Fergo (V), 2001-01-10:
Ministeren vil afvente en undersøgelse og sådan noget, men nu er ministeren jo minister og politiker og ikke embedsmand, og derfor må han jo have en holdning til tingene.
Så det kunne jo være rart at få at vide: Hvad er ministerens holdning til embedslægers ret til at udtale sig?
Og det er rigtigt, at der har været sager før.
Der har været meget alvorlige sager.
Der var en embedslæge i København, som blev afskediget,
på grund af samarbejdsvanskeligheder ganske vist, men det var også en embedslæge, som havde trang til at udtale sig i offentligheden og bidrage til, at offentligheden, befolkningen, landet, politikerne fik at vide, hvordan tingene egentlig hang sammen
Den embedslæge blev afskediget, og han fik aldrig oprejsning for det.
Så derfor er der en forhistorie, og man må som politiker have en holdning til det her, og det vil være nyttigt for os her i Folketinget, men også generelt for befolkningen, at få at vide, hvilken holdning den nye sundhedsminister har til embedslægers ret til at udtale sig om forhold, de opdager på deres vej som embedslæger.
Aase D. Madsen (DF), 2001-01-10:
Jeg vil gerne fortsætte lidt med hensyn til tilsyn med plejehjem.
Hvad gør man?
I øjeblikket er der en stor overmedicinering på plejehjem, der passiviserer de ældre demente, som kan gå bort.
Der må jo ikke låses døre osv., og der er lavet en undersøgelse, der viser, at der er en meget, meget stor overdosering af psykofarmaka af de ældre, som gør dem passive, og det er et meget, meget stort problem.
Hvis nu embedslægen ikke har lov til at gå ind på kontrolbesøg, som det er i øjeblikket, så falder de kommuner, hvor der ikke er kontrolbesøg, jo igennem.
Så er det jo igen de privatpraktiserende læger, der giver ret til at medicinere.
Så er der jo ikke en overordnet kontrol med den praksis, som er i øjeblikket, som er en meget alvorlig sag.
Jeg vil gerne høre: Er der ikke et hul i lovgivningen dér, således at embedslægerne skal have lov til at gå ind og påse medicineringen?
Kim Andersen (V), 2001-01-10:
Et konkret spørgsmål til sundhedsministeren: Er ministeren ikke enig med mig i den opfattelse, jeg har, nemlig at embedslægens tilsynsforpligtelse omfatter en helhedsvurdering af den pågældende institution, altså ikke bare behandling, ikke bare fysiske forhold, ikke bare kost, men også omgangsform, det sociale liv, i det hele taget de bløde værdier på den pågældende institution?
Jeg beder om et konkret, klart svar.
Tom Behnke (FRI), 2001-01-10:
Så viste det sig, at den lovgivning, der blev vedtaget, var for restriktiv, og det var vi i Frihed 2000 sådan set ikke overraskede over.
Vi var godt klar over, allerede da man behandlede det første gang her i Folketinget, at den lov var for restriktiv.
Vi påpegede det flere gange og sagde: Er det nu også rimeligt, at vi gør det så snævert og så restriktivt? Det mente et flertal at det var, men nu er det godt at se, at regeringen har erkendt, at det var for restriktivt, og derfor kommer der så et lovforslag fra socialministeren om, at vi lemper lidt på reglerne.
Jævnfør hvad vi sagde, da lovgivningen her blev vedtaget, har vi naturligvis kun en positiv indstilling over for lovforslaget her.
Kristen Touborg (SF), 2001-01-10:
Lovforslaget styrker demokratiske rettigheder for nogle personer.
Det finder SF er udmærket.
SF kan støtte lovforslaget.
Christian H. Hansen (DF), 2001-01-10:
De tidligere ordførere, der har været heroppe, har redegjort
så udmærket for selve indholdet, så det vil jeg ikke bruge tid på, men sige, at vi i Dansk Folkeparti kan støtte det her forslag. Jeg vil da gerne sige, at den problematik, som hr. Harald Kjøller tog op, kan Dansk Folkeparti også se, og vi vil også arbejde med den under udvalgsbehandlingen.
Ebbe Kalnæs (CD), 2001-01-10:
Jeg skal på CD's vegne meddele, at vi støtter forslaget, hvor vi også positivt under udvalgsarbejdet vil kigge på de ting, som andre her fremdrager.
Inger Marie Bruun-Vierø (RV), 2001-01-10:
Lovforslaget indeholder seks konkrete ændringer til lov om kommunale valg.
Jeg vil undlade at opregne de seks ændringer, det handler om, selv om jeg egentlig havde tænkt mig at gøre det, men jeg synes ikke, at tiden er inde til det.
Alt i alt vil jeg konkluderende meddele, at Det Radikale Venstre synes, det er fornuftige ændringsforslag, som vi ikke har nogen som helst indvendinger imod, og vi ser også frem til udvalgsbehandlingen, hvor vi regner med, at der er nogle punkter, der skal uddybes yderligere.
Jette Gottlieb (EL), 2001-01-10:
Også for Enhedslisten tager det sig ud, som om de ændringer, der bliver foreslået her, er nødvendige.
Vi har et par spørgsmål.
Jeg går ud fra, at det er justeret på en sådan måde, at udstationerede personer ikke dermed får mulighed for at stemme i to lande.
Jeg går ud fra, at det er konstateret og tjekket, hvordan det så er justeret med anden lovgivning.
Det andet, jeg vil kommentere, er, at det jo er noget bekymrende, hvis det er mangel på tilforordnede, der skulle være den eneste grund til, at man var nødt til at trække på ansatte i det offentlige.
Princippet om de tilforordnede må da stadig være det bærende, så hvis det alene er, fordi man nu begynder at synes, at der er mangel på tilforordnede, og derfor ikke vil sende nogen ud på plejehjemmene, er det lidt bekymrende, at man er nødt til at trække på offentligt ansatte i den anledning, men jeg håber ikke, det er en tendens.
Ole M. Nielsen (KRF), 2001-01-10:
her, men lige netop det, som den sidste ordfører beskæftigede sig med, mangelen på tilforordnede, kan jeg faktisk ikke rigtig forstå.
Man kan bare udpege flere tilforordnede.
Det er min opfattelse fra mit liv sådan i en partiorganisation, at det er en af de der små, hvad skal vi sige, frynsegoder, man kan uddele til aktive partisoldater, at de kan blive tilforordnede.
Det betragtes faktisk som værende en ganske interessant dag, den der, så hvorfor ikke bare gøre det i stedet for at trække på de ansatte.
Det kunne vi da måske lige dyrke lidt under udvalgsbehandlingen.
Thorkild B. Fransgaard (FRI), 2001-01-10:
Frihed 2000 kan selvfølgelig støtte det her forslag.
Det drejer sig kun om nogle korrektioner.
Der er dog et enkelt område, som vi må tale om under udvalgsbehandlingen.
Ja, ministeren må gerne svare på det nu.
Det er nemlig på side 2.
Det er § 70.
Der skal indsættes: Hvis der for et afstemningsområde er modtaget færre end fem brevstemmer, skal brevstemmerne efter kommunalbestyrelsens bestemmelse overføres til et afstemningsområde, hvor der er modtaget mindst fem brevstemmer.
Det lyder ikke af meget, men ude i de små samfund er det jo mange gange sådan, at der er mange lokale lister, og man vil gerne have valgt en dame eller en herre ude fra det område.
Og det kan mange gange dreje sig om en enkelt eller to stemmer.
Så hvis det betyder, at der på et område f.eks. er kommet fire brevstemmer, og de så ikke skal tælles med derude, så er det et problem.
Men nu ved jeg ikke, om det skal forstås sådan.
Men ellers så stemmer vi for det her.
Karen Jespersen (S), 2001-01-10:
Det var jo dejligt, at der er så bred tilslutning til forslaget her, som jeg også selv synes man må sige rummer en række, om end mindre, men så alligevel klare forbedringer.
Og til Frihed 2000's ordfører kan jeg sige, at det bestemt ikke betyder, at brevstemmerne så ikke skal tælles med, men det betyder, at de skal samles, sådan at der bliver et større antal end fem, for at man ikke skal stå og gætte på, hvem det nu er, der har stemt sådan og sådan, når man åbner.
Så det er sådan set igen stemmehemmelighedens beskyttelse, man går efter her.
Der har været rejst en række andre sådanne spørgsmål til forslaget med hensyn til mangel på tilforordnede
, men som hr. Harald Kjøller også sagde, er det også et spørgsmål om noget praktisk, fordi det er noget, man har benyttet sig af. Man har jo netop brugt offentligt ansatte på plejehjemmene som tilforordnede. Der har været spørgsmål om, hvordan man bruger bogstaverne under kommunevalget.
Der har været tilfælde i
Københavns Kommune, hvor der nærmest var bogstavmangel, fordi der var så uendelig mange lister opstillet
Og der er jo så mange små ting, der gør, at det ser ud, som det gør, i forslaget.