runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bjarne Laustsen (S), 2004-12-17:
Af hensyn til den parlamentariske debat, vi har her i Folketinget i dag, synes jeg, man skal bemærke, at selv om vi har rost fru Tina Nedergaard for at tage debatten i går, så kan vi jo se, at det så er ministeren, der tager den i dag.
Det er selvfølgelig en eller anden form for arbejdsdeling, men jeg synes alligevel, at når Dansk Folkeparti, der har udtrykt meget stor sympati for de små skoler og for yderområderne, bare kan sætte sig ned og bære det her forslag igennem, når alle andre er imod, er det for dårligt, men det må vi jo se, om vi kan klare på et andet tidspunkt.
Det viser bare, at den støtte, Dansk Folkeparti har givet til de små skoler, små kommuner, har været hul.
Jeg vil gerne spørge undervisningsministeren, om KL også er tilfredse med, at det er med tilbagevirkende kraft.
Jeg kunne godt tænke mig at høre, om de har sagt, at det var o.k., at lovforslaget havde den virkning.
At lovforslaget har tilbagevirkende kraft, har KL også udtrykt stor sympati for det?
Til det der med ansvarlighed og uansvarlighed: I dag er det sådan, at dem, der er uansvarlige og ikke har en produktionsskole, belønner man, men de skoler og kommuner, der har en ansvarlighed, der har oprettet produktionsskoler for at give et tilbud til den gruppe af svage elever, straffer ministeren med sit lovforslag.
Ulla Tørnæs (V), 2004-12-17:
Jeg synes, det er ærgerligt.
Måske er der ikke noget nyt i det, men det kan alligevel undre, at en tidligere borgmester kan udvise en sådan mistillid til kommunerne.
Det synes jeg er ærgerligt, for det her drejer sig også om kommunal ansvarlighed.
Hr. Arne Toft siger, at kommunerne i virkeligheden er flintrende ligeglade med de unge mennesker, der er borgere i den pågældende kommune.
Det er det synspunkt, som hr. Arne Toft giver udtryk for her.
Jeg kan se, at hr. Arne Toft ikke bryder sig om, at jeg gentager det synspunkt, som hr. Arne Toft netop har stået her og givet udtryk for.
Men ikke desto mindre er det jo det, der er konsekvensen af det, hr. Arne Toft netop har stået og sagt her.
Jeg er af den opfattelse, at kommunerne rent faktisk er interesserede i at skabe så gode vilkår og rammer for deres unge som overhovedet muligt, hvorfor jeg også er af den klare opfattelse, at kommunerne også fremover vil gøre brug af produktionsskolerne.
Arne Toft (S), 2004-12-17:
Det er der jo ikke tale om.
Det, der er tale om her, er, at produktionsskolerne får forskellige muligheder for at virke.
Ministeren må da være enig med mig i, at der er forskel på at have en produktionsskole i en kommune, der på det her forslag tjener 1 mio. kr. eller 700.000 kr., og så en produktionsskole, der i mit område, hvor der er mellem 20 og 25 årselever, taber mellem 200.000 og 400.000 kr. efter ministerens egne beregninger.
Nu er jeg så heldig, at fru Tina Nedergaard har garanteret for, at der ikke er nogen skoler i mit område, i Nordjylland, der lukker.
Det må for mig betyde, at fru Tina Nedergaard sørger for, at grundtilskuddet på 430.000 kr. bliver betalt af regeringen.
For når man har så få elever, og man ikke får lov til at indregne grundtilskuddet i elevbetalingen, så ligger problemet dér.
Det er alle sammen kommuner, der har gjort en kæmpe indsats og ofret rigtig mange penge på at starte en skole.
Hvorfor kunne man ikke gøre det ens for Københavns Kommune og min egen kommune, Arden?
Det kunne man gøre ved stadig at lade grundtilskuddet tælle med.
Margrethe Vestager (RV), 2004-12-17:
At man så går ned i brokkassen af gamle forslag, som ikke blev til noget, og fremsætter det igen og forsøger at iscenesætte det som en forbedring, kan man da ikke forvente ros for.
Vi hører hele tiden om måltallet.
Ja, men dengang vi havde det samme måltal, havde vi også den fri ungdomsuddannelse.
Da havde vi andre forhold.
Det har vi i dag.
Vi vil meget gerne medvirke til at finde en ny model.
Hvorfor vil ministeren ikke medvirke til, at vi sammen kan finde en ny model?
Hvorfor er det sådan, at en kommune, der har en produktionsskole, selv skal betale grundtilskuddet, mens nabokommunen, der ikke har en produktionsskole, kan sende unge på produktionsskole uden overhovedet at røre ved at finansiere grundtilskuddet?
Hvorfor skal det være sådan?
Når man hører ministeren tale om produktionsskolerne, så må man tro, at ministeren synes, at tilbuddet skal være der, og at det ikke skal overlades til kommunernes pengekasse at vurdere, om det skal være i deres kommune eller i nabokommunen.
Hvorfor denne forskel?
Ole Stavad (S), 2004-12-17:
Kun lige en kort bemærkning, for at hr. Leif Mikkelsens bemærkninger ikke skal få lov til at skabe forvirring
: Det, der er tilfældet her, er, at landbrugets støtte fra EU fra 2004 til 2005 stiger med flere hundrede millioner kroner som bekræftet af fødevareministeren til Folketinget den 19. november.
Det, der fremgår, hvis man skal holde sig til regeringens og dermed Venstres egen programerklæring, nemlig regeringsgrundlaget, er, at regeringen vil kompensere dansk landbrug, såfremt den samlede støtte falder.
Her stiger den samlede støtte.
Derfor kan jeg endnu en gang konstatere, at der er en betydelig forskel på, hvordan man vil prioritere midlerne i regeringen og i oppositionen.
Villy Søvndal (SF), 2004-12-17:
Lovforslag nr. L 115 er et forslag om at hjælpe de ældre, der ikke har megen likvid kapital ved siden af folkepensionen.
Vi har tidligere redegjort for, at vi støtter det.
Det har vi også gjort i andre sammenhænge.
Vi gør det med den bemærkning, at vi ikke synes, det er en meget præcis måde at opgøre det her på.
Vi havde langt hellere set, at man anvendte pensionstillægget og på den måde hjalp folk.
Men det, jeg synes er svært i dag og netop i dag, er at gøre det her uden en overvejelse om, hvem der betaler det her.
Det er jo i dag, at Venstres ordfører, hr. Jens Rohde, som desværre ikke er til stede i øjeblikket, jo har klargjort, at nogle af de mest udsatte grupper er blevet snydt af den her regering og af Dansk Folkeparti.
Løftet var – og det har jo sammenhæng med det her lovforslag, fordi det jo er her, finansieringen kommer fra – at de udsatte grupper i Danmark ville få det bedre under den her regering.
Sandheden er, at den nuværende regering sammen med Dansk Folkeparti har fjernet i området 5 mia. kr. fra sindslidende, fra misbrugere, fra hjemløse, fra folk, der tilhører de mest udsatte grupper, vi har.
Jeg siger det her, for når man nu glædede sig over at dele penge ud, og det medvirker vi gerne til i det her tilfælde fra SF, så synes jeg, det er svært at gøre uden en overvejelse om, hvem det er, der betaler for det her.
Hvem er det, der betaler gildet?
Det er de mest udsatte grupper, der er blevet svigtet, ikke kun på den måde, at de er blevet lovet at få det bedre, men oven i købet må høre fra en statsminister og fra Venstres ordfører, at forholdene er blevet bedre for dem.
Jeg vil godt advare mod den etik, der ligger bag både Venstres og Konservatives og Dansk Folkepartis holdning, at man bruger de her mennesker, som er nogle af de mest udsatte, vi har i samfundet, til sådan at banke rundt i en eller anden kampagne, vel vidende at det er mennesker uden stærke interesseorganisationer i ryggen, vel vidende at det er mennesker, der har langt sværere adgang til pressen, end stærkere organisationer har.
Og derfor vil jeg godt sige, at når vi stemmer for den forbedrede ældrecheck, der ligger her, så gør vi det ikke, fordi vi synes, finansieringen er pyntelig.
Pengene fra de hjemløse, pengene fra de sindslidende, pengene fra de misbrugende, pengene fra de prostituerede er taget.
I alt det, jeg har sagt her, har jeg så ikke nævnt et ord om de 750 mio. kr. årligt, man i øvrigt tager fra de mennesker, der har lavest indkomst.
Det har vi diskuteret før, og det er måske også på kanten af det her lovforslag, men jeg vil godt sige, at det er en meget lidt pyntelig social dag, og for dem, der har forsøgt at købe sig et socialt rygmærke som optaget af velfærd, står dagen i dag som den dag, hvor det billede endelig faldt.
Leif Mikkelsen (V), 2004-12-17:
Jeg vil kun gentage, at det faktisk ligger regeringen på sinde, at den enkelte landmands konkurrenceevne opretholdes, og vi har altså konstateret en sænkning af den direkte støtte, som betyder noget for den enkelte landmand.
Det er den enkelte landmand, der får kompensationen via omkostninger, og dermed sker der en afbalancering af konkurrencesituationen.
Det er rigtig god politik over for danske landmænd, for de kan ikke leve af en sammenlægning af tallene.
Nu taler jeg om den direkte støtte, og der var altså god grund til en kompensation, og den er gennemført.
Det er signaleret meget tydeligt, at den regering, vi har nu, vil kompensere landbruget, hvis støtten sænkes, og uanset hvilke overvejelser vi nu inddrager, så er virkeligheden jo den for den enkelte landmand som følge af de ændringer af EU's støtteordninger, at tilskuddet til den enkelte landmand bliver sænket.
Og for de personer er det helt afgørende, at man forfølger den signalgivning, der ligger i at sænke de indenlandske omkostninger, sådan at konkurrencesituationen for den enkelte landmand opretholdes.
Det er det, der har været regeringens mål med det her, nemlig at undgå at stille dansk landbrug ringere i forhold til en ændring af EU's støtteordning.
Så det er direkte i forlængelse af det, der i øvrigt står i erklæringen om regeringssamarbejde.
Ole Stavad (S), 2004-12-17:
Det her er et af de forslag, som helt naturligt er indgået ganske meget i finanslovdebatten, og derfor skal jeg kun ganske kort sige, at den begrundelse, som regeringen har benyttet sig af her for at finde anledning til at give et meget stort millionbeløb til landbruget gennem nedsættelse af ejendomsskatterne, ikke holder.
Det har fødevareministeren jo bekræftet.
Jeg står her med et svar, fødevareministeren har afgivet til hr. Jens Peter Vernersen den 19. november, hvor ministeren siger, at Fødevareøkonomisk Institut på baggrund af en fremskrivning af Danmarks Statistiks årspublikation, Landbruget 2003, tabel 13.2, side 203, med udgangspunkt i finanslovforslag for 2005 har skønnet, at driftstilskuddet til dansk landbrug stiger fra 7,2 mia. kr. i finanslovåret 2004 til 8 mia. kr. i finanslovåret 2005, altså en stigning til landbruget med landbrugets driftstilskud på 800 mio. kr. Alligevel bruger regeringen begrundelsen, at da EU-tilskuddene til dansk landbrug falder, så går man ind og kompenserer med 168 mio. kr.
Sandheden er, at et tilskud er blevet lidt mindre, nemlig 168 mio. kr., mens andre tilskud er steget med 800 mio. kr., altså en nettogevinst i størrelsesordenen omkring 600 mio. kr.
Det fortæller lidt om, hvad det er for en prioritering, den nuværende regering foretager.
Derfor er jeg da også glad for, at det er en enig opposition, der stemmer imod det her forslag.
Margrethe Vestager (RV), 2004-12-17:
Jeg synes, det er rart, at Venstres ordfører sådan taler på vegne af regeringen og også sætter sig i ministerstolen.
Det er måske meget passende.
Men ud over de, synes jeg, meget udmærkede bemærkninger, som hr. Ole Stavad har gjort, vil jeg godt vide, om det her er en strategi, der skal fortsætte.
Altså, hvad nu, når der ikke er mere skat at eftergive i forhold til tilbagerulningen af støtten?
Vil staten så træde til med nye tilskud frem for de EU-tilskud, der så måtte være faldet bort?
Eller hvor langt skal det her ud, før det ligesom vil blive klart for enhver, at pointen jo er at normalisere landbrugets forhold som et erhverv i Danmark i stedet for at fastholde støttepolitikken?
Det er vel sådan set det, det her går ud på.
Og det, regeringen gør her, er jo sådan set at fortsætte den unormale tilstand, samtidig med at man må se, at priserne på jord stiger og stiger og stiger og stiger.
Er det det, der er Venstres politik?
Ole Vagn Christensen (S), 2004-12-17:
Sådan kan man godt lave sin argumentation, for så er man jo fri for at gå ind i substansen.
Jeg håber også, at beskæftigelsesministeren er blevet klar over, at vi altså ønsker en mere dybdegående og grundlæggende drøftelse om, hvordan vi skal håndtere det her spørgsmål i fremtiden.
Det er utilfredsstillende for Folketinget, ganske vist er vi et mindretal, at der lægges forslag frem, som man bare skal tage til efterretning, som så bagefter bliver kaldt demokratisk, i forhold til det, som var i 1993, 1994, 1997 og 2000, som jo var en demokratisk diskussion, fordi tingene var lagt frem.
Det er de ikke denne gang, de er kommet som en tyv om natten.
Afstemning
Jeg er skam ikke utilfreds.
Vi skal lægge os ned og så sige, at det da bare er i orden, at man behandler demokratiet på den her måde.
Men det er altså ikke helt den demokratiopfattelse, jeg er i besiddelse af.
Når det så drejer sig om rentepenge, er spørgsmålet jo netop, at der også er sat nogle målsætninger op i ferieloven om, hvordan man håndterer disse penge.
Men man skal lade være med at begynde at sige, at man ønsker demokrati.
Det gør blokken ikke.
Den har lagt et forslag frem, som den ønsker Folketinget skal tage til efterretning.
Vi er nok ikke gode nok til at rose hinanden i politik.
Det burde vi nok blive lidt bedre til, og derfor vil jeg godt gøre en undtagelse i dag.
Jeg vil gerne takke hr. Ole Vagn Christensen for sin frimodighed og for sin evne til at bringe humoren ind i den politiske debat.
Jeg synes altså, at det er ret imponerende – ja, man kan jo næsten ikke sige, om vi skulle give ham en hånd – at hr. Ole Vagn Christensen, der tre gange har taget renterne af feriepengene, som vi diskuterer i dag, i godt humør og med kampgejst betegner os som forbrydere, men det, han selv har gjort i 1993, 1994, 1997 og i år 2000, var noget helt andet.
Tak for, at hr. Ole Vagn Christensen bringer humoren ind i debatten.
Det trænger vi til.
Lars Barfoed (KF), 2004-12-17:
Jeg synes, det er utroligt, at hr. Ole Vagn Christensen kan påstå, at det her er noget, vi gennemfører uden at fremlægge det for Folketinget.
Vi står jo her og debatterer det.
Så det er nogle helt uhyrlige påstande, hr. Ole Vagn Christensen fremsætter.
Men jeg synes nu bare, vi skal slå fast, for det har hr. Ole Vagn Christensen jo ikke bestridt, at det her er en ompostering af nogle renteindtægter til statskassen, men vi tager ingen penge op af Feriefonden overhovedet.
Feriefonden har de penge i morgen, som de havde i går.
Der er masser af penge i Feriefonden til at lave projekter for, og der er ingen projekter, som Feriefonden har planlagt, som man behøver at stoppe på grund af det her; der er ingen mennesker, som bliver forhindret i at holde deres ferie på grund af det her.
Det synes jeg hr. Ole Vagn Christensen skulle glæde sig over her op til jul i stedet for at være så utilfreds med det hele.
Ole Vagn Christensen (S), 2004-12-17:
Det viser jo lidt om, hvad en blok sådan set opfatter som værende en demokratisk debat, nemlig at blokken først vedtager, hvad den sådan set mener at der skal fremlægges, og når det så bliver fremlagt, siger man: Nu er det en demokratisk debat.
Det er ikke helt det, vi andre forstår ved en parlamentarisk debat, men jeg må jo erkende, at sådan kan man gøre.
Men så må man også erkende, at når jeg så fremfører argumentet, at man har truffet beslutningen i nattens mulm og mørke, er det jo også korrekt – og det var, inden man sådan set fik de parlamentariske drøftelser her.
Jeg håber, at hr. Lars Barfoed efter de argumenter, som kom sidste gang, også har forstået, at der er forskel på den måde, som det blev gjort på i 2000, som hr. Lars Barfoed fremførte sidste gang, og så den måde, som det blev gjort på af denne regering, som netop gjorde det i nattens mulm og mørke, mens den anden regering stod frem og sagde: Vi lægger tingene frem over for Folketinget.
Lars Barfoed (KF), 2004-12-17:
Man må beundre hr. Ole Vagn Christensens evne til at løfte sin røst så højt, at lysekronerne i salen nærmest ryster selv ved fremlæggelse af det mindste lovforslag her i Folketinget, men jeg synes nu nok, det er at gå lidt for langt, når hr. Ole Vagn Christensen ligefrem siger, at det er uden en demokratisk debat, at det her finder sted, al den stund hr. Ole Vagn Christensen nu flere gange under behandlingen af det her lovforslag har holdt lange taler om det i Folketingssalen, og vi har drøftet det og debatteret det.
Så man kan vel ikke påstå, at det sker uden en demokratisk debat.
Man kan heller ikke påstå, at det sker i nattens mulm og mørke.
Det sker for rullende tvkameraer og journalister, og det er også lyst udenfor endnu, og det var det også, sidste gang vi debatterede det.
Men vil hr. Ole Vagn Christensen ikke bekræfte, at det, der sker her, er akkurat det samme, som Socialdemokratiet flere gange har gjort?
Vi tager ikke pengene fra nogen.
Der er ingen ferieprojekter, der bliver stoppet på grund af det her.
Der er ingen mennesker, som forhindres i at tage deres ferie på grund af det her.
Det er en postering af nogle renteindtægter over i statskassen, som ikke kommer nogen mennesker til skade overhovedet.
Ole Vagn Christensen (S), 2004-12-17:
Det sidste illustrerer meget godt, hvad man overhovedet har forstået ved den her ordning.
Der er jo netop tale om, at de midler, der var tilbage, sådan set var nogle, der så kunne bruges i forbindelse med, at man kunne lave nogle aktiviteter, hvor man kunne gøre noget for de enlige mødre, hvor man kunne gøre noget for en lang række mennesker, så de også fik mulighed for at få en forbedret tilværelse, for at afholde deres ferie.
Det er jo det, der har været princippet i det her.
Der har så også været tale om, da vi havde den høje arbejdsløshed – det skal jeg gerne anerkende – at man så fandt, at det var nødvendigt at tage nogle andre initiativer, og dem har man også beskrevet i de initiativer, som man altså tog i årene fra 1993 og så til 2000.
I år 2000 blev det lagt åbent frem.
Det er jo den sidste gang, at den socialdemokratiske regering havde ansvaret for det, og da blev det lagt åbent frem her i Folketinget.
Freddy Dam (V), 2004-12-17:
Jeg vil så gerne koncentrere mig om renterne af feriepengene, og der vil jeg spørge hr. Ole Vagn Christensen: Er det ikke rigtigt, som det fremgår af materialet, vi har haft fremme under lovforberedelsen, at hvis man skulle udbetale renterne til lønmodtagerne, så ville det dreje sig om i alt et eller andet sted imellem 50 kr. og 100 kr. efter skat pr. lønmodtager og i øvrigt efter administration?
Jeg synes, der er tale om så små beløb, at det slet ikke begrunder den retorik, som hr. Ole Vagn Christensen omgiver sig med.
Leif Mikkelsen (V), 2004-12-17:
Det er jo interessant, at spørgsmålet lyder: Når nu der ikke er mere skat på jord, hvad så?
Ja, så tages der sikkert på det tidspunkt stilling til, hvordan man så kan opretholde konkurrencesituationen, men virkeligheden er jo, at det er en ambition ikke at have skat på produktionsjord.
Jeg kan ikke afgive noget løfte, men det er en fin målsætning i forhold til den politik, vi gerne vil føre omkring landbruget, at der ikke er skat på produktionsjord, så indtil videre er det her et skridt i den rigtige retning, og der er stadig væk et stykke vej endnu at bevæge sig ad, kan jeg se på jordskatterne.
Så det gør ikke noget, hvis vi kommer tættere på nulgrænsen.
Det er jo interessant politik fra Det Radikale Venstre, hvis nu jordpriserne skulle afgøre skatten.
Jeg går ud fra, vi er helt enige om, at det er vanskeligt for den enkelte landmand at leve af jordprisernes himmelflugt, dem udnytter man sådan set den dag, man sælger, og så er man ikke landmand længere.
Men hvis man skulle følge den tankegang, fru Margrethe Vestager her peget på, så skulle man altså sætte skatten op på jord, når den stiger.
Det tror jeg ville være interessant for dansk landbrug at vide.
Vi går altså i præcis den modsatte retning.
Klaus Hækkerup (S), 2004-12-17:
Når Venstres ordfører siger, at skatteforliget er holdt til punkt og prikke, og selv har defineret skatteforliget sådan, at ingen afgift må stige i kroner og øre, at ingen afgift, der opkræves i procent, må stige, altså at procenten ikke må sættes op, så er mit spørgsmål til Venstres ordfører såmænd bare: Er procenterne i kommuneskatten sat op i de kommuner, der har hævet skatten, så man nu opkræver 156 mio. kr. ud over skattestoppet?
Er afgiften på alkoholsodavand sat op, eller er den ikke sat op?
Er afgiften på cigaretter sat op eller ikke sat op?
Det burde være helt enkelt at svare på, og hvis svaret på spørgsmålene er ja, så er skattestoppet afveget af regeringen.
Vil Venstres ordfører venligst svare på det spørgsmål?
Hermed sluttede forhandlingen.
Afstemning
Der var ikke stillet ændringsforslag.
Forslaget sattes til forhandling.
Ingen bad om ordet.
Afstemning
Meddelelser fra formanden
Leif Mikkelsen (V), 2004-12-17:
Det er jo næsten nødvendigt at kommentere dette meget lange indlæg.
Jeg kunne selvfølgelig fristes til at sige, at jo dårligere en sag, des længere et indlæg er nødvendigt.
Man kom jo her meget langt omkring med forsøg på angreb på skattestoppet.
Jeg forstår udmærket, at det er Socialdemokratiets helt store problem, at vi i Danmark har et skattestop, som vi har holdt til punkt og prikke i den her regering, og som fortsat vil blive holdt til punkt og prikke.
Derfor er det selvfølgelig et chok at have fået en regering, der foretager sig noget og rent faktisk siger: En aftale er en aftale, og vi har tænkt os at overholde aftalerne.
Det var kendt stof, så der er ikke noget at diskutere.
Med hensyn til snakken om, at der er nogen, der fifler med noget som helst, vil jeg sige: Næ, det er Socialdemokratiet, der døjer med at tåle mosten, når en regering overholder aftaler.
Det er en ny verden for dem, men den må de hellere vænne sig til.
Margrethe Vestager (RV), 2004-12-17:
Er det Venstres politik, at det i praksis skal blive umuligt at etablere sig som landmand i Danmark, fordi man insisterer på, at landbruget skal være et særligt erhverv, som ikke på samme måde som andre erhverv skal eksistere på et konkurrenceudsat marked?
Er det Venstres politik?
Det forstår vi ikke i Det Radikale Venstre.
Vi synes, man skulle have lagt en langsigtet, fælles plan for, hvordan dansk landbrug sørger for at kunne rejse sig, mens tilskuddene og støtteforanstaltningerne i øvrigt tages væk.
Det ville være at skabe en sund sektor.
Thor Gunnar Kofoed (V), 2004-12-17:
Det er meget interessant, for det, vi taler om, er dér, hvor vi sænker jordskatterne for at kompensere for en støttenedsættelse på reformafgrøderne.
Når der er så mange, der kommer herop og siger, at nu stiger de der støtteordninger til landbruget igen, så er det simpelt hen at blande æbler og pærer sammen.
For som flere ordførere har været oppe at sige, så kommer der en kompensation for det mælkeprisfald, der har været.
Prisfaldet, som kommer forbrugerne til gode for ca. 2 mia. kr., kompenseres kun med halvdelen, som mælkeproducenterne kommer til at betale virkelig dyrt for.
Så er der det generelle tilskud, det er det, regeringen går ind og kompenserer for med de 168 mio. kr. i nedsættelse på jordskatterne.
Og det er faktisk meget rimeligt, idet landbrugets konkurrencevilkår er meget pressede i forvejen, da der ikke er økonomi til de store omkostninger.
Kristen Touborg (SF), 2004-12-17:
Det er jo stadig ikke sådan, at det er den enkelte landmand, der får den kompensation.
Det er jo givet som et bredt tilskud.
Så jeg mener ikke, at det holder overhovedet.
Jeg vil godt sige, at jeg ikke forstår, at Venstre bliver ved med at snakke om, at vi skal af med tilskuddet, når man ikke gør noget som helst for at komme af med det.
Når det er en kendsgerning, at der gives mere i tilskud nu, end der tages, hvorfor benytter man så ikke lejligheden til at tage de 168 mio. kr. og se det som en chance til at begynde at få afviklet bare en del af de store tilskud?