runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lene Garsdal (SF), 2004-05-26:
Det er et stort problem for det stigende antal personer, der rammes af nyresvigt eller svigt i et andet organ, at der ikke er tilstrækkelig adgang til organer til transplantation.
Det er en meget ulykkelig situation, at patienter i deres fortvivlelse kan fristes til illegalt at købe f.eks. en nyre i et tredjeland, og det er så meget mere beklageligt, når undersøgelser - som det også fremgår af forslaget - viser, at næsten 80 pct. af befolkningen har en positiv holdning til organdonation.
De af os, der har haft pårørende, der har stået på venteliste til en nyre eller et andet organ, ved, hvor fortvivlet situationen er.
Men også beslutningen om selv at være donor kan være vanskelig at træffe i mange familier, og mange undlader derfor at træffe en sådan beslutning.
Det er derfor vigtigt, som det også fremgår af forslaget, at tale med sin nære familie om beslutningen, så man ikke risikerer, at når de pårørende står ved den døende, nægter de at acceptere den døendes beslutning om at være donor. Som det fremgår af bemærkningerne til forslaget, har patienter med f.eks. nyresvigt et meget vanskeligt liv.
Men lykkes transplantationen, sker der en dramatisk ændring til det bedre og måske til et helt normalt liv, og der er derfor i høj grad behov for, at flere melder sig som organdonorer. Selv om Sundhedsstyrelsen har afsat midler til informationsindsats og kampagner for at fremme organdonation, er det åbenbart ikke tilstrækkeligt til at sikre det tilstrækkelige antal donorer, når indtil nu kun ca. 10 pct. af den danske befolkning er tilmeldt registeret. Forslaget er, som vi har hørt, rettet mod de unge, der ved 18-års-alderen skal have neutral information om muligheden for at blive tilmeldt Donorregistret.
For SF at se er spørgsmålet imidlertid, om det i tilstrækkelig grad vil sikre, at alle de mennesker, der egentlig gerne vil være donor, men som af den ene eller den anden grund ikke har taget beslutning om det, også får information.
Undersøgelsen af viljen til at donere peger jo i retning af, at mange bare ikke får taget sig sammen.
I SF arbejder vi med et bredere forslag, som vi i hvert fald indtil i dag havde planer om at fremsætte i næste samling.
Vi ønsker, at det skal fremgå af sygesikringsbeviset for alle danske statsborgere over 18 år, om de ønsker at være donorer.
Vi forestiller os, at alle nyudstedte sygesikringskort skal indeholde nogle afkrydsningsfelter, hvor der tages stilling til spørgsmålet.
Det kan ske i forbindelse med udskiftning af sygesikringskortet, men - og jeg kan forstå, at ministeren også har været inde på det - kunne det også ske i andre forbindelser, hvor borgeren er i kontakt med det offentlige, f.eks. ved udstedelse af kørekort, pas eller lignende. Jeg vil gerne på SF's vegne takke for muligheden for at deltage i et møde, hvor vi kan se nærmere på sagen.
Vi ønsker som sagt gerne en bredere kreds end lige akkurat de unge ved 18-års-alderen for at tage højde for det ønske, der åbenbart er i en stor del af befolkningen om at donere, men forslaget er et skridt i den rigtige retning, så vi vil støtte forslaget.
Lone Møller (S), 2004-05-26:
Skulle jeg forstå det sådan, at ministeren giver et tilsagn om, at intentionerne er at nå alle 18-årige?
Hvordan vi så bedst muligt når dem, er så det, ministeren ønsker at vi skal tage en drøftelse af, men at målgruppen generelt skal nås, og ikke sådan, at vi kun lige ryger ud til dem, der skal på session og hvad ved jeg.
Inger Støjberg (V), 2004-05-26:
Når vi i dag behandler beslutningsforslaget om stillingtagen til organdonation, er det med en bevidsthed om, at beslutningsforslaget omhandler en meget vigtig og relevant, men også meget følelsestung beslutning, som vi alle før eller siden bør træffe.
Socialdemokraterne, Det Radikale Venstre og Kristendemokraterne foreslår, at vi med en lov skal bestemme, at alle 18-årige får tilsendt materiale om organdonation og på den måde skal animeres til at tage stilling til, om de ønsker at være organdonor eller ej, og i hvilket omfang det i givet fald skal være.
Der mangler organer til donation, og i Venstre bakker vi helt og holdent op om hensigten med at få flere til at tage stilling, men vi er ikke enige i, at man lovbestemt skal modtage et tilbud om at blive organdonor på sin 18-års fødselsdag sammen med fødselsdagskortet fra mormor og moster.
Vi kan derfor fuldt og helt bakke op om indenrigs- og sundhedsministerens tilbud om at samle ordførerne med henblik på at finde frem til den bedste løsning på problemstillingen.
Jeg ser også som sundhedsministeren en række muligheder
Der er ingen tvivl om, at hvis man som 18-årig skal tage stilling til så stort et emne, som hvad der skal ske med ens krop, når man dør, så skal beslutningsmaterialet være oplysende, neutralt og vække til eftertanke.
Bevidstheden om døden ligger heldigvis for langt, langt de fleste meget, meget fjernt, når man kun er 18 år.
Venstre støtter med andre ord intentionerne i beslutningsforslaget om, at de helt unge skal tage stilling, men vi ønsker ikke, at der skal lovgives om det.
Jeg vil på Venstres vegne takke for ministerens invitation til en drøftelse med ordførerne om, hvorledes vi bedst løser den store udfordring, som det jo er at få de helt unge til at tage stilling i en vigtig sag som denne.
Lone Møller (S), 2004-05-26:
Det siger tallene i sig selv, og derfor er der behov for at tage initiativer på området.
Forslaget er målrettet mod unge mennesker.
Det foreslås, at alle unge, når de fylder 18 år, får tilsendt noget oplysningsmateriale om organdonation samt donorkort med mulighed for at tilmelde sig Donorregistret.
Vi er nødt til at gøre noget aktivt for at få folk til at tage stilling, så vi ikke kun lader det være op til de pårørende.
Ved at lade de 18-årige drøfte spørgsmålet med familie og venner rammer vi en stor gruppe af befolkningen, og det er derfor væsentligt at gøre menneskers stillingtagen til organdonation så ubesværet og lettilgængelig som mulig og dermed sikre, at en personlig beslutning om tilmelding til donorregisteret eller udfyldelse af et donorkort rent faktisk bliver ført ud i livet.
Beslutningsforslaget går som sagt ud på, at alle 18-årige skal have tilsendt et neutralt, oplysende materiale.
Vi har lige hørt ministeren her fra talerstolen give tilsagn om, at ministeren er åben over for at finde en model, der så smidigt og hensigtsmæssigt som muligt kan nå målgruppen, altså de 18-årige.
For mig er det ikke så afgørende, hvilken måde man gør det på, for mig er det afgørende, at budskabet når ud til de unge mennesker, at de får materialet og får mulighed for at tage stilling.
Men det er også vigtigt for mig, at det er en varig ordning, som bliver etableret, og at man ikke lander på en kampagne, hvor man bare forsøger sig en enkelt gang.
Som det fremgår af forslaget, mener jeg, det skal være et initiativ, der så at sige skal være gældende for altid, indtil vi finder frem til noget bedre, og med det for øje og med ministerens tilsagn vil jeg være positivt indstillet, hvis partierne i Folketinget synes, det er en god idé, og at det er noget, vi kan lande på.
Da De Radikales ordfører ikke kan være til stede, skal jeg sige på deres vegne, at de som medforslagsstillere i sagens natur kan tilslutte sig forslaget.
Inge-Lene Ebdrup (V), 2004-05-27:
Jeg vil egentlig bare sådan i al stilfærdighed sige, at jeg er meget glad for, at SF melder ud, at det her er for tyndt, at der skal gøres mere, og så vil jeg egentlig bare spørge SF's ordfører, om man med det så mener, at man nu er klar til at gå meget konstruktivt ind i arbejdet omkring regeringens udspil, og om vi nu kan forvente, at vi så kan komme i en meget bred dialog omkring de forslag, der nu er blevet præsenteret af regeringen forleden dag.
Jørn Dohrmann (DF), 2004-05-27:
Jeg tror, at det er lidt langt ude, det, man er ude i nu.
Man ved godt, at man selv sammen med den tidligere regering egentlig har støttet nogle af de forslag, som man har haft mulighed for at bruge, og så har man bare valgt ligesom ikke at gøre noget, at gøre en indsats på det her område. Der er det, at SF jo ligesom må gå til bekendelse, ligesom Socialdemokratiet gjorde tidligere i debatten med hensyn til, at man har kendt det her problem i over 20 år, men at det først er i de sidste par år, man er begyndt ligesom at vågne op og se, at der har været en forfejlet indvandrerpolitik i Danmark.
Det er i orden, at man kommer lidt senere ud af
starthullerne
Men kan vi ikke bede om, at SF bare det ene sted, hvor SF virkelig har indflydelse, så også prøver at gøre sin indflydelse gældende.
KL. 16.30
Morten Homann (SF), 2004-05-27:
Nu er jeg ikke sikker på, at hr. Jørn Dohrmann har lyst til at lade sig måle på, hvad Dansk Folkepartis repræsentanter rundtomkring i landet gør i hvert enkelt tilfælde.
Når det drejer sig om Vejle, så er det faktisk sådan, at man har gjort en meget aktiv indsats for at løse de her problemer, men at man også har rendt panden imod, at man faktisk mangler værktøjer, og at de værktøjer, man så har haft, i stort omfang er blevet beskåret af den regering, som hr. Jørn Dohrmann støtter.
Således er muligheden for at få finansieret beboerrådgivning blevet skåret væk med hr. Jørn Dohrmanns støtte.
Investeringerne i kvarterløft og byfornyelse er blevet reduceret med hr. Jørn Dohrmanns støtte.
Så nogle af de værktøjer, som faktisk skulle have hjulpet til at løse problemerne i Finlandsparken i Vejle, har hr. Jørn Dohrmann været med til at fjerne.
Jørn Dohrmann (DF), 2004-05-27:
Er det ikke ret meget hul tale, der kommer fra SF?
Altså vi ved jo, at der bl.a. i Finlandsparken i Vejle er store problemer, og så vidt jeg er orienteret, sidder der jo en SF-borgmester netop i den kommune.
Hvorfor kan man så ikke løse de problemer fra SF's side, når det er, man ligesom taler om, at man skal gøre noget på det her punkt?
Man sidder med en borgmesterpost og med støtte fra nogle af de andre partier her, som siger, at de gerne vil gøre noget.
Man har haft muligheden siden år 2000, men der er bare ikke sket noget.
Kan vi ikke få en nærmere uddybning af, hvad der lige er gået galt i det her projekt, bare det ene sted, hvor SF har en borgmesterpost, hvor de virkelig har indflydelse?
Carina Christensen (KF), 2004-05-27:
Vi har ingen interesse i, at der ikke skal være et bredt udvalg af boliger af vælge imellem for dem, der ønsker at flytte til en anden bolig, og derfor ved hr. Keld Albrechtsen
også udmærket, at denne regering har gjort utrolig meget for at sikre byggeri af flere almene boliger og mere privat udlejningsbyggeri.
Ikke mindst satser vi massivt på flere boliger her i København.
Når de mange flere boliger kommer, vil der også være flere boliger at vælge imellem, hvis vi åbner mulighed for anvisningsret i det private udlejningsbyggeri og vel at mærke på frivillig basis, som jeg jo ved er noget, hr. Keld Albrechtsen går meget ind for.
Vi får mulighed for at anvise til et bredere spektrum af boliger, så jeg frygter faktisk ikke den situation så meget, som hr. Keld Albrechtsen tilsyneladende gør.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-05-27:
Hr. Morten Homann har været inde på, at i en by som København vil det rent faktisk medføre, at nogle vil stå helt uden bolig.
Vi fik ikke svar fra Venstre på, hvordan det problem skal løses, vi fik heller ikke svar fra ministeren, og vi har altså heller ikke kunnet få noget svar fra Det Konservative Folkeparti, bortset fra at man ikke vil lave et retskrav.
Problemet er mere omfattende end som så.
De mennesker, som har en meget dårlig bolig og står på ventelisten og gerne vil have en ordentlig bolig, f.eks. i Gellerupparken, eller de mennesker, der står på en velfungerende afdelings venteliste og måske har ventet mange, mange år på at komme ud af en eller anden kælderhybel for at få en rigtig lejlighed, bliver nu afvist, og jeg kan forstå, at det er Det Konservative Folkeparti indstillet på, for det er de fattigste mennesker i samfundet, så dem behøver man ikke tage hensyn til.
De bliver bare afvist, og de får ikke noget retskrav.
Sådan er indholdet af regeringens forslag, og det kan fru Carina Christensen ikke snakke sig ud af.
Carina Christensen (KF), 2004-05-27:
Først og fremmest vil jeg gerne sige, at jeg betragter den kombinerede anvisning som et nyt redskab.
Jeg får at vide
her, at det er det ikke, men som jeg læser forslaget, er det i hvert fald en udvidelse af den anvisningsret, vi kender i dag, og det betragter jeg som et nyt og væsentligt redskab.
Jeg vil gerne understrege, at det er meget vigtigt for os, at de personer, der springes over på ventelisten, selvfølgelig skal tilbydes en anden bolig et andet sted.
Der skal ikke være nogen, der kommer til at stå uden tag over hovedet som følge af regeringens forslag, så selvfølgelig skal vi have fundet en løsning på det spørgsmål.
Men at lave en retsgaranti eller lovgive om det mener jeg ikke vil være nødvendigt.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-05-27:
Det er vel korrekt at sige, at der er ingen nye redskaber i regeringens plan, når det gælder om at etablere en styrket anvisning og give flere valgmuligheder, og at der heller ikke er nogen forstærket boligsocial indsats.
Men der er dog det ene nye redskab, som er rent negativt, at man kan fratage ansøgere deres ventelisterettigheder, og jeg vil godt spørge fru Carina Christensen: Vil man i den forbindelse give en boliggaranti, så den, der bliver frataget sin ventelisterettighed, omgående sikres en ordentlig bolig, som vedkommende kan være tilfreds med at flytte ind i?
Skal det være et retskrav, som kommunen er forpligtet til at gennemføre øjeblikkeligt?
Hvis det ikke er tilfældet, er det eneste konkrete, der er tilbage i regeringens udspil
, et rent negativt instrument, som går ud på at fratage en bestemt kreds af mennesker den ret, de har i dag.
Morten Homann (SF), 2004-05-27:
Det er jeg helt overbevist om at SF's borgmester i Vejle sammen med flertallet i byrådet i Vejle også gør alt hvad der står i deres magt for, men jeg vil fuldstændig åbent sige til hr. Jørn Dohrmann, som jeg også har sagt før, at det da er klart, at der da har været en erkendelsesproces omkring de her problemer, og det er klart, at der ligger nogle forslag, som SF i dag lægger frem, som man nok ikke ville have forestillet sig, at SF havde lagt frem for 10 år siden.
Det vil jeg gerne erkende helt åbent.
Men det, der er forskellen, er, at SF i dag faktisk fremlægger en pakke, som ikke bare indeholder de ting, som indeholder begrænsninger, men som faktisk også indeholder de aktive værktøjer, der skal til for at løfte de her boligområder.
For hr. Jørn Dohrmann ved også inderst inde udmærket godt, at det ikke nytter noget kun at holde kontanthjælpsmodtagere ude af Finlandsparken.
Det, der nytter noget, er, hvis man, samtidig med at man kan få styr på beboersammensætningen, så kan løfte de her områder ved at satse massivt på kvarterløft, på beboerrådgivning, på investeringer i daginstitutioner og skoler i de områder - lige netop de områder, som hr. Jørn Dohrmann har været med til at skære ned på.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-05-27:
Nu nævnte fru Tove Videbæk en lang række lokale myndigheder, som havde svigtet i forbindelse med de familier i Gellerup.
Men jeg vil godt spørge fru Tove Videbæk, om det egentlig ikke dybest set først og fremmest er regeringen, der har svigtet ved i 2½ år at have udvist ansvarspådragende passivitet og fjernet den indsats, som var i gang i kvarteret, da den tidligere regering gik af.
Det er det ene spørgsmål.
Det andet spørgsmål er: Hvad er fru Tove Videbæks råd til boligforeningen, hvis der sker grove krænkelser af husordenen?
Er det, at det må man i boligforeningen acceptere?
Jeg forstår ikke rigtig, hvad det er, fru Tove Videbæk mener, boligforeningen skal gøre.
Skal man melde ud til beboerne, at hvis bare krænkelserne af husordenen er tilstrækkelig grove, så får det ikke konsekvenser?
Keld Albrechtsen (EL), 2004-05-27:
Jeg havde jo godt nok lidt en mistanke om, at fru Tove Videbæks udtalelser var, om jeg så må sige, skrevet med ført hånd.
Det er ikke, fordi jeg vil fratage borgmester fru Louise Gade hendes ansvar - hun har også svigtet i den her sag, det er ikke det - men jeg synes bare, det er mærkeligt, at den, der har hovedansvaret, nemlig ministeren, skal frikendes af fru Tove Videbæk.
Det synes jeg er mærkeligt.
Så må jeg bare konstatere, at fru Tove Videbæk åbenbart mener, at det er i orden, hvis vi opsiger lejemål, fordi der er problemer med husdyr, fordi man ikke passer sin hund ordentligt.
Men hvis krænkelsen af husordenen er tilstrækkelig grov, således at der er tale om et røverisk overfald, så skal boligforeningen være passiv og må ikke opsige lejemålet. Det hænger altså ikke rigtig sammen, fru Tove Videbæk, og jeg synes ikke, man kan tillade sig at gå ud og sige til boligforeningen, der står i en meget vanskelig situation og skal forsøge at forsvare sine beboere og freden i området, at den ingenting må foretage sig. Det kan man da ikke tillade sig.
Morten Homann (SF), 2004-05-27:
Jeg kan berolige fru Elsebeth Gerner med, at SF har absolut ingen berøringsangst over for at få lavet nogle mere bindende regler for kommunerne, så det er sådan set ikke det, der er min indvending imod det radikale forslag.
Min indvending går først og fremmest på, at der er megen afrapportering i det radikale forslag.
Hvis man ser på, hvordan De Radikale har vægtet de elementer, som rent faktisk hjælper på problemerne, og rapportering af, hvordan tingene går, er det afrapporteringen, der fylder mest.
Det, jeg savner fra De Radikale, ud over nogle tiltag som sorteringsmekanismerne, er: Hvad vil De Radikale gøre for at sikre, at de folk, som bliver sprunget over, får ret til en bolig? Hvad vil Det Radikale Venstre gøre for at sikre, at der er boliger nok, som kan anvises til de her mennesker, som det drejer sig om?
Og hvad vil Det Radikale Venstre gøre for at sikre, at vi ikke bare får styret tilstrømningen af mennesker til de områder, men også får løftet områderne, så de kan appellere til nogle mennesker, som er mere ressourcestærke?
Carina Christensen (KF), 2004-05-27:
Man kan jo ikke se på anvisningsmulighederne som det eneste redskab.
Det er en bred strategi, der præsenteres her, og vi sætter ind på utrolig mange felter og på mange områder.
Jeg er enig i, at der skal mere end kun anvisning til for at løse problemerne med ghettoisering, men når det handler om anvisning, skal det være op til det lokale selvstyre at bruge det redskab.
Vi ønsker ikke at tvinge kommunerne, som Det Radikale Venstre ønsker.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2004-05-27:
Vi har foreslået vores byrådsmedlemmer at sikre, at man på skoleområdet udnytter muligheden for at fastlægge skoledistrikterne på en sådan måde, at stærke og mindre stærke børn kommer til at gå i skole sammen.
Men desværre er kommunerne ikke specielt gode til at bruge muligheden for selv at finde ud, hvor ensartede skoledistrikterne skal være, og derfor vil vi meget gerne - og det er også det, vi gør med vores forslag - tvinge kommunerne til at forholde sig til de konkrete problemer og aflevere en redegørelse for, hvad de agter at gøre ved problemerne. Med hensyn til plejehjemmene drejer det sig selvfølgelig om at få uddannet flere personer med anden etnisk baggrund, og her synes jeg, regeringen har taget udmærkede initiativer. Så siger Dansk Folkepartis ordfører, at den tidligere regering har ført en forfejlet indvandringspolitik.
Det er jeg ikke enig i, men jeg er enig i, at vi kunne have gjort meget mere for at sikre en bedre integration, og det er Det Radikale Venstre helt parat til at gøre.
Jeg tror egentlig, der ligger en meget strammere integrationskurs i vores forslag, end der ligger i regeringens, men Dansk Folkeparti er jo vant til at tro, at når der kommer noget fra regeringen, er det bare godt, og så siger man ja uden måske at have læst det helt igennem.
Jørn Dohrmann (DF), 2004-05-27:
Jeg takker da for den kompliment, at den ene mand, vi har i Vejle, er meget stærk.
Det tror jeg vi alle sammen er glade for at få at vide.
Men ud over det vil jeg bare sige, at De Radikale har jo ligesom indrømmet nu, at de seneste 20 års forfejlede indvandrerpolitik vil medføre mange andre skævheder - ikke kun i boligsektoren, men, som jeg også var inde på, også på bl.a. skole- og plejehjemsområdet.
Når de ældre skal plejes, hvad har De Radikale så tænkt sig at gøre for at rette problemet op? Forslaget her er kun et lille skridt, og derfor er vi glade for, at regeringen tager et større skridt.
Det er selvfølgelig set med vore øjne ikke stort nok, men det er et skridt i den rigtige retning, og det er vi glade for.
Men hvad har De Radikale tænkt sig at gøre?
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2004-05-27:
Jeg har redegjort for de initiativer, som den tidligere regering har taget på området, herunder det initiativ, der er taget med henblik på at give kommunerne et større ansvar på hele det boligsociale område.
Ordføreren spørger, hvad årsagen er til, at de radikale byrådsmedlemmer rundtom i kommunerne ikke tager initiativ på området.
Jeg må beklageligvis sige, at desværre har Det Radikale Venstre ikke ret mange byrådsmedlemmer.
Vi har ikke nær så mange byrådsmedlemmer, som Dansk Folkeparti har, så jeg har egentlig lyst til at stille et spørgsmål her fra talerstolen til Dansk Folkeparti: Hvad er årsagen til, at Dansk Folkeparti ikke er kommet med forslag i f.eks. Vejle til at løse problemerne?
Så vidt jeg ved,
er den ret stærke Dansk Folkeparti-gruppe i byrådet i Vejle ikke kommet med forslag, som kunne bidrage til at løse de problemer, der er i Vejle.
Jeg tror, det måske hænger sammen med, at vi alle sammen er lidt usikre på, hvordan vi skal gøre, og det har vi
også været i Det Radikale Venstre.
Jørn Dohrmann (DF), 2004-05-27:
Jeg ser det som en total indrømmelse fra De Radikales side
Det leder mig hen til, at det har jo haft mange andre konsekvenser, bl.a. på skole-, hjemmepleje- og hjemmehjælpsområdet og mange andre steder.
Hvornår har De Radikale tænkt sig at ville være med til at rette de problemer op?
Og hvad vil man gøre for at presse sine egne byrådsmedlemmer til at benytte sig af anvisningsretten, som har eksisteret siden 2000?
Er det ikke sådan, at i mange af de kommuner, hvor der sidder socialdemokratiske borgmestre, som får støtte af radikale byrådsmedlemmer, gør man ingenting, men lader simpelt hen bare stå til?