runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Niels Helveg Petersen (RV), 2006-01-26:
Den irakiske befolkning måtte udstå uhyrlige lidelser og forfølgelser under Saddam Hussein, og den irakiske befolknings lidelser hørte desværre ikke op efter krigens afslutning, især fordi det var tydeligt, at der manglede en plan og fornuftige overvejelser over, hvorledes man efter krigen kunne vinde freden.
Der var ingen plan.
I store dele af Irak hersker frygten for terror og kriminalitet, og det værste er i mine øjne, at befolkningen i store dele af landet også må leve med den frygt, at deres egne politistyrker og sikkerhedsstyrker kan vise sig at være infiltreret af militser, der forfølger ganske andre og anderledes mål, end politi og sikkerhedsstyrker bør forfølge, og er involveret i kriminalitet og forbrydelse i et betydeligt omfang.
Det er vigtigt, når vi diskuterer billedet af civilbefolkningens tilstand i Irak, at nuancere billedet.
Der er jo store, store forskelle mellem de forskellige dele af landet, og eksempelvis forholder det sig sådan, at der i den kurdiske del gøres meget store økonomiske, sociale og uddannelsesmæssige fremskridt.
Der er økonomisk vækst, der er fred og ro, og befolkningen deltager i demokratiske valg.
Derimod er dagligdagen i andre dele af landet præget af noget helt andet, nemlig ud over terror og kriminalitet også af svigtende elforsyninger og benzintilførsler og desværre også korruption.
I dag citerer International Herald Tribune en omfattende redegørelse fra den amerikanske generalinspektør for Iraks opbygning.
Den påviser et omfattende misbrug af både amerikanske skatteyderpenge og irakiske oliemillioner, og det er ikke noget særlig lystigt billede, der tegnes i denne rapport, som uden tvivl vil give anledning til en betydelig debat i den amerikanske offentlighed.
I ministrenes besvarelser savnede jeg en mere realistisk og nuanceret holdning til situationen i Irak.
Jeg synes, det som sædvanlig var et rosenrødt billede, man forsøgte at give, og sådan har politikken jo stort set været fra starten: Man har lukket øjnene for vanskelighederne, og det præger altså også debatten i dag.
Vi er altså uenige i vurderingen af, hvordan den faktiske tilstand er i Irak.
Men ét bør vi kunne samles om, nemlig at Danmark som alle andre lande, vi sammenligner os med, har en forpligtelse til at gøre en indsats i opbygningen, og jeg vil gerne sige udenrigsministeren tak for hans tale.
Jeg synes, den gav et udmærket billede af den brede indsats, som Danmark står for, og som Danmark skal videreføre.
Tom Behnke (KF), 2006-01-26:
Men selv om man fulgte Enhedslistens forslag – det ville jeg aldrig drømme om at gøre – og nedsatte alle straffe i hele Danmark for alle kriminelle handlinger, så ville der dog stadig væk være nogle, der selv i Enhedslistens verden lavede så grov kriminalitet, at de ville få op til 3 måneders ubetinget fængsel.
Dermed er vi jo nået frem til, at det her altså ikke handler om, hvorvidt det er rimeligt, at de har fået en ubetinget dom eller ej.
Vi taler om, hvad der er af alternative muligheder, når de nu har fået den dom.
Er det så ikke bedre, at de bliver resocialiseret på denne måde?
Frank Aaen (EL), 2006-01-26:
Det er altså stadig sådan, at når man kigger på de forskellige årsager til, at civile irakere er døde i de sidste 3 år, er USA den langt, langt største aktør – om man kan bruge det ord i denne forbindelse – bl.a. på grund af brug af fosforbomber, klyngebomber og bombning med alle mulige andre former for bomber fra stor højde.
Derfor vil jeg gerne spørge, om udenrigsministeren ikke mener, at der er grund til at stoppe den meget voldsomme brug af vold, som den amerikanske militærmaskine den dag i dag fortsætter med at rulle ud over Irak.
Per Stig Møller (KF), 2006-01-26:
Nu er SF's og Enhedslistens forslag til vedtagelse jo ikke runddelt endnu, men vi er da fuldstændig enige i, at der er sket krænkelser af Genèvekonventionen, og hvis der er brugt våbentyper, som ikke må bruges, over for civilbefolkningen, vil vi protestere.
Vi ønsker ikke, at der foretages brud på Genèvekonventionerne, og vi protesterer også.
Så langt de fleste ting – som jeg ved et hurtigt gennemsyn ser står i hr. Frank Aaens forslag til vedtagelse – er vi jo enige om.
Vi ønsker også, at Genèvekonventionerne overholdes, og vi ønsker, at brud på Genèvekonventionerne retsforfølges.
Vi ønsker også, at de irakiske myndigheder efterlever grundlæggende demokratiske principper og overholder menneskerettighederne.
Derfor har vi vores træningsprojekter.
Vi ønsker ikke napalm, hvidt fosfor, klyngebomber, tortur, seksuelle krænkelser og korruption.
Naturligvis ikke.
Tværtimod ønsker vi, at der gribes ind over for seksuelle krænkelser og tortur og korruption, og har givet udtryk for det.
Vi ønsker også at fremme den civile og militære og humanitære genopbygning af landet, og derfor har vi lavet et aktstykke i Folketinget, som går frem til 2009, for vi ser på den langsigtede indsats.
Vi ønsker også, at de irakiske værdier skal være på irakiske hænder, og at der kommer en freds- og forsoningsproces.
Det har jeg også talt med Den Arabiske Liga om.
så det behøver man slet ikke her at gøre til sort og hvidt, good guys and bad guys.
Det, vi – det brede flertal bag denne vedtagelse – ønsker, er at støtte hele denne proces, som har til formål at beskytte og hjælpe og fremme sikkerheden for den enkelte iraker og få stoppet den terror og det forsøg på at låse Irak fast i et fortidigt totalitært system eller at påføre dem et nyt totalitært system.
Per Stig Møller (KF), 2006-01-26:
Jeg vil godt lige her præcisere nogle ting i anledning af hr. Villy Søvndals afsluttende bemærkninger.
Det er ikke for at føre flere timers debat, men nu har jeg altså hørt meget på Forsvarets Efterretningstjenestes analyse, og jeg har hørt, at SF er så begejstret for forsvaret, så man støtter alt, hvad der kommer fra forsvaret.
Det er jo en dejlig ny udvikling i SF.
Men når man nu med henvisning til Forsvarets Efterretningstjeneste siger, at alt går ad h... til, hvis jeg må bruge det udtryk, så må jeg jo spørge hr. Villy Søvndal: Hvad skal man bruge den analyse til?
Er det til at sige, jamen hvis det nu går så dårligt, så må vi da hellere gå selv også?
Er det det?
Eller skal man sige: Hvis det virkelig går så dårligt, så må vi gøre en ekstra indsats?
Der er det, som om hr. Villy Søvndal får analysen til at blive belæg for, at man ikke skal foretage sig noget som helst.
Vi har jo den præcis modsatte opfattelse.
Det er da rigtigt, at vi håber på fremtiden, og at SF kun tror på fortiden.
Det kommer man ikke fremad af, og derfor tager vi bestik af, hvad det er, irakerne selv ønsker, og hvordan vi med vores strategi kan forbedre vilkårene for irakerne og dermed stabilisere situationen og skabe en god og fri fremtid for dem.
Der vil jeg godt lige nævne, hvor meget det danske militær og genopbygningsprojekterne, CIMIC-projekterne i virkeligheden betyder.
Nu brugte man jo det med korsfarerne ved sidste debat, og der har man heldigvis ladet være med denne gang fra SF's side at kalde os for korsfarere.
For de danske indsatser har i forbindelse med militærets indsats ført til 264 vandforsyningsprojekter, 84 elforsyningsprojekter, 21 sundhedsprojekter, 28 uddannelsesprojekter og 110 projekter i forbindelse med veje, broer og diger, som fremmer vilkårene i det daglige liv og også muligheden for handel.
Så vi tager altså det alvorligt, som står i hr. Villy Søvndals forslag, nemlig at der derfor påhviler Danmark som en del af den internationale koalition et særligt ansvar.
Det tager vi jo alvorligt; det er derfor, vi gør disse ting.
For hvis hr. Villy Søvndal virkelig mener, som der står her, at der påhviler Danmark et særligt ansvar, så kan det jo ikke løftes ved at forlade Irak. Så kan det kun løftes ved at blive i Irak og forstærke og udvide indsatsen på den måde, som et bredt flertal vil her med den civile genopbygning, træning og stabilisering af demokratiet.
Villy Søvndal (SF), 2006-01-26:
Udenrigsministeren stillede et spørgsmål: Hvad skal man dog bruge de der analyser til?
Hvad skal man bruge analysen af, hvordan det går i Irak, til?
Jo, den skal man bruge til at danne sig et klart billede af situationen.
Jeg vil godt stille udenrigsministeren et samvittighedsspørgsmål: Ville det ikke have været at foretrække i dag, at der havde været lavet en bare lidt grundigere analyse, inden man indledte krigen mod Irak,
så man ikke havde lavet alle fejlene, så man ikke havde bildt sig ind, at man ville blive modtaget af den irakiske befolkning som helte?
Havde det ikke været klogt at gennemføre den analyse, ikke ud fra, hvordan man pleasede den amerikanske regering, men ud fra en nærmere virkelighedsanalyse?
Den analyse er da en forudsætning for at kunne besvare, hvordan man kommer videre.
Det er klart, at hvis man som hr. Søren Espersen fra Dansk Folkeparti mener – nu vil jeg slet ikke tage udenrigsministeren til indtægt for det synspunkt – at det går rigtig, rigtig godt, og at der slet ikke er kaos i Irak, så er det klart, at så skal man bruge mere af det middel, man har brugt indtil nu: Så er det mere af det krudt, der indtil nu ikke har virket, der skal til. Hvis man derimod mener, at situationen indtil nu har bragt Irak på randen af kaos, så må man da overveje, om man skal fortsætte med den strategi, man har forfulgt i 3 år, og som med Forsvarets Efterretningstjenestes ord betyder, at 2005 var værre end 2004.
Så det er såmænd bare den overvejelse, jeg synes udenrigsministeren aldrig bragte til ende i sin analyse.
Hermed sluttede forhandlingen.
Afstemning
Hermed sluttede forespørgslen.
Lovforslaget sattes til forhandling.
Forhandling
Karsten Nonbo (V), 2006-01-26:
Det er ikke så længe siden, at vi indførte en ny ordning for afsoning for spritbilister, den såkaldte fodlænkeordning.
Den ordning har vist sig at fungere meget, meget fint.
Nogle af brugerne har rent faktisk følt, at ordningen næsten har været for restriktiv, men de har da kunnet passe deres arbejde og ellers måttet blive inden for hjemmets fire vægge.
Ordningen er blevet fulgt godt op af Kriminalforsorgen, og det har gjort ordningen til den succes, den allerede er.
Selv en tur i haven eller en tur ned til vejen har givet en påtale, hvis brugeren var kommet uden for det aftalte område.
Derfor finder vi, at ordningen godt kan udvides lidt, så unge under 25 år nu kan indgå, når straffen for det, man har begået, er under 3 måneder.
Det er dog ikke et krav, som den unge bliver stillet over for, men en mulighed, den unge får.
Men det kræver, at han findes egnet til at indgå i den nye ordning om fodlænken.
Det kræver, at boligen er i orden, det kræver, at han er under uddannelse eller i arbejde, og ikke mindst at han overholder de vilkår, der bliver sat, for at indgå i ordningen om afsoning med fodlænke.
Den er personligt strikket sammen, og den er et rigtig godt middel.
Indtil nu har ordningen kun været brugt i rene spirituskørselssager, men nu udvides den til at kunne gælde for alle domme, hvis størstedelen af dommen er for færdselslovovertrædelser, således at vi kan få en kombinationsdom med eksempelvis butikstyveri.
er forslaget om at fratage udgangstilladelse pr. automatik, hvis afsonerne ikke møder op til en tilsagt afsoning.
Det er et forslag, som vi i Venstre tilslutter os.
Afsonere har i forvejen mulighed for at fremsætte ønsker om udsættelse af tidspunktet og i det hele taget få passet afsoningstidspunktet ind, når det passer dem.
Derfor føler vi, det er helt urimeligt, at man så efterfølgende blot udebliver.
Derfor kan vi i Venstre helt og aldeles tilslutte os det lovforslag, som justitsministeren har fremsat.
Frank Aaen (EL), 2006-01-26:
Efter at jeg nu har hørt både regeringen og regeringspartiernes ordførere, er jeg kommet noget i tvivl, men er udenrigsministeren ikke enig i, at de sidste 3 år har den uskyldige irakiske civilbefolkning betalt en meget voldsom pris for den krig, der er blevet gennemført?
Poul Henrik Hedeboe (SF), 2006-01-26:
Vores ordfører på området er fru Anne Baastrup, men da hun desværre ikke kunne være til stede i dag, har jeg lovet at sige lidt om det her forslag.
Det er i udgangspunktet et udmærket forslag, som rummer to elementer.
Det første element er en udvidelse af fodlænkeordningen.
I SF er vi helt enige i, at fodlænkeordningen udvides til at omfatte unge lovovertrædere, der idømmes kortere og ubetingede frihedsstraffe.
Der er ingen tvivl om, at hvis vi skal forhindre unge i at fortsætte en kriminel løbebane, er det vigtigt at forhindre, at de lander i fængslet, men at de derimod skal have en chance for at bevare tilknytningen til arbejdsmarkedet og uddannelsessystemet.
Det er det ene element, og det er vi helt med på.
Det andet element er et forslag fra ministeren om at skærpe reglerne om udgang fra fængslet med henblik på at gribe mere effektivt ind over for fængselsdømte, der udebliver efter at være tilsagt til afsoning.
Der er vi enige i, at det selvfølgelig er vigtigt, at afsonere rent faktisk møder frem til tiden, men vi er også enige med bl.a. Foreningen af Fængselsinspektører og Vicefængselsinspektører i, at forslaget har en uheldig måde at løse problemet på.
Det kan forværre den indsattes stilling og give problemer med at kunne vende tilbage til en kriminalitetsfri tilværelse.
Forslaget om, at man i stedet understreger over for den domfældte, at udeblivelse kan medføre eftersøgning og indsættelse af politiets foranstaltning, samt at udeblivelse vil indgå i vurderingen af misbrugsrisiko ved fremtidig udgang, kan skabe grundlaget for en bedre afsoning og resocialisering efterfølgende.
Samtidig er vi også enige med Socialrådgiverforeningen i, at forslaget, som det ligger, især vil ramme de svageste, og at det ofte er dem, der ikke har styr på deres liv, og at forslaget for dem derfor næppe vil have den ønskede virkning.
Men vi vil gå positivt ind i udvalgsarbejdet og under det forsøge at få lovforslaget opsplittet i to.
Der er to elementer, og de er blandet sammen.
Det ene er vi for, det andet er vi skeptiske over for.
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2006-01-26:
Det er et interessant lovforslag, som justitsministeren her har fremsat.
Det Radikale Venstre finder det spændende, at ordningen med elektroniske fodlænker skal udvides til også at omfatte alle lovovertrædelser begået af unge under 25 år, som medfører en fængselsstraf på op til 3 måneder, og at brugen af elektroniske fodlænker, der hidtil kun har kunnet bruges ved færdselslovovertrædelser, udvides til også at gælde i de tilfælde, hvor færdselslovovertrædelsen er den væsentligste årsag til straffens længde.
Det Radikale Venstre havde gerne set, at man havde ventet på at se resultaterne af forsøgsordningen med elektroniske fodlænker, men når det er sagt, er Det Radikale Venstre positiv over for forslaget, da vi gerne ser flere alternativer til almindelig fængselsstraf.
Det er vigtigt at understrege, at udvidet brug af elektroniske fodlænker ikke bør medføre mindre brug af samfundstjeneste og betingede straffe, men skal ses som et alternativ til fængselsstraf.
Derudover ønsker ministeren at få en ministerbemyndigelse til at kunne forlænge fristen, før fanger kan prøveløslades, med 3 måneder, hvis den dømte udebliver ved tilsigelsestidspunktet for afsoningen.
Det synes vi er et dårligt forslag af to grunde.
For det første fordi der er tale om en ministerbemyndigelse og ikke et lovgrundlag, for det andet fordi det er en ministerbemyndigelse af den slags, som, så vidt vi kan vurdere, vil fjerne muligheden for at foretage egentlige individuelle hensyn.
Et alternativ kunne være, at udeblivelse indgår i bedømmelsen af risikoen for ny udeblivelse ved en senere udgangstilladelse og derfor også i vurderingen af tidspunktet for første prøveløsladelse.
Den diskussion vil vi gerne spørge lidt ind til i forbindelse med behandlingen.
Men alt i alt er vi mest for det her forslag.
Kim Christiansen (DF), 2006-01-26:
Der er ingen grund til at kommentere det yderligere, for nu er vi jo enige, og så skal vi ikke spilde Folketingets tid på det.
Lissa Mathiasen (S), 2006-01-26:
Jamen så tror jeg, jeg er meget beroliget, for alt andet, end at det var en alternativ afsoningsform, ville jo være ganske mærkeligt.
Det, der til gengæld er afgørende, er, at det ikke bliver en strafferetlig sanktion; det skal selvfølgelig være som alternativ afsoningsform, og jeg er meget tilfreds, hvis vi er enige om det, og at det er svaret.
Kim Christiansen (DF), 2006-01-26:
Så har fru Lissa Mathiasen misforstået det, jeg sagde.
Vi er absolut ikke uenige i, at det er en alternativ afsoningsform, den må bare ikke – hvad skal man sige? – træde i stedet for, og fru Lissa Mathiasen var selv inde på i sin ordførertale, at man skal være meget påpasselig med, hvor man bruger fodlænkeordningen.
Lissa Mathiasen (S), 2006-01-26:
Hvad skal den ellers bruges til?
Mette Gjerskov (S), 2006-01-27:
Det, vi fra Socialdemokratiets side synes er det allervigtigste i denne sag, er at holde den kritiske dialog med Israel.
Det har vi faktisk gjort inden for rammerne af denne aftale.
Enhedslisten vil jo være bekendt med vores holdning, for jeg ved ikke, hvor mange gange det her forslag har ligget på bordet, og jeg ved ikke, hvor mange gange vi har sagt, at det her ikke er den rigtige metode.
Jeg vil ikke gå ind på de her hypotetiske situationer med, hvornår vi vil det ene, eller hvornår vi vil det andet.
Jeg vil holde fast i, at vi vil have en kritisk dialog med Israel, og det kan vi faktisk inden for den her aftale, og det synes vi er vigtigt.
Jesper Kiel (EL), 2006-01-27:
Hvis der f.eks. kommer en ny regering i Israel, som fortsætter Sharons linje og trækker israelske tropper tilbage ensidigt uden forhandlinger og sørger for at bygge en mur rundtomkring de dele af Vestbredden, som man gerne vil have, og som man så beholder, vil det så være et tidspunkt, hvor man, hvis det sker uden forhandling, siger: Nej, nu må vi simpelt hen sige til Israel, at nu må det være stop, nu opsiger vi den her aftale?
Mette Gjerskov (S), 2006-01-27:
Vi står i en situation lige nu, hvor hele verden holder vejret.
Hvad kommer valgresultatet i Palæstina til at betyde?
Vi Socialdemokrater mener faktisk, at det her er det værst tænkelige tidspunkt at skubbe til et læs, der er lige ved at vælte.
Vi deler selvfølgelig frustrationen over Israels utilstrækkelige overholdelse af menneskerettighederne, hvilket vel er Enhedslistens formål med det her forslag, men vi deler ikke Enhedslistens ønske om at suspendere aftalen.
Socialdemokraterne mener, at det rent politisk er det værst tænkelige tidspunkt.
Situationen i Israel præges af Sharons sygdom og valget den 28. marts.
Vi mener ikke, at den politiske situation i Israel tilsiger, at vi skal lægge Israel på is.
Vi mener, at det er en uheldig magtbalance, der er kommet efter det palæstinensiske valg, men det er lige nu, vi skal holde vejret og tage en tænkepause og se, hvad det udvikler sig til, før vi begynder at tage drastiske metoder i brug.
Vi er godt klar over, at det her ikke er en sorthvid konflikt.
Vi synes, at der ikke kun er helte og skurke i denne sag.
Begge parter har et ansvar, det gælder både palæstinenserne og israelerne.
Vi er godt klar over, at mange af den israelske stats metoder og handlinger er forkastelige; vi snakker ulovlige bosættelser, brud på menneskerettighederne, ja, listen er lang.
Og vi glemmer heller ikke, at selve kernen i problemet i den her konflikt netop er Israels ulovlige bosættelser.
Men vi mener, at vi skal fortsætte den kritiske dialog inden for associeringsaftalen.
Så samlet set er Socialdemokraternes budskab til Enhedslisten: Vi deler deres frustrationer, vi deler deres bekymringer, som er baggrunden for deres forslag.
Vi deler deres hensigt, nemlig at sikre palæstinenserne en selvstændig stat i sikkerhed og fred, men vi mener ikke, at en suspension af associeringsaftalen er den rigtige metode, og derfor vil vi stemme nej til beslutningsforslaget.
Charlotte Antonsen (V), 2006-01-27:
Så vel Danmark som EU går jo hele tiden i rette med Israel for at få sikret, at menneskerettighederne bliver rettet op, og det mener vi altså bedst foregår, hvis vi har en mulighed for direkte kommunikation.
Det har vi dels i de firepartsforhandlinger, der foregår, hvor også amerikanerne er til stede, med de to parter i konflikten, dels også i det her samarbejde, som tillige har en økonomisk del, fordi Israel selvfølgelig har en interesse i at være med her.
Den måde, hvorpå man lettest påvirker lande, er ved at sidde og diskutere tingene med dem og råbe op, hvis der sker overtrædelser af menneskerettighederne.
Jesper Kiel (EL), 2006-01-27:
Vi har jo ikke fremsat forslaget, fordi der har været valg hverken det ene eller andet sted, men fordi menneskerettighedssituationen er, som den er for palæstinenserne, med de overgreb der foregår fra Israels side.
Det er der ikke sket nogen som helst ændring i, i hvert fald ikke til det bedre.
EU har selv lavet en rapport om Østjerusalem, men det er jo meget fint med en rapport.
Det er så det, jeg ikke rigtig har forstået.
Så vidt jeg ved, har man faktisk forsøgt at hemmeligholde den rapport, som fremhævede nogle af de her menneskerettighedskrænkelser.
Jesper Kiel (EL), 2006-01-27:
Jeg vil gerne spørge fru Charlotte Antonsen, hvor store krænkelser af menneskerettighederne der skal til, før man vil ophæve en associeringsaftale med EU.
Det bliver skrevet ind i alle de her associeringsaftaler, at forudsætningen er, at man overholder menneskerettigheder og alle den slags ting.
Det står klart og tydeligt.
Når man så ikke gør det, må det vel få konsekvenser – der står også, at man kan ophæve aftalen.
Hvor store menneskerettighedskrænkelser skal der til, før Venstre mener, at man må skride til ophævelse af en associeringsaftale?
Mette Gjerskov (S), 2006-01-27:
Når vi taler om situationen i Mellemøsten, vil jeg meget nødig komme med hypotetiske eksempler.
Jeg tror, at valgresultatet i de palæstinensiske områder netop viser, at der kan komme overraskelser helt af sig selv, uden at vi andre behøver at finde på hypotetiske eksempler.
Men jeg vil gerne medgive Enhedslisten, at Israel bør overholde den her aftale, og jeg vil også gerne medgive, at det her jo er en aftale mellem EU og Israel, og at Socialdemokraterne ikke synes, at EU gør tilstrækkeligt for at få Israel til at overholde aftalen inden for rammerne af aftalen.
Der vil vi da gerne bede udenrigsministeren om at lægge pres på hans kolleger.
Charlotte Antonsen (V), 2006-01-27:
Det er jo sådan, at når man indgår en politisk aftale med et andet land, Israel, når EU gør det, har vi jo også inden for aftalen nogle muligheder for at bilægge nogle tvister.
Det har man selvfølgelig især, når vi taler om handel, det er mere håndgribeligt.
Men der er jo også en mulighed for, at man rejser sagerne inden for aftalen, og vi tror altså, at det er mere formålstjenligt.
Jeg forstår slet ikke, at Enhedslisten næsten vil være bekendt at diskutere det i dag, hvor vi har den fuldstændig uafklarede, usikre situation i det palæstinensiske selvstyre.
Vi aner ikke, om vi overhovedet har en regering, som vi kan diskutere med, for vi ved ikke, om de vil fortsætte den væbnede kamp, eller om de vil afsværge Israel.
Vi har en premierminister i Israel – eller sådan en forhenværende premierminister – og vi har et forestående valg i Israel; en fuldstændig uafklaret situationen dernede.
Det vil være bindegalt at foreslå det, som Enhedslisten her lægger op til, og det har i mine øjne ikke noget at gøre med menneskerettighederne.