Mikkel Dencker (DF), 2006-01-25:
Lovforslagene, som her behandles under et, vedrører oprettelsen af et indkomstregister, hvor borgernes indkomst og arbejdsforhold skal registreres centralt.
Ifølge regeringen sker det, for at man bedre kan systematisere og genbruge de oplysninger om borgerne, som myndighederne ligger inde med.
I praksis skal det foregå på den måde, at myndigheder, a-kasser og virksomheder månedligt skal indberette visse oplysninger om løn, ATP, ansættelsesperiode, arbejdstid og -sted og lignende oplysninger.
Disse oplysninger skal samles centralt og skal herefter kunne anvendes af de myndigheder, som måtte have brug for dem.
En sådan ordning har de fordele, at det bliver lettere for den enkelte sagsbehandler i eksem pelvis stat, kommune eller a-kasse at indhente de oplysninger om borgeren, som skal bruges i sagsbehandlingen.
I stedet for at skulle få oplysningerne af borgeren selv i form af lønsedler eller andre dokumenter kan de hentes i indkomstregisteret.
Dette bør i sig selv medføre betydelige administrative lettelser inden for det offentlige.
Ligeså vil man fremover også have lettere ved at forebygge og opspore socialt bedrageri.
Det er i sig selv fine hensigter, men tilsyneladende – læser jeg ud af høringssvarene – er der også en bagside af medaljen.
Læser man høringssvarene igennem, kan man konstatere, at flere af erhvervslivets organisationer er skeptiske over for, at virksomhederne skal foretage så mange og detaljerede indberetninger, som forslaget lægger op til.
Det fremgår af lovforslagets bemærkninger, at mange af de oplysninger, der fremover skal indberettes hver måned, i dag kun indberettes årligt eller kvartalsvis.
Med andre ord kommer erhvervslivet til at skulle levere en del af det arbejde, som man inden for det offentlige kan nyde godt af gennem en mere rationel drift.
Det er også værd at bemærke, at erhvervslivets organisationer især lægger vægt på, at det er de mindre og måske knap så moderne administrerede virksomheder, for så vidt angår anvendelse af it, som rammes særlig hårdt af lovforslagets krav om månedlige indberetninger.
Det mener vi i Dansk Folkeparti vil være uacceptabelt.
Ser man på lovforslaget under et, kan vi i Dansk Folkeparti sagtens se de rationelle perspektiver i, at man foretager en mere systematisk indsamling og genbrug af relevante oplysninger.
Men vi har også en forståelse for, at mange borgere vil finde det ubehageligt, at der sker en så detaljeret og central registrering af personlige forhold.
Vi lægger derfor vægt på, at regeringen giver helt klare garantier for, at ingen myndighed får adgang til oplysninger om en borger, ud over hvad der set ud fra en snæver betragtning er relevant for den sagsbehandling, der foregår.
Dansk Folkeparti tager desuden erhvervsorganisationernes skepsis meget alvorligt.
Vi finder det ikke rimeligt, at det er erhvervslivet, der angiveligt skal løfte byrden, for at man kan opnå rationaliseringer inden for det offentlige.
Især er det helt urimeligt, hvis det er de mindre virksomheder, der rammes af ekstra administrativt arbejde, som kun er til gavn for myndighederne.
Det er en opfattelse, som vi også tror at regeringen helt grundlæggende deler, og for Dansk Folkeparti er det derfor et krav, at erhvervslivet kompenseres, hvis det viser sig, at lovforslaget medfører administrativt besvær for virksomhederne.
Ellers må jeg sige, at Dansk Folkeparti agter at stemme imod.