runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anne-Marie Meldgaard (S), 2002-10-10:
Jeg vil ønske, at der er rigtig mange mennesker, der sidder rundtomkring i landet og hører den beskrivelse, hr. Søren Krarup giver fra talerstolen, af, hvordan vi modtager asylansøgere, der er mindreårige.
Jeg synes, det er rystende, at børn, der flygter fra grusomheder rundt om i verden, skal mødes med den mistro, som hr. Søren Krarup og Dansk Folkeparti lægger frem til skue i dag.
Jeg tror, det er vigtigt, at vi kommer ud og fortæller, at det menneskesyn, der bliver fortalt her fra talerstolen her i dag, er det, der repræsenterer Dansk Folkeparti.
Den form for medmenneskelighed, som vi ofte hører fortalt af netop hr. Søren Krarup her fra talerstolen, eller prædikestolen skulle jeg måske sige for hr. Søren Krarups vedkommende, er så forfærdelig.
Søren Krarup (DF), 2002-10-10:
Må jeg først sige til fru Elisabeth Arnold, at selvfølgelig kan der, som jeg også sagde, forekomme tilfælde, hvor forældrene sender deres børn væk for at redde dem.
Men jeg vil til enhver tid sige, at et forældrepar vil beholde sine børn hos sig så længe som overhovedet muligt, for det er simpelt hen forældrekærlighedens manifestation, og det at skikke børnene ud til en uvis fremtid er ikke kærlighed.
I den forbindelse får jeg lyst til at sige til fru Anne-Marie Meldgaards meget ubehagelige indlæg: Det menneskesyn, hun har forskrevet sig til, er det bevidste tåreperseri, hvorved man netop opnår at hæve sig over den næste, man er forpligtet på.
Jeg må sige, at jeg afskyr denne tale om menneskesyn, hvormed man stiller sig selv frem som farisæeren: Åh, kan alle se, hvor god jeg er, og kan man se, hvor ond han er?
Jeg afskyr den tale, og jeg siger, at den er en gennemført forløjethed.
Kamal Qureshi (SF), 2002-10-10:
Jeg kan garantere for, at det, som mine forældre ville have gjort for mig, og det, som jeg vil gøre for mine egne børn, var, at jeg først og fremmest ville sikre mine børns tryghed frem for at kramme dem til mig og vise min forældrekærlighed til dem ved at holde dem fast i en situation, hvor de måske kan blive slået ihjel eller kan komme ud for noget, der er lige så slemt som at blive slået ihjel. Jeg forstår ikke, hvad det er for en forældrekærlighed, hr. Søren Krarup snakker om: at forældrene skal holde fast på deres børn frem for at sende dem i sikkerhed, hvis de er bange for deres sikkerhed.
Det forstår jeg simpelt hen ikke.
Jeg kan simpelt hen ikke genkende det som forælder til to små børn.
Det første, jeg ville gøre, var da at sende børnene væk, hvis jeg og de var truet, frem for bare at holde fast på dem.
Søren Krarup (DF), 2002-10-10:
Her er vi så måske ved spørgsmålet om den blotte overlevelse.
Jeg vil sige, at for et barn, der af sine forældre slippes ud i en situation, hvor dets skæbne er så uvis, at forældrene har grund til at tro, at det får en skrækkelig tilværelse, er den blotte overlevelse måske ikke det værste frem for at blive revet løs fra det hjem og de forældre, hvor barnet har sine rødder, og hvor kærligheden er til stede.
Det er måske den sande kærlighed, at man ikke bare giver slip på sine børn, men vil bære byrden sammen med dem, ganske uanset hvordan den bliver. Det andet er åh, så sterilt, og det er så tilsyneladende objektivt.
Efter min mening er det faktisk en form for kærlighedsløshed, for man siger altså, at selve det at overleve er det vigtigste, i stedet for at se på hvordan det liv er, som barnet kommer til at leve.
Kamal Qureshi (SF), 2002-10-10:
Jeg prøver at forstå, hvad det er, hr. Søren Krarup siger.
Hvis jeg nu havde været en af de uheldige, som var til stede på »Estonia«, da færgen sank, hvis jeg havde mine børn med mig og jeg lå i vandet, ville det første, jeg ville gøre, være at give mine børn til et af de steder, hvor de ville komme op i en redningsbåd.
Selv om jeg havde den uvished, at jeg ikke ville ane, hvor børnene ville ende henne i verden, og hvordan deres fremtid ville blive, ville jeg da ikke holde fast på dem i et koldt farvand, hvor jeg vidste, at jeg var ved at gå ned.
Jeg ville da sikre mig, at mine børn i det mindste blev reddet, selv om jeg ville være usikker på, hvor deres fremtid ville ligge. Jeg forstår simpelt hen ikke, hvad det er for en forældrekærlighed, hr. Søren Krarup snakker om.
Jeg ved ikke, om det simpelt hen er, fordi det menneskesyn, som hr. Søren Krarup udtrykker, er så langt væk fra mig, at jeg har svært ved at forstå det.
Anne-Marie Meldgaard (S), 2002-10-10:
Nu kan det jo være, at jeg for en gangs skyld kan få hr. Søren Krarup til at genopfriske min skolelærdom i forhold til bibelhistorie.
Jeg mener at kunne huske, at der i bibelhistorien var tale om, at der var et lille barn, der netop for at blive reddet blev lagt i en sivkurv og sat ud.
Der var nogle forældre, der ville sørge for, at det lille barn, som man havde meget stærke tanker om i lige netop bibelhistorien, ikke skulle slås ihjel af nogle forfærdelige mennesker.
Er det ikke korrekt?
Marianne Pedersen (V), 2002-10-10:
Til hr. Kamal Qureshi vil jeg gerne have lov at fastholde, at dispensationsmuligheden med hensyn til at få lov at flytte fra et sted til et andet findes i dag, og den vil også findes fremover.
Derudover har jeg ikke på noget tidspunkt givet udtryk
for, at dette her er problemfrit.
Det har det heller ikke været tidligere.
Men det har ligget regeringen meget stærkt på sinde at være fleksibel, og jeg mener, hr. Kamal Qureshi må medgive, at lovgivningen her er udtryk for fleksibilitet.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-10-10:
I Enhedslisten er vi enige i, at der er behov for et udvidet veterinærberedskab.
Så den del af lovforslaget kan vi se meget positivt på.
Men dér, hvor vi mener problemet ligger, er, at her er der jo tale om en udvidelse af en erhvervsstøtteordning på landbrugsområdet.
Og det er altså et skråplan, at hver gang der er en diskussion vedrørende landbrugspolitikken, så starter man med at sige, at nu skal vi have afviklet støtteordningerne til landbruget, og så ender man med at vedtage, at der skal bevilges flere penge fra statskassen til landbruget.
Sådan går det, stort set hver gang vi har en landbrugsdebat, og det er altså også det, man er i færd med her.
Jeg vil godt spørge ministeren, hvorfor en liberalistisk regering ikke benytter lejligheden til at kigge på, om ikke der i virkeligheden burde indføres en forsikringsordning på det her område, således at landbruget selv var i stand til solidarisk at løse problemet for dem, der kom i vanskeligheder, f.eks. som følge af smitsomme sygdomme.
Det er svært at forstå, at det skal gøres til en erhvervsstøtteordning.
Og det er især svært at forstå, at det kommer fra en regering, der, så vidt jeg ved, engang havde det princip, at erhvervsstøtteordninger var noget, man ikke skulle udbygge, men afvikle.
Det er også mærkværdigt i betragtning af, at partiet Venstre jo oprindelig, tror jeg, byggede på ideerne om andelstanken i landbruget, det fælles ansvar osv.
Det kunne man altså godt have taget op til overvejelse netop i forbindelse med sådan et lovforslag som
Derfor må jeg sige, at finansieringen gør det meget vanskeligt for Enhedslisten at støtte det her, men vi vil naturligvis gerne drøfte med regeringen, om der kan findes en finansieringsordning, hvor landbruget kan overtage ansvaret for dets egne forhold.
Landbruget vil gerne have en ordning således, at hvis der er gode tider, beholder man selv gevinsten, og så kommer man ikke og siger til samfundet: Nu har vi virkelig haft nogle store indtægter, dem afleverer vi i samfundskassen.
Men når det er dårlige tider og man bliver ramt af ulykke, så mener man, at det er klart, at så skal statskassen rykke til undsætning.
Det er der ikke balance i.
Hvis man vil drøfte en mere rimelig finansieringsordning af det her forslag med Enhedslisten, er vi også indstillet på at gå ind i en sådan drøftelse.
Jens Kirk (V), 2002-10-10:
Kan hr. Keld Albrechtsen nævne blot ét eneste sted, hvor erhvervet overkompenseres, når der gives erstatninger - blot ét eneste sted?
Mogens Nørgård Pedersen (KRF), 2002-10-10:
For Kristeligt Folkeparti er fødevaresikkerhed højt prioriteret, og derfor er det også vigtigt med en hurtig og effektiv bekæmpelse af smitsomme husdyrsygdomme, også for at sikre resten af landbruget.
I Kristeligt Folkeparti er vi positive over for forslaget og vil som sådan deltage i udvalgsarbejdet.
Mariann Fischer Boel (V), 2002-10-10:
Endnu en gang tak for de mange positive kommentarer.
Der er jo ikke nogen, der er i tvivl om, at det væsentligste sigte med forslaget er at forbedre mulighederne for at forebygge spredning af eventuelle smitsomme sygdomme og også forbedre mulighederne for at bekæmpe sygdommene, når de først er en realitet.
Mange af de dyrekøbte erfaringer, som England gjorde sig under den store mund- og klovsyge-epidemi, prøver vi at nyttiggøre i vores fortsatte arbejde med at bekæmpe spredningen af de smitsomme sygdomme.
Til hr. Martin Lidegaard skal jeg sige, og det er også delvis et svar til hr. Keld Albrechtsen, at i forbindelse med bekæmpelsen af Newcastle disease - altså den smitsomme fjerkræsygdom - her i sommer, viste det sig jo, at der var besætninger, som lå i de udpegede zoner omkring de smittede besætninger, som kom i en økonomisk klemme; de kunne simpelt hen ikke afsætte deres dyr.
Da besluttede et flertal, at dem ville man hjælpe på den betingelse, at erhvervet efterfølgende sikrede sig en egenforsikring i forbindelse med situationer af en lignende art i fremtiden.
Det arbejdes der i øjeblikket med.
Det kunne f.eks. være produktionsafgiftsfondene, som kunne indgå som et element. Men det får vi lejlighed til at vende tilbage til på et senere tidspunkt.
Hr. Keld Albrechtsen har også rejst et spørgsmål om økonomien.
Jeg bliver nødt til at sige til hr. Keld Albrechtsen, at de muligheder for at nedslagte dyr i sådan nogle brandbælter godt kan synes i første omgang at være en udgift for staten, men på længere sigt kan det sandelig godt vise sig at være en meget god investering, fordi man så indkredser, afgrænser spredningen af sygdommen; vi har jo klart nogle lovmæssige forpligtelser til ved de der meget smitsomme sygdomme at give en erstatning. Så jeg synes, at forslaget giver os nogle gode værktøjer
Så jeg ser frem til et konstruktivt og hurtigt udvalgsarbejde.
Jens Kirk (V), 2002-10-10:
Der er behov for en opdatering af loven om sygdomme og infektioner hos dyr, så vi fremover kan sikre en bedre sygdomsbekæmpelse og -begrænsning.
Fødevareministeren får med lovforslaget hjemmel til at fastsætte regler om karenstider, det vil sige, at regler for til- og fraførsel af dyr i sygdomsramte områder kan bestemmes af ministeren.
Dette giver en større sikkerhed for at undgå smittespredning.
De to faktorer betyder en hurtig og mere effektiv indsats over for sygdomsudbrud.
Lovforslaget viderefører statens pligt til at udbetale fuld erstatning for dyr, der nedslagtes på grund af sygdomme og for 20 pct. af driftstabet i forbindelse med nedslagtning.
Lovforslaget præciserer yderligere, at der ikke ydes erstatning, såfremt landmanden ikke har forsøgt at hindre sygdomsudbrud eller begrænse skaden efter bedste evne.
Derved bringes lovforslaget på linje med almindelig gældende erstatningsret.
For den enkelte landmand i et sygdomsramt område kan forslaget umiddelbart få en negativ konsekvens.
Da karenstider og omsætningsbegrænsninger sandsynligvis vil blive mere omfattende for erhvervet som helhed, vil lovforslaget betyde en forbedret økonomi, da afsætning herhjemme på eksportmarkedet sikres yderligere ved effektive indgreb.
Sidst, men ikke mindst tilpasses lovforslaget til gældende EU-lovgivning.
Om lovforslaget belastes af statens budget er svært at forudsige, da det afhænger af antallet af sygdomsudbrud.
Men på sigt vil det styrke den danske eksport og økonomi, der vil opnå en bedre sygdomsbekæmpelse og smittebegrænsning.
Ændringen af loven medfører brug af den nyeste viden om at mindske risikoen for spredning af smitsomme husdyrsygdomme.
Venstre støtter lovforslaget.
Kristen Touborg (SF), 2002-10-10:
Lovforslaget giver mulighed for at begrænse eller forbyde afholdelse af markeder, og jeg vil godt spørge Venstre: Hvad er Venstres holdning til det spørgsmål?
I hvor stor udstrækning agter man at benytte den mulighed?
Jens Kirk (V), 2002-10-10:
På svineområdet ved vi, at det problem, hr. Touborg rejser, ikke er et problem, men vi ved, at vi har et par levekvægmarkeder, hvor der også er et stort, socialt arrangement, at der vil man efter aftale med erhvervet prøve på, om man ikke kan mindske det og i sidste ende måske afslutte den epoke, så det ikke sker mere.
Ritt Bjerregaard (S), 2002-10-10:
Hr. Jens Kirk har på udmærket vis lige gennemgået lovforslaget, så det skal jeg ikke bruge tid på at gentage, men bare konstatere, at vi også i Socialdemokratiet hilser den modernisering, der ligger i det her forslag, velkommen.
Vi synes også, vi har brug for de erfaringer, der er gjort omkring mund- og klovsygesituationen, og vi går ud fra, at vi under udvalgsbehandlingen kan diskutere de eventuelle problemer, der kan være omkring vaccinationen og de umærkede dyr - umærkede for nu at sige det helt tydeligt.
Med de bemærkninger er vi positive over for lovforslaget.
Christian H. Hansen (DF), 2002-10-10:
Formålet med lovforslaget her er, at man vil forsøge at opnå en forbedret bekæmpelse og forebyggelse af smitsomme sygdomme, og det hilser vi i Dansk Folkeparti velkommen.
I Dansk Folkeparti tror vi faktisk ikke, at man kan tage det her med de alvorlige sygdomme alvorligt nok, og selv om forslaget ikke er medvirkende til en total hindring, så lægger det i alt fald op til, at man får lavet nogle begrænsninger for spredningen af disse sygdomme.
Her vil Dansk Folkeparti under det kommende udvalgsarbejde gerne gå mere i dybden for at få belyst, om det nu også er den rette vej at gå.
Vi har bemærket, at nogle af de høringsberettigede også har gjort anmærkninger
vedrørende dette.
Dette gælder bl.a. Landbrugsrådet, som anbefaler, at det veterinære vaccineudvalg bevares, idet de mener, at der fortsat vil være behov for et veterinærfagligt forum, der sikrer, at der tages stilling til risikoen for spredning af husdyrsygdomme, især igennem udenlandske vacciner, og at det dermed vil give en større sikkerhed end den foreslåede høringsprocedure, der er lagt op til i forslaget.
Det forventer vi i Dansk Folkeparti at vi får
en nærmere præcision af under udvalgsarbejdet og også sikkerhed for, at det ikke vil få nogen betydning for sikkerheden på det her område.
Men overordnet kan vi i Dansk Folkeparti støtte initiativerne om adgangen til at hindre smittespredningen gennem nedslagtning i et område omkring et udbrudssted og adgang til at stille krav om, at dyr først må fraføres en besætning en vis tid efter, at besætningen er tilført dyr udefra, og også begrænsningen vedrørende levedyrsmarkederne, som der er lagt op til i forslaget.
Meldingen herfra til ministeren må altså så være, at vi er positive over for lovforslaget, men at vi ser en enkelt knast i det omkring vaccineudvalget, og det ønsker vi en dybere drøftelse af under det kommende udvalgsarbejde.
Else Theill Sørensen (KF), 2002-10-10:
Også i forbindelse med det her lovforslag vil jeg godt understrege, at det jo er vigtigt for os at opretholde en stor fødevaresikkerhed og til stadighed forbedre den. Det er vigtigt, fordi vi som forbrugere skal have sikkerhed for, at de fødevarer, man får, er sunde og ikke til skade for dem, der indtager dem, men det er også vigtigt specielt i denne her sammenhæng at fremhæve, at dansk landbrug er et meget stort og vigtigt eksporterhverv. Det er utrolig vigtigt, at man har tillid til danskproducerede fødevarer og med til at have den tillid hører, at vi på effektiv vis forebygger og bekæmper smitsomme sygdomme.
Kristen Touborg (SF), 2002-10-10:
I SF hilser vi også lovforslaget velkommen.
Vi finder, at der er behov for at få præciseret og få moderniseret området, så det tror vi er ganske udmærket.
Jeg vil dog gerne lige gøre opmærksom på vigtigheden af, at vi også opretholder retssikkerheden i forhold til borgerne.
Det tror og håber jeg vi med at få præciseret de her ting kan undgå i fremtiden.
Jeg har også hæftet mig ved høringssvarene om det veterinære vaccineudvalg, og også det område vil vi gå ind og kigge på i forbindelse med udvalgsarbejdet.
SF er positiv over for lovforslaget.
Martin Lidegaard (RV), 2002-10-10:
Af de mange gode grunde, som de forrige talere har været inde på, er også Det Radikale Venstre positivt stemt over for dette lovforslag og vil følge det velvilligt under udvalgsarbejdet.
Måske skulle vi benytte anledningen til at stille ministeren et spørgsmål, når nu vi taler om sygdomme, og hvordan man forebygger dem.
Vi har jo ofte diskuteret, hvad vi gør med økonomien og de landmænd, det går ud over.
Der har vi jo fra flere sider set, at mange har snakket om muligheden for at oprette en solidarisk fond eller en lignende konstellation, hvor erhvervet selv bidrager til at udbedre de økonomiske følger af de sygdomme, der er.
Har ministeren gået i sådanne tanker i den anledning, og er det noget, der indgår i regeringens planer?
Keld Albrechtsen (EL), 2002-10-10:
I Enhedslisten er vi enige i, at der er behov for et udvidet veterinærberedskab.
Så den del af lovforslaget kan vi se meget positivt på.
Men dér, hvor vi mener problemet ligger, er, at her er der jo tale om en udvidelse af en erhvervsstøtteordning på landbrugsområdet.
Og det er altså et skråplan, at hver gang der er en diskussion vedrørende landbrugspolitikken, så starter man med at sige, at nu skal vi have afviklet støtteordningerne til landbruget, og så ender man med at vedtage, at der skal bevilges flere penge fra statskassen til landbruget.
Sådan går det, stort set hver gang vi har en landbrugsdebat, og det er altså også det, man er i færd med her.
Jeg vil godt spørge ministeren, hvorfor en liberalistisk regering ikke benytter lejligheden til at kigge på, om ikke der i virkeligheden burde indføres en forsikringsordning på det her område, således at landbruget selv var i stand til solidarisk at løse problemet for dem, der kom i vanskeligheder, f.eks. som følge af smitsomme sygdomme.
Det er svært at forstå, at det skal gøres til en erhvervsstøtteordning.
Og det er især svært at forstå, at det kommer fra en regering, der, så vidt jeg ved, engang havde det princip, at erhvervsstøtteordninger var noget, man ikke skulle udbygge, men afvikle.
Det er også mærkværdigt i betragtning af, at partiet Venstre jo oprindelig, tror jeg, byggede på ideerne om andelstanken i landbruget, det fælles ansvar osv.
Det kunne man altså godt have taget op til overvejelse netop i forbindelse med sådan et lovforslag som
det her
Derfor må jeg sige, at finansieringen gør det meget vanskeligt for Enhedslisten at støtte det her, men vi vil naturligvis gerne drøfte med regeringen, om der kan findes en finansieringsordning, hvor landbruget kan overtage ansvaret for dets egne forhold.
Landbruget vil gerne have en ordning således, at hvis der er gode tider, beholder man selv gevinsten, og så kommer man ikke og siger til samfundet: Nu har vi virkelig haft nogle store indtægter, dem afleverer vi i samfundskassen.
Men når det er dårlige tider og man bliver ramt af ulykke, så mener man, at det er klart, at så skal statskassen rykke til undsætning.
Det er der ikke balance i.
Hvis man vil drøfte en mere rimelig finansieringsordning af det her forslag med Enhedslisten, er vi også indstillet på at gå ind i en sådan drøftelse.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-10-10:
Det, jeg var inde på, var, at når man har et erhverv, hvor der er en erhvervsrisiko, kan det være fornuftigt, at man i det erhverv har en solidarisk forsikringsordning, der dækker en sådan
risiko.
Men det bør ikke tjene som anledning til at indføre en generel ordning med statstilskud til det pågældende erhverv.
Det troede jeg var børnelærdom for en Venstremand, men det er det åbenbart ikke.
Mariann Fischer Boel (V), 2002-10-10:
Endnu en gang tak for de mange positive kommentarer.
Der er jo ikke nogen, der er i tvivl om, at det væsentligste sigte med forslaget er at forbedre mulighederne for at forebygge spredning af eventuelle smitsomme sygdomme og også forbedre mulighederne for at bekæmpe sygdommene, når de først er en realitet.
Mange af de dyrekøbte erfaringer, som England gjorde sig under den store mund- og klovsyge-epidemi, prøver vi at nyttiggøre i vores fortsatte arbejde med at bekæmpe spredningen af de smitsomme sygdomme.
Til hr. Martin Lidegaard skal jeg sige, og det er også delvis et svar til hr. Keld Albrechtsen, at i forbindelse med bekæmpelsen af Newcastle disease - altså den smitsomme fjerkræsygdom - her i sommer, viste det sig jo, at der var besætninger, som lå i de udpegede zoner omkring de smittede besætninger, som kom i en økonomisk klemme; de kunne simpelt hen ikke afsætte deres dyr.
Da besluttede et flertal, at dem ville man hjælpe på den betingelse, at erhvervet efterfølgende sikrede sig en egenforsikring i forbindelse med situationer af en lignende art i fremtiden.
Det arbejdes der i øjeblikket med.
Det kunne f.eks. være produktionsafgiftsfondene, som kunne indgå som et element. Men det får vi lejlighed til at vende tilbage til på et senere tidspunkt.
Hr. Keld Albrechtsen har også rejst et spørgsmål om økonomien.
Jeg bliver nødt til at sige til hr. Keld Albrechtsen, at de muligheder for at nedslagte dyr i sådan nogle brandbælter godt kan synes i første omgang at være en udgift for staten, men på længere sigt kan det sandelig godt vise sig at være en meget god investering, fordi man så indkredser, afgrænser spredningen af sygdommen; vi har jo klart nogle lovmæssige forpligtelser til ved de der meget smitsomme sygdomme at give en erstatning. Så jeg synes, at forslaget giver os nogle gode værktøjer
til at prøve at begrænse smittespredningen.
Så jeg ser frem til et konstruktivt og hurtigt udvalgsarbejde.
Thor Gunnar Kofoed (V), 2002-10-10:
Lovforslag nr. L 24 er et lovforslag, som vedrører flere andre love, og hvor vi fortsætter regeringens politik om sanering af alle udvalg, råd og nævn.
Det er sådan, at da de udvalg, der er tale om, blev stiftet for mange år siden, var der en anden kommunikationsform, der var flere organisationer, der var flere landmænd osv., og det var bl.a. årsagen til, at der var behov for disse udvalg.
I dag er der en ny og moderne kommunikationsform, der er ikke så mange organisationer, og der er ikke altid det samme behov for at sammenstimle alle disse mennesker.
Derfor har man helt naturligt sagt, at man går alle de her udvalg og nævn igennem.
Man skal ikke have nogle udvalg, bare for at have dem, for der er jo trods alt nogle omkostninger ved at samle mennesker for at få nogle oplysninger, som man måske i dag kan få med moderne kommunikationsmidler.
Derfor står der i forslaget, at ét nævn og fire rådgivende udvalg nedlægges og seks udvalg inden for landbrugs- og fiskerisektoren sammenlægges.
Venstre støtter dette forslag og går meget varmt ind for, at vi vedtager det.
Mariann Fischer Boel (V), 2002-10-10:
Som jeg synes jeg sagde i min forrige besvarelse, har vi valgt at fokusere på risikogrupperne, og hvis vi på forhånd kunne sige til en dyrlæge eller til en besætningsejer, at når du nu har haft besøg, så ved du, at så går der et eller andet antal måneder, duer det jo ikke.
Vi kan netop i givet fald udsætte de besætninger eller de dyrlæger for en stresssituation, hvis vi fornemmer, at her er noget, der ikke er i overensstemmelse med reglerne.
Så et klart svar ville det vel heller ikke være fornuftigt at give i den her sag.