Bertel Haarder (V), 2003-12-03:
Da virkningen af dette forslag, hvis det bliver vedtaget, er så beskeden, som den er, så vil hr. Jesper Langballe nok også forstå, at et forligsbrud i givet fald ville være tilsvarende lille.
Men jeg skal i øvrigt ikke vurdere, om det ville være forligsbrud.
Det er uaktuelt, for der er et flertal imod forslaget.
Regeringen vil ikke fremsætte et lovforslag om retskrav på besøgsvisum for nære familiemedlemmer, og det er der gode grunde til.
Det ville bl.a. være i strid med formålet med hele visuminstituttet.
Man meddeler visum til udlændinge, som typisk alene har behov for et kortvarigt ophold i Danmark.
Visum meddeles
således for en begrænset periode af normalt 3 måneders varighed med henblik på deltagelse i en bestemt begivenhed eller med et bestemt formål, f.eks. forretningsbesøg eller deltagelse i kulturelle eller videnskabelige arrangementer.
Der meddeles også visum med henblik på besøg af kærester eller forloveder eller deltagelse i begravelser, fødselsfestligheder, barnedåb osv. Som konsekvens af at visum udstedes med henblik på kortvarigt ophold, skal praksis for udstedelse af visum ses i sammenhæng med lovgivningens almindelige regler om opholdstilladelse.
Visumpraksis er båret af et ønske om at sikre, at ingen misbruger adgangen til at indrejse i Danmark, misbruger indrejsen til at omgå lovgivningens regler om opholdstilladelse.
Ved vurdering af en ansøgning om visum foretager udlændingemyndighederne derfor en bedømmelse af, om der skønnes at være risiko for, at udlændinge vil tage fast ophold eller ophold af længere varighed i Danmark.
Til brug for denne vurdering har udlændingemyndighederne opdelt de lande, hvis statsborgere er visumpligtige, i fire grupper.
Det er således i høj grad placeringen af et land i en af de fire landegrupper, som er afgørende for, i hvilket omfang der kan meddeles visum til statsborgere fra dette land.
For god ordens skyld skal jeg dog understrege, at opdelingen i landegrupper alene har vejledende karakter, og at der foretages en individuel bedømmelse af hver enkelt visumansøgning.
Et retskrav på besøgsvisum til nære familiemedlemmer vil være i strid med Danmarks forpligtelser over for de øvrige Schengenlande.
Schengenreglerne forpligter medlemsstaterne til at være opmærksomme på bekæmpelsen af ulovlig indvandring ved udstedelse af visum.
Efter de fælles Schengenregler for udstedelse af visum stilles der krav om, at der skal foretages en vurdering af asyl- og indvandringsrisikoen, det vil sige risikoen for, at folk ikke vil rejse tilbage igen.
I den forbindelse skal det fastslås, om ansøgeren har til hensigt at indrejse til Schengenlandenes område ved hjælp af visum, som er udstedt med henblik på turisme, studie- og erhvervsaktiviteter eller familiebesøg, for at bosætte sig dér.
Et retskrav på besøgsvisum, som ikke på nogen måde tager hensyn til risikoen for ulovlig indvandring, vil efter regeringens opfattelse være i strid med både formålet med og hensynet bag visuminstituttet samt i strid med Danmarks forpligtelser over for de øvrige Schengenlande.
En stadig mere globaliseret verden, som fører til øget samhandel og turisme og ændrede bosætnings- og familiemønstre, kan på den ene side skabe behov for smidigere regler.
På den anden side kan den skærpe den øgede risiko for terrorhandlinger og for international kriminalitet, som jo også er en del af globaliseringen, og det kan skærpe behovet for nye kontrolforanstaltninger, som ikke alene er begrundet i ønsket om at undgå ulovlig indvandring.
Derfor nedsatte jeg i foråret en arbejdsgruppe, som fik til opgave at analysere behovet for ændringer i lovgivningen, herunder behovet for tillempninger af den praktiske visumadministration.
I juni afgav arbejdsgruppen en redegørelse, hvor det bl.a. blev anført, at den nuværende visumpraksis i vidt omfang er blevet indrettet i lyset af de relativt lempelige regler for familiesammenføring, som gjaldt før sommeren 2002.
Efter stramningen af betingelserne for familiesammenføring er muligheden for at opnå familiesammenføring og dermed risikoen for ulovlig indvandring mindsket i en vis grad, og det bør jo få konsekvenser for visumpolitikken.
Det anføres også i rapporten, at den nuværende inddeling i landegrupper ikke giver statsborgere fra visse lande mulighed for ved en ændret adfærd at demonstrere, at der ikke længere er det immigrationspres, som var den oprindelige årsag til placeringen af landet i den pågældende landegruppe.
På den baggrund foreslår arbejdsgruppen bl.a., at der indføres en ny landegruppeinddeling, og at der åbnes for, at visse grupper af udlændinge, som ikke før kunne få visum, nu kan få visum mod en sikkerhedsstillelse på 50.000 kr.
Det er altså ikke en skærpelse, men en lempelse.
Samtidig foreslås
det, at der indføres en skærpet kontrol med de meddelte visa. Regeringen overvejer for tiden arbejdsgruppens forslag.
Jeg kan i den forbindelse oplyse, at jeg forventer at fremsætte lovforslag i det nye år, dvs. til januar eller februar.
Jeg kan allerede nu sige, at arbejdsgruppens redegørelse giver et godt grundlag for en ny visumpolitik, som giver flere grupper af udlændinge mulighed for at opnå visum, men samtidig bl.a. gennem en ny ordning med sikkerhedsstillelse udbygger værnet mod misbrug.
Jeg finder, at en sådan ændring af reglerne, som dels åbner for en kontrolleret lempelse af visumreglerne, dels understreger både visumansøgerens og referencens ansvar for, at visum ikke misbruges, på bedste vis imødekommer både formålet med og hensynet bag visuminstituttet såvel som behovet for smidigere regler for sameksistens i en globaliseret verden.