René Skau Björnsson (S), 2005-04-28:
Formålet med vores beslutningsforslag er jo at beskytte danske børn mod hepatitis B-virus via indførelse af vaccination mod denne sygdom i børnevaccinationsprogrammet.
Mennesker, der smittes med hepatitis B, har risiko for at udvikle både akut og kronisk leverbetændelse, som på lang sigt kan føre til alvorlige følgesygdomme som f.eks. leverkræft og skrumpelever og i sidste ende medføre døden.
Hepatitisforeningen skriver i sit brev om forslaget, at de i foreningen dagligt møder børn med hepatitis, der oplever udstødelse, familier, der bliver stigmatiserede, brudte parforhold og også folk med den nedsatte livskvalitet, som kronisk hepatitis B altid medfører.
Som hepatitissmittet skal man ikke alene leve med lidelsen, men også med risikoen for nedsat levealder.
I dag findes der ingen medicinsk behandling, som kan kurere en kronisk hepatitis B, og som nævnt har hepatitis B desværre også en social slagside, fordi det som regel er samfundets svageste, der er mest udsatte, f.eks. på grund af misbrug eller seksuel adfærd.
Der er mange gode grunde til at tage en politisk beslutning om, at hepatitis B-vaccinationen skal være en del af vores børnevaccinationsprogram, og jeg vil godt nævne nogle af dem.
Først og fremmest kan vi forhindre en masse menneskelige og sociale omkostninger for en lang række mennesker.
I MTV-rapporten fra 2003 oplyses det, at ved at indføre vaccinationen kan antallet af nye tilfælde af akut hepatitis B inden for 15-20 år kunne reduceres fra de nuværende ca. 120 til næsten 0, og på kort sigt er fordelen bl.a., at man undgår at skulle vaccinere børn i daginstitutioner, hvis der er et smittet barn.
Fakta er jo, at børn rammes langt hårdere, når de smittes, end voksne.
Risikoen for at blive kronisk bærer og udvikle dødelig sygdom er langt større for børn, og børn vil opleve, at de isoleres eller stigmatiseres som følge af smitte eller frygt for smitte.
For det andet lever vi i en verden, der bliver mindre og mindre.
Vi rejser mere og mere, og mange flere kommer hertil, og derfor stiger risikoen for smitte med de meget negative konsekvenser, det giver.
For det tredje er fakta, at vaccinen virker langt mere effektivt på børn, end den gør på voksne, og hertil kommer, at børn har en meget større risiko for at blive kronisk syge, når de smittes.
Når børn smittes, bliver 90 pct. kroniske bærere af hepatitis B og udgør derfor en smitterisiko for andre, mens det kun er tilfældet for 10 pct. af voksne personer.
350 millioner mennesker lider af kronisk leverbetændelse, og de udgør selvfølgelig en smitterisiko.
For det femte siger alle med forstand på og indsigt i området, at det er en god idé.
Høringssvarene fra fagkundskaben er entydige: Man er positiv eller neutral over for forslaget om at indføre vaccinationen.
For det sjette viser erfaringer fra udlandet, at det er umuligt at dække sig ind med en forebyggelsesstrategi.
En tredjedel af dem, der smittes, tilhører ikke nogen af de risikogrupper, man vil gøre en ekstra indsats for, og flere af risikogrupperne er det svært at få kontakt med, så de kan blive vaccinerede.
Endelig har der for det syvende været undersøgelser, som viser, at de danske forældre er meget positive over for tanken.
De fleste forældre vil gerne have vaccinen som en del af vaccinationsprogrammet til deres børn, 77 pct. viste en undersøgelse, ligesom forældrene også var positive, sidste gang programmet blev ændret.
Det havde ingen negative konsekvenser for den høje tilslutning, da man i 1993 indførte en ny komponent i vaccinationsprogrammet.
Der er mange flere gode grunde, men lad mig slutte med at citere Hepatitisforeningen, der i et brev til udvalget skriver: »Indførelse af hepatitis B-vaccinationen er en investering i fremtidens unge og i et samfund, hvor frygten for en af verdens mest udbredte sygdomme kan elimineres.«
Bedre synes jeg ikke det kan siges, så vi håber på en velvillig behandling af forslaget i dag.