Anne Baastrup (SF), 2000-12-07:
Voldtægt er en modbydelig forbrydelse, som kan give ofret store problemer i mange år af livet.
Derfor er strafferammerne også ganske betydelige: 6 år og 10 år. Voldtægt anmeldes i størrelsesordenen ca. 400 om året, og det er mit eget bud, at mørketallet formentligt er tilsvarende.
Siden 1985 er der sket et markant fald i antallet af anmeldte voldtægtsforbrydelser, fra dengang 600 til i 1995 400.
Og så kan man spekulere over hvorfor.
For omvendt steg antallet af anmeldelser voldsomt fra 1975, hvor der sådan i grove træk var 300, til 1985, hvor der som nævnt var 600.
Grunden til denne stigning er efter min opfattelse, at kvindebevægelsens klare budskab om, at et nej er et nej, fik gennemslagskraft, også selv om der var tale om parforhold; et budskab, der blev understøttet af krisecentrene, der systematisk støtter kvinderne, hvis de ønsker at anmelde. Samtidig har det givet også haft betydning, at institutioner som Reden har fået de prostituerede til at anmelde, hvis de voldtages.
Det er samtidig også værd at bemærke, at faldet i antallet ikke er udtryk for et absolut fald.
Historien om politiets adfærd, manglende omsorg for kvinden osv. afholder formentlig stadig kvinderne fra at anmelde.
Først når vi over hele landet får voldtægtscentre, så tror jeg på, at mørketallet formindskes.
Man kan så spekulere over, hvad der gør en kvinde til et voldtægtsoffer.
Jeg tror, at hvis kvinden som sådan fik reel ligestilling, fik magt og som gruppe udstrålede magt, så er risikoen for, at mænd ser et overfald på kvinder som noget realistisk, formindsket.
Men der er næppe tvivl om, at den enkelte kvindes egen evne til at sige fra, så det kan høres i den konkrete situation, også betyder noget.
Og hvem er så voldtægtsmanden?
Han er formentlig udstødt af samfundet, har manglende selvtillid, har måske ikke mulighed for at få normal sex, er måske seksuelt frustreret og/eller magtesløs og benytter sig derfor af voldtægten til at få magt. Jeg tror ikke på, at straffens længde har nogen indflydelse på, hvorvidt en mand afholder sig fra at begå voldtægt.
Men vi skal på den anden side huske, at ønsket om, at samfundet tager en voldtægt alvorligt, som regel afspejler sig i straffens længde.
Derfor er det interessant at finde ud af, hvad der er baggrunden for det tilsyneladende fald i straffens længde; et fald, der viser sig ved, at den gennemsnitlige straflængde i 1980'erne var 18,3 måneder og i 1990'erne 15,8 måneder.
Vi ser derfor frem til den undersøgelse, som justitsministeren har bebudet.
Den foreløbige vurdering af begrundelsen for det her fald er, at voldtægter, der anmeldes, er kontaktvoldtægter.
Det vil sige, hvor parterne kender hinanden, og hvor selve spørgsmålet om, hvorvidt der har været tale om voldtægt eller ej, i høj grad er et bevisspørgsmål.
Grunden til, at det ikke slår igennem i den gennemsnitlige straflængde, er, at overfaldsvoldtægterne ikke er i så betydeligt et antal som kontaktvoldtægter.
Så tror jeg også, at vi i Folketinget nøje skal overveje den undersøgelse, som er kommet fra Esbjerg for ganske nylig, jeg tror, det var i oktober måned, den blev offentliggjort.
Den viser, at helt unge piger oplever det, man kalder date rape.
Det vil sige, at de i deres adfærd på diskoteket har lagt op til mere, end de selv ville.
Og det tror jeg er en udvikling, som kan komme i sving, medmindre vi får sat fokus på det, hvad man jo også i Esbjerg har gjort konkret i SSP-samarbejdet.
Og så til det konkrete lovforslag.
SF tror ikke på, at det er nødvendigt med en forhøjelse af strafferammen, og så har vi et principielt problem med minimumsstraffen.
Således som jeg har forstået det, kunne man, dengang vi tidligere havde minimumsstraffe, når det drejede sig om voldtægter, dvs. overtrædelse af straffelovens § 216, se et skred væk fra anvendelsen af § 216 til anvendelsen af § 217.
Ministeren var inde på spørgsmålet om, at man kom i gang med at anvende betingede domme, men jeg tror alligevel, at den retspraksis, som gjorde, at man på et tidspunkt besluttede sig for at gå fra minimumsstraf i voldtægtssager til en almindelig strafferamme, skal man overveje nøje, før man går i gang med at fastlægge minimumsstrafferammer.