runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Klaus Kjær (DF), 2001-10-24:
Da Dansk Folkepartis ordfører på området, hr. Poul Nødgaard, ikke kan være til stede, skal jeg på hans vegne fremføre følgende bemærkninger til forslaget:
For et par år siden var der her i Folketinget en forespørgselsdebat vedrørende folkekirken rejst af Dansk Folkeparti.
En af de mange grunde til forespørgslen dengang var at få rejst en debat om strukturen i folkekirken.
Dansk Folkeparti har overordnet det synspunkt, at så mange afgørelser som muligt skal træffes af de enkelte menighedsråd.
Det vil give de enkelte menighedsråd større arbejdsglæde, og Dansk Folkeparti tror også, at det ved menighedsrådsvalgene hvert fjerde år vil være lettere at få valgt et nyt menighedsråd, når de valgte på forhånd ved, at de stort set selv kan beslutte alt vedrørende deres egne sogne.
Som det er nu, kender vi alt for godt, hvorledes menighedsrådene har provstiudvalg, stifter og ikke at forglemme Kirkeministeriet at skulle samarbejde med.
Nu lægges der med dette lovforslag op til, at en del af sagerne fremover kan afgøres af menighedsrådene og provstiudvalgene uden indblanding fra stift og ministerium.
Hvorfor skal provstiudvalgene med ind i billedet?
Forslaget om, at stifterne fremover selv kan administrere sit personale, er godt, men lønbudgetterne skal dog trods alt stadig væk godkendes i Kirkeministeriet.
I det forestående udvalgsarbejde vil Dansk Folkeparti arbejde for en kulegravning af menighedsrådenes opgaver med det overordnede mål at minimere provstiudvalgenes, stifternes og Kirkeministeriets indflydelse på afgørelser truffet af et menighedsråd.
I 1970 trådte en kommunalreform i kraft, og i de fleste kommuner er det sådan i dag, at byrådene har lagt beføjelserne ud til de enkelte institutioner, og således kan det selvfølgelig også foregå inden for kirkens område.
Lovforslaget hjemler mulighed for, at der kan udbetales et honorar til formanden for provstiudvalget, og jeg vil da godt, når nu kirkeministeren er til stede, allerede nu spørge kirkeministeren om, hvorvidt han har nogen forestilling om, i hvilken størrelsesorden det her honorar skal være.
Lovforslaget er et skridt i den rigtige retning, men det er som nævnt ikke tilstrækkeligt.
Ole M. Nielsen (KRF), 2001-10-24:
Da Kristeligt Folkepartis ordfører, hr. Flemming Kofod- Svendsen, ikke kan være til stede, skal jeg fremføre følgende: Kristeligt Folkeparti kan tilslutte sig Forenklingsudvalgets forslag om at flytte kompetence fra Kirkeministeriet eller stiftsøvrighederne til provstiudvalgene.
Det er jo praktiske spørgsmål, regelsæt om landbrug, præstegårdsbrug, regelsæt om tjenesteboliger samt regler for ejendomme til brug for kirke og kirkegårde, det handler om.
Det er helt fint, og det kan naturligt afgøres på et lavere niveau, der er tættere på de ting, der skal træffes afgørelse om.
Kristeligt Folkeparti kan også tilslutte sig, at den daglige administration af personalet fra stiftsadministrationerne flyttes fra Kirkeministeriet til stifstsøvrigheden.
Men så er der spørgsmålet om honorering af formanden for provstiudvalget, hvis det ikke er provsten, og af menighedsrådets kontaktperson.
Kristeligt Folkeparti er altid betænkelig, når man i stigende grad honorerer den slags tillidsposter, som plejer at bygge på frivillig basis. Her ønsker Kristeligt Folkeparti under udvalgsarbejdet dokumenteret, hvilke behov der er for en sådan honorering. Men vi vil medvirke til en konstruktiv udvalgsbehandling.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-10-24:
I Enhedslisten har vi den opfattelse, at kirken skal bestyre og finansiere sine egne forhold ligesom andre kirkesamfund.
Derfor har vi selvfølgelig fuldstændig sympati for, at så længe man selv betaler gildet, så må man også selv bestemme, hvad der skal stå på menukortet.
Derfor kan vi selvfølgelig støtte principperne i det her forslag.
for at indføre et element af pamperi i folkekirkens demokratiske institutioner
, men hvis man gerne vil have det i en forening, som selv betaler sine udgifter, ja, så er det jo noget, man må stå til ansvar for over for medlemmerne, og man må udskrive regningen over kirkeskatten. Det har Enhedslisten ingen intentioner om at blande sig i.
Så hvis der skal indføres honorarer og alle mulige andre frynseordninger, og hvad det ellers kan blive til, fordi menighedsrådsmedlemmerne har behov for det, så kan det ikke forstyrre Enhedslistens nattesøvn.
Bare vi kan være sikre på - det vil jeg selvfølgelig bede ministeren bekræfte - at det ikke er statens penge, som på den måde kommer i spil.
Men det går jeg også ud fra det
ikke er. Så vi er positive over for forslaget.
Ikke sådan at forstå at vi er positive over for det konkrete indhold, hvis det føres ud i praksis, men vi er positive over for, at hvis man ønsker at gøre folkekirken til en pamperorganisation, så er det et anliggende, der alene skal afgøres af folkekirkens medlemmer ved demokratisk beslutning.
Niels Helveg Petersen (RV), 2001-10-24:
Det Radikale Venstre kan tilslutte sig forslaget.
Vi finder, at det er meget på sin plads at gennemføre den foreslåede decentralisering og forenkling, og også de øvrige elementer i forslaget er vi sympatisk indstillet over for. Jeg vil herunder særlig give udtryk for vores sympati
Helge Adam Møller (KF), 2001-10-24:
»Finder statsministeren det acceptabelt, at justitsministeren i fuld offentlighed, gentagne gange, i løbet af tirsdag den 2. oktober 2001 forsøgte at placere ansvaret for den manglende viden i hans eget ministerium - vedrørende den irakiske generals ophold - hos Udlændingestyrelsen, og dermed hos en ministerkollega, når han selv i mere end et døgn havde vidst, at Politiets Efterretningstjeneste var orienteret om generalen?«
Eva Møller (KF), 2001-10-24:
Det foreliggende lovforslag er blevet til, efter at kirkeministerens Forenklingsudvalg i juni afgav Delbetænkning I.
Der gives først mulighed for, at Det Mellemkirkelige Råd kan tiltrædes af repræsentanter for kirken i Grønland.
Det er et forslag, vi kan tilslutte os så meget desto mere, som det er et ønske såvel fra det grønlandske samfund som fra Det Mellemkirkelige Råd.
Forslaget giver desuden mulighed for, at der kan ydes honorar dels til formanden for provstiudvalget, såfremt denne er et valgt medlem af udvalget, dels at der kan udbetales honorar til menighedsrådets kontaktperson.
Vi Konservative tilslutter os, at der i begge tilfælde bliver mulighed for at udbetale honorar til lægmedlemmer, der påtager sig en ekstra arbejdsbyrde i forbindelse med arbejdet i menighedsråd.
Vi tror på, at det kan gøre det praktisk muligt for flere at påtage sig arbejdsbyrden, og dermed kan det medvirke til en øget folkelig og demokratisk interesse for arbejdet.
Forslaget henlægger desuden kompetencen til at frigive fremtidige præsteembedekapitaler til menighedsråd til provstiudvalget.
Denne kompetence ligger i øjeblikket hos stiftsøvrigheden.
Desuden henlægges i videre omfang kompetence til stillingsoprettelse, nedlæggelse, ansættelse og afskedigelse ved stiftsøvrigheden til denne i stedet for som nu hos kirkeministeren.
Derudover pålægges der menighedsrådene en forpligtelse
til at give provstiudvalg og stiftsøvrighed meddelelse om, hvem der er medlemmer af rådet, og hvordan posterne i rådet fordeles, dels ved nyvalg og dels efterfølgende ved ændringer.
Også disse tre dele af lovforslaget tilslutter
Det Konservative Folkeparti sig.
Den sidste ændring, der er foreslået med dette lovforslag, vedrører muligheden for, at en række godkendelseskompetencer i det gældende regelsæt om landbrug, der ejes af præsteembederne, om tjenesteboliger, om ejendomme til brug for kirker og kirkegårde, flyttes fra Kirkeministeriet eller stiftsøvrigheden til provstiudvalgene.
Vi er umiddelbart sympatiske over for dette forslag, der medfører en regelforenkling, idet antallet af administrative niveauer ændres fra tre til to, og beslutningerne flyttes tættere på borgerne.
Men jeg har imidlertid noteret mig, at høringssvarene på dette område ikke er helt entydige, og specielt udtrykkes der bekymring for, om den nødvendige ekspertise fortsat vil være til stede ved denne ændring.
Dette spørgsmål vil jeg gerne have grundigt belyst under udvalgsarbejdet, ligesom jeg også gerne vil have belyst, hvorledes det vil påvirke personalesituationen i de forskellige områder.
Men regelforenkling og decentralisering er vi tilhængere af i Det Konservative Folkeparti.
Svend Erik Larsen (S), 2001-10-24:
Jeg skal tilkendegive, at Socialdemokratiet støtter kirkeministerens forslag til ændring af lovgivningen for folkekirkens økonomi, menighedsråd og ansættelse i stillinger i folkekirken, lovforslag nr. L 11.
Vi støtter Forenklingsudvalgets forslag om decentralisering og godkendelseskompetence vedrørende køb og salg af ejendom, som det er fastsat i Kirkeministeriets lovforslag.
Vi lægger stor vægt på, at forslaget giver de lokale dele af det kirkelige demokrati en større kompetence.
Samtidig forventer vi en hurtigere sagsbehandling, når køb og salg af ejendom kun skal godkendes af to myndigheder.
Med decentralisering for øje finder Socialdemokratiet det rigtigt at lade den daglige administration af stiftsøvrighedens personale overgå fra Kirkeministeriet til den enkelte stiftsøvrighed.
Socialdemokratiet finder det rimeligt og hensigtsmæssigt, at provstiudvalgets formand og menighedsrådenes kontaktperson kan tillægges et honorar for deres arbejde.
Kontaktpersonen er i praksis en lokal personalechef, og dennes arbejdsområde er i de sidste 10 år blevet temmelig omfattende og stiller store krav om indsigt til personaleforvaltning.
Vi finder det naturligt, at kirken i Grønland kan deltage i det mellemkirkelige råd.
Socialdemokratiet anbefaler derfor, at den nødvendige hjemmel indsættes i loven om folkekirkens økonomi.
omkring lovforslag nr. L 11.
Lene Garsdal (SF), 2001-10-24:
Der forestår et interessant udvalgsarbejde i den anledning.
I SF bliver vi normalt glade, når beslutninger decentraliseres og kommer tættere på borgerne.
Det kan da også være, at det er en god idé i dette tilfælde, men med forslaget er der en række usikkerheder, som vi må have bedre belyst.
Der er ikke alle steder sammenfald mellem dem, der kradser pengene ind, og dem, der bruger dem.
Og når flere administrative beslutninger skal træffes i provstiudvalgene, kan det frygtes, at der bliver øget behov for administrativt personale.
Forslaget skulle jo nødigt være en fordyrende procedure, så kirkeskatten stiger, uden at man reelt får noget for pengene, og uden at der er valgte ansvarlige, der kan drages til ansvar.
Og i høringssvarene er der fornuftige indvendinger også fra byggekonsulenterne, som bør inddrages i udvalgsarbejdet.
Mange finder i høringssvarene, at honorar til provstiudvalgets formand og menighedsrådets kontaktperson er rimeligt set i forhold til arbejdets omfang på de poster.
Det er jo en rimelig betragtning, men SF's bekymring går bl.a. på det principielle i at give honorarer til frivillige, som yder en indsats, som ofte er stor på dette kirkelige område, men også på andre områder i samfundet.
Hvor går grænsen for honorering i det frivillige arbejde?
Hvorfor skal ikke alle medlemmer have honorar, og vil der ske en ansvarsforflygtigelse hos øvrige medlemmer, som ikke får honorar?
Vi har naturligvis ingen problemer med at optage Grønland i Det Mellemkirkelige Råd, når Grønland selv ønsker det.
Så SF's indstilling er, at vi er overvejende positivt stemt over for forslaget, men vi må afvente udvalgsarbejdet, inden vi tager endelig stilling til forslaget.
Anne-Marie Meldgaard (S), 2001-10-24:
En gang imellem går tingene lidt stærkt, og det var præcis, hvad der skete, da vi i juni måned vedtog loven om delt bevisbyrde i sager om overtrædelse af ligestillingsloven.
Der skete en teknisk fejl, som medførte, at vi ophævede den paragraf, som gjorde, at personer har mulighed for at få tilkendt en godtgørelse, hvis deres rettigheder efter ligestillingsloven blev krænket.
Med det lovforslag her retter vi op på dét.
Socialdemokratiet kan støtte forslaget.
Rikke Hvilshøj (V), 2001-10-24:
Sådan kan man hurtigt blive det største parti her i
Folketinget
Et lovforslag, der skal forhindre penge under bordet i forbindelse med salg af andelsboliger, lyder jo umiddelbart som en god sag.
Men i Venstre er vi meget i tvivl om, hvorvidt dette lovforslag er svaret på problemerne.
Det vil jeg selvfølgelig begrunde lidt nærmere.
Men først skal det understreges, at Venstre ikke accepterer penge under bordet ved handel af andelsboliger.
Vi ved, at det sker, og vi ved også, at andele handles på auktioner over Internettet til højest bydende.
Men vi kender ikke omfanget.
Og omfanget af problemet er ikke irrelevant i forhold til et lovforslag, der begrænser andelshavers råderet
over sin andel, forstået på den måde, at andelshaveren ikke længere selv kan bestemme, hvem han vil sælge til.
Venstre vil gerne under udvalgsarbejdet stille en række spørgsmål, som dels skal belyse omfanget af problemet, og som skal belyse, om vi ikke blot flytter det et andet sted hen, kan man sige, hvis der skulle være ønske om at betale nogle penge under bordet.
Vi skal have stillet en række spørgsmål, der yderligere skal belyse, om det her er svaret på problemerne.
Nogle gange har vi det her i Folketinget med, at svaret, når vi støder på et problem, tit er: Jamen vi må lave en lov.
Hvis det her lovforslag på en ordentlig måde er svaret på problemet, vil Venstre også overveje, om vi kan støtte det.
Men som sagt er vi meget i tvivl.
Derfor vil vi ikke i dag kunne sige, om vi vil støtte lovforslaget i sidste ende.
Det vil simpelt hen afhænge af behandlingen i udvalget, og det vil afhænge af de svar, vi får på den række af spørgsmål, som vi vil stille.
Anni Svanholt (SF), 2001-10-24:
Det er beklageligt, at bestemmelsen om mulighed for godtgørelse, hvis en persons rettigheder krænkes efter ligestillingsloven, ved en teknisk fejl faldt ud i forbindelse med behandling af lov om ligestilling for kvinder og mænd.
Derfor er det helt nødvendigt hurtigst muligt at få genoprettet dette.
Men jeg vil spørge: Hvorfor skal loven først træde i kraft den 1. januar 2002?
Der kan være en god begrundelse, men ellers burde det jo være hurtigst muligt.
En godtgørelse kan naturligvis ikke ændre på oplevelsen, på krænkelsen, men alene være et plaster på såret.
Egil Møller (DF), 2001-10-24:
Lovforslaget har sin oprindelse i avisartikler om penge under bordet i forbindelse med overdragelse af andelsboliger.
Hvor ofte, det har været tilfældet, er umuligt at fastslå, men man skal da vist være ganske blåøjet, hvis man påstår, at det aldrig finder sted. At boligmarkedet giver anledning til denne trafik skyldes en ganske forfejlet boligpolitik.
Det er jo et faktum, at nogle er heldige i boliglotteriet, mens andre ikke er det.
Havde vi haft et frit boligmarked, det har vi jo stort set i erhvervslejemål, så eksisterede penge under bordet ikke.
Et tiltag i retning af et frit boligmarked er jo ikke socialdemokratisk boligpolitik.
Jeg skal ikke undlade at anføre, at også Dansk Folkeparti ønsker at begrænse penge under bordet i forbindelse med overdragelse af andelsboliger.
Lovforslaget indebærer væsentlige begrænsninger i de nugældende regler for andelsboligforeningernes selvbestemmelsesret.
En nærmere belysning af disse forhold vil kunne ske under udvalgsarbejdet.
Dansk Folkeparti vil lade resultaterne fra udvalgsarbejdet være afgørende for vor stillingtagen til lovforslaget.
Poul Nødgaard (DF), 2001-10-24:
»Hvorfor har regeringen ikke viderebragt oplysningen til Folketinget om, at en række personer, der menes at have begået f.eks. krigsforbrydelser, flykapringer og andre grusomme ugerninger, befinder sig på såkaldt tålt ophold i Danmark?«
Spm. nr. S 187
Tom Behnke (KF), 2001-10-24:
Nu synes jeg ellers, at jeg læste den tale så fint op, som hr. John Vinther havde skrevet til mig.
Jeg synes, jeg gjorde det klart og tydeligt, men ikke tydeligt nok.
Vi er i Det Konservative Folkeparti helt enige i, at det skal stoppes. Vi mener ikke, at forslaget her er nok til at stoppe det.
Vi mener ikke, at ministeren har dokumenteret - dokumenteret! - problemets omfang, og artikler i forskellige aviser er for os ikke dokumentation.
Det er en styrket formodning om, at der foregår et eller andet, ja, og det var også det, jeg understregede i min tale.
Det, vi savner, er dokumentation for problemets omfang.
Vi savner dokumentation for, at lovforslaget her, som jeg sagde i ordførertalen, vil havde den effekt, som ministeren ønsker, og som Det Konservative Folkeparti ønsker.
Rikke Hvilshøj (V), 2001-10-24:
Jeg skal ikke bruge meget tid på det her lovforslag.
Det er en teknisk bøf, der er sket, og det skal der rettes op på. Det kan Venstre støtte.
Jeg skal hilse fra den konservative ordfører og sige, at Det Konservative Folkeparti også kan støtte lovforslaget.
Thomas Adelskov (S), 2001-10-24:
både 150.000 kr. og 200.000 kr. Det er det, vi vil til livs ved at få indordnet det her under forskellige restriktive former, hvor det enten er andelsboligforeningens bestyrelse eller generalforsamling eller en liste, altså en venteliste, som er afgørende for, at man kan komme ind i andelsboligen, og dermed fjernes det direkte forhold mellem køber og sælger.
Det danske boligmarked er desværre præget af mangel på boliger i visse byer og visse egne.
Denne mangel har åbnet for helt utilsigtede økonomiske muligheder for økonomisk at udnytte de boligsøgendes problemer i Danmark, hvor ofte store summer betales under bordet.
Gennem de seneste år er det i pressen talrige gange blevet dokumenteret, at det desværre ikke er ualmindeligt, at den store efterspørgsel på boligmarkedet af mange mennesker er blevet udnyttet til at få personlig økonomisk gevinst på andres bekostning.
Historierne i folkemunde vil vide, at der ofte kan være tale om beløb på helt op til 300.000 kr. under bordet.
Det er derfor bydende nødvendigt, at der bliver gjort noget for at forhindre, at sælgere af andelsboliger kan udnytte den store efterspørgsel på boliger til utilsigtet og ulovlig personlig indtjening.
At dette problem netop rammer andelsboligforeningerne, gør det så meget mere nødvendigt at gribe ind, da hele den grundlæggende tanke bag andelsboligbevægelsen er, at også personer i den lave indkomstende får en reel mulighed for at erhverve sig gode og sunde boliger.
Det er netop disse grupper, der bliver ramt hårdest af den ulovlige prisfastsættelse.
Derfor må der strammes op på lovgivningen på dette område, så der stoppes helt for dette problem.
Vi kan simpelt hen ikke leve med et boligmarked, der i den grad er præget af lovløshed og huller.
Hullerne skal lukkes, så sælger ikke længere får mulighed for at lægge store summer oven i den egentlige salgspris.
Ondets rod er i dag sælgerens mulighed for selv at udpege køberen.
Det er derfor også nødvendigt at gribe ind over for dette problem, nemlig i hele overdragelsesproceduren.
Dette lovforslag, nr. L 34, vil forhindre, at personer udnytter boligsituationen til personlig gevinst ved salg af andelsboliger.
Overdragelsesproceduren foreslås ændret, så sælgeren ikke selv længere har mulighed for at bestemme, hvem der skal købe boligen.
Hermed fratages sælgeren også muligheden for at forlange penge oven i den reelle pris for boligen.
Vi mener nu også, at lovforslaget lægger op til en stor grad af fleksibilitet for andelsboligforeningerne i form af forskellige former for overdragelsesprocedure.
, da det ofte kan være forbundet med udgifter at administrere de foreslåede ventelister. Men da lovforslaget åbner for alternative overdragelsesprocedurer, mener vi, at der også her er taget fornødne hensyn til mindre andelsboligforeninger. Dette lovforslag må anses for at være et velkomment initiativ til at forbedre situationen på det danske andelsboligmarked.
Lotte Bundsgaard (S), 2001-10-24:
Jeg vil godt sige mange tak for den meget brede tilslutning
til, at vi nu får rettet den beklagelige fejl, der desværre indsneg sig, da vi ændrede lov om ligestilling mellem mænd og kvinder i sidste samling.
Ole M. Nielsen (KRF), 2001-10-24:
Hvis det er rigtigt, som der anføres, at der er tale om en fejl, så synes vi selvfølgelig, at den skal rettes.
Det har vi ikke været i stand til at gennemskue.
Men det skal nok passe.
Ellers vil udvalgsbehandlingen jo selvfølgelig afsløre det.
Men vi kan tilslutte os forslaget.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-10-24:
Enhedslisten kan støtte lovforslaget.
Klaus Kjær (DF), 2001-10-24:
Lovforslaget er, som det diplomatisk udtrykkes,
et teknisk lovforslag, hvor man i forbindelse med behandlingen af et ændringsforslag til ligestillingsloven utilsigtet fik ophævet bestemmelsen om, at den, som krænkes, kan få tilkendt en godtgørelse.
Jeg er helt enig med Finanssektorens Arbejdsgiverforening, som i et høringssvar nærmest kalder det her lovsjusk og endnu en gang påpeger behovet for kvalitet i lovgivningen, altså at den opprioriteres
Dansk Folkeparti kan naturligvis støtte lovforslaget, så vi kan få rettet op på det her.
Tom Behnke (KF), 2001-10-24:
Da Det Konservative Folkepartis ordfører, hr. John Vinther, ikke kan være til stede, skal jeg sige følgende på vegne af Det Konservative Folkeparti: By- og boligministeren har jo slået på stortromme hen over sommerperioden.
Nu skulle der gribes ind over for trafikken med penge under bordet i forbindelse med overdragelse af andelsboliger.
Det er vi sådan set enige i i Det Konservative Folkeparti.
De mennesker, der ud over den officielle overdragelsessum også får et større beløb under bordet, når de sælger deres andelsbolig, skal ikke forvente at finde sympati hos Det Konservative Folkeparti.
Men vi kan nu godt lide, at de indgreb, vi skal medvirke til, er baseret på viden om de faktiske forhold og ikke bare på formodninger.
Der er ikke nogen tvivl om, at der i en vis udstrækning flyttes penge under bordet, og ja, formodningen går på, at penge under bordet er et ganske udbredt fænomen, men det er kun en formodning.
Vi savner viden, og det ville have klædt by- og boligministeren, om hun, forinden der var blevet slået på tromme hen over sommeren, og i hvert fald inden fremsættelsen af lovforslaget her, havde gjort et stykke
arbejde for at få tilvejebragt et lidt mere præcist billede af problemets omfang end det, der tegnes i de formodninger, som vi alle har.
Jeg er heller ikke helt overbevist om, at de initiativer, som lovforslaget lægger op til, er de rigtige, eller at de er nok.
Lovforslaget lider i hvert fald under en indbygget selvmodsigelse.
By- og boligministeren mener, at ventelister suppleret med den alternative metode, hvor foreningerne i stedet for en venteliste kan beslutte, at det er bestyrelsen eller generalforsamlingen, der skal afgøre, hvem der skal tilbydes en ledig bolig,
er vejen frem.
Samtidig kan man i bemærkningerne læse, at 95 pct. af alle andelsboligforeninger allerede i vedtægterne har bestemmelse om enten ventelister eller noget, der til forveksling minder om den alternative metode.
Så kan jeg ikke lade være med at spørge, og det er jo så noget retorisk: Hvis der allerede i dag er et stort problem med penge under bordet i en situation, hvor 95 pct. af alle andelsboligforeninger allerede gør det, som lovforslaget lægger op til, hvordan er det så helt nøjagtig, at by- og boligministeren forestiller sig, at det her lovforslag skulle gøre nogen forskel?
Det lugter unægtelig lidt af varm luft.
By- og boligministeren har buldret på tønderne, og så er man jo nødt til at komme med et lovforslag.
Men spørgsmålet er, om ikke det vil være langt mere effektivt og have en langt større præventiv effekt at styrke muligheden for, at strafsanktionerne skærpes væsentligt i de tilfælde, hvor det rent faktisk lykkes at snuppe en i at forlange penge under bordet, således at det virkelig kommer til at koste på pengepungen.
Det Konservative Folkeparti er, som det formentlig er fremgået, noget skeptisk over for det her lovforslag.