runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Villy Søvndal (SF), 2000-02-10:
Da SF's ordfører på området, hr. Ole Sohn, ikke kan være til stede, skal jeg fremføre følgende: Lovændringen er en følge af Rådets forordninger om ændringerne i bestemmelserne for strukturfondene. Lovforslaget fastlægger de nye administrative retningslinjer og præciserer, hvilke former for tilskud der vil kunne ydes, samt opstiller regler for administrationen af grænseoverskridende programmer.
Derudover får erhvervsministeren adgang til at uddelegere administrative opgaver, hvilket er en følge af eventuel deltagelse i grænseoverskridende programmer, hvor flere lande deltager.
SF støtter lovforslaget.
Egil Møller (DF), 2000-02-10:
På baggrund af, at EU's strukturfonde er blevet revideret og ændret for år 2000, er det nødvendigt med en revision af den danske lovgivning.
Der er således blevet afsat EU-midler til finansiering for perioden 2000-2006.
Lovforslaget indeholder bl.a. præciseringer af administrationen af støttebeløbene, hvilke former for tilskud, der vil kunne ydes, samt nærmere regler for administrationen af grænseoverskridende programmer. Uanset at det kan se fornuftigt ud med disse lovændringer, ændrer det ikke på den kendsgerning, at antallet af administratorer fortsat vokser.
Vi er i Dansk Folkeparti modstandere af, at tilskud og omfordelingspolitikken inden for EU er i stadig vækst.
Vi er i Dansk Folkeparti modstandere af Den Europæiske Regionalfond og vil ikke i dag tage endelig stilling til, hvorvidt vi vil kunne støtte lovforslaget.
Ebbe Kalnæs (CD), 2000-02-10:
Det er rigtigt, at der her er tale om en tilretning af administrationen af loven, og man kan jo altid gå ind ved et sådant lovforslag som det her og diskutere vigtigheden; skal vi have regionale fonde i EU?
Men det har vi altså indtil videre, og det vil sige, at vi har mulighed for at være med.
Derudover placerer vi selvfølgelig de her penge, hvor vi mener, at der er god brug for dem, når nu de er til rådighed.
Det, der kan være lidt bekymrende, som også hr. Hovmand var inde på, er, at vi på finansloven har mindsket den del af statens andel, som skal ind og medfinansiere bidrag, hvis der er tale om egentlige tilskud til selvstændig erhvervsvirksomhed, som kunne være fremmende.
Det er vi lidt bekymrede over. Det er lidt bekymrende at se, at relativt mange penge i et område ikke kan bruges lidt bredere, og det er rigtigt, at vi lavede det også på det kommunale område.
For de meget fattige kommuner, der heller ikke kunne medfinansiere selv, lavede vi også en ordning, som vi var enige i.
Det, der er det afgørende, når man bruger de her penge - og det tror jeg egentlig også ministeren og ministeriet er enige i - er, hvordan man styrer det her, hvordan man bruger pengene.
At man ikke bruger dem i et lokalområde til f.eks. at forsøde tilværelsen for en kortere tid, men at der er tale om, at man placerer penge, som i sig selv har en eller anden virkning, der sætter ting i gang.
Det vil en gang imellem kunne blive bremset af, at vi ikke har de tilstrækkelige midler på finansloven til at kunne medfinansiere, for det er jo reglen for en del af disse penge.
Men altså generelt er vi selvfølgelig både enige i lovforslaget og støtter det.
Grete Schødts (S), 2000-02-10:
Jeg vil blot svare fru Else Winther Andersen på den måde, at det er kommunernes fulde ansvar, hvad de tilbyder deres borgere.
Men det er ikke det samme som at tage mig til indtægt for at have sagt, at der er fuldstændig frit valg.
Else Winther Andersen (V), 2000-02-10:
Til fru Grete Schødts: Jeg må hermed konstatere, at når man i Svendborg kan gennemføre individuelle tiltag over for de gamle, vil fru Grete Schødts også garantere, at man kan det over det ganske land.
Og det kan da blive helt spændende at komme med eksempler på alle de steder, hvor det ikke kan gøres, men sådan er det jo forskelligt.
Dernæst vil jeg gerne tage de to ordførere fra Dansk Folkeparti under ét: Dette beslutningsforslag er jo lige nøjagtigt et spørgsmål om holdninger, men man kan ikke lovgive om holdninger, og derfor er det da logisk, at det er holdninger, jeg giver udtryk for.
Dette beslutningsforslag kan aldrig blive til love og paragraffer.
Men jeg vil da godt sige, at det er altså også et spørgsmål om at blive dygtigere til at uddanne nogle gode ledelser og hjælpe med noget efteruddannelse af ledelserne på vore plejehjem.
Hvis det ikke kom tydeligt frem i min ordførertale, sagde jeg altså, at jeg ikke var enig med forslagsstillerne, men jeg vil da gerne understrege, at vi altså ikke kan stemme for beslutningsforslaget.
Grete Schødts (S), 2000-02-10:
Jeg er nødt til at sige, at man kan ikke tage mig til indtægt
for, at jeg har sagt, at Odense Kommune ikke har ventelister.
Jeg fortalte faktisk, at Odense Kommune har 76 ledige plejehjemspladser, gamle og utidssvarende plejehjemspladser, som ingen vil bruge og ingen vil bo i.
Det er ikke det samme.
Birthe Skaarup (DF), 2000-02-10:
Her kørte fru Winther Andersen efter min mening af sporet: Det handler om bedre efteruddannelse. Jamen det behøves da ikke, hvis man har hjertet på rette sted.
Det ene af de plejehjem, jeg besøgte, havde en tømrer og en tidligere steward til at passe de ældre.
Det var udmærkede mennesker; de kunne forstå at holde i hånd, de havde hjertet på rette sted, og det er det, vore svage ældre har brug for.
Grete Schødts (S), 2000-02-10:
Jeg bliver nødt til at sige til Venstres ordfører, at det, at vi har gode plejehjem i Svendborg, er ikke det samme, som at jeg her fra Folketingets talerstol har sagt, at jeg kan garantere, at de forhold kan findes over hele landet.
Men fru Else Winther Andersen siger jo faktisk selv de rigtige ord: Det her kan vi ikke lovgive os ud af, det handler om holdninger.
Ja, men de holdninger har vi faktisk hjemme i Svendborg, så hvorfor kan man ikke ude i det ganske land finde nogle mennesker, der har nogle ordentlige holdninger, så vi ikke skal se mere af al den elendighed?
Else Winther Andersen (V), 2000-02-10:
Fru Birthe Skaarup fra Dansk Folkeparti talte om, at kæden hoppede af tandhjulet, fordi jeg begyndte at snakke om ledelse.
Men det udelukker da ikke, at man stadig kan have en holdning til tingene, og det bedste ved dette beslutningsforslag er måske, at vi får debatten om holdninger.
Det er jo ikke det, vi bruger mest tid på herinde.
Hr. Ebbe Kalnæs spørger, om man kan lovgive om hjertet på det rigtige sted.
Nej, det kan man ikke, og det synes jeg skal stå meget klart.
Det er fint at få en debat om holdninger, men vi kan altså ikke lovgive om så runde tiltag, som der er tale om her.
Jens Heimburger (KF), 2000-02-10:
Det ville være ret besynderligt, hvis vi skulle til at lovgive om det, for det burde allerede finde sted.
Og hvis vi også skulle til at lovgive om, at kommunalbestyrelserne skal passe deres arbejde, ville vi fremstå i et lige så besynderligt lys.
Men hr. Frank Dahlgaards forslag er ikke desto mindre relevant, og det sørgelige er jo, at vi har oplevet, hvorfor det er relevant. Jeg er enig i synspunkterne om, at der skal gøres noget, men jeg tror ikke, vi herfra kan lovgive om, hvad der er god ledelse rundtomkring.
Det kunne være, man rent faktisk nogle steder skulle have endnu bedre medarbejderfaciliteter, så man fik endnu bedre og endnu mere motiverede medarbejdere, men det må være op til den enkelte institution, for jeg tror ikke, der er ledelsesorakler nok her i huset til at kunne præcisere det.
Så uagtet jeg støtter hr. Frank Dahlgaards intentioner, uagtet jeg synes, debatten er smaddergod, fordi den kaster lys over tingene, må jeg altså sige, at afviklingen af kaffepauser på plejehjem er ikke et anliggende for Folketinget. Samtidig vil jeg anbefale, at der under alle omstændigheder ændres nogle andre ting i forslaget, f.eks. at alt skal ISO-9000-certificeres.
Pjat - der er masser af steder, hvor den sunde fornuft allerede råder!
Vi skal ikke ødelægge de steder, hvor tingene allerede fungerer, men vi skal have frem i lyset, hvor der er sjuskehoveder, og hvor der er dårlige kommunalbestyrelser.
Vi er positive over for intentionerne i forslaget, men kan ikke støtte det i denne udformning.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-02-10:
Folk har jo hjertet på det rette sted.
De skal bare bruge det.
Og dér kan man måske lave nogle regler, noget gulerod og noget pisk, og give nogle incitamentsadfærdsskabende regler, som kan gøre det bedre.
Jeg synes, det er lidt svagt af Det Konservative Folkeparti, at man kører det på denne her måde.
Det er vel samfundets allersvageste gruppe, vi her taler om.
mennesker, som er på plejehjem i dag, er meget tungt plejekrævende og er fuldstændig afhængige af omsorg og af andre, og så er det altså bare noget med, at vi ikke kan lovgive om kaffepauser osv. Det bærer præg af - jeg er nødt til at sige det - at hjemmearbejdet ikke er gjort godt nok, og det kan man måske ikke lovgive om herinde, men der er alligevel nogle regler.
Jens Heimburger (KF), 2000-02-10:
Jeg vil ikke deltage i uforskammetheder over for det ærede medlem af Folketinget, og jeg skal ikke stå og uddele karakterer til hr. Frank Dahlgaard.
Jeg vil bare sige, at jeg rent faktisk synes, at der er flere gode ting i forslaget,
men jeg mener altså, at detaljeringsgraden er nærmest pinlig, og derfor kan vi ikke støtte det. Det er ikke ensbetydende med, at vi ikke kan gå ind for intentionerne, og det er ikke ensbetydende med, at Det Konservative Folkeparti ikke ønsker at diskutere kvalitetsstandarder og andre tiltag, men lad os se på det, når arbejdet fra hr. Frank Dahlgaards side måske er mere gennemført.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-02-10:
Jamen der er jo ingen sammenhæng i det.
På den ene side er intentionerne meget gode, på den anden side er det alt for detaljeret.
Havde hr. Jens Heimburger dog blot fulgt med i den offentlige debat, der har været, som jo har været med til at sætte det her i gang, for det var alarmerende eksempler, der kom frem, og de blev underbygget af bl.a. embedslægen i Århus, som talte om, at der mange steder var sådan nogle forhold fremme, at hun havde oplevet noget, der mindede om noget, som man sådan troede hørte hjemme i Rumænien.
Og så må man jo sætte ind med andet end gode intentioner.
Så gælder det om at blive konkret, og så gælder
det om at få noget på banen og forholde sig til det.
Det synes jeg jeg har gjort her netop for at give et incitament til dem, der er i plejesektoren, til at gøre det bedre og gøre det ordentligt og gøre deres arbejde - og ikke bare sige, at det kan man ikke.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-02-10:
Forslaget, som vi drøftede tidligere, drejede sig jo om ressourcer til at bygge flere plejehjem.
Her drejer det sig om kvaliteten på det enkelte plejehjem.
Og der er jo flere udsagn, som der også er refereret til i bemærkningerne til dette forslag, fra folk, der arbejder i sektoren og har forstand på det, som direkte siger, at dette her faktisk ikke er et spørgsmål om ressourcer.
Det er et spørgsmål om holdning og om at gøre noget ved det.
Det, der satte det hele i gang i debatten, var jo et
plejehjem i København, hvor der var en studerende, der kunne notere, at der faktisk blev arbejdet i under halvdelen af tiden.
Og så giver man en masse penge ud uden at få særlig meget for dem.
Jo, der er brug for et forslag af denne her slags.
Birthe Skaarup (DF), 2000-02-10:
Hr. Villy Søvndal sagde, at alt ikke er klaret med ressourcer, og at det også handler om efteruddannelse, sådan hørte jeg det.
Hvad mener hr. Villy Søvndal: Kræver det ekstra ressourcer at lægge de ældre i seng og skulle holde mavedag?
Jeg har aldrig hørt noget lignende.
Jeg ønsker ikke, når jeg bliver ældre, at komme på plejehjem og skal holde mavedag, fordi de ældre skal have gang i systemet.
Det er noget af det, man bliver præsenteret for, når man kommer ud på et plejehjem.
Og det er jeg ked af at høre.
Villy Søvndal (SF), 2000-02-10:
Som jeg sagde i min indledning, er det jo nok ikke en debat af en meget høj kvalitet, vi har.
Nej, jeg synes ikke, Folketinget skal forholde sig til, hvilke metoder man anvender på et plejehjem.
Det synes jeg, at de, der bebor et plejehjem, de, der er ansat på et plejehjem, og en plejehjemsbestyrelse skal forholde sig til.
Jeg vil være meget betænkelig ved at skulle foreskrive fra Folketingets side, hvor mange mavedage og rygdage og armdage man skulle have på et plejehjem.
Jeg synes for alvor, debatten bliver pinlig, hvis vi diskuterer på det niveau.
Så er jeg enig med hr. Frank Dahlgaard.
Jeg tror da godt, der kan hentes nogle ressourcer ved at kigge på forholdene på plejehjemmene.
Det tror jeg godt.
Og jeg tror også, der er behov for at gøre det.
Så den del af forslaget afviste jeg ikke.
Men jeg synes i den grad, man bevæger sig rundt om den egentlige debat, hvis man overhovedet ikke vil nærme sig ressourcedebatten.
Det gjorde Dansk Folkeparti jo ikke i det forrige
forslag
Der var ikke én linje om, hvor mange kroner det skulle koste.
Der var ikke én linje om, hvor mange nye plejehjemspladser der skulle bygges.
Der var ikke én linje om, hvor mange nyansættelser der skulle til.
Det har vi givet et bud på i SF, for jeg synes, at debatten er for alvorlig til kun at gøre det til en debat
om enten pjat, som det sidste indlæg bar præg af, eller en debat, hvor man alene byder på, at det er nogens skyld, og at de skulle opføre sig bedre, end de gør i dag
Det er faktisk min overbevisning, at hovedparten af de mennesker, der arbejder på et plejehjem i dag, har utrolig travlt.
Birthe Skaarup (DF), 2000-02-10:
Jeg blev da også fuld af fortrøstning over at høre fru Else
Winther Andersens indlæg, for det udtrykte medfølelse, rigtig stor medfølelse over for de ældre, og jeg må sige, at det er jeg glad for
Jeg har inden for de seneste 3 uger besøgt to plejehjem, og det var to vidt forskellige plejehjem.
På det ene havde man den husorden, at de ældre fik lov til at sove, til de selv ville stå op, men på det andet plejehjem blev en ældre dame vækket - hun skulle simpelt hen op - med en våd klud i ansigtet, og da det ikke hjalp, fik hun den også om håndleddene.
Det er nogle af de ting, vi skal til livs.
Vi bliver alle sammen ældre, som der er nogle, der har sagt før her i Folketingssalen, og det er os herinde, der skal være med til at sætte dagsordenen for, hvordan de ældre skal behandles, for det er ikke alle steder, de bliver behandlet ordentligt i dag.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-02-10:
Jamen jeg tror også, der mange, der arbejder, som har travlt, men der er også mange, som aldeles ikke har travlt, og det er det, der har affødt denne her debat.
Mens der er talt omsorgssvigt og vanrøgt af gamle, hjælpeløse mennesker, så er der nogle, der aldeles ikke har travlt på plejehjemmene.
Det viser sig jo også i den undersøgelse, Finansministeriet gennemførte for nogle år siden, som er gengivet i budgetredegørelsen fra 1997, at produktiviteten, som man nu siger det - det er på den måde, man kan måle det - i en række kommuner er utrolig lav, når man sammenligner med andre.
Der er en kæmpeforskel.
Den drejer sig om kvalitet og om ordentlig udnyttelse af ressourcerne.
Og til fordel for hvem? De svageste i Danmark.
Villy Søvndal (SF), 2000-02-10:
Det synes jeg såmænd bare var lidt ufuldkomment.
Det var en diskussion om at bruge en folketingsdebat til at diskutere, om man skal have bestemte maveøvelser på et plejehjem, og det synes jeg for mit vedkommende er noget på kanten af, hvad jeg synes er interessant at diskutere.
Så vil jeg sige til hr. Frank Dahlgaard, som gjorde meget ud af i sit indlæg at tale om hr. Frank Dahlgaards erfaringer ud fra virkeligheden, at det er jeg enig i.
Det er en vigtig inspirationskilde for folketingsmedlemmer at bevæge sig ude.
Men jeg synes, at hr. Frank Dahlgaard må have bevæget sig meget selektivt rundt, hvis han ikke ved at tale med hjemmesygeplejersker, hjemmehjælpere, plejehjemsfolk har fået det indtryk, at de desperat råber på flere hænder.
Jeg synes også, hr. Frank Dahlgaard må have bevæget sig meget selektivt rundt, hvis han ikke har hørt de gamle, der siger: Hvor er vi glade for vores hjemmehjælper; vores problem er, at hun forsvinder for hurtigt og ikke når at gøre de ting, hun gerne vil.
Birthe Skaarup (DF), 2000-02-10:
Dansk Folkeparti anklager ikke de ansatte.
Vi ved, de gør et godt og stort stykke arbejde.
Jeg synes godt, at man her kan fortælle, hvad man oplever, når man kommer ud og besøger nogle plejehjem, for det er også det, det handler om i dag.
Og det var faktisk ret chokerende i hvert tilfælde for mig at se og høre, hvorledes nogle af vores ældre bliver behandlet.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-02-10:
Jamen det skal ikke lykkes hr. Villy Søvndal at gøre det her til et spørgmål om, at der nu skal øses flere penge ud på flere offentligt ansatte, når selve diskussionen drejer sig om, at med de givne ressourcer kan vi få meget mere for det.
Og ude i virkeligheden er der faktisk nogle, som der jo også er skrevet om i bemærkningerne til forslaget, som siger tingene.
En engageret plejehjemsleder på plejehjemmet Lotte i København siger: »Den evindelige snak om penge, ressourcer og tid er bare en undskyldning for ikke at gøre tingene ordentligt.«
Eller, som der af kultursociologen Christine Swane er udtalt et andet sted i bemærkningerne til forslaget: »Økonomi spiller naturligvis en rolle.
Men der er så mange ting, der kan forbedres gennem holdningsændriger.«
Sådan er det jo.
Kurt Christiansen (DF), 2000-02-10:
Det forslag her burde jo være en selvfølge, men det er det åbenbart ikke, kan jeg høre.
Inden debatten her er omme, forventer jeg at få noget at vide om et øget opsyn/tilsyn og om, hvorvidt det skal være anmeldt eller uanmeldt, for jeg har rent faktisk spurgt ministeren om det, men det kommer nok lidt senere.
Et øget opsyn med plejehjemmene er en god idé, når bare ikke det bliver unødig overdrevet.
Ordet opsyn er for mig
et negativt ladet ord, og Dansk Folkeparti vil gerne opfordre til, at man i stedet bruger ordet kvalitetskontrol.
I bund og grund er det det samme, men altså kvalitetskontrol.
Plejepersonalet skal stadig væk have mulighed for at koble fra i dertil indrettede personalestuer.
Det, der skal gøres, er, at tiden, som bliver brugt i personalestuerne, skal reduceres, således at effektiviteten på de plejehjem, som i dag ikke fungerer optimalt, øges.
Dermed ikke være sagt, at personalet absolut skal tilbringe pauserne på personalestuerne.
De kan jo udmærket sidde og drikke kaffe
sammen med de ældre.
Dansk Folkeparti er af den overbevisning, at den uddannelse, vore professionelle plejere har, er en af verdens bedste.
Set i lyset af det er det dobbelt ærgerligt, at omsorgen for vore ældre ikke fungerer optimalt på nogle af vore plejehjem.
Og som fru Birthe Skaarup har været inde på, så behøver det jo ikke nødvendigvis at være uddannede plejere.
Jeg er nødt til at sige det igen, for jeg er fuldstændig enig: Man skal bare have hjertet på rette sted.
Der er nogle af vore plejehjem, der kører som rene samlebåndsfabrikker, hvor alt kører efter en klokkestreng.
Beboerne skal have mere indflydelse på deres hverdag, og så skal de behandles som individuelle mennesker.
Det er et mønsterhjem, hvor beboerne bliver taget med til f.eks. ridning og svømning.
Ydermere finder Dansk Folkeparti det urimeligt, at på nogle plejehjem har den ældre 1.800 kr. til rådighed, når ydelserne til plejehjemmet er betalt, og andre steder har den ældre kun 600-700 kr. tilbage, når de samme ydelser er betalt.
Med hensyn til anonymt at kunne henvende sig til kommunens administration eller politikere skal man nok her passe på ikke at overrende kommunen. Pårørende til plejehjemsbeboere vil selvfølgelig have, at deres ældre familiemedlemmer får en så god behandling som muligt, men der bør være en form for filter, for at et plejehjem ikke uretmæssigt bliver blacklistet.
I forbindelse med den sidste tids debat i tv og i bladene er der nu taget det første initiativ til en pårørendeforening i Vejle.
En sådan forening hilser
Dansk Folkeparti velkommen
Forslaget ser Dansk Folkeparti som en klar forbedring for de ældre, og vi støtter selvfølgelig forslaget.
Tove Videbæk (KRF), 2000-02-10:
Anstændig behandling af plejehjemsbeboere, ja tak.
I indledningen står der, at der skal tages initiativer, der kan sikre en værdig og anstændig behandling af alle ældre medborgere på landets plejehjem og sikre en ordentlig udnyttelse af ressourcerne på plejehjemmene. Men når hr. Frank Dahlgaard går ned i de mindste detaljer og nævner, at socialministeren skal skrive breve, at plejehjem skal nedlægge personalestuer, hvad embedslægerne skal, og hvad kommunerne skal, så vil der være nogle detaljer, som vi ikke kan være enige i. Når det så er sagt, vil jeg gerne tilføje, at der i øjeblikket er fokus på behandlingen af plejehjemsbeboere,
Det drejer sig om tvangsmedicinering, skjult medicinering, fastspænding, genbrug af bleer, manglende tandbørstning og bad, kaffedrikning i personalestuer i stedet for at være sammen med de ældre, osv. osv.
Det seneste eksempel på uanstændig behandling er fra et plejehjem i Thyregod ved Give i Østjylland, hvor de ældre ikke længere må få lov at beholde deres ganske få egne private møbler.
Hjemmehjælperne kan ikke komme til at udføre deres arbejde, og derfor har man besluttet, at de ældres egne personlige ejendele skal ud.
Ud med den kommode, man har haft i 50 år, ud med spisestuestolene, som er det eneste, der er tilbage, det sidste man har af spisestuen fra den tid, hvor hele familien spiste sammen, hvor man fejrede jul, fødselsdage og andre festdage sammen.
Ud med det.
Det er også uanstændigt. Det kan vi ikke være bekendt.
De ældres stuer skal bære præg af at være et privat hjem.
Der skal være en hjemlig atmosfære, og det kan der naturligvis være, hvis man stopper millimetertyranniet og udviser fleksibilitet, kreativitet og lidt god vilje.
Det drejer sig om holdninger, er der blevet sagt flere gange i dag.
Det drejer sig også om værdier og mennesker med hjertet på rette sted.
Vi må have en bedre ordning vedrørende tilsyn med plejehjem, end vi har nu.
I bekendtgørelsen om tilsyn, der trådte i kraft i juli 1992, står der, at embedslægerne skal yde rådgivning på anmodning, og siden 1992 har det primære tilsyn med landets plejehjem ligget i kommunerne.
Vi må kunne gøre det bedre, har statsministeren adskillige gange sagt ved festlige lejligheder de seneste år, og det er jeg meget enig med ham i.
Vi må kunne gøre det bedre, for tilsynet fungerer ikke godt nok.
Vi må have et sæt standardregler for, hvordan pasning af de ældre i praksis skal foregå på plejehjem, måske endda en slags kvalitetsmærkning, som et medlem fra Borgerrepræsentationen i København har foreslået.
Og hvis det er kommunale plejehjem, vi taler om, så mener jeg, det bør være andre instanser end kommunen, der tager sig af tilsynet.
Det bør ikke være den samme, der udfører jobbet, som foretager tilsyn og som modtager klager over samme.
Disse funktioner bør skilles ad, som det bliver gjort på så mange andre områder i samfundet i øjeblikket.
Intentionerne med dette forslag er meget positive, og dem er vi enige i, men forslaget som helhed kan vi desværre ikke støtte.
Birthe Skaarup (DF), 2000-02-10:
Dansk Folkepartis forslag var ikke pjat.
Det var dybt alvor, og jeg kan ikke forstå, at hr. Villy Søvndal ikke vil forstå det.
Det er helt utroligt, som hr. Villy Søvndal drejer debatten.
Det handler også om omsorg i dag for de ældre, og det handlede det foregående forslag også om.
Kurt Christiansen (DF), 2000-02-10:
Til fru Else Winther Andersen: Det var jo pragtfuldt at høre - jeg kan næsten ikke få luft, havde jeg nær sagt.
Det er jo en 180 graders vending i forhold til, hvad vi hørte ved det tidligere beslutningsforslag, når fru Else Winther Andersen står her og siger, at vi skal tænke på nærhed og vi skal tænke på at indrette ældreboligerne efter de ældres behov, osv.
Det er jo helt andre toner, så jeg kan slet ikke forstå, hvorfor fru Else Winther Andersen ikke kunne stemme for det forrige beslutningsforslag, vi havde til behandlig.
Grete Schødts (S), 2000-02-10:
Jeg bliver nødt til at sige til fru Else Winther Andersen: Det kan godt være, at man i Venstre har en eller anden opfattelse af, at bare det hele bliver privatiseret, kører det hele meget bedre, men jeg kan hilse og sige, at i vores ældrecenter hjemme i Svendborg kan man komme op, når man vil, man kan komme i seng, når man vil, man kan få morgenmad, når man vil, man kan endda få et menukort at vælge ud fra, og man kan få middagsmad, når man vil.
Det eksisterer altså i dag i bedste velgående inden for det offentlige med god ledelse.