Jan Petersen (S), 1998-09-08:
Der er tre vigtige pointer i regeringens finanslovforslag:
for det første, at Danmark har en sund økonomi, for det andet, at regeringen er god til at nå sine mål, og for det tredje, at vi skal fortsætte fornyelsen af det danske velfærdssamfund.
Finanslovforslaget dokumenterer til fulde, at den danske samfundsøkonomi grundlæggende er sund, og forklaringen herpå er ganske enkel: tusinder af danskere har gennem de sidste 5 år fået arbejde.
Derfor er udgangspunktet for dagens debat et materielt set rigere samfund end i begyndelsen af 1990'erne, hvor stagnation og ledighed var de mest præcise ord for samfundstilstanden.
Rigdommen stammer fra de godt 2,7 millioner danskere, vi forventer vil være i beskæftigelse i 1999.
Det er godt 200.000 flere end i 1993, da regeringen lagde sin strategi for 1990'erne. I slutningen af 1980'erne, da Socialdemokratiet var i opposition, lovede vi, at der skulle gang i 1990'erne, og det løfte har vi holdt.
Der er god gang i tingene.
At der er gang i samfundsøkonomien, og at så mange flere er kommet i beskæftigelse, er imidlertid meget mere end blot en positiv økonomisk og materiel kendsgerning.
De mange flere beskæftigede er mennesker, der i stedet for at være i arbejdsløshed har deres egen indkomst, deltager i et arbejdsliv sammen med andre mennesker og har fået mulighed for at bruge deres evner.
Det giver mere selvværd, det giver livskvalitet, det gør det flittige Danmark til et menneskeligt rigere samfund, og derfor er en høj beskæftigelse et selvstændigt mål for Socialdemokratiet.
Regeringen er foran sin egen målsætning, når det gælder væksten i beskæftigelsen, og det skal jeg på ingen måde kritisere.
Men alle medaljer har en bagside, uanset hvor positiv udviklingen måtte være, og vi må nu for alvor debattere de udfordringer, der kommer af, at Danmark er i nærheden af fuld beskæftigelse.
Vi husker vel alle væksten i beskæftigelsen og ikke mindst forbrugsfesten i midten af 1980'erne, da den daværende regering leverede danmarkshistoriens største betalingsbalanceunderskud.
Den høje vækst medfører også i dag et pres på betalingsbalancen.
Den er for tæt på nul, og også derfor var pinsepakken det rigtige indgreb på det rigtige tidspunkt og med det rette perspektiv.
Det er sagt før, men jeg vil gerne gentage, at regeringen viste rettidig omhu, da den gennemførte pinsepakken.
Væksten i det private forbrug dæmpes, og det gør den, fordi vi ønsker en mere robust betalingsbalance.
Alternativet er besparelser på de offentlige budgetter på 15-20 mia. kr., og for Socialdemokratiet er og bliver offentlige besparelser af den størrelsesorden fuldstændig uacceptable, både socialt og økonomisk
Derfor er det ansvarlige svar på de udfordringer, vi står overfor, en større opsparing og en lavere skattefordel ved at låne.
Skattereformen i pinsen sikrede, at den marginale beskatning sænkes for de lavere indkomster, så det kan betale sig at yde en ekstra indsats.
ATP-opsparingen skal også nævnes - ikke alene fordi den afdæmper det aktuelle forbrug, men også på grund af dens omfordelende virkning til gavn for fremtidige pensionister, som i deres arbejdsliv kun har haft beskedne lønindkomster.
Væksten i det offentlige forbrug dæmpes også i de kommende år, og aftalen med amter og kommuner indeholder derfor en realvækst på kun 1 pct.
Det er mindre end de foregående år, hvor enhver, som har deltaget seriøst i den politiske debat, ved, at kommuner og amter har skullet indhente et serviceefterslæb fra 1980'erne og begyndelsen af 1990'erne.
Lad os forestille os, at amter og kommuner skulle nøjes med det antal medarbejdere, de havde i 1993, og det udbud af ydelser til børnepasning, ældreomsorg og sygehuse, de havde samme år.
Det er selvfølgelig rent teoretisk, for reelt kunne det ikke lade sig gøre.
Befolkningen havde mange forventninger, og det var blevet vanskeligere at få fremgang i beskæftigelsen.
Det er nu engang sådan, at når mennesker kommer i arbejde, øges behovet for f.eks. børnepasning.
Men efter disse års nødvendige vækst i den kommunale og amtskommunale service er det nu nødvendigt at dæmpe væksten -
både af hensyn til den samlede økonomi, og fordi det i de kommende år vil være vanskeligere at skaffe tilstrækkeligt med medarbejdere til mange nye stillinger i den offentlige sektor
Der er ikke nogen grund til at skjule, at væksten i det offentlige forbrug var nødvendig, men heller ikke, at den nu skal ned i et lavere gear.
Derfor skal den koncentreres om en række højt prioriterede områder som f.eks. sygehuse, børn, ældre og folkeskolen.
Det er det tredje element i den strategi, der blev lagt for 1998 og for økonomien for 1999 og årene
derefter
Det skal sikre, at vi holder den rigtige, den rette retning i dansk økonomisk politik.
Udgangspunktet er, at vi nu for alvor kan se de positive virkninger af reformerne de sidste 5 år.
Der er markant færre, hvis forsørgelse afhænger af offentlige ydelser; det kan ikke diskuteres.
Der er faldende offentlig gæld, herunder statslig gæld; det kan ikke diskuteres.
Der er faldende offentlige renteudgifter, herunder statslige renteudgifter; det kan ikke diskuteres.
Vi er i den gode situation, at renter og overførsler falder, og derfor har vi nu mulighed for at diskutere, debattere, hvad de gode tider skal bruges til.
Vores mål er tydelige: vi ønsker fortsat nedbringelse af offentlig gæld og renteudgifterne og det ganske markant, og vi ønsker bedre offentlig service.
Det er vores ambition, men for at den kan opfyldes, er det altafgørende, at beskæftigelsen fortsat kan vokse i de kommende år.
Befolkningen, interesseorganisationer, kommuner og amter skal deltage i denne prioritering.
Vi skal reservere et passende bidrag til afdrag på den offentlige gæld, så den næste generation ikke får overladt regningerne fra de gode tider.
Vi har EU-rekord i overskud i den offentlige sektor.
Vi kan afdrage på vores gæld, og vi gør det, men det kræver fortsat mådehold og prioritering i de kommende år.
Vi har en af de mest arbejdsomme befolkninger i Europa, men der skal flere ind på arbejdsmarkedet, og vi skal møblere om på vores livsarbejdstid.
I de kommende år skal det gøres til alvor og mere end slagord og festtaler, at der skal være plads til alle på arbejdsmarkedet, for der er brug for alle.
Der er brug for mennesker både over og under 60 år, og der er brug for mennesker både med og uden fuld erhvervsevne.
Vi skal helt enkelt præstere flere arbejdstimer som befolkning og over et helt arbejdsliv; men det skal ske i respekt for de andre behov, vi har som mennesker.
Børnefamilierne skal have tid til børnene, og seniorerne skal have mulighed for at trække sig helt eller delvis ud af arbejdsmarkedet, når de bliver 60 år.
Men det siger sig selv, at en aktiv arbejdstidspolitik over for børnefamilierne og gode tilbagetrækningsordninger for seniorerne kræver, at vi ikke på andre måder forkorter vores arbejdstid, når der samtidig skal præsteres mere arbejde,.
Disse prioriteringer er ikke noget, vi her på Christiansborg er alene om at foretage. Vi er ganske afhængige af de prioriteringer, der foretages på arbejdsmarkedet, men vi må sige klart, at vi kan ikke både forbedre den offentlige service og afdrage på gammel offentlig gæld og samtidig alle sammen holde mere fri.
Vil vi have råd til velfærden, må vi arbejde for det, både som samfund og som enkeltindivider, men vi har råd, hvis vi vil. Vi har flere krav: vi vil også have kvalitet for pengene i den offentlige service, og vi ønsker mere valgfrihed - og vel at mærke en valgfrihed, der ikke er forbeholdt mennesker, som selv kan betale for alt det, de ønsker.
Aftalen med amter og kommuner fortsætter fornyelsen i den offentlige sektor, og finanslovforslaget indeholder en fortsat opprioritering af væsentlige temaer fra de foregående år: uddannelserne, informationsteknologien, den kollektive trafik, de sunde fødevarer, byudviklingen og kulturen får flere kroner i forslaget.
De seneste miljøfremskridt i kampen for et bedre vandmiljø er også indeholdt i forslaget, og regeringens høje miljøprofil er direkte dokumenteret i miljøvurderingen af finansloven.
Vi har formået at forbedre miljøet i en vækstperiode, og energiforbruget under ét er ikke øget på trods af kraftig vækst i forbrug og produktion.
Jeg skal dog ikke se bort fra, at det på trafikområdet er ganske vanskeligt at indfri CO2-målsætningen, og det bør vi debattere meget direkte i de kommende måneder.
Den internationale indsats tilføres fortsat flere kroner, og regeringen har desuden varslet en besparelse på det hjemlige forsvar, når det nuværende forsvarsforlig udløber i 1999.
Der er i Danmark gunstige betingelser for at producere effektivt og levere produkter af høj kvalitet.
Der er gode penge at tjene ved at drive virksomhed i Danmark, men også her ønsker vi at gøre det endnu bedre, og derfor foreslås bl.a. en nedsættelse af selskabsskatten.
Alt i alt er det et godt finanslovforslag, som indeholder det, der er brug for rent finanspolitisk
, og vi har spændende måneder foran os. Der er meldt ud med en række områder, hvor der i løbet af efteråret kan forventes politiske udspil, og dem skal jeg ikke omtale nærmere; men temaerne er jo kendt, dels fra regeringsgrundlaget og dels fra det, regeringspartierne har sagt de seneste uger. Der er perspektiv i finansloven, både når den vurderes i forhold til de foregående 5 års faktiske økonomiske reformarbejde, men også i forhold til de udfordringer, vi har foran os.
Der var mange, der i 1993 tvivlede på, at det ville lykkes for os at skabe øget beskæftigelse og fremgang i Danmark - men det er lykkedes!
Der er også mørkemænd i dag, som tvivler på, at fremgangen vil fortsætte; men det ønsker vi, og det vil lykkes for os!
Det er positivt, at der på begge sider af regeringspartierne forud for denne førstebehandling af finansloven er udtalt en udbredt vilje til at samarbejde.
Derfor ser vi frem til det tidspunkt, hvor forhandlingerne bliver mere konkrete og udspillene er lagt på Folketingets bord, og vi ser frem til, at realismen kan brede sig ind i oppositionen.
Det afgørende for Socialdemokratiet er, at hovedlinjen i regeringens finanslovforslag fastholdes, og at de reformer, vi mere konkret spiller ud med senere på året, også møder positiv velvilje, når realitetsforhandlingerne går i gang.