runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Per Dalgaard (DF), 2004-02-06:
Ja, der er stor forskel på Dansk Folkeparti og Enhedslisten, det er fuldstændig rigtigt, og jeg synes, de sidste bemærkninger med hensyn til, at det også er deres land, næsten var en udbredelse til, at det også er til så fremmede folk, hr. Søren Søndergaard egentlig vil overdrage landet her.
Enhedslisten har åbenbart sådan en verdensborgeropfattelse, at uanset hvor man er, har man ret til tingene, selv om man egentlig modarbejder det pågældende demokrati i landet.
Søren Søndergaard (EL), 2004-02-06:
Det er sådan, at der er en fundamental forskel på Dansk Folkeparti og Enhedslisten.
Enhedslisten er børn af den franske revolution og den amerikanske revolution, og det betyder, at vi har den grundlæggende opfattelse, som også var et af den franske revolutions og den amerikanske revolutions store resultater, at folk, der bor i et land, bør være statsborgere i det land.
Hvordan landet så ser ud, afhænger jo af, hvem der bor der.
Sådan er det.
Der er altså lande, hvor folk taler forskellige sprog.
Hvad skal man gøre der?
Derfor er det jo klart, at det ikke var et spørgsmål, som interesserede Dansk Folkeparti særlig meget, det der med Grønland og Færøerne.
Det var pedanteri og ikke interessant, for man vil ikke rigtig anerkende, at også i Danmark er der forskellige sprog.
Der er forskellige sprog i Danmark.
Der er nogle, der ikke taler rigsdansk - der er nogle, der taler grønlandsk, der er nogle, der taler færøsk - og vi mener, at Danmark er deres land i lige så høj grad, som det gælder for folk, der taler dansk, som vi taler det her fra Folketingets talerstol.
Det er den fundamentale forskel mellem Enhedslisten og Dansk Folkeparti.
Per Dalgaard (DF), 2004-02-06:
Hr. Søren Søndergaard siger så meget sludder, at det næsten ikke er til at finde ud af, hvor man skal starte med spørgsmålene.
Men jeg vil forsøge at tage en lille del af dem.
Hr. Søren Søndergaard går sikkert ud fra, lige så vel som den tidligere ordfører gjorde det, at det at få tildelt statsborgerskab automatisk er et tryllemiddel, der gør, at nu bliver man integreret i det danske samfund.
dansk statsborgerskab tidligere - og næsten pr. automatik - af den tidligere regering, er de blevet integreret i det danske samfund, fordi de har fået dansk statsborgerskab?
Hvordan er det egentlig lige, det fungerer?
Vil man så stadig væk fungere i et parallelsamfund, hvis man føler sig integreret i det danske samfund?
Vil man stadig væk opfostre sine børn ved kun at tale et for os meget fremmed sprog og se arabisk tv og oprette koranskoler, så ens børn kan gå der?
Er det den form for integration i det danske samfund, hr. Søren Søndergaard synes er fin?
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2004-02-06:
Problemet for dem er ikke større end for alle andre børn, som vi taler om her.
Problemet er i denne her sammenhæng, at Det Konservative Folkeparti og Det Radikale Venstre er uenige om, hvad der er vigtigt i en integrationsproces, og hvad det er, vi skal byde unge mennesker. Jeg er fuldstændig overbevist om, at den bedste måde, vi får integreret unge på, er ved at vise dem tillid og ved at sige til dem: Selvfølgelig har I mulighed for at blive danske statsborgere, og der er ikke stor forskel på jer, der er kommet hertil som 10-12-årige, og så de børn og unge, der er født her.
Det her er en ideologisk forskel, som jeg ikke tror vi får udjævnet i løbet af denne her debat, men jeg håber, at også Det Konservative Folkeparti i de kommende år vil lade sig belære af den udvikling, der i øvrigt er i Europa.
For i alle andre lande næsten går man i den retning, at man nu lader tildelingen af statsborgerskab blive en del af integrationsprocessen.
Det håber jeg meget også vil ske i Danmark på et tidspunkt.
Else Theill Sørensen (KF), 2004-02-06:
Og så kan de vel også tale dansk og opfylde alle de krav - hvad er så problemet?
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2004-02-06:
Det er helt korrekt, at der for adopterede under 12 år ikke er sket nogen forandringer, men for adopterede over 12 år sker der selvfølgelig en forandring, ligesom der sker for alle andre, der er over 12 år.
Jeg opridsede bare den gruppe, der her kunne komme på tale.
Det er selvfølgelig heller ikke sådan, at man ikke kan blive dansk statsborger.
Man skal bare kæmpe for det på en anden måde, end man tidligere har skullet.
Det er jo så også det, det hele går ud på, har jeg læst mig til i lovforslaget og også hørt mig til under de ordførertaler, der har været indtil nu.
Ja, jeg er selvfølgelig helt enig med fru Else Theill Sørensen i, at det er sådan, at man altså skal i Indfødsretsudvalget, hvis man ikke har fået over 6, men det synes jeg i sig selv er problematisk.
Else Theill Sørensen (KF), 2004-02-06:
Jeg går ud fra, at fru Elsebeth Gerner Nielsen godt kender de regler, som hun ganske vist ikke selv har været med til at aftale.
Der er ingen steder deri, hvor man forhindrer en person i at få dansk indfødsret, fordi vedkommende ikke har fået 6 eller derover ved folkeskolens afgangsprøve.
Det vender altså omvendt.
Hvis man har fået 6 eller derover, så optages man automatisk, men hvis man ikke har, så skal man igennem Indfødsretsudvalget.
Det er altså noget ganske andet. Så vil jeg godt bede om, at vi nu ikke igen begynder at blande adoptivbørn ind i det, for nu hører jeg, at unge adopterede så ikke kan få indfødsret, når de bliver 18 og erklærer osv.
Det behøver de sandelig heller ikke, hvis de har været her i 10 år, for der står i indfødsretslovens § 2
, at et udenlandsk barn under 2 år, der er adopteret ved dansk adoptionsbevilling, bliver dansk statsborger ved adoptionen.
Så der er slet ikke noget besvær med det.
Det går helt automatisk.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2004-02-06:
Jeg synes jo, problemet her er, at Dansk Folkeparti og regeringen kæder det sammen, for selv om man taler et udmærket dansk, selv om man også kan skrive det, så det er forståeligt, så er det jo ikke nok for et flertal i Folketinget.
Det formelle skal være i orden.
Man skal have over 6.
Jeg er sikker på, at der ganske enkelt er nogle unge, der ikke klarer det, både helt almindelige danske unge, som bare er så heldige, at de er født her, og så er der altså en anden gruppe unge, der ikke er født her.
De skal altså til evig tid leve uden dansk statsborgerskab, fordi de ikke kan få over 6.
Jeg er bare helt enig i - og det håber jeg da vi så måske på et tidspunkt kunne skabe enighed om -
at man selvfølgelig kan blive en udmærket dansk statsborger og gøre gavn i det danske samfund, selv om man ikke kan få over 6.
Derfor kunne jeg selvfølgelig godt tænke mig at høre, om hr. Søren Krarup er af den opfattelse, at vi skal ændre på de her regler, så det altså handler om, hvad man kan, og ikke om noget fuldstændig formelt.
Søren Krarup (DF), 2004-02-06:
Jeg vil godt lige sige, at der jo er mange, mange danske børn, som er meget småt begavet, som utvivlsomt ikke ville kunne bestå nogen eksamen, men som taler glimrende dansk.
Jeg ønsker blot at understrege, at det at lære sproget dels handler om vilje, dels handler om, at man taler det til daglig.
Og derfor er hele denne tale om dårlig begavelse efter min mening en misforståelse af, hvad et sprog er.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2004-02-06:
Jeg er helt enig i, at man sagtens kan lære dansk, selv om man er dårligt begavet, men det kan være meget svært at lære et dansk, som er tilstrækkeligt til, at et flertal i Indfødsretsudvalget vil finde, at det er tilstrækkelig godt.
Hvis det er sådan, som jeg har forstået det,
så er det f.eks. ikke nok at have bestået en folkeskoleeksamen. Hvis man ikke har over 6 i mundtlig dansk og i skriftlig dansk, så kan man ikke få indfødsret. Jeg er helt enig med hr. Søren Krarup i, hvis det er det, hr. Søren Krarup mener, at selvfølgelig kan man tale et udmærket dansk og også klare sig i det danske samfund, selv om man har fået under 6.
Søren Krarup (DF), 2004-02-06:
Jeg undrer mig over et af fru Elsebeth Gerner Nielsens spørgsmål tidligere, hvor hun talte om, at dårligt begavede unge ikke havde mulighed for at blive danske statsborgere.
Jeg vil godt spørge fru Elsebeth Gerner Nielsen: Mener hun, at det at lære et sprog er et spørgsmål om begavelse?
Det er jo klart, at også dårligt begavede unge mennesker her i landet lærer dansk ved simpelt hen at omgås danskere, ved simpelt hen at have det som deres daglige sprog.
Det er jo ikke et spørgsmål om begavelse, så jeg forstår ikke fru Elsebeth Gerner Nielsens tale om, at unge, der er dårligt begavede, ikke kan blive danske statsborgere, for de kan jo som alle andre lære sig dansk ved at omgås danske og altså lægge vægt på at tale sproget og derefter søge om optagelse på en indfødsretslov.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2004-02-06:
I andre lande bruger man i stigende grad tildeling af statsborgerskab som en del af integrationsprocessen.
Bonneruprapporten anbefaler på den baggrund, at også Danmark går i den retning.
Det er til gengæld ikke det, der sker.
Tildeling af dansk statsborgerskab bruges af den nuværende regering og Dansk Folkeparti til at så splid mellem dem, der bor her i landet.
Stadig flere mennesker må leve her uden udsigt til at kunne blive danske statsborgere.
Måske, fordi de er for gamle til at lære dansk, måske, fordi de er syge, så de ikke kan lære det, eller måske, fordi de ikke har evnerne.
Selv om man har bestået en folkeskoleeksamen, er det ikke nødvendigvis nok til, at et flertal i Folketinget vil give indfødsret.
I Det Radikale Venstre er vi overbeviste om, at denne segregering af befolkningen udgør en trussel mod samfundets sammenhængskraft.
Det er ikke godt for et samfund med for store skel.
Men det er heller ikke godt for en stat i sin varetægt at have en stor gruppe mennesker, som ikke har indflydelse på, hvordan staten er stat, hvordan landet skal styres, og som altså ikke har stemmeret.
Staten mister legitimitet.
Med lovforslaget udvides den gruppe af mennesker, der skal vejes i Indfødsretsudvalget, før de kan få statsborgerskab.
Det indebærer, at unge, der er kommet hertil som store børn, f.eks. som familiesammenførte, som uledsagede flygtninge eller som adopterede, ikke længere har ret til at blive danske statsborgere.
Hvis det unge menneske f.eks. er dårligt begavet, så er sandsynligheden for at blive dansk statsborger meget ringe. Vi ønsker ikke, at denne gruppe, som altså skal i Indfødsretsudvalget for at få statsborgerskab, bliver udvidet.
Jeg har allerede anført nogle begrundelser herfor.
Hertil kommer, at Det Radikale Venstre ikke på nogen måde har indflydelse på, hvad det er for kriterier, ansøgerne skal opfylde for at gøre sig fortjente til at blive danske statsborgere.
Efter vores opfattelse burde vi bruge tildeling af statsborgerskab meget mere aktivt og som en del af integrationsprocessen.
Vi er således helt enige med Bonnerupudvalget i dets anbefaling.
Ved at give udlændinge dansk statsborgerskab viser vi dem tillid.
Vi siger: Velkommen her, I hører til her. Nu får I en række rettigheder, men med dem følger der selvfølgelig også pligter.
Derfor er der så meget desto mere grund til netop at sikre, at de unge får statsborgerskab.
Forslagets anden del, som indebærer, at dobbeltstatsborgere, der har begået kriminalitet mod den danske stat, kan udvises til det land, som de også har statsborgerskab i, er vi en smule mere sympatisk indstillet over for. På den anden side virker det underligt, at Danmark på den ene side er modstander af dobbelt statsborgerskab og på den anden side er parat til at udnytte det i de tilfælde, hvor det ikke er lykkedes at få den danske statsborger løst fra sit andet statsborgerskab.
Samtidig er vi meget nervøse for, at man nu begiver sig ind på en ny glidebane, hvor stadig flere former for kriminalitet kan bruges som undskyldning for at udvise danske statsborgere.
På den baggrund kan Det Radikale Venstre ikke tilslutte sig forslaget.
Kamal Qureshi (SF), 2004-02-06:
Ja, det er jo nogle stærke ord at skulle høre fra hr. Søren Krarup, at tale om anstændighed.
Søren Krarup (DF), 2004-02-06:
»Fratage ordet« var et retorisk billede, for jeg har altså ikke tænkt mig at lukke munden på hr. Kamal Qureshi
, selv om jeg somme tider synes, han selv burde lukke den, for jeg synes simpelt hen, det her er et spørgsmål om, hvad man vil skamme sig til: At man er borger i et land, der bygger på kristendommen, og så overhovedet ikke ved, hvad man taler om, og tilmed stiller sig op på landets fornemte talerstol og udslynger påstande, der i den grad er blottet for sandhed og indhold. Jeg synes, at man, når man er borger i Danmark, der er et kristent land, jævnfør grundlovens § 4, så faktisk burde skamme sig lidt, hvis man ikke ved lidt om, hvad kristendommen forkynder.
At stille sig op og tale om kristendommen som islam, en fundamentalistisk religion, der sammenblander det verdslige og det guddommelige, er simpelt hen uanstændigt. Og jeg vil bede om en smule anstændighed, når man tillader sig at tale om disse ting fra Folketingets talerstol.
Kamal Qureshi (SF), 2004-02-06:
Det siger sådan set igen lidt om hr. Søren Krarups demokratiske sindelag, at han mener, at man skal have frataget ordet, hvis ikke man er enig med hr. Søren Krarups fortolkning af, hvordan kristendommen skal fortolkes.
Det kan da godt være, at hr. Søren Krarup mener, at der hersker en stor grad af uvidenhed.
Jeg er jo ikke uddannet præst, og det er derfor, at jeg meget sjældent diskuterer religioner i detaljer, for det er ikke ligesom det, der er fundamentet for mit politiske arbejde.
Jeg vil i hvert fald sige, at alle religioner i deres yderste konsekvens indeholder fundamentalistiske træk,
ligesom enhver anden tro også gør det.
Så kan det godt være, at hr. Søren Krarup er uenig i det, men der må man sige, at hvis man kan kigge rundtomkring i andre lande, kan man også der i kristne lande se, at der er religiøse grupper, der også tiltager sig magten og dermed også definerer den politiske dagsorden.
Det mener jeg er uheldigt, uanset om det er kristendom eller islam eller en anden religion, der står bag en sådan udvikling.
Søren Krarup (DF), 2004-02-06:
Jeg synes, det er ganske tankevækkende, at hr. Kamal Qureshi sådan selv sidestiller islam og nazisme.
Det er ikke ofte, man hører muslimer sige det så direkte, men jeg synes, det er udmærket at få det sagt. Men jeg vil blot lige sige med hensyn til dette om, at det at være kristen skulle være et brud på religionsfriheden eller på demokratiet: Det er jo den mest utrolige uvidenhed, der hersker på det område, og jeg synes egentlig, at man, jeg er lige ved at sige burde fratage folk ordet, som ikke gider gøre sig den ulejlighed at sætte sig ind i, hvad kristendommen faktisk siger.
Det er kristendommen, der deler mellem Guds og kejserens rige.
Det er kristendommen, der er forudsætningen for det, man kalder sekularisering.
Der, hvor evangeliet ikke er forkyndt, er der ikke verdslighed, er der ikke sekularisering, for der er der ikke forståelse for sondring mellem Guds og kejserens rige.
Så det er det stik modsatte af sandheden, som hr. Kamal Qureshi siger, når han inddrager kristendommen i de fundamentalistiske religioner, der ophæver skellet imellem Guds og kejserens rige.
Det er det modsatte af sandheden.
Søren Krarup (DF), 2004-02-06:
Med hensyn til det første om, at man tilsidesætter de pågældendes egen vurdering, så er det jo fuldstændig rigtigt.
Hvorfor har man et Indfødsretsudvalg?
Det har man, fordi man fra myndighedernes side vil sikre sig, at der er nogle, der virkelig vurderer, om de pågældende er kvalificeret til at blive danske statsborgere.
Men lad mig også blot sige, at efter min mening er dansk kulturidentitet sådan knyttet sammen med kristendommen, at man altid på en eller anden måde vil stå uden for det kulturgrundlag, som er det danske, hvis man også står uden for kristendommen.
Det siger jeg som min personlige, som min subjektive opfattelse af det spørgsmål.
Kamal Qureshi (SF), 2004-02-06:
Jeg kan så i hvert fald konstatere, at hr. Søren Krarups udtalelser ikke lægger op til, at det er folks egen vurdering, hvorvidt de tilhører det danske folk, men det er noget, som hr. Søren Krarup også vil være med til at vurdere.
Grunden til, at jeg spurgte om det, er jo, at hr. Søren Krarup ved tidligere lejligheder har udtalt - bl.a. til mig i en debat, vi havde inden valget - at en naturlig del af at tilhøre det danske folk er, at man er medlem af den danske folkekirke.
Så det, jeg gerne vil spørge om, er, om hr. Søren Krarup stadig væk mener, at det at være kristen eller det at have kristne rødder er en naturlig del af det at være en del af det danske folk.
Jeg vil gerne spørge fru Inge Dahl-Sørensen, om hun mener, at hvis man ikke kan tale det danske sprog, skal man ikke have mulighed for at kunne få statsborgerskab i Danmark.
Inge Dahl-Sørensen (V), 2004-02-06:
De kommer i udvalget, hvor fru Elsebeth Gerner Nielsen selv sidder, og hvor vi sidder med sagerne og går dem igennem ganske minutiøst og finder ud af, om der er en hindring, om vi kan se igennem fingrene med det, om der ligger lægeerklæringer om, at denne person ikke kan lære det danske sprog.
Jeg synes faktisk, at vi gør det meget godt, for så går vi ind og siger, at her er der en begrundelse, og så giver vi dansk statsborgerskab.
Så det er, ligesom det altid har været.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2004-02-06:
Jeg synes ikke, at jeg fik svar på mit spørgsmål.
Inge Dahl-Sørensen (V), 2004-02-06:
Nu ved fru Elsebeth Gerner Nielsen jo, som selv sidder i udvalget, at vi tirsdag efter tirsdag sidder og gennemgår en masse ansøgere til dansk statsborgerskab, som eventuelt har et handicap eller andet, som godtgør, at de ikke kan blive danske statsborgere.
Der vil disse personer jo også ende, hvor vi sidder fra sag til sag og godtgør, om de skal være danske statsborgere.
Så det bliver fuldstændig, som det er for alle andre, som søger om dansk statsborgerskab ved naturalisation.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2004-02-06:
Hvis det lovforslag bliver gennemført, vil det indebære, at unge, der er kommet hertil, f.eks. som 10-12-årige, og som ikke er særlig godt begavet, aldrig bliver danske statsborgere.
Har fru Inge Dahl-Sørensen tænkt over, hvad vi skal gøre med den gruppe unge, og hvad det kommer til at indebære, at vi får nogle mennesker til at bo her i samfundet, som aldrig nogen sinde kan opnå dansk statsborgerskab, og som oven i købet har boet her en meget stor del af deres liv?
Det er det ene spørgsmål.
Det andet er: Vil fru Inge Dahl-Sørensen være med til at sikre, at de unge, som måtte miste deres udenlandske statsborgerskab, fordi de har boet et antal år i Danmark, og som altså ikke har de nødvendige evner til at kunne blive danske statsborgere, alligevel kan blive det, så vi ikke får en gruppe decideret statsløse statsborgere?
Inge Dahl-Sørensen (V), 2004-02-06:
Jeg synes faktisk, at jeg gjorde, hvad jeg kunne for at forklare hr. Søren Søndergaard, at der altså er personer, som ikke kan det danske sprog, og derfor bliver vi nødsaget til at gøre det på denne måde.
Det er altså ikke for at gøre nogen skade på disse personer.
Det er sådan, at vi faktisk gerne vil gøre det så godt som muligt for dem.
Vi synes, at det her kunne være en gulerod til, at man så kan det danske sprog.
Det drejer sig om unge mennesker, som har en mulighed for at lære sproget, og hvis de meget gerne vil være danske statsborgere, så gør de en indsats.
Søren Søndergaard (EL), 2004-02-06:
Jeg synes ikke, at svaret på spørgsmålet er særlig klart.
Når man er født i Danmark, er man vel dansker.
Så kan det godt være, at Danmark har ændret sig.
Det er muligt.
Det Danmark, vi kender i dag, er ikke det samme Danmark, som vi kendte for 50 år siden. Hvad er det for nogle bestemte ting, som fru Inge Dahl-Sørensen mener kan definere, at man ikke er integreret i Danmark, hvis man er født i Danmark?
Er det blodets bånd, eller hvad er det, vi snakker om?
Vi må have det mere konkret fremlagt.
Inge Dahl-Sørensen (V), 2004-02-06:
Vi ser jo altså desværre personer, som ikke kan det danske sprog.
Det er derfor, vi laver om på lovgivningen, for ellers var der ingen grund til det.
Vi ser faktisk personer, som ikke kan det danske sprog.
Man kunne forestille sig et tænkt eksempel, hvor vedkommende bliver sendt hjem til sit hjemland
til genopdragelse og kommer tilbage på et senere tidspunkt og så ikke kan det danske sprog. Nu forhindrer vi ikke nogen i at blive danske statsborgere, blot skal man nu en anden vej rundt, så man kan komme på loven i stedet for, og der kræver vi, at man kan det danske sprog, men vi forhindrer ikke nogen i at blive danske statsborgere.
Søren Søndergaard (EL), 2004-02-06:
Efter det foregående punkt er det interessant at komme tilbage til virkeligheden.
Her er det jo en helt anden dagsorden, det handler om, end at byde folk velkommen osv.
Her er det den sædvanlige strammerlinje.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge fru Inge Dahl-Sørensen, hvordan det kan gå til, at folk, der er født i Danmark, ikke kan være integreret i Danmark.
Hvad er det for et Danmark, man snakker om, når folk, der er født i Danmark, ikke er integreret i Danmark?
Hvor har de så rod, hvis de ikke har rod i Danmark, når de er født i Danmark?
Inge Dahl-Sørensen (V), 2004-02-06:
Dette ændres nu fremover til alene at omfatte statsborgere i andre nordiske lande og til tidligere danske statsborgere.
Dermed vil flere ansøgere blive henvist til at søge om dansk statsborgerskab ved naturalisation.
Når dette nu ændres, er begrundelsen, at der ikke længere er den fornødne sikkerhed for, at personer, som i dag er omfattet af indfødsretslovens § 3, altid er integreret på det niveau, som må være en forudsætning for at opnå
dansk indfødsret.
De personer, som herefter vil være henvist til at søge om dansk indfødsret ved naturalisation,
skal nu opfylde bl.a. de krav i relation til danskkundskaber og kendskab til det danske samfund, dansk kultur og historie, som er en betingelse for at blive optaget på et lovforslag om indfødsrets meddelelse.
Ligeledes bliver der nu mulighed for ved dom at frakende en person dansk statsborgerskab.
Dette kan ske, hvis en person dømmes for alvorlige, samfundsfarlige forbrydelser.
Det drejer sig om forbrydelser mod statens sikkerhed og om forbrydelser mod statsforfatningen eller de øverste statsmyndigheder.
Bestemmelsen bygger på den europæiske konvention om statsborgerret, hvorefter statsborgerskab kan fratages på grund af handlemåde, som er til alvorlig skade for et lands vitale sikkerhed.
Venstre kan støtte dette forslag.
Bertel Haarder (V), 2004-02-06:
Der har været lidt småpolemik, som jeg hjertens gerne vil besvare - ved en anden lejlighed.
Det er nok i dag at konstatere, at lovforslaget nøje svarer til de ganske tilsvarende forslag, der blev fremsat, da Prins Henrik og Prinsesse Alexandra fik statsborgerskab.
Jeg er glad for at kunne konstatere, at der i dag er et massivt og overvældende flertal, som støtter, at vi på samme måde giver statsborgerskab til Mary Elizabeth Donaldson og ønsker det unge par hjerteligt tillykke.
Jann Sjursen (KD), 2004-02-06:
Kristendemokraterne støtter med glæde forslaget om at meddele Mary Elizabeth Donaldson dansk indfødsret, og vi knytter vore bedste ønsker til denne meddelelse og ønsker også kronprinsen og Mary Elizabeth Donaldson tillykke med forlovelsen.