runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Morten Messerschmidt (DF), 2006-01-10:
Tak for svaret.
Så vil jeg spørge lidt i stil med det, jeg spurgte justitsministeren om: Er det sådan, at fru Hornbech er fuldstændig modstander af at indføre nye flagdage?
Jeg mener, at vi godt kan se bort fra kommende fødsler i kongehuset et kort øjeblik, og ud fra den optik vil fru Hornbech så være fuldstændig afvisende over for at indføre nye flagdage i fremtiden?
Jeg mener, vi har jo genforeningsdagen fra 1920 som flagdag, vi har valdemarsdag osv., og det er vel ikke utænkeligt, at der så i fremtiden kunne komme nye flagdage.
Nu har jeg jo kun en bemærkning tilbage: Hvis fru Hornbech accepterer det, hvilke begivenheder kunne hun så forestille sig ville leve op til de krav, som fru Hornbech ville stille i en sådan situation?
Lene Espersen (KF), 2006-01-10:
Jeg vil sige til hr. Jesper Langballe, at regeringen er helt enig i, at det er tilstrækkeligt at markere besættelsen med to dage, men det betyder jo ikke, at der ikke er mange vigtige og væsentlige begivenheder under besættelsen, som skal mindes, huskes og fortælles også til fremtidens generationer.
Jeg vil også sige til hr. Jesper Langballe, at jeg ikke tror, det afgørende er, hvorvidt man flager den dag, men det er nok nærmere at drøfte og diskutere de konsekvenser, som samarbejdspolitikken, herunder også ophøret af samarbejdspolitikken, havde for Danmark.
Jeg mener faktisk ikke, man har behov for at gøre det til en flagdag for at kunne diskutere både med vitaminer, saft og kraft.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2006-01-10:
Jeg kan helt bekræfte det, hr. Messerschmidt siger, at sådan er det med flagdagene i dag.
Jesper Langballe (DF), 2006-01-10:
Jeg må sige til justitsministeren, at det jo ikke tilfører debatten nogen vitaminer med denne alenlange gennemgang af flagdage, skiftende flagdage osv.
Det kan være meget kuriøst, men spørgsmålet er: Hvad mener ministeren selv om den 29. august som flagdag?
Den dag betyder noget ganske bestemt.
Da havde befolkningen i august vendt sig mod Folketinget, havde fået gennemtvunget, at da den 5. maj kom i 1945, hørte vi til den sejrende side, da var vi ikke en slagen nation sammen med Nazityskland.
Synes justitsministeren ikke selv helt personligt, at det kunne der være grund til at flage for?
Synes justitsministeren ikke selv, at den 29. august fuldstændig uden konkurrence er den vigtigste dato under besættelsen?
Frihedsdagen var ikke den 5. maj, det var den 29. august.
Når ministeren nu nævner, at i 1950 blev den 29. august fjernet som flagdag, vil jeg gerne spørge, om det så ikke kunne skyldes, at den samarbejdsånd, som 29. august og det foregående augustoprør var et opgør med, så befolkningen gennemtvang regeringens afgang imod re geringens vilje, havde sejret igen, da vi var kommet hen til 1950.
Politikerne og samarbejdspolitikerne var hele Folketinget.
Politikerne hadede jo den 29. august.
Kunne det egentlig ikke være det, der var grunden, og har det ikke slået ministeren, at hendes statsminister den 29. august 1993 brød den linje ved at sige, at modstandsbevægelsen havde ret?
Jeg vil spørge mit partis ordfører, om han kan identificere sig med den iagttagelse, jeg har gjort, at der nu faktisk ikke længere er nogen forskel på Det Konservative Folkeparti og Det Radikale Venstre.
Det var sådan lige først et parentetisk spørgsmål.
Så vil jeg spørge, om hr. Peter Skaarup kan være enig med mig i, at det der lidt mere abstrakte om forhånelse af en fremmed stat simpelt hen er hentet fra den eksisterende lov.
Ellers var det næppe blevet anført.
Der står: Med bøde eller fængsel indtil 2 år straffes den, der offentligt forhåner en fremmed nation, en fremmed stat, dens flag osv.
Det er simpelt hen det, vi har flyttet over og så tilføjet Dannebrog.
Derfor er det det rene hykleri, når den ene partiordfører efter den anden står op og klandrer Dansk Folkeparti, fordi vi har opfundet det der med at forhåne en fremmed nation.
Det har vi ikke, det er eksisterende gældende lov.
Peter Skaarup (DF), 2006-01-10:
Jeg skal gøre det kort og sige, at jeg er enig i, at det her går i retning af, at De Konservative og De Radikale har samme standpunkt, og at nogle måske er faldet lidt for De Radikales hetz, synes jeg det er, mod sådan et forslag, i stedet for fuldstændig frisk og frejdigt at se på, hvad det her egentlig handler om; i stedet for at gøre det til en eller anden debat om Muhammedtegninger og meget højt besungne spørgsmål om ytringsfrihed.
Det her handler såmænd bare om en lille praktisk ting, som Folketinget burde kunne være enig om at lade gå igennem.
Og hvis ikke et stort flertal, så skulle da i hvert fald regeringen og Dansk Folkeparti rent praktisk sagtens kunne blive enige om det her.
Men det kan vi åbenbart ikke.
Frank Aaen (EL), 2006-01-10:
Jeg vil starte med at sige, at Enhedslisten ikke støtter forslaget.
Men lad os lige tage fat i det med Muhammedtegningerne.
Altså, kan vi ikke lige få en forklaring fra hr. Peter Skaarup på, hvorfor det skal være ulovligt at forhåne det danske flag, samtidig med at jeg har forstået, at hr. Peter Skaarup, hvad jeg er enig i, synes, at det er i orden, at man bringer tegninger af Muhammed i Jyllands-Posten.
Jeg mener: Hvorfor er den ene handling en forhånelse?
Der er ingen tvivl om, at mange har opfattet det som en forhånelse at tegne Muhammed som en bombe.
Hvorfor skal det være tilladt, mens en forhånelse af det, som hr. Peter Skaarup står for, danskheden og Dannebrog, skal forbydes?
Peter Skaarup (DF), 2006-01-10:
Så kan man jo tilsvarende spørge hr. Frank Aaen, hvorfor det skal være strafbart at forhåne andre landes flag – nu meddelte Enhedslisten sig ikke under debatten her som ordfører.
Hvorfor skal det så være strafbart?
Det er der åbenbart en grund til.
Der er åbenbart ikke nogen, der har tænkt på, at det kunne blive nødvendigt, at det skulle være nødvendigt at gøre det strafbart at forhåne Dannebrog.
Men når nu det viser sig at være et problem i praksis og der er autonome, der her sidste sommer begyndte at afbrænde det danske flag, og man kunne forestille sig, at der var flere, der gerne ville gøre det, hvorfor så ikke gøre det, at man ligestiller de to ting?
Det kan jeg ikke forstå at Enhedslisten ikke vil være med til.
Jeg synes, der er en ting, man glemmer, og jeg mener ikke, det her har noget med Muhammeddebatten at gøre, men der er en ting, man glemmer.
Grunden til, at de tegninger er blevet trykt i sin tid, er jo, at der var nogle tegnere, der var blevet truet til ikke at måtte tegne til en bog, der skulle udgives, og der var det så, at JyllandsPosten som reaktion på det valgte at gøre noget, som har vakt meget debat.
Men det har i sig selv ingenting at gøre med den debat, vi har i dag, om flag.
Frank Aaen (EL), 2006-01-10:
Jeg har tit advaret imod at gøre det, fordi man med afbrænding af et flag jo ikke bare tager afstand fra en præsident og et politisk styre, men fra en hel nation, og det synes jeg ikke er rimeligt.
Der er også fornuftige mennesker i USA.
Jeg vil gerne støtte en ligestilling på det område vedrørende Dannebrog og andre flag, det har jeg ikke noget problem med.
Men kan vi ikke få et svar fra hr. Peter Skaarup: Hvorfor er det mere strafværdigt at forhåne det, hr. Peter Skaarup står for, end det skal være strafværdigt at forhåne det, som hr. Peter Skaarup er imod?
Peter Skaarup (DF), 2006-01-10:
Det er ikke specielt det, jeg står for, man forhåner.
Det er det, vi alle sammen står for, nemlig Danmark, vores flag.
Vi kan være politisk uenige, men nu er det engang vores flag, man forhåner.
Det er ikke Dansk Folkeparti eller noget andet.
Det er os alle sammen, man forhåner, og det symbol, som vi har, og derfor er det, jeg siger: Hvorfor dog ikke lave den ligestilling, der må være?
Jeg forstår egentlig hr. Frank Aaen derhen, at hr. Frank Aaen fører den holdning, som jeg synes regeringen giver udtryk for i dag, ud i dens konsekvens.
Regeringen siger, at den ikke vil være med til at gøre det strafbart at afbrænde Dannebrog, hvor det naturlige spørgsmål til regeringen så er: Hvad så med alle de andre landes flag, EU’s og FN’s, hvor det er strafbart i dag?
Er det så forkert?
Det vil bl.a. fru Birthe Rønn Hornbech ikke svare på, og fru Birthe Rønn Hornbech mener, at det er godt nok, som det er i dag, men hr. Frank Aaen siger sådan set befriende klart, synes jeg, at der må være en ligestilling.
Vi kan ikke have, at en demonstrant står og afbrænder USA’s flag og kan straffes for det, hvor en anden demonstrant er straffri, fordi han afbrænder Dannebrog.
Frank Aaen (EL), 2006-01-10:
Det er jo lige præcis forskellen på Dansk Folkeparti og Enhedslisten, at vi går ind for den ytringsfrihed, som Dansk Folkeparti gerne vil benytte sig af.
Vi går ind for den ytringsfrihed, som demonstranter gerne vil benytte sig af.
Vi går ind for den ytringsfrihed, som journalister og dagbladstegnere gerne vil benytte sig af.
Vi forbeholder os ret til en gang imellem at sige, at det er dumt, fordi vi synes, at det er misbrug af ytringsfriheden, som skaber masser af unødige problemer og ikke fremmer den dialog og den gensidige forståelse, som ytringsfrihed er vigtig for, men vi nægter at indføre lovgivning, der begrænser ytringsfriheden.
Det er jo det, der er sagen her, og det synes jeg vi må have et svar på fra Dansk Folkeparti.
Hvorfor er det så vigtigt at få begrænset ytringsfriheden for dem, der ønsker at afbrænde Dannebrog?
Jeg tager ikke stilling til, om det er klogt eller uklogt.
Jeg spørger bare: Hvorfor er det så vigtigt at få begrænset ytringsfriheden for dem, der vil afbrænde Dannebrog, hvorimod man virkelig kaster sig ud i en vild kamp for ytringsfriheden for dem, der ønsker at forhåne andres religion gennem nogle tegninger?
Hvorfor den forskel?
Hvorfor er det sådan, at ytringsfriheden er mere gyldig for nogle, end den er for andre?
Det synes jeg Dansk Folkeparti bør kunne svare på.
Peter Skaarup (DF), 2006-01-10:
Det kan jeg udmærket svare på.
Jeg synes, jeg har svaret en gang, men det kan godt være, at hr. Frank Aaen ikke helt forstod det.
Så skal jeg prøve igen.
Det, det handler om her, er for os ikke et spørgsmål om ytringsfrihed.
Det er for os udelukkende et spørgsmål om, hvorvidt vi i vores lovgivning mener, at det er urimeligt, at ham, der afbrænder det amerikanske flag, skal straffes i forbindelse med en demonstration, hvorimod ham, der afbrænder det danske flag og står lige ved siden af, ikke skal straffes.
Det synes vi er urimeligt, og der kan jeg forstå vi er enige.
Enhedslisten vil så gøre det fuldstændig frit.
Vi kan afbrænde alle mulige flag, også EU’s og FN’s osv., hvor vi siger, at vi faktisk synes, det er noget udansk noget at afbrænde forskellige landes flag, herunder vores eget.
Al logik må så tale for, at vi ligestiller det og retter op på den mangel, der er i dag.
Det er såmænd sagens kerne og ikke alt muligt andet, som hr. Frank Aaen gerne vil bringe ind i debatten.
Frank Aaen (EL), 2006-01-10:
Hr. Peter Skaarup kan jo tale alt det, hr. Peter Skaarup vil, om, hvad det her drejer sig om.
Det, der står lysende klart for enhver, der har hørt på den her debat, er, at når det drejer sig om ytringsfrihed til den alleryderste grænse uanset fornuft eller ufornuft, er det i orden, bare det generer muslimer.
Men hvad angår ytringsfrihed, der drejer sig om at protestere over for den danske stats deltagelse i krigen i Irak, f.eks. ved at brænde flaget af – og jeg tager ikke stilling til, om det er klogt eller uklogt, jeg siger bare, det er en ytring – skal man komme i fængsel for en sådan ytring.
Det er jo det, der er det skærende i den her diskussion: Når det gælder egne venner og synspunkter, skal ytringsfriheden være ubegrænset, når det gælder nogle, man er imod og ikke kan lide, skal de i fængsel.
Det er jo lige præcis det, Dansk Folkeparti står for.
Peter Skaarup (DF), 2006-01-10:
Jeg tror godt, hr. Frank Aaen ved, at ytringsfriheden er beskrevet meget godt i grundloven, specielt i grundlovens § 77.
Dertil kommer, at vi har en straffelovgivning, hvor man kan rejse sager over for enkeltpersoner, hvis man er utilfreds med noget, der er sagt, og man kan jo håbe på at vinde sådan nogle sager.
Men det her handler ikke om de ting, det er en fuldstændig anden debat, hr. Frank Aaen gerne vil rejse, og det synes jeg også er i orden.
Den kan vi tale om en anden god gang, der er masser af muligheder her i Folketingssalen.
Men her handler det om – og det er der, vores fokus er – at man i dag har en diskrimination i forbindelse med flagregler.
Vi har en diskrimination, hvor man ved demonstrationer i den ene ende af pladsen kan stå og afbrænde det amerikanske flag, og hvor det koster en straf, mens man i den anden ende af pladsen eller lige ved siden af altså kan afbrænde det danske flag, hvor det er straffrit.
Det er simpelt hen det, det handler om, og der forstår jeg ikke, at Enhedslisten så ikke bare siger rent ud: Dansk Folkeparti har ret, det er en diskrimination, vi foreslår, at man gør det fuldstændig frit at ytre sig på den her måde, og det er rent anarki, vi vil have alt tilladt på det her område.
Dansk Folkeparti siger: Nej, det vil vi faktisk ikke være med til, vi synes faktisk, det er noget værre noget.
Der opfatter jeg egentlig vi kan nå hinanden, men der, hvor vi ikke kan nå hinanden, er, hvor der bringes alle mulige andre emner ind, som ikke har med det her at gøre.
Frank Aaen (EL), 2006-01-10:
Der er jo ingen tvivl om, at Dansk Folkeparti nu prøver at sige: Der er én slags ytringer, dem behandler vi efter ét sæt regler, og en anden slags ytringer, dem behandler vi efter et andet sæt regler.
Det er jo et morads, som bevirker, at man bare bliver smagsdommer og siger, at det, man kan lide, er i orden, og det, man ikke kan lide, ikke er i orden.
Lad mig spørge hr. Peter Skaarup: Hvorfor kommer der så ikke et forslag om, at det også skal være straffrit at afbrænde det amerikanske flag?
Hvorfor laver vi ikke ligestillingen den vej rundt?
Hvis problemet kun er spørgsmålet om ligestilling, så kunne vi jo bare sige, at det er en samlet straf, herunder straffrihed, uanset hvilket flag man brænder af.
Ville Dansk Folkeparti støtte sådan et forslag?
Peter Skaarup (DF), 2006-01-10:
Vi synes, det forslag, vi har valgt, er meget godt, og det er ikke forskellige ytringer at afbrænde det amerikanske flag henholdsvis det danske flag.
Det er ikke to forskellige ytringer, det er den samme forkerte og forhånende måde,
mener vi, over for forskellige lande, USA og Danmark, man gør det på, og derfor synes vi ikke, der er nogen argumenter imod at sidestille de to ting.
så ville det lille praktiske anliggende, som det her handler om, at man sidestiller to ting, der er det samme, blive løst.
Men det vil man åbenbart ikke, for nu handler det om Dansk Folkeparti osv. osv.; det er et problem, og fordi det nu kommer fra Dansk Folkeparti, kan man ikke støtte det.
Sådan opfatter jeg debatten.
Hr. Frank Aaen er måske ikke helt enig, men alligevel måske lidt.
Er det ikke rigtigt?
Søren Espersen (DF), 2006-01-10:
Jeg siger tak for justitsministerens redegørelse.
Jeg må sige, jeg er meget, meget skuffet og også overrasket over, hvad der er sket med Det Konservative Folkeparti.
Nu forstår jeg selvfølgelig, at ministeren taler på regeringens vegne.
I så fald må det være regeringen, der så at sige har bestemt Det Konservative Folkepartis nye linje, for i morges i Fyens Stiftstidende tilslutter De Konservatives politiske ordfører, fru Pia Christmas-Møller, sig varmt initiativet, og det samme gør den konservative kulturordfører, hr. Jakob Axel Nielsen.
Jeg vil gerne spørge justitsministeren: Hvornår er det i løbet af i dag, at Det Konservative Folkeparti har besluttet sig til, at man ikke kan støtte noget så klart som det her?
Lene Espersen (KF), 2006-01-10:
Det har været min opfattelse, at både den konservative ordfører og den konservative folketingsgruppe er helt enige i den linje, som jeg i dag redegør for på regeringens vegne.
Søren Espersen (DF), 2006-01-10:
Jeg må så senere, når den konservative ordfører kommer på talerstolen, spørge, hvornår den beslutning er truffet.
Jeg gik egentlig ud fra, at når man var politisk ordfører for et parti, så talte man på partiets vegne, men det kan jeg forstå at man altså ikke gør mere.
Og hr. Jakob Axel Nielsen giver det fuld opbakning: Det er en rigtig god idé at gøre den 29. august til officiel flagdag; det vil hvert år markere en fortjent hyldest til den gode moral og en stålsat befolkning, der eftertrykkeligt fik ændret det officielle Danmarks holdning.
Jeg vil vende tilbage til spørgsmålet, når hr. Helge Adam Møller kommer på talerstolen.
Lene Espersen (KF), 2006-01-10:
Jeg har ikke yderligere kommentarer til det spørgsmål, der er i vente.
Frank Aaen (EL), 2006-01-10:
Jeg vil sige, vi godt kan støtte.
Vi synes faktisk, det er en god idé at lave en flagdag på den der historiske dag, hvor den danske befolkning gjorde oprør mod samarbejdspolitikken.
Nu kan jeg forstå, at regeringens argument for at være imod er, at der ikke skal være flere flagdage, end der er i dag.
Der kunne jeg godt tænke mig at spørge: Er det indgået i regeringens overvejelser, at man kunne udskifte en af de fem flagdage, der er for kongehuset, med en enkelt flagdag for befolkningens oprør mod statsmagten midt i anden verdenskrig?
Lene Espersen (KF), 2006-01-10:
Jeg er sådan set meget glad for, at hr. Frank Aaen stiller spørgsmålet, for så har jeg jo en mulighed for lidt klarere at redegøre for regeringens hovedsynspunkt.
Det er korrekt, jeg har redegjort for, at der er en restriktiv flagpraksis, og det synes jeg også måtte høre med til den debat, der er i dag, men det er altså ikke det, der er regeringens hovedargument for at afvise beslutningsforslaget.
Det er, at mennesker, som nok var tættere på besættelsestidens begivenheder, i 1950 besluttede sig for, efter at man havde flaget for besættelsen på tre datoer, at der alene fremover skulle flages på to datoer, og det synes jeg sådan set at man skal respektere.
Men blot fordi man ikke flager, betyder det jo ikke, at man ikke må tale om perioden og den betydning, den har haft for eftertiden og for alle os, der bor i Danmark i dag.
Derfor har jeg også tilkendegivet over for beslutningstagerne, at selve formålet med beslutningsforslaget, nemlig at få fokus på de historiske begivenheder, der dengang fandt sted, er jeg meget enig i.
Jeg mener blot ikke, at vi skal udvide antallet af flagdage.
Frank Aaen (EL), 2006-01-10:
Er det indgået i regeringens overvejelser, at de partier, der havde det store, massive flertal i 1950, jo præcis var de partier, som havde været med i samarbejdspolitikken, og som havde stået bag den, helt indtil den blev forkastet af befolkningen, og at det måske var derfor, at de partier havde en vis lyst til at undgå denne flagdag, der satte fokus på lige præcis deres dårlige udvikling og dårlige måde at forvalte deres ansvar på under krigen.
Det er derfor, at man måske lige skulle genoverveje det.
Det er korrekt, at de mennesker, der var i de partier, var dem, der var tæt på, men det var også dem, der var tæt på at have ansvaret for den samarbejdspolitik, der blev protesteret imod.
Måske skulle vi i dag overveje, om deres motiver var så gode, som regeringen åbenbart går ud fra.
Lene Espersen (KF), 2006-01-10:
Jeg vil sige til hr. Frank Aaen, at det må være op til Enhedslisten at skyde politikere, der levede i 1950, det ene eller det andet motiv i skoene.
Det skal jeg ikke kloge mig på, men blot sige, at jeg tror, at de personer som var politisk aktive og som aktivt deltog i samfundsdebatten, var de personer, der var de bedste til at afgøre, hvilke dage der fremover skulle være flagdage.
Derfor finder jeg det sådan en smule mærkværdigt, at vi så mange år efter nu lige pludselig skal til ligesom at genoverveje, om det nu også var en klog beslutning.
Der er mange andre måder at være med til at markere historiske begivenheder på end at vælge dem som flagdag.
Vi synes som sagt, at det er rigtigt at holde fast i den beslutning, der blev truffet i 1950 af den daværende statsminister og også underskrevet af kongen.
Jeg vil sige til hr. Jesper Langballe, at det spørgsmål, hr. Jesper Langballe stiller, jo er ret enslydende med det spørgsmål, som hr. Frank Aaen stillede tidligere, nemlig hvad det var for nogle motiver, der gemte sig bag de beslutninger, der blev truffet i 1950.
Frode Sørensen (S), 2006-01-10:
Den 29. august 1943 var et vendepunkt for Danmark under anden verdenskrig: Flåden blev sænket, regeringen gik af, departementschefstyret blev indført, modstanden i befolkningen mod tyskerne steg, og modstandsbevægelsens beundringsværdige aktioner blev flere.
I forbindelse med beslutningsforslaget om at gøre den 29. august til officiel dansk flagdag vedlægger forslagsstillerne to bilag: et indlæg fra den illegale modstandsavis Dansk Maanedspost fra oktober 1943 samt statsministerens tale på Holmen den 29. august 2003.
Jeg skal ikke gøre mig til dommer i den sag.
Vi ønsker ytringsfrihed, og derfor må folk være uenige og diskutere så meget, som de har lyst til, men vi må nok erkende, at jo længere vi kommer bort fra den historiske begivenhed, desto sværere bliver det at sætte sig ind i, hvordan forholdene og situationen var dengang.
Vi markerer besættelsestiden og de fem mørke år den 9. april og den 5. maj, og jeg har egentlig umiddelbart svært ved at se, at der er behov for at indføre yderligere nationale markeringer ud over de mindemarkeringer, som jo foregår hvert år den 29. august, også set i lyset af, at færre og færre i den danske befolkning har personlige oplevelser fra krigen.
Men jeg vil også sige, at såfremt vi danskere ønsker at markere den 29. august med flagning, jamen så har vi jo alle muligheder.
5.000 af disse dansksindede sønderjyder måtte lade livet i skyttegravene på Øst- og Vestfronten.
Jeg er naturligvis glad for, at min bedstefar kom hjem, ellers kunne jeg have haft problemer med at stå her i dag.
Andre i det sønderjyske ville have nævnt genforeningsafstemningsdagen den 10. februar som en naturlig dag at flage på.
I Danmark er den 10. februar ikke en national flagdag, det er den 15. juni, valdemarsdag og den dag, hvor Sønderjylland vendte tilbage til Danmark.
Jeg har meget, meget stor sympati for, at folk flager den 29. august, den 11. november, den 10. februar eller en dag, som betyder noget for dem, for deres land eller for deres landsdel, men Socialdemokratiet kan ikke støtte det fremsatte forslag.
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2006-01-10:
Jeg må sige, at med hr. Søren Krarups forhold til ordet bevis og dokumentation er det nok godt, at han primært slår sine folder i kirke- og udlændingespørgsmål og ikke i retspolitiske spørgsmål.
Frode Sørensen (S), 2006-01-10:
Nu ved jeg ikke, om jeg har misforstået noget.
Jeg har ikke kommenteret, hvad statsministeren har sagt i 1993.
Jeg har kommenteret, at historikere var uenige i den nuværende statsministers tale på Holmen i 2003.
Jeg er ikke umiddelbart bekendt med, at der er udtalt noget i 1993 ved 50-års-dagen.
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2006-01-10:
Det var mange spørgsmål.
Jeg har ikke læst alle regeringsreferater igennem fra perioden 194042.
Jeg ved af gode grunde ikke, hvad de ministre, der sad i både Stauning-, Buhl- og Scaveniusregeringerne, har talt med hinanden om, og hvad der indgik i deres overvejelser.
Det, jeg ved, er, at det lykkedes den danske befolkning at redde utrolig mange af de danske jøder.
Det lykkedes med jødeaktionen, det lykkedes at komme nemt og smertefrit igennem en stor del af besættelsen.
Men jeg siger jo ikke, at den 29. august 1943 var en fejltagelse.
Jeg har ikke talt imod modstanden imod besættelsen, tværtimod.
Det handler om, som også flere ordførere har sagt her fra talerstolen, at verden er mere end sort eller hvid, når man ikke er medlem af Dansk Folkeparti.
Der er flere farver på paletten, og det gør altså, at vi må nuancere tingene lidt.
Der er både gode ting og dårlige ting ved, at vi havde forhandlingspolitikken.
Det anerkender jeg, det anerkendte jeg i min ordførertale, og jeg synes, at vi skal lade det ligge ved det.