runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2003-04-11:
Det er jo et lille lovforslag.
Jeg skal sige, at Enhedslisten vender sig imod enhver form for brugerbetaling, og om end forslaget kun er et meget lille skridt i den rigtige retning, er der dog en lille gruppe, som bliver fritaget for en større del af brugerbetalingen, så Enhedslisten kan støtte forslaget.
Bodil Kornbek (KRF), 2003-04-11:
Lovforslaget er jo en del af forliget om »Flere i arbejde«, og vi er i Kristeligt Folkeparti positive og støtter forslaget, som giver en forbedring for en lille gruppe borgere, som nu også får mulighed for at blive friholdt for brugerbetaling - eller deltagerbetaling, alt efter hvor man står - når det drejer sig om 6 ugers selvvalgt uddannelse.
Når det drejer sig om deltagerbetaling, er der også en ændring i kraft af, at man nu kan få SU-styrelsen til at betale direkte til uddannelsesstedet.
Det er jo positivt for de borgere, som ikke har midler til selv at lægge ud, sådan som de skal i dag ifølge reglerne, men der kan dog være en ventetid, og vi er interesserede i at få belyst, hvor lang ventetid der kan være, før man bliver godkendt eller ej.
Vi vil støtte, at der bliver mulighed for, at man ikke selv skal lægge midlerne ud, men det er selvfølgelig vigtigt, at ventetiden ikke bliver af en sådan karakter, at man bliver hægtet lidt af, og det vil vi se nærmere på i udvalgsarbejdet.
Men et forslag, som forbedrer muligheden for nogle personer, vil vi selvfølgelig støtte.
Ulla Tørnæs (V), 2003-04-11:
Som flere ordførere allerede har nævnt, er det et rigtig godt lille lovforslag, som er en opfølgning på aftalen om »Flere i arbejde«.
Der var en diskussion mellem Venstres og Socialdemokratiets ordførere om den administration, som er forbundet med lovforslaget.
Jeg vil gerne følge op på det, som Venstres ordfører sagde, nemlig at forudsat vi kan finde en løsningsmodel, der respekterer det, der er målet med lovforslaget, er jeg bestemt åben over for det, som Venstres ordfører også var inde på.
Vi har valgt denne model, fordi vi mener, det er den måde, vi bedst kunne skrue lovgivningen sammen på rent teknisk i respekt for den aftale, som er indgået, for at nå det mål, som er hensigten med aftalen på området.
Men det betyder naturligvis ikke, at såfremt det skulle være muligt at finde et columbusæg undervejs i udvalgsbehandlingen, er det regeringen, der blokerer for det.
Vi tror dog ikke, at der findes nogen nemme løsninger, og vi har valgt denne model, da vi anser den for den måde, som bedst kan indfri ønsket blandt forligspartierne, da de indgik aftalen om »Flere i arbejde«.
Som sagt er der naturligvis velvilje fra min side til at besvare de spørgsmål, der måtte opstå i forbindelse med det kommende udvalgsarbejde.
Sandy Brinck (S), 2003-04-11:
Det er blot fordi, jeg synes, det ville være ærgerligt, hvis debatten allerede nu bliver sådan en lille bitte smule afsporet.
Derfor vil jeg godt sige til ministerens indlæg, at der jo ikke er tale om at ændre det, sådan at det ikke er et kommunalt ansvar.
Faktisk er det det, der gør det, kunne man sige, noget mere håndfast, fordi vi også med det her beslutningsforslag giver kommunerne et instrument til at leve op til det ansvar, de har i forvejen, og dermed også en lidt strammere forpligtelse.
Det er jo fint, at socialministeren gerne vil inspirere, men man kunne vel også i højere grad forpligte.
Så blot den lille bemærkning, sådan at vi ikke får en debat, som tager udgangspunkt i, at det er et spørgsmål om at tage ansvaret fra det kommunale.
Det er faktisk et spørgsmål om at stramme op om det ansvar, man har kommunalt, og samtidig give dem et instrument til at gøre det.
Villy Søvndal (SF), 2003-04-11:
Det er også et spørgsmål til ministeren.
I en situation, hvor økonomien strammer til i kommunerne,
er det da ministerens opfattelse, at et område som det her specielt er udsat for den risiko, at når man står og skal vælge mellem de meget påtrængende ting og de her, om man så må sige, lidt finere ting, er risikoen, at de lidt finere ting bliver skudt ud?
Det er jo en kendt sag, at regeringen strammer op om den kommunale økonomi, og at der netop derfor er meget brug for, hvis man har ambitioner på det her område, at præcisere ansvaret lidt mere håndfast.
Vil ministeren anerkende den argumentation?
Line Barfod (EL), 2003-04-11:
Hvis jeg skal være lidt mere skarp og følge op på hr. Villy Søvndals bemærkning, så har man jo i kommunerne i mange år presset normeringerne, presset flere børn ind i daginstitutionerne med det argument, at der var så mange børn, at man var nødt til at få flere børn ind. Nu begynder børnetallet så at falde, og så skulle man synes, at der så netop var rum til at sikre, at vi fik en bedre kvalitet, fik bedre forhold for børnene.
Men det er jo det modsatte, der sker ude i kommunerne.
Vi kunne jo se, da der blev lagt budgetter sidste år, at på grund af den meget pressede økonomi, som regeringen og Dansk Folkeparti har stillet kommunerne over for, blev der skåret ned. Og derfor så vi over hele landet, at pædagoger og forældre protesterede over de nedskæringer, der var.
Hvis vi skal forhindre, at det kommer til at gå ud over børnene og i stedet for skal bruge den mulighed, vi har på grund af det faldende børnetal, til at sikre bedre forhold, så kræver det altså, at vi får nogle klare regler på området.
Henriette Kjær (KF), 2003-04-11:
Jeg er da sådan set meget enig i fru Sandy Brincks præmis, at det her drejer sig om, at man laver nogle lidt snævrere rammer, end der er i dag, for kommunerne, at man siger, at der er nogle ting, de skal leve op til på det her område, men jeg mener, at de har forpligtelsen allerede i dag, og det er derfor, jeg ikke kan støtte forslaget.
Det er kommunernes ansvar, at der er et ordentligt miljø i daginstitutionerne, og det skal de leve op til. Jeg har en klar formodning om, at de gør det, i og med at KL allerede har tilkendegivet, at de ønsker at drøfte det her med Arbejdstilsynet.
Det tager jeg som et signal om, at man ønsker at finde ud af, hvad det er for nogle problemer, og hvad vi kan gøre for at løse det her bedst muligt.
Til fru Line Barfod og hr. Villy Søvndal vil jeg så sige, at det jo er en fantastisk evne, man har til altid at få alting drejet ind på økonomi.
Vi har jo i det projekt, der hedder KiD, bl.a. arbejdet med, hvordan der kommer mere kvalitet ind i dagtilbuddene og også et bedre miljø.
På den måde kan man jo arbejde systematisk og således få mere kvalitet ind, hvis man tænker sig godt om og lægger nogle procedurer for den måde, man gør tingene på, og det er selvfølgelig et arbejde, jeg synes skal fortsætte.
Men jeg kan ikke være enig i det, hr. Villy Søvndal her fremførte fra talerstolen, om, at kommunernes pressede økonomi var med til, at der så kom et dårligt fysisk og psykisk arbejdsmiljø i daginstitutionerne.
Jeg tager det som et udtryk for, at man vil gøre noget ved denne her sag, i og med at KL er gået positivt ind i det og ønsker at følge op på de resultater, der er kommet fra Arbejdstilsynet
Sandy Brinck (S), 2003-04-11:
Ministeren holder meget fast i, at kommunerne har ansvaret allerede i dag, og det er vi jo ikke uenige i.
Så nu skulle den præmis for den øvrige diskussion jo så være fastlagt. Men ministeren må jo erkende, at det ansvar er der visse problemer ved.
Det er jo altså ikke uden grund, at Arbejdstilsynet kan placere daginstitutionsområdet på en skæmmende tredjeplads for dårligt indeklima.
Der er altså store problemer mange steder, og der synes jeg da, at man som ansvarlig politiker må spørge: Kan vi så give kommunerne og daginstitutionerne nogle bedre redskaber til at nå det mål, som jeg tror, alle faktisk er enige om skal nås? Jeg synes også, at ministeren må erkende, at hvis vi alene lægger løsningen af det her problem i hænderne på Arbejdstilsynet, så er børnevinklen ikke med, og det synes
jeg vil være ærgerligt
Jeg synes faktisk, at socialministerens fornemste opgave på det her felt er at sørge for, at det er børnenes vinkel og børnenes fysiske og psykiske rammer, det handler om, så kan beskæftigelsesministeren tage sig af alt det med Arbejdstilsynet og de ansatte, men socialministerens sigte må og skal være børnene.
Villy Søvndal (SF), 2003-04-11:
Ministeren afviste, at det her havde nogen som helst sammenhæng med en stram kommunaløkonomi.
Det tror jeg nu ikke er klogt, al den stund at de ting, vi taler om, faktisk koster penge.
Hvis man skal løse det problem, der hedder dårlige fysiske forhold og dårlige fysiske rammer, de steder, hvor de eksisterer, både ude og inde, så kender jeg personlig ingen anden måde at lave det om på end ved at betale det, det koster.
Jeg har selv en fortid som socialudvalgsformand i en kommune.
Jeg kan godt huske den her diskussion, og hvis det skal blive andet end flotte ord, så ved enhver, der sidder rundtomkring i virkelighedens verden, jo, at det her selvfølgelig koster.
Ministeren tror jeg også er villig til at indrømme, at i forhold til den rummelighed, der var i den kommunale økonomi i de forudgående år, har den nuværende regering med støtte af Dansk Folkeparti strammet voldsomt ind, så vi nu er nede på en tredjedel af den vækst, vi så op gennem 1990'erne.
Og der siger al erfaring, at hvis man ikke navngiver de her lidt svære ting, så bliver de glemt, når der skal tages stilling til de store spørgsmål, og derfor synes jeg ikke, at det var gennemtænkt af ministeren at afvise det.
Carsten Hansen (S), 2003-04-11:
Det er jo lidt ulykkeligt, for når vi laver aftale på arbejdsmarkedsområdet, sker udmøntningen i et andet ministerium.
Lige så snart jeg fik lovforslaget i hænde, tog jeg kontakt til vores ordfører og forhandlere på området.
Jeg ved, der er et brev på vej til beskæftigelsesministeren i øjeblikket, men vi kan jo ikke stoppe processen, og vi har som sagt først fået høringssvarene i går.
Jeg vil også sige, at det er usædvanligt, at regeringen - måske skyldes det manglende erfaring efter kun knap 14 måneder - ikke tager kontakt til sine partnere og sikrer, at man er enig.
Jeg erindrer i hvert fald, at i de år, jeg har været med, plejede det at være sådan; sådan har vi også gjort det, når vi har udmøntet aftaler på uddannelsesområdet generelt, men tingene overlapper altså hinanden.
Men når Venstres ordfører starter med at sige, at det her er lige bureaukratisk nok, tror jeg, vi er enige, og initiativretten plejer at ligge hos regeringen, og sådan burde det vel også være her.
Til hr. Aage Frandsen: Det er altid sådan, at vi er forskellige partier, og der kan være forskellige opfattelser.
Men her mener jeg faktisk, at vi er blevet tilsidesat i forhold til den normale procedure, og det vil jeg selvfølgelig til enhver tid gøre opmærksom på.
Det er et rent socialdemokratisk forslag, vi har fået med i aftalen, og når vi føler, det ikke er udmøntet ordentligt, gør vi selvfølgelig opmærksom på det, og da regeringen ikke har indkaldt os, må vi gøre det her på stedet.
Jeg håber, proceduren kan blive anderledes.
Angående folkeskolen vil jeg gerne sige, at her var der enighed om det, vi aftalte.
Der kan altid være en forskellig udlægning, men det ved jeg hr. Aage Frandsen kender til.
Line Barfod (EL), 2003-04-11:
Det glæder mig jo, at Socialdemokraterne nu også interesserer sig for det fysiske miljø for børnene i vores daginstitutioner.
Da Socialdemokraterne sad i regering, fremsatte Enhedslisten jo gang på gang forslag til en miljølov for børn og unge, som Socialdemokraterne desværre ikke kunne støtte på det tidspunkt.
Så jeg vil godt høre, om Socialdemokraterne vil være med til at sikre, at der også kommer nogle penge til området, at der kommer nogle minimumsregler på området, hvis det er muligt at skabe flertal for det, og om man også, når man på et tidspunkt kommer i regering igen, så vil være med til at sikre, at vi får et ordentligt miljø for børnene i daginstitutionerne.
Jeg kan forstå, at ministeren har fuld tillid til, at kommunerne selv vil sørge for, at der kommer orden på det her område.
Så vil jeg høre: Hvor lang tid vil ministeren give kommunerne, og hvad så, hvis det viser sig, at de problemer, som vi nu har set i årevis, ikke bliver løst?
Hvad vil ministeren så gøre for at sikre, at vores børn får ordentlige forhold i de daginstitutioner, hvor de opholder sig
flere timer hver dag?
Pia Kristensen (DF), 2003-04-11:
Jeg synes også, det er glædeligt, at Socialdemokratiet nu beskæftiger sig med både det fysiske og det psykiske miljø i børneinstitutioner.
Vi behandlede et beslutningsforslag, som Enhedslisten fremsatte sidste år om det samme emne, og da var Socialdemokratiet ikke særlig ivrigt for at stemme for det forslag.
Fru Jette Bautrup snakker om opførelse af bygninger.
Der er meget fokus på området, så når man laver tegninger til sådan en bygning, så er der selvfølgelig også tænkt fysisk miljø med ind i det.
Hvad indretning af rummene angår, så synes jeg egentlig, det er at gå i detaljer, for man kan jo ikke lave en politik, der siger, at nu skal institutionerne indrette sig sådan.
Det må da være forældrebestyrelserne og børnehavepædagogerne, der sammen finder ud af, hvad der vil passe til lige netop den institution.
Jette Bergenholz Bautrup (S), 2003-04-11:
Jeg vil da godt høre, om jeg har forstået fru Pia Kristensen rigtigt.
Er det sådan, at fru Pia Kristensen mener, at nu skærer man ned på daginstitutioner, og så flytter man pengene over på skoleområdet?
Er det de tiltag, som er velfærd, som Dansk Folkeparti pryder sig med, altså at de gør noget på børneområdet?
Er det, som det er sagt af flere andre ordførere, netop i kommunerne, man skærer ned på børneområdet, på daginstitutionsområdet?
Man er også et halehæng til regeringen herinde, hvor man hver gang på talerstolen fortæller, hvad man vil gøre for børnene, men når det kommer til virkeligheden, så stemmer man for nedskæringer.
Det beslutningsforslag, Socialdemokraterne har kørt frem med i dag, kan Dansk Folkeparti ikke godkende.
Det drejer sig om velfærd, men fru Pia Kristensen har et forslag til folketingsbeslutning om velfærd for katte og hunde.
Det kan man åbenbart godt godkende fra Dansk Folkepartis side.
Men man kan ikke, når det drejer sig om børn.
Det kan undre mig meget.
Pia Kristensen (DF), 2003-04-11:
Der var kun et svar til fru Jette Bergenholz Bautrup: Ja, vi mener faktisk, at der skal flyttes nogle penge.
Når man sidder med en kommunal økonomi, kan man altså ikke bare blive ved med at tage af en kassebeholdning, for den bliver mere og mere tom.
Man er jo nødt til at prioritere mellem områderne og bruge pengene, hvor der er det største behov.
I de fleste af landets kommuner er der altså nu behov for at flytte pengene.
Ikke sådan så det bliver et dårligt kvalitetsniveau, men de skal selvfølgelig flyttes i forhold til de udgifter, vi skal bruge et andet sted.
Det er da logik for burhøns.
Så kommer jeg ind på dyreområdet.
Jeg kan fortælle fru Jette Bergenholz Bautrup, at dyrevelfærd er noget, vi går op i i Dansk Folkeparti, for vi har en elendig dyrevelfærd her i landet. Så det vil vi faktisk kæmpe meget hårdt for også fremover.
Tove Videbæk (KRF), 2003-04-11:
Jeg kommer igen, for fru Pia Kristensen nævnte en hel del gode ting, som man gerne vil gøre for børnene.
Det er jo meget positivt.
Men jeg stillede faktisk fru Pia Kristensen et konkret spørgsmål.
Mener fru Pia Kristensen, at der bør være en nedre grænse for, hvad vi kan og bør byde vores børn?
Skal der være nogle kvalitetsstandarder på det område?
Skal der være en nedre grænse?
Nu har vi talt lidt om dyreområdet.
Der har vi jo mange minimumsregler og mange nedre grænser for, hvad vi må byde dyrene, høns og katte og hunde osv. Men mener fru Pia Kristensen også, at der bør være nogle minimumsregler for, hvad vi bør byde vores børn?
Pia Kristensen (DF), 2003-04-11:
Jeg vil sige til fru Tove Videbæk, at jeg tror, det er svært
at lave minimumsgrænser.
Vi har en tro på, at forældrebestyrelser, pædagoger og de kommunale instanser gør det, de skal, at de behandler vores børn ordentligt og sørger for at sikre, at der er det miljø, der skal til.
Så synes jeg ærlig talt, når vi ved, at Arbejdstilsynet netop har afsluttet indsatsen på hele dagpasningsområdet - der har nemlig været snakket meget om i debatten, at det kun er for voksne - jamen herregud, så prøv at se, hvad der egentlig er blevet undersøgt, nemlig støj, indeklimaforhold, belysning, kemiske og biologiske belastninger, er det da kun til gavn for de voksne?
Det er da i sandhed også til gavn for børnene.
Her er da nogle minimumsstandarder, som i hvert fald skal være opfyldt.
Charlotte Dyremose (KF), 2003-04-11:
Børns sikkerhed og velfærd er selvfølgelig væsentligt for os i Det Konservative Folkeparti, ligesom det helt sikkert er væsentligt for alle andre herinde.
Børn bruger jo meget tid i institutioner, og det er derfor også vigtigt, at de forhold, de er i institutionerne under, er gode, sikre og sunde.
Derfor skal Folketinget, som det også har gjort, udstikke de overordnede rammer, som sikrer visse standarder, og de standarder skal selvfølgelig overholdes lokalt i kommunerne og i den enkelte institution.
Det er klart.
Men ellers er det faktisk et lokalt, kommunalt ansvar.
Man skal tænke sig om også i den konkrete situation ude i den konkrete institution, og man skal selvfølgelig ikke foretage sig dumheder, der er til skade for børnenes eller de voksnes sundhed.
Kommunerne har ansvaret for tilsynet med daginstitutionerne.
Jeg forventer selvfølgelig også, at kommuner og institutioner agerer fornuftigt f.eks. i en situation, hvor Arbejdstilsynet påtaler alvorlige problemer, og særlig da, når de påtaler, der gives, går ud over både børn og voksne i institutionen.
Derfor forventer jeg selvfølgelig også, at Arbejdstilsynets rapporter vil føre til, at man retter op på de kritiserede forhold.
Og jeg regner selvfølgelig også med, at man vil gøre det i kommunerne.
Vi skal passe på, at vi ikke her i Folketinget fristes til at styre alt fra centralt hold eller ned i mindste detalje.
Det er vigtigt, at der er plads til fleksibilitet og decentralt ansvar i kommunen, i den enkelte institution.
Der findes allerede i dag overordnede rammer for daginstitutionsområdet, og vi skal passe på ikke at komme til at lave dobbeltkonfekt.
Derfor kan vi fra konservativ side ikke støtte dette beslutningsforslag, der fratager kommunerne deres ansvar og deres metodefrihed og i stedet efter vores mening indfører for meget detailstyring på området.
Line Barfod (EL), 2003-04-11:
Fru Charlotte Dyremose indledte med at sige, at selvfølgelig vil Det Konservative Folkeparti det bedste for børnene.
Men jeg manglede noget om, hvad det så lige er, man vil gøre for at sikre, at børnene får bedre forhold. Man siger, at Arbejdstilsynet har været ude at kigge på institutionerne, men de ser jo på de voksnes arbejdsmiljø.
Hvad er det, man vil gøre for at sikre, at børnenes forhold er i orden?
Hvad er det, der gør, at man på børneområdet ikke mener, at vi skal have minimumsregler, når man på alle andre områder eller i hvert fald på de fleste andre områder støtter, at der skal være minimumsregler?
Hr. Flemming Oppfeldt talte om det tidligere.
Han mener så, at børnene er en forbrugsvare på linje med andre ting, som man sådan kan shoppe rundt med.
Men for forretninger har vi jo en række detailregler, der skal sikre, at f.eks. frugt og grønt ikke er for gammelt, og der er en masse andre hygiejneregler, der skal være overholdt.
Hvorfor vil man ikke lave kvalitetsstandarder og minimumsrettigheder for børn?
Charlotte Dyremose (KF), 2003-04-11:
Til fru Line Barfod: For det første tror jeg faktisk, at når arbejdsmiljøet er godt for de voksne, er det også til glæde for børnene
, både fordi de voksne har det bedre, og fordi f.eks. høj luftfugtighed er til skade for både børn og voksne.
Når det så er sagt, er det jo sådan, at vi i dag har rammer for dagtilbuddene.
Jeg har før under tidligere ordførerindlæg været inde på i mine korte bemærkninger, at kommunerne f.eks. skal fastsætte mål og rammer for dagtilbuddene, at de har pligt til at føre tilsyn med dem, at der er forskellige retningslinjer i forhold til brand og sikkerhed, i sundhedsmæssige henseender, køkkenforhold osv. Desuden er det pålagt kommunerne at fastsætte overordnede mål for dagtilbuddene.
Forældrebestyrelserne skal fastsætte principper for de pædagogiske aktiviteter og pædagogiske metoder, og de metoder og aktiviteter skal selvfølgelig følges op i daginstitutionerne i hverdagen. Det er faktisk sådan, at der er rammer for daginstitutionerne, og det er også sådan, at det klart og tydeligt er defineret i lovgivningen, at det er kommunerne, der har ansvaret for, at daginstitutionerne fungerer.
Line Barfod (EL), 2003-04-11:
Jeg kan forstå, at fru Charlotte Dyremose synes, det er godt, at der er nogle regler for de voksne på arbejdsmiljøområdet.
Det er jeg fuldstændig enig i.
Hvorfor mener De Konservative så ikke, at der tilsvarende skal være nogle regler, der sikrer børnene?
Hvorfor skal der ikke være en miljølov for børn, nogle kvalitetsstandarder for børn, der skal være overholdt?
Hvorfor skal der ikke være nogle minimumsregler?
Så kommer det afgørende: Hvad med de penge der skal til for at sikre, at de kan leve op til reglerne og til standarderne?
Vil De Konservative være med til at sikre, at der også kommer de midler, der skal til i kommunerne, for at de kan leve op til de kvalitetsstandarder og regler, der allerede er på området?
Jette Bergenholz Bautrup (S), 2003-04-11:
Jeg vil ligesom den forrige ordfører sige, at fru Charlotte Dyremose hele taler tiden om Arbejdstilsynets rapport, som jo igen er arbejdsmiljø for de ansatte.
Hvad vil fru Charlotte Dyremose helt konkret gøre med hensyn til det fysiske og psykiske dagmiljø for børnene?
Der er nogle tiltag, som er med i det beslutningsforslag, som Socialdemokratiet har fremsat.
Er der nogle af de tiltag, som Det Konservative Folkeparti ikke kan gå ind for, siden man ikke kan gå ind for den strategi?
Er der nogle af de tiltag, som vi har peget på, som man ikke kan gå ind for? Så siger fru Charlotte Dyremose også, at daginstitutionerne er et kommunalt ansvar, og at kommunen har tilsyn med daginstitutionerne.
Det er vi da slet ikke uenige i.
Men hvad gjorde Det Konservative Folkeparti inden valget?
Der gik man jo ind med stregkoder i forbindelse med hjemmehjælpen, og hvad ved jeg.
Er det kun før et valg, at et parti kan gå ind og tale om daginstitutioner og tale om hjemmehjælp?
Charlotte Dyremose (KF), 2003-04-11:
Den diskussion, fru Line Barfod starter, har vi haft før.
Det problem, der er i forhold til daginstitutionsområdet, er faktisk, at daginstitutionsområdet er reguleret i forbindelse med utrolig mange fagområder.
Der er bl.a. lovgivning fra Erhvervsministeriet, Sundhedsministeriet, Arbejdsministeriet, som nu hedder Beskæftigelsesministeriet, og Miljøministeriet, ligesom der faktisk er europæiske rammer for daginstitutionerne.
Derfor er det altså et meget bredt område, hvor der er en lovgivning inden for utrolig mange sektorområder, som der skal leves op til på de enkelte daginstitutioner.
Fru Jette Bautrup bliver ved med at vende tilbage til det her med, hvorfor vi har taget den her arbejdstilsynsdiskussion ind i debatten.
Derfor er den diskussion altså kommet på banen fra Socialdemokratiet selv, plus altså det faktum, at hvis der er forhold, der er uhensigtsmæssige for de voksne, er de også uhensigtsmæssige for børnene, hvis eksempelvis støjniveauet er for højt, luftfugtigheden er for høj, eller pladsen er for trang, gælder det alle.
Men det er helt rigtigt, det gør vi, og derfor er vi også glade for, at når Arbejdstilsynet påtaler nogle ting, som er uhensigtsmæssige for pædagogerne, hjælper vi på den måde også børnene.