Connie Hedegaard (KF), 2006-10-12:
Må jeg ikke starte med indledningsvis at kvittere for de mange positive tilkendegivelser, jeg synes der har været sådan til hovedsporet, hovedtankegangen i den redegørelse, vi har behandlet i dag.
Jeg synes, det har været meget klart tilkendegivet fra VKO, men det er også interessant med de klare tilkendegivelser, der kom f.eks. fra den radikale ordfører og fra SF's ordfører om, at vi nu skal kigge fremad.
Det er også blevet meget, meget klart tilkendegivet, at det hovedspor, der er her, er meget anvendeligt som en ramme for at diskutere miljøpolitikken og naturpolitikken, og det er præcis det, der har været meningen med denne redegørelse.
Derfor er overskriften heller ikke tilfældigt valgt: Fremtidens natur – vores ansvar.
Der ligFTTM006.fm Page 394
Thursday, November 16, 2006 9:51 AM
ger simpelt hen denne generationsforpligtelse, som så mange har tilsluttet sig heroppefra i dag, og det er for mig som konservativ og for regeringen en af de allermest afgørende forpligtelser, vi har som mennesker: at sikre, at der også er noget til dem, der kommer efter os.
Det er derfor, redegørelsen bl.a. citerer kunstneren Bjørn Nørgaard, der har brugt det her billede med, at vi ikke skal være som græshopperne, der kommer og slår sig ned på marken, æder det hele og intet efterlader til dem, der kommer efter os.
Det er også givet, at hvis man tager den forpligtelse alvorligt, har man påtaget sig en meget, meget stor opgave på en klode, hvor der bliver flere og flere til at dele naturressourcerne – i øvrigt i et meget lille, tætbefolket land, hvor presset mod naturen hele tiden som følge af vores livsstil, vores måde at leve på og vores produktion uvægerligt er meget, meget stort.
Derfor vil jeg sige, når hr. Per Clausen taler om, om det her er en optimistisk eller en pessimistisk tilgang, at det sådan set ikke er nogen af delene.
Vi har forsøgt, jeg har forsøgt at komme med et realistisk bud, et nøgternt bud, men til det hører også at slå det glædelige fast, at årtiers miljø- og naturindsats i Danmark, årtiers politik, som alle i Folketinget jo har hver sit medansvar for, rent faktisk har virket.
Det er rigtigt, at der er et positivt afsæt i det her med, at danskerne er storforbrugere af den danske natur.
110 millioner besøgende hvert år i vores skove og i vores øvrige natur vidner jo om, at befolkningens interesse for og kærlighed til naturen er der.
Og derfor er der også i sådan en redegørelse her både en kort sigt og en meget lang sigt.
Derfor synes jeg også, det er interessant, at så mange ordførere netop har taget afsæt i deres eget forhold til naturen, og det er også det, vi har forsøgt at gøre lidt plads til i redegørelsen.
Det handler jo om andet end bare økonomi og handlingsplaner, det handler også om følelser, det handler om oplevelser, det handler om, at legitimiteten af en fremadrettet og fremsynet miljø- og naturpolitik ikke kommer af sig selv, den kommer i sidste ende fra mennesker, der føler respekt for naturen, kærlighed til naturen – som føler noget for naturen.
Det er bl.a. derfor, jeg i foråret inviterede til debat om natursyn og har fulgt det op her i sensommeren – og nu også gør det med forskellige initiativer på hjemmesiden for at brede det ud til også at være en mere folkelig debat.
Det er vigtigt med denne folkelige debat om, hvad det er for nogle ting, vi vil prioritere, hvad det er for nogle landskaber, vi gerne vil have skal være der, hvordan vi værner om, at der stadig væk er noget natur, der er værd at give videre til dem, der kommer efter os.
Det kan lyde meget banalt, men det er rent faktisk refleksioner over den slags ting, der i sidste ende også betinger, at man får opbakning til at foretage nogle af de valg og de fravalg, der skal til for at nå at have de landskaber, have den naturtype, have den slags skov, vi så forhåbentlig kan blive enige om at vi vil have, og for at der stadig væk f.eks. er områder i Danmark med stilhed.
Det lyder måske igen meget sådan: Jamen det har vi vel bare.
Men det har vi ikke, medmindre vi politisk beslutter os for at værne om, at det skal der være.
Jeg tror grundlæggende, at der er tre søjler, som vi skal bygge fremtidens naturpolitik på: Mangfoldighed, ansvar og dialog.
Hvis vi tager mangfoldighed først, ja, så mener jeg, at naturens mangfoldighed – mange har været inde på det i forbindelse med biodiversiteten – skal stå i centrum.
Mangfoldigheden i naturen, vores bølgende landskaber med skove, marker, enge og åer, vores lange kystlinjer og de store lavvandede fjorde rummer alt sammen en rigdom af naturkvaliteter, som vi skal bygge videre på.
Derfor skal de kommende års indsats dække mange forskellige slags naturområder med gode levemuligheder for vilde dyr og planter.
De naturtyper, som man ikke finder andre steder i verden, skal vi selvfølgelig passe særlig på som led i Danmarks internationale forpligtelser.
Det var den ene ting, mangfoldighed som den ene søjle.
Så skal vi have udbredt ansvaret for naturen.
Der skal selvfølgelig være en klar politisk ansvarsfordeling mellem stat og kommuner, når nu kommunerne overtager ansvaret for det åbne land, og vi skal have erhvervsliv og borgere til i højere grad selv at tage ansvar for natur og miljø.
Også det synes jeg har fået mange gode ord med på vejen i dag, også uden at vi ryger i den der grøft med, at der så er nogle, der vil privatisere ansvaret for naturen.
Jeg har jo klart hørt alle tilkendegivelserne i dag sådan, at det er der ingen der tror er meningen med det, men at vi FTTM006.fm Page 395
Thursday, November 16, 2006 9:51 AM
alle sammen må have et ansvar.
Det hører med i den her diskussion.
De kommende års satsning på miljøeffektive produkter og produktionsmetoder vedrører måske ikke mindst sådan lige på kort sigt landbruget, som naturligvis fortsat vil spille en central rolle i naturpolitikken.
Og så betyder det, at vi skal blive bedre til at inddrage borgerne og de lokale foreninger i de mange naturprojekter, der bliver sat gang i rundtomkring i landet.
Der er vi så ovre i den tredje søjle, nemlig dialogen, for jeg tror, vi skal være bedre til at forsøge at gøre naturpolitikken i Danmark til et folkeligt anliggende.
Vi skal være bedre til sammen at tale om, hvad vi vil med naturen.
Det er altså ikke kun nogle valg for og en opgave for politikere.
Vi har alle sammen et ansvar, og jeg synes egentlig, at hr. Torben Hansen udtrykte det meget præcist: Folkelig og faglig forankring er hinandens forudsætning.
Det ene fungerer ikke optimalt uden det andet.
Det var de tre grundsøjler: Fokus på naturens mangfoldighed, udbredelse af ansvar og en bedre dialog.
Det er det, de kommende års indsats skal bygge på.
Vi skal bl.a. gennemføre vandmiljøplan III.
Nogle har sagt: Jamen det her er da ikke hele vejen til målet?
Nej, naturligvis er det ikke det.
Det er jo en opgave, vi vil komme til at skulle fokusere på og investere i rigtig mange år endnu.
Vi skal skabe naturplaner for de 254 Natura 2000-områder, som kommunerne og staten skal stå for i fællesskab.
Vi skal genoprette moser, overdrev, enge og heder.
Vi skal fortsætte skovrejsningen; vi har jo en vedtaget politik om, at vi skal have mere skov år for år, og det får vi faktisk også i disse år, og det gør vi også i de kommende år.
Der skal udformes en lang række konkrete naturprojekter ud over landet for de ekstra 700 mio. kr., som regeringen vil bruge på naturen i de kommende år.
Det kommer rent faktisk til at betyde, at der aldrig før i danmarkshistorien er brugt så mange penge på naturgenopretning, som der bliver brugt næste år.
Derfor er jeg også glad for, at alle partier har taget imod invitationen til forhandlinger i eftermiddag.
Jeg ser ikke nogen som helst grund til andet, end at vi kan have en fornuftig dialog, netop også om det fremadrettede.
Så skal vi have udarbejdet en handlingsplan for de såkaldt invasive arter, som truer med at fortrænge vores hjemmehørende planter og dyr alt for mange steder.
For det er jo også et faktum, at den vilde natur er klemt og har fået for lidt plads i Danmark.
Vores naturområder bliver fortsat udsat for alt for mange næringsstoffer og anden forurening.
Vi har desværre stadig væk grønne søer uden bundplanter, tilbagevendende iltsvind i vores indre farvande og pesticider i vandet, og 90 pct. af Danmark er præget af dræning, afvanding og vandindvinding, som har gjort vores landskaber alt for tørre.
Vi har for få småbiotoper, vandhuller og søer og for mange åer og vandløb, der er udrettede og rørlagte.
Vi har kort sagt for få og for opsplittede naturområder, og mange af dem, der er tilbage, er ved at miste deres naturlige dynamik som følge af vores menneskelige påvirkninger.
Rigtig mange kurver er knækket over de seneste årtier, men der er stadig væk brug for en omfattende og langsigtet indsats for at rette op på den forarmelse, der er sket.
Vi har mere viden end nogen sinde før om, hvad der skal til.
Fuglelivets opblomstring i de store naturprojekter viser, at det virkelig nytter noget, når vi går målrettet ind og gør noget for at lave naturgenopretning, så der er ingen undskyldning for ikke at gå i gang.
Vi er i fuld gang, ikke med sådan spritnye tiltag hver eneste dag.
Jeg tror, det var hr. Johs. Poulsen, der sagde – nu siger jeg det lidt polemisk – om man ikke sådan nærmest kunne skifte dagsordenen ud, for nu har vi jo hørt om de her store ting, der er i gang.
Vi skal f.eks. fortsætte med at reducere fosforoverskud, ammoniakfordampning, kvælstofudvaskning og pesticidforbrug.
Det er faktisk et fint eksempel på det, man kalder push-pull, at der kommer nogle nye politiske krav, og med dem følger så nogle penge til at få certificeret og demonstreret de nye teknologier, der skal gøre det muligt at leve op til målene.
FTTM006.fm Page 396
Thursday, November 16, 2006 9:51 AM
Vi skal fortsætte udviklingen af den naturnære skovdrift, både i statens skove og i de private, og sørge for en bedre beskyttelse af de særlig værdifulde naturområder i skovene.
Til hr. Steen Gade, der var inde på det her med skovene, vil jeg sige, at vi er i fuld gang med udpegning af de naturmæssigt særlig værdifulde skove i Danmark.
Der vil være et kort over placeringen af dem færdigt i 2007.
Hr. Steen Gade efterspurgte konkret det, og det er vi altså i fuld gang med og vil have i løbet af 2007.
Forslaget er sendt i høring.
Et af formålene er bl.a., at det kan give en sammenhængende forvaltning af nogle af vores største og vigtigste naturområder.
Så skal vi give kommunerne et godt udgangspunkt for at løse deres nye naturopgaver og skabe flere og bedre naturoplevelser for borgerne, bl.a. gennem en klar beskrivelse af de nationale naturinteresser, de skal varetage, og gennem et helt nyt kvalitetsstyringssystem for kommunernes sagsbehandling.
En af de helt store udfordringer er at skabe bedre sammenhæng mellem vores naturområder, ellers kan vi ikke opretholde levedygtige bestande af planter og dyr.
Danmarks Naturfredningsforening har netop udarbejdet et forslag til grønne netværk i Danmark, som det ville være oplagt at kommunerne lod sig inspirere af.
Jeg vil i hvert fald meget gerne bidrage til, at vi kan gå i den retning, og har i øvrigt også inviteret DN til dialog om det videre arbejde med netop de sammenhængende naturområder.
Men først og sidst vil regeringen arbejde for at øge det samlede naturareal i Danmark.
Det er hovedformålet med de ekstra 700 mio. kr., regeringen vil bruge på naturen de næste 3 år.
Sammen med de midler, der allerede bruges, er der som sagt lagt op til den mest omfattende naturindsats nogen sinde.
Det er faktisk noget fuldstændig nyt, og jeg vil gerne kvittere over for hr. Steen Gade for, at det så klart blev sagt, at nu kigger vi ikke bagud.
Det her er ekstra penge, og det vil sige, at hele diskussionen om, hvorvidt milliarden er der eller den ikke er der, synes jeg hr. Steen Gade meget fint satte et punktum for.
Pengene er der, og ja, det er nye penge.
Så synes jeg sågar, hr. Per Clausen lige før fik sagt, at det, der var det interessante, var, om opgaverne kunne løses.
Selvfølgelig kan der være stordriftsfordele, når man slår f.eks. 14 amters opgaver sammen i 7 miljøcentre og sådan noget, men det, hr. Per Clausen så klart sagde, var, at det, der er vigtigt, er, at opgaverne skal kunne løses, og at pengene ikke skal tages fra de 700 mio. kr. De skal gå til decideret nye ting.
Det løfte kan jeg give hr. Per Clausen.
Dermed fik hr. Per Clausen også sagt, at så ville han være tilfreds.
Jeg ved ikke, om det holder hele dagen igennem, men løftet er i hvert fald hermed givet.
Tanken med disse ekstra 700 mio. kr. er at sætte ind i 10-15 større områder rundtom i landet, hvor vi på en gang kan gavne dyr og planter, få et rigere landskab, genskabe vandløb og vådområder, forbedre vandkvaliteten og skabe nye muligheder for friluftsliv og turisme.
Vi vil fokusere på en række ådale og kystnære områder.
Det er der, vi har noget af vores allersmukkeste natur, men desværre er noget af det for nødlidende.
Her ved vi, at man ved en serie af små og store projekter kan skabe bedre sammenhæng i naturen og samtidig forbedre vores vandmiljø.
Selvfølgelig skal denne ekstraordinære indsats hænge sammen med skovrejsningen, en mere naturnær skovdrift og tilskud til miljøvenligt jordbrug og meget andet, og den skal også hjælpe os til at opfylde EU's habitat- og vandrammedirektiver.
Ja, det er en megaudfordring, og nej, det er ikke sidste gang, vi kommer til at tale om, hvilke nye initiativer de så vil kræve af os, men vi skal jo stadig væk huske, at de egentlige indsatsplaner kender vi først, har vi først fra 2009.
Men vi tager altså allerede fat på opprioriteringen nu.
Ud over indsatsen i de udvalgte områder skal der også være penge til at genoprette overdrev, enge, strandenge og heder, som kan hjælpe nogle af vores mest truede dyre- og plantearter.
Det sidste, jeg vil sige, er, at for at nå alt dette, for at få det til at lykkes skal vi gøre en ekstraordinær indsats for at få borgerne med i arbejdet.
Derfor arbejder regeringen på at skabe nye partnerskaber med foreninger, organisationer, private fonde og virksomheder, som kan supplere statens og kommunernes indsatser og forhåbentlig også mobilisere flere ideer og ressourcer.
Således indgik jeg forleden dag en partnerskabsaftale med Danmarks Naturfredningsforening, Friluftsrådet og Kommunernes Landsforening om stier, vandreruter og naturvejledning, som vi kan finansiere i fællesskab.
Jeg regner med i de kommende 3 år at afsætte 10-15 mio. kr. om året til at støtte mindre projekter, som borgerne selv har taget initiativ til.
Det spænFTTM006.fm Page 397
Thursday, November 16, 2006 9:51 AM
dende er jo også, at det gerne skulle være med til at engagere naturinteresserede mennesker udeomkring i landet på en helt anden måde, end vi måske normalt har gjort, i hvert fald i sådan offentlig-privat sammenhæng.
Kulturministeren og jeg har også for meget nylig indgået en aftale med Realdania og en række kommuner om at renovere Københavns Befæstning for flere hundrede millioner kroner og skabe helt nye natur-, kultur- og friluftsaktiviteter i hovedstaden.
Det er også et eksempel på, hvordan det er muligt at generere flere ressourcer ind på hele dette natur- og miljøområde.
Jeg tror, der er mange muligheder for at styrke vores naturpolitik gennem nye partnerskaber.
Endelig vil jeg sige, at for at skærpe danskernes appetit på naturen har jeg aftalt med Danmarks Naturfredningsforening, at vi laver inspiration til det, man kunne kalde en naturens dannelsesrejse, som fortæller om nogle af de dejligste naturområder, vi har, og som man kunne hævde at enhver dansker burde kende, eller som det i hvert fald kunne være rimeligt at vi havde snuset lidt til, måske ikke før vi har set resten af verden, men så i hvert fald samtidig med, at vi lærer resten af verden at kende.
Det sker med hjemmesiden »Min bedste naturoplevelse« med personlige beretninger, som man kan bruge til inspiration for sine egne ture ud i den danske natur.
Hjemmesiden er faktisk åbnet i dag på adressen: minbedstenaturoplevelse.dk.
Jeg håber, det vil lykkes at mobilisere en bred interesse for at gøre noget for naturen, og siger endnu en gang tak for de mange konstruktive bemærkninger.
Som mange har sagt det, taler vi om mange års, ja årtiers efterslæb; det er det, vi stadig væk har at skulle slås med.
Jeg synes, det ville være dejligt, hvis vi ikke sådan slår hinanden i hovedet med de her ting, men tager det som en fælles forpligtelse for partierne i Folketinget at prøve at lave en fremsynet naturpolitik.
Det er en fælles opgave, det er et fælles ansvar, og derfor lægger vi også op til forhåbentlig brede politiske aftaler omkring den fremtidige naturpolitik.