Peter Skaarup (DF), 2003-01-23:
I Dansk Folkeparti er vi generelt godt tilfreds med loven om krigsmateriel fra 1990, og vi ser egentlig ikke noget behov for, at Folketinget blander sig yderligere i våbeneksporten, end vi ser det i dag.
Jeg kan ikke forestille mig, at vi i Danmark kunne opleve en skandale som Boforsskandalen, som vi har set, og skandaler, som vi også har set i Frankrig.
Der er Danmark heldigvis et antikorrupt land, som man ikke kan forestille sig komme ind på sådan nogle tendenser, som vi har set i visse andre lande.
Jeg synes grundlæggende, at det her er et spørgsmål om tillid til dansk industri, og det er jo velkendt for enhver, at den tillid har venstrefløjen her i Folketinget ikke meget af.
Forslaget er derfor for mig at se mere et udtryk for en mistillid til forskellige virksomheder, som er involveret i de her ting
, og i Dansk Folkeparti kan vi ikke støtte, at man på den måde, der lægges op til fra SF's side, udtrykker mistillid til danske virksomheder.
Der er også regimer, der fører krig hver eneste dag, som man ikke kan gøre noget ved, og det må vi bare acceptere.
Når vi ser på, hvad der ligger foran os, må vi jo også sige, at man må regne med, at SF her er inde på et spor, som de kan få ret store problemer med også i fremtiden, hvis de vil overholde de her ting, for jeg ved jo, at SF argumenterer for, at man inden for EU skal afskaffe det danske forbehold.
Der er det jo sådan, at nogle af de debatter, der kører i EU-konventet i øjeblikket, netop går på, at EU ønsker at blive en større våbenproducent.
Man vil konkurrere med USA og andre lande for at gøre EU til en stor våbenproducent.
Det er bl.a. noget af det, Europa-Kommissionen har foreslået, og der kan jeg godt forestille mig, at SF vil få gevaldige problemer, hvis de har tænkt sig at skifte over i en mere EU-venlig retning, når det gælder, at EU også skal tage sig af forsvaret.
Men det vil jeg lade SF rode med selv.
Jeg vil dog medgive, at der i forbindelse med våben kunne være en idé i - her tænker jeg mere på våbenkøb - at man f.eks. gik ind og kiggede på, hvem det er, som producenter, der f.eks. skal levere våben til det danske forsvar, leverer til.
Er der nogle af de virksomheder, der leverer våben til det danske forsvar, som f.eks. leverer våben til lande, som vi ikke kan lide?
Det kunne være Irak, det kunne være Nordkorea, og det kunne være Iran, som på den ene eller den anden måde er involveret i f.eks. terrorvirksomhed eller undertrykkelse af menneskerettighederne.
Der kunne vi måske gå ind og stille nogle kvalitetsmål og nærmere vurdere, om det er nogle af de virksomheder, som vi vil handle med offensivt.
Der kunne der måske være noget ræson i nogle af de tanker, som SF fremkommer med her.
Det er jo en måde, hvorpå man i nogle lande vælger at være mere offensiv i sin vurdering af, hvem man køber våben af, og hvor der også er en større grad af parlamentarisk kontrol med de forskellige producenter.
I f.eks. USA finder det jo sted, hvilket hr. Villy Søvndal sikkert godt er klar over.
Samlet set mener jeg altså, at SF's forslag er udtryk
for en eller anden idealiseret og romantisk opfattelse af, at det kunne være skønt at afskaffe krig.
Det kunne være skønt at afskaffe våben.
Det kunne være skønt at lade være at eksportere nogen våben overhovedet.
Men i praksis kan det ikke lade sig gøre.