Helge Adam Møller (KF), 2000-02-29:
Ja, debatten er jo blevet, man kan næsten sige traditionen tro, ophidset, følelsesladet, og det er jo, fordi holdningerne er vidt forskellige.
Jeg er ikke helt enig i det, hr. Poul Nødgaard siger, og jeg er ikke helt enig i det, fru Dorte Bennedsen siger; jeg er et eller andet sted i midten, men jeg vil godt prøve at præcisere det, for jeg synes, en række af de navne, der står i det her forslag, er betænkelige.
Det Konservative Folkeparti vil som ved tidligere lejligheder stille ændringsforslag, hvori vi vil prøve at tage alle de personer ud af dette lovforslag, som har begået grov personfarlig kriminalitet: vold, sædelighedsforbrydelser og røveri osv.
Så kunne nogle sige: Jamen er der da virkelig sådan nogle?
Ja, dem er der ganske mange af også i dette lovforslag.
Vi vil pille dem ud, der har overtrådt lov om euforiserende stoffer.
Det er ikke den alvorligste forbrydelse, det er en mindre, men de skal efter vores mening ikke kunne få dansk statsborgerskab, medmindre de i mindst 5 år har holdt deres sti ren.
Vi vil pille alle dem fuldstændig ud, som har været udvist fra Danmark i en kortere eller længere årrække.
Der er også personer i dette lovforslag, som er udvist 5, 10 eller 15 år for meget grov kriminalitet, og som man nu giver dansk statsborgerskab.
Vi vil også pille dem ud, der ikke kan tale ét ord dansk, og som får dansk statsborgerskab, bare fordi de er fyldt 65 år og har boet her i mere end 15 år, men som ikke har, for at sige det ligeud, gidet yde den indsats, der gør, at de kan tale et forståeligt dansk, medmindre det selvfølgelig er, fordi de fysisk eller psykisk er syge; det er en anden sag.
Det er svært at lære at tale dansk, hvis man har fået skåret tungen ud under tortur; det indrømmer jeg, og selvfølgelig skal den slags mennesker undtages. Når det er sagt, vil jeg også godt nævne, at der jo i dette lovforslag eller måske i det næste, der kommer om 2 måneder, befinder sig mennesker, som her i Danmark har begået fuldbyrdet voldtægt, nogle af dem to gange; der befinder sig en mand, som har myrdet sin egen søn, og der befinder sig nogle, der har begået meget grov og alvorlig vold.
Det er sagen, og det kan man godt synes er rigtigt - det gør flertallet jo - men jeg vil godt sige, at det synes jeg ikke er rigtigt, og det er derfor, vi systematisk vil prøve at pille de mennesker ud.
Så vil jeg godt som den sidste ting sige, at vi generelt ønsker, at for at man kan få dansk statsborgerskab, skal de generelle regler strammes, ikke alene i overensstemmelse med de principper, jeg her har givet udtryk for, men også sådan, at man for at blive dansk statsborger bør bestå en eller anden form for prøve, der fortæller, at man ved en lille smule om det danske samfund, altså om, hvordan vores skolesystem og hvordan vores politiske system er opbygget, at Esbjerg ligger i Jylland og ikke på Bornholm eller omvendt.
Det er da rimeligt.
Sådan er det også i masser af andre lande.
Og så synes vi stadig væk også, at det burde være sådan, at man ud over at kunne tale dansk, som man skal kunne i øjeblikket, undtagen i det tilfælde, jeg nævnte før, så også kan læse dansk, ikke så man kan læse en leder i Information, men en simpel besked eller meddelelse ude på en arbejdsplads, så man kan klare sig dér, før man bliver dansk statsborger.
Det må da være rimelige krav at stille, og det er altså nogle af de ting, vi vil arbejde for. Jeg synes ikke, det er urimeligt.
Jeg ved, at der er andre, der gør det, men det må blive deres sag.
Jeg er ganske enig i den udtalelse, der kom fra en tidligere konservativ partileder angående en sag, der ligger 32-33 år tilbage.
Det var i sammenligning med de kriminelle handlinger, jeg har nævnt fra denne talerstol, en meget lille forseelse.
Lad mig så sige, at jeg har ikke hævdet noget som helst med hensyn til sprogkrav.
Jeg har talt om de personer, der er fyldt 65 år og har boet i Danmark i mere end 15 år - altså er kommet hertil, før de fyldte 50 år - og som er normale på enhver måde, men stadig ikke kan tale ét ord dansk.
Selv om de ikke kan opfylde sprogkravet, selv om de ikke kan ét ord dansk, får de nu automatisk mulighed for at få dansk statsborgerskab, og så er det, jeg siger, at når man har boet her i over 15 år og ikke har magtet at lære noget som helst dansk, er det simpelt hen, fordi man ikke gider det og ikke er interesseret og ikke vil investere den tid og energi, der skal til.
Og så synes vi heller ikke, man skal belønnes med et dansk statsborgerskab, det synes vi altså ikke.