runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Margrethe Vestager (RV), 2000-04-05:
For historieskrivningens skyld vil jeg gerne resumere processen.
Det var sådan, at man i lovforslaget direkte tog eksplicit stilling til, at to uddannelser skulle fortsætte, nemlig datamatikeruddannelsen og transportlogistikeruddannelsen.
Og samtidig opfordrede man i lovforslaget til, at der blev gennemført nye uddannelser og der blev lavet en gennemgribende reform af de uddannelser, som var på det korte videregående niveau.
For at det overhovedet kunne lade sig gøre, har ministeriet selvfølgelig rådført sig med det råd, som er relevant, nemlig Erhvervsakademirådet, hvori arbejdsmarkedets parter og skolerne er repræsenteret.
Erhvervsakademirådet gav det klare råd, at de nuværende uddannelser blev nedlagt og der er i stedet inden for en række behovsområder blev udviklet nye, bredere uddannelser, i alt 13.
Det er ud fra en vurdering af, hvad det er for en type
af uddannelser, vi gerne vil give de studerende.
Det er ud fra en vurdering af, hvilke typer af uddannelser arbejdsmarkedet og erhvervslivet har brug for.
Det er ud fra en vurdering af, at det er vigtigt, at korte videregående uddannelser har en bredere profil end den smalle profil, som nogle af de 75 korte videregående uddannelser havde.
Derfor er det jo en særskilt pointe, at den institution, som har udbudt en af de nuværende, smalle korte videregående uddannelser, selvfølgelig har den kompetence, men når en uddannelse bliver bredere, synes jeg, der er en vis ræson i, at hvis man så kun kan løfte en del af den, så kan man ikke løfte hele uddannelsen, og at man skylder de studerende, at hele uddannelsen kan løftes på et ordentligt niveau.
Og derfor er pointen netop at bygge på de kræfter, der er de steder, hvor man har udbudt den gamle, smalle uddannelse, for at understøtte udviklingen af den brede, velfunderede kompetence, uden at det er de studerende, der skal eksperimenteres med i den periode, men at man i stedet via den forlagte undervisning får lejlighed til at opbygge det miljø, som er relevant.
Det gælder på Bornholm, det gælder i Tønder, det gælder i Grenå, og det gælder på mange andre skoler, at man har et udviklingsarbejde foran sig, fordi det her er en reel uddannelsesform.
Det er nye uddannelser.
Det er helt nye uddannelser.
Det har været reformens formål.
Det er det, Akademirådet har rådet os til at gøre, og det er det, Akademirådet nu har kvitteret for og sagt: Vi har fulgt processen tæt, også udbudsplaceringen, og vi synes, at det er tilfredsstillende i forhold til reformens formål.
Det synes jeg er vigtigt at holde sig for øje, og hvis man mener, at kvalitetsdiskussionen er en afledningsdiskussion, så synes jeg, det siger mere om forslagsstillerne og deres holdning til kvalitet, end det gør om os andre.
Brian Mikkelsen (KF), 2000-04-05:
Jeg synes også, det siger meget om en radikal undervisningsminister, at Det Radikale Venstre efterhånden er blevet fortaler for de mest centralistiske ideer overhovedet i det danske Folketing.
For selvfølgelig vil alle have kvalitet i uddannelserne, men det er altså ikke nok, som ministeren nu tre gange heroppe fra talerstolen har henholdt sig til, hvad Erhvervsakademirådet siger.
At der sidder nogle faglige folk i Erhvervsakademirådet og anbefaler, at der bliver færre uddannelser, er jo ikke særlig overraskende.
Næ, det, vi har i Folketinget, er et ansvar for og en forpligtelse til at sikre, at der blive udbudt uddannelser over hele landet.
At man så sidder i det råd - jeg har selv diskuteret det med flere af rådets medlemmer - og vil have endnu færre uddannelser end det, man har nu, og endnu færre steder, ja, det kan jeg bare slå mig på låret af grin over, for i Folketinget har man ét ansvar, og det er at sikre nationens interesser, og nationens interesse er altså, at man kan tilbyde mest mulig uddannelse af højest mulig kvalitet flest mulige steder.
Og afslutningsvis her til hr. Ole Hækkerup: Jamen kvalitet hænger ikke sammen med volumen.
Kvalitet kunne jeg finde hundrede andre måder at udvikle på, i strid modsætning til, hvad regeringen er på vej til, også på nogle af de andre uddannelsesområder.
Kvalitet hænger udelukkende sammen med, at man hele tiden dyrker og udvikler og evaluerer det uddannelsesmiljø, man har på den pågældende skole, og dér kunne jeg finde mange eksempler blandt de her handelsskoler og tekniske skoler på fantastiske uddannelsesmiljøer, hvor man ikke har særlig mange elever.
Lyngby-Bornholm er et godt eksempel.
Der bliver jo overhovedet ikke flere elever på Bornholm, fordi man indgår en aftale med Lyngby.
Næ, det, der sker, er bare
, at Lyngby vil få ansvaret for det og sandsynligvis få lidt administrationsgodtgørelse, hvis vi skal bruge de selvstændiges terminologi, men der bliver altså ikke flere elever som grundlag, og der bliver ikke bedre kvalitet overhovedet.
Ole Hækkerup (S), 2000-04-05:
Ja, nu må hr. Brian Mikkelsen jo forstå mig ret.
Jeg er jo alene interesseret i at finde ud af, præcis hvor holdningerne ligger, så jeg kan prøve at danne mig et overblik over, hvad vi kan nå til af resultater.
Det er derfor, jeg spørger lidt til det her med nuancerne i forslagsstillernes synspunkter, for nu har jeg ordføreren for De Konservative, der siger, at kvalitet ikke har noget at gøre med volumen, og jeg hælder så i den her debat mere til Venstres ordfører, som sagde, at høj faglig kvalitet fordrer en vis volumen.
Og det er selvfølgelig ikke overraskende, hvis vi i denne her uddannelsespolitiske diskussion i lighed med i andre uddannelsespolitiske diskussioner når til den konklusion, at De Konservative så vælger at skille sig lidt ud.
Men jeg vil hellere så se på det positive og sige: Hvad er så mulighederne for, at vi så sammen med de andre forslagsstillere, der er interesserede i at sætte kvaliteten først, kan lave den dér balancegang, der er helt nødvendig, mellem de regionale hensyn, men samtidig også garantere hver enkelt studerende, at det er en uddannelse af høj kvalitet, uanset hvor man tager den?
Margrethe Vestager (RV), 2000-04-05:
Først og fremmest vil jeg sige, at jeg synes, det er en sær form for centralisme, som har 27 centre i sig.
For det er jo det, som er fakta i forhold til fordelingen af godkendelserne, at der er 27 byer, hvori der udbydes korte videregående uddannelser, og det vil ske på 53 institutioner.
Hvis det er centralisme, så må jeg nok udbygge min forståelse af, hvad centralisme er, fordi der netop ikke her er tale om universitetsbyer, fordi der ikke her er tale om at samle tingene i forhold til en regional skævdeling.
Det andet er, at det jo er klart, at en kvalitet har mange dimensioner; antallet af studerende er naturligvis også kun én dimension, og derfor er det naturligvis også sådan, at der ikke er indsat et objektivt kriterium om, at der skal så og så mange studerende til, for at det er kvalitet.
For det her er en dynamisk sektor, og de her uddannelser vil udvikle sig dynamisk.
Men antallet af studerende er en dimension blandt andre, og der kan godt blive for få studerende.
Der kan godt blive for få studerende til, at der er et fagligt miljø, til, at der kan være en gruppedannelse, til, at man overhovedet kan lave den type af projekter, de undervisningsformer, som jeg tror de fleste af os foretrækker.
Det andet er, at jeg synes nu nok, at i forhold til de varme ord, der ellers er sagt om Bornholm fra ordførernes side, er det en sær bortdømning af den aftale, der er lavet med Lyngby Uddannelsescenter i forhold både til antallet af studerende og til kvaliteten af uddannelsen.
For det er da vores forventning, at man på Bornholm vil kunne øge antallet af studerende, fordi man har et erhvervsliv, der, som hr. Brian Mikkelsen siger, netop er særligt favorabelt i forhold til den her type af uddannelse.
Og jeg har da også den naturlige forventning
, at det er den nye uddannelse, man vil udbyde i dens bredde, som den nu er lavet i forhold til det erhvervsliv og i forhold til de behov, som man forventer der er, og ikke den gamle uddannelse i en ny forklædning.
For så er der brug for drengen i »Kejserens nye klæder«.
Det er der ikke, hvis man faktisk lever op til det, som er reformens formål.
Brian Mikkelsen (KF), 2000-04-05:
Det skal være den afsluttende bemærkning fra min side.
Det har været godt, rart, fornuftigt at høre de mange positive tilkendegivelser om, at der skal tages regionale hensyn.
Jeg håber, at regeringen lytter til de mange gode råd, til de mange henstillinger, til de mange tilkendegivelser om, at tingene selvfølgelig hænger sammen, at vi skal have bedre kvalitet.
Det er jo den udvikling, vi er på vej til, og derfor er det rigtigt med en uddannelsesreform.
Men en uddannelsesreform betyder også, at man må sikre, at flest mulige kan tage en kvalitativ høj uddannelse.
Og med hensyn til det lille replikskifte om volume kontra kvalitet: Det er klart, at der skal et vist antal studerende, elever til for at sikre en kvalitetsudvikling.
Nu ved jeg, at hr. Ole Hækkerup har læst økonomi, men tingene hænger jo ikke sådan sammen, at jo flere, der er på et studium, jo højere kvalitet har man.
Det må jeg beklageligvis skuffe socialdemokraten hr. Ole Hækkerup med.
Men selvfølgelig skal der være et vist minimum for det, men det er bare ikke det, man har brugt som undskyldning for denne reform.
Der har man brugt at stable flest mulige sammen og brugt det som forklaring på kvaliteten, men det er altså ikke sådan, det hænger sammen.
Men jeg er tilfreds på forslagsstillernes vegne med debatten.
Jeg glæder mig til det videre forløb i sagen.
Jeg glæder mig til at se den videre handling også fra Undervisningsministeriets side, og så vil vi som forslagsstillere evaluere, hvad vi så videre vil gøre sammen.
Frode Sørensen (S), 2000-04-05:
Det lyder jo egentlig umiddelbart meget fornuftigt med den betydning, som edb har og navnlig vil få i det informationssamfund, vi allerede i dag er en del af.
Men den aktuelle situation er bare, som undervisningsministeren netop har gjort rede for, at faget har været indført som et obligatorisk emne, men at det ikke virkede efter hensigten.
Følgen af en obligatorisk edb-undervisning blev, at den netop ikke blev integreret i de øvrige fag, som hensigten var.
Det har erfaringerne vist, og derfor udgik den obligatoriske edb-undervisning.
Det var kort og godt uhensigtsmæssigt. Det er Socialdemokratiets opfattelse, at edb allerede i den gældende folkeskoleordning har en god og en central plads som et integreret emne i alle relevante fag.
Forslagsstillerne lufter også deres bekymring for, at edb-undervisningen bliver uensartet fra kommune til kommune, og at elevernes kompetence derfor skulle blive alt for forskelligartet.
Det er der ingen grund til at frygte.
Det er mit klare indtryk, at kommunalpolitikere, skolebestyrelser, lærere og skoleledere giver edb-undervisningen deres fulde opmærksomhed.
Vi nærmer os målsætningen med en pc for hver 10 elever, og lærerne tager for øjeblikket i stort omfang IT-kørekortet.
I Socialdemokratiet går vi ind for, at der gives den enkelte skole frihedsgrader.
Vi synes ikke, det er en god idé at indføre et stift, centraliseret system, der sikrer
faste og ufravigelige læseplaner i alle fag i alle kommuner.
Indførte vi det, ville vi ikke længere have en folkeskole, hvor inspirationen kan vokse, men en central styret skole.
Det ønsker vi ikke, heller ikke selv om det alene skulle gælde computerundervisningen.
Også derfor kan Socialdemokratiet ikke støtte forslaget.
Karen Rønde (V), 2000-04-05:
Det er indlysende for alle, at informationsteknologien er i gang med at ændre og allerede har ændret samfundet på mange områder.
Venstre finder det afgørende for kvaliteten af de fremtidige uddannelser, at folkeskoleelever og for den sags skyld studerende lærer at anvende relevant informations- og kommunikationsteknologiske redskaber.
På sigt skal både undervisningen og den tilhørende eksamen ændres, så den afspejler den fundamentalt anderledes måde, hvorpå fremtidens medarbejdere i private virksomheder og offentlige organisationer skal finde, bearbejde og tilrettelægge information på.
Opnåelsen af disse mål forudsætter, at alle uddannelser uden undtagelse arbejder aktivt med, hvordan det nye redskab skal integreres i undervisningen, ved eksamen og i institutionernes daglige arbejde.
Det skal skolerne selv stå for som led i fagenes almindelige fornyelse og udvikling, men det er nødvendigt, at undervisningsministeren til stadighed skubber på, for udviklingen synes ikke at gå lige hurtigt alle steder.
Mange kommuner har ingen planer for brugen af computere
i folkeskolen, og mange lærere føler sig som nybegyndere, når det drejer sig om at integrere IT i undervisningen.
Flere steder er det overladt til ildsjæle på seminarier at give de kommende lærere en grundig indførelse i brugen af IT i undervisningen og i eksamenssituationen.
Her står vi over for nogle udfordringer.
til folkeskolens ældste klasser.
Hensigten med forslaget er sympatisk, nemlig at folkeskoleelever lærer at beherske de muligheder, den ny teknologi giver.
Men det, som ligger Venstre mest på sinde, er, at brugen af den nye teknologi bliver en integreret del af undervisningen og eksamenssituationen, og derfor, at kræfterne i folkeskolen bruges på dette.
For det nytter ikke at give eleverne computerundervisning, hvis computeren ikke anvendes i den daglige undervisning og vel at mærke til andet end bare at skrive opgaver på.
Undervisningen må simpelt hen ændres, ikke bare så man er nogenlunde med, men så folkeskolen er helt i front, og sådan at alle fag arbejder med, hvordan det nye redskab skal integreres, og hvilke nødvendige justeringer der må ske af undervisningsformer og undervisningsmaterialer.
Venstre kan derfor ikke støtte forslaget, som det foreligger, og jeg kan orientere om, at De Konservatives ordfører, hr. Brian Mikkelsen, har samme opfattelse.
Villy Søvndal (SF), 2000-04-05:
Da SF's ordfører på området, fru Anne Baastrup, ikke kan være til stede, skal jeg fremføre følgende: Der er ingen tvivl om, at computeren er blevet en vigtig del af mange børns hverdag. Allerede inden børn starter i skolen, har mange f.eks. spillet computerspil, og børn lærer meget hurtigere end voksne at mestre selv meget komplicerede funktioner.
For dem er computeren noget helt naturligt, for mange voksne er det noget nyt og svært.
Derfor kan man på meget få timer lære børn de grundlæggende færdigheder i betjeningen af en computer.
Det handler derfor, når vi taler om computerundervisning i folkeskolen, ikke kun om teknik, men også om at udvikle børnenes kritiske sans i forhold til dette nye redskab.
I næsten al undervisning kan computeren nemlig være et vigtigt redskab, som børnene og deres lærere skal lære at bruge optimalt.
Vi mener ikke kun, at det handler om at lære at bruge de rigtige taster og at kunne mestre tekstbehandling og regneark.
Et obligatorisk computerfag skal i lige så høj grad handle om IT-kulturen, børnenes kritiske sans skal trænes.
Hvornår kan vi stole på de informationer, vi får via nettet?
Når man bruger computeren meget i undervisningen, betyder det, at man i langt højere grad kan blive i klasselokalet, verden kommer så at sige indenfor.
Derfor må vi, samtidig med at vi satser på computerundervisning, også huske, at børn har godt af at røre sig og komme udenfor og komme fra den virtuelle verden ud i den anden verden på boldbanerne og i naturen.
Det vil også øge deres muligheder for at forholde sig kritisk og fornuftigt i forhold til det IT-samfund, vi er midt i. Da computere så hurtigt forældes, vil børnene sandsynligvis efter et par år finde dem og de programmer, der kan køres på dem, latterlige.
Derfor skal der tænkes visionært, så man ikke sidder med en maskinpark på hver eneste skole, som man hvert tredje år må betale for at få kørt væk.
Vi skal også tage stilling til ressourceforbruget.
Hvis alle børnene skal have en computer til rådighed, burde vi diskutere, om der måske var andre ting, man kunne bruge dette svimlende beløb til.
Vi har lige haft diskussionen om børns arbejdsmiljø, og det er vigtigt, at de midler, der går til edb, ikke forringer de øvrige forhold i folkeskolen.
SF kan ikke tilslutte sig forslaget, da vi mener, skolerne vil blive for fastlåste, hvis man lovgivningsmæssigt kræver timer i edb, men vi synes, det er vigtigt generelt at sikre, at alle børn i folkeskolen kan få gode IT-færdigheder.
Aase D. Madsen (DF), 2000-04-05:
Da Dansk Folkepartis ordfører på området ikke kan være til stede, skal jeg tillade mig at fremføre Dansk Folkepartis synspunkter.
Dansk Folkeparti kan sagtens følge intentionerne i dette forslag.
Det er rigtigt, som forslagsstillerne anfører, at informationsteknologien har gjort sit indtog og må betragtes som en naturlig del af hverdagen for alle og naturligvis også for langt den største del af de danske virksomheder.
Men det forholder sig jo sådan, at tekstbehandling i dag er et valgfag i folkeskolen.
Vi er måske lidt bange for, at det kan få betydning for andre fag såsom dansk, matematik, retskrivning og kristendomskundskab.
På det seneste har der været en kraftig debat om, at faget dansk ikke fungerer optimalt i folkeskolen.
Den debat vil vi ikke gå ind på her, fordi den har vi haft, men blot nævne, at når nye fag bliver gjort obligatoriske, kan vi have en vis frygt for, at andre fag skubbes ud. Overordnet må vi sige, at intentionerne i forslaget er gode, og vi vil nu se, hvad det videre udvalgsarbejde vil vise.
Henrik Svane (RV), 2000-04-05:
Det er et væsentligt område, som Frihed 2000 sætter fokus på med dette beslutningsforslag, fordi kendskab og brugerkompetence til computere og anden informationsteknologi bliver en nødvendig forudsætning for at begå sig i fremtiden.
På dette punkt er Det Radikale Venstre ikke enig med forslagsstillerne.
Det skyldes bl.a., som ministeren allerede har været inde på, at erfaringerne viser, at det fungerer bedre at integrere computere i den almindelige fagundervisning frem for at lave særskilt obligatorisk computerundervisning.
Derudover er Det Radikale Venstre af den opfattelse, at den danske folkeskole og kommunerne anerkender, hvor vigtigt det er, at eleverne bliver fortrolige med computerteknologien, og derfor hele tiden forsøger at gøre forholdene så gode som muligt ved bl.a. at øge antallet af computere pr. klasse, ved at udbyde valgfag med fokus på emnet og endelig ved at stille computere med Internetadgang osv. til rådighed for eleverne.
På den baggrund kan Det Radikale Venstre ikke støtte forslaget, selv om vi altså anerkender, at det er et væsentligt emne, som Frihed 2000 sætter til debat.
Søren Kolstrup (EL), 2000-04-05:
Enhedslisten er enig med Frihed 2000 i deres beskrivelse af modsætningen mellem forskellige redegørelser om netværkssamfundet og den faktiske virkelighed på mange folkeskoler; ikke mindst kan vi se en fremtidig opdeling af befolkningen i dem, der kan IT, og dem, der ikke kan IT, hvis ikke vi som samfund tager et ansvar for, at alle får mulighed for at lære at bruge IT. Hvis vi vil en folkeskole, der lever op til de krav, der stilles til den, kræver det jo flere ressourcer, ikke kun, men også til IT.
Når så det er sagt, så mener vi i Enhedslisten ikke umiddelbart, at Frihed 2000's forslag om obligatorisk computerundervisning som fag er et egnet instrument, der kan fremme en bred investering i den danske folkeskole.
Vi finder, det er vigtigt, at alle har adgang til Internettet generelt, at alle elever har adgang til Internettet i de enkelte fag, i de enkelte discipliner og i de enkelte projekter, de er med i, og at IT bliver en naturlig del af undervisningen.
Løsningen er selvfølgelig, at man inden for seminarieverdenen er opmærksom på det her, at undervisere opdrages til, undervises i, at gøre IT til en naturlig del af deres kommende arbejde og gerning som lærere.
Det andet er, at IT systematisk indarbejdes i de enkelte fag.
Så vi kan støtte nogle af intentionerne bag forslaget, men vi er ikke tilhængere af at indføre IT som fag, altså computerundervisning som obligatorisk fag.
Tove Videbæk (KRF), 2000-04-05:
I 1993 vedtog Folketinget, at IT skulle integreres i alle fag i folkeskolen.
Det mener vi i Kristeligt Folkeparti er klogt og egentlig bedre for børnene og de unge, end at computerundervisning bliver et obligatorisk, selvstændigt fag
i folkeskolen
Vi mener netop, det er godt, at man lærer at bruge computeren i alle fag, og at man lærer, at pc'en er et værktøj, et middel, der kan bruges på alle områder, og ikke et mål i sig selv.
Yderligere kan man tilføje, at mange børn og unge allerede nu ved langt mere om IT, ved langt mere om brugen af pc'en end deres lærere i folkeskolen, så i Kristeligt Folkeparti mener vi, at der er mere brug for, at lærerne får mere kendskab til IT, at lærerne får mere kendskab til brugen af pc'en, end at pc-undervisning bliver et obligatorisk, selvstændigt fag i folkeskolen.
I Kristeligt Folkeparti mener vi ligeledes, at hvis der skal opprioriteres i uddannelsen på IT-området, så er det p.t. vedrørende lærernes uddannelse og efter- og videreuddannelse.
Ydermere eksisterer der jo endnu en forligskreds
vedrørende folkeskolen
, så hvis der skal ændres afgørende på folkeskoleområdet, så skal folkeskoleforligskredsen være enige.
Jeg skal dog sige til Frihed 2000, at jeg synes, det er positivt, at de tager dette emne op, at de tager emner op, som blev rejst i Børneparlamentet her i Folketinget.
Det er vigtigt, at vi lytter til børnene og de unge.
Folkeskolen er jo først og fremmest deres skole.
EU's regeringschefer har netop afholdt et ekstraordinært møde i Lissabon den 23. og 24. marts, og fra dette møde udtalte de, at hver borger skal have de færdigheder, der er nødvendige for at leve og arbejde i informationssamfundet.
Denne lidt vage formulering dækker over, at der i Europa og også i Danmark stadig væk er en kolossal udfordring i at uddanne og efteruddanne befolkningen, og det gælder såvel skoleelever, erhvervsaktive som ældre, så alle har de grundlæggende IT-færdigheder.
Regeringschefernes udtalelse synes vi sikkert alle er korrekt, men den bedste måde at gennemføre dette på for børnenes og de unges vedkommende i folkeskolen er, som vi ser det i Kristeligt Folkeparti, at IT fortsat integreres i alle fag i folkeskolen, og derfor kan Kristeligt Folkeparti ikke støtte dette forslag.
Charlotte Antonsen (V), 2000-04-05:
Som det lige er blevet sagt, så er der her tale om konsekvensændringer, som ikke giver os nogle problemer.
Søren Kolstrup (EL), 2000-04-05:
Enhedslisten kan fuldt ud tilslutte sig intentionerne bag det her forslag.
Men Enhedslisten kan også tilslutte sig det her forslag af en anden grund, nemlig at vi her har et eksempel
på, at det borgerlige Danmark ønsker, at der er en central instans i samfundet, der sikrer regional lighed
Her er ikke tale om markedsøkonomisk styring, her er tale om, at regeringen, embedsmænd, den centrale magt sikrer, at alle regionsområder bliver tilgodeset.
Men tilbage til forslaget.
Vi er enige med forslagsstillerne i, at de mindre byer og områder har behov for uddannelsesinstitutioner, at der er behov for, at samfundet bevidst prioriterer at sikre uddannelsestilbud i hele landet, også i de mere tyndt befolkede områder. Lokale uddannelsesinstitutioner kan, som det siges i bemærkningerne til forslaget, være med til at give tilbud til unge efter ungdomsuddannelserne og derved fastholde og tiltrække unge til de mindre byer og mere tyndt befolkede områder.
For Enhedslisten er denne form for uddannelsespolitik også regionalpolitik.
Vi ønsker ikke, at alt skal koncentreres i de store byer, at man med henvisning til kvalitet og stordriftsfordele centraliserer alting.
Som flere har været inde på, er det springende spørgsmål, om det her forslag er på vej til at blive overflødiggjort.
Jeg har registreret ministerens bemærkninger, registreret at der er vilje til at sikre en regional bredde i KVU-udbudet.
Jeg må også sige, at forlagt undervisning er et eksempel på, hvordan man tilgodeser det her fremlagte forslag, men samtidig må vi konstatere, at det mest ønskelige selvfølgelig er, at vi rent faktisk får flere KVU-uddannelser ud i det lokale, og at vi får selvstændige miljøer.
Men hvis det er sådan, at vi ikke føler os dækket ind af ministerens initiativer, så er vi fortsat parate til at støtte det her forslag, men vi ser selvfølgelig gerne, at det bliver overflødiggjort.