runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lene Espersen (KF), 2003-04-08:
Jeg erkender straks, at på trods af at lovforslaget måske ikke ser ud af så meget, så er det faktisk teknisk meget, meget, meget kompliceret, og med risiko for at lyde, som om jeg forsøger at forenkle tingene, så går lovforslaget jo i sit formål ud på at sikre, at uanset om man fastsætter en sanktion i FN's Sikkerhedsråd, eller om det er udenrigsministrene i Den Europæiske Union, så skal vi have en sikkerhed for, at overtrædelse af sanktionerne kan straffes og at de straffes ligeværdigt her i Danmark.
Og det er det, der er hovedformålet med forslaget.
Men vi vil naturligvis gerne under udvalgsbehandlingen medvirke til også teknisk at redegøre for lovforslagets indhold, så der er en fuld forståelse for, præcis hvad det er, at lovforslaget indebærer. Til fru Anne Baastrup vil jeg sige, at vi i den kommenterede høringsoversigt har givet sådan en umiddelbar hurtig besvarelse af, hvorfor vi ikke kan støtte den indvending, der kommer fra Finansrådet, for så vidt angår spørgsmål om uagtsomhedsbegrebet.
Men naturligvis vil vi også gerne gøre noget ud af det under udvalgsbehandlingen, for som sagt medgiver jeg, at selv om det måske ikke ser ud af meget, så er det her nok mere teknik, end det egentlig er politik.
Jeg takker for den positive tilkendegivelse.
Jann Sjursen (KRF), 2003-04-08:
Vi er fra Kristeligt Folkepartis side positive over for lovforslaget, som jo i al væsentlighed tager bestik af den situation, der opstår, når EU gennemfører de resolutioner, som er vedtaget i FN vedrørende sanktioner, og at EU gør det i form af forordninger, som så dermed kommer til at få betydning for alle fællesskabslande.
Man kan selvfølgelig diskutere hjemmelsgrundlaget for det i EU, som også flere ordførere har gjort, og det synes jeg sådan set er en relevant diskussion i forhold til gummiparagraffen, artikel 308.
Men uanset det synes vi fra Kristeligt Folkepartis side, det er i orden, at det er på den måde, det sker fremover, sådan som det har været tanken, siden Maastrichttraktaten blev vedtaget.
Det er vigtigt, at vi får et internationalt sanktionsregime, der også bliver effektivt, for at imødegå nogle af de trusler, der følger, efter at terrorisme er blevet et større problem, end vi i hvert fald hidtil har troet, at det var, efter den 11. september.
Og derfor ser vi frem til, at vi i udvalget kan få behandlet lovforslaget og afklare eventuelle spørgsmål, der måtte være, som også er rejst af andre ordførere her.
Men vi er altså som udgangspunkt positive over for lovforslaget.
Anne Baastrup (SF), 2003-04-08:
Indledningsvis skal jeg sige, at Det Radikale Venstre støtter forslaget.
Og da fru Margrete Auken ikke er til stede, skal jeg prøve at give en beskrivelse af SF's holdning. For det første mener vi, at de internationale regler skal følges op.
De skal følges op af sanktioner, og de sanktioner skal det danske samfund naturligvis også sikre kan overholdes. Vi har erkendt, at Maastrichttraktaten blev vedtaget, og vi har erkendt, at EU som følge deraf fik kompetence på en lang række områder.
Med udgangspunkt i den erkendelse har vi svært ved at se, at man kan undgå at lave den her ændring.
Jeg synes, at det umiddelbart ser ganske svært ud. I den forbindelse vil jeg jo også meget gerne have en yderligere beskrivelse af, hvorfor man ikke i højere grad imødekommer Finansrådets ønske om, at man indskrænker forsætskravet til grov uagtsomhed og ikke også lader det omfatte simpel uagtsomhed. Jeg vil sige sådan kort: Vi er sådan positive, men lidt usikre.
Jann Sjursen (KRF), 2003-04-08:
Jeg vil gerne takke kollegerne for, at jeg får lov til at komme på talerstolen på nuværende tidspunkt, og jeg vil gøre det ved at meddele, at vi fra Kristeligt Folkepartis side kan støtte regeringens lovforslag.
Vi synes, det er udmærket, at der også på baggrund af den behandling, der tidligere har været her i Folketinget af Dansk Folkepartis beslutningsforslag, nu er fremkommet et mere præcist og også mere afbalanceret forslag, som vi altså kan støtte.
Lars Barfoed (KF), 2003-04-08:
Desværre er det i de seneste år blevet mere vigtigt end nogen sinde med et effektivt internationalt sanktionssystem.
Globalisering fører meget godt med sig, når det gælder handel, kultur og turisme, men ulykkeligvis er globalisering også en kendsgerning for så vidt angår kriminalitet og terrorisme.
Denne udvikling samt det forhold, at et stigende antal FN-resolutioner bliver gennemført i form af EU-forordninger, har medført et behov for at harmonisere strafferammerne, for så vidt angår overtrædelse af disse internationale sanktioner, så de er ens, uanset hvordan de er indarbejdet i dansk ret.
Det er en praksis, der finder sted.
Det legaliseres ikke yderligere af dette lovforslag.
Her er alene tale om, at vi harmoniserer straffebestemmelserne i det omfang, man anvender f.eks. artikel 308.
Og jeg skal tilføje i parentes, at jeg i øvrigt deler hr. Søren Krarups skepsis over for artikel 308, den såkaldte gummiparagraf.
Den bør kun anvendes med allerstørste forsigtighed, og vi bør se på i en kommende forfatningstraktat, om ikke vi kan stramme op i formulering
af den pågældende bestemmelse, for den er stærkt betænkelig.
Men jeg mener altså ikke, at vi her som sagt legaliserer anvendelsen af den bestemmelse yderligere ud over, hvad der er tilfældet i dag.
Med forslaget om at indføre en ny bestemmelse i straffelovens § 110 c, så overtrædelse af EU-forordninger, der gennemfører internationale sanktioner, kan straffes med bøde eller fængsel i indtil 4 måneder eller under skærpende omstændigheder med fængsel i indtil 4 år, bliver der på tilfredsstillende vis skabt den fornødne harmonisering af straffebestemmelserne på området.
Og på det grundlag kan Det Konservative Folkeparti støtte lovforslaget.
Per Kaalund (S), 2003-04-08:
Desværre er det jo nødvendigt med sanktioner over for visse lande, og de har jo hidtil i stor stil været givet af FN.
Det har jo typisk været, når der har været tale om våbensmugling, men det kan også være økonomiske sanktioner af forskellig art, handelssanktioner.
Der er et strafferegister for overtrædelser af disse sanktioner, og vi ved, at EU på vegne af medlemslandene overtager flere og flere af disse sanktionsbestemmelser, og at der dermed vil blive udstedt forordninger.
Eftersom forordninger jo ikke indeholder strafbestemmelser, er vi nødt til at indføre dette i den nationale lovgivning, og det gøres ved dette forslag.
Det sikres samtidig, at strafniveauet bliver identisk mellem FN- og EU-sanktionerne for overtrædelser af disse.
Samtidig indføres der også regler, hvorefter man kan straffe både personer og enheder.
På det seneste har vi jo set sanktioner mod både Al-Qaeda, Taleban og andre, og de er jo ikke nødvendigvis knyttet til et bestemt land eller en bestemt nation.
Så derfor er det også nødvendigt at tage det ind i lovgivningen.
Freddy Dam (V), 2003-04-08:
Formålet med dette lovforslag er at sikre, at overtrædelse af sanktioner m.v. imod tredjelande, bestemte enkeltpersoner, grupper eller juridiske personer kan straffes lige strengt, uanset om sanktionerne fastsættes af FN's Sikkerhedsråd eller af Den Europæiske Union, og uanset om de gennemføres nationalt eller i EU-regi. Overtrædelse af en anordning udstedt på grundlag af en FN-sikkerhedsrådsresolution kan straffes med bøde eller fængsel op til 4 måneder eller under skærpende omstændigheder fængsel indtil 4 år.
Overtrædelse af EU-forordninger, der inden for EU's kompetence gennemfører sikkerhedsrådsresolutioner, kan kun straffes med bøde.
Venstre kan uden videre støtte forslaget.
Lene Espersen (KF), 2003-04-08:
Jeg vil gerne takke alle ordførerne for den positive tilslutning til den her lille følgelovgivning af det store forslag, som hørte under udenrigsministerens område, og som er blevet behandlet tidligere her i Folketingssalen.
Vi vil selvfølgelig medvirke til en hurtig udvalgsbehandling og besvare de spørgsmål, der måtte være, herunder ikke mindst nogle af de spørgsmål, som hr. Søren Krarup rejste, og som jeg ikke i dag ser mig i stand til fyldestgørende at give svar på, altså præcis hvilke typer naturressourcer der kunne være tale om.
Det, jeg synes, der er vigtigt at få understreget, er, at vi nu frem for, at man måske har to stater, der slås mod hinanden om et område, der er i internationalt farvand, får et system, hvor der er en retfærdig rettergang, og der er også nogle retslige mekanismer, der gør, at private firmaer kan få deres sag prøvet og ikke skal køre årelange retssager, f.eks. på den anden side af Atlanten eller den anden side af kloden.
Så jeg ser det her som et skridt fremad også i forhold
til private virksomheder, for hvem det kunne være uklart, hvordan det retslige grundlag var.
Men de spørgsmål, der måtte være - der har jeg i hvert fald hørt hr. Søren Krarups spørgsmål derhen, at bl.a. særlige områder måske skal afdækkes - besvarer vi gerne under udvalgsbehandlingen.
Jeg vil gerne takke alle ordførerne for den positive tilslutning til den her lille følgelovgivning af det store forslag, som hørte under udenrigsministerens område, og som er blevet behandlet tidligere her i Folketingssalen.
Vi vil selvfølgelig medvirke til en hurtig udvalgsbehandling og besvare de spørgsmål, der måtte være, herunder ikke mindst nogle af de spørgsmål, som hr. Søren Krarup rejste, og som jeg ikke i dag ser mig i stand til fyldestgørende at give svar på, altså præcis hvilke typer naturressourcer der kunne være tale om.
Det, jeg synes, der er vigtigt at få understreget, er, at vi nu, frem for at man måske har to stater, der slås mod hinanden om et område, der er i internationalt farvand, får et system, hvor der er en retfærdig rettergang, og der er også nogle retslige mekanismer, der gør, at private firmaer kan få deres sag prøvet og ikke skal køre årelange retssager, f.eks. på den anden side af Atlanten eller den anden side af kloden.
Så jeg ser det her som et skridt fremad også i forhold
til private virksomheder, for hvem det kunne være uklart, hvordan det retslige grundlag var.
Men de spørgsmål, der måtte være - der har jeg i hvert fald hørt hr. Søren Krarups spørgsmål derhen, at bl.a. særlige områder måske skal afdækkes - besvarer vi gerne under udvalgsbehandlingen.
Jann Sjursen (KRF), 2003-04-08:
Vi er fra Kristeligt Folkepartis side også særdeles positive over for det her lovforslag, som regeringen har fremsat.
Det er godt, at der også på et område, som vedrører vore have, gælder internationale spilleregler.
Det er selvfølgelig også helt naturligt, at de danske domstoles kompetence må afgrænses i forhold til det, som vi nu har været med til at beslutte i FN-sammenhæng. Derfor er der ikke nogen tvivl i vore sind: Vi støtter lovforslaget.
Søren Krarup (DF), 2003-04-08:
Når jeg læser dette lovforslag, som jeg har fået præsenteret på samme måde som det forrige, og læser bemærkningerne til det, så kommer jeg til at tænke på kong Haralds ord, da Røde Orm mødte op hos ham i Jelling Kongsgård for at fri til hans datter Ylva: Hertil vil jeg hverken svare ja eller nej, men ... Og så kommer kong Haralds betingelser. Jeg har følt mig som kong Harald, selv om det ikke er en datter, jeg skal bortgive.
For meget i dette lovforslag lyder rimeligt.
Det er naturligvis rigtigt, at den danske stat skal godkende handel til tredjelande eller enkeltpersoner og grupper med våben.
Det er efter den 11. september 2001 også rigtigt, at den terrorisme, der hermed fik sit endelige gennembrud på den internationale scene, og som jo især er rettet imod den vestlige verden, skal afvæbnes ved streng kontrol med våbenhandelen.
Det er vel i sidste ende herfor, at Irakkrigen i øjeblikket føres.
Måske er det også i orden, at dette sker på basis af bestemmelser i FN's Sikkerhedsråd, selv om FN jo i stigende grad viser sig som en tvivlsom størrelse, og selv om netop Sikkerhedsrådet har svigtet eklatant i den nuværende Irakkrise.
Men er det i orden, at EU skal overtage FN's mandat og være den, der stiller betingelserne og straffer dem, der overtræder betingelserne?
Det er vi ikke overbeviste om.
Vi bryder os som bekendt ikke om EU's overnationale status og hele forsøget på at reducere de europæiske nationer til provinser i en overnational forbundsstat.
Og vi bliver i denne sammenhæng yderligere usikre, når vi læser, at det er i kraft af artikel 308 i EF-Traktaten, at EU skal kunne opnå en sådan magt.
Artikel 308 kaldes normalt for gummiparagraffen, fordi den i sin upræcise og dermed altomfattende formulering kan bruges når som helst og hvor som helst, EU har brug for at udvide sin magt og kompetence, og vi er ikke tilhængere af at give gummiparagraffen udvidelsesmulighederne.
Vi vil hellere lade den blive på danske hænder efter indstilling af FN.
Vi er derfor i tvivl om dette lovforslag og føler os fristet til at sige som kong Harald: Hertil vil vi hverken svare ja eller nej.
Vi vil overveje det.
Else Theill Sørensen (KF), 2003-04-08:
Som jeg allerede tilkendegav under førstebehandlingen af B 54
Det står imidlertid ikke i vores magt at stoppe ting, der foregår i Østasien.
Det havde været godt, hvis disse forbud blev indført på EU-plan, men da det ikke ser ud til at være realistisk i nær fremtid, er dansk lovgivning den mulighed, vi har.
Det Konservative Folkeparti kan støtte lovforslaget.
Anne Baastrup (SF), 2003-04-08:
Først skal jeg på Det Radikale Venstres vegne sige, at de støtter forslaget, og så skal jeg tale på SF's vegne: Vi så gerne, at man i højere grad tog fat om, hvordan dyr bliver afpelset.
Det er dyrevelfærd, der står i centrum, og det kan også gælde for f.eks. en ræv, men her og nu er det konkret for hunde og katte, man indfører et eksportforbud. Vi støttede det oprindelige beslutningsforslag, og som konsekvens heraf støtter vi også dette lovforslag.
Men for os er det vigtigt, at det er dyrevelfærd, der kommer i centrum, og ikke kun konkret kæledyr.
Nicolai Wammen (S), 2003-04-08:
Nu skal man jo altid være påpasselig med at lade sig rose for høflighed.
Men jeg vil da gerne sige, at jeg godt kan dele hr. Keld Albrechtsens forundring over, hvordan regeringspartierne og Dansk Folkeparti så vedvarende har forsøgt at skabe splittelse i dette Ting og har prøvet at bringe alverdens papirer til debat, har prøvet at mistænkeliggøre, selv om hele spørgsmålet jo går på: Hvordan kan vi finde en fælles kurs på det her?
Det, jeg har sagt, er, at såfremt regeringen krævede disse i givet fald to aktstykker sat til afgørelse i Finansudvalget, så ville Socialdemokratiet ikke stille sig i vejen for, at en sådan afgørelse blev truffet, men vi synes, det kunne være fornuftigt, at man valgte en kurs fra regeringens side, hvor man sendte den humanitære indsats af sted med det samme, og at man så i øvrigt gav mulighed for en grundig diskussion af, hvad der er brug for på genopbygningssiden.
for i dette parlament.
Det er en sag, som Socialdemokratiet fra første færd meget klart har gjort opmærksom på at vi gerne havde set færdigbehandlet, og dermed støttede vi også regeringens forslag, selv om vi havde store betænkeligheder i forhold til indholdet.
Det er facit af denne diskussion.
Kristen Touborg (SF), 2003-04-08:
Jeg har redegjort for, hvad jeg mener, i det ekspertudsagn, der ligger, hvor jeg finder, at der er nogle ikke alt for sikre belæg for det, der bliver udtalt.
Men den del af det vender vi jo tilbage til.
Når der så er kommet et højdrægtigt dyr til et slagteri, skal det så transporteres tilbage igen?
Nej, vil jeg sige til ministeren, det skal dyret ikke.
Så må ejeren tage den straf, der bliver ud af det, og naturligvis skal dyret ikke transporteres tilbage igen.
Lene Espersen (KF), 2003-04-08:
Nu har vi her under andenbehandlingen redegjort for den manglende lovhjemmel og den problemstilling, som der er forbundet med en endelig vedtagelse af det her beslutningsforslag, og det må det flertal, som så vedtager beslutningsforslaget, stå til ansvar for under det videre forløb.
Jeg vil dog sige til hr. Kristen Touborg, der var inde på hele problemstillingen om, at der er brodne kar, der overtræder reglerne, ikke kun på det her område, men også på mange andre områder, at jeg mener, at løsningen på det er at sikre, at den dyreværnslov, vi har, rent faktisk bliver overholdt, og at der sker anmeldelse af forhold til politiet i de sager, hvor der er tale om, at dyreværnsloven fraviges.
Her vil slagteridyrlægen, da der jo foretages et levende syn inden slagtning - det er hr. Kristen Touborg fuldt ud bekendt med - skulle indgive en politianmeldelse i alle tilfælde, hvor højdrægtige dyr transporteres i strid med transportforbuddet.
Jeg kan så forstå, at hr. Kristen Touborg er indstillet på, at man selvfølgelig skal finde praktiske løsninger på nogle af problemerne.
Noget, som jeg da i hvert fald gerne vil have et klart svar på i dag i forhold til de berørte myndigheder, er, hvorvidt forslagsstillerne med slagteriforbuddet forestiller sig, at dyr, der allerede er blevet transporteret én gang ulovligt under voldsomme lidelser, og som ikke kan slagtes, når de når frem til slagteriet, skal transporteres tilbage til besætningen, altså at man nu udsætter dyret for dobbelt lidelse. Jeg ved ikke, hvordan Folketingets flertal ser på den sag, men hvis man skal forstå beslutningsforslaget i al dets konsekvens, så lægger man jo i princippet op til, at dyret skal transporteres tilbage igen på trods af, at det er ulovligt.
Så må jeg også sige som en sidste bemærkning til det mere principielle, som hr. Kristen Touborg var inde på, at nu har mange medlemmer af udvalget jo i betænkningen givet udtryk for, at hjemmeslagtning skal være tilladt.
Hvad er det for et signal at sende, hvis man så skråsikkert siger, at Det Veterinære Sundhedsråds udtalelser og eksperter tror man alligevel ikke helt på?
Jeg synes, at det ud fra et dyrevelfærdsmæssigt synspunkt og et dyreetisk synspunkt lyder besynderligt, at man ikke tror på Det Veterinære Sundhedsråd, når det gælder de velordnede forhold på slagterierne, men når det gælder hjemmeslagtning, så er der ingen problemer for hverken Socialdemokratiet, Det Radikale Venstre, Dansk Folkeparti eller andre partier her i Folketingssalen.
Det hænger ganske enkelt ikke sammen.
Men nu har vi redegjort for de uheldige konsekvenser, det vil have.
Vi skal nok gøre vores til, at den første del af det, som vi er enige om, transportforbuddet, bliver ført ud i livet, og at den skærpelse af dyreværnsloven, som er ved at finde sted, også bliver ført ud i praksis.
Kristen Touborg (SF), 2003-04-08:
Jeg synes, Venstres ordfører går ned i juridiske spidsfindigheder, som jeg ikke mener har så forfærdelig tæt forbindelse med det rigtige liv.
Og som jeg har henvist til, er der nok nogle områder, hvor vi ikke lige har styr på den del af det, men af hensyn til dyrevelfærden mener jeg helt bestemt, at man nok skal finde en praktisk løsning på det.
Karsten Nonbo (V), 2003-04-08:
Nu medgiver jeg hr. Kristen Touborg
, at hr. Kristen Touborg er praktiker, og jeg medgiver også, at der kan være forskel på teori og praksis.
Men vil hr. Kristen Touborg forklare mig, hvordan politiet i disse sager vil sikre sig bevismateriale, når man ikke kender selve løbedatoerne og dermed ikke ved, hvornår dyret går ind i højdrægtighedsfasen, som vil være omfattet af det her forbud?
Den eneste, der kan komme med det bevis, er jo den sigtede selv, og han har som sådan ikke nogen pligt til at udtale sig.
Det er som at jage fingeren i en rundsav; det er svært at sige, hvilken tak der skar.
Karsten Nonbo (V), 2003-04-08:
Når man vedtager en lov, skal den for det første være relevant, for det andet skal den være klar i sin tale, og for det tredje skal den kunne håndhæves, det vil sige, at den også skal kunne kontrolleres.
Det bliver meget svært med det her beslutningsforslag.
Med hensyn til relevansen spørger jeg i mit stille sind, hvem der kunne finde på at slagte et højdrægtigt dyr, medmindre der er tale om nødslagtning eller noget, hvor man vægter moderkoens velfærd højere end fosterets, hvis det f.eks. drejer sig om en ko.
Så skal den være klar.
Det kniber lidt med, at det her beslutningsforslag er klart.
Man snakker om højdrægtige dyr.
Nu kommer der et ændringsforslag, hvor man ændrer det til »produktionsdyr«.
Så spørger jeg mig selv, hvad produktionsdyr er.
Hvad med mink?
Det mener jeg også er
produktionsdyr.
Skal loven også gælde for mink, eller skal det kun gælde for køer og heste, som der står?
Endelig skal den kunne håndhæves.
Jeg spørger mig selv: Hvordan kan vi vide, at et højdrægtigt dyr er højdrægtigt, hvis vi slagter bevismaterialet?
Så der bliver et problem med at bevise, hvornår den er inde i den sidste tiendedel af højdrægtighedsfasen.
Så er der det sidste spørgsmål.
Nu er regeringen blevet skoset meget for at nedlægge råd, nævn og puljer.
Her ligger en udtalelse fra Det Veterinære Sundhedsråd om, at fosteret ikke lider.
Det blæser man højt og flot på fra forslagsstillernes side; man tager det til efterretning.
Er der her et råd mere, vi kan nedlægge, så lad os høre nærmere om det.
Endelig spørger jeg: Hvorfor skal hjemmeslagtning undtages? Hvad er formålet med, at hjemmeslagtning skal undtages?
Hvis dyrene lider, lider dyret lige meget, om det bliver slagtet på Steff-Houlberg eller i et bryggers.
Anne Baastrup (SF), 2003-04-08:
I lighed med de tidligere ordførere finder vi, at det er helt afgørende, at man, i og med at man ratificerer traktaten om Den Internationale Havretsdomstol, også følger op på afgrænsning af de danske domstoles muligheder for at afgøre sager, når det drejer sig om havbundstvister.
Jeg skal derfor meddele, at SF støtter det, og jeg skal sige fra Det Radikale Venstre, at de støtter det også.
Lars Barfoed (KF), 2003-04-08:
Når Danmark ratificerer de Forenede Nationers havretskonvention, så må vi naturligvis også i forlængelse heraf træffe de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre Den Internationale Havretsdomstol den fornødne kompetence.
Det betyder, at det er nødvendigt at afgrænse danske domstoles kompetence i forhold til Havretsdomstolens kompetence, så private tvister entydigt afgøres i Havretsdomstolens afdeling for havbundstvister.
Tilsvarende gælder, at konventionens regler om voldgiftsprocedurer i private tvister også må sættes i kraft i Danmark.
På dette grundlag kan Det Konservative Folkeparti støtte lovforslaget.
Freddy Dam (V), 2003-04-08:
Udenrigsministeren har den 24. januar 2003 fremsat beslutningsforslag nr. B 75 om Danmarks ratifikation af De Forenede Nationers havretskonvention af den 10. december 1982.
Beslutningen forventes vedtaget i indeværende samling.
Sådanne tvister involverer stater og fysiske og juridiske personer, der har indgået kontrakt med den internationale havbundsmyndighed om efterforskning og udnyttelse af den dybe havbund, det vil sige den del af søterritoriet, som ligger fjernere end 12 henholdsvis 200 sømil fra den enkelte stats kyst.
Det, som man i konventionen kalder området.
Den kompetence, som tilkommer afdelingen for havbundstvister, er eksklusiv og ufravigelig.
Omvendt har danske domstole også kompetence til at træffe afgørelser i sager af den omtalte art, hvis der er værneting for sagen her i landet, medmindre andet bestemmes ved lov.
Lovforslaget indebærer, at konventionens regler om enekompetence for afdelingen for havbundstvister sættes i kraft her i landet, og lovforslaget medfører derfor en afgrænsning af danske domstoles kompetence i forhold til den kompetence, der ifølge konventionen tilkommer afdelingen for havbundstvister.
Lovforslaget indebærer endvidere, at konventionens regler om voldgiftsprocedurer sættes i kraft, således at enhver tvist som udgangspunkt afgøres ved bindende handelsvoldgift.
Efter gældende ret kan afgørelser truffet af afdelingen
for havbundstvister
ikke fuldbyrdes her i landet.
Derfor indeholder lovforslaget bestemmelser om, at justitsministeren skal kunne bestemme, at en sådan afgørelse skal kunne fuldbyrdes efter retsplejelovens regler om fuldbyrdelse af domme og kendelser.
Da der er tale om lovgivning, der er en nødvendig følge af den kommende vedtagelse af beslutningsforslag nr. B 75, støtter Venstre naturligvis forslaget.