runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ulrik Kragh (V), 2003-11-21:
Jeg kan betro hr. Søren Søndergaard, at der skam reflekteres ofte og jævnligt over de problemstillinger, der er i Irak.
Situationen er jo den, at man efter den helt nødvendige fjernelse af Saddam Hussein stod med et magttomrum i Irak, og det magttomrum skal naturligvis udfyldes.
Det har FN autoriseret USA og Storbritannien til at udfylde med resolution 1483.
De har endda opfordret de øvrige lande til at bidrage hertil.
Kl. 9.10 Hvis man ikke havde udfyldt det magttomrum, havde der været totalt kaos og anarki, og jeg ved ikke, om hr. Søren Søndergaard i sin foragt for amerikansk udfyldelse af magttomrummet hellere havde set, at det havde været rent anarki, en situation, hvor man bare kunne have slået hinanden ihjel.
Det tror jeg ikke havde været lykkeligere, tværtimod.
Derfor skal vi fastholde den engagerede indsats, som vi fra dansk side gør, for, at det bliver en multinational styrke, som deltager i Irak, således at vi kan få sikkerheden, så vi kan nå frem til den demokratiseringsproces, så vi kan få et frit, demokratisk Irak.
Søren Søndergaard (EL), 2003-11-21:
Man har nu senest set den der Operation Jernhammer, hed den vist, hvor man bevidst sprænger civile huse i luften - efter at have fjernet folk - en metode, der er kendt fra andre steder, som naturligvis genererer, skaber, modstand, som betyder, at der er nye grupper af folk, som under ingen omstændigheder havde noget som helst med Saddam Hussein at gøre, som var imod Saddam Hussein, som nu bliver imod den militære besættelse.
Det vil sige, at der kommer nye grupper til.
Det kunne jeg godt tænke mig, for det er jo sådan, at det virker, som om Irak er blevet en smeltedigel ikke alene af Saddamstyrker, men også Al-Qaeda-styrker, tidligere kriminelle, som Saddam Hussein lod komme ud af fængslerne, og så, hvad der er endnu værre, nye irakere, som er imod den besættelse, som foregår.
Ulrik Kragh (V), 2003-11-21:
Jamen hr. Søren Søndergaard er bestemt helt på rette spor, når han siger, at det er en farlig mission, som foregår i Irak, fordi de modstandere af et demokratisk styre, de modstandere af et Irak uden Saddam Hussein, der findes i Irak, bruger hårde midler for at forsøge på at få det til at mislykkes.
Men situationen er den, at irakerne er et stolt folk.
Irakerne vil gerne selv.
Det, der er opgaven nu, er at sørge for sikkerhed, således at de får muligheden for at få en demokratiseringsproces i gang.
Det er i FN defineret, hvordan det internationale samfund skal planlægge den proces, og der er også fra amerikansk side taget initiativ til, at man har en aftale om, hvornår man forventer, at det kan overgå til yderligere irakisk styre, således at man hurtigst muligt, når det er praktisk ladsiggørligt, kan overdrage det til irakerne.
Jeg føler mig overbevist om, at den proces vil foregå så hurtigt som muligt, for der er jo ingen, der har interesse i at være i Irak i længere tid, end det er nødvendigt, men vi skal til gengæld også være der, så længe det er nødvendigt.
Søren Søndergaard (EL), 2003-11-21:
Jeg vil godt sige, at jeg ikke synes, at det var en specielt grundig analyse af situationen i Irak, som Venstres ordfører leverede.
Især ikke, når konklusionen er, at vi skal fastholde danske soldater udsendt til en utrolig farlig mission, som jo kan få fatale konsekvenser, som vi bl.a. så i forhold til de italienske soldater.
Derfor vil jeg godt spørge hr. Ulrik Kragh
, om det virkelig er Venstres opfattelse, at de eneste, som er imod besættelsen og bekæmper besættelsen, er gamle Saddamtro soldater.
Hvad er så perspektivet for at vinde den kamp?
Ud fra nogle af de efterretninger, der er kommet frem, f.eks. fra forskellige CIA-folk, er et af problemerne, at der ikke bare er gamle Saddamfolk, der kæmper mod besættelsen, men at der også er nye, der kæmper mod besættelsen, bl.a. fordi man har opført sig på en sådan måde, at man har skaffet sig nye modstandere.
Og så bliver det jo en skrue uden ende.
Jeg kunne godt tænke mig at bede hr. Ulrik Kragh om at forholde sig til det spørgsmål.
Ulrik Kragh (V), 2003-11-21:
Venstre meddelte ved behandlingen af B 1 i oktober, at vi anså indsatsen for skabelse af sikkerhed i Irak for så vigtig, at en forlængelse efter december var helt naturlig.
Derfor ser vi naturligvis positivt på regeringens beslutningsforslag.
Status for det internationale samfunds indsats i Irak er præget af såvel positive som negative sider.
Det positive er, at det internationale samfund med resolution 1511 er nået til enighed om vilkårene for den fremtidige udvikling i Irak. Denne enighed er væsentlig for succes i arbejdet for at skabe et frit og demokratisk Irak.
Danmark har i hele processen forfulgt et ønske om at deltage aktivt for at skabe sikkerhed for det irakiske folk, således at genopbygningen kunne ske så hurtigt som muligt.
Den internationale indsats begynder også at give resultater.
Sidste statusmelding for Irak er, at der i dag eksisterer en fri presse, sundhedssystemet er kommet godt op
at køre, der er genåbnet 240 hospitaler og mere end 1.200 sundhedsklinikker.
Faktisk bliver der brugt 26 gange så meget på sundhed i Irak i dag, som der gjorde under Saddam Hussein.
Også universiteter og tekniske institutter er igen åbnet, og endelig ligger elproduktionen over niveauet fra før krigen.
Der er altså mange positive ting, der kan meldes om fra Irak.
Desværre er der også negative ting.
Der er stadig gamle Saddam Hussein-tro paramilitære grupper, som forsøger at sabotere arbejdet med genopbygningen af Irak.
Ligeledes har mange sympatisører af de internationale terrororganisationer flyttet deres kamp imod USA og den vestlige verden til Irak.
Det betyder, at der stadig er et massivt behov for en sikkerhedsstyrke i Irak, og derfor er det helt relevant, at Danmark fortsætter sit engagement.
Det danske bidrag er nu oppe på 510 erfarne, velmotiverede, veludrustede soldater.
De arbejder primært i det sydlige Irak omkring Basra, men bruges også til opgaver i andre dele af Irak, f.eks. som støtte til den polskledede brigade og som sikkerhedspersonel for personer, vi har omkring Bagdad.
Danmark arbejder endvidere sammen med Litauen, som har 55 soldater, i forbindelse med det danske bidrag.
Vilkårene for indsatsen er en fortsættelse af de kendte:
De danske soldater udsendes med mandat til magtanvendelse, i det omfang det kræves for at kunne løse de stillede opgaver.
Udsendelsen vil koste 230 mio. kr. for en 6-måneders-indsats, og regeringen vil rådføre sig med Det Udenrigspolitiske Nævn, såfremt der sker væsentlige ændringer. Med de forudsætninger kan Venstre støtte forslaget.
Kl. 9.05
Henriette Kjær (KF), 2003-11-21:
Jeg er stadig uenig med fru Line Barfod og mener det, jeg sagde i første omgang.
Selvfølgelig kan man ændre lejelovgivningen, men der er altså nogle forudsætninger, som var gældende i 1980'erne, hvor renten var temmelig høj, og det er derfor, der er denne mulighed for at lave de pludselige huslejespring, hvis man ikke har benyttet sig af muligheden tidligere.
Derfor må jeg også fastholde, at det ikke kan lade sig gøre lige pludselig at fratage dem retten til at forlange huslejestigninger.
Til hr. Morten Homann vil jeg sige, at selvfølgelig er det jo en service til Folketinget, at man sender høringssvarene over, og det er derfor, vi beder om dem, så folketingsmedlemmerne kan få dem og læse dem og bruge dem i debatten ved førstebehandlingen.
Men hvis vi nu havde sagt, at vi fremsætter forslaget, men høringsfristen er 1 måned, havde vi jo ikke haft dem til debatten i dag, og det er altså ikke mig, der bestemmer, hvornår lovforslagene skal behandles i Folketinget.
Men de gode folk, vi har ude i marken, kan jo blive ved med at indsende gode råd og deres vurderinger af lovforslaget.
De skal være meget velkomne til det, og jeg tror også, de vil benytte sig af muligheden og sende til både udvalget og ministeriet, hvis de har nogle synspunkter, de ikke nåede at få givet udtryk for under høringen.
Det er Ældre Sagen selvfølgelig også meget, meget velkommen til. Så vil jeg sige til fru Lissa Mathiasen, at jeg er da fuldstændig enig i, at man kan ikke sammenligne en forbedring med et pludseligt huslejespring.
Det kan man så være uenig i, og det er jo også det, der er årsagen til, at både lejere og udlejere synes, det er et dårligt forslag.
Det er jo netop, fordi vi har fundet balancen.
Lissa Mathiasen (S), 2003-11-21:
Jeg håber, at ministeren under udvalgsarbejdet og ved en lidt nærmere gennemgang af det, der rent faktisk blev vedtaget vedrørende L 229 i 1994, også vil erkende og medgive, at det, der primært var ønsket, var at lette administrationen af disse ejendomme.
Intentionen med indførelsen af småhuskapitlet i boligreguleringsloven har aldrig været at undtage disse lejere fra udlejers pligt til at tilbyde erstatningsbolig ved større forbedringer.
Det har ikke på noget tidspunkt været hensigten eller intentionen, men vi må vende tilbage til det.
Det er jo at sammenligne æbler og pærer.
Man kan da ikke sammenligne det, det er jo to vidt forskellige ting.
Som jeg også sagde før, får lejerne rent faktisk nogle ting, de forhåbentlig kan glæde sig over, ved moderniseringer.
Men ved pludselige huslejespring får de kun en ekstra byrde, og derfor er det da ikke sammenlignelige ting.
Derfor vil jeg gerne have ministerens argumentation
for, hvorfor det ikke ville være mere naturligt at bruge den regel, der blev vedtaget tilbage i 1990'erne for blandede ejendomme med de 5 kr.
Hvad er begrundelsen for, at det ikke vil være mere naturligt?
Morten Homann (SF), 2003-11-21:
Det er måske meget godt, at der kun er tre korte bemærkninger, for jo flere svar, der kommer fra ministeren, jo flere spørgsmål dukker op for mig.
Jeg tror, der bliver basis for en rigtig god portion spørgsmål i udvalgsarbejdet, og man må så håbe, at vi får tid til at behandle dem.
Forvirringen bliver altså bare større og større i spørgsmålet om høring.
Ministeren har da fuldstændig ret i, at det ville være gavnligt, hvis regeringen begyndte at benytte sig af princippet om, at man sender lovforslag i høring, inden de bliver fremsat.
Det gjorde man ikke denne gang, men kan ministeren ikke bekræfte, at det stadig er muligt at ændre et lovforslag, efter at det er fremsat i Folketinget?
Bare for at opklare sagen for mig: Vi opererer da stadig med tre behandlinger i Folketinget, eller gør vi ikke?
Hvis vi lavede en ny høringsrunde, hvor vi indkaldte nogle kommentarer fra nogle af de folk, som beskæftiger sig med spørgsmålet til daglig, og som har tingene inde på livet, kunne vi faktisk få en større viden om området og bedre ideer til, hvordan vi rent faktisk kan hjælpe de mennesker, også ude i virkelighedens verden.
Så kunne vi i fællesskab stille ændringsforslag til lovforslaget og sørge for, at det blev grundigt behandlet.
Det kunne vi godt, hvis vi virkelig ville, kan ministeren ikke bekræfte det?
Line Barfod (EL), 2003-11-21:
Jeg tror, ministeren kom til at udtrykke sig lidt forkert, så jeg håber, ministeren vil berigtige det om lidt.
Hvis man skulle tage ministerens ord for pålydende, kan vi slet ikke lave nogle ændringer af lejeloven, fordi det vil være ekspropriation over for de udlejere, der ejer ejendomme i dag.
I hvert fald skulle vi kun kunne lave ændringer, som kun ville have betydning for fremtidige ejere af udlejningsejendomme.
Det ville jo være af betydning for værdien af ejendommene, men det ville muligvis også kunne være ekspropriation efter den fortolkning, så jeg håber, at ministeren vil præcisere, at ændringer i lejeloven altså ikke er udtryk for ekspropriation.
Men det, jeg stadig ikke helt forstår, er, at hvis ministeren virkelig ønskede at hjælpe de lejere, der er kommet i klemme, f.eks. i sagen fra Nygårdsvej, som har været omtalt i pressen og har givet anledning til, at ministeren kommer med forslaget, kunne hun jo præcisere den uklarhed, som det pludselig viser sig at en udlejer gør brug af, og som ingen andre har tænkt på tidligere: At man kan fastsætte en husleje på baggrund af en rente, der engang var gældende for et lån, man ikke har i dag.
Det er da absurd, at ministeren ikke bare kan stoppe det hul og sige, at man kan altså ikke tillade sig at opkræve husleje ud fra en hypotetisk forrentning af et lån, som man ikke har optaget.
René Skau Björnsson (S), 2003-11-21:
Alle er jo enige om, at det i hvert fald ikke er forenkling, der ligger i det forslag, vi har at gøre med i dag, og derfor kunne jeg godt tænke mig at få at vide meget klart fra ministeren, hvornår ministeren forventer, at der kommer et samlet udspil om lejeloven.
Ministeren har jo flere gange lovet, at der vil komme regelsanering og lovforenklinger, men ingen mener, at der her er tale om forenklinger, så hvornår kommer det store udspil?
Det andet, jeg også gerne vil have ministeren til at svare på,
er, om ministeren finder det acceptabelt med den proces, vi nu har været igennem med den meget korte høringsfrist og de meget lidt udtømmende svar, der er kommet.
Alle, både fra lejeres og udlejeres side, problematiserer den korte høringsfrist og det, at de ikke kan give nogle ordentlige svar, og det kan da ikke være acceptabelt, heller ikke for ministeren.
Lissa Mathiasen (S), 2003-11-21:
For det første håber jeg, at ministeren undervejs i udvalgsarbejdet vil rette op på oplysningspligten, for der gives faktisk ikke reel sikkerhed med det, der er lagt op til her.
Der gives ikke en reel sikkerhed for, om det er det lejedes værdi, eller hvad det nu er, man vil bruge.
Punkt 2 er vedrørende pludselige huslejestigninger.
Logikken er, at man siger, at det fuldstændig matcher den regelfastsættelse, vi lavede i 1994 for blandede ejendomme, hvor man vedtog 5 kr, men her er jo ingen forbedringer.
Ministeren laver en kobling til de tilfælde, hvor der er sket forbedringer, og jeg vil godt medgive, at de 155 kr. har vi været enige om.
Men her er der ikke tale om, at det er på baggrund af en forbedring, man hæver huslejen.
Det er udelukkende et spørgsmål om, at man laver en huslejestigning, og derfor vil det være logik at bruge det samme regelsæt, som vi har for de blandede ejendomme.
Nu har vi jo set mange af svarene, og ministeren har givet udtryk for over for medierne, at man vil prøve at hjælpe nogle af de mennesker, der er kommet i klemme.
Betyder et forslag som dette her, at den sag, som vel mest af alle har været omdiskuteret, nemlig Nygårdsvejsagen, bliver omfattet af de nye regler, eller er lejerne solgt én gang for alle?
Morten Homann (SF), 2003-11-21:
Jeg synes sådan set, ministeren selv lige berørte det, der er kernen i sagen, da hun sagde, at den huslejestigning, som kommer ud af det her, er udlejeren i sin gode ret til at forlange ifølge loven, men også prøvede at glatte lidt ud.
Det er jo sådan set det, der er selve problemet.
Det er netop, at ifølge de nugældende love er det muligt for udlejeren at opkræve nogle huslejestigninger, der er så store, at folk ender på gaden.
Det er det, der er grundproblemet, og det er det problem, vi gerne skulle have løst.
Men ministeren har jo fuldstændig ret i, at lovforslaget ikke løser problemet, så jeg vil godt spørge: Hvorfor har man ikke grebet fat om nældens rod, nemlig at det er muligt for udlejer at gennemføre disse meget store huslejestigninger, i stedet for bare at sætte en lap på ved at sige, at man fordeler den i øvrigt meget store huslejestigning over længere tid?
Så vil jeg godt spørge: Kan ministeren ikke bekræfte, at forslaget er fremsat, samtidig med at det er sendt i høring, fordi man vil lade det gælde fra fremsættelsesdagen, og at det sådan set ikke har noget at gøre med, at man ikke kunne have givet en høringsfrist på 3 måneder, hvis man havde villet det?
Line Barfod (EL), 2003-11-21:
Så kunne man have sendt de ting, som ikke har virkning fra den dag, forslaget blev fremsat, ud i en ordentlig høring, og man kunne have givet noget mere tid til de andre ting.
Selv om de har virkning fra den dag, forslaget blev fremsat, behøver man jo ikke nøjes med 5 dages høring, og vi kunne godt have ventet lidt endnu med at førstebehandle forslaget. Med hensyn til spørgsmålet om de pludselige huslejespring forstår jeg simpelt hen ikke ministerens argumentation.
Det er da helt absurd at sige, at det er udlejers gode ret, når der ikke er et sådant lån i ejendommen.
Hvis der var blevet taget et højtforrentet lån i ejendommen, dengang renten stadig var høj, ville man jo have hævet huslejen for at få penge til at dække lånet.
Der er jo tale om udlejere, der køber en ejendom og opdager, at her er der en mulighed for at lave en kæmpe huslejestigning, og ministeren kunne have præciseret, at den mulighed kan man ikke tillade sig at bruge, fordi forudsætningerne er fuldstændig ændrede.
Henriette Kjær (KF), 2003-11-21:
Generelt vil jeg sige, at den korte høringsfrist er blevet kritiseret, fordi lovforslaget har virkning fra den dag, det er blevet fremsat.
Men årsagen til den korte høringsfrist er jo netop beskyttelse af lejerne.
Man skulle ikke kunne skynde sig så at varsle en huslejestigning eller noget andet
, det er netop det, der er årsagen til, at der har været en så kort frist, og det håber jeg altså man har forståelse for.
Jeg vil selvfølgelig gerne beklage det, for det er altid ærgerligt, når vi ikke kan få nogen høringssvar; det er jeg fuldstændig enig i.
Men her er der faktisk en god forklaring på det.
Så spørger fru Line Barfod, hvornår der kommer et forslag, sådan som jeg lovede hende i et tidligere skriftligt svar.
Nu ligger det her, og jeg synes faktisk, det er godt, for det er jo sådan, at det er en huslejestigning, som udlejeren egentlig er i sin gode ret til at kræve.
Han har bare ikke benyttet sig af sin mulighed for at gøre det løbende, og så er det så uhensigtsmæssigt indrettet i dag, at man pludselig kan få et stort huslejespring.
Det er derfor, vi siger, at for det første skal lejeren, der flytter ind, informeres om, at man kan risikere, at huslejen vil stige.
Det er en præmis, som man skal have at vide, med det samme man flytter ind.
For det andet har vi valgt - og det er netop forenklingen, skal jeg sige til fru Lissa Mathiasen - de 155 kr. pr. m2, som vi kender fra de almindelige forbedringsregler.
Det er et niveau, vi har fastsat, og som vi plejer at være enige om herinde.
I hvert fald tidligere har man også fra Socialdemokratiets side ment at kunne acceptere en sådan huslejestigning i forbindelse med forbedringer, og det er faktisk derfor, vi har valgt netop de 155 kr.
Det kan selvfølgelig være mange penge, men igen skal vi jo tænke på, at det er en stigning, som udlejeren er
i sin gode ret til at forlange.
Men det er også uholdbart at tage så mange penge på én gang, og det er derfor, vi har fastsat en grænse.
Til hele diskussionen om småejendomme må jeg igen sige, at det altså var Socialdemokratiet, der lavede en særlovgivning for småejendomme i 1996 og undtog dem fra de almindelige bestemmelser.
Jeg synes, der var gode argumenter for det, for det er jo ikke den typiske store udlejer, der har en villa, som er ombygget til fire lejligheder eller noget lignende, og de små udlejere har ikke samme mulighed for at placere lejerne i en anden ejendom som de store udlejere.
Der er fastsat et snit på seks ejendomme, og det vil gøre det meget vanskeligt at fastholde boligmassen
, hvis vi regulerer yderligere.
Det vil blive for besværligt, og der ville ikke være nogen, der kunne leve af at være udlejere,
fordi de ikke kunne leve op til kravene.
Et af argumenterne dengang var også, at man var bange for, at der slet ikke ville ske nogen forbedringer i småejendomme, fordi det ville være sådan, at så skulle man anvise erstatningsboliger, men det var der ikke mulighed for, og så ville det bare stå og forfalde.
Det var for at undgå den situation, og det ved fru Lissa Mathiasen også godt.
Lissa Mathiasen (S), 2003-11-21:
Jeg har to spørgsmål.
Det ene er et spørgsmål i forhold til de der store huslejespring.
Mener ministeren, at man har givet en sikkerhed til de der omkring 150.000 lejere, der bor i de her ejendomme, der er god nok? Det her forslag betyder, at udlejer kan varsle en leje på ungefähr 50 kr. pr. m2 årligt inkl. skatter og afgifter.
Men det kan gøres kontinuerligt, og det vil sige, at inden man ser sig om, er man faktisk i en situation, hvor man er i stand til at få det store huslejespring effektueret.
Så lejerne er ikke sikret.
Hvad er begrundelsen
, når ministeren samtidig i sit forslag skriver, at det også er et forsøg på at skabe forenkling - det vil jeg egentlig godt medvirke til også - for at man så ikke har gjort det, at man fulgte de regler, som vi allerede har i dag, som blev fastlagt i 1994, hvor vi faktisk har et regelsæt for blandede ejendomme?
Her ligger der nogle klare, fastsatte regler, der hedder 5 kr. pr. m2 for blandede ejendomme.
Det andet, jeg er nødt til at spørge om, er, at ministeren siger, at det er noget helt andet, vi blander ind i det.
Ministeren har givet indtryk af, at man godt vil hjælpe landets lejere i forhold til at kunne få erstatningsbolig, når vi taler om de store moderniseringer.
Ministeren ved lige så godt, som jeg, at den ændring af loven, der kom i 1994 netop omkring småhuse, overhovedet ikke havde noget at gøre med, at man ikke skulle kunne tilbydes erstatningsbolig.
Morten Homann (SF), 2003-11-21:
Der har været meget kritik fra de høringsberettigede organisationer af den korte høringsfrist.
Og jeg tror også, at der tidligere har været meget bred enighed i Folketinget om, at vi skulle undgå de situationer, hvor vi ikke kunne få en ordentlig lovbehandling.
Så vil jeg godt af hensyn til udvalgsarbejdet spørge, om ministeren vil prøve at klargøre, hvilke af de her fire elementer, som er blandet sammen i det her forslag, det er afgørende at få behandlet med den meget korte frist, og hvilke vi sammen kan prøve at sætte os ned og få lidt længere tid til og dermed sikre, at vi kan få en grundig behandling af dem.
Det synes jeg kunne være nyttigt lige at få på det rene.
Så vil jeg spørge, hvad bevæggrundene er til, at man ikke har valgt at lade den form for beskyttelse, der ligger i lovforslaget, omfatte andre lejere end dem, der bor i store huse i de regulerede kommuner.
Endelig vil jeg spørge ministeren, om ikke også en huslejestigning over 3 år på 155 kr. pr. m2. er nok til at smadre mange lejeres økonomi og tvinge dem til at flytte;
ikke fordi loven siger, de skal, men fordi de ikke har råd til at betale huslejen.
René Skau Björnsson (S), 2003-11-21:
Der er tre punkter, jeg gerne vil have belyst noget nærmere af ministeren.
Det første punkt er, om ministeren kan bekræfte, at udlejere faktisk stadig væk kan varsle højere husleje, at det her forslag om et loft på 155 kr. over 3 år kun gælder for dem, der tegner nye lejekontrakter, og altså ikke gælder dem, der i forvejen bor i de her ejendomme.
Der er ca. 55.000 lejere, som ikke bliver omfattet af den her regel.
Det andet, jeg godt kunne tænke mig at vide noget om, er, om ministeren finder det acceptabelt, at der er denne her korte høringsfrist, at mange kalder det lovsjusk, og at høringssvarene viser, at der er brug for et mere gennemarbejdet forslag.
Det tredje emne, som jeg godt kunne tænke mig at vide noget om, når vi nu er i gang med lejeloven, er: Hvornår kommer den samlede ændring, hvornår kommer saneringen, forenklingen af lejeloven, som ministeren nu har lovet i 1½ år i hvert fald?
Hvornår ser vi den?
Villy Søvndal (SF), 2003-11-21:
Har de besluttet efterfølgende, at nu var det tidspunktet, hvor de skulle sende styrker ned?
Svaret er definitivt nej - det ved hr. Niels Helveg Petersen også udmærket godt.
Det har Det Radikale Venstre.