runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Søren Krarup (DF), 2004-11-10:
Jeg har med stor interesse set, at Udenrigsministeriet skriver, at spørgsmålet om menneskesmugling anses for et kriminalitetsområde med en omsætning sammenlignelig med narkotikahandel.
Der er det så, når det faktisk er tilfældet, og når vi ser, hvad der er sket på vore ambassader med disse falske visa, at jeg vil spørge: Er der fra Udenrigsministeriets side grebet ind, eftersom der må være tale om en temmelig grov form for kriminalitet – eller der muligvis er det?
Er der grebet ind med en politimæssig undersøgelse, og er der også dér tale om, at man har foretaget afskedigelse af de folk, som muligvis har gjort sig skyldige i et meget, meget groft bedrageri?
Per Stig Møller (KF), 2004-11-10:
Nej, det kan udenrigsministeren ikke svare på.
Jeg kender ikke problematikken, som her kommer frem, om, at Islamabad ikke er i stand til at lave et visum.
Det kan hr. Jesper Langballe så kritisere, men jeg kan ikke give flere svar, for jeg kender ikke den specielle, konkrete sag om Islamabad, som man er inde på der.
Der mangler jeg så nogle oplysninger, det er så min fejl, men dem kan jeg jo skaffe.
Jesper Langballe (DF), 2004-11-10:
Det var dog et højst besynderligt svar.
Jeg spurgte i første omgang udenrigsministeren opklarende: Er det rigtigt, at ambassaden i Islamabad i modsætning til, hvad der står i notatet, og hvad udenrigsministeren nu siger, overhovedet ikke har kompetence til at udstede visa, men kun laver det forberedende arbejde, hvorefter Udlændingestyrelsen udsteder visum?
Det er et ganske konkret opklarende spørgsmål, det må ministeren da kunne svare på.
Per Stig Møller (KF), 2004-11-10:
Jeg kan hverken be- eller afkræfte dem, for det er altså oplysninger og fornemmelser, hr. Jesper Langballe har fået under sit besøg i Islamabad.
Jeg håber, det var et godt besøg, men jeg er ikke i stand til at vurdere kvaliteten af den samtale, hr. Jesper Langballe har haft i Islamabad, jeg kendte den ikke.
Jesper Langballe (DF), 2004-11-10:
Jeg har undret mig lidt over omtalen af ambassaden i Islamabad, dels i ministerens svar, dels i ministeriets notat til Det Udenrigspolitiske Nævn af 27. oktober.
Jeg har forstået det sådan, at kompetencerne for de enkelte ambassader med hensyn til visumudstedelse er forskellige.
Og jeg har forstået det sådan, efter at have besøgt Islamabad i sidste uge, at ambassaden i Islamabad ikke udsteder visa – man laver den forberedende research, hvorefter Udlændingestyrelsen udsteder visa – og at der, for nu at sige det pænt, hos ambassaden i Islamabad har været lidt forbløffelse over, at Udlændingestyrelsen i en række tilfælde, hvor ambassaden havde advaret kraftigt mod visumudstedelse, alligevel udstedte visum.
Det er i første omgang et opklarende spørgsmål.
Jeg ved ikke, om udenrigsministeren kan bekræfte de konkrete informationer, jeg her er kommet med.
Per Stig Møller (KF), 2004-11-10:
Min opgave er at få folk til landet og ikke at smide folk ud.
Så visum er ikke det endegyldige adgangskort til Danmark.
Det er en forudsætning for at få det endelige adgangskort i Kastrup Lufthavn, men det er ikke det endelige.
Derfor så vi sagen her for et par måneder siden med de ni, som ville ind og skulle have nogle erhvervsmøder i Danmark, og som blev afvist i lufthavnen.
Der kan man så diskutere, om det var et fejlskøn fra ambassadens eller fra politiet side.
Det skal jeg ikke gøre mig klog på, men der blev lagt to forskellige skøn.
Per Dalgaard (DF), 2004-11-10:
Jeg er godt klar over, at udenrigsministeren ikke skal sidde og fordele personalet på forskellige skriveborde; det var sådan set også blot min tanke, at hvis der er dansk ansat personale, så kan en ansat ikke blive udsat for pression fra sine medfæller ude i samfundet, fordi vedkommende ikke har rod derude.
Men jeg vil spørge: Hvad gør man så egentlig her i Danmark, når man finder en sådan person, som ved hjælp af svig, pression og måske svindel har fået visa?
Hvad gør man ved sådan en person?
Per Stig Møller (KF), 2004-11-10:
Jeg kan ikke rigtig stå her og svare på personaleforvaltningen for hver eneste ambassade, vi har rundtomkring i verden, men det er jo under ledelsesansvar, og det er under den danske ambassadørs ansvar, og vi vil jo også lave stikprøvekontrol, og vi vil aflægge uanmeldt besøg for at sikre os, at det ansvar nu forvaltes i overensstemmelse med den præcision, vi ønsker.
Men jeg vil ikke stå her og fortælle, hvem der må sidde ved hvilket skrivebord; det er under alle omstændigheder den danske ambassadørs ansvar.
Per Dalgaard (DF), 2004-11-10:
Når det nu viser sig, eller i hvert fald går det, vi har hørt, ud på, at lokalt ansat personale på ambassaderne er udsat for trusler og pression fra folk, som vil have et visa – og det kan de kun blive, fordi det er lokale folk – ville det så ikke være en idé, at visa kun kunne blive udstedt af dansk ansat personale?
Per Stig Møller (KF), 2004-11-10:
De sager, som vi har haft kendskab til, er blevet undersøgt, og der har jo så været tale om ét svigagtigt tilfælde i Islamabad.
Resten har været fejlvurderinger, og vi har taget de personalemæssige konsekvenser af det – der har været tale om forflyttelser og indskærpelse af ledelsesansvaret.
Men den tyske debat svarer jo også til den debat, vi står og har her, og den går jo så på, om man kan være sikker på, at skønnene er rigtige.
Ud over al den her opstramning, vi har lavet – jeg har også flyttet området direkte hen under direktøren, således at der er et meget tydeligt ledelsesansvar på området – mener vi altså, at Rigsrevisionen er det rigtige sted, fordi Rigsrevisionen jo ser på de administrative procedurer, på forvaltningen og forvaltningens effektivitet og præcision.
Og det er et forvaltningsspørgsmål, mere end det er et kriminalitetsspørgsmål, sådan som jeg kan se det ud fra de undersøgelser, vi har lavet.
Derfor skærper og forbedrer vi forvaltningen.
Peter Skaarup (DF), 2004-11-10:
Jeg må indrømme, at vi i Dansk Folkeparti synes, at det virker lidt misvisende, at det netop er Rigsrevisionen, der skal til at undersøge de her sager, i og med at Rigsrevisionen vel som udgangspunkt normalt skal tage sig af at undersøge, om økonomiske transaktioner er i overensstemmelse med forvaltningsloven.
Og vi kan konstatere, hvis vi kigger på den debat, der er i Tyskland, og som bl.a. er fremgået af det tyske ugeblad Stern, at man dér har nogle meget store problemer med nogle af de samme forhold, som vi også har haft i Danmark.
Der vil jeg godt spørge udenrigsministeren, om udenrigsministeren er bekendt med, at man har den her debat, og at den tyske indenrigsminister, Otto Schily, har reageret med stor forargelse og har beklaget sig til den tyske udenrigsminister, Joschka Fischer, bl.a. på baggrund af, at man i forbindelse med visum søgt fra ambassaden i Tirana efterforsker en række sager mod ambassadeansatte.
De er mistænkt dér for at have udstedt visa mod bestikkelse, og der er også menneskesmuglersager indblandet her.
Mit spørgsmål til udenrigsministeren er altså: Har man sikkerhed for, at vi undersøger de her sager til bunds, eller kan det være toppen af isbjerget?
Per Stig Møller (KF), 2004-11-10:
Der har været et eksempel på svigagtige tilstande i Islamabad – ét eksempel.
Resten synes mere at være fejlskøn eller mangel på tilstrækkelig undersøgelse af visumansøgerne.
Det problem har man jo også i alle andre Schengenlande.
For det er jo altid et skøn, om et menneske skal have visum, og hvis man er for restriktiv, bruger for lang tid, undersøger for meget, så vil der komme kritik fra erhvervslivet, fra sportsforeninger, fra klubber, som ikke kan få folk ind, og fra turistbranchen.
Vi har jo netop haft en sag, hvor det blev kritiseret, at nogle kinesere ikke kunne komme ind, og hvor erhvervslivet så sagde, at de skulle have været inde.
Derfor vil det altid være et skøn, men jeg tror altså ikke, at der er tale om bedrageri ud over i det enkelte tilfælde.
Men vi gør altså det, at vi uddanner medarbejderne til at klare opgaven gennem et omfattende uddannelsesprogram, som hr. Skaarup efterlyste, og der er jo også tale om, at man skal have en lederuddannelse, man skal indskærpe ledelsesansvaret, og vi skal have udbygget de eksisterende værktøjer, herunder it og instruktioner, så vi har sikkerhed for, at man også i Danmark ved, hvem det er, vi giver visum til; visum er jo ikke nok til at komme ind, det er politiet, der i sidste instans afgør, om de synes, visum er nok, når man står i lufthavnen.
Peter Skaarup (DF), 2004-11-10:
Jeg vil sige tak for besvarelsen og konstaterer, at det er godt, at der gøres noget for at rette op på det her meget ukontrollable forhold, som vi har kunnet konstatere i den seneste tid med de falske personer, som på forkert grundlag får visum og kommer ind i Danmark.
Nu skal man huske på, at når vi taler om 1.000 personer, der får visum under falske forudsætninger, er det ud fra en stikprøvekontrol, man har foretaget fra Udenrigsministeriets side på fem ambassader og konsulater, men vi har jo mange flere ambassader og konsulater.
På den baggrund synes jeg, det er naturligt at spørge, om man har tænkt sig at lave en lignende kontrol, og om man i øvrigt vil lave en form for visumhåndbog, som jeg har kunnet se ud af den tyske debat fra nogle artikler i den tyske presse har været nødvendig at lave der, hvor de faktisk har konstateret noget lignende eller måske endda værre misbrug af visumregler.
Så vi er meget optagede af det her.
Jeg vil også godt spørge udenrigsministeren, om Rigsrevisionen egentlig er det rigtige sted, for Rigsrevisionen kontrollerer, om økonomiske transaktioner er sket på den rigtige måde efter forvaltningsloven, men det her er måske nærmere et spørgsmål om bedrageri.
Per Stig Møller (KF), 2004-11-10:
Der skal ikke være tvivl om, at vi selvfølgelig beklager, at der har været 1.000 fejlekspeditioner.
Men 1.000 skal der heller ikke være.
I alle de sager, som er blevet nævnt, har Udenrigsministeriet straks iværksat undersøgelser og inspektioner.
Den problematiske praksis er i alle tilfælde blevet bragt til ophør.
Regler og procedurer er blevet gennemgået og indskærpet, og der er gennemført personalemæssige foranstaltninger.
Jeg mener faktisk derfor, at ministeriet i alle tilfælde har grebet meget håndfast ind og helt har standset den praksis, som man ikke var enig i.
Det har ministeriet gjort enten ved interne inspektioner eller ved undersøgelser i samarbejde med politiet.
Som det fremgår af redegørelsen til Nævnet, foranledigede Udenrigsministeriet to politimæssige undersøgelser i Islamabad gennemført.
I de øvrige tilfælde har Udenrigsministeriets egne undersøgelser ikke givet anledning til at antage, at en politimæssig efterforskning ville kunne frembringe yderligere oplysninger eller vurderinger.
Udenrigsministeriet har løbende og i tilknytning til undersøgelserne i de konkrete sager orienteret rigspolitiet, ligesom Udlændingestyrelsen er underrettet om en række af sagerne.
Jeg finder derfor ikke anledning til at bede justitsministeren om at bede Rigsadvokaten om at undersøge sagerne yderligere.
Men jeg har imidlertid fundet, at der kan være behov for, at også Rigsrevisionen ser på denne opgave.
For at sikre ekspeditioner af den højeste standard har jeg derfor den 22. oktober i år anmodet statsrevisorerne om at overveje, om der vil være behov for at gennemføre en undersøgelse af Udenrigsministeriets forvaltning på visumområdet, herunder især om de omfattende skridt, der er taget til at forebygge gentagelser, er fuldt tilstrækkelige.
Vi har indført resultatkontrakter med de enkelte ambassader og generalkonsulater, som påbegyndes fra 2005.
Ambassadørerne eller en anden overordnet medarbejder, der ikke til daglig arbejder med viseringer, skal gennemføre uanmeldt kontrol deraf.
Herudover vil der ske kontrol af ambassaderne samt generalkonsulaternes visumarbejde fra Udenrigsministeriet.
Det er min hensigt, som jeg også har nævnt tidligere, hvert år at sende en oversigt over repræsentationernes opfyldelse af resultatkontrakterne vedrørende visumområdet til Folketingets Retsudvalg.
Peter Skaarup (DF), 2004-11-10:
Jeg vil gerne begrunde spørgsmålet.
Det er jo stillet på baggrund af de mange sager, desværre, der har vist sig, hvor det er lykkedes personer fra udlandet at få visum til Danmark under falske forudsætninger.
Den redegørelse, der er fremkommet på området, siger, at man over en periode har haft i hvert fald 1.000 situationer, hvor der er fejl eller måske decideret svindel i forbindelse med visumansøgninger til Danmark, og hvad værre er, at når man så får adgang til at komme til Danmark på de her falske visa, er der ikke nogen kontrol med, om de pågældende udrejser igen.
På den baggrund er vores spørgsmål til udenrigsministeren og regeringen: Vil man inddrage andre offentlige myndigheder, her tænker jeg f.eks. på Rigsadvokaten, i undersøgelsen af de her sager?
Det vil reelt sige, at det er et spørgsmål om at lade politiet gennemgå sagerne.
Og hvad vil man i øvrigt gøre for at øge kontrollen på det her område?
»Vil udenrigsministeren anmode justitsministeren om at bede Rigsadvokaten tage skridt til en undersøgelse af, om der foreligger kriminelle forhold i Udenrigsministeriet i forbindelse med den for nylig afslørede visumsvindel på danske ambassader og generalkonsulater, eller har udenrigsministeren selv foretaget en sådan efterforskning og på den baggrund anset det for urimeligt at inddrage politiet, og er udenrigsministeren enig i, at vi i denne sag muligvis kun har set toppen af isbjerget?«
Morten Homann (SF), 2004-11-10:
Når man sænker en løbende regulering, så giver det et provenu i det første år, og uanset om man så bare havde lavet en lavere regulering i et år og så var vendt tilbage til den gamle regulering, så havde man de penge år efter år efter år, fordi man havde haft et år med lavere regulering.
Nu har man fastholdt en permanent lavere regulering af børnefamilieydelsen.
Det betyder, at man får stadig flere penge i kassen år for år for år.
Det vil sige, at man i 2005 ikke alene har råd til at flytte penge fra børnefamilierne til de ældre, som regeringen gjorde i 2004, men man har oven i købet fået nye penge, så man i alt er oppe på 160 mio. kr. ifølge skatteministerens tal, som man kan bruge til at finansiere nye initiativer.
Tilsvarende kommer der endnu flere penge fra børnefamilierne igen i 2006.
Sådan er logikken i det her: Der bliver akkumuleret flere og flere penge at gøre godt med.
Derfor spørger jeg: Er det ikke at holde børnefamilierne lidt for nar, at man påstår, man kommer med 100 mio. kr. i gave til dem, når de får lov til at betale mere og mere og mere og mere for hvert år, der går, med regeringens nye børnefamilieydelsespolitik?
Det er jo sådan, at de ting, der blev foreslået på finansloven for 2004, også skal reguleres opefter, og derfor er der også behov for flere penge i den afdeling.
Så må jeg altså bare sige, at hr. Morten Homann prøver at lave et link, som jeg ikke mener er der.
Der er vi jo simpelt hen uenige.
Men hvis man endelig skulle sige noget, så må hr. Morten Homann jo være en meget glad mand, i og med at pengene er fastholdt til børnefamilierne.
Det må jo være retorikken fra hr. Morten Homanns side, og det kan vi så alle sammen være glade for.
Men jeg kan stadig væk ikke acceptere det regnestykke, hr. Morten Homann prøver at lave, i og med at det er to fuldstændig adskilte ting, og at man, da man lavede finansloven for 2004, ikke havde overvejet, hvad man skulle lave og have finansieret i 2005.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Jo, men familieministeren må give mig ret i, at når man skifter en reguleringstakt ud med en lavere reguleringstakt, så er der jo ikke kun et provenu i år et, altså 2004; det fortsætter.
Men der kommer også et yderligere provenu i 2005 osv., i takt med at man opretholder den lavere stigningstakt.
Så et er, at børnefamilierne skulle være med til at finansiere nogle af de ting, som regeringen lavede med Dansk Folkeparti i 2004, men igen i 2005 kommer der yderligere et provenu fra børnefamilierne.
Der er det bare, jeg spørger: Hvorfor ikke være ærlig over for børnefamilierne og sige, at de sådan set selv er med til at finansiere det, som familieministeren nu fremlægger som en gave på de 100 mio. kr. til børnefamilierne, i og med at de også i 2005 får en endnu lavere børnefamilieydelse, end de ellers ville have fået?
Den stiger jo stadig væk, fordi den følger prisindekset i stedet for lønindekset.
Så den bliver jo altså ved med at sige, vil jeg godt understrege her.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-11-10:
Se, det, regeringen har gjort, er, at vi – i øvrigt i overensstemmelse med, hvad vi lovede vælgerne før sidste valg – har bevilget 500 mio. kr. ekstra til kommunerne til hjemmehjælp.
Så har der været noget debat om, hvad de penge er gået til, og der er så for nylig lavet en opgørelse, som Kommunernes Landsforening har været med til at lave, og som viser, at langt hovedparten af de penge rent faktisk er gået til pleje og omsorg for de ældre, akkurat som det var tilsigtet.
Hvordan kommunerne så disponerer pengene, blander vi os jo ikke i fra regeringens side; det er en lokal afgørelse, for det er dér, man ved, hvordan opgaven bedst bliver løst.
Sandy Brinck (S), 2004-11-10:
Jeg spørger selvfølgelig, fordi hvis man går ind og kigger på tallene for ældreplejen, så er der nogle tal, som jeg i hvert fald synes stemmer meget dårligt overens med, at vi har et stigende antal ældre, også selv om vi så skulle have et stagnerende antal blandt dem, som får hjemmepleje.
Har det så ikke vakt bekymring hos statsministeren at se i Danmarks Statistik, at antallet af hjemmehjælpstimer rent faktisk er faldende?
Når statsministeren nu oven købet præciserer over for mig i sit svar, at antallet af den gruppe ældre, som normalt modtager hjemmehjælp, faktisk er stagnerende, så må det da være til bekymring, at antallet af hjemmehjælpstimer er faldende.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-11-10:
Vi følger udviklingen meget, meget nøje, så nøje, at vi også går ind og kigger på, hvad det er for en stigning, der rent faktisk finder sted, for at kunne vurdere, hvordan udgiftsudviklingen så er eller bør være, for det er ikke et mekanisk regnestykke, som jeg var inde på før.
Først skal man tage hensyn til, hvor plejekrævende det stigende antal ældre er.
Lad mig bare tage et eksempel: Fra 2002 til 2004 steg antallet af ældre med 12.000 personer, men hele stigningen er sket blandt de yngste ældre, om jeg så må sige, nemlig dem mellem 65 og 69 år, og det vil sige en aldersgruppe, som typisk ikke har brug for hjemmehjælp eller i hvert fald meget lidt har brug for hjemmehjælp, mens antallet af ældre, som var 70 år og derover, stort set var uændret, ja, faktisk faldt lidt fra 2002 til 2004.
Og det viser jo bare, at det er et meget sammensat regnestykke.
Sandy Brinck (S), 2004-11-10:
Jeg takker for svaret og er glad for, at statsministeren starter med at sige, at det er selvindlysende, at hvis der kommer flere ældre, må det også give anledning til, at der bliver flere udgifter.
Så nævner statsministeren en række forbehold – altså at alt ikke altid er lige.
Det kan vi selvfølgelig godt blive enige om.
Men har statsministeren det ligesom jeg, at når man kan se, at antallet af ældre stiger, så går man lige ned og ser, hvordan det er med udgifterne, og hvis det er sådan, at de ikke følger den stigning, så kunne det være en lille advarselslampe, som gør, at man vil undersøge tingene nøjere?
Er det den samme måde, statsministeren forsøger at følge udviklingen på andre områder og også på ældreområdet på?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-11-10:
Hr. Keld Albrechtsen spørger, om jeg vil tilkendegive, at dyrevelfærd har høj prioritet.
Ja, det har allerhøjeste prioritet.
Det har jeg allerede svaret.
Jeg gentager det gerne.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-11-10:
Jeg vil godt spørge statsministeren, hvorfor statsministeren ikke til forberedelse af spørgsmålet har sat sig en lille smule ind i selve sagens substans.
Jeg fornemmer, at statsministeren har spurgt justitsministeren: Sker der noget på det her område?
Så har justitsministeren sagt, at der føres nogle drøftelser med Fødevaredirektoratet.
Men det, jeg spørger om, er: Vil der komme et klart signal fra statsministeren om, at det her er en højt prioriteret opgave, som der skal findes kraftige, virkningsfulde midler til at løse?
Det er det, jeg spørger om.
Det er jo det spørgsmål, jeg stiller statsministeren.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-11-10:
Det er absolut ikke uden beundring, at jeg her iagttager den kyndighed og ekspertise, som hr. Keld Albrechtsen lægger for dagen, når det gælder forholdene i de danske svinestalde.
Men jeg er ikke i stand til at komme det meget nærmere, end hvad jeg allerede har svaret.
I så fald tror jeg, at hr. Keld Albrechtsen med meget stort udbytte kan spørge den ansvarlige minister, som, når det gælder dyrevelfærd, er justitsministeren.
Som jeg oplyste, er justitsministeren i samarbejde med Fødevarestyrelsen i gang med at kigge på den rapport, der er kommet om dyrevelfærd, og at se på, hvilke initiativer den så giver anledning til.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-11-10:
Så vil jeg godt spørge statsministeren, om han på nuværende tidspunkt kender noget til, hvilke ting der behandles i de drøftelser, der åbenbart foregår.
Vi andre har jo den fornemmelse, at det går meget tungt, og derfor vil vi selvfølgelig også fra oppositionens side tage et initiativ, men regeringen har jo muligheden for at komme først med et udspil og helst et godt udspil.
Jeg vil godt spørge statsministeren, om han er enig i, at når vi ser på de forhold, der er i staldene i dag, ser på den sult, som svinene konstant lider af, fordi de ikke får grovfoder nok, og ser på den ekstreme overdødelighed blandt søerne, må det være et problem, man fra regeringens side må prioritere maksimalt højt, også af hensyn til danske eksportinteresser.
Det er jo også mange eksportkroner, der er på spil,
og derfor vil jeg godt spørge statsministeren, om han er i stand til uddybe sit svar og give et fingerpeg i retning af, om der kommer en virkelig opstramning af reglerne om dyrevelfærden i staldene.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-11-10:
Jeg er naturligvis næsten taknemlig, vil jeg sige, over den tillid, hr. Keld Albrechtsen her viser mig, men jeg må fuldstændig afvise hr. Keld Albrechtsens påstand om, at ministrene ikke skulle være stærkt engagerede i f.eks. dyrevelfærd, for det er de i høj grad.
Der er tale om et aktuelt og vigtigt emne, som regeringen prioriterer meget højt.
Dyrevelfærden skal være i orden for det enkelte dyr, og det gælder, uanset om der er tale om en stor bedrift, eller der er tale om et mindre landbrug.
Jeg kan oplyse, at Justitsministeriet i samarbejde med Fødevarestyrelsen overvejer, hvilke initiativer den rapport om dyrevelfærd, som hr. Keld Albrechtsen omtaler i sit spørgsmål, giver anledning til.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-11-10:
»Hvilke initiativer påtænker regeringen i anledning af, at Dyrenes Beskyttelse i rapporten »Velfærdsproblemer hos de danske søer« har dokumenteret overordentlig alvorlige dyrevelfærdsproblemer i svineproduktionen, og i anledning af, at Dansk Landbrug ifølge oplysninger i Landbrugsavisen den 9. september 2004 forudser en stigning i svineproduktionen på 20 pct. frem til 2015, hvilket er en stigning, der vil gøre dansk svineproduktion endnu mindre bæredygtig, end den er i dag?«
Skriftlig begrundelse
Spørgsmålet om dyrevelfærd i den danske svineproduktion har på ny været genstand for betydelig interesse i forbindelse med den omtalte rapport fra Dyrenes Beskyttelse.
I besvarelsen af en række spørgsmål har der været henvist til, at bl.a. skærpet kontrol med overholdelse af gældende bestemmelser og forbrugernes efterspørgsel efter økologisk kød skulle medvirke til at forbedre forholdene ved svineproduktionen.
Det vil imidlertid være af interesse at få regeringens samlede overvejelser over, hvordan problemerne i svineproduktionen kan løses, og om regeringen har gjort sig nogle overordnede tanker om udviklingen i størrelsen af den danske svineproduktion i den næste halve snes år.