runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Keld Albrechtsen (EL), 2003-05-15:
Det gør jeg, fordi ministeren ikke vil svare på mine spørgsmål omkring Herning.
Det er altså sådan, at der har kommunen solgt vandværket.
Jeg kan slet ikke forstå, at der er folketingsmedlemmer, der kan sidde og læne sig tilbage fuldstændig ubekymrede og se på, at man bortsælger vandforsyningen i Herning.
Jeg ved da godt, at det har man ikke skrevet med rene ord i rapporten, der har man pakket det ind i vendinger om liberalisering og sådan noget.
Det er derfor, jeg har boret i det, og jeg havde da håbet, at ministeren så havde sagt, jamen vi vil ikke sælge vandværker, det vil vi ikke acceptere, det skal Herning Kommune ikke gøre - færdig, slut.
Men jeg har bare ikke fået noget svar - og det er et svar til hr. Vesselbo.
Det er derfor, jeg bliver ved med at snakke om det, fordi det rent faktisk sker, fordi regeringen ikke foretager sig noget som helst for at forhindre det.
Det er endda et statsligt selskab, der er gået foran med hensyn til at nedbryde hvile i sig selv-princippet og trække et vandværk over i den kommercielle sektor.
Man kan godt skrive en masse ord, men man kan ikke skjule det reelle indhold - i hvert fald ikke i længden.
Så vil jeg sige til fru Elsebeth Gerner Nielsen, at jeg mener, man godt kan sige, at det er arvesølvet, selv om det er affald.
Det er da en vigtig samfundsmæssig funktion at få betjent vores fælles affald.
Jeg vil bare sige, at de selskaber, der er blevet udliciteret, busserne f.eks. - jeg ved godt, det kan berøre et problem for Det Radikale Venstre, fordi mange af privatiseringerne på busområdet fandt sted på et tidspunkt, da fru Elsebeth Gerner Nielsen var minister - ikke har været en succes, og det har givet stigende bustakster. Det problem, gør regeringen så tredobbelt værre ved at fjerne taksttilskuddet, det er så en anden sag.
Der er jo også Arrivaskandalen.
Jeg synes ikke, det er svært at finde eksempler på, at det er gået rigtig dårligt med udliciteringer.
Det er meget vanskeligt at finde nogle eksempler på, at det er gået godt.
Eyvind Vesselbo (V), 2003-05-15:
Nu ved hr. Keld Albrechtsen jo godt, at det er denne her rapport »Grøn markedsøkonomi - mere miljø for pengene«, som vi bl.a. taler om i dag og diskuterer ud fra.
Så jeg vil gerne spørge hr. Keld Albrechtsen: Hvor i denne rapport, på hvilken side, i hvilken linje, står der, at regeringen agter at bortsælge nogle ting?
Hr. Keld Albrechtsen siger hele tiden bortsælge og talte i øvrigt i sin ordførertale om at sælge vandværker.
Nu ved jeg, at hr. Keld Albrechtsen er en ærlig mand, så derfor vil jeg spørge: Hvem herinde i denne sal i dag har snakket om at sælge vandværker andre end hr. Keld Albrechtsen selv?
Er der nogen anden end hr. Keld Albrechtsen, der har snakket om at sælge vandværker?
Så hvorfor bliver hr. Keld Albrechtsen ved
med det?
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2003-05-15:
Nu synes jeg altså ikke, der er meget arvesølv i f.eks. affald.
Jeg synes heller ikke, hr. Keld Albrechtsen har ret i, at det, at vi udliciterer, afskærer os fra en folkelig debat og en folkelig medleven, tværtimod.
Vi kan lave en Agenda 21-plan ude i en kommune, vi kan lave borgermøder, vi kan tage alle mulige offentlige drøftelser om: Hvordan synes vi, at f.eks. affaldsproblemet skal løses i vores kommune?
Hvor mange fraktioner skal der sorteres i osv.?
Når borgerne så har opstillet alle målsætningerne for, hvad det er, man ønsker på miljøområdet, så udliciterer man opgaven for 4 år eksempelvis, og derefter får kommunen opgaven tilbage, og man kan vurdere, om det private selskab gjorde det godt nok: Skal vi have en ny aktør på banen næste gang, eller skal vi igen overtage opgaven?
Er det ikke en effektiv måde at sikre, at borgerne virkelig får mest muligt ud af deres penge, hvilket de fleste mennesker trods alt er optaget af?
Jeg er også enig i, at hvile i sig selv-princippet er vældig godt.
Men jeg tror ikke, at der er nogen som helst modsætning mellem hvile i sig selv-princippet og så, at man ønsker at gøre opgaven så billigt som muligt.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-05-15:
Nu er der mange grunde til at foretrække forbrugereje eller offentlig drift ud over prisspørgsmålet.
Det er et spørgsmål om indsigt for borgerne, spørgsmålet om demokratisk medleven, som vi jo kender fra gammel tid fra andelsbevægelsen, fra den almene boligsektor, fra vandværkerne, for nu at tage noget, der ligger inde i denne her debat.
Så der er mange andre kvaliteter i dette at have et fælles eje af tingene, som ligger ved siden af prisspørgsmålet.
Men derudover er det grundlæggende i debatten jo, at vi har et hvile i sig selv-princip, som faktisk er et godt, socialistisk princip, nemlig at der ikke er nogen grund til, at vi skal trække overskud ud til nogle private ejere, når vi kan drive det i fællesskab, og så er der ikke nogen, der skal have det overskud.
Det er jo sådan set meget enkelt, det må være det praktiske svar på det spørgsmål.
Så skal jeg bare sige, at det her jo ikke er et forslag
om omfattende nationaliseringer.
Det er jo bare et spørgsmål om, at det, vi i forvejen ejer i fællesskab, arvesølvet, skal vi ikke sælge.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2003-05-15:
Nu er der en tendens til her, at vi ikke borer i hr. Keld Albrechtsens ideologiske univers, også fordi det sådan set er en fornøjelse at møde en mand, der virkelig har det fuldstændig på plads med, hvad der er godt, og hvad der er ondt, og det er nemt at forstå, at i hr. Keld Albrechtsens univers er alt, hvad der er privat, ikke godt.
Alligevel forstår jeg simpelt hen ikke, hvad det er, der gør, at man kan begrunde den holdning, hvis altså man overhovedet skal begrunde ideologi, og det synes jeg faktisk man skal.
Hvis det nu er sådan, at man rent faktisk kan løse en opgave, der tidligere har været offentlig, billigere ved at privatisere den eller ved at udlicitere den, og man gør det akkurat lige så godt, som det offentlige gør, hvad er så grunden til, at man skal lade være?
Keld Albrechtsen (EL), 2003-05-15:
Nu har jeg bemærket, at ministerens humør hele vejen igennem denne her debat ikke har været højt.
Jeg ved så ikke, om det, jeg er nødt til at sige, kan forstærke det problem, men jeg er nødt til at sige til ministeren, at gennemgående er den rapport, vi har fået, trist læsning.
Det er den, fordi den baserer sig på 200 år gamle teorier udarbejdet af en herre ved navn Adam Smith, som udtænkte ideen om markedsmekanismens velsignelser.
Den teori har hjemsøgt verden lige siden.
I øjeblikket bærer den teori hovedansvaret for, at arbejdsløsheden stiger i Danmark, i Tyskland og mange andre lande, fordi vi har en række regeringer, der på gammeldags, doktrinær vis forsøger at udmønte den teori i praktisk handling.
Nu skal det så også gå ud over miljøet, affaldsområdet, vandforsyningen og andre vigtige ting, som f.eks. skove og rekreative områder.
Der er ingen ende på, hvad man vil sælge, hvad man vil udlicitere, hvad man vil sende i udbud.
Det mest umoralske er naturligvis den del af rapporten, som vedrører CO2-kvoter og salg af varm luft, som jo direkte er med til at underminere de globale miljøbestræbelser, fordi det reelt handler om at omgå de forpligtelser på klimaområdet, som Danmark har indgået.
Men o.k., det er en velkendt, gammelkendt sag, som ministeren bare har taget med i rapporten, så det vil jeg ikke ved den her lejlighed gå dybere ind i.
Vi har jo haft så mange klimadebatter.
Så vil jeg også forsøge at sige noget positivt om rapporten.
Det er min natur at være positiv, så jeg har ledt og ledt i rapporten, om der ikke kunne være noget, som vi kunne være fælles om og måske bruge til noget.
Det kunne være ideen om omlægning af de grønne afgifter.
Man kunne forestille sig, at regeringen siger, at det skal være det samme provenu, at det ikke må være i strid med skattestoppet.
hvis vi så siger, at vi prøver at omlægge de eksisterende grønne afgifter, så kunne det være en kvælstofoverskudsafgift, der kan begrænse udledningen, der kan begrænse iltsvindet, så vi kommer ind i en rigtig udvikling med en ny vandmiljøplan; det kunne være en idé.
Det kunne være indbygning af et socialt fradrag i en række af miljøafgifterne.
Der har været en diskussion, også i
forbindelse med hr. Jørn Jespersens ordførerindlæg lagde jeg mærke til, om, at vi kunne prøve at omlægge afgifter, sådan at de ikke vender den tunge ende nedad.
Vi er i Enhedslisten godt klar over, at det er et problem. Så har vi bare det problem, at indtil nu har det ikke kunnet lykkes ministeren at skaffe grundlag for at invitere Enhedslisten til drøftelser om vandmiljøplanen.
Men det ser vi stadig væk frem til.
Vi ville godt have lavet en fælles vedtagelse.
Vi ville også godt støtte den vedtagelse, som fru Pernille Blach Hansen har fremsat, hvis den kunne samle flertal i Folketinget.
Det kan den så desværre ikke, ser det ud til, fordi Dansk Folkeparti heller ikke vil være med til at garantere mod prisstigninger.
Jeg skal derfor fremsætte følgende: Forslag til vedtagelse
Folketinget opfordrer endvidere regeringen til at arbejde for offentlig drift på miljø- og energiområdet og modvirke udliciteringer af drift.«
Louise Frevert (DF), 2003-05-15:
Så vil jeg da blot spørge hr. Peder Sass, om det kan have sin rigtighed, at Socialdemokraterne så vil give afkald på at gøre krav på de her 20 mio. kr. på den måde, som de har sagt i dag, til gengæld for at de politiske partiers ordførere sammen med kulturministeren og idrætsorganisationerne prøver at gå i en positiv dialog rent politisk og så den vej rundt finder pengene. Har det sin rigtighed?
Har jeg forstået det rigtigt?
Peder Sass (S), 2003-05-15:
Jamen - sagt til fru Louise Frevert - hvis det er muligt, vi over sommeren kan få en dialog, hvor vi kan finde frem til de samme ressourcer, som dem, vi har peget på i forslaget, så er metoden samarbejdets form med hensyn til at nå de samme resultater.
Det er vi selvfølgelig åbne over for, det kan ikke være anderledes.
Så det er en tilkendegivelse af, at hvis der er alternative muligheder for at finde de samme midler til nogle af de samme mål - vi kan selvfølgelig diskutere, om der skal være lidt nuancer i de mål, vi stiller op - så er det et udtryk for en positivitet til, at vi gerne vil ind i en dialog på det her område.
Jeg har så sent som her i dag haft en lille samtale med ministeren om, at vi måske prøver på at tage fat i den diskussionsform.
Så det var det ene.
Disse resultatkontrakter er jo ud fra det ønske, at de institutioner og organisationer, som modtager offentlige penge, opstiller nogle mål, som man gerne vil nå frem til med disse resultatkontrakter.
Jeg er ikke spor i tvivl om - efter hvad jeg har kunnet se, at hr. Leif Mikkelsen selv signalerer i DGI's blad - at man, når man får offentlige midler, også er forpligtet til at løse nogle af de fælles opgaver, som et samfund stiller op omkring folkesundhed osv.
Så hr. Leif Mikkelsen har jo selv i sin måde at beskrive tingene på i idrætsorganisationernes eget blad tilkendegivet nødvendigheden af dialogen, men også, at der er en forpligtelse for organisationer til at tage bestik af den politiske diskussion og den målsætning, vi har i Folketinget for at forøge folkesundheden.
Henrik Sass Larsen (S), 2003-05-15:
Det, der får mig herop, er, når fru Line Barfod siger, at hvis vi ikke havde denne her ordning, jamen så ville der bare komme en anden.
Næh, det ville der ikke, og før man havde denne her lov, skete der jo det, at man hvert eneste år skulle beslutte, om folk på overførselsindkomster skulle have del i værdistigningerne i samfundet.
Og det var der mange finansministre, der var fristet til ikke lige at putte på finansloven, kan jeg forsikre om, fordi det selvfølgelig altid er en ubehagelig post.
Med den her lov har man rent faktisk sikret, at overførselsindkomstmodtagerne hvert eneste år får del i værdistigningerne i samfundet, således at de hele tiden fastholder og får et højere leveniveau i forhold til det her.
Så hvis man vil gøre noget for de dårligst stillede, har denne her lov med et bredt, bredt flertal faktisk været et af de allermest effektive instrumenter, der overhovedet har været.
Og det, at Enhedslisten vil gå op og afskaffe den, vil virkelig være at spille hasard, hvis man ønsker, at de svagest stillede grupper skal have en ordentlig lønudvikling.
Line Barfod (EL), 2003-05-15:
Til hr. Kristian Thulesen Dahl: Inden valget sagde Dansk Folkeparti også, når man var ude til store offentlige møder hos de ældre, at man var imod satsreguleringen, at man var imod, at der blev taget penge fra folkepensionister. Ligegyldigt hvor meget hr. Kristian Thulesen Dahl og Dansk Folkeparti prøver at snakke udenom, så kommer Dansk Folkeparti ikke uden om, at man nu stemmer for, at der bliver taget penge fra de ældre.
Det er jo ikke sådan, at det er delt op i to love.
Det er ikke sådan, at Dansk Folkeparti kan stemme for og være med til at dele ud fra sukkerskålen og så stemme imod, at man tager penge fra de ældre.
Man stemmer for begge dele.
Dansk Folkeparti stemmer for, at folkepensionisterne får mindre.
Dansk Folkeparti stemmer for, at førtidspensionisterne får mindre.
Og det kan man ikke komme udenom, ligegyldigt hvor meget man prøver.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2003-05-15:
Jeg synes, der er noget historieløshed i det, fru Line Barfod kommer med, men det kan andre måske også supplere med.
Og igen gør fru Line Barfod jo det, at hun putter alting ned i en gryde og nu snakker om erhvervslivets forhold. Det er altså lidt svært at få en debat, hvor man forholder sig til et bestemt emne med fru Line Barfod, fordi
alle mulige andre ting i sådan en 1 minuts tale skal blandes ind i det.
Hvis vi nu holder os til det, der er på dagsordenen i dag, som er omkring satsreguleringen, så har Dansk Folkeparti på intet tidspunkt forsøgt at lave kispus omkring det her.
Vi har sagt fuldstændig regelret, også ud ad vinduet, hvordan forholdene er.
Vi har ikke syntes, at der var noget heroisk ved den måde, man havde satsreguleringen på.
Det har vi sagt ved talrige debatter.
Men vi har noteret os kendsgerningerne, nemlig at der er et meget stort flertal herinde i Folketinget, som uanset hvad fortsat vil have den her ordning.
Og så har vi simpelt hen i folketingsgruppen sagt: Godt, så kan vi enten have indflydelse på, hvordan midlerne udbetales, eller vi kan lade være med at have indflydelse.
Og der har vi sagt til regeringen i finanslovforhandlingerne, at det er bedre, at Dansk Folkepartis 22 mandater bliver brugt til at få indflydelse på, hvordan f.eks. 600 mio. kr. skal fordeles næste år bl.a. til de ældre, fordi vi tror, at vi vil være gode repræsentanter til at få kanaliseret de her penge de rigtige steder hen.
Det er ikke anderledes, end at vi gerne ville have 130 km/t. på motorvejen over det hele.
Det fik vi så ikke, men vi fik det måske på en 50-70 pct., og det er bedre end 15 pct. Og det er rigtigt, at sådan laver vi politik i Dansk Folkeparti i modsætning til Enhedslisten.
Line Barfod (EL), 2003-05-15:
Ligegyldigt hvor meget hr. Kristian Thulesen Dahl prøver at tale udenom, så har Dansk Folkeparti inden valget sagt, at man var imod satsreguleringen, man var imod, at der bliver taget penge fra de ældre.
Man kunne, hvis man ville, holde fast i, at man er imod den her ordning og gøre, hvad man overhovedet kan for at udnytte sin magt, som man er så glad for at have fået, til at finde finansieringen til de gode formål andre steder.
Og det er ikke at blande tingene sammen at pege på, at der er andre steder at tage finansieringen fra. Men Dansk Folkeparti vil hellere være med til at finde finansieringen hos de ældre, hos kontanthjælpsmodtagerne, hos førtidspensionisterne, end man vil være med til at tage pengene, hvor pengene virkelig er: hos de rigeste og i erhvervslivet. Og så bare til hr. Henrik Sass Larsen: Hvis ikke der var satsreguleringsloven, hvor man tager fra dem, der har mindst, så ville man lave en anden regulering, så overførselsindkomsterne blev ved med at få en overførsel. Selvfølgelig ville man ikke undlade at lade pensionerne stige, det er da klart.
Morten Helveg Petersen (RV), 2003-05-15:
Ja, det er hr. Thulesen Dahls fantastiske bemærkninger, som får mig herop.
Det er jo et utroligt studium i pragmatisme.
Det er da helt fantastisk.
Hr. Thulesen Dahl er da nødt til at erkende, at når Dansk Folkeparti stemmer for, så har man et medansvar.
Så kan man da ikke bare stå og begrunde
med, at jamen der er alligevel et flertal for, så vi må hellere og det ene og det andet.
Hr. Thulesen Dahl må da bekræfte heroppefra, at Dansk Folkeparti fra nu af går fuldt ind for den her satsregulering, ellers burde man da ikke stemme for loven, som den ligger her.
Henrik Sass Larsen (S), 2003-05-15:
Jeg synes, det måske er værd at tage med ind i debatten her, at det, som Enhedslisten og i gamle dage også Dansk Folkeparti står og siger om det her, er, at man tager penge fra nogen.
Sandheden er, at hvis man ikke havde den her lov, så blev der ikke reguleret noget som helst, så ville det være som i gamle dage, at pensioner og overførselsindkomster ville stå i stampe.
Når Enhedslisten nu går ind og stemmer imod det her, så tænk, hvis det virkelig blev vedtaget.
Så ville det faktisk betyde, at der ikke blev reguleret noget som helst. Det skal man bare have med.
Men det glæder mig, og jeg noterer da her i debatten, at Dansk Folkeparti nu har tiltrådt det her.
Men så har man også tiltrådt, at man tager et medansvar, forstår jeg, ude i forsamlingshusene, så man ikke står og siger det samme som Enhedslisten.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2003-05-15:
Jeg kan bare konstatere, at alt jo bliver blandet sammen i én kæmpe pærevælling af fru Line Barfod.
Hvis vi nu kigger på satsreguleringsprocenten, kigger på satsreguleringsaftalen, altså det, vi har foran os nu, så er situationen den, at der her i Folketinget i årevis har været et meget stort flertal for at fastholde den ordning, der nu altså gælder.
Det har Dansk Folkeparti været vred over.
Vi har været modstandere af det, og det har vi udtrykt.
Så er situationen den, at vi enten kan vælge at sige: Godt, det fortsætter så i årene fremover fuldstændig uændret, og vi kan så se på, hvordan fordelingen af måske 600 mio. kr. næste år sker.
Vi har ingen indflydelse på det, vi kan bare notere, at et stort flertal her i Folketinget vælger at gøre det fuldstændig, som det er nu.
Eller vi kan vælge at sige, at det er bedre, at vores 22 mandater bliver brugt til at påvirke, hvordan de 600 mio. kr. udmøntes til gavn for de dårligst stillede her i landet.
Og der har vi altså så i modsætning til Enhedslisten valgt den fuldstændig nøgterne tilgang til det her.
Jeg tror, at mange udeomkring egentlig er tilfredse med det, og at det er bedre, at vi har indflydelse på, hvordan 600 mio. kr. fordeles årlig, end at vi ikke har indflydelse på, hvordan de fordeles, når nu de skal fordeles.
Line Barfod (EL), 2003-05-15:
Det ændrer ikke ved, at Dansk Folkeparti stik imod, hvad man sagde inden valget, stik imod, hvad man har siddet og sagt til en lang række offentlige møder, nu går ind og er med til at tage penge fra de ældre.
Det betyder, at folkepensionisterne får 2.600 kr. mindre i pension, end de ellers ville få.
Hr. Thulesen Dahls svar er jo lige så klart som det, vi har fået på, hvorfor man er med til at skære ned over for de ældre ude i kommunerne, nemlig at det er prisen for, at Dansk Folkeparti kan komme til magten og være med til at sidde og dele penge ud.
Så det er altså her de ældre, der skal være med til at betale, at Dansk Folkeparti kan sidde og dele penge ud, som man jo ellers ville kunne tage fra dem, der har mest.
Dansk Folkeparti bryster sig jo af, hvor stor indflydelse man har fået, hvor meget man kan være med til at bestemme i forhold til finanslov og skattereform osv.
Hvis man virkelig ønskede at tage penge fra erhvervslivet, hvis man virkelig ønskede at tage penge fra dem, der har mest her i samfundet, så kunne man jo finde et flertal, der ville det. Det kan vi hurtigt stille med, hvis det var det, man ville.
Men Dansk Folkeparti vil hellere tage fra dem, der har mindst, og så være med til at give milliardskattelettelser til erhvervslivet og de rigeste.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2003-05-15:
Somme tider glemmes det jo utroligt hurtigt hos fru Line Barfod.
Vi tror faktisk, at vi har nogle gode forslag til, hvordan de penge kan bruges, som er bedre end dem, flertallet har haft indtil nu.
Poul Fischer (DF), 2003-05-15:
Det er et halvt år siden, vi førstebehandlede
dette lovforslag, og jeg kan nu se, at der under tredjebehandlingen fra Enhedslistens side køres videre i samme spor. Lad det være sagt klart, at Dansk Folkeparti gerne så en anden finansiering af satspuljen, men som vi sagde ved førstebehandlingen, når vi ikke kan få den, vi elsker, så må vi jo elske den, vi får.
Dansk Folkeparti vil gerne være med til udmøntningen af satspuljen.
Dansk Folkeparti har ønsket at tilmelde sig kredsen af satspuljepartier, og det er der fundet en fornuftig løsning på med den aftale syv partier imellem.
Når man nu taler om finansiering af satspuljen, kan vi jo konstatere, at 60 pct. af bidragene til satspuljen kommer fra folkepensionisternes regulering, og vi er derfor i Dansk Folkeparti tilfredse med, at vi i finanslovforhandlingerne fik fremskaffet ældrechekken til de økonomisk svageste pensionister, hvilket jo er et plaster på såret.
Men kunne der mellem partierne findes en anden finansiering, er vi ikke fremmede over for det.
Line Barfod (EL), 2003-05-15:
Jeg håber, at nogen fra Dansk Folkeparti vil stille sig op og fortælle alle dem, der troede på Dansk Folkepartis valgløfter og alt det, man sagde inden valget, om, at man var imod, at der blev taget penge fra nogle af dem, der har mindst her i landet, var imod, at der blev taget penge fra folkepensionisterne, hvorfor man nu alligevel stemmer for.
Hvad er det, der har fået Dansk Folkeparti til at ændre holdning?
Er det det samme, som vi har fået som forklaring fra hr. Kristian Thulesen Dahl, når vi spurgte, hvorfor Dansk Folkeparti ude i kommunerne er med til at skære ned på ældreplejen, at det er magtens pris.
Er det sådan, at det også her er Dansk Folkepartis svar til de ældre, at det er dem, der skal betale prisen, for at Dansk Folkeparti er kommet til magten?
Så er man med til at tage fra dem, der har mindst, samtidig med at man giver store skattelettelser på mange milliarder kroner til erhvervslivet og de rigeste i landet. Jeg håber også, at SF vil gå op og forklare, hvorfor de som et venstrefløjsparti, der ellers siger, at de gerne vil gøre noget for dem, der har mindst, er med til at tage fra kontanthjælpsmodtagere, pensionister og andre, der har så få penge, så de næsten ikke kan få det til at hænge sammen.
Hvorfor mener man, at det er rimeligt, at det er dem, der skal betale for at rette lidt op på den sociale nød og de mange ulykker, der sker her i landet?
Hvorfor vil man ikke i stedet prøve at finde en løsning, hvor vi tager pengene fra dem, der har mest?
Line Barfod (EL), 2003-05-15:
Jeg blev noget rystet, da jeg hørte socialministeren forsøge at forklare, hvad grov uagtsomhed er.
Uagtsomhed er, hvis man ikke er klar over, at det, man foretager sig, er forkert - man kan bagefter bebrejdes, at man burde have vidst det, men man vidste det altså ikke.
Så hvis socialministeren tror, at det, hun indfører nu, gælder situationer, hvor folk godt er klar over, at her er de ude på en farlig vej, og det har de så bevidst undladt at undersøge nærmere, jamen så er det allerede omfattet af, hvad der er strafbart i dag.
Det, ministeren gør nu, er, at hun inddrager et langt større område, hvor folk ikke vidste, at der var noget galt, hvor folk ikke havde en klar formodning om, at der var noget galt, men hvor man bagefter måske kan bebrejde dem, at de ikke undersøgte det nærmere, at de burde have vidst, at der måske var noget, de skulle have undersøgt.
Men det er altså noget fuldstændig andet, end at de vidste og havde en klar formodning ...