John Vinther (KF), 1999-02-11:
Det Konservative Folkeparti har med bekymring fulgt udviklingen gennem den senere tid, hvor en række - heldigvis få - kommuner tilsyneladende har gennemført generelle nedskæringer i hjemmehjælpen til de ældre og dermed efter vores opfattelse har tilsidesat lovens krav, hvorefter visitation af hjemmehjælpen skal tage sit udgangspunkt i en konkret og individuel vurdering af det enkelte menneskes behov.
Det Konservative Folkeparti er stærkt optaget af at sikre, at vore ældre medborgere får en anstændig alderdom, og derfor kan og vil vi naturligvis ikke acceptere, at en række kommuner ikke lever op til de forpligtelser, der følger af loven.
De to forslag fra henholdsvis CD og SF, som vi nu behandler, har den samme positive målsætning; men jeg er også nødt til at sige, at vi i Det Konservative Folkeparti ikke har den helt store tro på, at de tiltag, som CD og SF foreslår, nødvendigvis er de rigtige.
Hvis man følger SF's forslag, er der jo ingen sikkerhed
for, at hjemmehjælpen kvalitativt bliver bedre på nogen måde. Der er ingen sikkerhed for, at den enkelte får lige præcis den ydelse og det niveau, som den pågældende har behov for.
Hvis man ikke i videre udstrækning, end det i hvert fald sker i SF's forslag, definerer, hvem det er, der har krav på hvilke ydelser, kunne jeg godt frygte, at SF's forslag i virkeligheden blot fører til, at man får tilbudt en mængde opgaver, som der i mange tilfælde ikke vil være behov for hos den enkelte, og det vel at mærke uden at den enkelte ældre af den grund vil opleve et løft i kvaliteten.
CD foreslår, at omfanget af hjemmehjælpen skal fastsættes i et samråd mellem den ældre, kommunen og den ældres egen læge, og det er jo umiddelbart en besnærende idé, må jeg sige.
Men den er ikke ganske uden problemer.
Helt overordnet er der i hvert fald det problem i det, at man med en sådan ordning jo ikke får overensstemmelse mellem den myndighed, der træffer en beslutning, og den myndighed, der skal afholde udgiften i forbindelse med beslutningen; men det er nu en mere overordnet og principiel betragtning.
Det problem, jeg synes først og fremmest er til at få øje på, er lægens rolle.
Hvis lægen forfalder til altid at kæmpe for mest mulig hjemmehjælp til den ældre, kan jeg ikke se, at et sådant samråd er fornuftigt, og hvis lægen gør det modsatte, nemlig indgår - om jeg så må sige - i en saglig drøftelse, kan lægen med en vis ret klandres for ikke at varetage den ældres interesser.
Det forekommer altså, at der er en indbygget konflikt i en sådan samrådsmodel, og jeg forventer ikke, at CD i dag kan redegøre nærmere for, hvordan man kan undgå den interessekonflikt; men det kan vi jo bruge udvalgsarbejdet til at se nærmere på.
SF's forslag og i en vis udstrækning også CD's forslag tager udgangspunkt i, at det skulle være nødvendigt at omformulere den nuværende lovbestemmelse, således at det præciseres, at de ældre har et retskrav.
Jeg forstår godt meningen, og jeg forstår også godt hensigten, men det er næppe her, hunden ligger begravet.
Som både SF og CD jo i virkeligheden også indrømmer i bemærkningerne til forslagene, består der allerede efter den nuværende lovtekst en pligt for kommunerne til at yde hjemmehjælp, og i virkelighedens verden tror jeg ikke, det ændrer noget, at man udskifter et enkelt ord i lovteksten.
Det handler vel snarere om, at kommunerne skal følge den lov, vi allerede har i dag, og det handler vel også om, at kommunerne skal være bedre til med smidighed og nytænkning at få mest muligt ud af ressourcerne.
Grundlæggende handler det om, hvordan vi indretter dette samfund på en sådan måde, at ressourcerne prioriteres bedst muligt, og at de også anvendes på en sådan måde, at vi får mest muligt ud af de midler, der er til rådighed.
Det har vi en forespørgselsdebat om om 14 dage, hvor vi nok får lejlighed til at gå nærmere i detaljer med det.
Som sagt er Det Konservative Folkeparti stærkt optaget af at sikre de ældre anstændige vilkår.
Først og fremmest vil vi naturligvis kræve, at kommunerne lever op til deres forpligtelser, og vi vil til stadighed arbejde for at forbedre de ældres vilkår, herunder selvfølgelig også arbejde for at forbedre hjemmehjælpen.
forkastede et meget snævert flertal her i Folketingssalen det forslag, som Det Konservative Folkeparti sammen med Venstre havde fremsat om at gøre de ældres frie valg reelt.
Det er fremdeles vores opfattelse, at det enkelte menneske skal have adgang til selv at udpege den, der skal udføre hjemmehjælpen, og det skal ikke være sådan, at kommunerne skal have mulighed for at administrere en sådan ordning så restriktivt, at det frie valg reelt er illusorisk.
Lad mig slå fast, at for Det Konservative Folkeparti er det ikke afgørende, om en opgave udføres af det offentlige, eller om den udføres i privat regi.
Det afgørende for os er, at opgaven bliver løst, og at den bliver løst på en måde, der er tilfredsstillende for den ældre.
Men vi har en tro på, at det allerede inden for de eksisterende økonomiske rammer vil skabe større kvalitet i hjemmehjælpen, hvis vi i stigende grad giver private adgang til også at løse opgaven.
Vi tror på, at konkurrence mellem den private og den offentlige sektor kan skabe dynamik, og at denne dynamik også kan styrke kvaliteten.
Der findes faktisk eksempler fra den virkelige verden på, at det at give private adgang til at udføre opgaven kan føre til bedre kvalitet og større tilfredshed, også med den offentlige hjemmehjælp.
Lad mig pege på et eksempel fra Odense Kommune, hvor man lavede et forsøg i et enkelt distrikt.
Her gav man de ældre mulighed for at vælge privat hjemmehjælp.
Det var der kun ca. 10 pct. af de ældre, der gjorde, og det var ikke så overraskende; men der var meget stor tilfredshed - nærmest 100 pct. - blandt de 10 pct., der valgte privat hjemmehjælp. Men det er nu ikke pointen i denne sammenhæng; pointen er, at af de, der forblev på den offentlige hjemmehjælp, var kun de 30 pct. tilfredse, før man gennemførte projektet, men efter projektets gennemførelse var der lige pludselig 60 pct., der var tilfredse.
Jeg skylder at sige, at tilfredsheden ikke var steget helt så meget i de dele af Odense Kommune, hvor man ikke havde tilsvarende forsøg.
Pointen er, at jeg tror på, at man ved at få den dynamik og konkurrence mellem det offentlige og de private, rent faktisk også kan få gjort den offentlige hjemmehjælp bedre.
Man kan opnå en bedre kvalitet og en større tilfredshed hos den ældre.
Må jeg afslutningsvis bemærke, at de to forslag har et positivt sigte og også indeholder positive elementer, men altså ikke er helt uproblematiske.
Men jeg vil i hvert fald tilsikre, at Det Konservative Folkeparti vil gå aktivt og konstruktivt ind i udvalgsbehandlingen.
Der er et problem, og det vil vi naturligvis gerne være med til at løse.