Ole Vagn Christensen (S), 2002-05-22:
Redegørelsen om udflytningen af statslige institutioner har jo været på trapperne længe, og den blev sat i værk af den forrige regering på baggrund af et bredt flertal i Folketinget.
Folketingsbeslutningen pålagde regeringen at fremlægge konkrete planer om udflytningen af et antal eksisterende statslige arbejdspladser med det formål at styrke udviklingen i de dele af landet, hvor udviklingen er svagest.
Bornholm og Lolland-Falster og den vestlige del fra Nord- til Sydjylland er eksempler på områder, som ikke har haft den samme gavn af den positive udvikling, som landet generelt har været igennem i de forløbne år
Der skal gøres en konkret indsats for at vende udviklingen i de områder, for man opnår ikke udvikling ved at tale om udvikling på landet.
Hver landsdel har sit særpræg, har sine styrker.
Tænk blot her på legetøjsindustrien i Billund, levnedsmiddelindustrien i Thy, skaldyrsindustrien på Mors, beklædningsindustrien i Herning-Ikast, mobiltelefonien i Nordjylland og møbelindustrien i Salling.
Ja, de er jo nærmest knudepunkter både i by og i de omgivende landdistrikter, men styrkepunkterne har også en positiv indflydelse for hele landets udvikling. Men det kræver også, at der er videnscentre omkring dem, og det er jo her, at man virkelig kan gøre en forskel.
Det var jo det, der var lagt op fra SR-regeringen, at der skulle ske en styrkelse af disse styrkepositioner, og at her kunne staten medvirke med de forskellige tiltag, som der jo er, når det drejer sig om at skabe udvikling, uddannelse og ikke mindst på forskningsområdet. Derfor kan Danmarks udvikling blive god, der kan ske en god udvikling for hele Danmark, men den afhænger af, at der er den fornødne helhed, at der er den fornødne vilje, både fra stat, amter og kommuner og ikke mindst fra det private erhvervsliv.
Man må dog skelne mellem de eksisterende institutioner og så fremtidige institutioner, også når man taler om de statslige arbejdspladser, og hvordan de skal fordeles, og hvordan de skal medvirke til, at man virkelig kan få vækst og man kan få styrke i de knudepunkter, som er så mange steder i vort land.
Der er altså dels et hensyn at tage i ligestillingen mellem de forskellige geografiske områder, og dels er der et hensyn at tage til institutionernes samspil med lokalområdets erhvervs- og vækstmuligheder.
Begge disse hensyn må indgå i overvejelserne.
Overvejelserne om at flytte f.eks. dele af Danmarks Fiskeriundersøgelser ud af hovedstaden giver eksempelvis en god mening, da institutionens funktioner kan knyttes meningsfuldt til det område, hvor tingene sådan set foregår.
Her vil fiskeriet kulturelt og erhvervsmæssigt spille en vigtig rolle både i dagligdagen og også i den forskning, i den udvikling, der foregår.
Omvendt kan de økonomiske omkostninger, som er forbundet med en udflytning, være uforholdsmæssigt store.
F.eks. er Landbohøjskolen på Frederiksberg et godt eksempel herpå, fordi man her har lavet nye avancerede forskningsfaciliteter for mange hundrede millioner kroner, og disse ville jo faktisk være spildt, hvis man gav sig til at flytte fra hovedstaden.
Der er altså ikke noget, der tyder på, at man ikke kan medvirke til, at statslige arbejdspladser vil kunne være med til at styrke knudepunkterne i Danmark og dermed også beskæftigelsen lokalt i disse områder.
Men vi må også erkende, at det ikke er gjort med pæne planer.
I dag er 45 pct. af de arealer, der er udlagt til byerhverv, ubebyggede, så den tid er altså også forbi, hvor man bare på en bar mark kunne sige, at her skulle være et erhvervsområde. Her ønsker vi en erhvervsudvikling, og at dette er ensbetydende med, at man så også kunne se, at det her ville medføre, at man fik en gylden udvikling.
På samme måde kan ingen statslig arbejdsplads eller for den sags skyld en ny motorvej alene være en garant for en udvikling.
Derfor burde det være indlysende, at en pløjemark næppe bliver et moderne erhvervscentrum, uden at der er en sammenhængende og gennemtænkt plan.
Her synes jeg, at den måde, man greb det an på fra den tidligere regering omkring de regionale knudepunkter, som man fik opstillet, nemlig at man havde en række vækstområder, er et godt fundament.
Jeg har da heller ikke kunnet konstatere ved det, regeringen hidtil har kunnet præstere, at regeringen har været i stand til at komme med noget.
Selv om ministeren faktisk sagde, at han mente, at man måtte gøre op med tidligere tider, så er det jo faktisk den samme strategi som den, der lå i den jysk-fynske redegørelse, som også ligger i det dokument, vi har fået fra økonomi- og erhvervsministeren, som jo netop taler om disse knudepunkter og denne vækststrategi og påpeger, at man her har nogle styrkeområder. Men det, vi forventer, er selvfølgelig, at disse styrkeområder ikke kommer til at opleve det, vi har set på Fyn, hvor gartnerierhvervet, som det er omtalt i redegørelsen, er et væsentligt erhverv.
Forskningscenter Årslev har oplevet en kraftig reducering, så det ikke kan medvirke til at være det gode videncenter, der skulle være med til at sikre, at man også kunne leve op til tingene.
Det er Socialdemokratiets ambition, at vi får lov til at uddybe samspillet mellem fysisk planlægning, erhvervspolitik, trafikplanlægning og miljø, for kun på den måde kan vi være med til at skabe den dynamik i områderne, som gavner Danmark som helhed.
Kommunerne, amterne og staten kan i fællesskab fremlægge en sådan udviklingsstrategi for hvert enkelt område, hvor der også er klart langsigtede mål med konkrete bud på, hvordan de opstillede mål kan realiseres inden for en aftalt tidsperiode.
Får vi dette samarbejde om disse ting, samtidig med at erhvervslivet tages med, er jeg helt sikker på, at vi får en række fremtidsorienterede videncentre.
Der er megen god viden i de etablerede, og får de det rigtige skub og de rigtige muligheder, ved at der sker en tilknytning af de statslige opgaver, er jeg også helt sikker på, at vi vil komme til at opleve en god udvikling.
Vi er altså af den opfattelse, at spørgsmålet om statslige institutioner skal ses i bred sammenhæng, og at der skal gøres op med, hvilke prioriteringer som skal være de centrale for udviklingen i netop vores egen kommune, og hvordan vi kan bidrage til, at vores strategi kan føre til, at det også bliver en holdbar udvikling for Danmark.
Da jeg selv har været med til at forhandle om det foreliggende forslag til vedtagelse, skal jeg på Socialdemokratiets vegne give den vor fulde anbefaling.