Lise von Seelen (S), 2006-01-11:
Dette lovforslag har fokus på problemet, og det er fint, for det er der brug for.
Der er særlig fire fokuspunkter: Hvis børn forsømmer deres skolegang, hvis de er på vej ud i kriminalitet eller er tæt på kriminelle miljøer, hvis børn og unge har problemer med adfærd og tilpasning, eller hvis forældrene nægter at samarbejde med de relevante myndigheder.
Der er ingen tvivl om, at ethvert barn eller ungt menneske, der har problemer vedrørende et eller flere af punkterne, har brug for hjælp.
Det er også vigtigt, at der i lovforslaget spottes på, at det er en sammenhængende hjælp, der er brug for, altså at mange myndigheder trækker på de samme metoder og den samme hammel.
Det er et godt fokuspunkt at have, og det er faktisk det gennemgående tema i den første del af lovforslaget.
Det er rigtig fint, men spørgsmålet er så, om de redskaber, der er brug for, i virkeligheden allerede findes i den eksisterende servicelov, om de er tilstrækkelige, og om vi forstår at bruge dem.
Vi har allerede redskaber, der kræver forældrenes samtykke, vi har redskaber, som ikke kræver forældrenes samtykke, og allerede i dag er der også mulighed for at iværksætte forældreprogrammer.
Men vi kan se, at det ikke bliver gjort særlig hyppigt, og det kunne være interessant at vide, om det skyldes, at kommunerne ikke værdsætter metoden, om de ikke har de kompetencer, der skal til, eller om kommunerne ikke har penge til at gennemføre det.
Det vil vi sådan set
Lovforslaget har også den pointe, at der kan gives specifikke forældrepålæg.
Det synes vi er en god idé, fordi der i nogle tilfælde godt kan være brug for at indgå en meget konkret aftale med forældrene om, hvad de skal leve op til.
Der, hvor vi synes der er nogle problemer og nogle ubalancer i forslaget, er angående det spørgsmål, jeg stillede Venstres ordfører.
I bemærkningerne til lovforslaget lægger regeringen afstand til de mennesker, vi taler om, og det synes vi grundlæggende er særdeles problematisk, når der skal laves foranstaltninger, som skal inkludere forældrene.
På det ene møde, der er holdt med ministeren om dette spørgsmål, sagde vi, at vi syntes, det var et uacceptabelt grundvilkår, men ministeren har altså valgt at fastholde formuleringen i lovforslaget, og det synes vi er rigtig ærgerligt.
Vi synes, det skaber en ubalance, som vil komme til at hæmme de intentioner i lovforslaget, som ellers kunne være rigtig gode.
Vi synes også, det er forkert, at man har beholdt den del af lovforslaget, som handler om at standse forældreydelsen.
Det er let at forestille sig, hvordan det kan medføre spændinger mellem børn og forældre og dermed skabe en forhindring for, at det gode samspil, som er nødvendigt, kan opnås.
Dertil kommer, at vi kan se, at høringssvarene fra de fagfolk, som har med området at gøre, faktisk anbefaler lige præcis det, jeg nævnte i den første del af min tale om den sammenhængende, tværfaglige indsats og forældrespecifikke pålæg, hvorimod man fraråder at tage den sanktionerende del med, fordi den faktisk vil blokere for det, som er hensigten med lovforslaget, altså at få forældrene aktiveret.
Det synes vi man skal lægge mærke til, og vi synes også, man skal lægge mærke til en anden ting, nemlig det retssikkerhedsmæssige.
Vi synes, det er rigtig ærgerligt, at den gode del af lovforslaget bliver hæmmet af den del, som efter vores mening skaber ubalance, og derfor vil vi sandsynligvis undlade at stemme til lovforslaget.