Tom Behnke (FRI), 2000-01-25:
Vi mener, det er helt i sin orden, at man specielt med hensyn til de ikkepersonfarlige sørger for, at der er en længstetid.
Vi synes også, at det er i orden, at man med hensyn til dem, der er personfarlige, siger, at når der er gået en årrække - her i forslaget er der forslået 5 år - så skal spørgsmålet vurderes: Er der stadig væk belæg for, at vedkommende bliver siddende, eller har behandlingen hjulpet?
Det er vi helt indstillet på.
Det synes vi er i orden.
Vi har nogle spørgsmål, vi vil have rejst i udvalget, om hvordan nogle ting er formuleret i paragrafferne, men det skal jeg ikke trætte med her, for det er af meget teknisk karakter.
Da jeg så forslaget, kunne jeg ikke lade være med at undre mig over, hvorfor det er nødvendigt med sådan et forslag.
Hvis systemet fungerede, ville det vel være helt overflødigt med sådan et forslag.
Allerede i dag er det vel sådan, at forskellige personer kan indbringe spørgsmålet, om vedkommende er rask nok, og så kan domstolen tage stilling til det. Så når ministeren og regeringen føler, at det er nødvendigt med det her forslag, må det jo være, fordi de personer, der er omkring den dømte og anbragte, ikke lever op til deres ansvar i dag.
Hvor er bistandsværgen henne, bistandsværgen, som allerede i dag har muligheden?
Hvor er - havde jeg nær sagt - den dømte henne?
Hvorfor er der ikke flere dømte, der selv giver udtryk for, at nu synes de, de har været der længe nok. Anklagemyndigheden, institutionens ledelse, kriminalforsorgen - hvorfor er de instanser, der er omkring den anbragte, ikke gearet til at håndtere deres ansvar allerede i dag?
Det synes jeg kunne være interessant.
Det fremgår ikke af forslaget, men det kan selvfølgelig være, fordi ministeren diplomatisk ikke ønsker at træde nogen over tæerne, men det må jo være, fordi systemet ikke fungerer i dag, at det er nødvendigt at lave de her meget præcise spilleregler, og at man helt præcist fastlægger, at ansvaret ligger hos anklagemyndigheden, og at anklagemyndigheden skal påse, at sagerne bliver indbragt for domstolene henholdsvis efter 5 år og derefter hvert andet år, hvis foranstaltningen vel at mærke fortsat er i kraft.
Men som sagt er vi positive over for forslaget.
Vi synes, der er en ting, der mangler.
Det kan nok ikke komme ind i det her forslag, men vi savner, at de lukkede afdelinger er lukkede afdelinger.
Jeg synes, det er stærkt beskæmmende, at man kan se, at dømte, der har lavet meget, meget alvorlig kriminalitet, efter ganske kort tid kan få lov til at have udgang en time eller to hver dag.
Det synes jeg er beskæmmende, specielt med hensyn til ofrene og de potentielle ofre, at man har den holdning på de psykiatriske hospitaler, at nok sidder de på den lukkede afdeling, men den er altså ikke mere lukket, end at de sagtens kan få lov til at komme ud, hvis de har lyst til det.
Det synes jeg er problematisk.
Det hænger sammen med dette forslag, men det vil nok være svært at få det ind i det her forslag.
Derfor vil jeg gerne bebude et kommende beslutningsforslag, der kan gå lige præcis på det, at når vi sætter nogle ind i en lukket afdeling, så mener vi det rent faktisk alvorligt, så skal det være en lukket afdeling.