Ole Glahn (RV), 2005-06-07:
Der er måske nogle, der undrer sig over, at vi bruger Folketingets tid til at diskutere velfærd for søer og pattegrise, når der så vel i Danmark som globalt er store velfærdsproblemer for de mennesker, der befolker verden, og vel at mærke velfærdsproblemer, der ikke er løst.
Nogle vil måske også hævde, at det er langt større problemer end dem, vi diskuterer i dag.
Jeg vil hævde, at det ikke kan sammenlignes.
På andre tidspunkter arbejder vi med borgernes velfærdsproblemer så vel i Danmark som globalt, og i dag har vi altså søers og pattegrises forhold på dagsordenen.
Når vi som Radikale er medforslagsstillere til dette beslutningsforslag, er det, fordi vi mener, at det er godtgjort og i høj grad også sandsynliggjort på mange områder, at de velfærdsmæssige problemer, som er et produkt af den måde, man traditionelt laver svineproduktion på, er til stede.
På samme måde er vi også sikre på, at økologiske søer og grise har en velfærd, der lever op til de naturlige behov, som grise har.
Men desværre produceres danske svin langt overvejende på betingelser, hvor dyrevelfærden for søer er meget ringe.
Alt for mange søer lider under de vilkår, de skal leve deres korte liv under.
Vi er ikke et sekund i tvivl om, at svineproducenterne oplever, at de er underlagt så stærke markedskræfter, at de gang på gang må gå på kompromis med hensyn til søernes og pattegrisenes velfærd.
Desværre fører det for sjældent til, at disse svineproducenter står offentligt frem og tilkendegiver, at de hellere vil producere grise under produktionsformer, hvor søernes og pattegrisenes velfærd er mere i centrum, og desværre er der for mange svineproducenter, der lader sig inspirere af industriens syn på en produktion.
Det betyder, at søer behandles som produktionsenheder, fødemaskiner, og ikke som levende væsener med basale biologiske og sociale behov.
En fødemaskine skal producere stadig mere på stadig kortere tid, for sådan virker markedskræfterne.
I de fleste tilfælde er det godt, for det øger produktiviteten og har en tendens til at holde prisen nede, hvis kvaliteten er den samme.
Men sådan er det ikke med produktioner, hvor det er dyr, der skal produceres.
Så vel i Danmark som på verdensplan konkurreres der først og fremmest på pris og dernæst på ensartet kvalitet, men meget lidt på dyrevelfærd og specialprodukter.
Danske og udenlandske forbrugere får ikke oplysninger om dyrenes velfærd i deres korte liv, de får kun prisen oplyst, og opmærksomheden på prisen bliver på den måde det primære for forbrugerens valg.
Det er forkert, for det giver ikke de økologiske produkter den gode konkurrencesituation, som den økologiske produktion ville få, hvis der var mere fokus på historien om det liv, grisene har levet, før de havner udskåret i køle- eller frysedisken.
Fra politisk side skal vi gøre alt, hvad vi kan for at få de oplysninger ud, så vi på længere sigt kan få øget den økologiske produktion væsentligt.
Men nu og her må vi gribe ind, og derfor har vi fremsat disse forslag.
Vi må som politikere fastlægge dyrevelfærdsmæssige rammer, inden for hvilke markedet kan udfolde sig.
I Det Radikale Venstre havde vi foretrukket, at markedet selv havde kunnet sikre, at disse hensyn blev varetaget, men sådan er verden ikke på nuværende tidspunkt.
Forslagene vil hurtigt forbedre den aktuelle velfærd for søer og pattegrise, ligesom der tages hensyn til, at der skal gå et rimeligt tidsrum, før nogen af aktiviteterne kan gennemføres.
På den baggrund kan vi opfordre til, at der arbejdes videre med dette beslutningsforslag, og jeg håber – også efter de bemærkninger, der er kommet – at vi kan få en bred opbakning til at gennemføre de punkter, vi her har sat på dagsordenen.