Karsten Nonbo (V), 2002-10-08:
Lad mig skynde mig at slå fast med det samme, at dette lovforslag omhandler meget andet end hastigheder på 120 eller 130 km/t.
Det kunne nok gå hen og blive glemt under debatten, og derfor vil jeg sige det indledningsvis.
Jeg skal blot nævne nogle af punkterne: Nu bliver det for det første obligatorisk at bruge afviserblink ved vognbaneskift på motorvej.
Man skal tvinges til en aktiv handling, inden man overhaler; derved kigger man op i bakspejlet og lærer at se sig for, inden man trækker ud.
Som punkt 2 bliver det obligatorisk med anvendelse af havariblink ved kødannelser; det giver bedre varsling til de efterfølgende trafikanter.
Samtidig indfører regeringen en øget politikontrol på de farlige motorvejsstrækninger.
Der bliver indført en udvidelse
af prøvekørekortets tid fra 2 til 3 år.
Og endelig, samtidig med at hastigheden øges lidt, bliver der indført en skærpet bødestraf for hastigheder over 140 km/t., og der kan idømmes betingede frakendelser af kørekort ved hastigheder på over 180 km/t.
Så er der endvidere det, at hastighedsbestemmelserne først træder i kraft den 1. december år 2003, dvs. når samtlige vejstrækninger er individuelt vurderet.
En længere overgangsperiode giver bedre forberedelser, noget, vi også kunne ønske på andre områder, må jeg sige.
Den reelle gennemsnitshastighed på motorvej er i dag ca. 118 km/t., og mange vil jo nok frygte, at den så stiger til henholdsvis 128 eller 138 km/t.
Det tror jeg ingenlunde på.
Dels indfører vi jo hårdere sanktioner ved overtrædelser, dels tror jeg, at folk vil acceptere differentierede hastighedsgrænser, når det bliver kendt, at vejstrækningerne er individuelt vurderet til de hastighedsgrænser, man sætter.
Problemet, som vi slås med i dag, er den manglende respekt for færdselsloven og især for skiltningen.
Det oplever vi, fordi restriktionerne nogle gange er indført pr. automatik uden skelen til, hvad der er reelt på strækningen.
Det skal være sådan, at når der er et skilt med en maksimumshastighed, så tjener det et formål.
Et vejarbejdeskilt skal også kunne stå på en strækning, når der er vejarbejde på strækningen, og et hastighedsskilt skal stå der i forbindelse med vejarbejde, når der arbejdes på strækningen, medmindre selvfølgelig at den er gravet op.
Det er nok også en god idé at gennemgå vore vejstrækninger for den skilteskov, der nogle gange findes på visse strækninger i dag.
Skeptikere siger, at hastighed dræber.
Det er til gengæld ikke rigtigt, at hastigheden altid er årsag til mange ulykker - nej, den har indvirkning på graden af tilskadekomsten.
Hastighedsulykker sker ikke, hvis man holder sig inden for den maksimale hastighedsgrænse; dog må vi lige sige, at der er den undtagelse, at når der er tåge og nedbør og isslag, så skal man overholde de restriktioner, der gælder dér, nemlig at man skal tilpasse hastigheden efter føret.
Det er nok dér, problemet er størst.
Folk tror, at maksimumsgrænsen er lig med minimumsgrænsen, og det er den automatik, vi bl.a. skal til livs.
Hastighedsulykker sker, når man overtræder gældende hastighedsbestemmelser med 30-80 pct.
Når man hører om hastighed som årsag til ulykker på motorvej, så er der ikke kørt mellem 110 og 130 km/t., nej, så er der kørt fra 140 til 190 km/t.
Det er disse høje hastigheder, som modstanderne af en lille hastighedsforøgelse bruger i deres argument.
Man siger kort sagt, at når det går galt med hastigheder på 170-180 km/t., så må man ikke køre 120 km/t. Endelig skal man også huske som et argument for den her
lille forøgelse, at der flyttes trafik fra landevejene til motorvejene, når differencen mellem hastighederne øges.
Før var der en difference på 30 km/t., nu bliver den 40 eller 50 km/t.
Så bruger folk nemlig gerne en lille omvej for at komme
hurtigere frem
, og derved får vi skilt de bløde trafikanter fra på kommune- og amtsveje og gør disse veje mere sikre samtidig.
Derfor kan Venstre støtte forslaget.