Morten Østergaard (RV), 2005-06-03:
FN’s Flygtningehøjkommissariat, UNHCR, bemærkede i sit brev til beskæftigelsesministeren, da starthjælpen stod til at blive indført, at UNHCR satte spørgsmålstegn ved lovligheden af starthjælpen i relation til flygtningekonventionen.
Kritikken gik på, at flygtningekonventionen forpligter lande til at give flygtninge samme rettigheder som statsborgere, og UNHCR mener ikke, at det kan tolkes som en ligestilling mellem flygtninge og en særlig kategori af nationale statsborgere.
Flygtninge skal have samme rettigheder som danskere i almindelighed.
Af bemærkningerne til den lov, som indførte starthjælpen, fremsat den 1. marts 2002,
fremgår det, at de nye regler har til formål at understøtte regeringens målsætning om at få flere i arbejde og færre på offentlig forsørgelse, og at lovforslaget dermed styrker flygtninges integration på arbejdsmarkedet.
Mandag den 4. april 2005 kom så en rapport fra Beskæftigelsesministeriet og Integrationsministeriet i fællesskab.
Den skulle angiveligt bevise, at starthjælpen er en stor succes.
Det er den naturligvis ikke.
Rapporten sammenligner, hvor hurtigt to grupper af nyankomne udlændinge er blevet selvforsørgende, dem, som kom til Danmark, før starthjælpen blev indført, og derfor har fået kontanthjælp, og dem, som har fået starthjælp.
Rapporten viser kort sagt, at 36 pct. at starthjælpsmodtagerne er blevet selvforsørgende mod kun 27 pct. af kontanthjælpsmodtagerne.
På den baggrund konkluderer beskæftigelsesministeren: »Undersøgelsen viser, at starthjælpen tilskynder flygtninge og indvandrere til at komme i job.
Derfor vil regeringen fastholde ydelsen ...«. Men denne konklusion er alt, alt for letkøbt.
At flere indvandrere og flygtninge nu kan kaldes selvforsørgende, betyder ikke nødvendigvis, at de har fået arbejde.
Undersøgelsen vurderer udelukkende, hvor mange nyankomne udlændinge der ophører med at modtage enten starthjælp eller kontanthjælp.
I rapporten tælles alle, som er ophørt med at modtage starthjælp eller kontanthjælp, som selvforsørgende, uanset om de er kommet i arbejde, får SU i stedet eller bliver forsørget af ægtefællen. I dag
er reglen, at hvis en ægtefælle i en familie på starthjælp tjener mere end 12.000 kr. om måneden, bortfalder starthjælpen for begge ægtefæller.
For en familie på kontanthjælp er det samme beløb 25.000 kr.
Det betyder, at ægtefæller hurtigere vil kunne blive opfattet som selvforsørgende, når de modtager starthjælp, end når de modtager kontanthjælp.
Rehabiliterings- og Forskningscentret for Torturofre anslår, at omkring 40 pct. af starthjælpsmodtagere er gået ud af starthjælpen, fordi deres ægtefælle har fået arbejde, ikke fordi de selv har fået arbejde.
Man kan så spørge, om det er fremmende for integrationen at blive hjemmegående husmor, afskåret fra både det danske arM046S3931.fm Page 3988
Rapporten har fulgt de to grupper af nyankomne udlændinge i over en 2-årig periode, men hver for sig.
Da starthjælpen først afløste kontanthjælpen for flygtninge og indvandrere i midten af 2002, var det ikke muligt at benytte samme tidsperiode til at måle effekten af ydelsernes niveau.
Perioden er derfor forskudt, og det betyder, at det altså er to forskellige arbejdsmarkeder, hvor de to grupper af udlændinge skulle blive selvforsørgende.
Den 8. marts i år offentliggjorde Integrationsministeriet to rapporter, som beviste, at mange kommuner endelig er blevet meget gode til at anvende de redskaber, der ligger i integrationsloven med hensyn til at få udlændinge i beskæftigelse.
Der er dog stadig væk stor forskel mellem resultaterne.
Men evalueringen af starthjælpen er ikke vægtig med hensyn til, hvordan kommunerne anvender redskaberne, og det er simpelt hen metodesjusk, når man tager i betragtning, at evalueringen af starthjælpen i forhold til kontanthjælpen foretages i forskudte perioder.
I øvrigt beklages det i evalueringen af kommunernes integrationsindsats, at starthjælpen modarbejder kommunernes intentioner om at placere de nytilkomne flygtninge i boliger, hvor hensynet til integrationen er i højsædet.
Starthjælpen betyder, at flygtninge kun kan placeres i de allerbilligste boliger, hvilket medvirker til ghettodannelse.
Selv arbejdsgruppen bag rapporten mener ikke, at man kan konkludere meget om starthjælpens succes.
Kontorchef Birgit Hedegaard fra Kommunernes Landsforening, fuldmægtig Margareta Levin fra Arbejdsdirektoratet og formand for arbejdsgruppen, afdelingschef Henrik Kyvsgaard fra Integrationsministeriet, bekræfter over for Nyhedsbrevet 3F, at man ikke kan sige noget om, hvor mange på starthjælp der er kommet i arbejde.
Derfor må vi fastholde kritikken.
Starthjælpen virker ikke.
Til gengæld gør den livet surt for en masse mennesker og har været genstand for kritik fra UNHCR.
Center for Alternativ Samfundsanalyse konkluderede i efteråret 2004, at man ikke kan opretholde en acceptabel levestandard på starthjælp.
FN’s Flygtningehøjkommissariat har altså kritiseret den for at være i strid med FN’s flygtningekonvention og har senest fastholdt denne kritik i et svar den 12. januar.
Kritikken fejes af bordet med vanlig arrogance.
Også i dag har Venstres ordfører politiseret internationale organer og dermed cementeret, at Venstre ikke længere støtter et internationalt retssystem, i hvert fald ikke når det gælder inden for landets grænser.
Konklusionen er, at ledigheden blandt flygtninge og indvandrere er steget kvartal for kvartal siden andet kvartal 2002, præcis da starthjælpen blev indført.
Vi er tilbage på 1998-niveau, når vi ser på ledigheden for indvandrere og deres efterkommere, netop før integrationsloven blev vedtaget, og derfor må vi spørge beskæftigelsesministeren, som taler meget om logik: Hvor er logikken henne?