runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ole M. Nielsen (KRF), 2001-04-19:
Nu forstod jeg på fru Jette Gottlieb, at ved det tidligere lovforslag, vi behandlede, misforstod jeg hendes indlæg, men det tror jeg ikke jeg gør her.
Jeg forstår, at hun frygter, at aftalesystemet undergraves, og jeg er altså lige ved at håbe det.
Vi har nok ikke helt samme holdning på det område, må vi nok konstatere.
Vi har ikke noget imod implementering af EF-direktiver, men vi synes, det er en lidt bagvendt måde, det sker på i dette tilfælde, hvor DA og LO først tygger det igennem og finder ud af, hvad det betyder på dansk, og så ophøjer vi det til lov bagefter.
Men vi ønsker, at Danmark i højere grad skal implementere EF-direktiver.
Vi er vant til her i Folketinget, måske specielt på miljøområdet mere end på mange andre områder, at når man implementerer, overimplementerer man.
Det er der jo ikke tale om her, men vi kunne faktisk godt have tænkt os, at der blev overimplementeret lige netop her, så man åbnede yderligere muligheder for deltid.
Jeg kan forstå, at der faktisk er flere ordførere, som synes, det ville være en god idé, så jeg håber, vi kan komme lidt videre med det hen ad vejen.
Her må vi altså nøjes med, at betingelserne for deltidsarbejde bliver forbedret, men det er da i hvert fald godt i sig selv.
Nedsættelsen af timetalsgrænsen for funktionærforhold er interessant.
Det er vi egentlig på mange måder positive over for, men vi synes også, det er lidt underligt, at grænsen kommer så langt ned, for hvad er der så tilbage?
Hvorfor skal der så, havde jeg nær sagt, være forskel?
Det blev sagt, at der er god grund til det, men der er mange tekniske ting i det, og der blev også rejst spørgsmål fra Venstres side om de mange tekniske problemer på området.
Vi er lidt nølende over for den del af lovforslaget og kan godt tilslutte os en deling af det; jeg tror, det var Venstre, der foreslog det.
Men vi er positive over for implementeringen af direktivet.
Anne-Marie Meldgaard (S), 2001-04-19:
Nu er det jo ikke sådan, at man kan stå og læse hele teksten
i et lovforslag op her i Folketingssalen, og derfor ved fru Pia Christmas-Møller også godt, at denne her lov træder i kraft, samtidig med at loven om LetLøn også bliver indført, og derfor er den problemstilling, som bliver belyst fra fru Pia Christmas-Møllers side også en del af det.
I forhold til fru Eva Kjer Hansen ville det være utrolig let bare at sige ja, for jeg har meget svært ved at forstå, hvorfor det skal være hemmeligt, hvad nogle får i løn.
Men jeg accepterer selvfølgelig, at der er nogle, der ikke har lyst til at oplyse det. Jeg synes også, at det, hvis man går i dybden med det her lovforslag og ser på det, jo ikke er sådan, at den lønoplysning - den liste om, hvad der er af lønudbetaling i en virksomhed - bliver udleveret til Ekstra Bladet og B.T. Der er nogle helt klare bestemmelser om, i hvilke kredse de her lønoplysninger må videregives, og de afgrænsninger er meget stramme.
Eva Kjer Hansen (V), 2001-04-19:
Jo, det er jeg fuldstændig enig i.
Og det er derfor, jeg siger: Jeg vil meget gerne være med til at lave nogle ændringer og sige, at en lønmodtager skal have mulighed for at videregive oplysninger om egne lønforhold i forbindelse med ligelønsdiskussion.
Det vil jeg meget gerne, og det var også den afgrænsning, som jeg på et tidspunkt hørte at fru Anne-Marie Meldgaard var inde på der burde være i loven, fordi hele
formålet med loven netop er at sikre ligeløn.
Det er derfor, jeg så spørger: Hvorfor er paragraffen
så formuleret sådan, at man kan videregive oplysningerne til enhver, uden at der er sat nogle rammer for, hvornår man kan og i hvilke situationer?
Er det fuldstændig uproblematisk, må jeg spørge fru Anne-Marie Meldgaard, at tidligere lønmodtagere, der er blevet fyret fra deres arbejdsplads, stadig væk kan gå ud og videregive, hvordan deres lønforhold var, mens de var under ansættelse?
For den begrænsning kan jeg heller ikke få øje på i lovforslaget.
Det vil jeg gerne have svar på fra den socialdemokratiske ordførers side.
Ove Hygum (S), 2001-04-19:
Det var jo noget af en ambition og et fristende tilbud, kunne man sige, at få lov at gøre fru Pia Christmas-Møller til en lykkelig qvinde.
Lad mig starte med at sige - og det er til spørgsmålet om, hvor vigtig LetLøn er for regeringen i relation til det her lovforslag - at vi ser det som en væsentlig forudsætning, at LetLøn-systemet kan levere den her facilitet, sådan at vi kan holde fast i den positive udvikling, der er i processen med at lette erhvervslivet for administrative byrder.
Og da jeg hørte behandlingen af lovforslaget om LetLøn i sin tid, var der jo meget stor tilslutning, der var opslutning, ja, nærmest begejstring.
Måske var den dag også en meget lykkelig dag i fru Pia Christmas-Møllers liv, og vi vil naturligvis ikke sætte udviklingen tilbage for så vidt angår administrative opgaver, der er pålagt erhvervslivet, som det kunne være udtryk for, hvis der skulle laves kønsopdelte lønstatistikker.
Det kunne af nogle opfattes som en væsentlig byrde.
Jeg har det nu lidt med det her spørgsmål ligesom hr. Ole M. Nielsen, at jeg synes, at diskussionen om, hvor administrativt krævende det er, er noget overdrevet.
Derfor har jeg også store forhåbninger om, at de drøftelser, Arbejdsministeriet har haft med Told- og Skattestyrelsen og Erhvervs- og Selskabsstyrelsen om LetLøn-faciliteten, giver muligheden for, at LetLøn kan levere varen.
Og navnlig da vi nu har ladet ikrafttrædelsesdatoen være 1. juni 2002, ja, så er jeg fuld af optimisme.
Men som jeg sagde før, det er en væsentlig forudsætning for os, at LetLøn kan levere den her vare, og i stedet for at stå og udstede garantier vil jeg nøjes med at sige, hvad jeg sagde lige før i sidste runde, nemlig at jeg gerne vil se nærmere på det spørgsmål endnu en gang.
Og det kan jo være noget af det, der kommer til at indgå i de drøftelser, som vi naturligvis forventer, jeg skal have med en række partier, som jeg har haft det hidtil. Så spørger fru Eva Kjer Hansen: Hvor stammer Arbejdsministeriets erfaringer med antallet fem fra?
Der er statistiksystemer, hvor den mindste gruppe er en gruppe på fem i statsadministrationen.
Det kan man slå op på hjemmesiden, og det er oplyst, og det er anonymiseret.
Så skal jeg sige til fru Susanne Clemensen, at Danmarks Statistik ikke kan levere den vare, som skal være virksomhedsspecifik, kønsopdelt.
Derfor er satsningen altså, at det er LetLøn-projektet, der skal levere den vare.
Jeg vil sige, jeg var lige ved at synes, at det her i anden runde antog karakter af et forberedende udvalgsarbejde.
Jeg vil gerne tilsige et godt samarbejde under udvalgsbehandlingen og de drøftelser, som partierne måtte ønske frem mod den forhåbentlig endelige vedtagelse ved tredjebehandlingen, hvor vi får skabt større åbenhed i løndannelsen.
Hvor vi får gjort noget ved de ligelønsproblemer, der er, og måske kan slippe for at snakke om de ligelønsproblemer, nogle troede, der var, men som måske ikke er der, når det kommer til stykket.
Susanne Clemensen (CD), 2001-04-19:
Der var et aspekt, som arbejdsministeren ikke var inde på i sin besvarelse, og det bringer mig herop på talerstolen igen.
Det var, da jeg under min ordførertale nævnte, om ikke man i Arbejdsministeriet havde overvejet at lade Danmarks Statistik udarbejde denne her lønstatistik for de enkelte virksomheder.
Det ville jo være en kæmpe gevinst for virksomhederne, der ikke skulle bøvle med selv at udforme statistikken.
Og det ville jo netop også betyde, at vi klart fik at vide, hvori de økonomiske konsekvenser for erhvervslivet bestod.
Det mener jeg ikke, jeg fik noget klart svar på.
Hvis ikke jeg kan få det i dag, er det noget, jeg vil spørge til under udvalgsbehandlingen, men det er noget, som jeg synes er meget relevant, for på den måde kunne vi komme ud over nogle af de væsentlige bekymringer, som CD har vedrørende det her lovforslag.
Pia Christmas-Møller (KF), 2001-04-19:
Jeg vil gerne takke arbejdsministeren for besvarelsen, og jeg håber, at arbejdsministeren virkelig vil lægge kræfter i at sikre, at ideen med LetLøn fastholdes, selv om dette lovforslag bliver vedtaget.
Sådan hørte jeg også arbejdsministeren, og derfor vil jeg godt lige være helt sikker.
Jeg vil gerne høre, om arbejdsministeren kan svare klart ja til følgende spørgsmål.
Spørgsmålet lyder: Kan arbejdsministeren garantere, at dette lovforslag sikrer, at virksomhederne kan få løst deres statistikopgave ved at tilmelde sig LetLøn?
Punktum.
Alt derudover vedrører ikke virksomhederne, bare de har tilmeldt sig LetLøn, så skal de ikke risikere at blive pålagt nye bureaukratiske, administrative byrder som følge af dette lovforslags statistikkrav.
Det vil jeg meget gerne have skåret ud i pap og ind med skeer, for det ville betrygge mig ganske markant.
Så kan vi altid diskutere, om problemet skal løses ved at ændre lidt på ikrafttrædelsesdatoerne eller ved en selvstændig tilføjelse under udvalgsarbejdet, hvor vi simpelt hen laver et ændringsforslag, der nøje beskriver, at virksomhederne kan få løst denne statistikopgave ved at tilmelde sig LetLøn-systemet, uden at de kan afæskes andre oplysninger end dem, der i forvejen er forudsat i LetLøn-loven.
Det vil jeg meget gerne.
Så vil jeg gå herfra som en glad qvinde, som man siger, hvis arbejdsministeren kunne sige ja til det.
Vi vil fra konservativ side gerne have mere åbenhed på det her område, men vi synes, det er dybt relevant at præcisere, at denne her adgang har et præcist formål, nemlig at sikre ligeløn.
Så hvis vi lige kunne få den præcisering ind, så begynder det jo at være en fornuftig anvendelse af tiden.
Så begynder vi jo nærmest at se noget konstruktivt for enden af dette lovforslag.
Jeg ser frem til arbejdsministerens besvarelse.
Den første besvarelse var meget lovende.
Eva Kjer Hansen (V), 2001-04-19:
Jeg vil gerne takke ministeren for svarene her.
Det er jo meget nemmere at komme i hvert fald i en vis form for dialog med ministeren, end det har været med den socialdemokratiske ordfører.
Hvem har dog fortalt ministeren den begrundelse for at vælge en fokusgruppe, tror jeg ministeren kaldte det, frem for testpanelet?
Den begrundelse har jeg dog aldrig mødt tidligere.
Jeg må sige, at jeg finder det dybt skuffende, at ministeren ikke vil sende det her lovforslag til vurdering i testpanelet.
Jeg finder, at det er en måde at undergrave testpanelets virke på.
Vi ser jo gang på gang, at regeringen undlader at sende lovforslag, hvor det var yderst relevant, til testpanelet.
Jeg må sige, at jeg finder det meget skuffende, hvis ministeren ikke er indstillet på dét.
Så kan jeg forstå, at ministeren umiddelbart synes - og det er jo også derfor, det står i lovforslaget - at det er fornuftigt, at lønmodtageren kan videregive egne oplysninger til enhver.
Jeg vil derfor godt spørge ministeren, om ministeren overhovedet ikke ser nogen muligheder for, at det kan misbruges.
Mener ministeren, at det er fuldstændig udelukket, at der vil være lønmodtagere, der så, netop fordi formuleringen er så åben, kan bruge det her i bestemte situationer?
Hvad med en medarbejder, hvor ansættelsesforholdet er ophørt? Hvorfor skal det også være muligt for medarbejderen efterfølgende at kunne gå ud og berette til alle og enhver om, hvordan vilkårene var? Jeg har altså svært ved at se, hvad den reelle begrundelse er for at gå så langt i forhold til et lovforslag, der handler om at skabe ligeløn mellem mænd og kvinder.
Hvis LetLøn nu bliver forsinket - jeg ved godt, at ministeren ikke mener, at der er stor sandsynlighed for, at LetLøn bliver forsinket, men hvis nu - betyder det så også en udskydelse af ikrafttrædelsestidspunktet for det her lovforslag?
Ja eller nej?
Det må være meget enkelt at svare på.
Derudover, når LetLøn er taget i brug, vil der så ikke gå et års tid, inden man har indsamlet den statistik, der skal til, for at den kan bruges?
Det vil jeg også meget gerne have en afklaring på.
Min sidste kommentar i denne her omgang skal være: Hvad er det for en erfaring, man har i Arbejdsministeriet, som siger, at der ikke bliver nogen problemer med anonymiteten, hvis man er nede på virksomheder med 10 medarbejdere og grupper på fem personer?
Hvor har man de eksempler fra, som siger, at det er fuldt ud forsvarligt i forhold til at sikre lønmodtagernes anonymitet, når den statistik udarbejdes?
Jeg var i min ordførertale inde på, at jeg har forstået, at Danmarks Statistik bruger grupper på ca. 50 personer for at være sikker på, at det her ikke kan tilbageføres til den enkelte.
Hvad er det så for en viden, hvad er det for en erfaring, man har, som siger, at det fungerer med grupper på fem personer?
Jeg er altså nødt til at understrege, at der er mange problemer her, som vi skal have meget mere tilbundsgående svar på, hvis vi skal videre med arbejdet med det her forslag, for det er ikke klart nok i bemærkningerne til lovforslaget, og det gør det altså vanskeligt, hvis vi ikke kan få nogle klare bud på, hvordan det reelt vil komme til at se ud.
Ove Hygum (S), 2001-04-19:
Jeg vil starte med at sige til ordførerne fra Venstre og De Konservative, som nu netop er kommet til stede, at det altså ikke er muligt at få denne her sag bedømt i testpanelet.
Jeg har fået forklaret, at det skyldes, at når det er en afgrænset opgave omhandlende virksomheder med over 10 ansatte, hedder det et fokuspanel.
Det bliver den under indtryk af indholdet af høringssvarene, som jeg har modtaget for ganske kort tid siden, og vi vil så om knap 3 uger have svaret fra fokuspanelet - eller fokusgruppen, nu bliver jeg lige pludselig i tvivl.
Men i hvert fald tror jeg, at intentionerne, som V og K gav udtryk for, er imødekommet. Så har jeg hæftet mig ved, at fru Eva Kjer Hansen og andre er meget bekymret over muligheden for, at den enkelte kan træffe det valg at udlevere lønoplysninger, til hvem man vil.
Jeg har svært ved at forstå den bekymring.
Egentlig har vi bestræbt os på på det her område at lave nogle meget, meget liberale regler.
Vi har egentlig ikke fundet, at der var behov for nogen begrænsninger eller snævrere rammer for, hvem den enkelte, det enkelte frie individ kunne udlevere lønoplysningerne til.
Det havde jeg egentlig troet at jeg kunne få et medspil på bl.a. fra Venstre.
Der er også rejst spørgsmålet: Hvad nu, hvis LetLøn ikke kan levere varen?
Jeg mener, vi har taget højde for den problemstilling på den måde, at LetLøn forventes at være i drift den 1. januar.
Det er set før, må man sige, at der er visse indkøringsvanskeligheder, og derfor har vi i forslaget indeholdt datoen den 1. juni 2002.
Jeg vil gerne foretage en ekstra vurdering af det spørgsmål, for det er klart, at for os er det vigtigt, at LetLøn kan levere den her vare, og det skulle efter de informationer, jeg er i besiddelse af, også hænge fornuftigt sammen, navnlig når vi nu har den 1. juni 2002 som omdrejningspunkt. Så må jeg sige til hr. Ole M. Nielsen, som spurgte, om brugen af LetLøn nu ikke bliver obligatorisk: Nej, det gør den ikke, men den bliver mere attraktivt.
Og jeg tror, flere glæder sig over, at det gør LetLøn-systemet ekstra attraktivt, og derved kan man forestille sig, at endnu flere vil drage nytte af de lettelser af administrativ karakter, som er forbundet med at bruge LetLøn.
Jeg er meget enig med hr. Ole M. Nielsen i, at det har været lidt mærkeligt at høre flere ordførere tale om tvangen til eller pligten til eller presset for, at man skulle udlevere oplysninger fra den enkeltes side.
Der er en ret til at videregive oplysninger; der er ingen pligt, og der er ingen tvang.
Det sidste, jeg vil sige, er: Man skal huske, at det her lovforslag er udformet under hensyn til to forhold: der er på den ene side taget hensyn til ønsket om betydelig mere åbenhed i løndannelsen, samtidig med at der er taget hensyn til spørgsmålet om anonymitet.
Og vi har altså fundet, at det er en rigtig balance med virksomheder på 10 ansatte og derover og statistikgrupper på fem.
Nogle synes, vi er gået for langt, nogle synes, vi ikke er gået langt nok.
Ole M. Nielsen (KRF), 2001-04-19:
Intentionerne i det her lovforslag er gode nok.
Ulige løn kan vi simpelt hen ikke være bekendt.
Men man kan godt undre sig over, hvad der egentlig er sket siden sidste forsommer, da loven sidst blev ændret, og hvorfor man ikke tog sagen alvorligt på det tidspunkt.
Jeg er faktisk ikke rigtig informeret om, hvad der ligger til grund for det. Et af de to elementer heri er en ret til at videregive oplysninger om sin løn, og det mener jeg er selvfølgeligt, lige så vel som det selvfølgelig også kun er en ret, men ikke en pligt.
Det synes jeg der er nogle der misforstår, og det kan jeg slet ikke forstå; det er klart, at man ikke har pligt til det.
Derfor mener jeg heller ikke, at grænsen for virksomhedens størrelse kan være lavere end 10 ansatte, alene fordi der jo så som regel vil være tale om to køn - og flere er der vel heller ikke almindeligvis - ellers kan man ikke lave grupperinger, der er store nok.
Så det er nok en fornuftig grænse.
Så er der det med det administrative bøvl.
Der må det selvfølgelig være en betingelse, som flere har været inde på det, at LetLøn-systemet er færdigt til at kunne bruges, når man skal i gang med at drage nytte af det til det her.
Er man så er ved at lave et tiltag her, som faktisk gør det obligatorisk for folk?
Det er jo lidt ærgerligt.
Det synes jeg nok er lidt af et problem ved at indføre noget nyt, at fordi vi nu har lavet et frivilligt system, så bliver folk faktisk nødt til at bruge det, hvis de skal være tjent med at lave de her statistikker.
Nu har jeg for resten lidt svært ved at forstå, at det skulle være så svært at lave sådan nogle statistikker som dem her, men jeg ved godt, at den ene belastning oven i den anden for virksomhederne ikke er godt.
Noget andet er så, om man kan bruge de samme grupperinger, som man bruger til Danmarks Statistik.
Det kan man vistnok ikke.
I det hele taget skal vi have boret lidt mere i det her med det administrative bøvl, og hvor besværligt det er, og om det i det hele taget er nyttigt at lave det på den måde.
Som udgangspunkt er vi positive over for ideen her, men vi skal altså finde ud af at lave det på en praktisk måde.
Anders Samuelsen (RV), 2001-04-19:
I Det Radikale Venstre er vi meget godt tilfredse med det lovforslag, som ligger her.
Vi synes faktisk, at det formår at balancere på den hårfine knivsæg mellem de to hensyn, som vi med lovforslaget gerne vil forsøge at komme i møde, nemlig på den ene side at komme uligelønnen til livs og på den anden side at tage hensyn til et ønske om at beskytte anonymiteten i forhold til dem, som netop ønsker at fastholde en anonymitet.
Lovforslaget har altså primært to ting i sig.
Den ene er, at vi nu giver folk en ret til at videregive deres oplysninger om løn, sådan at man ikke længere fra virksomhedens side kan sætte begrænsninger for det.
Så langt så godt.
Den anden del er lønstatistikken, og dér synes jeg faktisk netop, at balancen er opnået på en god måde ved, at vi har sat de to grænser ind, der hedder dels mindst 10 ansatte, dels mindst fem i hver gruppe.
Det synes jeg er et fint skæringspunkt, som sikrer, at anonymiteten faktisk er til stede.
På den anden side er der forhåbentlig forholdsvis mange steder, hvor man faktisk kan levere den lønstatistik, som så kan være en bølgebryder for at formindske uligelønnen eller få endnu mere ligeløn, afhængigt af, hvilke briller man vil tage på.
Så jeg synes, det er et lovforslag, som udtrykker en respekt over for, at der er to hensyn, som skal vejes op imod hinanden.
Det er en balancegang.
Der er et dilemma som i så mange andre af livets forhold, og det forsøger lovforslaget her faktisk at tage hånd om.
Derfor kan vi med glæde støtte forslaget fra Det Radikale Venstres side.
Klaus Kjær (DF), 2001-04-19:
Der er i denne folketingssamling fremsat lovforslag om ændring af bl.a. lov om lige løn til mænd og kvinder,
lovforslag
Dansk Folkeparti kan ikke støtte forslaget, hvorefter fortrolighedsklausuler, hvor lønmodtageren er pålagt ikke at videregive oplysninger om egne lønforhold, nu ikke længere skal være lovlige.
En arbejdsgiver kan have mange gode grunde til at pålægge en lønmodtager ikke at videregive oplysninger om egne lønforhold.
Det kan f.eks. være begrundet i, at lønmodtageren måske får en højere løn, fordi lønmodtageren udfører nogle arbejdsfunktioner, der, hvis det kom frem, kunne skade virksomhedens forhold i forbindelse med forretningshemmeligheder, ligesom en generel diskussion af egne og andres lønoplysninger på virksomheden vil kunne medføre kævl og strid på arbejdspladsen medarbejderne imellem.
Ole Sohn (SF), 2001-04-19:
Da der er en tilsyneladende meget spændt stemning under behandlingen af det her lovforslag,
vil jeg lige indledningsvis gøre opmærksom på, at jeg, idet vores ordfører på området ikke kan være til stede, skal give udtryk for følgende på SF's vegne: I SF mener vi, at det bør være sådan, at enhver arbejdstager eller dennes repræsentant har ret til fra arbejdsgiveren at få udleveret oplysninger, som giver mulighed for at vurdere, om ligelønsloven bliver overholdt.
Vedtagelsen i forbindelse med forespørgslen om ligeløn, som SF tog initiativ til, fik da også sat skub i flere initiativer og stillede konkrete krav til revision af ligelønsloven.
Og det er så det forslag, vi behandler i dag.
Regeringen ønsker at øge ligelønslovens effektivitet ved at skabe større åbenhed omkring lønfastsættelse, herunder med en udvidet adgang til lønoplysninger.
Regeringen ønsker også med dette forslag at give tillidsrepræsentanter og faglige organisationer, der ønsker at arbejde aktivt med nedbringelse af lønforskellen mellem mænd og kvinder, bedre redskaber.
Det er vi helt enige i, og vi mener, at det er meget stærkt påkrævet.
Overordnet er vi meget tilfredse med, at der nu kommer
nogle opstramninger af ligelønsloven, der skal forbedre effektiviteten af lovens formål.
Lovforslaget blev fremsat, inden høringssvarene er kommet ind,
og derfor har ministeren ikke haft mulighed for at tage højde for høringssvarene.
Kritikken vedrører flere forhold.
Det drejer sig om, at der er alt for mange begrænsninger for den enkelte og for tillidsrepræsentanten for at gå aktivt ind for at nedbringe lønforskellen mellem mænd og kvinder.
Det handler om fortrolighed om lønstatistikken, og at lønstatistik kun skal udarbejdes for virksomheder over 10 ansatte, og hvor lønoplysninger skal være for grupper på mindst fem personer.
Den fremførte kritik i høringssvarene lægger vi i SF meget vægt på.
Jeg håber derfor, at ministeren er indstillet på at lytte til kritikken og foretage de fornødne ændringer.
I øvrigt mener vi, at det skal være sådan, at enhver arbejdstager eller tillidsrepræsentant har ret til fra arbejdsgiveren at få udleveret lønoplysninger, som giver mulighed for at vurdere, om loven er overholdt.
Det kan ikke alene være forbeholdt ansatte på virksomheder med mere end 10 ansatte, for det betyder reelt, at henved 100.000 HK'ere undtages fra loven, som HK skriver det i deres høringssvar.
Det er også meget væsentligt, at Ligestillingsnævnet sikres hjemmel til at få alle relevante oplysninger fra arbejdsgiver og organisationer i forbindelse med en ligelønsklagesag.
Med de bemærkninger vil jeg sige, at SF overordnet støtter loven og vil arbejde for at få afklaret og ændret de ting, som vi har skitseret her under førstebehandlingen, i forbindelse med udvalgsarbejdet.
Så vi ser frem til en meget konstruktiv og afbalanceret og rolig debat om lovforslaget i udvalget.