Jørn Pedersen (S), 1999-02-12:
Man skulle jo tro, når man har hørt debatten her på det sidste, at det her kun er et spørgsmål om efterløn; men det
er det jo ikke alene.
Der ligger faktisk også i de lovforslag, vi behandler i dag, at folkepensionsalderen fremover nedsættes fra 67 til 65 år, og det har mange steder givet anledning til stor og sikkert også velbegrundet bekymring - al den stund at der er mange førtidspensionister, der havde planlagt en tilværelse, hvor de havde deres førtidspension med de tillæg, de i den anledning havde fået bevilget, helt frem til de var 67 år.
Derfor har vi, også fra Socialdemokratiets side, været meget optaget af at lave en model, så trygheden blev bevaret, og derfor ser vi i dag et lovforslag, der klart beskriver, at de folk, der har fået tilkendt førtidspension og får den frem til den 1. juli i 1999, stadig vil være omfattet af de regler, vi kender i dag.
, så de mange bekymrede førtidspensionister nu ved, at der sker ingen ændringer, og de mister ikke noget ved det her.
Det synes jeg vi kan hilse med tilfredshed.
Angående de fremtidige førtidspensionister - altså dem, der bliver omfattet af ordningen efter den 1. juli 1999 - vil det blive sådan, som det ligger i aftalen, at der skal forhandles om, hvordan deres problemer skal løses.
Men det ligger også klart, at det ikke er et forringelsesforslag, vi kommer til at tale om, det er faktisk et spørgsmål om, hvordan vi sikrer, at de midler, der i dag er sat af til området, også vil være der fremover.
Det er i hvert fald et område, hvor vi fra Socialdemokratiets side er åbne, og hvor vi naturligvis er lydhøre over for gode ideer, både fra de politiske partier og selvfølgelig også fra de interesseorganisationer, der måtte have nogle specielle ønsker i denne anledning.
Der kan nok findes nogle eksempler på, at der har været nogle forhold, der har været uhensigtsmæssige, men det får vi så rettet op på nu.
I forbindelse med serviceloven, som ikke har været gældende så længe, er der jo også nogle ændringer for førtidspensionisterne.
Det samme gælder, hvis man har fået tilskud til at ansætte en personlig medhjælper, som nogle af de svært handicappede har; de bevarer også denne ret frem til det 67. år.
Derfor synes jeg faktisk alt i alt, at når det drejer sig om førtidspensionerne og førtidspensionisterne, er de lovforslag, vi i dag behandler, ganske fornuftige. Trygheden er der, det er den også fremover, og med hensyn til hvad der måtte komme, når vi taler om den gruppe, der i dag ikke er omfattet af reglerne og ikke vil blive det inden deadline, vil vi sætte os stille og roligt ned og sørge for, at vi får tingene kørt ind på en ordentlig måde.
Det er vel også vigtigt at nævne, når vi nu står med disse ting, at i og med at en del af baggrunden for hele efterlønsreformen har været, at der har været et politisk ønske om at sikre, at folk trak sig senere tilbage, og at det skulle kunne betale sig, skal man også kigge på de ændringer, der nu sker vedrørende folkepensionens grundbeløb og det, man må tjene ved siden af.
Der er jo nogle klare forbedringer, der gør, at det vil være mere attraktivt - også for folk, der er gået på folkepension - at have en indtægt ved siden af, fordi man faktisk skal ret højt op, før der sker en direkte modregning i grundbeløbet.
Om det vil få den store effekt vil jo først vise sig, når der er gået et stykke tid, men i hvert fald kan man sige, at den del af lovkomplekset følger op på det signal, at vi ønsker, at folk trækker sig senere tilbage fra arbejdsmarkedet, hvis det er muligt.
Jeg vil slutte med at sige, at vi i Socialdemokratiet hilser med stor tilfredshed, at vi er kommet i den situation, at vi kan fremsætte og førstebehandle disse forslag i dag.
Først og fremmest garanterer forslagene, at førtidspensionister - uanset hvor gamle de er - fremover bevarer de rettigheder, de har i dag, og derfor skal jeg anbefale forslagene.