Margrete Auken (SF), 1997-11-21:
Jeg vil da gerne takke for den her, havde jeg nær sagt, opvisning, vi har i, hvor man virkelig skal se, hvor de klare skel i det danske Folketing går, og hvor det bliver tydeligt.
Det er jo, når vi kommer til miljøpolitikken.
Jeg har ikke så meget at gøre med miljøpolitikken
ellers, men kan jo opleve den fra formandsstolen jævnlig.
Der går en klar grænse ned igennem Folketinget.
Vi har SF, Enhedslisten, Socialdemokratiet og De Radikale på den ene side, desværre ikke CD, og så har vi den anden side, hvor det bliver sortere, jo længere man kommer ud. Det bliver mere problematisk, når vi så kommer til trafikken, for der er det jo sådan med Socialdemokratiet, at man er vældig god til at vedtage noget meget overordnet.
Jeg mener, at vi ville have haft et meget, meget fint miljø, oven i købet et meget fint trafikmiljø, hvis beslutninger i sig selv gjorde noget.
De rapporter, der ligger om trafikken og trafikkens miljøbelastning, som er lavet af den her regering og for den sags skyld også af den foregående - det begyndte jo tidligt - er jo meget, meget godt arbejde.
Dokumentationen er lysende klar, og jeg synes i øvrigt, det var lidt opmuntrende, at hr. Løgstrup Madsen er overbevist om, at trafikken er faldet i København.
Det kan lige være et spørgsmål til hr. Løgstrup Madsen, han kan tage med: Hvad nu, hvis det viser sig, at den ikke er faldet, og det viser sig, at den er steget?
De tal, som jeg har fra 1990 og frem til 1996, viser, at den er steget 18 pct. inde i København, altså rundt i København.
Det er ikke de tal, som også var stigningstal, over trafik ind og ud af byen, men over, hvad der foregår rundt i byen.
Han klamrer sig til den dér faldende trafik.
Det kan jo være, det er, fordi han ikke færdes her ret meget, at han tror det.
Vi andre har opdaget, at det er gået galt.
Jeg ved ikke, om man kan huske, hvad der skete, da
Christians Brygge blev lukket.
Det er vist 16.000 biler, det drejer sig om.
Det skabte kaos ud i så mange dele af det tætte København.
Vi mærkede det herinde, man kunne jo ikke komme af med sin bil.
Nu er det lettet igen, fordi Christians Brygge er blevet åbnet, men der skulle altså ikke mere til.
Det var bare lige for, at selv hr. Løgstrup Madsen kunne forstå det.
Men jeg er nu ikke sikker på, at det siver ind, for jeg kan huske, at jeg havde en drøftelse med hr. Løgstrup Madsen i TV Lorry, hvor han mente, at det var en yderligere afgift, hvis man i stigende omfang skulle betale parkeringsbøder, når man parkerede ulovligt, og hvor jeg kunne forstå, at hr. Løgstrup Madsen mente, at det ville overstige både hans og hans vælgeres intellektuelle evner at undgå at komme til at betale denne afgift.
Og hvis man har så lave forestillinger om sine vælgeres evner, at man mener, at de ikke kan finde ud af at holde loven, kan det jo hurtigt blive dyrt.
Men hvis vi nu tror på, at de fleste mennesker kan finde ud af at lade være med at parkere ulovligt og i øvrigt kan finde ud af de andre ting, der er nævnt her, så er der meget lidt af det, der drejer sig om at gøre det dyrere, og det er faktisk ikke vores specielle hensigt at gøre det dyrere.
Men der er jo ikke tale om uhæmmet bilisme.
Det udtryk var der en der brugte før, og jeg tror oven i købet, Bangkok blev nævnt som et sted, hvor man har uhæmmet bilisme, men er der noget, man har i Bangkok, så er det totalt hæmmet bilisme, for dér sidder man faktisk fast i trafikken, og det gør man også i mange andre storbyer; der sidder man simpelthen fast.
Så at tale om uhæmmet bilisme dér, er minsandten en eufemisme eller simpelthen lodret forkert, for
man sidder jo fast.
Det er forfærdeligt, og derfor synes man, en metro er en god ide.
Og jeg forstår sådan set også på metro-partierne herinde - hvortil hr. Løgstrup Madsen jo i virkeligheden hører, selv om han prøvede at opføre sig lidt, som om han afslørede ting og sager - at når man satser på dét, så er det åbenbart, fordi man altså også satser på kaos på overfladen, når man ikke vil gå ind og begrænse de her ting.
For jeg kan hverken høre på Venstre eller De Konservative eller Fremskridtspartiet - eller for den sags skyld CD, og det beklager jeg, for det havde jeg håbet lidt mere på - at man er interesseret i at gøre noget ved det her.
Og som sagt er der altså en stigende trafik, og med de tal, jeg har, mener jeg, at stigningen fra 1990 til 1996 er på 18 pct.
Og for at gøre opmærksom på problemernes omfang vil jeg lige nævne det ekstra problem, at selv om regeringen gerne vil have, at Danmark fremstår som foregangsland, er vi faktisk her i landet nogle af de ringeste til at gøre noget ved problemerne, mens man f.eks. i Zürich og i Wien har kunnet gøre noget ved dem, fordi man dér har taget sin viden alvorligt, og derved har man dels fået styrket den kollektive trafik gevaldigt, så den faktisk er blevet mere attraktiv, og dels altså fået begrænset privatbilismen, for de to ting skal nemlig sammenkobles. Det lod sig altså gøre i de byer, for dér var der åbenbart handlekraft, og så må der altså have været nogle politikere på den anden fløj, som enten manglede eller havde for lidt indflydelse.
Og jeg er såmænd ligeglad med, om det er det ene eller det andet, bare vi dog kunne få Socialdemokraterne - for det er jo Socialdemokraterne, det drejer sig om, kan vi høre her i dag - bare vi dog kunne få Socialdemokraterne til at tage deres miljøpolitik alvorligt.
Det er det, det hele går ud på, for så vil de også kunne komme igennem over for Københavns Borgerrepræsentation.
Der er også et andet punkt, som jeg synes jeg lige vil nævne her, når vi taler om trafikken i København, men jeg ved ikke, om det stadigvæk er justitsministeren eller det nu er trafikministeren, der skal kigge på det:
for at få overholdt 10-meters-parkeringsreglen.
De har i hvert fald ikke gjort noget ved det endnu.
Men hvis man begyndte at overholde 10-meters-parkeringsreglen, ville det være noget, der ville betyde en hel del, og det står faktisk i loven, at den regel skal overholdes, og det må der altså være plads til.
Men de gør ikke noget ved det.
Jeg ved godt, at Københavns Politi altid har været imod den regel, men det er jo ikke ensbetydende med, at de så selv bestemmer, om den skal overholdes eller ej, men det tror de åbenbart.
Så det ligger stadigvæk hen, så man kan parkere, som man vil.
Ikke engang den gamle 5-meters-regel overholdes og i hvert fald slet ikke 10-meters-reglen.
Det ville nemlig også hjælpe på trafikken, hvis vi fik det antal færre parkeringspladser, som det ville medføre, for det er jo også et spørgsmål om at kunne komme af med bilen.
Og det er så en af de kombinationer, man kunne tage med, hvis der skulle gøres noget ved den københavnske trafik, og i øjeblikket er det altså først og fremmest København, der har problemet.
Det første forslag, vi lavede - i 1986 eller 1987, tror
Men det har vi ikke gjort siden.
Det sidste par gange har vi i vores forslag i højere grad lagt vægt på, at der bare skal skabes lovmulighed for, at de kommuner, der vil gøre det, kan komme i gang med det.
Og jeg kan trods alt forstå på regeringen - og det vil jeg i og for sig godt have bekræftet her - at hvis der f.eks. kommer et ønske fra Københavns Kommune om at gøre det, altså hvis det nu lykkes Det Radikale Venstre og SF sammen med Enhedslisten i de forhandlinger, der i øjeblikket pågår på Rådhuset, at få overtalt Socialdemokraterne til at gøre noget ved det her problem, så er regeringen på plads med det samme, og så er De Radikale glade for alligevel at kunne stemme for det, som de faktisk går ind for, i stedet for at skulle stemme imod det, som de går ind for.
Og hvis det kan ske, så er det i og for sig, jeg vil ikke sige lige så godt, men næsten lige så godt.
Jeg vil godt føje til her, at Enhedslistens forslag ville jeg på en måde hellere have end vores, for jeg synes, der er så mange rigtige ideer i det forslag, og det passer mit temperament godt, at det præciserer, hvordan det nogenlunde skal gøres.
Og jeg synes i hvert tilfælde, at vi i fællesskab skal sige til Københavns Kommune, at den konklusion, der bl.a. er i Transportrådets rapport om det her: at man skal vide, hvordan man skal bruge pengene, og at de ikke bare må gå i den store, slunkne kommunekasse, er vigtig, for at systemet kan komme til at virke.
Det synes jeg i hvert tilfælde at vi skal sige i fællesskab.
For når f.eks. bare det, at Christians Brygge blev lukket, kunne skabe så meget kaos, så siger det sig selv, at der altså er problemer, og at der skal meget lidt til i København, før det begynder at gå galt det ene og det andet sted.
Og i øjeblikket har den kollektive trafik altså ikke kapacitet til at klare den virkning, som vi gerne vil have ud af, at der oprettes bomringe, især ikke, hvis der oprettes to bomringe, altså både den indre omkring bymidten og den ydre til at tage pendlertrafikken ude ved ringvejene, for det er jo lige ved, at Transportrådet foreslår begge dele.
Og så er vi altså også nødt til at gøre noget for pendlerne, for der skal selvfølgelig investeres meget kraftigt i pendlernes jernbanesystemer, i togvogne og spor - det blev der også talt om i går herinde - og her er det altså også vigtigt at gøre noget effektivt ved busserne, men det kan man til gengæld gøre meget hurtigt, for meget af det er blot et spørgsmål om en malerbøtte, og hvis man har en malerbøtte til at sikre busbanerne med, vil man ikke behøve så meget ekstra busmateriel, for hvis busserne kommer hurtigt igennem, øges deres kapacitet jo enormt.
Noget andet, der skal med her, er jo, at selve det at skabe bedre vilkår for den trafik, der skal være der, gør, at man får store økonomiske gevinster ud af bare at gøre dét.
For noget af det, som også ligger i Transportrådets rapport for erhvervslivets vedkommende, er jo, at erhvervslivet vil have stor gavn af sådan et system som det her, for dér er tid som bekendt penge, og det er det jo især for folk, der har brug for at køre, og som skal tjene penge i den sammenhæng.
Så hvis de kan komme hurtigere igennem trafikken, vil det jo være en kæmpegevinst for dem.
Jeg vil også godt lige sige, at jeg tror, det er vigtigt, når man skal etablere et kollektivt transportsystem, der virker, også at kigge på selve trafikken inde i København og ikke bare ud og ind af byen.
Og derfor har SF i forbindelse med kommunalvalget fremlagt et forslag om, at der skal etableres ringbaner, både en indre ringbane i godsbanetraceet og en ydre ringbane, sådan at man ikke går
fuldstændig i stå
, hvis der f.eks. kommer sporproblemer et eller andet sted.
Og der er et kæmpebehov for at aflaste Boulevardbanen og i det hele taget gøre det at komme rundt inde i byen til noget ret indlysende i stedet for, som det er i øjeblikket, noget, der ofte er ret besværligt.
Det er ikke sagt for at kritisere HT, for jeg synes i og for sig, at HT gør et glimrende arbejde i øjeblikket.
F.eks. virker S-busserne jo godt.
De virker endda så godt nogle steder - næsten som jernbanen under Storebælt - at der er kapacitetsproblemer i nogle af de nye S-busser.
Så de har også brug for at få denne støtte her.
Og så er det jo bare enormt ærgerligt, at der stadig væk ikke virkelig er vilje i Folketinget til at gøre noget ved det, som vi godt ved at der skal gøres noget ved, og som vi om og om igen bliver forsikret om at der vil blive gjort noget ved.
Så det er altså bagstræb, det her, og Danmark er ikke et foregangsland, men tværtimod et af de lande, som man i hvert fald ikke skal kigge hen til, når man skal se, hvad der skal gøres ved problemerne, og hvis vi virkelig skulle måle os selv internationalt, tror jeg, vi ville komme meget skidt fra det.
Så når ministeren henviser til, at forslagene hidtil er blevet nedstemt i Borgerrepræsentationen, vil jeg lige gentage mit spørgsmål fra før: Hvis det nu skulle lykkes os også at få Socialdemokraterne i Københavns Borgerrepræsentation til at tage privatbilismen alvorligt som problem - og det er altså et problem, og det er faktisk ikke, fordi vi principielt er bilfjendtlige, men det bliver man jo med den biltrafik, der er, især hvis man sidder i en af bilerne og ikke kan komme ud af pletten, så bliver man meget bilfjendtlig og ærgrer sig over, at man var dum nok til at lade cyklen stå den dag - kan vi så være sikre på, at det er i hvert tilfælde ikke er Folketinget, der forhindrer, at man kan gå i gang med at lave de her ting? Med hensyn til hele diskussionen om road pricing synes jeg nok, at vi, da Trafikudvalget var på besøg hos Transportrådet, fik klarhed over, at det system er altså for smart - eller rettere sagt for usmart, for det tager mægtig lang tid, før det kan komme igang, og vi ved for lidt om det, og det er i mange henseender et teknisk fix, og desuden har det i den grad overvågning indbygget i sig, hvilket jeg synes er meget betænkeligt, for når jeg er en hund efter at cykle, er det bl.a., fordi jeg vil have min frihed, og bare det overhovedet at køre i bil begrænser jo friheden enormt, i hvert fald hvis man vil gøre det i byområderne, og hvis det så oven i købet skal være sådan, at man kan følges overalt, hvor man er, så synes jeg, det er lidt irriterende.
Hr. Løgstrup Madsen
behøver jeg vist ikke at kommentere; det klarer han fint selv.
Og på samme måde med både hr. Ikast og hr. Køpke Christensen.
Jeg synes også, det dér med »sla dem eller ikke sla dem - bare smid dem op i luften, så kan de falde ned og sla sig selv« ikke er noget, vi andre behøver at beskæftige os med; de blå mærker leverer de selv.
Men til fru Vibeke Peschardt vil jeg sige, at jeg betragter faktisk den tale, der kom fra Det Radikale Venstre, som løfterig både for det videre arbejde og for de forhandlinger, der foregår i Københavns Kommune - jeg ved nemlig, at dér er man meget optaget af det - og det vil sige, at der kom gode signaler fra Det Radikale Venstre og dermed måske også fra Socialdemokratiet om, at hvis man går i gang med at lave nogle af disse ting, kan man faktisk bruge de rapporter, der allerede foreligger, til at komme videre med det.
Og vi har også Transportrådets ord for, at det faktisk kommer til at virke, og både portene og alt det andet kan faktisk laves; det er ikke særlig kompliceret.
Det, som kan blive kompliceret - altså ud over at få tingene vedtaget - er at kunne være sikker på, at pengene virkelig bliver kanaliseret ind til en forbedring af den kollektive trafik.
Det er sådan set det, jeg er mest bekymret for, og det er derfor, jeg faktisk er lidt gladere for Enhedslistens forslag end for vores eget, selv om jeg nødig vil forgribe mig på det kommunale selvstyre og derfor siger, at vores forslag nok er det, vi skal satse på.
Men det er bare for, at signalet også skal forstås af vores venner i Københavns Kommune.