runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Knud Erik Kirkegaard (KF), 2004-04-14:
Jeg gav udtryk for, at jeg finder det ganske fornuftigt med dette lovinitiativ, som ministeren kommer med her, og også ganske fornuftigt, sådan som ministeren har til hensigt at udnytte bemyndigelsen.
Så nævnte hr. Klaus Hækkerup en ganske bestemt situation, hvor hr. Klaus Hækkerup har den opfattelse, at der heri ligger en omgåelsesmulighed, og der vil jeg da sige, at det er et spørgsmål, der vil egne sig fortræffeligt til at blive afklaret under udvalgsbehandlingen, om der er en reel risiko for det.
Det er det, vi har udvalgsbehandlingen til.
Gudrun Laub (V), 2004-04-14:
Jeg tror, hr. Klaus Hækkerup har misforstået Kommunernes Landsforenings høringssvar.
Jeg læser det i hvert fald anderledes, netop at man opfordrer til, at den enkelte kommune, der søger om godkendelse af et bestemt anlægsprojekt, sender det ind til ministeren, og hvis ministeren så ikke uden videre mener, at det er o.k., ønsker man en forhandling med den kommune, der sender anmodningen om godkendelse, mellem den enkelte kommune og ministeren.
Så vil jeg da godt lige spørge hr. Klaus Hækkerup, om han ikke mener, at det er en meget god ting, at kommunerne holder sig til de budgetter, de vedtager, altså at man prøver en lidt langsigtet planlægning, når det drejer sig om udgifter i millionklassen.
Klaus Hækkerup (S), 2004-04-14:
Jo, jeg kan forstå, at vi har læst bemærkningerne, herunder Indenrigsministeriets bemærkninger til de indkomne høringssvar, forskelligt.
Det kan vi jo vende tilbage til under udvalgsbehandlingen.
Spørgsmålet var, om jeg ikke synes, det er en god idé, at kommunerne holder deres budgetter.
Så hvis problemstillingerne ændrer sig i kommunerne, eller hvis mulighederne for at investere ændrer sig, f.eks. ved, at der bliver mulighed for at købe en statslig ejendom, der er udbudt til salg, en velbeliggende én af betydning for kommunens udvikling, kan man sige: Javel, nu udskyder vi det ene investeringsprojekt, og så erhverver vi i stedet denne pågældende ejendom, og så gennemfører vi den pågældende investering til næste år.
Det kunne være en meget hensigtsmæssig disposition, også selv om man måske må tage lidt mere af kassebeholdningen, end man har behov for.
det er jeg helt tryg ved at de enkelte kommuner kan finde ud af. Jeg har ikke brug for, at der er en generel bemyndigelse til indenrigs- og sundhedsministeren til at bestemme for den kommune, om det nu er en god idé eller ej.
Knud Erik Kirkegaard (KF), 2004-04-14:
Hr. Klaus Hækkerup fremførte en række kritiske bemærkninger
til regeringens lovforslag og kom også med en række kritiske spørgsmål.
Det skal jeg ikke bebrejde hr. Klaus Hækkerup, det er opgaven for et oppositionsparti at gøre sådan.
Det, der fremstod lidt uklart, synes jeg, i hr. Klaus Hækkerups indlæg, var, hvad Socialdemokratiet egentlig mener der konkret skal gøres i den situation, vi står i, hvor vi må forvente, at der er en kommunalreform på vej.
Kan hr. Klaus Hækkerup ikke forholdsvis kort og præcist sige, hvad det er, Socialdemokratiet mener der skal til, for at vi med tryghed kan gå fremtiden i møde uden risiko for, at der er enkelte kommuner, der lader sig friste til at foretage dispositioner, der er mindre hensigtsmæssige?
Klaus Hækkerup (S), 2004-04-14:
Lad mig først sige til den konservative ordfører, at de kritiske spørgsmål tilkommer det så sandelig også regeringspartiernes medlemmer af udvalgene at stille.
Så velkommen til, hvis der også skulle være et enkelt kritisk spørgsmål, som Det Konservative Folkeparti er faldet over.
Så til besvarelsen af spørgsmålet: Der vil jeg sige, at det synes jeg nu jeg gjorde meget klart i min ordførertale.
Jeg starter med at sige, at lovforslaget tilsigter en regulering af den kommunale virksomhed, anlægsvirksomhed m.v., så det i forbindelse med den kommende reform af opgaver og strukturfordeling undgås, at der foretages uhensigtsmæssige investeringer.
Derefter sagde jeg, at Socialdemokratiet kan tilslutte sig hensigten i denne del af lovforslaget.
Resten derimod - det, der skal gælde i princippet i al evighed, det, at indenrigs- og sundhedsministre i al evighed skal kunne styre kommunernes anlægsudgifter - sætter vi spørgsmålstegn ved.
Der vil vi godt have meget nøje afklaret, hvor langt bemyndigelsen rækker, hvornår den kan bruges, og de situationer, der kan komme på tale, inden vi eventuelt siger god for det, og det vil vi bruge udvalgsbehandlingen til.
Nu ved jeg jo ikke rigtig, hvordan hr. Knud Erik Kirkegaard opfatter det, jeg siger, så det er lidt svært for mig at bekræfte det.
Men jeg vil sige det sådan: Vi er enige i målsætningen om, at der skal kunne gribes ind, hvis kommunerne foretager uhensigtsmæssige dispositioner.
Er den måde, der er fastlagt i lovforslaget, rimelig og rigtig?
Det vil vi da godt overveje.
Ministeren får en beføjelse.
Ifølge bemærkningerne kan den delegeres til nogle sammenlægningsudvalg.
Der skal tages samfundsøkonomiske hensyn, der skal tages
kommunaløkonomiske hensyn.
Jamen sig mig engang, skal et sammenlægningsudvalg tage samfundsøkonomiske hensyn, når det skal vurdere en investeringsudgift eller ej?
Den slags vil vi gerne have afklaret i forbindelse med udvalgsarbejdet.
Uno Larsson (DF), 2004-04-14:
Udgangspunktet er nok 1970, hvor alle kommunerne gik helt grassat og alle kommunekasserne blev tømt.
Der var ikke penge tilovers til nogen ting.
Så det er nok baggrunden for dette lovforslag, der hedder L 192.
For i forbindelse med kommunalreformen af den offentlige sektor vil der blive en overgangsperiode, som indebærer en risiko for uhensigtsmæssig anlægsvirksomhed i kommunalt og amtskommunalt regi.
Indenrigs- og sundhedsministeren ønsker at gennemføre en lov, som har til formål at give hjemmel til ministeren til at regulere anlægsvirksomheden og lignende dispositioner i kommuner og amtskommuner.
Altså skal der gives mulighed for, at ministeren kan regulere leje- og leasingaftaler, der kan sidestilles med kommunal anlægsvirksomhed.
For år 2004 er det hensigten at sikre, at anlægsvirksomheden stabiliseres på et niveau, som svarer til budgettet for år 2004.
Det betyder, at den nuværende overvågning af bygge- og anlægsprojekter afløses af den nye ordning.
Det samme gør sig gældende for leje- og leasingaftaler, som kan sidestilles med kommunal anlægsvirksomhed.
De kommunale forsyningsvirksomheder og jordforsyning er undtaget fra denne regulering.
Godkendelsesordningen vil gælde for bindende aftaler om anlægsvirksomhed over mindstegrænsen på 1 mio. kr., som er indgået den 24. marts eller senere.
Lovforslaget har været drøftet med KL, Amtsrådsforeningen samt Københavns og Frederiksberg Kommuner. Fælles for høringssvarene er, at ordningen bør være tidsbegrænset.
Ministeren tilslutter sig Amtsrådsforeningens bemærkninger om det problematiske ved, at ansøgningen skal være betinget af licitationsresultaterne
, ligesom ministeren tilslutter sig, at en godkendelse bør være en dialog mellem stat og amt.
Og tak for det.
Ministeren forventer et ikke ubetydeligt antal sager, som der skal tages stilling til efter regulering af loven, hvortil ministeren skønner, at de administrative merudgifter vil beløbe sig til 1 mio. kr
Afslutningsvis vil jeg gerne give ministeren medhold i, at det ikke hører hjemme, hvis eksakte kommuner investerer i store anlægsprojekter uden hensyntagen til en eventuel
kommende kommunalreform
DF har noteret sig, at ministeren har givet tilsagn til en hurtig og smidig administration.
Klaus Hækkerup (S), 2004-04-14:
Jeg husker udmærket kommunalreformen i 1970, og jeg huskede nogle enkelte kommuner, der opførte sig uhensigtsmæssigt, men at tegne et billede af, at alle kommuner gik grassat, mener jeg er skudt helt, helt ved siden af.
Ministeriet tilkendegiver i bemærkningerne, at man påregner en administrativ forelæggelse, og hvis der ikke er reageret inden 4 uger, kan den, der har ansøgt, betragte tilladelsen som givet, når ansøgningen er indsendt til ministeriet.
Mit spørgsmål til Dansk Folkeparti, der jo nu har bakket helt op bag lovforslaget,
er: Gælder det også, hvis en ansøgning indsendes til et kommunalt sammenlægningsudvalg, der har fået delegeret godkendelsesbeføjelsen fra ministeren?
Ja eller nej.
Uno Larsson (DF), 2004-04-14:
Det kan jeg desværre ikke svare på her og nu, men det vil jeg da gerne undersøge, og jeg vil gerne tage det med i udvalgsbehandlingen.
Klaus Hækkerup (S), 2004-04-14:
Det havde været klædeligt, hvis Dansk Folkeparti f.eks. havde nået også at tænke det igennem, inden de bare lige sådan uden videre gik op og gav blank tilslutning til lovforslaget, som det ligger fra Indenrigsministeriets side.
Det andet spørgsmål, jeg godt vil stille til Dansk Folkeparti, er: Hvor mange sager forestiller Dansk Folkeparti sig, at der vil komme i 2004, 2005 og 2006?
Det er jo ganske væsentligt for at sige, om den ene million, som ministeriet har sat af til sig selv til administrative udgifter, og det beløb på nul kroner, de har sat af til administrative udgifter i kommunerne, overhovedet er realistisk eller ej. Hvor mange ansøgninger forventer Dansk Folkeparti, der vil komme efter lovgivningen, når den er vedtaget?
Uno Larsson (DF), 2004-04-14:
Det kan hverken hr. Klaus Hækkerup eller jeg svare på.
Jeg tror heller ikke engang, at ministeren kan det på nuværende tidspunkt, men det er da et godt spørgsmål, og det kan vi også tage med til udvalgsbehandlingen.
Om det bliver 1 mio. kr. i udgifter eller det bliver 2 mio. kr. i udgifter, kan man jo sådan set ikke svare på her og nu.
Det kommer an på, hvor mange spørgsmål der kommer ind.
Knud Erik Kirkegaard (KF), 2004-04-14:
Det er i hvert fald en spændende tid for hele den kommunale verden.
Også ude i kommuner og amter er der ingen tvivl om, at man er i fuld gang med at forberede sig på den kommende kommunalreform.
Vi glæder os i Det Konservative Folkeparti til at være med til at gennemføre det, men vi er naturligvis også opmærksomme på, at der kan opstå nogle mindre uheldige omstændigheder undervejs.
Det kunne man også iagttage i 1970
, selv om det måske var i knapt så voldsomt omfang, som ordføreren fra Dansk Folkeparti gav udtryk for.
Men der var eklatante eksempler på mindre kommuner, der stod foran sammenlægning, som disponerede mindre fornuftigt ud fra en helhedsbetragtning.
Derfor synes jeg, det er godt, at regeringen nu lægger op til at tage hånd om den problemstilling, så vi undgår noget tilsvarende i det forløb, som vi skal igennem nu.
Det sker, ved at ministeren sikrer sig en bemyndigelse til at kunne regulere anlægsvirksomheden.
Og så har ministeren i bemærkningerne gjort nærmere rede for, hvordan han har til hensigt at udnytte denne bemyndigelse for 2004.
Det er, så vidt jeg kan vurdere det, en ganske fornuftig måde at gøre det på, sådan at hvis man går ud over det anlægsbudget, der er lagt for 2004, med et større beløb, skal der altså en godkendelse til fra indenrigs- og sundhedsministeren.
Man kan selvfølgelig altid diskutere beløbsstørrelsen.
Man kan diskutere: Er det relevant at bruge den samme beløbsstørrelse i store kommuner og i små kommuner?
Hvad nu med Hovedstadens Udviklingsråd?
Vi kan bakke fuldt op om både lovforslaget og de intentioner, som ministeren giver udtryk for i forslagets bemærkninger.
Det Konservative Folkeparti kan støtte
dette lovforslag.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2004-04-14:
Jeg skal ikke kunne oplyse på stående fod, hvad det præcise beløb er.
Det kan slås efter.
Men jeg fæster almindelig stor tillid til, at fru Lone Møller er meget velbevandret udi sundhedsøkonomien, så det kan meget vel vise sig at være et rigtigt tal.
Jeg kan det ikke på stående fod, det indrømmer
jeg gerne.
Desværre spiller klaveret jo ikke sådan, det kan man så begræde.
Men i det styringsmæssige forhold - og nu lyder jeg jo sådan helt bogholderagtig - der er mellem staten på den ene side og kommunerne på den anden side, er det nu engang sådan, at hvis Folketinget vedtager en lovgivning, som øger forventningsniveauet ude i kommunerne blandt borgerne, så skal det duttes efter det udvidede totalbalanceprincip. Det fører jo altså til, at hvis vi vedtager en lov her, som gør det muligt for alle landets kommuner at skabe det her tilbud, så er det altså ikke godt nok, at vi har lavet en prognose, der siger, at der kun er 30, der vil benytte sig af det. Kommunernes
Landsforening
vil da melde sig day one og sige: Hermed har Folketinget sendt et signal om, at en almindelig god dansk kommune skal give det her tilbud.
Det er jo også baggrunden for, at en af mine mange tidligere forgængere fra Socialdemokratiet, den daværende sundhedsminister fru Sonja Mikkelsen, nåede den konklusion, at hvis man laver en kan-bestemmelse, sådan at kommunerne kan give det her tilbud, så vil det medføre udgifter på et trecifret millionbeløb.
Det er desværre en konklusion, som fru Sonja Mikkelsen nåede i november 2000, og som jeg her nogle år senere bliver nødt til at tilslutte mig.
Derfor hænger forslaget ikke sammen.
Socialdemokratiet vil gerne sende nogle flotte signaler, men finansierer dem ikke.
Lene Garsdal (SF), 2004-04-14:
Men receptpligtig medicin kan gøres billigere på flere måder.
Det kan f.eks. ske ved tiltag, der sætter profitterne hos medicinproducenterne ned, eller ved at målrette tilskuddet til dem, der har et særligt behov og er økonomisk vanskeligt stillet.
Og det er jo sådan set også den baggrund, der er for det nuværende danske tilskudssystem, som vi jo snart får mulighed for at se på her i Tinget.
Og naturligvis vil en momsnedsættelse muligvis også kunne gøre medicinen billigere. I 2001 fremsatte Dansk Folkeparti et forslag om nedsættelsen af momsen på receptpligtig medicin.
Det var der ikke flertal for, og SF støttede det heller ikke.
En af vores hovedbegrundelser var, at der ikke var sikkerhed for, at momsnedsættelsen kom forbrugerne til gode, og at det eventuelt ikke var producenten, der fik glæde af forslaget.
Nu lyder forslaget så på, at regeringen skal undersøge og redegøre for mulighederne for at nedsætte momsen, men motivationen er jo den samme.
Jeg er opmærksom på, at den danske momssats er høj blandt EU-landene, og at det alt andet lige giver høje medicinpriser.
Men SF er principielt ikke modstander af differentieret moms.
Det var vi heller ikke, da vi diskuterede det sidste gang.
Vi tror bare ikke, at det her forslag sikrer forbrugerne billigere priser, og derfor er SF fortsat kritisk over for forslaget.
Inger Støjberg (V), 2004-04-14:
Man kan sige meget om det her beslutningsforslag, og det vil der sikkert også blive gjort her i løbet af eftermiddagen.
Jeg var ikke ordfører på sagen, da den sidst blev fremsat, og det er jeg sådan set ret glad for, idet nyhedens glæde og spænding jo altid er den største.
Og kendt stof er det jo, som vi også allerede har hørt.
Socialdemokraterne vælger med det her beslutningsforslag på trods af lyrisk argumentation for det modsatte at genfremsætte et forslag identisk med det, der blev forkastet af et flertal allerede sidste år.
Som ministeren lidt tidligere her var inde på, så er personkredsen, som er omfattet af forslaget, fuldstændig den samme, økonomien er den samme, og epokerne og forventningerne til ordningens indførelse, hvilket vil sige omkring 30 kommuner på 10 år, er også de samme.
Hvis jeg skal være helt ærlig, så forstår jeg ikke, at man som seriøst oppositionsparti vil vælge at bruge tiden på at genfremsætte et forslag som det her, hvor man for det første er fuldstændig klar over, at der ikke er flertal for det, idet der ikke er sket andet end små lyriske ændringer, og at forslaget for det andet ikke er et ønske fra kommunerne, hvilket jo også står fuldstændig klart efter de svar, som indenrigsministeren fik på frihedsbrevet i januar 2002, da kun fem kommuner gav udtryk for, at det her var et ønske. For det tredje kan man godt undre sig lidt, ligesom ministeren også gjorde, over, at hvis det nu var sådan, at interessen var så stor - nu vil jeg så allerede her medgive, at vi jo har fået en del af forklaringen - hvorfor man så ikke vedtog det i løbet af de 9 år, man havde regeringsmagten?
Man kan sige, at det ikke er så lang tid siden endda, at man havde regeringsmagten.
Så jeg vil sige, at Venstre ikke kan støtte forslaget her.
Else Theill Sørensen (KF), 2004-04-14:
Beslutningsforslaget her går jo ud på, som det har været nævnt, at vi skulle pålægge regeringen inden udgangen af 2005 at undersøge og redegøre for muligheden for nedsættelse af momssatserne på receptpligtig medicin.
Argumenterne er bl.a. sociale, sundhedsmæssige og fordelingspolitiske hensyn.
Jeg vil sige, som andre partier har sagt det, at Det Konservative Folkeparti heller ikke er tilhænger af differentieret moms og heller ikke i dette særlige tilfælde.
Med hensyn til forbrugernes pris på medicin er det jo sådan, at der ved tilskudssystemet er forsøgt taget hensyn til bl.a. kronikere og storforbrugere af medicin, så de ikke belastes ekstraordinært meget.
I bemærkningerne er der under det fordelingspolitiske anført, at andre lande, vi sammenligner os med, i vidt omfang benytter differentieret moms.
Og selv om forslagsstillerne ikke direkte nævner det, så aner man faktisk, at hvis momsen nedsættes på receptpligtig medicin, så er banen åbnet for differentieret moms i almindelighed.
Jeg vil gentage, at det er vi i Det Konservative Folkeparti ikke tilhængere af, og vi kan ikke støtte forslaget.
Birthe Skaarup (DF), 2004-04-14:
Jeg kunne godt tænke mig at høre
, om fru Else Theill Sørensen ikke mener, at danske apotekere kan blive truet på eksistensen med hensyn til firmaet Euromedicin, der fra februar i år har tilbudt danske forbrugere billig receptpligtig medicin.
Det sker jo ved, at man fra den enkelte forbrugers læge sender recepten på et præparat til Euromedicin, som så finder det billigste præparat.
Else Theill Sørensen (KF), 2004-04-14:
Jeg kan ikke svare i detaljer på spørgsmålet, men jeg går ud fra, at det er sådan, som når man på anden vis importerer varer fra udlandet, at det firma, der importerer det, afregner dansk moms for den medicin, der købes i udlandet.
Og det vil sige, at der afregnes dansk moms for det.
Birthe Skaarup (DF), 2004-04-14:
Det, jeg selvfølgelig meget gerne vil have at vide, er, om Euromedicin ikke truer de danske apotekeres eksistens, når de kan sælge billig medicin ved, at de bruger den fremgangsmåde, at danske læger via deres patienter bestiller medicinen i udlandet og på den led får billig medicin.
Else Theill Sørensen (KF), 2004-04-14:
Det er da muligt, at der er nogle, der truer danske apotekeres eksistens, men det har bare, så vidt jeg kan se,
ikke noget med momsen at gøre
Hvis de, der køber medicinen i udlandet med den trafik her, betaler dansk moms, så er det jo altså ikke på grund af den høje danske moms, at det er dyrere i Danmark, så er det simpelt hen, fordi der er nogle, der kan hjælpe forbrugerne til at finde et sted, hvor selve medicinen er billigere.
Og det hjælper jo ikke noget som helst med det forslag eventuelt at nedsætte den danske moms.
Den bliver så også nedsat for de præparater, der importeres på den måde.
Naser Khader (RV), 2004-04-14:
Med dette beslutningsforslag ønsker Dansk Folkeparti, at man undersøger og redegør for mulighederne for nedsættelse af momssatsen for receptpligtige lægemidler.
Men vi er ikke enige i, at det er momsen, der skal undersøges, og at det er momsen, der skal bruges som instrument til at nedbringe priserne.
Derimod er vi meget enige med ministeren i hans mange gode modargumenter og radikale argumenter imod fjernelse eller reducering af momsen og for, at vi beholder enhedsmomsen, for en fjernelse eller en differentiering af momsen vil have en masse uoverskuelige konsekvenser.
For det første vil det medføre, at beslutningstager vil blive udsat for konstant pres for at undtage den ene vare
efter den anden.
Først medicin, senere økologiske madvarer
Man kan også forestille sig den glidning i forhold til medicin, der bliver udskrevet på recept, at flere og flere vil presse på for at få medicin gjort receptpligtig. For det andet er der hullet i statsfinanserne.
Det er sådan, at momsindtægten er en ganske stor indtægt for de offentlige finanser.
Skulle man f.eks. undtage receptpligtig medicin, ville man skulle undvære en betydelig offentlig indtægt.
Der er blevet talt om ca. 1 mia. kr., og hvor skal de penge komme fra?
For som ministeren også var inde på, er lægemiddelmarkedet ikke et helt almindeligt marked.
Så jeg synes, at vi hellere skulle vende tilbage til udgangspunktet, og det er, at medicinpriserne i Danmark er alt for høje.
Hvad gør vi ved det?
Måske skulle vi give dette område et serviceeftersyn, som vi beslutter os for med hensyn til rygning.
Måske skulle vi se på tilskudsordningen, især hvad angår kronisk syge. Måske skulle vi starte med først og fremmest at se på betænkning 1380 af november 1999, hvor der faktisk står en hel masse om, hvad man eventuelt kunne gøre for at nedbringe medicinpriserne.
Vi i Det Radikale Venstre er gået i gang med at nærlæse denne betænkning.
Birthe Skaarup (DF), 2004-04-14:
Under den forrige ordfører kunne jeg ikke få lejlighed til at stille spørgsmålet.
Nu stiller jeg det til hr. Naser Khader.
Det er sådan, at Euromedicin jo er blevet et tilbud for de danske patienter.
De leverer billigere medicin, og det er i det lys, jeg naturligvis ser, at såfremt vi sætter momsen ned på medicin her i Danmark, så kan vi dæmme op for danske patienters køb af billigere medicin i udlandet.
Er hr. Naser Khader ikke enig i, at det ville være en god idé at gå ind her og kigge på at sætte momsen ned i forhold til Euromedicin?
Det er selvfølgelig også et spørgsmål om kundernes sikkerhed.
Naser Khader (RV), 2004-04-14:
Nej, jeg er ikke enig i det.
Uanset Euromedicin, så er vi principielt modstandere af dels en differentiering af momsen, dels en fjernelse af momsen.
Birthe Skaarup (DF), 2004-04-14:
Men hvad med patienternes sikkerhed?
Det kommer jo også ind i hele billedet, når vi beder om at få det her område undersøgt, at nu kommer der et firma i udlandet og byder på medicin, billig medicin, og hvad med patienternes sikkerhed i forhold til, at de kunne få medicinen billigere her i Danmark, såfremt vi satte momsen ned?
Naser Khader (RV), 2004-04-14:
Selvfølgelig er det vigtigt med patienternes sikkerhed, men jeg mener ikke, at vi varetager patienternes sikkerhed ved at sænke momsen eller fjerne momsen.
Det er altså en helt anden diskussion.
Det skal vi måske se nærmere på.
Men momsen skal der ikke røres ved.
Tove Videbæk (KD), 2004-04-14:
Medicinpriserne i Danmark bør sænkes, står der i Dansk Folkepartis beslutningsforslag.
Og så langt er vi i Kristendemokraterne helt enige med Dansk Folkeparti.
For det virker, som om medicin og medicinpriser er et totalt frit marked, hvor priserne kan gå op og ned - og især op - efter behag.
Det ser grangivelig ud, som om de frivillige aftaler
med medicinalindustrien ikke fungerer i virkelighedens verden.
Dette for at sige, at Kristendemokraterne ikke tror, at det alene er momsen, der skal sænkes, for at medicinen i Danmark bliver billigere.
Man kunne også frygte, at medicinalindustrien måske bare sætter priserne op, hvis momsen bliver nedsat.
Kristendemokraterne er med i forliget vedrørende medicintilskud, altså den ordning, hvor det er borgerne, der får tilskuddet, og ikke en medicin.
Det har generelt fungeret godt, og ved forligets indgåelse lovede vi hinanden, at hvis der skete noget utilsigtet for borgerne, så skulle vi tage det op og overveje, hvad vi kunne gøre ved det.
Som det også har været nævnt af tidligere ordførere, synes vi, at det egentlig ville være godt, hvis man måske i den forligskreds kunne sætte sig ned og kigge på medicinpriserne.
For de er virkelig et problem, som vi ser det.
Og det er jo dem, der er det egentlige problem.
Det er jo ikke momsen som sådan.
Så jeg synes, det ville være en god idé, hvis der ud af denne debat i Folketingssalen kunne komme det, at vi satte et arbejde i gang omkring medicinpriserne.
Men nedsat moms tror vi ikke hos Kristendemokraterne løser problemet.
Da forslaget blev behandlet i Folketinget sidste gang, blev det behandlet i Skatteudvalget.
Kristendemokraternes ordfører dengang var Flemming Kofod-Svendsen, som ved den lejlighed under førstebehandlingen af forslaget i Folketingssalen den 10. maj 2001 sagde, at forslaget er ren lokkemad uden seriøst politisk arbejde.
Sådan vil jeg dog ikke udtrykke det, bestemt ikke.
Men jeg vil sige, at Kristendemokraterne ikke kan støtte forslaget.