runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anne Baastrup (SF), 2003-05-06:
Fru Birthe Rønn Hornbech mener, at der er mange danske statsborgere, der flytter til Malmø på grund af registreringsafgiften, valutaforholdene m.v. Men tror fru Birthe Rønn Hornbech ikke, at en stigning på 54 pct. fra 2001 til 2002 kan forklares med regeringens stramninger på det her område, fordi folk har faktisk ikke har mulighed for at bo i Danmark, hvis de samtidig ønsker at bo sammen med deres ægtefælle?
Hvis fru Birthe Rønn Hornbech har lyst til at få yderligere oplysning til dokumentation for, hvor mange mennesker der rent faktisk føler sig nødsaget til at flytte til Sverige, så synes jeg, at hun skal kontakte foreningen Ægteskab uden Grænser.
Den har utrolig stor dokumentation på netop det her område.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2003-05-06:
Det er bare ikke så udbredt.
Det er i hvert fald vanskeligt at konstatere, at det skulle være udbredt, og derfor har vi i meget høj grad talt om arrangerede ægteskaber.
Vi ved jo, hvordan det foregår, nemlig ved, at der indgås aftaler om børnene i de samme familier, i de samme landsbyer.
Det er dokumenteret gang på gang.
Det, vi har ønsket, er, at der skulle gives en klarere mulighed for de unge til selv at træffe en afgørelse.
Forældrene skulle presses til at acceptere danske frihedsnormer.
Jeg er fuldkommen enig med fru Elsebeth Gerner Nielsen i, at det er ønskeligt, at udlændinge, der ønsker at blive her hele livet, kvalificerer sig til at opfylde betingelserne for at få statsborgerskab, naturligvis.
Men det, at de lige skal tvinges til at sidde på en bestemt skolebænk, er vi imod.
Ja, det er først og fremmest de arrangerede ægteskaber og de normer, der gør, at forældrene på et meget tidligt tidspunkt arrangerer det på børnenes vegne, tager pigerne ud af skolen og vil have dem gift på et meget tidligt tidspunkt med en, der kommer herop og ikke kan dansk.
Vi er fuldkommen enige i det, som vi forstår Socialdemokratiet mener om integration, nemlig at forældrene har ansvaret for, at børnene kan dansk ved skolestart.
Det hæmmes jo, når man efter et mønster bliver ved med at hente nye ægtefæller til Danmark.
Det var derfor, vi ønskede familiesammenføringsreglerne strammet.
Kamal Qureshi (SF), 2003-05-06:
Det er bare lige for at få slået det helt fast.
Jeg forstod det sådan, at fru Birthe Rønn Hornbech siger, at det ikke er tvangsægteskaberne, som er det afgørende problem for regeringen, for man ved egentlig ikke, hvor mange der er.
Det er rent faktisk de ægteskaber, hvor man henter ægtefæller fra udlandet, der er det centrale angrebspunkt for 24-års-reglen.
Er det rigtigt forstået, at det ikke er tvangen, man ser som et problem, men det, at der bliver hentet ægtefæller fra udlandet?
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2003-05-06:
Nu kunne jeg forstå på integrationsministeren, at regeringen ikke er meget for at gå ind og stille krav om, at man som familiesammenført skal gå til dansk, for der burde være en motivation til at gå til dansk, fordi det at have kendskab til dansk er en forudsætning for at få statsborgerskab.
Jeg er bare meget nervøs for, at der faktisk findes grupper i det her samfund, der overhovedet ikke er interesseret i at blive danske statsborgere.
Måske er der især nogle mænd, der ikke er specielt interesseret i, at deres koner får det store kendskab til det danske samfund.
Derfor vil jeg gerne høre
: Hvad er så regeringspartiernes og Venstres bud på at få ikke mindst kvinderne ud i samfundet og sikre, at de lærer dansk, og at de kommer til at kende noget til deres rettigheder, hvis man altså ikke vil straffe dem på den måde, vi foreslår, nemlig at de får inddraget opholdstilladelsen, hvis de ikke har udvist vilje til at gå til dansk? Der er vel at mærke ingen social ydelse, man kan tage.
I og med at der er tale om en familiesammenføring, hvor den herboende har skrevet under på at ville forsørge den familiesammenførte, har vi ikke nogen ydelser, vi kan tage.
Hvordan skal vi så motivere alle disse familiesammenførte til rent faktisk at blive integreret i det danske samfund?
Karen J. Klint (S), 2003-05-06:
Den socialdemokratiske gruppe kan sagtens følge Det Radikale Venstres motiver til at blive ved med at se på de problemstillinger, der er her, men vi kan ikke støtte B 125 med den sammensætning af de forskellige forhold, der er sat op.
Så det er komplekset som sådant, vi ikke kan følge.
Et af kardinalpunkterne er det, der også lige har været drøftet, altså 24-års-kriteriet.
Det har vi sagt ja til, for vi synes faktisk, at det indtil nu har vist sig som et godt styringsinstrument set fra de unges synspunkt.
Det kan godt være, at man som privatmenneske har en anden holdning til nogle grænser, men de unge har i hvert fald glæde af den grænse, der er sat her.
Vi synes måske også, det er for tidligt at pille ved den, hvis de unge ikke er trygge ved, at der bliver pillet ved den for nuværende.
Nogle af de andre forslag vil vi gerne være med til at drøfte, især hvis de blev taget ud af den sammenhæng, der ligger i B 125.
I forhold til tilknytningskrav, som også har været drøftet meget her af de første talere,
har vi også den holdning, at det er vigtigt at have styr på tilknytningskrav
i forbindelse med at undgå tvangsægteskaber
Men nogle af de eksempler, der er bragt op til debat, og som er utilsigtede, vil vi godt være med til at se på.
Kan vi finde en undtagelsesparagraf, så er vi åbne over for det.
Vi vil gerne drøfte en undtagelsesparagraf, bare vi ikke diskriminerer, for vi kan godt se, at nogle af eksemplerne ikke er så gode.
Vi har også noteret os, at regeringen faktisk har været ude med udtalelser om, at man må se på, om der kan ske noget på området, som angår tilknytningskrav.
Pernille Falcon (EL), 2003-05-06:
Er det ikke korrekt, at det, man fra regeringens side har ønsket at forhindre, er familiesammenføringer?
Man har ikke haft noget specielt ønske om at rette sig ind i forhold til arrangerede ægteskaber, for arrangerede ægteskaber kan jo også foregå mellem danske statsborgere, og det kan foregå mellem herboende udenlandske statsborgere osv. Det, man retter sig ind i forhold til, er familiesammenføring.
Det andet har man faktisk ikke begreb skabt om.
Man aner ikke noget om omfanget.
Det vil jeg bare gerne lige høre.
Bodil Kornbek (KRF), 2003-05-06:
Fru Birthe Rønn Hornbech siger i sin tale, at formålet med 24-års-reglen jo bl.a. er, at man vil forhindre tvangsægteskaber.
Før blev der så sagt, at man jo egentlig ikke ved noget om antallet af tvangsægteskaber, hvor udbredt det er, og hvordan og hvorledes det nu engang ser ud.
Hvordan kan regeringen så vide, at den her 24-års-regel virker, hvis der ikke er en viden, man kan gå ud fra, og nogle helt konkrete undersøgelser?
Hvad var egentlig den reelle årsag til, at man satte denne 24-års-regel? Man kender egentlig ikke omfanget af tvangsægteskaber, man har bare sat den her regel og bruger tvangsægteskaber som argumentation.
Er 24-års-reglen der ikke mere for, at man ønsker at begrænse familiesammenføring, og så er det mere belejligt eller pænere at sige, at man vil forhindre tvangsægteskaber, og det gør man ved at have denne regel, når man nu også indrømmer, at man egentligt ikke ved særlig meget om tvangsægteskaber?
I øvrigt vil jeg spørge, om man har tænkt sig at sætte en undersøgelse i gang for at få en mere konkret viden på området.
Anne Baastrup (SF), 2003-05-06:
Fru Birthe Rønn Hornbech kendte tilsyneladende ikke rigtig eksempler på, at mennesker flytter til Malmø.
Så vil jeg komme med en historie fra det virkelige liv.
I går fik jeg en mail om en 28-årig kvinde, veluddannet, taler arabisk, har været to semestre på et universitet, hvor man har lært arabisk,
løb så ind i en kæreste, og de blev gift, men hun har så boet 1 år i hans land.
Man lægger så de år sammen; på trods af at hun har fået arbejde i Danmark, har sin egen lejlighed, sagtens kan levere pengene,
Så spurgte hun mig: Hvad kan jeg gøre ved det?
Og jeg sagde: Jeg kan ikke se, der er anden vej frem, end at du bliver nødt til at flytte til Malmø, hvis du vil være sammen med din mand og stadig væk bevare dit gode arbejde her i Danmark.
Så vi har tonsvis af eksempler.
Det må bare være, fordi de ikke kan finde på at skrive til fru Birthe Rønn Hornbech om det, fordi Venstre, det liberale parti, jo ikke vil gå ind
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2003-05-06:
Jeg skulle være den første til at ønske, at vi fik omfanget af tvangsægteskaber belyst.
Det er jo meget interessant, at vi har lavet de strammeste regler overhovedet for at få familiesammenføring i Europa med udgangspunkt i begrebet tvangsægteskaber, men uden at vi ved noget som helst om, hvor stort omfanget er.
Men jeg vil gerne spørge Danmarks liberale parti om én ting mere, nemlig hvordan man forholder sig til forbeholdene og de nye familiesammenføringsregler.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2003-05-06:
Jamen det er rigtigt, at jeg for nylig har været med til at vedtage en ændring af straffeloven, der for så vidt var overflødig, nemlig en særlig kriminalisering af omskæring.
Det var jo for så vidt overflødigt, for vi var enige om, at omskæring er mishandling.
Nu var der et meget stort flertal for det, og jeg, kan man sige, gik foran skandalen ved at sige her fra Folketingets talerstol, at jeg bøjer mig for det faktum, at det nok ville virke stærkere.
Der skulle ikke være tvivl om for udlændingene, at det er altså strafbart at mishandle her i Danmark.
Så det er en helt rimelig parallel for fru Elsebeth Gerner Nielsen at trække.
Derfor kan jeg selvfølgelig ikke sige, at så kan vi ikke gøre det her.
Så det vil jeg godt diskutere, men jeg er bare nødt til at sige, at vi må kende omfanget af tvangsægteskaber, før vi kan diskutere det, og det tror jeg bliver et problem, for jeg tror, det bliver et problem at finde ret mange tvangsægteskaber, som er opløst, og hvor der er dømt for ulovlig tvang.
Men fru Elsebeth Gerner Nielsen har fuldkommen ret.
Vi har bevæget os ind på noget nyt i straffeloven.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2003-05-06:
Jeg tror, fru Birthe Rønn Hornbech godt er klar over, at selvfølgelig er det sådan, at man sagtens kan have nogle særlige regler for, hvad der skal til for at gifte sig, og nogle andre regler for, hvad der skal til for at få familiesammenføring.
Men det, jeg godt kunne tænke mig at høre, er lidt mere om, hvordan fru Birthe Rønn Hornbech forholder sig til, at vi altså fik en paragraf i straffelovgivningen, som forbyder tvangsægteskaber, så det simpelt hen klart kom til at fremgå af straffelovgivningen, at det er forbudt at tvinge et andet menneske til giftermål.
Man har forsøgt sig med det i Norge og har gode erfaringer med det, for man siger i Norge, at det her giver
en klar signalværdi, og dermed har det så også en forebyggende virkning i forhold til tvangsægteskaberne
Fru Birthe Rønn Hornbech har jo selv i forskellige sammenhæng været med til at lave paragraffer i straffelovgivningen, som netop har en signalværdi.
Så derfor ville jeg selvfølgelig gerne vide, hvordan partiet Venstre forholder sig til den sag.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2003-05-06:
Hvor kunne vi dog spare meget tid, hvis de, der absolut skal være efter ordførerne, vil holde sig til det, der er sagt.
Til fru Bodil Kornbek: Jeg sagde netop, at der, hvor problemet ligger for os, er de arrangerede ægteskaber, og derved falder resten af fru Bodil Kornbeks indlæg bort.
Til fru Anne Baastrup: Det er det samme.
Jeg har ikke sagt, at jeg ikke kendte udlændinge, der tog til Malmø.
Jeg sagde bare, at det også var noget, danskerne gjorde.
Dermed falder resten af fru Anne Baastrups indlæg væk.
Til fru Elsebeth Gerner Nielsen vil jeg med hensyn til omfanget af tvangsægteskaber sige, at jeg kan huske, at vi har haft nogle kvinder i deputation.
Når vi så har spurgt dem, er det jo endt med, at det er et arrangeret ægteskab, men man lader sig altså udsætte for et mildt pres.
Men så længe de ikke er ophævet, vil jeg ikke påstå, at vi skal have parallelaftaler om alt det, vi ikke har haft indflydelse på.
Jeg har det nu sådan, og det synes jeg også at jeg kan huske integrationsministeren har sagt, at der, hvor vi har indflydelse, tager vi det, for der har vi netop gjort vores indflydelse gældende.
Men der, hvor vi er sat udenfor, fordi
vi har forbehold,
føler vi os ikke forpligtet.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2003-05-06:
Jeg kan fortælle en lille sød historie fra et af øsamfundene:
For 30 år siden var der en dansk mand, der fik familiesammenføring med en tysker, og man så hende aldrig ude.
Der var ikke nogen krav om integration og danskundervisning osv.
Da manden døde efter 30 år og kvinden kom ud, kunne hun kun sige »rausch«, for hun havde simpelt hen ikke talt tysk i alle de år, og manden havde som sagt heller ikke kunnet tale med hende og ikke forsøgt at lære hende dansk.
Så sådan kan det gå, hvis man ikke stiller nogle krav.
Jeg vil gerne høre, hvordan Det Konservative Folkeparti forholder sig til en konkret historie: En 40-årig dansker, som har arbejdet i Thailand i efterhånden nogle år, gifter sig for også nogle år siden, får sit første barn med den thailandske kone i Thailand; konen er i øvrigt gravid igen. Så mister de deres mulighed for at forsørge sig selv i Thailand.
Manden tager hjem til Danmark, søger familiesammenføring med sin kone, har en passende bolig, får arbejde på Danfoss, men de får nej til familiesammenføring.
Det betyder, at nu er kvinden - konen - rejst ud til Thailand, og manden er rejst med hende, men må sandsynligvis tage tilbage til Danmark, fordi det er umuligt at finde arbejde i Thailand.
Med andre ord: Manden har ikke mulighed for at forsørge sin familie.
Er det sådan nogle eksempler, som Det Konservative Folkeparti gerne ser flere af?
Bodil Kornbek (KRF), 2003-05-06:
Jeg forvrænger overhovedet ingenting, for jeg vil da gerne tilkendegive, at når det gælder integration, er sproget, sprogundervisning og tilknytning til arbejdsmarkedet meget vigtigt for denne regering.
Jeg har også støttet nogle af forslagene.
Men vi taler altså om en helt bestemt situation: Skal en kvinde, der bliver familiesammenført, som skal forsørges af sin mand, som skal gå derhjemme, som skal tage vare på familien og bare passe børnene og være i sin egen lille verden, ikke gå til dansk?
Skal den kvinde ikke kunne kommunikere med sine omgivelser i det samfund, hun skal være en del af?
Skal der ikke stilles noget sprogkrav til denne kvinde?
Det er et helt konkret, præcist spørgsmål.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2003-05-06:
Nu er mange af disse voldelige mænd, i hvert fald af dem, der bliver dømt, jo selv udlændinge.
Fru Elsebeth Gerner Nielsen, jeg har et spørgsmål!
Mange af disse dømte er jo selv udenlandske mænd.
Jeg vil derfor gerne spørge fru Elsebeth Gerner Nielsen, om fru Elsebeth Gerner Nielsen er med på ...
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2003-05-06:
Så er vi altså enige ministeren og jeg om, at der kan være en god grund til, at kvinderne ikke går til politiet og får dømt deres mand, for de kan ikke være sikre på at få lov til at blive i Danmark, hvis han bliver dømt.
Nu vil jeg prøve at undersøge det.
Men der må altså være et eller andet i dansk lovgivning, der sikrer, at man uden frygt kan gå til domstolene.
Det må der være, for vi er jo i en helt vanvittig situation, hvis det er sådan, at man kan gå hen og blive straffet selv ved at anmelde noget.
Jeg ved ikke, om kvindekonventionen måske også kan bruges som en løftestang.
Måske kunne ministeren, som selvfølgelig kender sit område langt bedre, end jeg gør, forklare mig, hvordan sammenhængen er.
Kamal Qureshi (SF), 2003-05-06:
Jeg tror, ministeren glemte at sige, at det var meget bedre, dengang ministeren selv var ung og sad i opposition.
Det var måske lige det sidste, vi manglede, at alting var meget bedre før.
De siger nemlig ikke som fru Birthe Rønn Hornbech, men ligestillingsordfører hr. Troels Lund Poulsen mener, at det er for svært at bevise.
Der står, at når blot en tredjedel af kvinderne får medhold, så er det, fordi det er alt for svært for kvinderne at bevise volden, mener de to Venstrefolk.
Bertel Haarder (V), 2003-05-06:
Spørgsmålet om der i alle tilfælde af dom for vold skal gives opholdstilladelse til kvinden, vil jeg overlade til de dygtige jurister, som administrerer disse regler helt i overensstemmelse med den måde, de blev administreret på under den socialdemokratisk-radikale regering, der opfandt disse regler, som vi kører videre med under denne regering.
Så vil jeg undskylde mit lille utålmodighedsudbrud.
Man gentager sig selv ti gange fra denne talerstol.
Det er det, jeg reagerer imod.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2003-05-06:
Jeg synes da, det er helt i orden, at Venstres unge udenrigspolitiske ordfører mener, at for ham er voldsramte kvinder noget tabuiseret.
Men hvis man ser på, hvad denne regering har ydet, og også hvad den tidligere regering har ydet, af handleplaner, og jeg ved ikke hvad, om voldsramte, hvordan politiet igen og igen vejledes om, hvordan de skal forsøge at hjælpe ofrene, hvordan man giver offerrådgivning, hvordan man giver bistandsadvokater, så synes jeg ærlig talt ikke, man kan sige, det tabuiseres.
Jeg synes nogle gange, at det er det modsatte, og at man bare løber med en halv vind, hvis man bare står frem og siger, man har været udsat for vold.
Der er det altså bare, at jeg tillader mig at påpege, at hvis man kalder en kvinde voldsramt, så har man også dømt manden som voldsmand, og det er jo en ny retspolitik fra SF og De Radikale, hvis ikke de mener, der skal være dokumentation for det, før man dømmer.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2003-05-06:
Jeg forstår godt, at ministeren er irriteret over ikke bare at kunne komme hjem, men det her er en vigtig sag.
Hvis vi kan lave en aftale med Præsidiet om det, så kan vi godt udsætte sagen, så ministeren kan komme til sit møde. Jeg vil gerne bede ministeren om at love her fra talerstolen, hvis det kan lade sig gøre, at det altid vil være sådan, at en kvinde, der får dømt sin mand for vold, får lov til at blive.
Altså hvis det er sådan, at man er gået til politiet og har fået dømt sin mand, så behøver man ikke at være bange for at miste sit opholdsgrundlag.
Er det sådan, det skal forstås?
Kamal Qureshi (SF), 2003-05-06:
Endvidere siges: »...at voldsramte kvinder fra udlandet skal have ret til ophold i Danmark.
I dag lever udenlandske kvinder i årevis med bank og trusler af frygt for, at en skilsmisse ender med en enkeltbillet ud af landet.«
Og så fortsætter hr. Troels Lund
Poulsen: »Men flere og flere kommer i den situation, hvor der ingen er, der interesserer sig for dem.
De er fuldstændig overladt til sig selv, og selv er de bange for at anmelde ægtefællen.«
Kunne vi ikke få ministeren til at svare på, hvad der er rigtigt.
Står ministerens egen partifælle bare og fyrer ting af, uden at der er hold i dem?
Bertel Haarder (V), 2003-05-06:
Men så går jeg ud fra, at manden skal dømmes, og det er jo det, fru Birthe Rønn Hornbech siger.
Jeg har ikke meget at føje til.
Jeg synes, at fru Else Theill Sørensen og fru Birthe Rønn Hornbech både på en menneskelig og en juridisk måde har beskrevet, hvorfor tilstanden er, som den er.
Så vil jeg blot føje til: Tilstanden er nøjagtig, som den var, da fru Elsebeth Gerner Nielsen var minister.
De regler, vi kører efter, er fra 1996, og da vi ændrede udlændingeloven, besluttede vi meget bevidst, at her skulle der ingen ændringer ske, fordi det er så vanskeligt og så følsomt.
Den eneste ændring, der er sket, er, at vi har givet langt flere penge af satspuljemidlerne til disse voldsramte kvinder.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2003-05-06:
Jeg synes, det ville have været sjovt at have været med til et bestyrelsesmøde i Dansk Kvindesamfund, som hr. Søren Krarup har deltaget i.
Så kan jeg trøste hr. Søren Krarup med, at hvis der skulle være en stakkels mand, der havde fået tæsk af sin kone, så er jeg også parat til at hjælpe ham.
Det Radikale Venstre er indrettet sådan, at selvfølgelig hjælper vi også mænd, der skulle blive udsat for vold.
Men jeg kender egentlig også kun det ene eksempel der fra Aalborg, og det er en rigtig god historie.
Til fru Birthe Rønn Hornbech: Jeg tror godt, fru Birthe Rønn Hornbech er klar over, at vi jo ikke her er i gang med at dømme manden.
Det er ikke det, det handler om.
Det er overhovedet ikke det, § 26 handler om.
Hvis manden skal dømmes, så skal det ske efter straffelovgivningen.
Det, vi er i gang med her, er at dokumentere, at kvinden har været udsat for vold, og at dokumentationen er så solid, at vi kan sige, at den kvinde har lidt så meget overlast, at det danske samfund har en forpligtelse til at beskytte hende.
Søren Krarup (DF), 2003-05-06:
Nu udvider fru Elsebeth Gerner Nielsen sine anklager med at tale om psykisk vold, og der er vi ude på det fuldstændig udokumenterbare, hvor man simpelt hen kan slynge om sig med beskyldninger, som overhovedet ikke er til at dokumentere.
Jeg synes, det er en meget, meget enkel verden, fru Elsebeth Gerner Nielsen er i, og jeg kan ikke lade være her lige ganske kort at minde om den sag, der for 20 år siden var - var det ikke i Aalborgs udkant - hvor der havde været mishandling af nogle børn i en lægefamilie, og hvor det viste sig, at konen, der var meget mandhaftig, simpelt hen havde gennembanket manden til at fortie den form for mishandling, der fandt sted. Jeg synes altså, at verden godt kan se anderledes ud, end den gør i Dansk Kvindesamfund.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2003-05-06:
Hvis jeg skal overbevises, så skal der argumenteres, og så skal der være konsekvens i argumentationen.
Det er ikke mig, der siger, at der ingen grund er til at være bange.
Det er fru Elsebeth Gerner Nielsen, der bliver ved med at argumentere for, at folk ikke tør henvende sig til politiet.
Så prøver jeg bare at nå frem til, at det heller ikke er et krav i udlændingeloven, og af pædagogiske grunde beder jeg fru Elsebeth Gerner Nielsen om selv at bekræfte det, for så kunne det være, at hun kunne huske det bagefter.
Så er det jo interessant, at for fru Elsebeth Gerner Nielsen er vold altså alt muligt, som fru Elsebeth Gerner Nielsen kan iagttage.
Det er ikke beviser.
Hvornår har De Radikale fået den retspolitik, at der ikke kræves beviser, før en mand kan dømmes?
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2003-05-06:
Det er vi altså meget uenige om.
Det er et spørgsmål om, at jeg ikke er enig med fru Birthe Rønn Hornbech i, at man altså skal have dømt manden for vold, for at det kan tælle med som et bevis for, at kvinden rent faktisk har været udsat for vold.
Jeg mener, at blå mærker, brækkede ribben og psykologerklæringer, der viser, at man har været udsat for vold også af psykisk karakter, kan tælle med, og det er der faktisk en hel del af dansk lovgivning, der bygger på.
Så siger fru Birthe Rønn Hornbech, at der jo ikke er nogen grund til at være bange, for, som der står i § 26, man har ret til at blive.
Men hvis kvinderne kan læse indenad og konstatere, at to ud af tre rent faktisk bliver udvist, så ville jeg som kvinde være enormt nervøs for at anmelde manden, i alt fald hvis jeg ikke ønskede at komme tilbage til mit hjemland, og det kan der være mange gode grunde til. Komme hjem til Danmark vil de fleste af os danskere sikkert rigtig gerne, fordi det er så godt et land, vi har.
Jeg kan fortælle tårevædet om, hvor godt et land, Danmark er, og det lægger man især mærke til, når man har været ude at rejse. Men der er andre lande, der altså ikke er så gode at komme hjem til og slet ikke som kvinde, og dem er vi også nødt til at tage hensyn til.
Søren Krarup (DF), 2003-05-06:
Jeg er jo som værende af mandkøn meget betænkelig ved at tage ordet i denne debat, men jeg synes faktisk, hvis jeg må sige det, at niveauet har været meget ringe.
Jeg synes faktisk godt, man kan kræve af fru Elsebeth Gerner Nielsen, at hun hører på det, fru Birthe Rønn Hornbech siger, nemlig at vil man tale om vold, så må man også dokumentere det igennem en dom.
Ellers er der kun tale om sladder, og det kan man ikke bruge til noget, slet ikke i forbindelse med en lovgivning.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2003-05-06:
Det, vi diskuterer her, når fru Elsebeth Gerner Nielsen taler så meget om de forfærdelige mænd, der har fået familiesammenføring, er jo den kamp, Det Radikale Venstre op gennem 1980'erne og 1990'erne har ført, for, at alle skulle have familiesammenføring.
Så ser vi jo resultaterne.
Argumentationen hænger ikke sammen, og det har den overhovedet ikke gjort i dag.