runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Hans Christian Schmidt (V), 2003-01-22:
Jo, altså det, det er tankevækkende ved den debat, der er ved at udvikle sig nu, og sådan må det så være, at nu er vi så ovre i Fødevareministeriets ressort, og vi er så begyndt at diskutere fødevarepolitik.
Det kan vi selvfølgelig også gøre.
Sådan er det jo.
Men det ligger langt væk fra lovforslaget, det må jeg jo sige.
Jeg er nødt til at sige, at hvis vi holder os til det, forslaget drejer sig om omkring pesticider, så ved hr. Jørn Jespersen til fuldkommenhed eller burde vide det, at Bichel-udvalget netop opererede med forskellige scenarier, der fortalte, hvor meget mængden af de pesticider, man anvendte, ville betyde for udviklingen i Danmark både med hensyn til landbrugseksport og produktionsmuligheder osv.
Der stod det allerede lysende klart, at man ikke - som nogle ønskede det inden da - kunne gennemføre et fuldstændigt ophør af brug af pesticider.
Det er noget særegent, når vi sidder eller står, eller hvad vi nu gør, og diskuterer pesticider, at diskussionen drejer sig om, i hvor høj grad en fødevareproduktion vil kunne resultere i fødevarer uden nogen pesticidrester.
Jeg forstår, det hedder »nogen pesticidrester«.
Man skal i hvert fald have en meget, meget grundig viden for at kunne garantere fra en talerstol, at det skal kunne lade sig gøre at producere fødevarer, uden at en eneste af disse fødevarer indeholder en pesticidrest, samtidig med at man bruger pesticider.
Jeg siger det kun.
Det er en debat, som i høj grad hører hjemme i et fødevareudvalg og et fødevareministerium.
Nu tager vi den så også her, når vi diskuterer.
Men jeg forlader mig fuldstændig på de eksperter, der var medlemmer af Bichel-udvalget dengang, og de udtalte sig tydeligt om anvendelsen af pesticider.
Hvis det er så enkelt, som hr. Jørn Jespersen fremstiller det - jamen det er fint, så skal jeg da gerne være behjælpelig med at fremme ideen.
I så fald må det tages op til diskussion i Fødevareudvalget, og der må nedsættes en arbejdsgruppe, eller hvad man vil.
Det synes jeg da er en fin ting, at man går ind og prøver at undersøge sagen.
Jeg synes, det her er et lille, godt forslag, der opererer med mange gode ting omkring pesticiderne og ikke mindst forsigtighedsprincippet, som jeg ved, flere hylder.
Jørn Jespersen (SF), 2003-01-22:
Nu skal vi tage ét stof ad gangen og vurdere det, og nu skal der fakta på bordet.
Det var da en pludselig tillid til eksperterne, der nu kommer frem.
Nu skal vi have fakta at arbejde ud fra.
Nu kan vi ikke træffe nogen som helst politiske beslutninger, medmindre der er fakta. Men det, der er et faktum på det her område, er, at de eksperter, som hele lovgivningen baserer sig på, er toksikologer, som har lavet forsøg med fuldstændig uskyldige mus og rotter, indtil de er døde af det, så dividerer de med en vis faktor, og så kommer de frem til, hvor meget hr. Jørn Dohrmann kan tåle.
Er det et faktum, som hr. Jørn Dohrmann er særlig tryg ved?
Så vil jeg sige, at så har vi fået konstateret i dag, at Dansk Folkeparti har en ubegrænset mistillid til eksperter, undtagen toksikologer, der slår mus ihjel.
Der skal nok komme fakta fra den side.
Vorherre bevares!
Jørn Dohrmann (DF), 2003-01-22:
Hr. Jørn Jespersen ved jo udmærket godt, at der findes mange naturlige stoffer i de forskellige ting.
Dermed kan man jo heller ikke sige, at alt skal være forbudt eller alt skal være tilladt.
Så man er nødt til at vurdere hver enkelt sag.
Det er jo heller ikke sådan, hvis man har tusind kemikalier, at så man venter med at forbyde nogle ting, indtil alle tusind er undersøgt.
Men man kan tage ét ad gangen; det synes
vi fra Dansk Folkepartis side.
Når vi kender nogle resultater, når vi har nogle fakta at gå ud fra, bruger vi dem så langt, som vi overhovedet kan komme.
Det er det, vi bruger som grundlag for det.
Jørn Jespersen (SF), 2003-01-22:
Sådan en gang udenomssnak.
Nu må vi se på, hvad der er godt for forbrugerne, siger hr. Jørn Dohrmann.
Betyder det, at Dansk Folkeparti har en overvejelse om, at en vis mængde pesticidrester i fødevarerne kan nu godt være godt for forbrugerne?
Er det nogle eksperter af den karakter, hr. Jørn Dohrmann vil sætte sin lid til?
Hvor meget skal de have af den ene slags pesticid og hvor meget af den anden?
Jeg gik ud fra som en selvfølgelig forudsætning, at det, der er godt for forbrugerne, er at undgå pesticider i fødevarerne.
Men det er altså ikke Dansk Folkepartis forudsætning.
Så siger hr. Jørn Dohrmann: Jamen vi skal også tage ét skridt ad gangen.
Nu tager vi lige et skridt frem, og så ser vi, om vi vælter, eller hvad der sker.
Jeg troede bare, der var en chance for, at også Dansk Folkeparti måske kunne overveje 2, 3, 4 skridt ad gangen uden at blive alt for nervøse.
Men det kan jeg forstå, det kan man
Et lillebitte fremskridt er, hvad man kan overskue, og ethvert ambitionsniveau derudover er for meget.
Jørn Dohrmann (DF), 2003-01-22:
Jo, men hr. Jørn Jespersen må jo også være klar over, at det her det er, som jeg startede med at sige, ét skridt på vejen, og det skal man tage, som det er.
Men man skal også være realistisk med hensyn til, om det kan lade sig gøre, når man siger, at nu vil vi have nul, eller hvad det er man vil bilde folk ind fra talerstolen.
Det er derfor, vi siger, at det skal være realistisk overvejet med de eksperter.
Man skal ikke stole blindt på de eksperter, der sidder
rundtomkring
Derfor skal man som sagt være realistisk, når man går ud og udtaler sig, og derfor kommer jeg heller ikke i dag og siger, at vi skal have en nulgrænse, eller hvad vi skal have.
Vi vil se på, når man tager det op til revision: Hvor langt kan vi gå?
Hvad er godt for forbrugerne?
Man skal ikke stå og bilde dem noget ind, man ikke kan holde, og det tror jeg
heller ikke SF er interesseret i.
Jørn Dohrmann (DF), 2003-01-22:
Jeg ville ellers lige have stillet et lille spørgsmål til ministeren, om han ikke bare kan bekræfte, nu er vi i gang, at hvis SF har følt, at det var så stort et problem, om det så ikke kunne have været indført noget før med den tidligere regering, hvor SF har siddet med en del magt.
Så vil jeg også sige til hr. Jørn Jespersen
: Jamen det her er et skridt, som vi tager nu, og det støtter vi fuldt ud.
Det har vi jo sagt.
Jeg sagde også i ordførertalen, at det er et skridt, som vi tager, og det støtter
Dansk Folkeparti.
Så må vi se, hvor langt vi kommer bagefter, når vi skal have den her pesticidhandlingsplan, som vi er i gang med at kigge på nu, op til revurdering. Så vi synes, det er et godt skridt, at vi nu er i gang.
Som sagt, så må vi se, hvor langt vi kommer.
Hans Christian Schmidt (V), 2003-01-22:
Det sker jo en gang imellem, og det sker sådan set ret tit, synes jeg, når vi har debatten, at man ligesom skal skabe et konfliktområde, man ikke har.
Man kunne fristes til at spørge hr. Jørn Jespersen
: Er der noget galt i den pesticidhandlingsplan, der ligger lige nu, som ministeren har sagt igen og igen, at den står han ved?
Hvis der er det, så synes jeg da, hr. Jørn Jespersen skulle gå med ind, når vi nu her til foråret diskuterer pesticidhandlingsplanen, og diskutere den og så prøve at fremføre sine synspunkter dér og påvirke den.
Det er da alligevel mageløst, at jeg skal stå her fra talerstolen og sige: For det første, at vi har godtaget, vi har videreført den pesticidhandlingsplan, der ligger nu; for det andet, at vi nu her til foråret skal lave en revurdering af den; for det tredje, at jeg indbyder Folketingets partier til at være med og vil gerne have en snak med dem om det.
Det er lige før, det ikke kan komme over hr. Jørn Jespersens læber, at det her det er et godt forslag.
Det synes jeg altså er lidt ærgerligt.
I stedet for skal jeg skydes alle mulige motiver i skoene.
Så hr. Jørn Jespersen ved godt, hvad det er, jeg siger.
Derfor skal jeg kun sige til hr. Jørn Jespersen: Én ting er, at jeg godt kunne høre på hele talen lige før, at det var svært at forstå det, når man ikke fik det at vide.
Men man skal altid huske, at når et budskab skal gå rent ind, er det ikke nok, at budskabet er klart; det skal også være sådan, at man er indstillet på at modtage det.
Og det tror jeg altså er det, det kniber lige med her.
Jeg håber, at det bliver bedre, når vi i foråret revurderer hele pesticidhandlingsplanen.
Jørn Jespersen (SF), 2003-01-22:
Ministeren kunne udmærket kende til den aftale, der lå, med en målsætning om at komme hen i en situation, hvor der ikke er sprøjtemiddelrester i fødevarer.
Den blev skam offentliggjort og er tilgængelig, og jeg skal meget gerne sende et eksemplar til ministeren, hvis det kan inspirere.
Så den er der al mulig grund til at være opmærksom på.
Alene af den grund, at han i dag udtrykker stor afstandtagen fra overhovedet at have målsætninger.
Det er interessant, at en minister slet ikke vil vove sig ud i at have nogle målsætninger på et meget vigtigt fødevaresikkerhedsområde, og det er i hvert fald ikke inspireret af det erhvervsliv, som ministeren ellers taler meget om.
Der arbejder man jo meget konsekvent med målsætning og handlingsplaner og opfølgninger osv. på det.
Men at have målsætninger er altså ikke noget, der falder i regeringens smag, kan jeg forstå.
Men jeg skal bare sige: Lad nu være at blande brugen af pesticider og pesticidhandlingsplanen, som vedrører brugen ude i landbruget, sammen med målsætningen for fødevarerne.
Det er det sidste, vi har spurgt til, og jeg forstår, at konklusionen er: Regeringen har svigtet den tidligere målsætning og har ikke nogen med hensyn til restindhold af pesticidrester i fødevarer.
Det synes jeg er trist.
Hans Christian Schmidt (V), 2003-01-22:
Det er jo sådan set det, vi diskuterer i dag.
Og her har vi muligheden for at gribe ind, endda når vi mener, at der er en risiko, altså en formodet, en begrundet mistanke om det; så den diskussion har vi selvfølgelig.
Men at kunne afgøre, hvordan den grænseværdi ville være i fremtiden, det tror jeg vi skal lade komme an på en dybere debat.
Jeg siger kun, at jeg forstår godt, der er to spørgsmål i det.
Til hr. Jørn Jespersen vil jeg kun sige: Ja, jeg kan jo ikke helt vide, hvad det er for aftaler, SF har haft med regeringen.
Nå jo, altså jeg synes også, det havde været rimeligt, at man havde taget mig med på råd, for så var det gået bedre, men det er noget helt andet.
Men det kan jeg ikke vide noget om, så derfor vil jeg kun sige til hr. Jørn Jespersen: Den pesticidaftale, der ligger i dag, har jeg jo arvet og taget til mig.
Jeg har endda sagt: Det er i orden, den står jeg ved.
Nu går vi så ind og skal genforhandle den her i foråret.
Så må vi nu se på det, når vi revurderer den her i foråret, og det er det altså for tidligt at sige noget om endnu.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-01-22:
Ministeren henviser diskussionen, den mere principielle diskussion, til, når vi skal diskutere den kommende pesticidhandlingsplan.
Det synes jeg også er en god idé, og vi har fra Enhedslistens side presset meget stærkt på, og det vil vi stadig væk gøre, for at vi får en god pesticidhandlingsplan.
Så det er godt nok, at vi får den diskussion i gang.
Men jeg vil så bare bede ministeren præcisere, at i den diskussion har vi altså to spørgsmål.
Det ene spørgsmål er: Hvilke pesticider kan man så få tilladelse til at bruge på markerne?
Og det andet spørgsmål er: Må de pesticider, der bruges på markerne, så komme videre til fødevarerne?
Hvad det sidste angår, synes jeg da, at det må være indlysende, at man må kræve, at så længe der bruges pesticider på markerne, følger ikke deraf, at så må de også komme videre i fødevarerne.
Tværtimod følger deraf, at så må man bruge teknikker, der sikrer, at de ikke kommer videre til fødevarerne.
Det er den målsætning - jeg ved ikke, om jeg har udtrykt mig uklart - men det er den målsætning, som jeg håber vi kan få tilsagn fra ministeren om at man vil genoprette.
Det var ikke heldigt, men derfor synes jeg også, det er sådan nogle ting, vi skal kigge på at få ud af maden.
Jørn Jespersen (SF), 2003-01-22:
Miljøministeren siger, at vi andre ikke skal gøre os alt for kloge på, hvad miljøministeren mener.
Det kunne jeg heller ikke drømme om; jeg har tit og ofte meget svært ved at finde ud af, hvad miljøministeren mener, og det gælder også i denne her sag.
Så det, jeg egentlig efterspurgte, var et svar på, hvad miljøministeren mener.
Det var på ingen måde et forsøg på at udlægge teksten, men at få en tekst.
Det, jeg kunne forstå indirekte, var, at når det drejer sig om at nedbringe brugen af pesticider i jordbrug, vil regeringen meget gerne være med til at nedbringe den, og det er fint.
Det, jeg taler om, er målsætningen med hensyn til restindhold i fødevarer.
Og der eksisterede altså, hvad enten miljøministeren er klar over det eller ej, en målsætning
under den tidligere regering i kraft af en aftale med SF om, at målsætningen, man skulle arbejde hen imod, var nul indhold af pesticidrester i fødevarer.
Og jeg forstår, at den er der ikke mere.
Miljøministeren kan selvfølgelig have ret i, at målsætninger, der ikke bliver opfyldt, er ikke meget bevendt.
Men at det skulle være bedre slet ikke at have nogen målsætninger,
er dog alligevel en ret interessant betragtning.
Jeg ved ikke, om man kan udtrykke det på den måde, at den nuværende regering har ingen målsætninger.
Til gengæld bliver de overholdt.
Hans Christian Schmidt (V), 2003-01-22:
Nu er det jo ikke så meget, hr. Keld Albrechtsen ikke lige ved om det her, så jeg kan allerede høre på de spørgsmål, hr. Keld Albrechtsen stiller, at han er helt velbevandret i, hvad det er ministeren mener.
Det synes jeg kun er fint.
Jeg kæder det lige sammen med hr. Jørn Jespersen, for med hensyn til den dér vinkling, der kom et kort øjeblik om, at det var så det, der skete ved regeringsskiftet, vil jeg bare sige til både hr. Jørn Jespersen og hr. Keld Albrechtsen, at hvis jeg har oplevet noget som miljøminister, så er det at have set utrolig mange målsætninger, hvor den eneste ting, man kan sige om dem, er, at de er aldrig blevet til noget. Og det er ikke et succeskriterium for regeringen, at man opstiller nogle målsætninger, man aldrig får omsat til praktisk politik, det kan jeg sige.
Derfor vil man hele tiden opleve, at regeringen - det sagde jeg faktisk også, og det er jo lidt nyt, at vi ikke er enige om det, hvis det er tilfældet - jeg nævnte netop præcis Bichel-udvalget, og Bichel-udvalget beskriver netop, at man ikke fuldstændig kan undgå at bruge pesticider.
Hvis man går ind og kigger efter, hvad det ville betyde, så ved man blandt andet, at økonomisk ville det betyde meget, ekstremt meget.
Jeg kan ikke helt huske hr. Jørn Jespersens tale, dengang man behandlede Bichel-udvalget.
Jeg kan huske, at hr. Keld Albrechtsen ikke var her og derfor ikke holdt nogen tale, så derfor går det bedre med det.
Men jeg vil bare sige, at jeg forfølger stadig væk det mål, som i øvrigt også er beskrevet af Bichel-udvalget, at vi kan komme længere ned i anvendelsen af pesticider og dermed også pesticidrester i fødevarer.
Men vi må også være realistiske og se, at det er en balance, et krydspunkt, kunne man kalde det, nemlig også et spørgsmål om, hvordan der er økonomi i det og konkurrence i det.
Sådan er det jo nu engang, at man er nødt til at tage begge ting med, når man giver det en balance.
Og det har intet at gøre med, at vi ikke gør alt, hvad vi kan, for at nedbringe anvendelsen af pesticider og dermed også pesticidrester.
Men vi er også bare nødt til at sige til hinanden, at det er jo vigtigt, at man ikke har nogle målsætninger, som man aldrig vil kunne nå, men at man skal holde dem på et niveau, hvor man også kan nå dem.
Og jeg kan da næppe forestille mig, at det er en pesticidhandlingsplan, der havde nogle ulykker lige det sidste år, hvor den løb.
Så altså jeg kan kun sige, at det fuldstændig er en politik, der er arvet, og den fortsætter vi.
Nu kommer der en ny.
Vi skal lave en her i foråret, og der er det klart, at der tager jeg gerne en drøftelse med alle partier.
Men jeg synes, det er for tidligt at tage diskussionen i Folketingssalen i dag.
Nu laver vi det her lovforslag, så tager vi behandlingen bagefter.
Den tager jeg gerne med Folketingets partier.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-01-22:
Jeg vil spørge ministeren og også gerne hr. Dohrmann, for der er jo også er mulighed for at komme videre ved hjælp af et flertal i Folketingssalen, men jeg vil godt spørge ministeren, for jeg opfattede ikke ministerens svar som krystalklart, jeg opfattede det sådan, at vi er enige om, at vi skal gå fremad i denne sag mod færre pesticider, men hvad angår selve målsætningen, forstod jeg egentlig ikke, hvad det var, ministeren sagde.
For jeg gik da ud fra, at vi var enige om, at pesticidrester ikke hører hjemme i fødevarer.
Det vil sige, at den politiske målsætning må da være at få pesticidrester væk fra fødevarerne.
Giftstoffer har ikke noget at gøre i fødevarer; det var bare det, jeg efterlyste en principiel tilkendegivelse af.
Så kan der måske være nogle vanskeligheder, for i det konventionelle landbrug har vi stadig pesticider på markerne.
Men jeg synes da godt, ministeren kunne give den tilkendegivelse, at regeringen er enig i, det håber jeg da, at pesticider principielt ikke har noget at gøre i fødevarer.
Det, der kaldte mig herop, var ministerens sidste bemærkning, for der syntes jeg, det kørte lidt af sporet for ministeren.
Ministeren siger, at vi er nødt til at blive ved med at bruge pesticider, og derfor vil det også stadig væk kunne ske, at der kommer rester af disse pesticider i fødevarerne.
Men man kunne jo vende den om og sige
: De pesticider, hvor det viser sig umuligt at undgå, at der efterlades rester af dem i fødevarerne, dem bruger vi slet ikke.
Hr. Jørn Jespersen har jo ret i, at for en række pesticiders vedkommende kan det faktisk lade sig gøre at bruge dem på marken, uden at de når frem til fødevarerne.
Dermed være ikke sagt efter min opfattelse, at man skal bruge de pesticider, men det kan lade sig gøre at forhindre, at de når frem til fødevarerne, og så skal man da gøre det.
Og med hensyn til dem, hvor det ikke kan lade sig gøre, kan man da drage den konklusion, at så skal vi slet ikke bruge de pesticider.
Derfor forstår jeg ikke, hvorfor ministeren ikke kan tilslutte sig målsætningen.
Mogens Nørgård Pedersen (KRF), 2003-01-22:
Jeg forventer sådan set ikke med min tale at kunne hidse hverken Venstres eller Enhedslistens ordfører op, men da der ikke er andre til stede, vil jeg nu alligevel holde min tale for dem og så ministeren.
Kristeligt Folkeparti er overordnet enig i, at det gøres lettere og mere fleksibelt at omdanne ældre erhvervs- og havneområder til nye boligområder med både boliger og erhverv.
Vi er således positive over for selve ideen med at udlægge byomdannelsesområder under den forudsætning, at det ikke indirekte bliver et redskab til at presse mindre og traditionelle virksomheder ud af områder, som det er lukrativt at bruge til eksempelvis boligbyggeri.
I forhold til de værktøjer, forslaget indeholder, finder vi de skitserede overgangsregler for støj ganske fornuftige.
Hvad der er en væsentlig overskridelse af perioden, er vel forskelligt, alt efter hvem man spørger.
I forhold til rækkefølgebestemmelserne og oprettelsen af grundejerforeninger er vi også positivt indstillet.
Kristeligt Folkeparti har da også nogle negative bemærkninger at gøre til forslaget.
Vi er således ikke tilfredse med, at forslaget ikke i en eller anden form giver et fingerpeg om, hvorledes man vil kompensere de erhvervsdrivende, der i forbindelse med en byomdannelse kan få store administrative og økonomiske omkostninger. Jeg kan have svært ved at se det rimelige i, at en lille selvstændig erhvervsdrivende kan risikere at skulle bruge et større beløb på at minimere støjen, når det på ingen måde er til egen fordel.
Vi mener, at det må være muligt at sikre, at omkostninger for byomdannelse bæres af flere skuldre og måske i særdeleshed af de bygherrer, der givetvis vil tjene penge på omdannelsen.
En mulighed for ekspropriation kunne også være nødvendig.
Kristeligt Folkeparti er altså overordnet positiv over for forslaget, men vi har altså også nogle knaster, vi håber
ministeren vil kigge nærmere på.
Jørn Dohrmann (DF), 2003-01-22:
Jeg må jo ligesom sige til hr. Jørn Jespersen, at jeg troede, hr. Jørn Jespersen vidste, hvordan sådan nogle ting foregår i Folketinget, og hvad en minister selv kan og alle de der ting.
Så vidt jeg er orienteret, behøver han ikke at spørge os, om han må oprette sådan et center.
Så der er vel ikke mere at sige til det.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-01-22:
Jeg er glad for, at ministeren siger, at vi skal prøve at diskutere det.
Jeg så naturligvis gerne, at det var ministeren, der kom med det forslag.
Jeg accepterer også, at ministeren i dag ikke rigtig kan forklare, hvorfor det skulle være grundlovsstridigt at lave aftaler.
Det vil jeg så vende tilbage til i udvalget.
Jeg vil bare sige, at når Justitsministeriet når frem til den opfattelse, at det skulle være i strid med grundloven, og at det skulle være en skat, når man siger, at der skal indgås en aftale, hvor den ene part stiller nogle midler til rådighed for at få en kontrakt om udvikling af et projekt i et område, så vil jeg sige, at for det første pålægger man ikke nogen noget, fordi det er frivillige aftaler.
Alene derfor er det irrelevant i forhold til grundlovens paragraf, der taler om at pålægge.
For det andet kan det jo aldrig være en skat, når det er noget, man bidrager med i en aftale, som man efterfølgende endda måske kommer til at tjene store penge på.
Derfor er det jo latterligt at tale om en skat. Derfor vil jeg bare sige her til ministeren, at efter min opfattelse har Justitsministeriet i denne her sag været ude i det rene volapyk, men det vender vi så tilbage til i udvalget.
Jeg vil stille ministeren et spørgsmål om det og håber så, at vi kan finde ud af at få et ændringsforslag, der kan åbne for det, for ellers er jeg altså meget bange for, at det hele bliver en fin ramme, men uden noget indhold.
Mogens Nørgård Pedersen (KRF), 2003-01-22:
vil jeg alligevel prøve at forholde mig til det beslutningsforslag, der er på dagsordenen i øjeblikket. Kristeligt Folkeparti er helt enig med forslagsstillerne i deres intentioner med forslaget.
Vi finder det også særdeles vigtigt at have den fornødne forskning og viden om forholdet mellem miljø og menneskers sundhed, ligesom vi finder det vigtigt, at der følges op på den nationale strategi for miljø og sundhed og de internationale forpligtelser på området.
Når det så er sagt, er vi ikke så sikre på, at der er behov for at lave det, man kunne kalde en omvendt Lomborg.
Hermed mener vi, at det synes tvivlsomt, om der reelt er brug for et helt nyt center for at løfte opgaverne, om det ikke vil være både bedre og billigere at sørge for, at de eksisterende institutioner, styrelser og ministerier løfter opgaverne.
Hvis man mener, at det ikke kan lade sig gøre, savner jeg i hvert fald en forklaring.
Kristeligt Folkeparti er i hvert fald ikke enig i forslagsstillernes bemærkninger, der nærmest indikerer, at intet arbejde i institutioner, styrelser og ministerier er uafhængigt af regeringen.
Vi er lidt kede af, at man med det forslag i virkeligheden er med til at italesætte administrationens arbejde som værende regeringsbestemt.
Kristeligt Folkeparti foreslog som bekendt under finanslovforhandlingerne, at Institut for Miljøvurdering skulle nedlægges, for vi har tillid til, at de eksisterende institutioner gør et godt og uafhængigt stykke arbejde.
Vi ønsker således ikke at støtte et forslag om at oprette et nyt center ud fra de givne forudsætninger, der er skitseret, men vi vil hellere end gerne være med til at presse på, for at der fokuseres mere på forholdet mellem miljø og sundhed i de eksisterende institutioner og styrelser m.v.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2003-01-22:
Det vil sige, at vi har en samlet sum på 150 mio. kr., som vi i løbet af det her finansår har mulighed for at komme med forslag inden for.
Hr. Eyvind Vesselbo kan være fuldstændig overbevist om, at vi ikke kommer med nogle forslag i løbet af det her finansår, som ikke er finansieret inden for den pulje.
Det vil sige, at alle de forslag, Det Radikale Venstre vil komme med, vil være finansieret i kraft af de ændringsforslag, vi har stillet til finansloven, og som alle sammen jo så desværre blev stemt ned.