runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Margrete Auken (SF), 2004-04-29:
Vi havde sparet nogle ting, hvis man havde hørt, hvad jeg sagde før, for det hundeslagsmål - det er selvfølgelig også lidt til fru Birthe Rønn Hornbech - jeg nævnte, var et i finanslovsforhandlingen.
Det var ikke et hundeslagsmål i forbindelse med kirkedebatten, men jeg sagde, at vi ikke skulle overlade den til det hundeslagsmål i finanslovsforhandlingerne, for
der får den ikke den plads, den skal have.
Men jeg er meget godt tilfreds med det, der bliver sagt her i debatten; det kan godt være, at kirkeministeren ikke er klar over det, men den har kørt i 10 år.
Den breder sig, den har godt fat, den har været ude i distriktsforeninger, lokalsteder, sogne, og der hvor alle blomsterne blomstrer, og den har den vidunderlighed ved sig, at jo længere tid den løber, jo mere klart bliver det, at kirken både kan og vil selv.
Det synes jeg er en glimrende konklusion, og jeg håber da, at det også er det, ministeren mener med det, at det ikke er den kønne buket, der nødvendigvis måtte passe hende, men den kønne buket, der passer det kirkelige landskab, hvor debatten har været.
Bare vi er sikre på det, så har jeg ingen indvendinger.
Men der er ikke blevet sagt noget i dag, som giver mig anledning til bekymring over, om ministeren vil køre noget hen over det kirkelige landskab, fordi det måske ikke var en buket, der passede ind i hendes smag, men jeg kan så gå ud fra, at det heller ikke er det, der bliver spurgt efter.
Ja, jeg håber minsandten, at den her debat kommer til at gå sømmeligere for sig end den forrige, for da vi havde den store debat ude i menighedsrådene, var det næsten dem alle sammen, der sagde nej.
Så er det rigtigt, at man tog den tilbage igen og pillede noget ud af den, og i anden omgang sendte man den kun til vennerne.
Det var da ikke ude til den store debat i anden omgang.
Det var Landsforeningen, som ministeren på det tidspunkt havde styr på - det har man ikke mere - og det kørte derefter.
Jeg håber da, at processen bliver bred denne gang, for den brede del af menighedsdebatten var en klar afvisning.
Hvis man talte op, hvad der var på nejsiden i forhold til jasiden, så var det demonstrativt tungt på nejsiden.
Så kunne ministeren ikke få andet igennem end nogle, synes jeg, dårlige ting, altså i virkeligheden vild centralisme, og det var jeg den, der så.
Det ved jeg.
Hun kalder det decentralisering, når man lægger opgaver ud til folk, som man derefter trækker ind og sørger for, at det bliver hos hende, det foregår.
Tove Fergo (V), 2004-04-29:
Jeg troede næsten ikke, at jeg hørte rigtigt.
Jeg tænkte, at fru Margrete Auken havde husket på et andet lovforslag eller en anden debat, men så gik det op for mig, at fru Margrete Auken ikke huskede galt, men åbenbart læser forkert.
Så vil fru Margrete Auken nemlig kunne se, at det faktisk ikke er rigtigt, hvad fru Margrete Auken lige netop har stået og sagt her på talerstolen.
Det er jo lidt underligt.
Ministre udtaler sig under ministeransvarsloven, og det vil sige, det skal være rigtigt, hvad de siger, og hvis de siger noget forkert, kan de blive draget til ansvar.
Sådan er det ikke med folketingsmedlemmer.
De kan godt stå og sige noget, der ikke er rigtigt.
De bliver ikke draget til ansvar umiddelbart, men deres vælgere vurderer jo, om det, de siger, er den politik, de ønsker ført eller ej.
Freddy Dam (V), 2004-04-29:
Hovedparten af selskabsskatten betales i form af acontoskat i løbet af indkomståret.
Det sker dels ved obligatoriske rater, såkaldt ordinær acontoskat, og ved frivillige indbetalinger af acontoskat.
De to ordinære rater af acontoskat indbetales senest den 20. marts, henholdsvis den 20. november i indkomståret.
Ordinære acontoskatterater beregnes som 50 pct.
af gennemsnittet af selskabets indkomstskat i de tre foregående indkomstår efter fradrag af den højeste indeholdte udbytteskat i perioden.
Herudover kan selskaberne vælge at indbetale frivillig acontoskat, hvor de opnår et tillæg på 1 pct. af beløbet ved betaling inden den 20. marts, mens de afkræves 1 pct. af beløbet ved betaling efter den 20. marts, men før den 20. november i indkomståret.
Procenttillæggene skal korrigere for, at indbetalingerne finder sted 4 måneder før eller efter den 20. juli i indkomståret, som for så vidt er forfaldsdag.
Den samlede acontoskat modregnes i indkomstskatten, og fremkommer der et overskud, et overskydende beløb, udbetales det med en skattefri godtgørelse på 4,2 pct.
Hvis derimod indkomstskatten overstiger acontoskatten, opkræves det manglende beløb som restskat med et ikkefradragsberettiget tillæg på 10 pct. i november i året efter indkomstskatteåret.
Den skattefri godtgørelse på 4,2 pct. og restskattetillægget på 10 pct. er i forhold til den nuværende markedsrente så høj, at procentsatserne i sig selv skaber incitament til at foretage urealistisk høje frivillige indbetalinger af acontoskat for at virksomhederne kan sikre sig imod en eventuel restskat. Med de nugældende regler kan det i virkeligheden bedre svare sig at indbetale den overskudslikviditet, som selskaberne måtte have, til skattemyndighederne eller sætte beløbet i banken.
Det kan vi naturligvis ikke have, og derfor er Venstre meget tilfreds med, at regeringen har valgt at fremsætte forslag om justering af satserne i acontoskattesystemet, således at det gøres modstandsdygtigt over for udsving i det generelle renteniveau.
Det foreslås derfor at fastlægge godtgørelsesprocent, restskatteprocent og procenttillæg for frivillige indbetalinger af acontoskat med udgangspunkt i en markedsrente beregnet på grundlag af en række bestemte obligationer.
For at undgå, at godtgørelsesprocenten bliver for attraktiv i forhold til markedsrenten, fastsættes den med udgangspunkt i 60 pct. af markedsrenten for den relevante periode, og restskatteprocenten fastsættes som godtgørelsesprocenten med tillæg af 3,5 pct.
Hvis man anvender forslaget på 2003 eller på indkomståret 2004, vil markedsrenten være 3,99 pct., den reducerede markedsrente vil være 2,4 pct., godtgørelsesprocenten 2,2 pct., og restskatteprocenten 5,7 pct., og det finder vi i Venstre er et meget rimeligt niveau. Så dette forslag, der indfører en variabel rente på et rimeligt niveau, og som afmonterer selskabernes mulighed for spekulation imod staten, er et forslag, som Venstre kan støtte.
Jens Peter Vernersen (S), 2004-04-29:
Jeg havde egentlig forventet, at Venstres ordfører havde givet baggrunden for, hvorfor dette forslag var indført med lovforslaget L 99 i foråret 2002.
Det var i øvrigt det lovforslag, hvormed man vel også åbnede op for eller ikke lukkede det hul, som gav TDC et kæmpe fradrag.
Det var et lovforslag, som åbenbart har flere ulykker på samvittigheden, og jeg havde egentlig også forventet, at hr. Freddy Dam havde tilkendegivet, at det var en fejl at man indførte denne regel, hvor man fjernede loftet over acontoindbetalingen.
Det har medført, at der måske er indbetalt 6 mia. kr. ekstra i acontobeløb, hvilket giver en rente til selskaberne på 240 mio. kr. Jeg synes, det er tankevækkende, at der skal så meget polemik til om sagen, før skatteministeren tager fat om et problem og lukker hullet.
Det er jo ikke sådan, at det ikke er blevet påpeget, først under behandlingen af L 99, men også i den løbende proces.
Det havde jeg forventet at der var kommet lidt frem om under denne her ordførertale.
Freddy Dam (V), 2004-04-29:
Umiddelbart fremstår der jo ikke noget spørgsmål fra hr. Jens Peter Vernersen, men skal jeg overhovedet kommentere hr. Jens Peter Vernersens indlæg, så går min kommentar ud på, at jeg jo glæder mig over, at der nu indføres variable rentesatser på det område her, for jeg har altid fundet det underligt, at man uanset markedsrenteniveauet har kunnet arbejde med faste satser i skattelovgivningen.
Den historiske baggrund for det synes jeg for så vidt er mindre interessant, men jeg synes, at lovforslaget her faktisk er ualmindelig godt og sørger for en langt mere rimelig ordning i fremtiden.
Jens Peter Vernersen (S), 2004-04-29:
Ja, det er da muligt, at hr. Freddy Dam synes, at den historiske forklaring er uinteressant.
Men sagen er jo, at det var VK-regeringen, der som noget af det første skrupelløst fjernede det loft, der har givet det her dræn i statskassen.
Det synes jeg faktisk at hr. Freddy Dam skulle have beklaget, men selvfølgelig, hvis det er Venstres politik på den måde at forære 240 mio. kr. til det erhvervsliv, som har indbetalt, så synes jeg også, det er godt, at det kommer frem i lyset.
Det synes jeg egentlig godt hr. Freddy Dam kunne kommentere.
Tove Fergo (V), 2004-04-29:
Nu er det jo sådan, at vi har en fantastisk rummelig folkekirke, og det er netop det, der har gjort den langtidsholdbar, at der er plads til alle de mange variationer, der er af den evangelisk-lutherske opfattelse af kristendommen.
Sådan skulle det meget gerne fortsætte.
Jeg kan kun sige for mit eget vedkommende, at jeg har lyttet intenst hele tiden til, hvad man mener i folkekirken.
Der kom jo 300-400 høringssvar, og det var netop det, der var fællesnævneren for disse mange høringssvar, som blev til den reform af menighedsrådsarbejdet, som et bredt, bredt flertal, faktisk hele Folketinget på nær SF og Enhedslisten, kunne støtte og slutte op om.
Det mener jeg er et strålende eksempel på, hvor vigtigt det er at lytte, og hvordan der bliver lyttet til folkekirkens mange, mange forskellige røster.
Tove Videbæk (KD), 2004-04-29:
Kristendemokraterne er positive over for intentionerne i SF's forslag om bedre og billigere daginstitutioner.
Især er vi meget positive over for den del af forslaget, som har med indholdet og kvaliteten af dagtilbuddene at gøre.
Det forslag stemte SF for, og det var vi meget glade for.
Vi ville egentlig også gerne stemme for det her forslag, for vi er enige i, at der skal mere tid og flere penge til kvalitetsudvikling på den enkelte institution.
Vi er enige i, at der skal være mere tid til børnene, altså bedre normering, flere voksne, især i daginstitutioner, hvor der er mange udsatte børn, og vi er enige i, at der skal mere plads til at lege og udfolde sig inde og ude.
Vi er også enige i, at der skal være sundere miljø for børn og pædagoger og sundere mad.
Det er vi helt, helt enige i.
Men punkterne om gratis mad, om nedsat forældrebetaling og fuld pasningsgaranti fra 0 år kan vi simpelt hen ikke gå ind for.
Endvidere står der i bemærkningerne, at forslagsstillerne lægger op til at give en politisk bestemt retning for de værdier, normer m.v., der skal præge dagtilbuddenes arbejde.
Det er jeg ikke helt sikker på at vi er enige i.
Måske menes der noget andet end det, vi læser i det.
Men vi er faktisk lidt undrende over for den sætning, og vi kan i hvert fald ikke læse sådan noget som mangfoldighed i den.
I de kommende år får vi færre børn i gruppen 0-6-årige, og det mener også vi at vi bør udnytte som en gylden anledning til at skabe bedre forhold for vores børn.
Minimumsstandarder for forholdene i daginstitutioner er vi helt med på.
Det drejer sig bl.a. om kvadratmeter, mere plads til børnene; det drejer sig om nedsættelse af støjen eller et maksimumsstøjniveau; det drejer sig om sikkerhed på legepladserne osv. osv.
Børn er i gennemsnit i de første 6 leveår i daginstitution 10.000 timer, så det siger jo sig selv, at det betyder utrolig meget, at der er gode og sunde forhold for børnene disse steder.
Så egentlig ville vi gerne stemme for forslaget, men da der er enkelte dele i det, som vi ikke kan støtte, kan vi desværre ikke gøre det.
Vi kan også se, at den undersøgelse, som BUPL og Vilstrup Research har lavet i samarbejde, og som er blevet offentliggjort i dag, faktisk afslører, at hovedparten af landets forældre mener, at politikerne primært bør rette
fokus mod kvalitet og indhold og ikke så meget på billigere pasning
Så dermed mener vi også, at Kristendemokraterne er på rette vej.
Villy Søvndal (SF), 2004-04-29:
Det vil i hvert fald medføre betydelige vanskeligheder at mene det uden samtidig at komme med en lang forklaring, og det er også derfor, vi har været så optaget af, at forslaget understreger, at der skal passes på med overførselsindkomster, der tildeles velhavende, f.eks. børnechecken.
Men når vi diskuterer fripladser, er sagen, at man i SF's øjne ikke kan karakterisere et ægtepar, hvor begge er på dagpenge, som velhavende.
Det tror jeg ikke engang De Konservative vil mene, og det er derfor, vi siger, at det ville være fornuftigt at forlænge fripladsstrækket, så det sikres, at den type lavindkomstfamilier - vi kan også tage et ægtepar, hvor en kassedame er gift med en lavtlønnet kommunalt ansat, de er jo heller ikke velhavende - også bliver omfattet af det.
Det er jo en håndsrækning, som virker meget direkte, når det gælder om at sikre lavindkomstgrupperne lidt mere råderum.
Line Barfod (EL), 2004-04-29:
Enhedslisten støtter bestemt også intentionen med dette forslag om at få nogle meget bedre vilkår for vores børn.
For selv om jeg er enig med fru Margrethe Vestager i, at der findes utrolig mange gode institutioner og mange kommuner, der har lagt nogle rigtig gode rammer, så er der desværre også mange steder, hvor der er skåret så voldsomt, at det er svært for pædagogerne at få dagligdagen til at hænge sammen og svært at nå at gøre alle de gode ting, som man gerne vil.
Derfor er det utrolig vigtigt, at vi sikrer, at der kommer flere penge, ligesom det er vigtigt, at vi sikrer, at der er nogle ordentlige fysiske rammer.
Og derfor har vi fra Enhedslistens side jo også igen og igen fremsat forslag om en miljølov for børn, der sikrer, at de fysiske rammer skal være i orden.
Vi håber, at det, når der forhåbentlig snart kommer et valg og et nyt flertal, så kan lykkes, og at vi bliver enige om at få fastsat nogle fysiske rammer, at vi bliver enige om at få sikret, at der er god mad til børnene, som også fremgår af SF's forslag her; alle de mange ting, som vi gerne vil gennemføre for at sikre, at børnene får nogle ordentlige forhold. Med hensyn til spørgsmålet om friplads vil jeg sige, at jeg synes, det er væsentligt at se på.
Jeg så allerhelst, at det var gratis at have børnene i daginstitution, ligesom det er gratis, at børnene går i skole.
Nu var fru Charlotte Dyremose før så optaget af i forbindelse med de ganske få tilfælde af højtlønnede enlige forsørgere, at man både kunne betale topskat og få noget nedsat betaling i en daginstitution.
Jeg er sådan set mere optaget af de mange situationer, hvor der er to dagpengemodtagere, som ikke kan få fuld friplads.
Det synes jeg sådan set er et langt større problem, som kan have konkret betydning i nogle børnefamilier, og som man burde se på at få ændret. Hvad angår spørgsmålet om visioner for, hvad det er, børnene skal opleve i deres hverdag, så er vi meget optaget af at holde fast i, at børnene skal have lov til at lege, at det er meget vigtigt, at vi ikke fastsætter noget som helst om læreplaner eller andet som det, flertallet jo desværre har vedtaget.
Vi mener, det er vigtigt at holde fast i, at børn skal have lov til at være børn, indtil de starter i skole, at de skal have lov til at lege så meget som overhovedet muligt, uden at man fastsætter nogle konkrete mål for, hvad det enkelte barn skal nå. Derfor er vi også lidt bekymrede for, hvad der egentlig ligger i de her visioner, hvad det politiske ambitionsniveau, som SF stiller op, mere konkret indebærer.
Vi mener, det er vigtigt at sikre, at vi fortsat kan have den mangfoldighed.
Det tror vi heller ikke at SF vil ændre på, og derfor er det mere et spørgsmål om at få diskuteret eventuelt under udvalgsarbejdet, hvad det mere præcis er, der ligger i det.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2004-04-29:
Sådan som Enhedslisten har set det her forslag, er det jo i høj grad et spørgsmål om at stille dem, der lejer værelser, mere lige med folk, som f.eks. lejer hele lejligheder.
Derfor er jeg ikke sikker på, at jeg helt forstår den bekymring, som ministeren har på det her område.
Men jeg synes da, det kunne være rart, om ministeren ville give et par bud på, hvilke værktøjer ministeren vil tage i anvendelse for at sikre, at der ikke bliver taget de horribelt høje priser i forbindelse med værelsesudlejning, som vi ser i dag, og hvor det, at der kun er 1 måneds opsigelse for værelseslejernes vedkommende, betyder, at de står uden tag over hovedet, inden man overhovedet har fået gang i sagen.
Henriette Kjær (KF), 2004-04-29:
Det er regeringens ambition at skaffe boliger nok
, så huslejen også holder sig på et rimeligt niveau, så der ikke er nogen, der kan spekulere i meget høje huslejer, fordi der simpelt hen ikke er små boliger nok til f.eks. studerende. Det er jo så også derfor, vi er gået ind i at sikre flere byggerier af ungdomsboliger. Så er jeg ikke enig i, at det er så grotesk, som det bliver fremstillet her, som om det er et vanvittig stort problem.
Der er brodne kar, det medgiver jeg gerne, men der synes jeg, vi har et godt system til at fange det op, så man kan klage og så få nedsat lejen.
Jan Kristiansen (V), 2004-04-29:
Jeg spørger mig selv, hvad det egentlig er, Socialdemokraterne vil opnå med det her forslag.
Hvis det er at skaffe flere værelser til unge mennesker f.eks. under uddannelse, så er det her ikke vejen, det vil tværtimod medføre, at der bliver færre værelser til rådighed.
Udlejerne af enkeltværelser er normalt ikke professionelle udlejere, men almindelige mennesker, der har et værelse i overskud og accepterer at dele køkken og/eller badeværelse med et fremmed menneske.
Når man lader et andet menneske komme så tæt på, risikerer man, at kemien ikke passer, og så er et opsigelsesvarsel på 3 måneder meget lang tid.
At sikre rimelige huslejer ved at inddrage huslejenævnet virker meget bureaukratisk, for det kræver reelt set, at huslejenævnet skal vurdere alle forholdene omkring hver enkelt værelsesudlejning for at kunne give en korrekt vurdering af lejens størrelse.
Hvordan har Socialdemokraterne forestillet sig, at vi skal motivere almindelige mennesker, der udlejer et enkelt værelse i deres eget hjem, til at deltage i denne administrative proces?
Reglerne omkring dette fastsættes i vedtægterne for foreningen, og hvordan disse udformes, skal vi ikke blande os i.
Vejen frem til at formindske presset på værelsesområdet er at øge nybyggeriet, og med støtteordninger til opførelse af private ungdomsboliger er det den vej, Venstre har valgt.
Venstre kan derfor ikke støtte forslaget.
Lissa Mathiasen (S), 2004-04-29:
Når Venstres ordfører siger, at hvis det her forslag skulle blive vedtaget, vil det betyde færre værelser og dermed en forringelse for de mennesker, der ønsker at leje et enkeltværelse, vil det så sige, at man fra Venstres side accepterer fuldt og helt, at nogen, fordi der er mangel på værelser, skal have lov til at udnytte andre menneskers bolignød?
Det er jo faktisk det, man siger med det udsagn
Må jeg forstå det sådan?
Jan Kristiansen (V), 2004-04-29:
Nej, det må fru Lissa Mathiasen ikke.
Det skal forstås på den
måde, at vi mener, at jo flere værelser der er til rådighed, jo lavere vil lejen være, og de brodne kar, som fru Lissa Mathiasen omtaler, vil blive presset ud af markedet.
Det er den vej rundt, det skal forstås.
Lissa Mathiasen (S), 2004-04-29:
Jamen vi står faktisk i en situation i dag - lad os bare tage Københavnsområdet - hvor der er en meget stor mangel på værelser, altså på enkeltværelser.
Der er generelt mangel på lejeboliger.
Og der siger man jo med det udsagn, som kommer fra Venstres side her, at det er i orden, at der er nogle, der rent faktisk tager en ågerleje.
Støtter Venstre virkelig det?
Henriette Kjær (KF), 2004-04-29:
Jeg tror simpelt hen ikke på modellen.
Det vil jo betyde et kæmpe bureaukrati eller i hvert fald en kæmpe arbejdsbyrde, fordi huslejenævnet så i givet fald skulle ud at se på den enkelte bolig, for én ting er beliggenheden, en anden ting er jo beskaffenheden, værelsets stand, hvordan det er indrettet, om toilettet er tæt på eller langt væk, køkkenfaciliteter osv.
Og så synes jeg, at retstilstanden, sådan som man foreslår det fra Socialdemokraternes side, er fuldstændig horribel - at man i god tro lejer et værelse ud til en pris, man vurderer som værende rimelig, og så kan pålægges en bøde, hvis huslejenævnet efterfølgende mener, at det er for høj en pris, lejeren har betalt for det.
Jan Kristiansen (V), 2004-04-29:
Vi har igangsat støtteordninger til opførelse af private ungdomsboliger, vi har foranstaltet, at der kan gives 24.000 kr. i fradrag, hvis man lejer et enkelt værelse ud, og der er nogle af ældreforeningerne, der er gået ind og har skaffet flere værelser, så der faktisk - jeg mener det var i 2001 - i Københavnsområdet var 40 pct. flere værelser til udlejning på den konto.
Så det er den vej, vi vil køre, og vi vil opføre
flere private ungdomsboliger, give støtte til det.
Som ministeren påpegede, er der stadig mulighed for at klage igennem huslejenævnet.
Den ret forsvinder jo ikke.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2004-04-29:
Jamen det problem, vi behandler her, er jo netop, at når en lejer af et værelse skal have behandlet en sag i huslejenævnet, er det sådan, at lejeren kun har 1 måneds opsigelse, og da der ikke er de samme krav til, hvilke årsager der skal være til, at man bliver sagt op - man har ikke de samme rettigheder, som hvis man var lejer af en lejlighed - vil det altså sige, at vi står i en situation, hvor man ikke er sikret at kunne blive boende det sted, hvor man bor, i mere end 1 måned, såfremt man lægger sag an mod udlejer.
Mener Venstres ordfører, at det er en holdbar situation for dem, der i dag lejer et værelse?
Jan Kristiansen (V), 2004-04-29:
Det er korrekt, at der er brodne kar i enhver branche, det er der også her.
Og vi mener reelt set, at det vil blive afhjulpet ved, at der bliver bygget flere private ungdomsboliger.
Freddie H. Madsen (DF), 2004-04-29:
B 143 er et beslutningsforslag fremsat af Socialdemokratiet.
Beslutningsforslaget omhandler en modernisering af reglerne for udlejning af værelser og består af fire elementer.
1. Opsigelsesvarslet for lejere af enkeltværelser skal forlænges til 3 måneder.
2. Udlejeren skal kunne idømmes en bøde, hvis der kræves en højere leje end tilladt, uanset om huslejenævnet tidligere har afsagt kendelse om lejens størrelse.
3. Huslejenævnet skal forpligtes til på forespørgsel at oplyse udlejeren om niveauet for rimelig leje ved værelsesudlejning og ved forbedring af lejemålet.
4. Reglerne for værelsesudlejning gøres præceptive for andelshavere.
Umiddelbart lyder det for Dansk Folkeparti som en god idé at forlænge opsigelsesvarslet til 3 måneder.
Men det vil så også medføre, at udlejeren ved lejlighed vil kræve 3 måneders depositum samt 1 måneds forudbetalt husleje, hvilket mange unge mennesker ikke har råd til at betale. Med hensyn til punkt 2 om, at udlejeren skal kunne idømmes en bøde, hvis der kræves for høj en husleje, mener vi, at der kan klages til huslejenævnet, hvis klagen medfører opsigelse af lejeren.
Som det fremgår her, kan der gøres brug
af § 32 og § 33 i boligreguleringsloven. Med hensyn til det tredje element i forslaget, hvor huslejenævnet forpligtes til at oplyse udlejeren om niveauet for rimelig husleje ved værelsesudlejning og ved forbedring af lejemålet, kan det være en udmærket idé især med hensyn til førstegangsudlejere. Det fjerde element omfatter værelsesudlejning for andelshavere, hvilket vi egentlig også synes er en god idé, altså at man fik ført ind her, at man kan leje værelser ud i andelsboliger.
Summa summarum: Vi synes egentlig, at forslaget her slet ikke er så dårligt, og vi vil se positivt på det under udvalgsarbejdet.