Frank Dahlgaard (UP), 2000-11-21:
Hvis nogen for 28 år siden, da Danmark stod over for beslutningen, om vi skulle gå ind i Det Europæiske Fællesskab eller ej, havde sagt, at vi i år 2000 skulle stemme om afskaffelse af den danske krone, så havde alle og enhver - også alle regeringens repræsentanter - dengang sagt: Nej, det er helt vildt; sådan noget sker selvfølgelig ikke.
Dette her samarbejde, EF-samarbejdet, drejer sig om økonomi og om handel.
I år 2000 stemte vi faktisk om, hvorvidt vi skulle afskaffe kronen, og heldigvis var der et flertal i den danske befolkning, der holdt hovedet koldt og besluttede at holde fast i kronen.
Nu står vi altså få uger efter i slutfasen og skal tage stilling til en ny ændring af EU-Traktaten, som betyder endnu mere union, og som betyder, at Danmark og de andre medlemslande på en række områder skal overgå fra beslutninger, som træffes i enighed, til beslutninger, som kan træffes, bare et flertal er enige.
Det er da mere union, og det er så mindre folkestyre og mindre nationalt demokrati i medlemslandene.
Hvis ikke det er illustration af en glidebane, hvor EU bevæger sig mod en forbundsstat, mod en statsdannelse, og hvor medlemslandene får mindre og mindre indflydelse og magt og beslutningskraft i de nationale parlamenter, ja, så ved jeg ikke, hvad det handler om.
Vi har i dag fået resumeet af rapporten fra de økonomiske vismænd, som offentliggøres på næste tirsdag, hvor der er møde i Det Økonomiske Råd, og de økonomiske vismænd siger roligt og afdæmpet omkring reaktionen på folkeafstemningsresultatet, altså nejet til euroen, at der fortsat er tillid til dansk økonomi, og at udviklingen bl.a. i aktiekurserne indikerer, at udsigterne for de kommende år ikke er blevet påvirket negativt af afstemningsresultatet.
Så man må konstatere, at de økonomiske vismænd havde ret, også i deres rapport fra foråret, i, at økonomisk set spiller det ingen rolle, om vi er med eller står udenfor.
Og så har vi oven i købet fået en reaktion efter nejet, som var positiv, og hvor aktiekurserne er steget herhjemme og steget mere end f.eks. i Tyskland.
Det bør mane til eftertanke.
Omkring hvidbogen, som regeringen har bebudet at den vil komme med, kan jeg kun sige: Det synes jeg er en god idé, men den er ikke noget værd, hvis det ikke er uvildige folk, der skriver den, og ikke kun folk på den ene side.
Altså Dansk Udenrigspolitisk Institut, DUPI, har jo kompromitteret sig selv så meget, at de ikke kan anses for at være uvildige.
Så jeg vil ligesom andre opfordre til, at vi får en hvidbog skrevet af uafhængige eksperter.
Og så til sidst: Det er jo rigtigt, at vi står over for en udvidelse af EU med Østeuropa, og der er gået alt for lang tid.
Det kunne være sat i værk meget før, hvis man ikke havde valgt at lave euromøntunion og alt mulig andet og udvide i dybden, men havde brugt kræfterne alene på at få Østeuropa med.
Det er jo det, som denne her traktat skal bane vejen for.
Dermed kommer der en gidselsituation, hvor man i den samlede traktatpakke på den ene side i realiteten skal afgive suverænitet ved flertalsafgørelser, og hvis ikke man gør det, ja, så kan man på den anden side spænde ben for en udvidelse.
Det er en meget modbydelig situation at stå i.
Det gjaldt i forbindelse med det indre marked, det gjaldt med Maastrichttraktaten, for Edinburghtilføjelsen, og det gjaldt omkring Amsterdamtraktaten og altså også omkring euroen.
Hvis vi ikke tager en folkeafstemning om Nicetraktaten på baggrund af det oplæg, der tegner sig nu, er det et brud på den hidtidige statsforfatningsretlige tradition, og det finder jeg alvorligt.