Thomas Krog (SF), 2006-03-15:
Som medlem af Det Sociale Nævn i Nordjylland har jeg set alt for mange sager, hvor de her mennesker, som jo bevisligt allerhøjest kan arbejde de her 10 timer, nogle gange 8 timer, alligevel bliver nægtet visitationen til en førtidspension eller bliver nægtet førtidspension og i stedet bliver visiteret til et fleksjob.
Det er så åbenbart også Ankestyrelsens praksis.
Derfor vil jeg lige igen for allerallersidste gang spørge ministeren: Er ministeren ikke bekendt med den undersøgelse fra Discus, hvor konklusionen er, at der er et hul – det er måske ikke i lovgivningen, men i hvert fald i den måde, den udmøntes på udeomkring i kommunerne – mellem førtidspensionen og fleksjob, sådan at alt for mange mennesker, som jeg refererer til her, kommer til at vente på en ledighedsydelse uden udsigt til nogen sinde at få det her fleksjob?
F.eks. får de fleksjobvisiterede mulighed for at få anden aktør, mulighed for at få en mentor og mulighed for 6 ugers selvvalgt uddannelse.
Det er også aftalt, at kommunen fremover hver tolvte måned skal foretage en vurdering af, om den pågældende fortsat opfylder betingelserne for et fleksjob, eller om der skal påbegyndes en socialpensionssag.
Med de initiativer, som SF jo i øvrigt var med til at vedtage i forligsarbejdet, forventer jeg, at vi vil se et faldende antal ledige fleksjobvisiterede.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Nu refererede jeg til en landsdækkende undersøgelse, der er lavet af bl.a. KL og Arbejdsmarkedsstyrelsen, og som ministeren har refereret til i skriftligt svar til mig.
Derfor går jeg ud fra, at undersøgelsen også er ministeren bekendt.
I undersøgelsen konkluderer man direkte, efter at man har undersøgt alle de her mennesker, som er på ledighedsydelse, at der er et hul.
Det hul kan jeg nikke genkendende til
er der, når jeg læser om alle de her sager.
Jeg har jo bl.a. også refereret til ministeren, at en udvalgsformand fra det nordjyske siger: Jamen kan man blot arbejde 1 time om ugen, skal man visiteres til et fleksjob.
Jeg går da ud fra, og det vil jeg godt spørge ministeren om, at ministeren er enig i, at kan man kun arbejde 1 time eller 2 timer om ugen, er det urealistisk, at man finder et fleksjob.
Derfor er en visitation til fleksjob for de her personer det samme som at parkere dem på en ledighedsydelse, hvor de kun får 91 pct. af dagpengene i stedet for at få en førtidspension, hvor de så kan udnytte deres arbejdskraft via et skånejob.
Vi ved jo, at jo længere tid, folk går ledige, jo sværere er det at komme ind i et job.
Derfor har vi i forligskredsen været noget optaget af at sikre, at visitationen til de her job foregår rigtigt.
Og derfor har vi også strammet reglerne op for, hvorledes kommunerne skal kunne dokumentere den visitation, de har foretaget.
Men jeg vil stadig henvise til Ankestyrelsens januarredegørelse, hvor de tog konkrete sager op, og i ingen af disse sager burde der efter Ankestyrelsens opfattelse have været henvist til førtidspension.
Jeg synes da, det er bekymrende, at ministeren ikke er bekendt med, at de her mennesker lever derude i den virkelige verden.
En af grundene til, at ministeren burde kende dem, er netop den her undersøgelse, som jeg refererede til, og som ministeren også selv har refereret til.
Det er en landsdækkende undersøgelse, hvori man netop konkluderer, at der er – måske ikke i lovgivningen, men i hvert fald i den måde lovgivningen så administreres på – et hul imellem førtidspensionen og fleksjob, hvor de her mennesker, som reelt burde visiteres til en førtidspension, i stedet for bliver sat hen på ledighedsydelse og venter på et fleksjob, som ikke er der.
Det er en meget, meget klar konklusion, der er i rapporten, og det er et billede, som jeg ser gengivet alle mulige steder rundtomkring i samfundet.
I Ankestyrelsens nye praksisundersøgelse af kommunernes visitation til fleksjob, som blev offentliggjort i januar måned, når man ikke frem til den konklusion, at der i sagerne burde være visiteret til førtidspension frem for til et fleksjob.
Tværtimod konkluderede Ankestyrelsen, at der ikke i nogen af de undersøgte sager skulle have været henvist til førtidspension.
Med andre ord konkluderer Ankestyrelsen præcis det modsatte af, hvad hr. Thomas Krog lægger op til i sit spørgsmål.
Ministeren har tidligere i et skriftligt svar skrevet til mig, at man principielt skal kunne præstere 12 timers reelt arbejde i sådan et fleksjob, som man får de her maksimalt to tredjedeles løntilskud til.
Det synes jeg jo er fornuftigt.
Til gengæld forstår jeg absolut ikke, at ministeren efterfølgende svarer, at det er helt i orden, at kommuner visiterer mennesker til fleksjob, altså parkerer dem på ledighedsydelse, som blot er 91 pct. af dagpengene, selv om personen højst kan arbejde de her 10-12 timer om ugen.
I en landsdækkende undersøgelse, lavet af Discus, finansieret af Arbejdsmarkedsstyrelsen, konkluderede man netop om de personer, at i en sådan situation må restarbejdsevnen derfor defineres som så minimal, at der er basis for tilkendelse af førtidspension.
Og længere henne i konklusionen skriver man, at både i et samfundsøkonomisk perspektiv og ud fra den enkeltes interesse vil det være en langt bedre løsning at vælge det, der i første omgang ser ud til at være noget passivt, nemlig førtidspensionen, i stedet for at blive aktiv, ved at man får sin førtidspension og supplerer den med et skånejob.
Er ministeren ikke enig i de konklusioner?
I sager om fleksjob og førtidspension skal kommunen anvende en bestemt metode i sagsbehandlingen, nemlig arbejdsevnemetoden og ressourceprofil, for at vurdere, hvad den pågældende med de ressourcer, vedkommende nu har, kan bringes i stand til at klare i forhold til enhver form for arbejde på arbejdsmarkedet.
»Finder ministeren, at det er rimeligt, at der hvert år bliver visiteret i hundredvis af mennesker til fleksjob, der reelt kan præstere under 10 timers arbejde, og som derfor kun har en minimal chance for nogen sinde at blive selvforsørgende via et fleksjob?«