runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Aage Frandsen (SF), 1998-12-04:
Jeg vil også godt have uddybet det der med, hvor længe denne aftale omkring efterlønnen varer.
Hr. Knud Erik Kirkegaard sagde, at om 10-20 år var det mere sandsynligt, at der kom ændringer, end at der slet ikke kom nogen.
Hvilken type ændringer forestiller hr. Knud Erik
Kirkegaard sig?
Er det kun satserne, eller er det f.eks., at man på et tidspunkt siger, at nu er det først, når man er 62 år?
Er der sådan nogle ændringer, man kan forestille sig fra Det Konservative Folkepartis side?
Derfor vil jeg godt spørge efter, om det er et tilfældigt ordvalg?
Er det 10 år, det gælder, eller er det en mellemting mellem 10 år og det, partiets leder, fru Pia Christmas Møller, siger, nemlig 1 år, så det er 4½ år, eller hvor meget er det?
Jeg tror nok, at man har brug for at vide det, og at ikke mindst regeringspartneren har brug for at vide det, og hvis de ikke selv kan finde ud af at spørge ordentligt, så vil vi godt hjælpe til her i dag: Hvor længe gælder det her efter Det Konservative Folkepartis opfattelse?
Jette Gottlieb (EL), 1998-12-04:
Jeg vil gerne spørge hr. Knud Erik Kirkegaard, om han kan svare på det, som ingen af hans forligspartnere kunne svare på, nemlig hvad der sker med en person, som lader være med at betale det kontingent, såfremt den pågældende bliver arbejdsløs som 62-årig.
Hvilket forsørgelsesgrundlag har en sådan person?
Det vil jeg gerne spørge hr. Knud Erik Kirkegaard om, og så vil jeg spørge, om han opfatter det som forsvarligt, at vi behandler lovforslaget om kontingent under nogle betingelser, hvor vi ikke kender de vilkår, som alternativerne byder.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1998-12-04:
Det er en interessant forligspartner at hav?, må man sige.
Her har statsministeren i onsdags i spørgetimen højt og flot proklameret, at det, der gør efterlønsordningen - altså den nye eller den moderne eller den mere nye, eller hvor langt vi nu er kommet - langtidsholdbar, er, at der er seks partier her i Folketinget, der nu står bag den med et bredt parlamentarisk flertal, og derfor er det en mangeårig osv., osv.
Derfor er mit spørgsmål selvfølgelig om det bevis, som man nu vil udstede: Hvor meget er det egentlig værd?
Kan vi ikke nu få en klar melding om, at det bevis ikke er noget værd juridisk?
Hvis Folketingets flertal på et tidspunkt om lad os sige 4 år får den idé at lave generelle indskrænkninger i muligheden for at gå på efterløn eller ændre ydelsens niveau, så kan Folketingets flertal frit gøre det.
Er det ikke rigtigt?
Og er det ikke også rigtigt, at De Konservatives leder, fru Pia Christmas Møller, dagen efter, at finanslovforliget var indgået, flot og klart og tydeligt sagde, at finanslovforliget kun var indgået for 1999, og at der absolut intet er i aftalen, der binder ud over 1999?
Og med det tænkte hun jo lige præcis bl.a. på to ting, hvor den ene
naturligvis var efterlønsordningen.
Knud Erik Kirkegaard (KF), 1998-12-04:
Som det er fremgået af debatten indtil nu, er dette forslag jo første del af det lovkompleks, som skal udmønte den del af finanslovaftalen, som angår efterløns- og pensionsregler, og derfor er det naturligt at komme med nogle få, generelle bemærkninger om den samlede aftale.
I Det Konservative Folkeparti er vi godt tilfredse med aftalen.
Regeringen har med indgåelsen af aftalen nu endelig langt om længe erkendt, at vi havde ret i det synspunkt.
Jeg vil gerne gøre opmærksom på, at der er et par tidsler i aftalen, som bestemt ikke er groet i en konservativ have.
Det er ikke vores idé, at der skal modregnes for kapitalpensioner.
Det er heller ikke vores idé, at aftalen skal have virkning allerede om et halvt år.
I vores oplæg til finanslovforhandlingerne friholdt vi ikke alene de 60-66-årige for kommende nye regler, men også de 58-årige og de 59-årige, men den samlede politiske vurdering af aftalen som helhed er positiv, når vi skal vurdere det.
De nye regler skal nu stå deres prøve i praksis, og vi er overbeviste om, at tendensen i retning af, at folk bliver lidt længere i jobbet, vil vise sig at være ganske kraftig, og derfor har vi heller ingen aktuelle planer om at komme med forslag til nye ændringer eller stramninger af efterlønsreglerne.
Men vi vil på den anden side heller ikke garantere, at man om 10, 15 eller 20 år kan gå på efterløn på præcis de betingelser, som nu er aftalt.
Det ville være forbundet med større sandsynlighed for at få ret, hvis man garanterede det modsatte.
I vores finanslovoplæg foreslog vi, at når man f.eks. som 60-årig har opnået ret til efterløn, så kunne man ikke, selv om man fortsatte på arbejdsmarkedet, efterfølgende miste denne ret, og derfor har vi ingen problemer med at tilslutte os den efterlønsgaranti, som er indeholdt i L 125.
Derimod er vi lidt skeptiske over for garantibeviset.
Dette bevis får efter forslaget en helt selvstændig rolle ud
over at garantere, at man har visse rettigheder
Beviset bliver f.eks. koblet sammen med efterlønsbidraget og muligheden for at opnå skatterabat.
Det betyder faktisk, at man i a-kasserne skal sagsbehandle en efterlønsmodtager to gange, dels når vedkommende skal have beviset, dels når medlemmet rent faktisk skal på efterløn.
Det kunne vist have været lavet lidt smartere og mindre administrationskrævende.
Vi kan tilslutte os, at der fremover bliver opkrævet et særskilt bidrag fra personer, der ønsker at sikre sig muligheden for at kunne gå på efterløn.
Vi ser gerne, at det sker i form af en personlig konto.
Bidraget er af en så beskeden størrelse, at den danske efterlønsordning fortsat er endda særdeles attraktiv.
Konklusionen er således, at vi kan tilslutte os dette forslag, og at vi er indstillet på en hurtig udvalgsbehandling.
Jens Vibjerg (V), 1998-12-04:
Jeg må sige til fru Jette Gottlieb, at det er vel meget rimeligt, at man betaler i forhold til det, man får ud igen.
Det gør vi på så mange andre felter.
Det er også rimeligt, at vi gør det her.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1998-12-04:
Jeg vil gerne kvittere for den, synes jeg, lettere fleksible indstilling, der her senest kom til udtryk hos hr. Jens
Vibjerg, nemlig om at kigge på, at man udskyder ikrafttrædelsestidspunktet.
Jeg synes, det er vigtigt, at man virkelig gør sig en bestræbelse på at få det gennemført, så det bliver således, at vi kan behandle det her lovforslag sammen med den øvrige del af det lovkompleks, som bliver annonceret.
Sandheden er jo, at befolkningen og vi andre får det indtryk, når vi læser aviser hver eneste dag, at det efterlønsforlig, som er indgået i forbindelse med finanslovsforliget, bliver ændret dagligt.
Vi hører jo dagligt nye signaler.
Så kommer der noget pres, så er der en ny meningsmåling, der illustrerer vælgerflugt fra Socialdemokratiet, og straks rejser nogle socialdemokratiske ministre landet rundt til deres bagland og giver indtryk af, at man vil give efter i forhold til det forlig, der er indgået.
Derfor aner vi jo i virkeligheden ikke, hvad endemålet er, og hvad forslaget i sin helhed kommer til at gå ud på til sidst, og derfor er det jo fuldstændig rigtigt, at hr. Jens Vibjerg - kan jeg forstå - giver opbakning til, at man udskyder ikrafttrædelsestidspunktet, så vi kan behandle det her samlet.
Poul Erik Dyrlund (S), 1998-12-04:
Jeg vil gerne spørge hr. Jens Vibjerg, om det ikke er udtryk
for rendyrket hykleri, når vi kan høre SF's, Enhedslistens og Dansk Folkepartis ordførere stå her og påstå, at de ikke ved, hvad det her handler om.
Og er det ikke sådan, at det, vi er i gang med her, det stykke arbejde, som Folketinget er i gang med, er et udtryk for, at folkestyret arbejder?
Jette Gottlieb (EL), 1998-12-04:
Så vil jeg spørge på en mere direkte måde: Synes hr. Jens Vibjerg, at det er en god, social og fornuftig ordning, at man i de laveste indtægter skal betale en skat på 3 pct., mens man i de højeste indtægter skal betale en skat på en halv pct.?
Er det efter Venstres opfattelse en forsvarlig, god og social ordning?
Jens Vibjerg (V), 1998-12-04:
Til hr. Aage Frandsen kan jeg til det første spørgsmål bare gentage, hvad jeg sagde tidligere: at den diskussion tager vi, når vi har det lovforslag.
Og med hensyn til det andet spørgsmål så har Venstre altså endnu ikke dannet regering, så derfor må vi jo stadig væk være i opposition.
Til hr. Kristian Thulesen Dahl om at udsætte ikrafttræden: Som det nok også vil være hr. Kristian Thulesen Dahl bekendt, har vi stillet spørgsmål til ministeren omkring det her, og ministeren har sagt, at der ikke skulle være problemer med at få loven implementeret.
Men det skal ikke være os, der stiller sig hindrende i vejen, hvis det er nødvendigt for at få det her til at fungere smidigt og effektivt.
Det skal ikke være os, der stiller sig i vejen for, at man rykker det et kvartal og så eventuelt betaler kontingentet ind over de sidste tre kvartaler.
Så til fru Jette Gottlieb: Nej, jeg må sige, at jeg kan ikke læse, hvad jeg selv har skrevet, så hvis det er vigtigt, så må fru Jette Gottlieb komme igen.
Jette Gottlieb (EL), 1998-12-04:
Jeg forstod på hr. Jens Vibjergs besvarelse, at han synes, det er helt i orden, at vi behandler det her lovkompleks i adskilte dele.
Men så vil jeg spørge: Betyder det, at Venstre går ind for kopskatter, for det er jo det, vi så er udsat for her?
Det betyder, at man altså laver en skat, for da man ikke ved, hvad det bliver brugt til, så er det altså en slags skat i form af et kontingent, som er samme kronebeløb for alle indtægter.
Det vil sige, at vi for en arbejdsløs har et kontingent, en skat, eller hvad vi skal kalde det, på 3 pct., mens vi for den velhavende med den høje indtægt har et kontingent, en skat, på ½ pct.
Kan man forvente, at Venstre så også i andre tilfælde går ind for den type kopskat, eller er det her et enkeltstående tilfælde?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1998-12-04:
Et helt konkret spørgsmål til hr. Jens Vibjerg: Hvis der kommer et forslag under behandlingen af dette forslag om at udsætte ikrafttrædelsen - et kvartal eller til den 1. juni, som flere har været inde på - for at give god tid til at folkestyret kan arbejde, for at sikre den kvalitet i lovgivningen, som vi alle sammen bør være så optaget af,
vil Venstre så trykke på de grønne eller de røde knapper?
Vil Venstre støtte sådan et forslag?
Jeg synes, det er ret vigtigt, for ud over at det vil skabe ro og tryghed vil det samtidig betyde, at man kan behandle kontingentstigningen sammen med den øvrige del af lovkomplekset, så det giver den helhed, som befolkningen har krav på.
Aage Frandsen (SF), 1998-12-04:
Det glæder jeg mig til.
Men betyder det så, at jeg sammen med andre skal presse lidt ekstra på, så vi får den større fleksibilitet, fordi hr. Jens Vibjergs partifæller under forhandlingerne helt havde glemt det?
Og er det ikke udtryk for, at når en masse mennesker, hvoraf ikke ret mange har forstand på det, sidder dér i nattens mulm og mørke og træffer beslutningerne, glemmes noget, som de, der har forstand på det, nemlig ordførerne på sagsområderne, egentlig har ønsket?
Og i denne forbindelse: Tror hr. Jens Vibjerg ikke, at partifællen, fru Birthe Rønn Hornbech, hvis fru Birthe Rønn Hornbech er konsekvent, ville sige, at det er et problem for det enkelte menneskes retssikkerhed at betale til en efterlønsordning i a-kassen uden at vide, hvad der gives til gengæld?
Det kan være, at det er et svært spørgsmål, for hr. Vibjerg kan jo ikke altid vide, hvad fru Birthe Rønn Hornbech mener, men mit kendskab til hende er, at hun ville have rejst sig og skældt ud, hvis hun havde været i opposition, men nu er Venstre jo ikke længere i opposition.
Jens Vibjerg (V), 1998-12-04:
Til fru Jette Gottlieb vil jeg sige, at spørgsmålet vedrørende statsministeren synes jeg at fru Jette Gottlieb skal stille til statsministeren.
Det tilkommer ikke mig at svare for statsministeren.
Med hensyn til lovforslaget her, og det er så både til fru Jette Gottlieb og til hr. Kristian Thulesen Dahl, så handler det om kontingentet, og det handler om garantibeviset.
De ting, vi diskuterer her, er isolerede, og det mener jeg får en meget forsvarlig behandling igennem lovmaskineriet nu her i de næste 14 dage.
Til hr. Aage Frandsen: Jeg synes, at debatten om fleksibiliteten tager vi, når lovforslaget foreligger.
Aage Frandsen (SF), 1998-12-04:
To spørgsmål til hr. Jens Vibjerg.
Er det det ufaglærte SiD-medlem, eller er det måske akademikeren eller den privatansatte funktionær? Det andet spørgsmål: I foråret lavede et flertal af partier uden om regeringen et betænkningsbidrag, en aftale om, at der skulle skabes større fleksibilitet, så man sikrede, at f.eks. folk, der var på efterløn, også havde mulighed for at arbejde, f.eks. ved at de fiskede, ved at de havde mulighed for at skrive en bog, ved at de havde mulighed for at lave et maleri og forskellige ting - altså større fleksibilitet.
Jeg har jo ikke set lovforslaget.
Det har hr. Jens Vibjerg nok heller ikke, da det ikke eksisterer.
Jeg har ikke kunnet finde det nogen steder.
Jeg mener, at det problem kunne have været løst, hvis man havde lavet et bundfradrag på en 25-30.000 kr. i forhold til, hvad man måtte tjene ved siden af.
Har hr. Jens Vibjerg i aftalen med regeringen sikret det, som hr. Jens Vibjerg og jeg var optaget af i foråret?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1998-12-04:
Vi vil fra Dansk Folkepartis side under ingen omstændigheder beskylde Venstre for at have begået løftebrud.
Det skulle da lige være løftebrud med modsat fortegn.
Og det er der nok nogle der bare er glade for.
Men det, jeg vil spørge hr. Jens Vibjerg om, er: Er den proces, som vi nu står over for, tilfredsstillende for Venstre?
Der går jo stort set ikke en uge, uden at vi har nogle af Venstres folketingsmedlemmer i gang herinde i huset med at tale om lovkvalitet og tale om, at vi nærmest skal have forbud mod lovsjusk.
Det er jo pragtfuldt at høre.
Det er noget, som vi i Dansk Folkeparti meget støtter.
Hvordan harmonerer de gode tanker med den proces, som vi nu ser i forbindelse med efterlønnen?
Det har været nævnt flere gange, og hr. Vibjerg er fuldt bekendt med processen.
Jette Gottlieb (EL), 1998-12-04:
Jeg vil gerne spørge hr. Jens Vibjerg, om han kan huske, at statsministeren i foråret udtalte: »Med garantibeviset i hånden kan du på et hvilket som helst tidspunkt, inden du fylder 67 år, bruge din ret til fuld efterløn.«?
Så vil jeg spørge, om ikke hr. Jens Vibjerg er stolt over, at det er lykkedes ham og Venstre at overtale Socialdemokratiet og regeringen til at ændre holdning, således at man altså nu laver en anden type efterlønsordning.
Og så vil jeg spørge hr. Jens Vibjerg, om han synes, at denne ændrede efterlønsordning bliver behandlet forsvarligt, når man kun behandler kontingentspørgsmålet og garantibeviset i dag og derefter om adskillige måneder eller måske om 14 dage, vi ved det ikke, skal behandle, hvordan selve efterlønsordningen skal udformes.
Er det en forsvarlig måde at behandle det på?
Jens Vibjerg (V), 1998-12-04:
I Venstre har vi gennem længere tid peget på de meget alvorlige problemer og dermed store udfordringer, som den demografiske udvikling automatisk medfører.
Vi har længe påpeget, at med udsigten til markant flere ældre borgere og tilsvarende færre yngre står vi i en situation, hvor vi, hvis vi skal opretholde og allerhelst videreudvikle vores velfærdssamfund, er nødt til at sikre, at arbejdskraftudbuddet styrkes.
Flere ældre betyder øgede udgifter til ældrepleje, sygehuse og sundhedssektor m.v.
Tilsvarende medfører færre yngre færre forsørgere, en problemstilling, som vi har taget fat på med de stramninger, vi har sagt ja til i dagpengesystemet i forbindelse med arbejdsmarkedsreformens tredje fase, men også en problemstilling, som jeg gerne vil rose regeringen for endelig at vise villighed til at diskutere her i forbindelse med dette års finanslov.
Hvis vi fremover skal have råd til at sikre de svage grupper i vores samfund, er det afgørende nødvendigt, at vi ikke bruger uforholdsmæssig store ressourcer på dem, der har kræfter til selv at klare opgaverne.
Regeringen har endelig erkendt, at vi ikke har råd til at opretholde den hidtil kendte efterlønsordning, der har medført en effektiv pensionsalder på mellem 60 og 61 år, altså langt fra folkepensionsalderen, og det skal regeringen have ros for.
Dette lovforslag er første del af den efterlønsreform, som vi har indgået aftale med regeringen om, og som vi er helt sikre på vil medføre, at vi får en senere tilbagetrækningsalder end den, vi kender i dag.
Aftalen vil også sikre ro om efterlønnen.
Borgerne kan disponere ud fra, at et bredt flertal i Folketinget nu gennemfører en langsigtet, holdbar løsning.
Allerede i foråret tilkendegav vi, at vi ville støtte en ændring af efterlønsreglerne, således at man ikke skal miste retten til efterløn i forbindelse med sygdom.
Det indføres nu med dette lovforslag og skaber dermed den nødvendige sikkerhed til at blive på arbejdsmarkedet for personer, der ellers er berettigede til efterløn som 60-årige.
Når vi i Venstre på et tidligt tidspunkt har givet udtryk for, at dette problem skal løses, er det, fordi vi mener, det er urimeligt, at man ved en sådan uforudsigelig hændelse skal risikere at forringe sit forsørgelsesgrundlag.
Vi er tilfredse med, at kontingentet til a-kassen nu bliver delt op i to dele. Den enkelte får fremover mulighed
for at vælge, om han eller hun alene vil være forsikret mod ledighed eller også vil abonnere på efterløn.
Den, der ønsker at gå på efterløn, skal således fremover betale et særligt bidrag i 25 år.
Hvis vedkommende alligevel springer fra efterlønnen, er pengene ikke tabt.
De bliver i så fald tilbagebetalt i det 65. år som en kontantbonus i form af lavere skat.
Der er altså indført en stærk tilskyndelse til senere tilbagetrækning fra arbejdsmarkedet.
Det er præcis det, der er brug for.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1998-12-04:
Derfor naturligt spørgsmålet, som jeg også stillede til Venstres ordfører: Vil Det Konservative Folkeparti medvirke til et ændringsforslag, som betyder, at ikrafttrædelsen af forslaget om kontingentstigningen ikke sker den 1. januar, men først på et senere tidspunkt, så der kan blive taget højde for at løse alt det administrative bøvl, som også hr. Knud Erik Kirkegaard var inde på, samtidig med at det sikres, at vi kan behandle det her lovforslag, som vi har til første behandling i dag, sammen med de andre ting i efterlønsforliget, som vi ikke har set på nuværende tidspunkt i lovform?
Jette Gottlieb (EL), 1998-12-04:
Jeg er ikke enig med CD i, at man kan behandle lovforslag ud fra forventninger om, hvad man har forstået af, hvad der er foregået i pressen i de forløbne uger.
Men jeg vil godt spørge fru Susanne Clemensen, om det er rigtigt forstået, at CD synes, det er en meget god måde at sikre et bidrag til - man kunne næsten kalde det en skat - en social ordning, at man betaler pr. hoved, for det vil altså sige, at en arbejdsløs kommer til at betale 3 pct. i skat og en vellønnet ½ pct. i skat.
Er det i overensstemmelse med den i øvrigt meget sociale profil, som jeg plejer at tillægge CD?
Lars Kramer Mikkelsen (S), 1998-12-04:
Jeg vil blot spørge hr. Knud Erik Kirkegaard, om ikke hr. Knud Erik Kirkegaard kan bekræfte, at Folketinget i princippet kan ændre på alle beslutninger, og at man må sige om denne sag, at hvis seks politiske partier har indgået et forlig, skal man have et noget løst forhold til det at lave
Og vil hr. Knud Erik Kirkegaard så i øvrigt over for den danske befolkning bekræfte, at man står ved efterlønnen? Det er blot for at sikre, at hr. Knud Erik Kirkegaard får lejlighed til at svare hr. Thulesen Dahl, at selvfølgelig står de seks partier bag det her værdibevis.
Ebbe Kalnæs (CD), 1998-12-04:
Jeg ved, det kan være logik, og det fremgår måske også af noget skriftligt, men jeg synes dog alligevel, at det er vigtigt, at hr. Knud Erik Kirkegaard heroppefra bekræfter, at
hvis samfundet økonomisk er i en situation om 10-20 år af udefrakommende årsager, jeg ved ikke hvilke, så er det for nye forhold omkring efterlønnen.
Det er meget væsentligt at få bekræftet ordret, at det står man bag, for ellers holder det her ikke en meter. Så vil jeg også gerne sige til dem, der taler om lovkvalitet og om sen nattetime og alt muligt andet: Jamen hvis vi har beskæftiget os med begrebet politik i nogle år, ved vi jo godt, at hvis sådan et omfattende forlig som det her bliver smidt ud til almindelig debat og der bliver presset fra alle hjørner og kanter i det her samfund,
så kan sådan en ordning og sådan en aftale overhovedet ikke laves.
Mogens Andreasen (DF), 1998-12-04:
Det, der er tale om her, er jo ikke, om der er et stykke papir, hvorpå der står, at man kan få efterløn, men tilliden med hensyn til det, som man lover om efterlønnen, den tillid, som kommer af, at vælgerne og brugerne af systemet præcis ved, hvordan det i fremtiden kommer til at gå for dem, og det giver det her bevis ikke nogen garanti for.
Lars Kramer Mikkelsen (S), 1998-12-04:
Nu er jeg ikke sikker på, at hr. Mogens Andreasen forstod, hvad det var, jeg sagde, eller hørte, hvad det var, jeg sagde.
Og vi har hørt flere partier bekræfte, at seks partier i Folketinget står bag det efterlønsbevis, så hvorfor er det en måde at sige ja til efterlønnen på at returnere sit efterlønsbevis?
Det har jeg utrolig svært ved at fatte.
Ole Hækkerup (S), 1998-12-04:
Hr. Mogens Andreasen sagde, at Dansk Folkeparti er tilhænger
af efterlønsordningen, og senere i talen kunne jeg forstå, at den bedste måde at betrygge folk i deres tro på efterlønsordningen på skulle være ved, at de modtog deres garantibevis for efterlønnen og herefter returnerede det til statsministeren.
Det er altså den måde, man har udtænkt til at give folk tryghed med hensyn til efterlønsordningen, og derigennem man har tænkt sig at demonstrere, at man er tilhænger af efterlønsordningen: ved at bede folk om at give beviset på efterlønnen fra sig og sende det retur til statsministeren!
Mogens Andreasen (DF), 1998-12-04:
Ja, det kan godt være, at Socialdemokratiet har svært ved at indfri valgløfter.
Det har vi jo set mere end én gang, og vi har jo også hørt statsministeren udstede garantier gang på gang på andre områder.
Så det er ikke noget nyt for os, at vi oplever dét, og jeg er helt sikker på, at det er ikke sidste gang, vi har set en garanti, som ikke bliver opfyldt.
Lars Kramer Mikkelsen (S), 1998-12-04:
Nu er jeg jo forholdsvis nyvalgt, så jeg ved ikke helt, om jeg kan tillade mig det, som jeg nu har tænkt mig at gøre, nemlig at bede formanden om at forklare, hvordan dagsordenen egentlig bliver sammensat.
Men jeg vil i hvert fald sige til hr. Mogens Andreasen, at jeg mener ikke, regeringen har haft nogen indflydelse på, hvordan dagsordenen for det her møde er blevet sammensat, for jeg kunne høre, at hr. Mogens Andreasen mente, at vi havde bevidst anbragt det her punkt sidst på dagsordenen. Der er en glimrende og livlig debat, og i modsætning til, hvad der ellers er foregået i den senere tid, har alle lige lang taletid, og alle kan komme til orde.
Det er ikke den oplevelse, regeringen og vi andre har haft i den senere tid, men det er jo meget rart, at vi kan opleve det her i Folketingssalen. Så vil jeg godt sige, at det er altså svært at indfri valgløfter for fire år på trekvart år, men vi er faktisk godt i gang med det.
Aage Frandsen (SF), 1998-12-04:
Jo, men hr. Poul Erik Dyrlund skal jo kun bebrejde mig det, jeg siger, og ikke det, som hr. Poul Erik Dyrlund måske tror jeg ville have sagt, fordi der er en hel masse andre, der går rundt og siger det
Jeg har talt om nogle helt bestemte typer, som taber og vinder, hvad konsekvensen af kontingentsatser vil være i fremtiden, hvad konsekvenserne vil være af, at man forkorter efterlønsperioden til 5 år osv.
Det har jeg forholdt mig til.
Jeg kan ikke forholde mig til, hvad nogle af hr. Poul Erik Dyrlunds formentlige partifæller går rundt og siger.
Nej, det kan jeg ikke.
Poul Erik Dyrlund (S), 1998-12-04:
Jeg skal da gerne medgive hr. Aage Frandsen, at det kan være svært, hvis ikke man har foretaget de her beregninger og ikke er i besiddelse af informationer. Det skal være tilgivet hr. Aage Frandsen, men så vil jeg anbefale hr. Aage Frandsen at være lidt mere forsigtig, inden han udtaler sig kritisk.