Thorkild B. Fransgaard (FP), 1998-11-17:
En sikring af organisationsfriheden er tiltrængt og har været nødvendig i en årrække; men samtidig er det også nødvendigt, at Folketinget vedtager at forbyde disse eksklusivaftaler ude på arbejdsmarkedet, for ellers vil det være begrænset, hvor meget det virker.
Det kan ikke være rigtigt, at nogle politisk styrede fagforeninger eller arbejdstagerorganisationer og arbejdsgiverorganisationer har monopol på, hvordan vort arbejdsmarked skal se ud.
Det er direkte i strid med demokratiet og en undertrykkelse af det enkelte menneske.
Det er ganske rigtigt, som det har været sagt heroppefra, at som det er i dag, kan en arbejdsgiver ikke nægte en person arbejde, fordi den pågældende er medlem af en bestemt organisation, for sådan er lovgivningen; men de faktiske forhold er nogle helt andre.
Det er f.eks. sådan, at hvis medlemmer af de to store fagforeninger SiD og Dansk Metal er i flertal på denne arbejdsplads, tør arbejdsgiveren ikke ansætte en person, der er medlem af en anden organisation eller måske slet ikke medlem af nogen organisation.
Det er det, der er de faktiske forhold i dag, og det skal vi have sat en stopper for.
Fremskridtspartiet er enigt i, at der var brug for fagforeninger for 50 år siden, for dengang var det nødvendigt, at en arbejdstager skulle tage den hårde kamp op for at få sine rettigheder igennem.
I dag er arbejdstageren og arbejdsgiveren i samme båd, og det varer ikke så lang tid, tror jeg,
før de måske endda vil gå sammen i samme organisation for at tage kampen op imod det offentliges undertrykkelse.
Det bliver en helt anden sag, når den dag kommer.
Forslaget, der ligger her, har selvfølgelig vores støtte, da vi er medforslagsstillere, og den totale afvisning, der har været fra den anden side af salen, overrasker mig ikke.
Men jeg er overbevist om, at på et tidspunkt kommer vi til at tage sagen mere alvorligt, for ude på arbejdsmarkedet er forholdene, som jeg sagde før, helt anderledes, end de tidligere har været.
Den enkelte medarbejder er et frit menneske, og han vil ikke være tvunget til at skulle være medlem af en bestemt organisation.
Han vil have lov til selv at bestemme over sit liv, og om han i det hele taget vil være organiseret.
Vi må se i øjnene, at det her med, at alle i Danmark skal være organiserede, enten de er arbejdstagere eller arbejdsgivere, eller hvad, er noget, som vil forsvinde.
Danmark vil ikke kunne blive ved med at fungere som en brugsforening.
Nej, det frie menneske vil have lov til at bestemme over sig selv, og derfor kan man lige så godt tage fat i spørgsmålet.
Derfor har vi fremsat det beslutningsforslag, som vi behandler her i dag, og jeg vil da håbe, at man tænker sig om og måske allerede nu kan gå ind for det, for alle her i salen kan være overbevist om, at de kommer til det inden ret lang tid.
En forenkling på hele det her område er i allerhøjeste grad tiltrængt.
Loven om en skriftlig arbejdspladsvurdering er et af eksemplerne, for den er direkte unødvendig bureaukratisk og for mange medarbejdere uoverskuelige, og jeg sagde medarbejdere, ikke arbejdsgiverne.
Jeg har her et eksempel fra en ganske almindelig arbejdsplads.
Alle medarbejdere er tvunget til at udfylde fire A-4-sider med 27 detaljerede spørgsmål.
Alle er vejledende på den måde, at man næsten skal oplyse, at der er et eller andet problem.
Det er fuldstændig forkert, at man udsætter medarbejderne for det her.
Det koster koster arbejdsgiveren nogle penge, men det er så til at overse.
Jeg tænker på arbejdstagerne og på, at de skal udsættes for det her.
Jeg kender fra min egen virksomhed - hvis jeg med formandens tilladelse må nævne den - at der var oprør både på kontoret og ude i afdelingerne over at skulle til at arbejde med det her.
For mig at se til ingen verdens nytte
, og det er fuldstændig unødvendigt.
Jeg havde en hel række, som jeg kunne godt tænke mig at nævne som eksempler, men det vil jeg ikke trætte med, for alle kan få lov at se det hernede bagefter.
Med hensyn til bedriftssundhedstjenesten, som jo er under kontrol af Arbejdstilsynet, så mener vi, at det også på det område er nødvendigt, at der liberaliseres, således at virksomhederne selv kan sørge for, at bedriftssundheden på virksomheden fungerer.
Som det er i dag, er det sådan, at alle virksomheder, der regner med at ville overleve i det her samfund, kæmper alt, hvad de kan, for at der er så sunde og gode muligheder på virksomhederne som muligt, for ellers får
de ikke nogen medarbejdere.
Så det er stillet alt for groft op det her.
Med hensyn til - det har også været nævnt her - at det er for at undgå arbejdsskader, må jeg tillade mig at sige, at hvis det her beslutningsforslag bliver vedtaget, så tror jeg
ikke, at der derved vil ske flere arbejdsskader
Der blev nævnt nogle tal på arbejdsskader.
Og jeg ville gerne, om man kunne modbevise det her i salen og ville lægge det andet frem.
Og jeg synes nok, at man skulle fokusere lidt mere på, hvor mange der kommer til skade i fritiden, og derved undgå, at de mister nogle dage på deres arbejde.
Det er i det hele taget, som om der er en nervøsitet
for, at virksomheden ikke gør nok på arbejdsmiljøområdet, men som jeg har sagt: Det behøver vi ikke at være bange for.
Det er de pisket til, for ellers får de ikke medarbejdere.
Den her liberalisering eller forenkling på det her område, som der er lagt op til, støtter vi fuldt ud, fordi det er nødvendigt.