runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Eva Kjer Hansen (V), 2004-11-24:
Jeg ser frem til den debat, vi skal have om kommunal anvisning i de belastede områder, om de nye redskaber vi gerne vil give kommunerne.
Men altså kæden hopper jo fuldstændig af for hr. Keld Albrechtsen, ved at han gør det her til et spørgsmål om, hvorvidt der er kommunal anvisningsret eller ej.
Altså det er jo et spørgsmål om det antal udlejningsboliger, der er til rådighed for befolkningen – for dem, der har brug for en lejlighed.
Hvis man skulle følge hr. Keld Albrechtsen, så ville vi jo stå med et markant boligbehov, fordi vi ikke ville få bygget det samme antal lejligheder, som vi nu får via støtten til det private udlejningsbyggeri.
Hvis man skulle følge hr. Keld Albrechtsens linje, ville vi jo få et større problem, fordi det ville være så meget dyrere, hvis vi skulle fremskaffe et tilsvarende antal lejligheder gennem alment nybyggeri.
Enhedslisten opfordrer i sit beslutningsforslag regeringen til snarest muligt at fremsætte lovforslag, som ophæver forsøgsordningen om salg af almene boliger, der blev vedtaget i juni måned.
Som de fire forslagsstillere nok kan regne ud, kan regeringen naturligvis ikke stemme for dette beslutningsforslag.
Forsøgsordningen om salg af almene boliger blev som sagt først vedtaget lige inden sommerferien, og den del af ordningen, der vedrører selve ansøgnings- og godkendelsesprocessen, trådte i kraft den 1. juli; det vil sige, at kommunerne og boligorganisationerne kun har haft kort tid til at overveje, om de ønsker at deltage i forsøgsordningen.
Der er tale om en helt ny og, vil jeg gerne medgive, ikke ganske ukompliceret ordning, så jeg kan sagtens forstå, at de involverede parter har brug for mere tid, inden de beslutter sig.
Man kan efter min opfattelse overhovedet ikke bedømme interessen for ordningen på nuværende tidspunkt.
Man kan således ikke, som forslagsstillerne gør det, sige, at der ikke er interesse for ordningen, blot fordi der indtil nu kun er kommet få ansøgninger.
Jeg kan oplyse, at der er kommet en ansøgning mere siden artiklen i Berlingske Tidende, som forslagsstillerne refererer til.
Det vil sige, at vi nu har to ansøgninger, og jeg ved, at ordningen diskuteres rundtomkring i landet, så jeg ser frem til, at der kommer endnu flere ansøgninger.
Regeringen mener fortsat, at der er tale om en forsøgsordning med spændende perspektiver, ikke kun for den enkelte almene lejer, men også generelt for de almene boligområder og for den lokale boligpolitik i kommunerne.
Der er tale om, at vi kan få afprøvet et nyt instrument, der kan bruges til at blande ejerformerne, så vi dermed får en mere varieret beboersammensætning i det almene byggeri.
Kommunerne og boligorganisationerne får stor indflydelse på, hvor og hvordan salget skal foregå.
På denne måde vil forsøgsordningen kunne bidrage positivt til den lokale bypolitik, og samtidig vil den enkelte lejer få større valgfrihed.
Regeringen vil nu lade ordningen gælde i de 3 år, som forsøgsperioden er fastsat til.
Herefter vil ordningen blive evalueret, og først på dette tidspunkt er det rimeligt at tage stilling til, om den skal fortsætte.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-11-24:
Det er blot for, at det faktuelle grundlag med hensyn til interessen for ordningen ligger klar.
Jeg går ud fra, at de to sager, som ministeren henviser til, er en lille afdeling i Svendborg og så en afdeling i Hjørring med 27 lejligheder.
På den baggrund må ministeren vel erkende, at interessen har været meget, meget lille, og jeg vil godt bede ministeren løseligt besvare, om den, som hun selv erkender, meget komplicerede ordning og administration overhovedet står i noget rimeligt forhold, når der er så lille interesse.
Eva Kjer Hansen (V), 2004-11-24:
Jeg kan bekræfte over for hr. Keld Albrechtsen, at de to ansøgninger, der er kommet, er fra Svendborg, og den omfatter 46 boliger, og den anden er fra Hjørring og omfatter 27 boliger.
Men som jeg var inde på, så er diskussionen jo i fuld gang rundtomkring, og der er jo mulighed for løbende at melde sig til forsøgsordningen.
Jeg skal også gøre opmærksom på, at reelt træder det jo først i kraft her pr. 1. januar 2005, så jeg har absolut forventninger om, at der vil komme flere ansøgninger.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-11-24:
Jeg vil bare spørge ministeren: Hvis der nu bliver tale om de der to afdelinger – det ved vi jo ikke engang, for vi ved jo ikke, om det kan lade sig gøre i de områder – er det så ikke netop to afdelinger, hvor ministeren faktisk bør have meget store betænkeligheder ved det, for det er vel sådan nogle afdelinger, hvor der er nogle, der sidder og gerne vil forsøge på at kapitalisere en værdi?
Det er vel rækkehuse eller sådan noget.
Det er vel dybt uhensigtsmæssigt, hvis forsøget ender med, at det så bare bliver de to afdelinger.
Der er desuden de enorme administrative omkostninger målt pr. lejlighed, som hele projektet medfører, og en efterfølgende evaluering og alt muligt.
Det er da ikke rimeligt.
Eva Kjer Hansen (V), 2004-11-24:
Nu vil der jo blive set på de to ansøgninger, der er indkommet.
Men jeg har ikke grund til andet end at regne med, at der kommer flere ansøgninger fra så vel boligorganisationer som eksempelvis kommunerne.
Som nævnt løber forsøget i 3 år, og det vil sige, at der er rig mulighed for at tilmelde sig forsøget.
Jeg forventer også, at vi får så mange ansøgninger, at der faktisk bliver et rimeligt grundlag at evaluere ud fra.
Det synes jeg er nok så vigtigt i forhold til at få en erfaring med en mere blandet beboersammensætning.
René Skau Björnsson (S), 2004-11-24:
Jeg vil bare sige, at vi er mange, der er meget glade for, at der tilsyneladende ikke er nogen lyst til hos lejerne at benytte den her ordning og lyst til at ødelægge den almene sektor i Danmark.
Der er næsten ingen, der har vist interesse for at indgå i det her forsøg.
Regeringen har selvfølgelig haft det her ideologiske korstog og har ment, at det var rigtigt at gøre det og prøvet at fjerne fokus fra de reelle udfordringer, som vi står over for i den almene sektor, samt regeringens manglende indsats.
Trods ministerens tale her i dag og holdning til Enhedslistens forslag vil jeg alligevel opfordre ministeren til at sige stop og indrømme, at man har begået en fejl og så komme videre, flytte fokus, bruge kræfterne på at få skabt nogle mere velfungerende boligområder i stedet for at føre sådan et ideologisk korstog.
Eva Kjer Hansen (V), 2004-11-24:
Det sidste gør vi skam også.
Jeg synes bare, det er ærgerligt, at et parti som Socialdemokratiet ikke vil være med til at prøve nyt inden for den almene sektor.
Som jeg sagde, har vi fået slået hul igennem i forhold til at prøve det her med at have lejere og ejere af.
Jeg synes, det er vigtigt, at forsøget nu får lov til at forløbe, så vi får erfaring med hensyn til, hvilken virkning de her nye muligheder har.
René Skau Björnsson (S), 2004-11-24:
Fra Socialdemokratiets side synes vi jo, at regeringen og ministeren skulle glæde sig over, at vi har verdens bedste boligmarked.
Jeg tror ikke engang, at ministeren kan nævne mig et andet land, som har så mange variationer, som har så mange valgmuligheder for dem, der ønsker og har brug for en bolig.
Vores boligudbud er meget stort, og der er en bred vifte af boliger.
Derfor burde ministeren også glæde sig med os over, at beboerne i den almene sektor ikke vil være med til at ødelægge den.
I stedet for at lave ideologiske forsøg, ødelægge en almen sektor burde man skabe flere muligheder og gøre alle boligområder mere attraktive, end de er i dag.
Eva Kjer Hansen (V), 2004-11-24:
Jamen jeg kan kun sige, at den diskussion er vi jo i fuld gang med, og vi tager forskellige initiativer med hensyn til, hvordan vi kan fremme den almene sektor som sådan.
Der er forsøgsordningen med salg; det er et af initiativerne.
Vi er i gang med overvejelser i forhold til det, vi kalder sideaktiviteter.
Der er rammeudbudsforslag med hensyn til at få effektiviseringer ved nybyggeri.
Vi tager jo netop en række initiativer for at sikre en velfungerende almen sektor.
Så jeg forstår simpelt hen ikke kritikken fra Socialdemokratiets side og må kun endnu en gang understrege, at jeg synes, det er ærgerligt, at Socialdemokratiet ikke vil være med til at tænke nyt og sige, at her er en spændende forsøgsordning, som kan give os en ny erfaring med den almene sektor.
René Skau Björnsson (S), 2004-11-24:
Min holdning er jo, at vi fra Socialdemokratiets side altid er dem, der er gået forrest i nytænkning, også på boligområdet i Danmark, og vi har været med til at skabe mange af de gode ting, der er på det danske boligmarked.
Derfor kan det jo irritere en socialdemokrat, at vi skal bruge så meget tid og så mange kræfter og ressourcer på en ordning, der ikke fungerer, og som der ikke er opbakning til i befolkningen, blandt lejerne og vælgerne.
Men jeg skal, da vores ordfører ikke kan være til stede, sige, hvad vi mener om Enhedslisten beslutningsforslag nr. B 41.
Det er jo ikke nogen hemmelighed, at vi i Socialdemokratiet gjorde en stor indsats for ikke at ødelægge vilkårene for de mennesker, der ønsker at bo i en almen bolig, og derfor var vi i høj grad modstandere af det forslag, regeringen fik presset igennem alene med Dansk Folkepartis stemmer.
Vi har ikke noget imod ejerboliger, men at skaffe dem til veje ved at smadre den almene boform, ja, det anser vi slet og ret for det glade vanvid.
Vi var meget bekymrede for den magtdemonstration, det var, da Venstre, Konservative og Dansk Folkeparti ved ren blokpolitik pressede den her lov igennem, og vi mødte den bekymring hos danskerne over hele landet.
Heldigvis kan vi, som Enhedslisten gør det i det her forslag, konstatere, at der ikke er interesse for ordningen.
En, måske to ud af 700 almene boligorganisationer har sagt ja til forsøget.
Vi er enige i, at præmisserne for loven, nemlig at den også skulle være med til at dæmme op for ghettodannelser, ikke kommer til at virke efter hensigten.
Socialdemokraterne mener, at regeringen i stedet for burde kaste sig over de massive sociale problemer, der er i nogle af vores store boligområder.
Et godt sted at begynde er at stoppe klapjagten på den almene boligform.
Socialdemokraterne kan støtte B 41.
Kristian Jensen (V), 2004-11-24:
Det mener vi absolut ikke er forkert.
Vi mener, at det er ganske rigtigt og ganske klogt at lave den konsekvens af bruddet på skattestoppet for både Vestsjællands Amt og Frederiksberg Kommune.
Vi har valgt at lave en anden form for kompensation i forhold til skattestigningerne på det kommunale område for det kommende år.
Ida Jørgensen (RV), 2004-11-24:
Så havde jeg da bare håbet, at regeringen havde haft samme indstilling til de forudsætninger, som man mener også skal gælde for det kommunale selvstyre, så når deres forudsætninger ændrer sig, kunne de også få lov til at ændre på skatterne, og i hvert fald kom frem til, at det var forkert, at man lagde en strafafgift på Vestsjællands Amt og på Frederiksberg Kommune.
Kristian Jensen (V), 2004-11-24:
Når man går ind og kigger på det, der blev gennemført på grænsehandelsområdet i den finanslov, som vi lige har gennemført, ligger det fuldt ud i tråd med det, som vi sagde, da vi lavede sænkningen af afgifterne i forbindelse med den forrige finanslov.
Det kan læses i finanslovaftalen, og det kan læses i den finanslov, der blev vedtaget, hvor vi netop sagde, at vi forbeholder os retten til at ændre på afgifterne, hvis forholdene i omverdenen ændrer sig.
De har ændret sig, og derfor benyttede vi det forbehold, der blev skrevet ind ganske klart.
Vi lever op til alle de principper, som vi har lagt frem fra start af, og vi overholder skattestoppet meget, meget nøjeregnende til punkt og prikke.
Jørn Dohrmann (DF), 2004-11-24:
Det kan godt være, at jeg lige var uopmærksom et øjeblik, men jeg synes ikke rigtig, at jeg fik svar på mit spørgsmål om det med, at ministeren kan fastsætte regler for eksportører i udlandet, der f.eks. ved at sælge det over internettet leverer elektrisk udstyr direkte til husholdninger i Danmark.
Hvad har miljøministeren tænkt sig at gøre netop for at hindre det her problem, som vi ser, og som i hvert fald jeg tror er et stigende problem?
Hvordan skal den fordeling af den økonomiske del af det her ligesom foretages?
For mig er det også vigtigt, at det både er store og små apparater, vi taler om her, at det ikke kun er en lille gruppe.
Men det kan godt være, jeg var uopmærksom et øjeblik.
Kunne ministeren sige det en gang til?
Connie Hedegaard (KF), 2004-11-24:
Ja, det vil jeg gerne, og jeg svarede faktisk på det før, men vil gerne gentage, at det jo bl.a. er lagt op til producenterne at aftale, hvordan de skal gøre det, også i henhold til udenlandske producenter.
Hvordan skal det ske i praksis?
Der er det, jeg siger, at lige præcis omkring nethandel med nogle af de her ting, er vi stadig væk nede i nogle meget, meget, meget små mængder, men det ændrer ikke ved, at det vil kunne tages op, når de forskellige organisationer, hvilket de jo er i gang med nu, skal prøve at udmønte de her ting.
Det var også det, jeg svarede hr. Jørn Dohrmann i første omgang.
Jørn Dohrmann (DF), 2004-11-24:
Hvis de kan få en ydelse, der i dag betales af skatteborgerne, så er de ikke interesseret i at skulle til at betale for den ydelse ud af egen lomme, så derfor ønsker jeg nogle klare tiltag, så man op mod et hundrede procent sikkert sikrer sig, at det også rent faktisk sker.
Jeg ser, at det med almindelige aftaler ikke er godt nok, så derfor kunne jeg godt tænke mig at høre: Har ministeren nogle konkrete bud på, hvordan man får fat i de her forhandlere over internettet?
For vi ser, at det er et stigende problem.
Det kan godt være, at man synes, det er et relativt lille problem på nuværende tidspunkt, men vi ved, det er stigende, og det må ministeren også kunne nikke genkendende til.
Connie Hedegaard (KF), 2004-11-24:
Jo, men det tror jeg da at hr. Jørn Dohrmann har fuldstændig ret i, men det er jo her, det er vigtigt, at der er en hjemmel, hvor man kan tage sig af de aspekter, som hr. Jørn Dohrmann påpeger
Jeg mener dog stadig væk, det er rigtigt at sige, at når vi lægger det op her og siger til branchen: I skal finansiere det her, I skal også finde en løsning på, hvordan I vil gøre det her, nu bliver I pålagt sådan og sådan og sådan, og kom så med et bud på, hvordan vil I løse det – så kan vi jo ikke samtidig stå og i detaljer beskrive for dem, hvordan de så skal løse det, samtidig med at de i øvrigt skal betale regningen.
Så jeg synes, det er vigtigt, at hjemmelen er her, og det er den.
Hvad angår sådan præcis, hvor stor en del af det, vi taler om her, der forhandles via nettet i dag, kan vi jo eventuelt vende tilbage til under udvalgsbehandlingen og se, om der overhovedet findes nogle sikre tal for det.
Jørn Jespersen (SF), 2004-11-24:
Ministeren var inde på, at det forhold, at producenterne nu skal finansiere indsamlingen, vil, vurderer man i ministeriet, føre til en dobbelt så stor indsamlet mængde, forstod jeg.
Men spørgsmålet er: Er det ambitiøst nok?
Med de tal, ministeren oplyste, svarer det, så vidt jeg umiddelbart kan vurdere, til, at det er et lille stykke over halvdelen af den samlede mængde, der vil blive indsamlet.
Hvis det er forkert, vil jeg høre, hvor stor en del det så er.
Derfor har vi selvfølgelig en fælles interesse i at få den mængde så langt ned som overhovedet muligt.
Det, jeg spørger til, er: Hvad er producenternes incitament til at sikre en så høj indsamlingsprocent som overhovedet muligt?
Connie Hedegaard (KF), 2004-11-24:
Jamen jeg vil godt sige, at jeg tror, det er vigtigt at skille to ting ad her.
Det er derfor, jeg flere gange har brugt det der udtryk, at der indsamles og behandles miljømæssigt forsvarligt.
Det er den del af det, som man tror, forventer, formoder vil blive fordoblet eller måske mere end fordoblet, altså fra de 40.000 t til et sted mellem 80.000 og 100.000 t.
Hvad angår selve mængden af, hvad der bliver indsamlet, er det jo rigtig nok, at den enkelte fru Hansen og fru Petersen jo ikke nødvendigvis umiddelbart har et større incitament til at lægge mere ud til genbrugsbilen, der kommer forbi, eller få mere på skrotpladsen.
Der skulle incitamentet jo ligge i, at producenten oplyser noget mere om det og mærker produktet noget bedre, når man ellers ville have en udgift ved at komme af med det, at knap så meget skal smides væk.
Jeg vil bare sige til hr. Keld Albrechtsen, at det jo ikke er sådan, at det her forslag kan fritage kommunale affaldsbehandlere osv. for f.eks. at have en affaldsstrategi med nogle meget klare mål og nogle meget klare incitamenter eller for stadig væk at gøre deres arbejde og informere og oplyse befolkningen om nødvendigheden af, at ens mobiltelefon med nogle uhensigtsmæssige komponenter ikke bare ryger ned i husholdningsaffaldet.
Det friholder det os jo ikke for stadig væk at tage alvorligt og gøre noget for i nogle andre slags sammenhænge.
Det, jeg bare synes måske overses lidt i hr. Keld Albrechtsens argumentation, er, at her får producenterne jo altså også et incitament – de har jo også en udgift.
Hr. Keld Albrechtsen spørger, hvorfor de skal have lov til sådan at bestemme, hvordan det bliver skruet sammen.
Ja, det skal de jo bl.a., fordi det er dem, der nu finansierer ordningen.
Det er jo vigtigt, at der bliver taget hånd om, at dobbelt så mange tusinde ton skrot forventeligt kan behandles miljømæssigt forsvarligt – fra ca. 40.000 t til ca. 80.000 måske 100.000 t er de tal, jeg har fået.
Det er dog alligevel noget, der kan batte lidt miljømæssigt.
Jørn Jespersen (SF), 2004-11-24:
jo også et politisk ansvar.
Der ligger nemlig ikke, så vidt jeg kan vurdere, en incitamentsstruktur i producentansvaret, der sikrer, at den indsamlede og behandlede procent bliver så høj som overhovedet muligt.
Det har producenten jo ikke nogen interesse i.
Producenten har en interesse i, at den del, der bliver indsamlet og behandlet, er så billig og nem og ordentlig at have med at gøre som overhovedet muligt, og derfor har han en interesse i at udforme sit produkts design sådan, at det er nemt at genbruge produktet.
Men han har jo ingen interesse i at sikre, at det bliver en høj procent, tværtimod.
Hvis procenten bliver lille, har man jo en mindre del, man skal betale for.
Derfor må vi kombinere producentansvaret med et politisk ansvar, for at procenten for indsamling og bearbejdning kan blive høj, og derfor spørger jeg: Hvad er ambitionsniveauet?
Jeg forlanger ikke at få præcise og endelige svar her i dag, jeg introducerer bare, at det er den debat, vi gerne vil have under udvalgsbehandlingen.
Freddy Dam (V), 2004-11-24:
Dette lovforslag går ud på at give en række nærmere definerede selskaber, personer og dødsboer mulighed for at vælge at aflægge deres skattemæssige årsregnskaber i en fremmed valuta, og det er der god mening i, når man tænker på den stigende internationalisering.
Det er allerede på nuværende tidspunkt muligt for de pågældende skatteydere at lade deres årsrapport, eller deres driftsmæssige årsregnskab om man vil, udarbejde i en fremmed valuta, og derfor er det også naturligt at åbne den samme mulighed, for så vidt angår skatteregnskabet.
Efter gældende regler er der store administrative vanskeligheder forbundet med at bogføre og aflægge regnskab i fremmed valuta.
Det er ikke blot årets samlede resultat, der skal omregnes til danske kroner, der skal faktisk ske omregning af hver enkelt indtægtspost og hver enkelt udgiftspost til danske kroner og vel at mærke til valutakursen på det tidspunkt, hvor den enkelte indtægt er erhvervet og den enkelte udgift afholdt.
Det kræver selvsagt en omfattende registrering af valutakurser og tidspunkter.
Efter lovforslaget kan skatteyderne vælge at bogføre og udarbejde det skattemæssige årsregnskab i fremmed valuta og omregne resultatet til danske kroner enten efter kursen på den valgte valuta ved regnskabsårets udgang eller på grundlag af den gennemsnitlige valutakurs i indkomståret.
Det er en enkel, overskuelig og praktisk måde at gøre det på, og det kan Venstre naturligvis bifalde.
Vi bifalder også, at forslaget, så vidt vi kan se, imødegår eventuelle kreative skatteyderes mulighed for at spekulere i reglerne på statskassens bekostning.
Eksempelvis kan der som udgangspunkt kun vælges valuta én gang, og har skatteyderen én gang valgt, om der skal omregnes til ultimo- eller gennemsnitskurs, fanger bordet, medmindre man efter en forretningsmæssigt begrundet ansøgning opnår dispensation.
Lovforslaget regulerer desuden en række helt konkrete situationer i forbindelse med skatteydernes overgang til ordningen, bl.a. i forbindelse med fusioner, spaltninger og tilførsel af aktiver.
Det er dog forhold af mere teknisk karakter, som det i givet fald vil være mere hensigtsmæssigt at drøfte under udvalgsforhandlingerne.
Af høringssvarene fremgår det, at lovforslaget generelt er blevet positivt modtaget af erhvervsvirksomhederne og deres rådgivere, og det er derfor med fornøjelse, at Venstre støtter endnu et forenklingsforslag fra regeringens side.
Ole Stavad (S), 2004-11-24:
Da den socialdemokratiske ordfører, hr. Jacob Buksti, desværre ikke kan være her, har jeg lovet at gøre et par bemærkninger på Socialdemokratiets vegne, og det skal jeg gøre kort, det fremskredne tidspunkt taget i betragtning.
Jeg vil gerne på vore vegne give en principiel tilslutning til dette lovforslag.
Vi skal selvfølgelig lige kigge lidt på det under udvalgsarbejdet, men det ser rigtigt og fornuftigt ud.
Jeg synes, at en gang imellem har hr. Freddy Dam, Venstres ordfører, måske en tendens til at overdrive.
Hvis vi tager høringssvaret fra Center for Kvalitet i ErhvervsRegulering, altså fra Erhvervs- og Selskabsstyrelsen, fremgår det, at med hensyn til administrative konsekvenser vurderes forslaget at medføre små løbende lettelser for virksomheder, der bogfører i fremmed valuta, og det er jo smukt nok, og det vil vi gerne støtte.
I udvalget skal vi selvfølgelig lige se på, om der er problemer i forslaget, men der er en klar, principiel støtte fra vores side.
Colette L. Brix (DF), 2004-11-24:
Da vores ordfører desværre ikke kunne være til stede i dag, har jeg lovet at videregive følgende: Lovforslaget har til formål at skabe mulighed for, at virksomheder, der handler meget med udlandet, kan aflægge deres skattemæssige årsregnskab i en relevant udenlandsk valuta.
Forslaget begrundes med, at de nuværende regler pålægger virksomhederne et stort administrativt besvær, fordi hver eneste transaktion skal omregnes til danske kroner.
I Dansk Folkeparti har vi al mulig sympati for erhvervslivet og vil bidrage til, at de administrative byrder lettes, men i Dansk Folkeparti fastholder vi også konsekvent, at kronen er og bliver den eneste møntenhed i Danmark.
I 1999 åbnedes der mulighed for, at virksomheder kan aflægge regnskab i udenlandsk valuta.
Ved den lejlighed stemte Dansk Folkeparti imod, netop fordi vi frygtede, at det var et led i indførelsen af euroen ad bagvejen, og det samme gør sig gældende i dag.
Jo flere steder euroen lempes ind som en naturlig del af det danske samfund, jo længere kommer vi ud på en glidebane, som i sidste ende vil medføre kronens afskaffelse.
På den baggrund kan Dansk Folkeparti ikke støtte lovforslaget.
Ole Stavad (S), 2004-11-24:
Jeg vil bare lige være sikker på, at jeg hørte rigtigt: Er den dogmatiske modstand mod EU i Dansk Folkeparti efterhånden blevet så indædt, at Dansk Folkeparti går imod forslag, der har et fornuftigt og praktisk formål og har til hensigt at lette virksomhederne for nogle dumme, besværlige udgifter?
Colette L. Brix (DF), 2004-11-24:
Jeg ved ikke, om nogen er sur på EU.
Vi er såmænd ikke sure på nogen, så surheden kan vi godt putte tilbage til Socialdemokratiet.
Den hører ikke hjemme i Dansk Folkeparti.
Men vi har jo en politik, ligesom Socialdemokraterne har en politik, og der er vist ikke nogen her, der ikke er bekendt med, at vi støtter kronen.
Vi har altid støttet kronen, og vi vil blive ved med at støtte kronen, men samtidig er vi selvfølgelig fuldstændig opmærksomme på, at dansk erhvervsliv skal have nogle ordentlige muligheder for at agere her i landet.
De to ting forsøger vi at afbalancere, men her mener vi bare, at de hænger sammen.
Når vi siger nej på andre områder, skal det gerne hænge sammen med de områder, der kommer siden hen, og det gør de i øjeblikket, så derfor så siger vi nej til forslaget her.