runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Klaus Hækkerup (S), 1999-05-20:
Fru Anni Svanholt mente, det var uklart, hvad der skulle ske ude i virkeligheden, og på mit spørgsmål, så siger hun, at det er det dér ejendommelige underudvalg, der skal nedsættes.
Jeg formoder, at fru Anni Svanholt med den formulering sigter til det landzoneudvalg, der nedsættes i overensstemmelse med de almindelige regler i den kommunale styrelseslovs § 17, stk. 4.
Kompetencen ligger i Hovedstadens Udviklingsråd.
Udvalget er nedsat som et almindeligt § 17, stk. 4-udvalg med kompetence til at kunne afgøre de løbende sager, men sådan at tvivlsspørgsmål i udvalget selvfølgelig kan indbringes for Hovedstadens Udviklingsråd af medlemmer af udvalget, sådan at formanden for Hovedstadens Udviklingsråd også i overensstemmelse med de almindelige regler, hvis det er nødvendigt af koordineringshensyn, vil kunne stoppe en sagsbehandling i udvalget og indbringe den for Hovedstadens Udviklingsråd.
Så der er intet uklart på det her område, intet.
Lars Kramer Mikkelsen (S), 1999-05-20:
Jamen jeg er da fuldstændig enig i, at det er ethvert partis ret at træffe beslutninger og indtage standpunkter.
Det er det jo også for en socialdemokrat, og derfor har jeg selvfølgelig også lyst til at kommentere, at man i SF allerede på nuværende tidspunkt kan konkludere, at man synes, dette her er en succes og vil fortsætte.
Jeg vil da spagfærdigt tillade mig at sige, at vi vil ikke i Socialdemokratiet på nuværende tidspunkt sige, at dette er en så udpræget succes, at vi vil sige ja til det.
Jeg behøver da blot at nævne, at jeg da synes, at der er en
af bydelene, som godt kunne give betænkeligheder i forhold til, hvordan de her bydelsforsøg fungerer.
Ja, der bliver spøgt fra salen og spurgt: Én!
Nej, det kan da godt være, at der er flere; det vil jeg ikke helt afvise.
Derfor synes jeg, det er vanskeligt at træffe en beslutning på nuværende tidspunkt om, at man vil videreføre de her projekter uden at have set, hvordan evalueringen kommer til at foregå.
Anni Svanholt (SF), 1999-05-20:
: Uanset der kører nogle forsøg, er det da ethvert partis ret at have en holdning og give udtryk for sine principper, og det er det, jeg her på SF's vegne har gjort.
Vi mener, at det er vigtigt, at vi får en klar opgavefordeling, herunder har vi altså også forestillet os, at målet kunne være, at man ville dele byen op i egentlige kommuner.
Vi får jo lejlighed til på et senere tidspunkt at tage endelig stilling, og vi drøfter meget gerne erfaringerne med bydelsforsøgene.
Det er indlysende klart.
I forhold til planlægningen er der jo det her ejendommelige underudvalg, som skal sidde og håndtere nogle zonesager.
Men det er jo ikke indlysende klart, om det er den fulde og hele kompetence, de skal sidde og udøve.
Det er svært at se, hvordan man kan få sammenhæng i tingene, når der vitterlig er et amtsråd, der både skal lave miljøbeskyttelse og har forskellige opgaver i det åbne land.
Klaus Hækkerup (S), 1999-05-20:
Fru Anni Svanholt fremførte, at det var uklart, hvad der skal ske ude i virkeligheden, som hun formulerede sig, efter vedtagelsen af det her lovforslag.
Jeg vil godt spørge: Hvor er uklarheden?
Jeg mener faktisk, at det er ganske klart, hvad der skal ske også ude i virkeligheden, når det her lovforslag er vedtaget ved tredje behandling.
Så jeg vil godt spørge: Hvor er det, fru Anni Svanholt er i tvivl?
Lars Kramer Mikkelsen (S), 1999-05-20:
Det skal bare være en kort kommentar, et spørgsmål.
Jeg kan simpelt hen ikke forstå, at når der er vedtaget en evalueringsperiode og der i øvrigt har været bred opbakning om de forsøg, som er i København, hvordan man så på nuværende tidspunkt kan tage stilling til, at man mener, perioder skal forlænges, eller hvordan man overhovedet kan starte med at evaluere på et forsøg, som slet ikke har fået lov at køre færdigt.
Når man samtidig taler om en demokratiseringsproces i forhold til Hovedstadens Udviklingsråd, er det lidt fascinerede, at man herinde fra har lyst til at påvirke et forsøg, som pågår i Københavns Kommune.
Det må jeg sige
undrer mig, at SF kan indtage den holdning, samtidig med at man taler om en demokratisk proces.
Anni Svanholt (SF), 1999-05-20:
Hvad angår planlægningen, er der jo tale om, at der stadig væk er en udførende myndighed.
Hovedstadens Udviklingsråd er vel ikke den udførende myndighed i alle forhold her.
Med hensyn til planlægning i det åbne land og planlægning i det hele taget så står amterne jo stadig væk med en virkelighed, som de også skal håndtere.
Jeg går ikke ud fra, at de er frataget alle muligheder her med denne konstruktion.
Men det er altså meget uklart, hvad det reelt bliver, der skal ske ude i virkeligheden.
Og amterne sidder med en masse opgaver både på miljø- og planlægningsområdet i det hele taget, som de nu i den grad får beskåret, og det er så Hovedstadens Udviklingsråd, der skal håndtere den sag.
for SF's overordnede holdning, og det er klart, at vi naturligvis ser frem til den vurdering og evaluering af bydelsrådene.
Vi har en holdning til tingene, og vi er selvfølgelig også åbne over for, hvad der måtte komme af nye ting og oplysninger i den sammenhæng.
Men jeg synes, det er vigtigt at give udtryk for, at vi har en samlet løsning, hvor det handler om nærhed til opgaverne.
Klaus Hækkerup (S), 1999-05-20:
Jeg vil bare gerne anholde det udsagn, fru Anni Svanholt kom med, om, at planlægningen i det åbne land bliver delt op.
Det gør den under ingen omstændigheder, tværtimod.
Det, der har været et ønske fra bl.a. partiet Venstre under forhandlingerne, og som jo også står beskrevet i betænkningen, var, at man spredte planlægningen, at man delte planlægningen ud og lod den foregå i de fem regionale enheder.
Den bliver samlet nu, samtidig med at forvaltningen fortsat også af det åbne land hører under Hovedstadens Udviklingsråd.
Og netop det, at der er en sammenhæng mellem forvaltningen af området og planlægningen for området, er jo en stor styrke, når man skal foretage planlægningen.
Så vil jeg godt spørge fru Anni Svanholt: Hvorfor er SF ikke parat til at afvente de forsøg og den evaluering, som Københavns Kommune har bebudet, de selv vil gøre med bydelskommunerne, men i stedet nu træffe en beslutning og trække den ned over hovedet på Københavns Kommune?
Susanne Clemensen (CD), 1999-05-20:
I CD er vi meget enige i det, som de to tidligere ordførere for Venstre og De Konservative har sagt her fra talerstolen i dag, for der er også efter vores opfattelse en grundlæggende forskel mellem brugen af konkurrenceklausuler og kundeklausuler.
En konkurrenceklausul er immervæk meget mere vidtgående end en kundeklausul for lønmodtageren, og det er også derfor, at vi allerede ved førstebehandlingen sagde, at vi var positive over for en økonomisk adfærdsregulering, for så vidt angår konkurrenceklausulernes vedkommende.
Men vi ønsker altså stadig at fastholde, at der er denne grundlæggende forskel mellem konkurrence- og kundeklausuler; at kundeklausulerne er mere - hvad skal man sige - betydningsfulde for virksomhederne, og at deres indgribende karakter for arbejdstagerne er langt mindre end konkurrenceklausulens.
Jeg synes, man skulle glæde sig over, at vi nu får kundeklausulerne ind i funktionærloven, og CD stemmer også for det ændringsforslag, som vi betragter som en opstramning af begrebet kundeklausuler.
Derfor så vi meget gerne, at man undlod den økonomiske adfærdsregulering for kundeklausulernes vedkommende og benyttede sig af den revisionsbestemmelse, som
Derfor kan jeg sige, at CD også vil stemme imod det samlede lovforslag, hvis ændringsforslaget kommer igennem her inden tredjebehandlingen.
Klaus Hækkerup (S), 1999-05-20:
Til det vil jeg sige: Det er det under ingen omstændigheder.
Og når fru Else Winther Andersen henviser til, at der er tradition for brede løsninger på det her område, så lad mig erindre om, at det var en regering - en Venstre-indenrigsminister - der hen over hovedet på Socialdemokratiet og SF nedlagde Hovedstadsrådet, som dog varetog de koordinerende funktioner i området. Men når jeg bad om ordet igen, så var det egentlig for at sige, at fru Else Winther Andersen jo ikke svarede på mit spørgsmål: Hvad er det, Venstre vil?
Hvad er det for en vækstdynamo, Venstre forestiller sig der skal skabes, hvis det ikke er det, vi har her?
Jeg hørte godt, fru Else Winther Andersen talte om zonelovskompetencen.
Javel.
Det er 100 sager om året.
Og hvis man holder 10 møder i udvalget, så er det 10 sager pr. møde.
Det mener jeg såmænd godt at det landzoneudvalg, der er enighed om mellem forligspartierne, kan overkomme.
Men hvad er det, Venstre vil?
Hvad er det for en vækstdynamo, Venstre vil skabe?
Kan vi overhovedet få at vide, hvad Venstres politik på det her område er?
Else Winther Andersen (V), 1999-05-20:
Til hr. Klaus Hækkerup: Det er rigtigt, at Venstre selvfølgelig gerne vil være med til at styrke hele vores hovedstadsregion.
Det er et vigtigt element i hele området herovre, at der også er en vækst.
Men vi ønsker ikke at gøre det ved, at vi genopliver det gamle Hovedstadsråd, som jo var en klods om benet, og det oplever vi også at det her Udviklingsråd vil blive, bl.a. fordi vi her sidder med indirekte valg; oven i købet på nogle områder indirekte valg to gange.
Vi har jo givet udtryk for på to områder specielt, at vi gerne havde set zonelovskompetencen kørt ud til kommunerne
, sådan at det kun var det koordinerende, der kunne ligge i det råd, sådan at kompetencen lå ved de direkte folkevalgte, så vi ikke skulle sidde her med embedsmandsafgørelser.
Dernæst synes vi, det er utrolig uheldigt på det her område, at der kun er syv til at afgøre, hvad to andre områder, to andre amter eventuelt, skal være med til at betale for opgaver, som de tre kan blive enige om at løse.
Vi mener godt, at der kunne have været et samarbejdsorgan, uden at man havde sat demokratiets spilleregler ud af kraft.
Det ser vi jo også allerede der er på nogle områder, så vi tror godt, at det her kunne have været lavet på en anden måde, og det har vi jo også lagt op til i forhandlingerne at det havde kunnet, og det havde vi gerne set.
Vi havde gerne set en meget bredere løsning her.
Der er tradition for, at der er en bredere løsning, når det er så store beslutninger på det kommunale område.
Jeg synes, det er meget uheldigt.
Klaus Hækkerup (S), 1999-05-20:
Fru Else Winther Andersen tilkendegiver, sådan som Venstre også har skrevet i betænkningsbidraget, at Venstre ønsker at styrke hovedstadsområdet som en vækstdynamo og som det naturlige midtpunkt for en stærk og udviklingsorienteret Øresundsregion.
Men Venstre kan ikke støtte det lovforslag, som vi nu behandler i dag, selv om det dog er et lovforslag, der på en ganske markant måde giver det danske hovedstadsområde netop den vækstdynamo, der er i stand til at sætte gang i udviklingen. Så vil jeg godt bede fru Else Winther Andersen om at redegøre for: Hvad er det så egentlig, Venstre vil?
Hvad er Venstres forslag til at skabe den vækstdynamo i hovedstadsområdet?
Hvordan havde Venstre gerne set den så ud?
Else Winther Andersen (V), 1999-05-20:
Venstre sagde under førstebehandlingen, at vi gerne så, at der blev taget initiativ til udvikling af hovedstaden som en vækstdynamo, for en stærk hovedstad vil være et aktiv for hele Danmark.
Der er brug for udvikling af hovedstaden i et koordinerende organ, som kan tage fat om hovedstadens problemer og strategiske udviklingsmuligheder.
Venstre er derfor dybt skuffet over resultatet af forhandlingerne omkring Hovedstadens Udviklingsråd.
Det var tydeligt, at der var et flertal for lovforslaget, så det var ikke engang muligt at få beskrevet nogen af de ønsker, som Venstre havde.
Venstre har argumenteret for, at landzonekompetencen overflyttes til primærkommunen med udgangspunkt i betænkningen fra Opgavekommissionen; en indstilling fra Opgavekommissionen, som bl.a. De Konservative også var enig i.
Udviklingsrådet stadig væk skulle være det koordinerende råd.
I stedet har vi et forslag med dobbelt indirekte valg.
Hvor er mindretalsbeskyttelsen henne?
Derimod er det noget med mindre demokrati og formodentlig også flere embedsmandsafgørelser på zonelovsområdet.
Venstre havde ønsket, at afstemningsproceduren i rådet indrettes, så en meget lille majoritet ikke kan gennemtvinge projekter, som ikke har bred opbakning i hele regionen, men som skal betales af alle regionens skatteborgere.
Regeringen har ikke villet give indrømmelser på det punkt, men Venstre kan derfor i dag stemme for
Kristeligt Folkepartis ændringsforslag om at ændre antallet fra syv til otte medlemmer, der skal stemme for forslaget.
To af ændringsforslagene er jo uden reel betydning.
Her tænkes på § 3 og § 8, stk. 3 - det sidste nærmer sig faktisk næsten lovsjusk, for det er det samme, der står i § 9. Regeringen vil naturligvis her forsøge at skabe et indtryk af, at Venstre ikke var forhandlingsvillig, men sandheden er, at regeringen ikke ønskede at flytte sig fra det oprindelige forslag, selv om Venstre var parat til at sluge mere end én kamel - for lovforslaget her er bestemt ikke det, der står højest på Venstres kommunalpolitiske dagsorden.
Derimod er man gået ind og har lavet mere indirekte valg, end der var i det oprindelige lovforslag.
Derfor er det dybt skuffende, at regeringen har lagt op til at genoplive det hedengangne Hovedstadsråd, selv om det på alle leder og kanter er blevet nedlagt for 10 år siden, og som er uforeneligt med de holdninger, Venstre står for på det kommunalpolitiske område.
Vi vil derfor ikke lægge stemmer
til, at det Hovedstadsråd skal opstå igen.
Anni Svanholt (SF), 1999-05-20:
SF er imod oprettelsen af et Hovedstadens Udviklingsråd.
Vi mener, at et sådant råd er i strid med principperne om nærhed, bæredygtighed, demokratisk kontrol og sammenhængen mellem kompetence og økonomisk ansvar.
Kort sagt: De principper, som Opgavekommissionen netop har anbefalet for den kommunale struktur.
Endvidere vil det medføre, at der for hovedstadsområdet vil være en firedelt struktur til forskel fra det øvrige land, der har en tredelt struktur.
Hovedstadens Udviklingsråd er og bliver en udemokratisk og bureaukratisk konstruktion, som SF absolut ikke kan støtte.
SF ønsker derimod, at der oprettes et hovedstadsamt bestående af Københavns Amt og Frederiksberg Kommune og kommunerne i Københavns Amt med direkte valgt bestyrelse, et amtsråd samt en opdeling af Københavns Kommune i bydelskommuner med primærkommunal status.
Vi ved jo, at Opgavekommissionen færdiggjorde sit arbejde i december 1998, og de konklusioner, Opgavekommissionen var enig om, var, at den tredelte struktur, der er i Danmark med stat, amt og kommune, er holdbar og robust.
Den opfylder både principperne om nærhed, bæredygtighed og demokratisk kontrol og sammenhæng mellem kompetence og økonomisk ansvar; og mellemkommunale selskaber kunne Opgavekommissionen ikke anbefale.
Det er på baggrund af både erfaringerne fra de tidligere tiltag og Opgavekommissionens konklusioner, at SF mener, at den rigtigste løsning for hovedstadsområdet er at få skabt en struktur, der i basis ligner det øvrige lands, nemlig med
en tredelt struktur: stat, amt og kommune.
Ved at oprette et hovedstadsamt opnås både sammenhæng mellem kompetence og ansvar og sikring af borgernes indflydelse, og dermed bygges der på de gode erfaringer, der er med den danske struktur.
Det er SF's holdning.
Jeg vil sige, at ét af ændringsforslagene bevirker faktisk, at der nu bliver et femte niveau, nemlig at der nu bliver oprettet et udvalg, som skal stå for landzoneadministrationen.
Altså det bliver meget, meget indirekte indirekte det her resultat.
Og det betyder så også, at planlægningen i det åbne land bliver delt op på flere myndigheder med risiko for, at det bliver ualmindelig svært at håndtere, og at det kan resultere i dårlige løsninger.
Jeg skal her afslutningsvis sige, at SF ikke kan støtte de stillede ændringsforslag.
Klaus Hækkerup (S), 1999-05-20:
Jeg skal først rette den misforståelse, at der skulle være tale om et nyt hovedstadsråd her.
Det er der desværre ikke, kan jeg rolig sige.
Men samtidig synes jeg, der er grund til at hæfte sig ved, at det, vi laver, i virkeligheden er det, hr. Tom Behnke efterlyser, nemlig et organ, der har den overordnede koordinering i området bortset fra ét område, og det er HT.
Og det er vel naturligt at overflytte den kompetence, der i dag ligger i bestyrelsen for HT, til det nye udviklingsråd, naturligt blandt andet fordi en af de opgaver, udviklingsrådet skal tage sig af, er at samarbejde over Øresund.
Skal vi have en effektiv integration af Øresundsregionen, spiller den kollektive trafik og takstfastsættelsen for den kollektive trafik selvfølgelig en overordentlig central rolle.
Så skal jeg til slut gøre opmærksom på, når hr. Tom Behnke siger, at udviklingsrådet kan udvide sig selv, at kompetencen er meget klart fastlagt i loven og også, at hvis det vil tage andre opgaver op, kræver det indenrigsministerens tilslutning.
Så det er rent sludder, når hr. Tom Behnke siger, det kan udvide sig selv.
Tom Behnke (FP), 1999-05-20:
Det vil jeg naturligvis lade hr. Knud Erik Kirkegaard om, men når Det Konservative Folkeparti så groft skuffer her i Folketinget og hægter de øvrige borgerlige partier af i den her diskussion og vil køre sololøb sammen med regeringen, så berettiger det til kritik.
Hr. Knud Erik Kirkegaard bekræftede jo, at jeg har udlagt teksten rigtigt.
Det, som Det Konservative Folkeparti gør, er direkte i strid med Det Konservative Folkepartis principprogram.
Det var det, hr. Knud Erik Kirkegaard sagde.
Hr. Knud Erik Kirkegaard sagde, at det var nødvendigt, hvis man skulle videre.
Det er det, der er kritisabelt.
Vi var et kompetent flertal, der kunne have lavet et godt råd her, men De Konservative sprang i feltet og lavede flertal sammen med regeringen. Med hensyn til at det har en helt overordnet funktion, som den socialdemokratiske ordfører, hr. Klaus Hækkerup, sagde, er det jo ikke rigtigt.
Zonelovgivningen er jo indrettet på en sådan måde, at selv hvis en landmand vil lave et lille hønsehus bag ved sin ejendom, så skal han søge zonemyndighederne om tilladelse til at bygge det. Det skal ikke afgøres i kommunerne.
Det skal heller ikke fremover i hovedstadsområdet afgøres i amterne, nej, det skal helt op på et tredje niveau og afgøres i Hovedstadens Udviklingsråd, hvis man vil bygge et lille bitte skur.
Det har intet med overordnet myndighed at gøre overhovedet.
Derfor burde man lade zonemyndigheden ligge i amterne - allerhelst helt ude i kommunerne, som Fremskridtspartiet har stillet forslag om flere gange her i Folketinget, men i hvert fald lade være med at hive det op på et endnu højere niveau - og så lade det råd beskæftige sig med de helt overordnede ting.
Det vil man ikke, og det vil fremtiden også komme til at vise.
Hvis hr. Klaus Hækkerup ikke kan se det i dag, som forslaget foreligger, vil fremtiden med al tydelighed dokumentere alt, hvad jeg har sagt.
Knud Erik Kirkegaard (KF), 1999-05-20:
Nu synes jeg, hr. Poul Erik Dyrlund skal bevare isen i maven, for det skrækscenario, han her opstiller, har intet med virkeligheden at gøre.
Hvis vi kommer ud for, at virksomheder ønsker at anvende kundeklausuler som konkurrenceklausuler, vil der komme nogle retssager, og der vil danne sig en retspraksisk.
Virkeligheden i forholdet mellem virksomheden og medarbejderne vil hurtigt indrette sig efter denne retspraksis, så det skrækscenario giver jeg ikke fem flade øre for.
Anne Baastrup (SF), 1999-05-20:
Jeg vil godt indlede med at give SF's tilsagn til beslutningsforslaget.
Ingen tvivl om det.
Men så må jeg også samtidig medgive, at Enhedslistens måde at formulere dette beslutningsforslag på rent faktisk gør det lidt besværligt.
Jeg indledte med at sige, at vi støtter forslagets tekst, men jeg vil sige, at de dér meget, meget detaljerede forskrifter for, hvordan Enhedslisten præcis vil have udarbejdet de forskellige typer af demokratiske rettigheder, bliver det vanskeligt for mig på nuværende tidspunkt at give sådan fuldstændigt tilsagn til. Så jeg vil sige: Tilsagn til teksten på forsiden, beslutningsforslagets tekst.
Og så et tøvende: Vi kan da godt snakke om det, der står i bemærkningerne, men ikke endeligt tilsagn dér.
Tom Beck (KF), 1999-05-20:
Da Det Konservative Folkepartis ordfører, hr. Brian Mikkelsen, ikke selv kan være til stede, skal jeg på hans vegne udtale følgende: Det Konservative Folkeparti er af den opfattelse, at nærværende beslutningsforslag berører et meget spændende område, som omhandler de studerende og det danske uddannelsessystem. Det Konservative Folkeparti ser nemlig gerne, at det danske uddannelsessystem kommer mere i fokus, idet det er vores klare overbevisning, at det er af allerstørste vigtighed, at vi til stadighed forbedrer uddannelsessystemet.
På denne måde kan vi opnå et højt vidensniveau i den danske befolkning, og viden og knowhow er jo netop, hvad Danmark skal leve af.
Problemet er blot, at Enhedslistens beslutningsforslag slet ikke tager fat på det reelle problem i forbindelse med det danske uddannelsessystem, nemlig selve substansen i uddannelserne.
Men jeg kan forstå af bemærkningerne til beslutningsforslaget, at Enhedslisten vil berøre dette ved en senere lejlighed.
Elevers og studerendes rettigheder er et vigtigt punkt i denne debat.
Det Konservative Folkeparti kan derfor umiddelbart støtte, at de studerende i højere grad end i dag kan opnå indflydelse på demokratisk vis.
Men denne debat tog vi allerede i forbindelse med behandlingen af L 205 om universitetsloven, hvor der blev åbnet mere op for de studerendes muligheder for at opnå indflydelse på universiteternes prioritering, og det er landet på en ganske fornuftig måde.
Derudover har de studerende i forvejen rig mulighed for at engagere sig i deres uddannelsesinstitution ved på demokratisk vis at søge at opnå valg til elevråd, konsistorium m.v.
Den enkelte elev har således allerede på nuværende tidspunkt alle muligheder for selv at skabe sig denne indflydelse, hvis det vel at mærke er lysten for dem.
Hvad angår forslagets punkt om tidssvarende materiale samt udstyr, opfatter Det Konservative Folkeparti dette som et spørgsmål om at afsætte tilstrækkelige midler frem for et spørgsmål om rettigheder.
Vi opfatter det som en langsigtet investering at give den danske ungdom de bedste vilkår i så henseende, at give dem de bedste værktøjer til at kunne klare fremtidens udfordringer.
Det Konservative Folkeparti er villig til at afsætte midler til det, så vi kan opnå forbedret kvalitet af det danske uddannelsessystem, som rapport på rapport efterhånden har vist også er hårdt tiltrængt.
Vi må stoppe den udvikling hen imod samlebåndskandidater, hvor der ikke længere er plads til den enkeltes faglige udvikling og udfordringer.
Vi skal altså tage fat om roden, se på substansen, fjerne ukrudtet og igen nyde synet af et nyt uddannelsessystem, som blomstrer.
Karen Rønde (V), 1999-05-20:
Men noget, som vi i Venstre synes er meget vigtigt, er, at vi ikke altid ser på den formelle indflydelse, men så sandelig også på den reelle indflydelse.
Det er et spørgsmål om, at den indflydelse, man får, er en reel indflydelse, og dér vil vi gå meget langt.
Søren Kolstrup (EL), 1999-05-20:
Ja, fru Karen Rønde og jeg er jo ganske uenige om ledelsesprincipper.
Til gengæld kan det jo være, at vi ikke er hunderede procent uenige om arbejdspladsdemokratiet, og derfor kunne det være interessant at høre, hvor langt Venstre vil gå i arbejdspladsdemokratiet.
Hvor er det egentlig grænsen går for, hvor meget elever og studerende skal have af indflydelse?
Spørgsmålet er stillet netop ud fra, at jeg ved, at fru Karen Rønde bekymrer sig f.eks. om de studerendes indflydelse, og dér kunne det jo være at der kunne opnås en enighed.
Men hvad er det, de skal have indflydelse på?
Og hvad er det, de absolut ikke skal have indflydelse på?
Det synes jeg kunne være interessant at høre.