runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bertel Haarder (V), 2006-03-28:
Til det sidste vil jeg sige, at det i mine ører mere lyder poppet med denne snak om tankpasserpædagogik.
Det er poppet og slagordspræget.
Det er sådan noget, man kan stå og råbe ude på Rådhuspladsen, det hører ikke hjemme i en seriøs skoledebat, for der er jo ikke baggrund i lovforslaget for at tale om tankpasserpædagogik.
Så kunne vi ikke drøfte det uden slagord?
Der er ikke noget mærkeligt i, at Kommunernes Landsforening synes, at kommunerne selv kunne have fundet på nogle af de ting, vi nu siger kommunerne skal.
Det er der jo ikke noget mærkeligt i.
Men sagen er jo, hvad kommunerne også har erkendt, at der er for mange kommuner, der ikke har gjort det, som ikke har gjort tilstrækkeligt for at sikre, at eleverne får lært, hvad de skal, også de svage elever, også de 20 pct., som står i fare for at falde af.
Og derfor vil vi nu være sikre på, at alle kommuner tager hånd i hanke med situationen, får lavet handleplaner for fag, hvor der viser sig behov for det.
Thomas Krog (SF), 2006-03-28:
Jeg synes, det er spændende med den her formålsparagraf.
Ministeren sagde, at ændringerne i formålsparagraffen handler om, at skolen og kommunerne har ansvaret.
Så synes jeg jo, det er interessant at se, at KL faktisk siger, at de tager afstand fra de standardiseringer, som forliget indebærer, fordi forliget er præget af regelstyring og bureaukrati, som indsnævrer det kommunale selvstyre.
Altså det, som ministeren siger er årsagen til at man ændrer formålsparagraffen, tolker KL stik modsat.
Det synes jeg faktisk er lidt spændende.
Jeg vil også godt vende tilbage til Skole og Samfund, som ministeren fremhævede som dem, der virkelig er positive over for det her.
Netop om formålsparagraffen skriver Skole og Samfund jo, at det kan frygtes, at omformuleringen, hvor det handler om at give, i stedet for at eleverne skal tilegne sig viden, vil fremme en udvikling hen imod øget brug af tankpasserpædagogik med eleverne i en mere passiv rolle.
Det er Skole og Samfunds formulering til den del.
Hvad siger ministeren til det?
Bertel Haarder (V), 2006-03-28:
Formålet er, det står der jo, at give kundskaber og færdigheder, men det er jo ikke for kundskabernes og færdighedernes egen skyld.
Det er for at opnå det, som kommer i de følgende fem punkter.
Margrethe Vestager (RV), 2006-03-28:
Jeg vil godt vende tilbage til det, som fru Majbrit Berlau tog fat i, nemlig hvad det egentlig er, forligskredsen gerne vil.
Ministeren forvirrede mig lidt med hensyn til det, som også står i bemærkningerne til lovforslaget.
Ministeren siger, givetvis i et forsøg på at forene Socialdemokratiet og Dansk Folkeparti, at de fem mål er ligestillede, og at kundskaber er midlet til at nå dem.
I bemærkningerne står der, at formålsparagraffen præciseres for at tydeliggøre, at formålet er at give eleverne kundskaber og færdigheder.
Kan ministeren præcisere, hvad det er, der er midlet, hvad det er, der er målet, og om målet, som det står beskrevet i bemærkningerne, kundskaber og færdigheder, står over eller ved siden af de fem ligestillede mål, som følger efter kolonet i formålsparagraffen?
Bertel Haarder (V), 2006-03-28:
Jeg er lige blevet orienteret om, at den første elevplan fra Vester Mariendal Skole, som stod på ministeriets hjemmeside, var en ikke udfyldt elevplan.
Den er nu erstattet af to udfyldte elevplaner, så man kan se i praksis, selvfølgelig i anonymiseret form, hvordan en sådan elevplan kan se ud.
Margrethe Vestager (RV), 2006-03-28:
Nej, jeg kan på ingen måde støtte, at det er staten, der lægger rammerne ned over, hvordan man skal udføre sit tilsyn.
Det gør nemlig, at den kommunale demokratiske forpligtelse bliver tom, at det kommunale ansvar bliver fuldstændig tomt.
Den evalueringsrapport, der kom, og som sagde noget om tilsynet, kunne have været diskuteret på mange måder.
Men jeg tror, at man fuldstændig overser, at den måde, som hele folkeskoledebatten er iscenesat på, kræver, at de, som vil være aktører i debatten, i meget, meget vid udstrækning byder ind på regeringens dagsorden og ikke på en dagsorden, der er loyal over for det, der er fundamentet for vores folkeskole i Danmark, nemlig at der er et kommunalt ansvar, og at det faktisk er i orden, at der er kommunale forskelle, fordi det er et demokratisk forankret ansvar.
Majbrit Berlau (EL), 2006-03-28:
Det opfatter jeg sådan, at Dansk Folkepartis fortolkning af formålsparagraffen er den rigtige fortolkning.
Jeg kunne godt tænke mig at høre noget andet, og det er om elevplaner.
Ministeren havde et eksempel fra en skole, og jeg ved, at der er to eksempler fra den skole: et for de børn, som får specialundervisning, og et for de børn, der følger den normale undervisning.
Jeg kunne godt tænke mig at vide: Hvilken af de to elevplaner var det, ministeren fremhævede?
Jeg synes nemlig, det rigtig interessante i hele debatten er, at ministeren kan udfærdige, hvordan det hele på området skal se ud, og jeg synes ikke, det er rigtig godt beskrevet.
Jeg kunne godt tænke mig at vide: Hvad handler det mere om?
Og jeg kunne i høj grad også godt tænke mig at vide: Hvad er det, ministeren synes, lærerne skal nedprioritere i deres daglige arbejde for at udfærdige de elevplaner?
Hvis man skal tage dem alvorligt, er man jo nødt til at bruge om ikke andet bare en smule tid på at lave dem, og dermed fragår vel noget af den tid, som lærerne i dag bruger på at skabe en god skole.
Ministeren startede sit indlæg med at sige, at han erklærede sig enig med alle de ordførere for forligspartierne, der har været på talerstolen, og roste dem for at have sat sig godt ind i stoffet.
Jeg synes, vi hørte ordføreren for Dansk Folkeparti slå meget konkret fast, at det var en prioriteret rækkefølge, så spørgsmålet om at give eleverne kundskab og færdigheder havde første prioritet i formålsparagraffen, hvorimod Socialdemokraterne indvendte, at det var en ligestillet række, altså at der ikke var nogen prioritering.
Majbrit Berlau (EL), 2006-03-28:
Jeg vil sige, at min kommentar om, at man har reduceret for den enkelte elev, har baggrund i Kommunernes Landsforenings rapport om budgetoverslaget, hvor det fremgår meget tydeligt, at fra 2002 til 2004 er der reduceret for den enkelte elev.
Det er sådan set meget klare tal, som også er tilgængelige for Venstres ordfører.
Med hensyn til at anerkende at der afsættes flere timer til dansk, står det jo i forliget, så det er sådan set ikke noget problem.
Det, jeg synes er problemet, er alt det, man ikke retter op på.
At man afsætter flere timer til dansk kan være fint nok, men hvorfor afsættes der ikke flere timer til matematik, historie og samfundsfag?
Det, vi i virkeligheden synes i Enhedslisten, er, at eleverne burde have en minimumsrettighed til at modtage undervisning x antal timer fra hver lærer.
Tina Nedergaard (V), 2006-03-28:
Det er lige før, jeg også tør stille i udsigt, at jeg kan æde en gammel hat, hvis jeg ikke har ret i, at der, siden VK-regeringen tiltrådte, er kommet flere lærere i den danske folkeskole.
Men jeg tør nu ikke helt love det, som fru Majbrit Berlau så modigt gjorde tidligere på aftenen.
Nej, vores målsætning er naturligvis ikke, at der ikke skal være tilstrækkeligt med ressourcer i den danske folkeskole.
Vi konstaterer blot, at der åbenbart kan være forskellige metoder til at give netop den faglighed, som vi finder er nødvendig for at komme videre i ungdomsuddannelserne, og det er derfor, vi også har lagt vægt på, at man netop får en høj grad af faglighed med sig.
Jeg vil gerne høre, om fru Majbrit Berlau vil anerkende, at vi bl.a. afsætter midler til mere undervisning.
Det må dog være noget positivt i folkeskoleforliget, at der kommer flere timer i dansk og historie.
Majbrit Berlau (EL), 2006-03-28:
Jo, jeg er udmærket klar over, hvordan man har tænkt sig at bygge testen op, og det, jeg har taget mig tid til i denne debat, er rent faktisk at lytte til dem, der skal udfærdige testen, nemlig lærerne.
Det er dem, der helt konkret kommer til at stå med dem, og de siger, at når de er udformet sådan, som der er lagt op til, vil der ske det, at lærerne kommer til at undervise i retning af, hvordan testen er udformet, og ikke nødvendigvis på den måde, de tror vil være den bedste.
Det er lige præcis det angreb på metodefriheden, lærerne problematiserer meget kraftigt, og det er det angreb, vi tager alvorligt i Enhedslisten, og som jeg synes forligspartierne har siddet fuldstændig overhørig.
Skal jeg opfatte det sådan, at det, at polakkerne har reduceret de økonomiske rammer for den enkelte elev, også er målsætningen for Venstre, og at det er derfor, man siden 2001 har reduceret ressourcerne til hver enkelt elev i den danske folkeskole, fordi man tror, det vil fremme, at eleven kommer til at læse og stave bedre?
Tina Nedergaard (V), 2006-03-28:
Jeg vil bare sige ganske kort, at jeg godt kan forstå, hr. Thomas Krog ikke kunne svare på, hvordan det lige nøjagtig ser ud Polen, men det må vi så tage en anden gang.
Det var egentlig min pointe, at i Polen bruger man rent faktisk langt færre ressourcer pr. elev, og alligevel får man nogle gode resultater i et fag som f.eks. polsk.
Derfor bør vi også være åbne over for, at vi med de økonomiske ressourcer, der er til rådighed i dag, kan finde nogle løsninger, som kan bringe vores folkeskole videre frem.
Det er noget af det, vi har arbejdet med i forbindelse med det folkeskoleforlig, vi har indgået, og det er noget, vi fortsat skal arbejde frem imod.
Noget af det glædelige, der blev nævnt i ordførerens tale, var, at oppositionen nu er reduceret til Det Radikale Venstre, SF og Enhedslisten.
Det er noget, vi kan lide at høre i Venstre.
Jeg har blot et enkelt spørgsmål: Ordføreren var inde på, at elever og lærere egentlig vil blive rigtig gode til at gå op til test og klare sig i test, og jeg skal bare lige spørge fru Majbrit Berlau, om hun ikke er klar over, at testen skal bygges op om fagenes trinmål og dermed om de faglige sammensætninger og elementer, der i forvejen skal indgå i undervisningen.
Thomas Krog (SF), 2006-03-28:
Her bliver jeg desværre fru Tina Nedergaard svar skyldig.
Jeg kender overhovedet ikke det polske skolesystem tilstrækkelig godt til at kunne svare på, hvad det er, de kan, som vi ikke kan i Danmark.
Sådan er det desværre, men det må jeg læse på, inden vi mødes næste gang.
Tina Nedergaard (V), 2006-03-28:
Jeg vil gerne kvittere for, at SF i modsætning til andre, som mener, at vi bare skal lave nogle handlingsplaner, faktisk kommer med nogle konkrete forslag til, hvordan vi kan forbedre folkeskolen for de børn, der møder særlig store udfordringer.
Jeg mener, det vil være interessant at arbejde videre med SF’s tanker, også om, hvordan vi kan inddrage skolefritidsordningerne, og så vidt jeg har nogen medindflydelse, skal SF i hvert fald være meget velkommen til at gå ind i en dialog.
Jeg vil gerne spørge om en ting: Hvad mener hr. Thomas Krog kan være årsagen til, at der i et land som f.eks. Polen er elever, som læser deres eget sprog bedre, end danske børn læser dansk?
Hvad er det for nogle faktorer, som gør, at vi halter lidt bagefter?
Jeg anerkender, at vi har nogle styrker på andre felter, men hvad det for nogle faktorer?
Hvad er det, man kan i Polen, som vi ikke kan i Danmark, men som vi måske kunne lære af?
Thomas Krog (SF), 2006-03-28:
Man har simpelt hen taget dem ud af klasserne i nogle timer, taget dem ind i et gymnastiklokale og trænet deres motoriske evner – altså færre dansktimer og mere motorik.
Det har betydet, at de elever er blevet langt, langt bedre til at læse og regne, selvfølgelig ikke lige i de timer, de ikke er i klasserne, men efterfølgende har det haft stor betydning for dem.
Vi går ind for madordninger i SF, for alting tilsiger, at børn, der ikke får noget ordentlig mad i løbet af dagen, simpelt hen ikke kan lære at læse og skrive i skolen, og derfor er det også meget, meget centralt, at vi sætter ind her.
Nu lyser knappen, men jeg kunne blive ved.
Tina Nedergaard (V), 2006-03-28:
Jeg vil gerne spørge hr. Thomas Krog, hvilke instrumenter hr. Thomas Krog mener vi skal anvende i den danske folkeskole for at sikre, at danske børn bliver bedre til at læse, bedre til at regne og bedre til at skrive, altså at de simpelt hen får nogle bedre faglige færdigheder med sig videre til ungdomsuddannelserne og videre med i livet.
Vi ved jo, at hr. Thomas Krog og hans parti f.eks. er meget optaget af, at mange voksne har et uddannelsesefterslæb, fordi de ikke kan læse, regne og skrive tilstrækkelig godt.
Det er et efterslæb, som vi ikke ønsker for fremtiden.
Det er sådan set vores målsætning, at alle skal have nogle gode kvalifikationer med sig, så de kan klare sig i uddannelsessystemet, og jeg vil gerne høre, hvad hr. Thomas Krog kan anbefale.
Thomas Krog (SF), 2006-03-28:
Lovforslaget her drejer desværre folkeskolen i en retning, hvor der er alvorlig risiko for, at væsentlige værdier i den danske folkeskole bliver smidt over bord.
Den enkelte elevs alsidige udvikling står på spil, som vi så tydeligt har fået illustreret af Dansk Folkepartis ordfører.
Den indsnævring af faglighedsbegrebet, der er lagt op til med den nye formulering af formålsparagraffen, retter uden tvivl fokus mod det, der kan måles i nationale obligatoriske test.
Det, vi står midt i, er et stort slag i værdikampen.
Lovforslaget fokuserer ensidigt på fagene dansk, historie og kulturarv, der styrkes på bekostning af alt andet.
Folkeskolen bliver alene set som et forstadium til mere undervisning.
Det handler om at fylde på eleverne og ikke længere om at give eleverne mulighed for at tilegne sig viden.
Det er netop evnen til innovation og samarbejde, der har været grunden til de danske elevers konkurrenceevne på verdensmarkedet.
Det forlig, der er indgået, bygger på en stigende ensretning i skolesystemet.
På sigt gør det Danmark mindre konkurrencedygtigt på det globale videnmarked, og samtidig er det en væsentlig bekymring for SF, at flertallets topstyring simpelt hen giver mindre glade børn.
Betyder det slet ikke noget for flertallet, at lærerne, som skal føre forslaget ud i livet, meget massivt har gjort opmærksom på, at de frygter, at deres ansvar for undervisningen fratages dem med den stadig stigende topstyring med obligatoriske test og kontrol, der er lagt op til, og som bestemt ikke er til gavn for folkeskolen?
Jeg vil også godt udtrykke min undren over den manglende evne eller vilje, kan man måske sige, til at lytte til de eksperter, der har udtalt sig, så vel de indenlandske som de udenlandske.
Jeg vil godt tage fat i OECD, som jo er blevet brugt som en slags murbrækker til overhovedet at komme i gang med det her.
I sin rapport om den danske folkeskole er en af de ting, som OECD fremhæver, at reelle forbedringer er afhængige af den ildhu og energi, lærerne lægger i at inspirere eleverne.
Der er ifølge OECD ikke behov for centralistisk kontrol, men for en forstærket evalueringskultur, der netop bygger på den arbejdsglæde, det engagement, den demokratiske tradition og den kvalitet, som OECD konstaterer at der faktisk findes hos de danske lærere.
Jeg synes, det burde give stof til eftertanke, for det, man er i gang med her, er sådan set ikke for børn.
Bertel Haarder (V), 2006-03-28:
Den første linje siger, at i samarbejde med forældrene er det skolens opgave at give eleverne kundskaber og færdigheder, der – kolon – og så kommer de ligestillede formål.
Første linje handler altså om det, skolen skal, og de fem formål angiver, at det både er den alsidige udvikling og fortroligheden med egen kultur osv. osv., der er årsagen til det.
Det første punkt hedder videre uddannelse, men videre uddannelse er sidestillet med alsidig udvikling, fortrolighed med egen kultur og forståelse for andres kultur osv.
De fem mål er sidestillede, men den øverste linje er jo ikke tilfældig.
Den er starten, fordi vi sætter en streg under kundskaber og færdigheder, og det gør vi, fordi kundskaber og færdigheder er vejen til de fem formål, vi nævner, inklusive alsidig udvikling, som er lige så vigtig som det andet.
Kim Mortensen (S), 2006-03-28:
Som jeg tror at jeg fik sagt før, ellers vil jeg godt sige det igen: Vi sidder ikke nogen protester overhørig, vi sidder ikke nogen debat overhørig.
Vi synes faktisk, at det er en lille smule alvorligt med folkeskolen og de udfordringer, folkeskolen står over for.
Appetitten til at spise enten en hat eller andet skal jeg ikke blande mig i, men jeg vil sige, som jeg sagde i min ordførertale, at det her ikke gør det alene, men vi tror, at det kan være et bidrag på vejen til at fokusere noget af den indsats, der skal være i folkeskolen.
Det kunne måske være med til at give kommunerne det incitament til at fokusere på at få løst nogle af de problemer, vi har i folkeskolen.
Det skal så kombineres med at løse en lang række af de andre udfordringer, som folkeskolen står over for.
Majbrit Berlau (EL), 2006-03-28:
Virkeligheden er, at et af de problemer, der er i den danske folkeskole, er, at for mange forlader den uden at have de kundskaber, som vi gerne vil have at de har.
Det kan vi godt være enige om.
Der er også rigtig mange, der ikke formår at bryde den negative sociale arv i den danske folkeskole, og jeg vil spise min gamle hat – jeg vil gerne deponere et løfte om, at den gamle hat bliver spist – hvis vi står om 5 år, og det viser sig, at test og elevplaner er det, der har gjort, at vi har fået verdens bedste folkeskole.
Det kommer simpelt hen ikke til at ske, for ved at teste eleverne bliver de ikke klogere, ved at lærerne får taget tid fra undervisningslokalet til et administrativt rum, hvor de skal sidde og lave elevplaner, bliver eleverne ikke klogere.
Nej, det er nogle helt andre steder, vi skal sætte ind, og det er lige præcis det, som lærerne gang på gang har præciseret i deres høringssvar og i de protester, som de er kommet med igennem de sidste par måneder.
Det sidder Socialdemokraterne fuldstændig overhørig.
Jeg forstår det simpelt hen ikke.
Kim Mortensen (S), 2006-03-28:
Ligesom Enhedslisten ikke får garantier ved at stå uden for og være frit stillet til her i Folketingssalen at opremse, hvad der er af problemer i den danske folkeskolen, findes der ikke nogen garantier på det her område.
Men jeg vil have lov til at sige til Enhedslistens ordfører, at vi jo netop har påtaget os et ansvar ved at være med til at prøve at lave en udvikling i folkeskolerne ved at lægge stemmer til et folkeskoleforlig, hvor vi har været med til at gøre en indsats for specielt den gruppe, der i dag forlader folkeskolen uden at få det udbytte, som gør, at de efterfølgende kan få en uddannelse.
Det er sådan set den udvikling, vi skal have.
Steen Gade (SF), 2006-03-28:
Hr. Jesper Langballe har vist ikke hørt, hvad jeg har sagt.
Jeg har jo sagt, at jeg ikke vil gå til den kant, hvor den risiko opstår.
Jesper Langballe (DF), 2006-03-28:
Jamen jeg forstår godt, at det bl.a. handler om, hvorvidt nogle bor som tvangsgifte et andet sted i landet eller i et helt andet land.
Men det, jeg ikke forstår, er, at hr. Steen Gade siger, at nu skal vi ned i realiteten i sagen, for det er jo sådan, at vi ikke kender realiteten.
Steen Gade (SF), 2006-03-28:
Jeg sagde jo lige før, at vi ikke skal bryde fortrolighed, så derfor må vi undersøge: Hvor er der givet fortrolighed?
Vi skal jo ikke bryde fortrolighed, og vi skal ikke nærme os kanten, så vi kommer i den situation, som hr. Langballe beskriver.
Det er en fuldstændig klar melding.
Derimod er der ikke givet klare svar fra ministeren og regeringspartierne på, hvordan realiteterne i sagen er.
Derfor siger jeg, at det må vi kigge meget grundigt på i udvalget, og jeg mener også, man kan lave undersøgelser, der ikke er så dybtgående, men som man godt kan få noget ud af, også uden at komme dertil, hvor man risikerer noget med hensyn til fortrolighed.
F.eks. må det være vigtigt at vide, om nogle af dem, der rent faktisk bor sammen andetsteds i verden, måske oven i købet er blevet tvangsgift.
Det resulterer jo ikke i æresdrab, hvis man finder ud af det, og det kommer jo frem som anonyme oplysninger, hvis undersøgelsen laves rigtigt.
Jesper Langballe (DF), 2006-03-28:
Hr. Steen Gade siger – sådan hører jeg det – lidt bagatelliserende, at man har brudt en fortrolighed.
Moralsk er det jo altid en betænkelig sag at bryde fortrolighed, men i dette tilfælde er der jo tale om at bryde fortrolighed med den følge, at der måske i allerværste fald bliver begået æresdrab på den pige, der har givet myndighederne sin fortrolighed.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge hr. Steen Gade: Hvis vi nu med et tankeeksperiment siger, at hr. Steen Gades uhyre veltalenhed får Folketingssalen overbevist om, at forslaget skal vi have gennemført, og det medfører det drab, jeg taler om,
hvad vil hr. Steen Gade så sige?
Ville han så ligesom hr. John Dyrby sige: Jamen det gør ikke noget, for vi vil bare sende et signal?
Steen Gade (SF), 2006-03-28:
Vi vil jo alle gøre, hvad vi kan, for at forhindre tvangsægteskaber.
Forslaget her handler jo ikke om tvangsægteskaber som sådan.
Det handler om en lille del af diskussionen, altså om der skal laves en undersøgelse af de 62 tilfælde, hvor der er givet afslag på ægtefællesammenføring.
Som udgangspunkt har vi læst det med interesse, fordi vi synes, det vil være vigtigt at finde ud af noget om de 62 tilfælde.
De er jo ikke hele historien om tvangsægteskaber, men som udgangspunkt vil det være interessant og vigtigt at finde ud af noget om dem.
Hvad kan man så finde ud af?
Det er meget svært at forstå, at man synes, at hvis man ikke kan få noget ud af en undersøgelse, vil man ikke benytte lejligheden.
Det er virkelig svært at forstå, at man netop i en sag, som er så vigtig, ikke vil prøve at se, hvad man kan finde ud af.
Det kunne jo være interessant at vide, om nogen af dem, der er afvist, faktisk er tvangsgift et andet sted i verden, og det behøver man vist ikke nødvendigvis ringe til nogen for at prøve at finde ud af.
Det, der har forundret mig helt vildt, når jeg har hørt både ministeren og regeringspartiernes ordførere, er sådan set uviljen til at komme ned i materien og argumenterne for, hvorfor man ikke vil det.
Man siger, at det vil bryde en fortrolighed, og det må vi jo nødvendigvis – selv om der er boret meget i det i dag – bore meget mere i under udvalgsarbejdet.
Jeg synes ikke, de svar, der er kommet heroppefra, er krystalklare.
Hvornår har man brudt fortroligheden, og hvornår har man ikke brudt fortroligheden?
Eller gælder det alle sager osv.?
Hvor er det man har brudt fortroligheden?
Jeg vil lægge vægt på, at man ikke må bryde fortrolighed, hvis man har lovet ikke at gøre det.
Men vi må have klarhed over det, og der kan bestemt laves undersøgelser uden at gå dertil.
Det sidste, jeg vil sige, er, at forslagsstillerne har været så venlige over for regeringen – vel fordi forslagsstillerne har set, at det er et svært område – at de har skrevet, at det er op til regeringen at finde ud af, hvordan undersøgelsen skal tilrettelægges bedst muligt af hensyn til de unges sikkerhed.
Jeg vil gerne understrege, at ingen unge skal komme i klemme ved en sådan undersøgelse; det skal være helt klart.
Men jeg er også utrolig skeptisk over for, om der kan gøres noget, for problemet med regeringens afvisning er vel, at man siger, at man ikke vil gøre noget som helst for at undersøge sagen.
Det er det, der egentlig er kommet ud af debatten, og jeg tvivler meget på, at det er fortrolighedsbestemmelserne, der har lukket fuldstændig af.
Men det må vi jo kigge nærmere på i udvalget.
Henriette Kjær (KF), 2006-03-28:
Man kører hele tiden med: Ved De Konservative noget, vi ikke ved?
Jamen jeg ved da, at man ikke kan få ret meget ud af de oplysninger, man kan trække ud af statistikken, for de siger jo ikke noget om, hvordan personen har det, om personen er lykkelig, om det er i overensstemmelse med, hvad personen selv vil, eller om det er et tvangsforhold, personen er i.
Det kan man kun finde ud af ved at spørge personen, og det kan jo gøre meget mere skade end gavn.
Jeg synes, det er et problem, at forslagsstillerne ikke vil indse det.