runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jens Kirk (V), 2000-04-11:
Den sidste halve times diskussion har jo vist, at man ikke skal stille for mange spørgsmål på én gang til hr. Holger K. Nielsen, og derfor er her et meget kort spørgsmål, som der kan svares ja eller nej på.
Hr. Holger K. Nielsen kom forrige gang til at sige, at der endnu ingen grund var til, at Danmark skulle sige ja til euroen.
For noget siden snakkede hr. Holger K. Nielsen også om, at vi skulle tænke langsigtet - 10, 15, ja, måske 50 år frem.
Det sidste bliver nok ikke aktuelt for os to, men kunne der tænkes en situation om 5, 10 eller 15 år, hvor SF vil gå ud og sige, at nu må vi hellere komme med i euroen?
Ja eller nej?
Holger K. Nielsen (SF), 2000-04-11:
Man er naiv, hvis man tror, at demokrati bare er et spørgsmål om, at vi har én stemme hver.
Det burde det være, men sådan er det jo ikke.
Man skal jo ikke tænke sig ret meget om, før man ved - og det er mærkeligt, at en Socialdemokrat ikke kan se det - at når man har mange penge, har man også mere magt.
Det kan være almindelig socialistisk børnelærdom, at der er en sammenhæng mellem magt og det, at man har ressourcer og penge.
Jeg kan forstå, at den nye socialdemokratiske generation ikke er opdraget i denne helt banale måde at tænke på.
Men sådan er det altså, og det er jo også derfor, at vi alle sammen ved, hvad der gjorde udslaget i 1972.
Det var ikke de politiske argumenter.
Det var jo de store annoncer en uge før folkeafstemningen i 1972, hvor man sagde, at hvis det bliver et ja, koster 1 kg havregryn så meget, og bliver det et nej, koster det så meget.
Hvis det bliver et ja, koster smørret så meget, og bliver det et nej, koster smørret så meget.
Det var det, der gjorde udslaget, og det var derfor, befolkningen følte sig vildført i 1972.
Derfor har der været en løbende mistillid til politikerne fra befolkningens side siden 1972, så hold op med den naive snak, som vi hørte her fra den socialdemokratiske politiske ordfører.
Fru Elisabeth Arnold stillede enormt relevante spørgsmål: Vil vi ved et nej være ude?
Vil vi ved et nej undgå et pres på velfærdsområderne?
Nej, det tror jeg ikke.
Selvfølgelig er Danmark en del af en international verden.
Selvfølgelig er vi det, og det er der jo ingen, der afviser, heller ikke fra vores side.
Men spørgsmålet er, om vi har bedre muligheder for at modstå det pres ved et ja end ved et nej, og her er min påstand, at den handlefrihed, vi har nu, ikke er total.
Det skal selvfølgelig ses i forhold til, at vi muligvis får lidt mere indflydelse, hvis vi siger ja, og jeg vil da ikke afvise, at det, at vi får en plads i ECB, kan betyde lidt mere indflydelse.
Men min påstand er - og det er sådan, vi afvejer det fra vores side - at den ekstra indflydelse, vi får, er illusorisk set i forhold til, hvad der reelt skal besluttes.
Centralbanken tager ikke nationale hensyn.
Det har Wim Duisenberg sagt i et interview til Information for ikke så længe siden, og vores erfaring er, at Danmark ikke er et land, der på disse centrale områder kan bruge vores vægt til at få mere indflydelse.
Det skal ses i forhold til, at vi trods alt har mere handlefrihed, hvis vi siger nej, og det er så vores påstand, at et nej vil være mest fordelagtigt.
Men det er kun en vurdering, det indrømmer jeg. Vi kan ikke isolere os.
Der er ingen lande, der kan isolere sig, men mulighederne for at fastholde en national udvikling, en national velfærdspolitik og en meningsfyldt demokratisk diskussion her i Folketinget er trods alt større, hvis vi siger nej, end hvis vi siger ja.
Pernille Blach Hansen (S), 2000-04-11:
Det kan godt være, vi har en forskellig opfattelse af, hvad demokrati er, men jeg kan ikke forstå, det er særlig demokratisk, at Danmark nu står udenfor og bliver påvirket af alt, hvad der sker i euroland.
Jeg vil gerne igen henholde mig til, at det, vi har nu, er en halv euro: Alle konsekvenser, men ingen indflydelse. Og hvordan det kan være særlig demokratisk, vil jeg meget gerne have hr. Holger K. Nielsen til at forklare mig.
Så vil jeg godt lige opponere mod den sidste bemærkning, hr. Holger K. Nielsen havde, sidste gang han var på talerstolen.
Han snakkede om, at der nu skulle tvinges noget igennem, men jeg vil meget have mig frabedt, at det, at den danske befolkning bliver spurgt om noget, er at tvinge noget igennem.
Tværtimod synes jeg da også, det er demokrati, men hvis hr. Holger K. Nielsen er uenig i det, hører jeg det meget gerne fra denne talerstol.
Marianne Jelved (RV), 2000-04-11:
Det er fru Mimi Jakobsen, der er den egentlige årsag til, at jeg beder om ordet nu, for fru Mimi Jakobsen har flere gange bedt om, at der bare var én, der ville svare på følgende spørgsmål: Kan Danmark hæve folkepensionen, f.eks. fordoble den, hvis vi bare selv betaler for det og ikke skaber et stort underskud, uden at EU blander sig?
Svaret er bekræftende.
Vi bestemmer fuldstændig selv, hvordan vi vil indrette sådan noget som folkepensionen.
Hr. Holger K. Nielsen siger, det er groft uansvarligt af regeringen at sige, at der kommer pres på kronen ved et nej.
Jeg vil gerne sige til hr. Holger K. Nielsen og alle
andre, for at det ikke skal være usagt, at ingen kan vide præcis, hvad der sker ved et nej.
Men erfaringen fra den 2. juni 1992 siger jo noget om, at man kan vente et vist pres.
Det tror jeg alle sådan set er enige om, og det tror jeg vi
kan håndtere.
Mit budskab er bare, at det valutaarrangement, Danmark har, og som er et godt valutaarrangement, er ingen garanti for, at vi kan fastholde en fastkurspolitik under alle forhold.
Når hr. Holger K. Nielsen også siger, at pundet og liren jo blev devalueret, fordi de var kommet op på en for høj kurs
i EMS-samarbejdet,
Det er direkte forkert, hvad hr. Holger K. Nielsen stod heroppe og sagde, men det skal jeg ikke fortænke ham i, for der er jo megen teknik i det.
Men pundet og liren blev ikke devalueret.
Pundet og liren blev presset af markedet, og i England strømmede der i løbet af få timer 70 mia. US-dollars ud af kassen for at intervenere, for at holde pundet.
Siden har pundet svinget sig op med 25 pct.
Det er en flydende valuta nu, og det er en langt, langt større valuta, end den danske valuta er.
Men det ville jo være rart, hvis man læser de analyser, der findes, så vi kan få en lidt mere saglig diskussion.
Elisabeth Arnold (RV), 2000-04-11:
Til hr. Holger K. Nielsens sidste bemærkning vil jeg bemærke, at det lyder, som om hr. Holger K. Nielsen er bange for den folkeafstemning og for, at man vil presse noget igennem.
En folkeafstemning betyder, at alle stemmeberettigede borgere i Danmark har én stemme, hverken mere eller mindre.
Jeg har ikke flere stemmer end hr. Holger K. Nielsen, og vi har ikke hver for sig flere stemmer end en hvilken som helst anden borger i Danmark.
Man kan ikke presse et resultat af en folkeafstemning igennem.
Man kan have en god og ordentlig og sober debat, og det håber jeg vi alle sammen kan bidrage til.
Men man kan jo ikke presse et resultat igennem.
Det afgør befolkningen.
Så til sidst: Vi har spurgt et par gange, hvad det er for en udvikling, vi holdes ude af ved et nej, og det har hr. Holger K. Nielsen ikke svaret på.
Men der har været en debat
med fru Lene Espersen om, hvad det er for noget, EU eventuelt vil blande sig i ved et ja, og det andet må jo være lidt af det samme, så jeg vil gerne spørge hr. Holger K. Nielsen endnu en gang: Betyder det, at hvis det bliver et nej, vil der ikke komme noget pres på det danske skattesystem på grund af arbejdskraftens frie bevægelighed, på grund af det indre marked og på grund af grænsehandel og andre ting, og at der heller ikke vil komme nogen som helst form for påvirkninger af f.eks. det danske momsniveau?
Hvis vi siger nej til euroen, betyder det så, at der ikke kommer noget pres på det danske velfærdssystem, fordi vi så er helt uden for sammenhængen med resten af Europa?
Charlotte Antonsen (V), 2000-04-11:
Hr. Holger K. Nielsen siger, at det ikke er ønskeligt at ændre fastkurspolitikken, og det er jo fornuftigt nok.
Så kan vi senere få en diskussion om, at devaluering måske alligevel kan blive en mulighed, men det er jo en anden historie. Så bebrejder SF meget jasigerne, at vi siger, at der måske er den risiko ved et dansk nej, at vi kommer til at devaluere.
Det er i øvrigt en risiko, som hr. Holger K. Nielsens finanspolitiske ordfører har indrømmet er til stede, og derfor vil jeg gerne spørge: Er der uenighed i SF om det spørgsmål?
Eller er hr. Holger K. Nielsen enig med sin finanspolitiske ordfører i, at der er en risiko for, at et dansk nej kan føre til, at vi bliver tvunget til at nedskrive den danske krone?
Og er hr. Holger K. Nielsen i den forbindelse enig i at opfordre danskerne til bare at optage en masse lån i euro?
Pernille Blach Hansen (S), 2000-04-11:
Jeg vil gerne holde lidt fast i den nuværende situation og spørge hr. Holger K. Nielsen: Hvad synes SF, der er særlig visionært i, at Danmark i mange år fulgte D-marken, og at Danmark nu følger euroen?
Hvad er visionen i det?
Det er det i hvert fald ikke efter min opfattelse af, hvad demokrati er.
For mig er demokrati, at Danmark gør sin indflydelse gældende og påpeger, hvad vi synes er vigtigst at prioritere, men det er da ikke demokrati at stå udenfor og være utilfredse.
Så snakker hr. Holger K. Nielsen også om devaluering og siger, at den ret skal vi ikke frasige os.
Er det ikke et faktum, at devaluering nu ikke længere er noget, man vælger, men noget, man tvinges til?
Og for det andet
: Synes hr. Holger K. Nielsen, at devalueringsinstrumentet er særlig solidarisk over for de lande, man handler særlig meget med?
Det synes jeg da er visionært at diskutere: Er devaluering et særlig solidarisk instrument, som SF med glæde vil benytte?
Lene Espersen (KF), 2000-04-11:
Jeg vil godt takke hr. Holger K. Nielsen, for nu bliver der i hvert fald delvis svaret på de spørgsmål, som bl.a. jeg stillede.
Jeg hørte stadig ikke hr. Holger K. Nielsen komme med nogen som helst konkrete bud på, hvor det lige præcis er, ansøgerlandene kan mærke det danske nej til euroen.
Nu får vi at vide, at der bliver nogle flere rum osv., men hvor er det præcis, det kan være med til at bremse udvidelsesprocessen?
Som jeg ser det, kan et dansk ja kun være med til at speede op på processen - altså præcis det modsatte af, hvad hr. Holger K. Nielsen påstår - idet et dansk ja jo vil trække i samme retning som det, samtlige ansøgerlande ønsker sig.
Det venter vi stadig på et svar på.
Så kan jeg forstå på hr. Holger K. Nielsen, at det bliver lidt af en tilståelsessag nu, for der er ikke rigtig
nogen konkrete politiske indrømmelser eller politiske konsekvenser for Danmark her og nu.
Men jeg hørte SF's ordfører sige, at det eneste sted, hvor man måske kan pege på, at der er noget konkret at komme efter, er, at vi frasiger os devalueringsinstrumentet, og det er jo reel snak, at SF nu begynder at tale for, at det ikke er et instrument, man skal fraskrive sig for evig tid.
Vi er uenige med SF i den bedømmelse, men jeg tager da hatten af for, at hr. Holger K. Nielsen i det mindste er så konkret og siger, at man mener, de instrumenter er så vigtige for Danmark, at man ikke vil frasige sig dem.
Elisabeth Arnold (RV), 2000-04-11:
Jeg ved, at der er mange SF'ere, som faktisk er glade for Europa, og som også synes, vi skal have
et godt og effektivt samarbejde i Europa, og jeg håber da, vi kan enes om, at europæisering er noget visionært og noget rigtigt, når vi taler om europæisk politik. Men jeg fik ikke svar på det, jeg spurgte om: Hvad er
det for en udvikling, Danmark holdes ude fra
, hvis vi skulle gå hen og sige nej - hvilket jeg ikke håber - hvad er det for en udvikling, vi ikke bliver trukket med i, hvis vi siger nej til den fælles valuta?
Jeg bad også hr. Holger K. Nielsen om at komme med en bedømmelse af, hvad det er for en udvikling, som Norge er fri for, når de nu står uden for det europæiske samarbejde.
Uden at være sur, og uden at hr. Holger K. Nielsen behøver at blive fornærmet, vil jeg gerne have et svar på det spørgsmål.
Mimi Jakobsen (CD), 2000-04-11:
Men jeg er ikke sur, og jeg spørger pænt en gang til.
Jeg vil gerne spørge om folkepensionen: Vil hr. Holger K. Nielsen eller en anden ikke godt bekræfte, at for så vidt Danmark ville fordoble folkepensionen, var der ikke et øje i forbindelse med euro og konvergenskrav, der kunne blande sig i det, bare vi sørgede for at finansiere det og ikke lavede et kæmpehul i kassen?
Det er det ene spørgsmål.
Det næste går på demokratisering og demokrati: Er der ikke en lille smule lys forude, set med hr. Holger K. Nielsens øjne, når man i stedet for at være blevet dikteret noget af de såkaldte rå markedskræfter, Deutsche Bundesbank og D-marken, der tidligere har kørt løbet på alle andres vegne, nu kan se et råd af ministre, der kan sidde og småskændes om det, for sig?
Og for det tredje: Vil hr. Holger K. Nielsen ikke godt erkende, at udvidelsen mod øst, som er en meget krævende proces - det er vi enige om - nok også kan bære, at Danmark tager stilling ved en euroafstemning?
Holger K. Nielsen (SF), 2000-04-11:
Jeg skal forsøge at besvare spørgsmålene.
Man skal ikke blive så sure på mig, for denne her røde lampe begynder altså at lyse meget hurtigt, det må jeg lige gøre opmærksom på.
Så jeg forsøger af bedste evne at besvare disse mange store komplicerede spørgsmål, så godt jeg kan. Til fru Lene Espersen, der siger, hun bliver ved, indtil hun får et svar: Jeg ved ikke, om det vil tilfredsstille denne her gang, men lad mig forsøge alligevel.
Jeg var ved at citere et Ritzau-telegram før, desværre havde jeg fået det forkerte papir med op, så nu vil jeg gøre det fuldstændig korrekt.
Det er Ritzau den 27. marts, der skriver følgende: »Den Europæiske Centralbank, ECB, er parat til at gribe ind med pengepolitiske midler for at bekæmpe inflation udløst af høje lønstigninger i Tyskland.«
Dette budskab
den portugisiske centralbankdirektør
, Vitor Constancio, med mandag den 27. marts i en kommentar til de igangværende tyske lønforhandlinger.
Efter min vurdering er det da tilfældet.
Lad mig tage artiklen i Berlingske Tidende fra i går, hvor der beskrives helt klare politikker på personskatteområdet.
Man vil have EU-landene til at nedsætte de laveste personskatter.
Det er efter vores vurdering meget fornuftigt, men det er da også at blande sig på helt, helt nye områder, og hele pointen i den nødvendige politiske integration er jo netop, at man skal have en mere ensartet udvikling af velfærdssystemerne på de forskellige områder. Jeg kan ikke svare præcis på, hvor man vil gå ind
, men jeg kan give nogle eksempler på, hvordan man i øjeblikket interesserer sig for helt nye områder - skattepolitik, socialpolitik, velfærdspolitik og lønpolitik.
Jeg siger bare, man er naiv og vil stikke befolkningen blår i øjnene, hvis man afviser, at det vil få store konsekvenser.
Hr. Claus Larsen-Jensen spørger om fastkurspolitikken.
Vi har ikke noget ønske om at ændre fastkurspolitikken, men jeg må spørge hr. Claus Larsen-Jensen: Er det ikke lidt ahistorisk, at fordi man ikke har brugt det instrument i 15-20 år, skal man fuldstændig fraskrive sig det?
Hvis hr. Claus Larsen-Jensen ikke bruger en skruenøgle i sit hus i et stykke tid, smider han den vel ikke væk, vel?
Og er det ikke trods alt lidt uklogt at smide et instrument væk, som kan blive aktuelt på et senere tidspunkt? Der er en fuldstændig mangel på historisk perspektiv i denne diskussion.
Alle tager udgangspunkt i, hvad der er sket de sidste 2, 3, 4 og 5 år, uden at tænke på, at en tilslutning til ØMU-en jo har langt mere vidtrækkende konsekvenser, fordi vi skal tænke 10, 15, 20, 25, 50, 100 år frem i tiden.
Når man tænker på, hvordan de økonomiske teorier har ændret sig, hvordan økonomerne ændrer opfattelse af, hvad der er godt og skidt, og hvad der er rigtigt og forkert, er det meget, meget hasarderet, at man vil give et endegyldigt svar på konsekvenserne af ØMU-medlemskabet ved at tage udgangspunkt i, hvad der er sagt de sidste 3, 4, 5, 10 og 15 år.
Vi skal tænke 50, 100 år frem i tiden, hvis det skal gøres ærligt,
og det sker altså ikke ved, at man bare henviser til, at man ikke har brugt et bestemt instrument i en kort periode.
Lene Espersen (KF), 2000-04-11:
Det kan godt være, vi læser forskellige meningsmålinger.
Jeg synes sådan set, at det har været en god tradition i Det Konservative Folkeparti, at der har været plads til skepsis, der har været plads til kritik.
Det er heller ikke sådan, at vi forventer, at folk bare siger ja og amen og accepterer alt, uden at vi virkelig skal argumentere for vores sag.
Men vi mener rent faktisk, at der er gode argumenter i denne her sag.
Jeg har personlig ikke ved de møder, jeg har været til i konservative kredse,
oplevet særlig megen modstand mod euroen; tværtimod har der måske været andre områder i EU-politikken, hvor man har sagt, at dér skal hælene sættes i på et eller andet tidspunkt.
Det er der også enighed om ikke kun i Det Konservative Folkeparti, men faktisk også bredt her i Folketinget.
Så jeg har ikke oplevet den skepsis, som hr. Frank Dahlgaard her giver udtryk for.
Charlotte Antonsen (V), 2000-04-11:
Jeg vil gerne igen spørge hr. Holger K. Nielsen, om SF er enig med Dansk Folkeparti i, at ja-siden fører landsskadelig virksomhed.
Det andet, jeg gerne vil spørge hr. Holger K. Nielsen om, er den dér gamle traver om det fleksible EU-samarbejde, som vi har hørt så meget om fra SF.
Har det noget som helst med euroafstemningen at gøre?
Holger K. Nielsen (SF), 2000-04-11:
Vi har haft diskussion så sent som for et par timer siden, og her var der fuldstændig enighed mellem SF's formand og SF's gruppeformand.
Fru Lene Espersen bliver ved med at hævde, at der ikke er nogen konkrete sager.
Jeg ved godt, at jeg kan nævne konkrete sager i de næste 2 timer, og alligevel vil fru Lene Espersen gå herop og sige, at hun ikke er tilfreds.
Men lad mig alligevel for sidste gang gentage: Jeg har nævnt lønpolitik, jeg har citeret Ritzautelegrammer, jeg har nævnt skattepolitik og en artikel fra Berlingske Tidende i går, og jeg har nævnt de forhandlinger, der er på regeringskonferencen om velfærdspolitik.
Det er da naivt at tro, at det ikke får nogen betydning, men hvis fru Lene Espersen vil give en garanti til befolkningen om, at EU ikke vil blande sig på de områder, må hun da godt det.
Så om udvidelsen, hvor man bliver ved med at sige, at et dansk nej i virkeligheden vil forsinke udvidelsen: Jeg tror, det er en forkert vurdering.
Jeg tror, det er afgørende for udvidelsesprocessen, at der kommer mere fleksibilitet ind i samarbejdet, altså at der bliver skabt muligheder for, at man kan få glidende overgangsordninger eller lange overgangsordninger og glidende medlemskab, og der kan blive skabt nogle rum, hvor man er med på de politiske områder uden nødvendigvis at være med på de økonomiske områder.
Det er af hensyn til sikkerhedspolitikken og for at få hurtigere gang i udvidelsen, der er en vigtig mission for SF.
Til fru Pernille Blach Hansen, der bliver ved med at spørge om devaluering og siger, det er usolidarisk at devaluere.
Det kommer da an på, i hvilken sammenhæng det foregår.
Da pundet og liren blev nedskrevet - jeg tror, det var i 1992 - var det fornuftigt, fordi de var kommer op i en for høj kurs, og der kan da være situationer, hvor der er en gensidig interesse i, at man ændrer valutakurserne.
Vi snakker om, at der kan være en situation, hvor et land kan komme i så store vanskeligheder i forhold til de andre lande, at der kan være en gensidig interesse i, at man bruger det instrument for at få situationen reddet i land.
Det, jeg bare siger, er, at der er ingen grund til at smide det instrument væk, ikke mindst i en situation, hvor det ikke er nødvendigt, at vi kommer med, og det er stadig væk her, jeg mener, at tilhængerne har deres store problem.
For mig er det svært at se nødvendigheden af, at vi skal med i ØMU'ens tredje fase.
Det går godt med den danske økonomi, vi har klaret os godt udenfor, og der er ingen, der kræver, at vi skal med.
Men alligevel bliver den beslutning presset igennem med de store politiske konsekvenser, der bliver følgen.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-04-11:
Jamen det er helt spøjst at stille spørgsmål til Venstre, når det så bliver Det Radikale Venstre, der svarer.
At vi ønskede at beholde kronen, var lysende klart.
Jeg synes også eksemplet med Sverige siger klart og tydeligt, at man respekterer, at svenskerne ved en selvstændig beslutning skal træffe afgørelse om, hvorvidt de ønsker at fjerne den svenske valuta til fordel for euroen.
Så jeg fastholder, at vi har stemt om det her før, og derfor fastholder jeg selvfølgelig også mit spørgsmål til Venstres ordfører, som går på den kommende afstemning: Hvis det bliver et nej, hvad Dansk Folkeparti meget håber,
Claus Larsen-Jensen (S), 2000-04-11:
Hr. Holger K. Nielsen siger, at fastkurspolitikken skal fastholdes, og så spørger jeg bare: Hvorfor skal vi så ikke have den indflydelse, vi kan få, på de økonomiske vilkår, der kommer til at gælde for os?
Det har jeg ikke fået svar på.
Med hensyn til devaluering: Hvornår er det, man gør det?
Det gør man, når man er i en svag situation.
Men hvad er situationen?
Er hr. Holger K. Nielsen ikke klar over, at i og med at vi frasiger os retten til devaluering - skruenøglen, som der blev sagt - har de andre altså også frasagt sig skruenøglen?
Det betyder, at alle dem, vi handler med, i virkeligheden ikke har mulighed for at falde os i ryggen ved at vinde en kortvarig gevinst til deres egen fordel.
Det er jo det, der følger med som det positive, og jeg vil gerne spørge hr. Holger K. Nielsen
: Hvad er perspektiverne for Danmark i fremtidens Europa?
En politisk marginaliseret rolle, eller hvad?
Hvad er perspektiverne for Europas udvikling ved et nej?
Hvor er vi på vej hen?
De andre lande ser EU som noget positivt.
Så vil jeg gerne spørge hr. Holger K. Nielsen med hensyn til lavere personskatter og diskussionen om mindre skat på arbejde: Er det sådan set ikke det samme, vi har lavet med pinsepakken for at sænke skatterne på de laveste og mellemindkomsterne?
Det sidste, jeg vil spørge om, hvis jeg må det, fru formand, er: Hr. Holger K. Nielsen prøvede at lægge afstand til Dansk Folkepartis nej, og det forstår jeg godt.
Men er hr. Holger K. Nielsen ikke enig i, at uanset nejets ophav er konsekvensen den samme? Rigtige venner kan ej købes for penge og slet ikke for euro ...
Niels Helveg Petersen (RV), 2000-04-11:
Jeg synes, hr. Holger K. Nielsen skulle tænke igennem, hvad det var, der affødte min bemærkning.
Det var, at der er to ordførere her, der har påstået, at vi tre gange har stemt om euroen.
Det er urigtigt.
Vi gjorde det ikke i 1992; det er vi enige om.
Vi gjorde det ikke 1998; det er vi også enige om.
I 1993 indgik afsnittet jo ikke i selve afstemningstemaet.
Men jeg er da enig i den politiske sammenhæng, der var i 1993, i de forhandlinger, vi førte derom, hvor vi sagde, at euroen er vi altså ikke med i i den tredje fase og den kan vi jo kun være med i, hvis der holdes en ny folkeafstemning.
Den sammenhæng er jeg da helt enig i.
Holger K. Nielsen (SF), 2000-04-11:
Jeg må sige, at det er temmelig overraskende at høre det her fra den danske regering.
Man kan diskutere, om vi stemte om ØMU'en i 1992.
Det er korrekt, at der i Maastrichttraktaten var en dansk protokol, som udskød spørgsmålet om ØMU-deltagelse.
Det kan man diskutere.
Men hele pointen i folkeafstemningen i 1993, det nationale kompromis og det nye grundlag, der blev skabt for folkeafstemningen, var jo netop, at vi så sagde: Nu tager vi ikke stilling længere, nu siger vi nej.
Det var netop, som det blev sagt dengang: Nu lader vi, som om vi skulle tage stilling i 1996, nu gør vi det i 1993 i stedet for.
Derfor er der jo en klar undtagelse, en opt out i forhold til ØMU'ens tredje fase.
Det var det, Socialdemokratiet, Det Radikale Venstre og SF forhandlede om i efteråret 1992, og som vi havde en stor folkelig debat om i foråret 1993, fordi det blev udmøntet i den såkaldte Edinburghafgørelse.
At det nu bliver fraskrevet enhver værdi, overrasker mig dybt og er, hvis det er rigtigt, hvis det er meningen hos Det Radikale Venstre og hos Socialdemokratiet, udtryk for en uhæderlighed over for befolkningen, som jeg ikke havde troet mulig.