runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Colette L. Brix (DF), 2006-04-04:
Jeg vil sige til fru Pia Gjellerup, at nu har man valgt, at denne grænse skal være på de 25 pct., og jeg kan ikke forstå, at det er noget, man er så dybt forundret over.
Hvis nu den havde været på 10 pct., er jeg helt sikker på, at så havde Socialdemokratiet alligevel siddet nede på rækkerne, hvor de havde rystet på hovedet og sagt: Jamen hvorfor skal der overhovedet være nogen grænse?
Det er nok, fordi man på en eller anden måde slet ikke selv har livsnerven med i det her.
Det at der er 25 pct. i indskud forhindrer ikke nogen små virksomheder, som gerne vil have et udbud sammen med det offentlige, i at lave et selskab, overhovedet ikke.
Det er jeg helt sikker på.
De har så gerne villet dette i mange år, de skal nok skaffe de penge, vil jeg sige til fru Pia Gjellerup.
Jeg er sikker på det.
Pia Gjellerup (S), 2006-04-04:
Jeg er dybt forundret over, at vi har en ordfører, der står i Folketinget og siger: Her laver vi altid grænser.
Det kommer da an på, hvad vi beslutter, vi kan jo lade være med at lave en grænse.
Altså, denne grænse på 25 pct. er der ikke nogen som helst begrundelse for, og det er den, der søges efter.
Jeg vil da gerne give ordføreren lejlighed til at forklare, hvorfor der skal være en grænse?
Hvorfor kan man ikke samarbejde med mindre erhvervsdrivende om større ting, hvor den lille erhvervsdrivende kan have et hjørne eller en lille del af den opgave, der skal løses?
Hvorfor skal der være en grænse?
Colette L. Brix (DF), 2006-04-04:
Jamen jeg synes, at denne lov er god, og jeg synes ikke, den er så firkantet, som hr. Søren Egge Rasmussen siger, at den er.
For hvis et lille firma skal skaffe nogle penge for at komme ind i et selskab, så skal det såmænd nok gøre det.
Hvis det har haft et ønske i mange år om at komme ind i en offentlig virksomhed, er der slet ikke noget til hinder for, at det vil skaffe pengene.
Er det et sundt, solidt lille firma, skaffer det også kapitalen.
Sådan er det altså.
Søren Egge Rasmussen (EL), 2006-04-04:
Altså, Enhedslisten er et meget frihedssøgende parti, så hvorfor ikke lave nogle rammer for kommunerne, der gør, at de kan finde en eller anden lille erhvervsdrivende, som de gerne vil indgå i et fællesskab med?
Måske har det firma en maskine, som kan indgå i et eller andet, hvor kommunen skal have lavet en ydelse.
Giv da kommunerne nogle friere rammer, så vi kan få en bedre service.
Colette L. Brix (DF), 2006-04-04:
Jo, men nu er det jo altid sådan, at når vi laver noget herinde, så lægger vi på en eller anden måde et snit og laver nogle procenter.
Og der er altid nogle ordførere, der gerne vil have de procenter ændret.
Nu er snittet altså lagt ved 25 pct.
Og til det, som hr. Søren Egge Rasmussen siger, med hensyn til om små firmaer vil få svært ved at komme ind, vil jeg sige, at små firmaer altid har haft svært ved at komme ind i det offentlige og få et udbud; det har altid været smaddersvært.
Så de er lykkelige, hvis de skal skaffe 25 pct. og så kan komme ind, hvor de gerne har villet i mange, mange, mange år.
Søren Egge Rasmussen (EL), 2006-04-04:
Jeg har et spørgsmål til fru Colette L. Brix, som siger, at det er et afbalanceret forslag, f.eks. på det punkt, der hedder, at der skal være 25 pct. privat andel, hvis man har et fælles selskab mellem en kommune og en privat aktør.
Jeg vil godt høre, om ordføreren ikke kan forestille sig, at der kan være eksempler, hvor mindre erhvervsdrivende gerne vil med i et selskab, hvor hovedparten er kommunale andele, og hvor det ikke er muligt, fordi man ikke har kapital til at købe 25 pct. af det selskab, der skal oprettes, og om det så ikke kunne være en fordel, at vi havde en lov, som var endnu mere smidig, hvor der ikke var denne begrænsning på de 25 pct., men at det lige så godt kunne være 5 pct. eller 10 pct.
Colette L. Brix (DF), 2006-04-04:
Med dette forslag lægges der vægt på, at udviklingen går i retning af offentlig-privat samspil, og at dette fortsætter.
Det er derfor vores helt klare opfattelse, at fælles offentlig-private selskaber ikke skal ses som en barriere for yderligere udvikling i denne retning.
Fælles selskaber kan være med til at forbedre den rigtige udvikling.
Selvfølgelig er det givet, at man lægger nogle fornuftige rammer.
Dansk Folkeparti mener, at det tilpassede forslag balancerer på en rimelig og fornuftig måde.
Fælles selskaber kan være med til at bløde op på de ofte noget stive kommunale og regionale forvaltninger set i en udliciteringsmæssig sammenhæng.
Her kan de fælles offentlig-private selskaber være med til at opdyrke og sætte en udvikling i gang mod mere markedslignende tilstande til gavn for vækst og effektivitet.
Erfaringen har også vist, at de offentlige myndigheder efter noget tid har trukket sig ud og overladt markedet til at løse opgaverne på de berørte områder.
Ligeledes finder vi i Dansk Folkeparti, at grænsen for, hvor meget salg der må gå til andre end det offentlige, er fornuftigt sat ved 25 pct. af omsætningen.
Det er i overensstemmelse med politikken, at ministeren bemyndiges til at kunne dispensere, hvis særlige omstændigheder taler for det.
Der er også fornuft bag forbuddet mod, at det offentlige øger sine finansielle aktiviteter, uden at den private aktør øger sine aktiviteter tilsvarende.
Dansk Folkeparti mener, at et regelsæt som dette er vigtigt, hvor den fornødne kontrol er til stede, og vi er derfor tilfredse med, at omfanget af de oplysninger, man skal indberette til Erhvervs- og Selskabsstyrelsen, udvides, og det er ligeledes tilfredsstillende, at der indføres stikprøvekontrol.
Alt i alt er der efter den helt nødvendige tilpasning, hvor regionerne er kommet med, tale om et afbalanceret lovforslag, som Dansk Folkeparti vil arbejde positivt videre med.
Vi støtter forslaget.
Niels Sindal (S), 2006-04-04:
Dette lovforslag, nr. L 176, er, som det er beskrevet, en nødvendig sammenskrivning af tidligere love fra 1992 og 1995, som omhandler det samme emne, nemlig kommunernes mulighed for at drive virksomhed.
Man må sige, at frem til i dag er det da gået godt, og årsagen til, at man har skrevet de her to love om, er jo, at vi har haft en strukturreform, så det har været nødvendigt.
Derudover har man jo gennemført en høring.
Og ud over de nødvendige rettelser er der nogle overskrifter, som jeg gerne vil nævne: Man ønsker konkurrence, man ønsker at stramme den lovgivning, vi kender, man ønsker privat deltagelse, som vi lige har hørt.
På trods af at udvalgsarbejdet viste, at de såkaldte L 384-selskaber ikke har begrænset konkurrenceevnen tidligere, vil man altså ind og ændre det.
Socialdemokratiet er ikke modstander af offentlig-privat samarbejde.
Men som vi lige har nævnt: Det skal være på ligeværdige betingelser.
Det må ikke være en privat omklamring af det offentlige, af den viden, der er i det offentlige.
Den kommunale ekspertise er god og mangfoldig og skal ikke afmonteres i snedige selskabsformer.
Lad mig blot nævne i overskrifter: 25-procents-ejerandel; hvis man sælger mere end 25 pct., så skal man afhænde; bagatelgrænse på 1,5 mio. kr.; opgaver, der ikke kan udføres og hjemtages osv.
Det er blot for at nævne fire overskrifter, som bekymrer os.
Dækningsområdet: I disse globaliseringstider bliver der jo talt meget om, at det hele skal priFttmo070.fm Page 5331 Monday, May 29, 2006 9:56 AM vatiseres og styres på en anden måde.
Jeg har set en liste, hvor bl.a. forsyningsvirksomheder også skulle være noget, det offentlige skulle gå mere aktivt ind i.
Det ville være synd at sige, at det er Socialdemokrater, der sidder overalt – det havde været dejligt, men det er det ikke – og derfor er det lidt underligt, at man fuldstændig sidder disse bekymringer overhørig.
Noget er kommet med, og det er vi da glade for.
Socialdemokratiet vil ikke udelukke, at sigtet med loven ligger inden for, hvad vi måske kan tilslutte os, men der er stadig væk en del, der skal udredes.
Vi har en kritisk holdning, og under udvalgsarbejdet vil vi stille mange spørgsmål.
Jeg vil gerne appellere til, at vi får god tid til udvalgsbehandlingen, så vi kan få alt belyst.
Hr. Jens Hald Madsen nævnte før sin lille kommune, og hvordan det foregik dér, og der vil jeg sige, at det jo altid er en kommunalpolitikers pligt at købe bedst og billigst, også inden for egne rækker, og derfor vil den måde at skabe nye virksomheder på måske give nogle problemer.
Selv om vi får større enheder, så er det ikke alt, der kan udbydes og hjemtages, uden, om jeg så må sige, kommunale ekstraomkostninger.
Vi ser meget frem til udvalgsarbejdet, men jeg er meget kritisk afventende.
Jens Hald Madsen (V), 2006-04-04:
Hvis vi starter med det ligeværdige, så må jeg sige, at jeg ikke synes, man skal prøve at nedgøre den private sektors levering af varer i forhold til den offentlige sektors eller omvendt.
Der ligger også en ligeværdighed i det.
Problemstillingen har været og er stadig væk, at det er meget svært at sammenligne, hvad det koster at lave en vare i offentligt regi og i privat regi.
Det er den ene ting.
Den anden ting er jo, at ligeværdighed fra privat side er at have mulighed for at komme ind på det offentlige marked.
Og der bliver jeg bare nødt til at konstatere, at der har været nogle kommuner, der fuldstændig har blokeret muligheden for, at det private overhovedet kunne komme ind.
Og hvis den her lovgivning giver mulighed for, at private bare kan komme en lille smule ind med en 25-procentsejerandel, så er det bedre end 0 pct.
Det giver ligeværdighed.
Niels Sindal (S), 2006-04-04:
Det var faktisk et spørgsmål i samme boldgade.
Nu håber jeg ikke, jeg gentager det, men konklusionerne er i hvert fald anderledes.
Vi accepterer disse 25 pct. både her og der.
Et firma har købt sig ind med 25 pct. i et fælleskommunalt-privat selskab med salg til private, og når omsætningen overstiger 25 pct., skal det offentlige trække sig ud.
Oplever ordføreren den samme frygt, som jeg gør, når man siger: Hvad skulle få kommunen til at lave et selskab, hvis den, når succesen så er hjemme, er tvunget ud af det?
Det er jo sådan set det, der sker.
Man graver sin egen grav.
Man tager en med på 25 pct., og når man sælger for over 25 pct. til fremmede, så skal man trække sig ud af det.
Det vil altså sige, at kommunen skal renoncere med 75 pct. plus, at den måske mister gode medarbejdere, og så har man ikke den service mere, for nu er det et privat selskab, som ikke nødvendigvis får noget med kommunen at gøre.
Fttmo070.fm Page 5338
Monday, May 29, 2006 9:56 AM
Det er et problemfelt, jeg gerne vil have drøftet og gerne vil høre en holdning til både her og i udvalget, for det er ikke så simpelt, som det gøres til.
Det kan godt være, det lyder lidt hysterisk, når vi snakker procenter, men når man sætter det sammen, så giver det faktisk nogle vanskelige situationer.
Pia Gjellerup (S), 2006-04-04:
Det er jo spørgsmålet, om man behandler to, der tilsammen ville kunne nogle ting, lige værdigt, om de har lige adgang og lige muligheder og lige vilkår.
Det handler ikke så meget om gennemsigtighed, for så vidt vi ved, er gennemsigtighed noget, der trives i det offentlige, mens det ikke rigtig trives i det private.
Men det vil jeg da gerne høre om hr. Jens Hald Madsen vil lave om på, og i givet fald i hvilken retning.
For det er jo ikke sådan, at der er fuld indsigt i, hvad det private laver, når man har et ellers ligeværdigt samarbejde.
Så jeg vil høre, om det ikke lidt var en fortalelse, og at meningen virkelig er at skabe ligeværd, for det synes jeg ville være interessant, og det stiller jo dette lovforslag i et noget andet lys end det lys, som ordføreren kom til at stille det i, muligvis lidt ufrivilligt, nemlig ved at tale om varer, for her er der jo tale om forsyning af livsvigtige ydelser og forsøg med omsorg.
Det er jo ikke, hvad vi betegner som varer.
Colette L. Brix (DF), 2006-04-04:
Ja, det kan jeg forstå.
Poul Henrik Hedeboe (SF), 2006-04-04:
Når vi snakker om muligheder, gælder det åbenbart kun for private virksomheder, der er ikke et ord om det offentliges muligheder, om kommunernes muligheder.
I det her forslag begrænses kommunerne i at lave fælleskommunale selskaber.
Det var det, spørgsmålet gik på.
Jeg er udmærket klar over, at forslaget åbner en hel del for, at private selskaber kan og skal komme ind, men det lægger altså nogle begrænsninger for det mellemkommunale samarbejde.
Det landskab, de muligheder begrænses.
Colette L. Brix (DF), 2006-04-04:
Jeg vil sige til hr. Poul Henrik Hedeboe, at der overhovedet ikke er noget med at snakke udenom.
Her er det sådan, at de kommunale regi søreme også får meget, meget god nytte ved, at de private kommer ind.
Det er da ikke kun modsat, nemlig at de små virksomheder kommer ind, eller at de mellemstore virksomheder kommer ind, det er jo et samspil.
Det hedder offentligprivat samspil, hvor begge får glæde af det.
Se det her som en mulighed i stedet for altid at se begrænsninger.
Der, hvor det kommer rigtigt i gang på en ordentlig måde, og man går ind i det i en positiv ånd både fra de privates og fra det offentliges side, er jeg helt sikker på, at det her er noget, hvor Fttmo070.fm Page 5334 Monday, May 29, 2006 9:56 AM man kan sige, at det virkelig er godt, at det er blevet lavet.
Poul Henrik Hedeboe (SF), 2006-04-04:
I det her forslag om privat ejerandel på mindst 25 pct. læser jeg fortsættelsen af det sådan, at det skal være markedsforberedende og ende med en hundrede procent privat overtagelse.
Er det korrekt forstået efter ordførerens opfattelse?
Ole Stavad (S), 2006-04-04:
Jeg har sådan set ikke hørt nogen, der har talt imod offentlig-privat samarbejde, tværtimod.
Og der er ikke noget i den reform, der er gennemført – det er sådan set ikke den, der er til debat her, mener jeg – der begrunder eller nødvendiggør de her ændringer.
Jo, nogle af dem, men ikke dem, der er diskuteret her.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2006-04-04:
Altså, vi kan jo godt kigge bagud, men i Det Konservative Folkeparti vil vi faktisk hellere kigge fremad.
Vi har for mange, mange år siden taget et meget, meget vigtigt politisk skridt i retning af, at vi ønskede, at amterne skulle afskaffes.
Vi nåede frem til målstregen med den ny kommunalreform som konservativt ønske.
Vi ønsker en moderne, effektiv offentlig sektor, og derfor må vi også hele tiden kigge på de her ting: Hvordan løser vi tingene, hvordan får vi nytænkning ind?
Der mener vi, at vi ved at styrke det offentlige og private samarbejde får mere innovation, mere nytænkning ind, og det er sådan set det, vi ønsker, og det er det, vi giver mulighed for med det her lovforslag, og det er det, der er positivt.
Poul Henrik Hedeboe (SF), 2006-04-04:
Altså, at det ikke er de 25 pct., der er balancepunktet, at hvert skridt, det private tager i ejerandel, skal fastholdes.
Skal det ikke forstås sådan?
Ole Stavad (S), 2006-04-04:
Jeg vil godt spørge den konservative ordfører: Hvad er det for nogle erfaringer i de eksisterende muligheder, som de nuværende kommuner og amter har, der har bragt regeringen og dermed også De Konservative til at mene, at man skulle lave opstramninger af den karakter, som det er tilfældet her?
Pia Gjellerup (S), 2006-04-04:
Jeg er jo fuldstændig enig i det svar, hvis det havde været til en, der havde sagt, at det kun skulle være et samarbejde med mindre virksomheder, for det ville da være dumt.
Spørgsmålet var: Fttmo070.fm Page 5336
Her fjernes muligheden for, at mindre virksomheder faktisk også lettere kan komme ind i et samarbejde med de meget større kommuner, der er lavet.
Og det er jo det, vi er en del der spørger til.
Vi kan faktisk ikke forstå, hvorfor man ikke vil give mindre virksomheder og iværksættere, herunder også ude i nogle hjørner, mulighed for at være med i noget af det, der kan være et meget frugtbart samarbejde, hvis man vel at mærke har en ligeværdig tilgang til det, og ikke sådan forsøge at sige, at der er noget af det, der er rigtig dårligt, så det skal man holde stangen, det skal man begrænse, og jeg ved ikke hvad, og noget andet af det, der, uanset hvad virksomheden laver, er godt.
Vi er nogle stykker, der spørger: Hvorfor skal de små virksomheder holdes væk i stedet for at kunne være deltagere også på et lidt lavere niveau?
Søren Egge Rasmussen (EL), 2006-04-04:
Der bliver her argumenteret for, at det er den rette balance at kræve, at en privat skal op på 25 pct. af et ejerskab, hvis man laver noget sammen med en kommune eller en region.
Jeg synes, at man godt kunne argumentere for, at for at der skulle være et reelt samarbejde, skulle det være 50 pct. for begge parter.
Så ville det være to ligeværdige parter, som indgik i et eller andet selskab i fællesskab.
Her bliver den private dog en minoritet.
Selv hvis forslaget ikke har nogen procentdel, kan jeg da sagtens forestille mig, at man kan lave noget i samarbejde med private, hvor de private f.eks. har nogle maskiner, så kommunen kunne slippe for at lave en maskininvestering, og at man laver et selskab, hvor det måske kun er 5 pct. dette private selskab ejer i noget, hvor de samarbejder med kommunen.
Det kunne jeg se nogle perspektiver i, og så kunne man afprøve det i det små, inden man laver det så stort.
Jeg tror sådan set, at denne lov skaber barrierer for det, som De Konservative gerne vil med de her nye selskaber, nemlig skabe et samarbejde mellem private og offentlige.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2006-04-04:
Der kan man jo så have forskellige opfattelser af, hvordan det her vil udvikle sig i praksis.
Det, jeg tror er væsentligt at understrege her, er, at de opgaver, vi taler om, jo er opgaver, som hviler på den kommunale eller den regionale viden.
Derfor mener jeg et eller andet sted, at det vil være et forkert udgangspunkt, hvis det forudsættes, at de private kan have en lige så stor viden om tingene, hvilket jo må være forudsætningen for, at man gør det hundrede procent ligeværdigt med en fifty-fifty-løsning.
Samtidig vil jeg også mene, at hvis man sætter grænsen på 50 pct., som jeg hører Enhedslistens ordfører være fortaler for, vil det altså også udelukke utrolig mange virksomheder fra at kunne deltage i disse selskaber.
Derfor mener Fttmo070.fm Page 5335
Monday, May 29, 2006 9:56 AM
jeg, som jeg også tidligere har sagt, at grænsen på de 25 pct. virker meget fornuftig set fra konservativ side.
Fortsættelsen vil jo være vidt forskellig fra selskab til selskab.
Fortsættelsen vil helt afhænge af, hvor selskabet opererer, og om det er et selskab, som primært vil sælge sine ydelser eller varer kommercielt, og at det dermed vil være naturligt, at det er det private initiativ, der kører videre.
Det er jo den afvejning, der hele tiden vil være.
Så vil jeg gerne gøre opmærksom på, at hvis der er nogle uhensigtsmæssigheder – den fleksibilitet er der jo indbygget i det her lovforslag – så er der mulighed for dispensation osv., så man i hver situation sikrer, at det bliver den bedst mulige løsning.
Det synes jeg faktisk er en god ting, og det giver den rigtige balance og fleksibilitet efter det her lovforslag.
Søren Egge Rasmussen (EL), 2006-04-04:
Vi så allerhelst i Enhedslisten, at man ikke havde nogen grænser, for så kunne man lade det være helt op til det kommunale selvstyre at afklare med det lokale erhvervsliv, hvad man finder bedst.
Jeg har siddet i en bestyrelse, hvor det var en fifty-fifty-ordning, 50 pct. til den private investor og 50 pct. til kommunen, og det synes jeg egentlig var et meget ligeværdigt samarbejde om den opgave, vi skulle løse inden for affaldssektoren.
Men jeg kan sagtens forestille mig andre situationer, hvor det skal være helt anderledes, fordi hovedparten af viden ligger inde i kommunen, og den private bare skal komme som entreprenør og være med i et samarbejde.
Jeg synes, at man via den udvalgsbehandling, der skal være, skal åbne for at sløjfe de 25 pct.
Det er simpelt hen en ufrihed, man lægger ind, som kan være med til at bremse, at man kan få noget godt ud af det her.
Læg dog mere kompetence ud til kommuner og regioner, de kan sagtens finde ud af det.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2006-04-04:
Jamen jeg vil gerne gentage mig selv.
Jeg synes, det er vigtigt, at vi har de 25 pct. som en del af det, og jeg mener også, at det er den rigtige balance.
At Enhedslisten ikke ønsker, at man fra Folketingets side går ind og lovgiver, men vil lade det være op til kommunerne, er jeg egentlig heller ikke så overrasket over.
Det står jo også Enhedslisten frit for at have den indfaldsvinkel til det her.
Pia Gjellerup (S), 2006-04-04:
Jeg kan så ikke forstå, hvordan man kommer til den konklusion, og det vil jeg så spørge lidt til: Er det her ikke en hindring for større kommuner i at indgå aftaler med mindre virksomheder?
Der vil det jo være svært, eftersom opgaverne i en stor kommune jo er større i rækkevidde og tyngde, og derfor vil sådan nogle selskaber også blive større.
Det har vi lige hørt Venstres ordfører advokere for.
Det mener de er en af de rigtig gode ting, der er sket.
Ja, men afskærer man netop ikke nu disse større kommuner fra at komme til at samarbejde med mindre private virksomheder, og begrænser man derved ikke kommunernes mulighed for at lave et frugtbart arbejde sammen med private virksomheder?
Jeg synes jo, i modsætning til det, der siges sådan i overskrifterne til det her forslag, at der er tale om, at man lægger hindringer i vejen for kommuners udøvelse af en række meget spændende aktiviteter i samarbejde med det private.
Søren Egge Rasmussen (EL), 2006-04-05:
Enhedslisten mener, at kommunalreformen spreder og fortynder ekspertisen inden for miljøområdet.
Med kommunalreformen er der blevet lagt en lang række opgaver ud til kommunerne, som tidligere blev løst af amterne, og enkelte områder bliver lagt om til de kommende statslige regionale centre og enkelte andre til regionsrådene.
De amtskommunale eksperter har hidtil dannet fagligt kvalificerede grupper, hvor den interne diskussion og daglige kontakt har sikret et højt fagligt niveau.
Disse medarbejdere fordeles nu i kommunerne og de regionale centre, og dermed spredes den faglige ekspertise, og kvaliteten i natur- og miljøarbejdet i kommunerne vil dermed med sikkerhed blive ringere end det, vi har kunnet opleve i amterne.
Der vil ganske simpelt ikke være eksperter på de forskellige områder i de enkelte kommuner.
Det er en naturlig følge af regeringens kommunalreform.
Selv om det er forudsagt og blevet fremført fra mange sider, er det åbenbart alligevel kommet som en overraskelse for regeringen, at kvali teten i kommunernes natur- og miljøarbejde vil blive ringere i forhold til kvaliteten i de nuværende amter.
Lovforslaget er lidt en papirtiger.
Der skal nu bruges en masse tid på at formulere kvalitetsstyringssystemer, skrive kvalitetshåndbøger, indføre procedurer for dokumentstyring, gennemføre brugertilfredshedsundersøgelser og skrive årlige rapporter.
Ud af lovforslaget lyser der i øvrigt en, man kan godt sige udtalt mistillid til de kommunale evner, idet miljøministeren på næsten alle områder bemyndiges til at fastsætte bindende regler for, hvordan kommunens kvalitetsstyring skal gennemføres.
Af bemærkningerne til lovforslaget fremgår det, at der ikke vil blive sikret kommunerne ekstra penge til at gennemføre de mange nye administrative procedurer i loven.
Der står, at udgifterne ved etablering og drift af systemet efter få år vil blive modsvaret af rationaliseringsgevinster.
Det vil sige, at man i det mindste i de første par år forventer, at der enten skal bruges flere penge eller flere arbejdstimer et eller andet sted i det kommunale system for ligesom at indføre det nye system, og det vil altså betyde, at der er andre miljøopgaver, der vil blive nedprioriteret.
Kvalitet koster.
Vi tror, at det kommer til at gå ud over miljøet, at man vil lave det her kvalitetsstyringssystem.
Vi mener sådan set, at der er nogle gode elementer i et kvalitetsstyringssystem, men man skal da ikke forvente, at man kan indføre systemer, uden at det koster noget.
Det, der er vores holdning lige nu, er, at Enhedslisten vil stemme imod lovforslaget, som det ligger; det er ikke, fordi vi i princippet er imod, at man sikrer en god kvalitet i kommunernes arbejde på natur- og miljøområdet, men fordi der i forbindelse med loven ikke sikres de nødvendige økonomiske og personalemæssige ressourcer til at opretholde det nødvendige arbejde i felten, hvilket er en forudsætning for, at det overhovedet er meningsfyldt at indføre et bureaukratisk kvalitetsstyringssystem.