runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Poul Nyrup Rasmussen (S), 1998-10-28:
SF er jo de gode gavers parti, hører jeg lige i øjeblikket.
Jeg troede, der var nye toner sidste år, da vi snakkede om finanslov og den slags, men sagt lidt lige ud af posen: Jeg kender faktisk ikke noget parti herinde, der ikke også er de gode gavers parti, når det gælder pensionisterne og andre grupper.
Må jeg ikke have lov at sige, hvis vi tager boligydelsen, at det, som by- og boligministeren har foreslået, faktisk er et meget menneskeligt og også et meget socialt afbalanceret forslag.
Der er virkelig sørget for, at det er de bredeste skuldre, der skal bære byrden, hvis vi nu holder os til, hvad der rent faktisk er realiteten; noget andet er, hvad der står eller bliver sagt.
Men hvis vi holder os til det, som lovforslaget går ud på, fremgår det heraf, hvis vi tager en enlig folkepensionist og ser på, hvordan sådan en enlig folkepensionist, der kun har folkepensionen og måske ATP, vil være stillet, at ingen i disse grupper med små indkomster og små ekstraindkomster får andet end en i det store og hele uændret boligydelse, når huslejen ligger i området 3.000-4.000 kr. om måneden.
Det er trods alt den almindelige familien Danmark, vi her taler om, og derfor synes jeg, det er urimeligt, at SF nu hopper på den galej, at man vil give landets pensionister det indtryk, at nu kommer vi rigtig efter dem.
Det er jo ikke sandt, må jeg sige til fru Pernille Frahm.
Skal vi ikke én gang til sige til hinanden, at vi står os bedst ved at fortælle sandheden, også til landets pensionister?
Jeg kan sige til landets pensionister, at vi ikke er en regering, der har tænkt sig at komme og ødelægge danske folkepensionisters huslejeforhold, naturligvis ikke, og derfor er forslaget også indrettet så fornuftigt, som det faktisk er.
Jeg vil opfordre fru Pernille Frahm til at se på tallene, læse bemærkningerne og gå i udvalgsarbejde.
Det er et spørgsmål til by- og boligministeren.
Få det hele belyst!
Så vil man se, at det er meget fornuftigt.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Anders Samuelsen (RV), 1998-10-29:
Da Det Radikale Venstres normale ordfører, hr. Morten Helveg Petersen, ikke er til stede, skal jeg fremlægge følgende: I Det Radikale Venstre er vi tilfredse med, at vi i dag skal behandle lovforslaget om ændring af bl.a. dieselafgifterne. Det er Det Radikale Venstres politik, at vi igennem afgiftsinstrumentet skal forsøge at dreje forbruget i en mere miljøvenlig retning.
En lang række undersøgelser har vist, at vi ved at beskatte de miljøbelastende brændstoffer hårdere vil se, at forbrugerne vælger de billigere og mindre miljøbelastende brændstoffer.
Det mener vi er en fornuftig måde at bruge afgiftsinstrumentet på.
Forslaget er en udløber af pinsepakken i foråret, hvor der blev opnået enighed om at forhøje benzinafgifterne.
Dieselafgifterne og forholdet mellem diesel- og benzinpriserne blev der imidlertid ikke pillet ved.
Forslaget omhandler to vigtige tiltag, som vil komme miljøet til gode:
Først og fremmest handler det om at få flere mennesker til at bruge den nye, svovlfattige diesel frem for den almindelige dieselolie.
Afgiften på den svovlfattige dieselolie sættes derfor ned, mens afgiften på den øvrige diesel, som er mere miljøbelastende, sættes op.
Den foreslåede ændring af afgifterne vil reducere miljøbelastningen, når det fremover bedre kan betale sig at tanke svovlfattig diesel frem for almindelig diesel.
Og forslaget vil betyde en reduktion af partikeludslippet fra dieselbiler med ca. 13 pct., og derudover vil brugen af filtre og specielle katalysatorer kunne nedbringe forureningen yderligere. Samtidig med at afgiften på den svovlfattige dieselolie nedsættes, forhøjes afgiften på de dieseldrevne biler tilsvarende.
Det skyldes ikke mindst, at pinsepakken gjorde benzinen dyrere, hvilket alt andet lige vil gøre det mere attraktivt at købe dieseldrevne biler.
Endelig indeholder forslaget et par småændringer i forbindelse med registreringsafgiften og månedsafgiften for tilflyttere fra Færøerne og Grønland, som ligeledes er fornuftige.
Det Radikale Venstre kan på den baggrund støtte lovforslaget.
Søren Kolstrup (EL), 1998-10-29:
Det var jo interessant at høre, at CD gerne vil se på miljøet, men hvad er så CD's alternativ til dette lovforslag?
Vi ved jo, at partiklerne fra diesel er med til at slå flere mennesker ihjel i det her samfund end trafikulykker.
Så det vil være meget interessant at se, hvad CD's alternative miljøstrategi i forhold til det her er - ikke fordi jeg synes, det her er et stort lovforslag; virkningen er bittebittelille.
Sonja Albrink (CD), 1998-10-29:
Jeg skal kort sige, hvad CD's forslag er: Det er at sætte afgifterne på bilerne lidt ned, så folk får råd til at skifte deres gamle biler ud i stedet for at køre rundt i dem.
Vi ser gerne, at afgifterne bliver sat ned, så folk kan få nogle lidt mindre, men til gengæld nye biler.
Det går vi ind for.
Søren Kolstrup (EL), 1998-10-29:
Hvad så med buskørslen i København f.eks.?
Det er jo dér, der virkelig er de store koncentrationer.
Mener CD så også, at den nævnte mekanisme vil fungere i hovedstaden?
Sonja Albrink (CD), 1998-10-29:
Jeg synes, vi skal tage debatten om den kollektive trafik en anden dag.
Så lad os se på den kollektive trafik dér.
Men den kollektive trafik fungerer ikke ordentligt i dag.
Den fungerer nogle steder, men det kan ikke være rigtigt, at man stadig væk skal være en time undervejs, når man skal fra Charlottenlund til det indre København.
Så er man nødt til at tage sin bil.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 1998-10-29:
Når jeg ser på sigtet med dette forslag, nemlig, som det hedder, at reducere partikelemissionen, partikeludslippet, fra dieselkøretøjer, mener jeg, at det er rigtigt.
Der er knæsat et rigtigt princip her i dette forslag.
Jeg er meget enig i det, som Fremskridtspartiets ordfører nævnte, nemlig at det, man gjorde med den blyfri benzin for en halv snes år siden, var en rigtig udvikling.
Jeg mener, at der her er tale om den samme principielle tænkning, som vi er enige i fra Kristeligt Folkepartis side.
Vi må finde incitamenter, så vi virkelig får biler, der forurener mindre, og her kan vi givetvis komme endnu længere.
Vi hilser det sigte velkommen.
Det er den miljømæssige del, den er vi helt enig i.
Så er der også en anden del, og det er den fiskale, den økonomiske.
Det er jo sådan, at Kristeligt Folkeparti i dag skal til finanslovforhandlinger, og når det handler om at kræve penge ind, jamen så kommer det her jo til at indgå i en større sammenhæng.
Så dette vil blive medbragt sammen med mange forskellige tanker og ønsker, vi kommer med, og jeg tror godt, skatteministeren kan forstå, at det er naturligt at sætte det ind i den rette finanspolitiske sammenhæng.
Men miljødelen bakker vi helt op om.
Svend Heiselberg (V), 1998-10-29:
Jeg vil gerne spørge skatteministeren, om lovforslaget her er udgiftsneutralt for bilejerne, eller om det er sådan, at det vil betyde en betydelig større udgift for bilejerne.
Det var det, jeg klart gjorde opmærksom på, at vi ønsker ikke fra Venstres side at være med til at blive ved med at malke bilejerne for nye afgifter og nye skatter.
Nu har vi pålagt bilejerne en afgift på 35-36 mia. kr. om året.
Det er helt urimeligt. Og så al det miljøhysteri, som man forsøger at bilde befolkningen ind, for at man kan få flere skatter og afgifter ind i statskassen.
For det er jo det, man bruger miljøhysteriet til.
Ole Stavad (S), 1998-10-29:
Jamen tak til hr. Óli Breckmann for serviceoplysningen, så vi ikke serverer noget forkert.
Vi vil sætte vand over.
Til hr. Søren Kolstrup vil jeg bare sige, at jeg bliver lidt i tvivl om, hvorvidt hr. Søren Kolstrup helt har forstået rækkevidden af det, han medvirker til, for Helmer Olsen fra Rødovre, som jeg forstod plejer at skulle til Sverige for at hente noget svovlfri diesel, vil, når vi kommer efter 1. januar og har fået det her vedtaget, kunne købe den slags diesel på de danske tankstationer, og dermed vil man kunne arbejde sammen også om de andre tekniske fremskridt, som Helmer Olsen har gennemført. Dermed ligger der nogle muligheder, som vi umiddelbart i forhold til en stor del af vores buspark får forærende, for man har allerede, som jeg får det oplyst, den form for teknik installeret i busserne.
Men det kan bare ikke arbejde sammen med den diesel, som de benytter i dag, og man får ikke gevinsten.
Derfor får vi på bussiden en dobbeltgevinst.
Vi får først virkningen af den meget, meget lette diesel med 0,005 pct. svovlindhold, og derefter får vi, i kraft af at vi kommer ned på så lavt et svovlindhold, det, at det kan arbejde sammen med de filtre, der er installeret i bilen.
Det er det, som jeg hører at Helmer Olsen har gjort.
Det er det, vi vil se, så snart den rigtige diesel kommer på busserne i København og andre steder.
Derudover mener jeg også, vi skal arbejde videre med, hvordan vi skal få det til at omfatte øvrige biler.
Så jeg er ikke sikker på andet, end at hr. Søren Kolstrup medvirker til noget, der er endnu bedre, end han havde troet, og det er jo ikke så ringe endda, når det er den vej rundt. Til hr. Svend Heiselberg: Jeg synes, det var, som om man så Venstres sande ansigt; det var, som om hr. Svend Heiselberg et kort øjeblik fik smidt den flotte klædning, vi ser, Venstrefolk går rundt med.
Det var, som om man så den dér Roald Als-tegning med urklædningen nedenunder; den kom
rigtigt frem her med snakken om miljøhysteri.
Er det miljøhysteri, at vi bruger de fremskridt, der rent faktisk sker, til at sikre, at mennesker ikke bliver belastet med sygdomme og det, der er endnu værre, i vores storbyer på grund af partikelforurening?
Det kalder jeg ikke
hysteri.
Hvis vi tager det lovforslag, der ligger her, kan man se, at der er en indtægtsside, og der er en udgiftsside.
Vi erkender, at miljø koster penge, og derfor går en væsentlig del af den indtægt, der kommer ind her, til at finansiere, at det bliver den miljølette, den nye svovllette diesel og kun den, der bliver brugt, og det bliver kun den, der vil være på de danske tankstationer.
Så hvis der er behov for lidt supplerende oplysninger, vil jeg meget gerne bidrage i den sammenhæng, og jeg håber, at når vi har været igennem udvalgsarbejdet
Svend Heiselberg (V), 1998-10-29:
Så vil jeg gerne fortælle skatteministeren, at i sidste uge kom der jo netop en miljørapport, der fortalte, at luften i København rent faktisk aldrig har været renere, end den er nu, og det på trods af, at der er kommet betydelig flere biler.
Men alligevel bliver man ved med at bilde folk ind, at man er ved at dø af at bevæge sig ud i byen på grund af svineri, miljøproblemer osv.
Ole Stavad (S), 1998-10-29:
Den bliver fuldstændig afbalanceret her med dieselafgiften.
Deraf bruger vi godt halvdelen til at sikre, at vi får den rigtige eller den svovllette miljødiesel.
Derfor er det forkert, det, hr. Svend Heiselberg startede med at sige, at det her ikke var investering i miljø.
Men det er også rigtigt, som hr. Aage Frandsen sagde, at der er både en stramning i det her, og der er en miljøindsats.
Sonja Albrink (CD), 1998-10-29:
Som tidligere ordførere allerede har tilkendegivet, er det her forslag jo en del af en tidligere aftale med SF og Enhedslisten.
Og jeg må straks tilkendegive, at i CD kan vi ikke støtte det lovforslag, som ligger til behandling her i dag.
Vi vil gerne være med til at kigge på miljøet
Så alt i alt siger vi nej til forslaget.
Klaus Kjær (DF), 1998-10-29:
Det lyder jo meget tilforladeligt og miljøvenligt, at man vil reducere afgiften på den svovlfattige benzin med 9 øre mod tilsvarende at sætte afgiften på den svovlholdige benzin op med 9 øre.
Det lyder jo, som om det er et ægte miljøtiltag, man her vil iværksætte.
Så langt kan Dansk Folkeparti selvfølgelig godt være med; det er helt fornuftigt.
Men så kommer overbygningerne og de konsekvenser, de medfører.
Man kunne vel lige så godt have sagt, at det ikke er hensigtsmæssigt, fordi provenuet fra benzinafgiften dermed også vil falde, og det kunne nok være en mere sandsynlig forklaring på det.
Men for at forhindre flugten fra benzinbilismen over til dieselbilismen - uanset om det skyldes miljøet eller frygten for at miste et afgiftsprovenu - for at forhindre dét siger man: Jamen så må vi sandelig alligevel ikke gøre det attraktivt at køre på diesel, så vi forhøjer udligningsafgiften på diesel.
Så summa summarum er, at merprovenuet til staten bliver 175 mio. kr. i 1999, stigende til 270 mio. kr. i år 2002, finansieret af den lettelse eller i hvert fald den miljøforbedring, der egentlig kunne ligge i, at disse bilister valgte at køre på den mindre svovlholdige diesel.
Men resultatet af det er, at dieselbilisterne får en merafgift på op til 270 mio. kr. i år 2002, og Dansk Folkeparti kan naturligvis ikke medvirke til at støtte det forslag på det foreliggende grundlag.
Spørgsmålet om registreringsafgiften for tilflyttere fra Færøerne og Grønland ser vi i Dansk Folkeparti på den måde, at naturligvis skal der gælde tilsvarende regler for de personer, vil jeg sige - færinger og grønlændere anser vi jo ikke for at være udlændinge - som har købt et motorkøretøj relativt billigt med hensyn til registreringsafgift i det pågældende land eller det pågældende område, selvfølgelig skal der gælde tilsvarende regler for færinger og grønlændere, når de ønsker at medføre et sådant motorkøretøj til Danmark, som dem, der gælder for alle andre nationaliteter, som har erhvervet et motorkøretøj billigt set i forhold til de danske registreringsregler.
Frode Sørensen (S), 1998-10-29:
Den internationale og globale økonomiske udvikling går i retning af lettere, hurtigere og flere økonomiske transaktioner på tværs af grænserne.
Den internationale kapital tiltrækkes naturligt nok mest af de steder, hvor beskatningen er lavest, og hvor udbyttet er størst.
Det kan medføre en skævvridning af de nationale muligheder for at have en selvstændig beskatningsprofil.
Men man kan også indvende, at man i et samfund ikke har megen glæde af at optræde selvstændigt, hvis ikke man har noget at have sin selvstændighed i.
Derfor foreslår skatteministeren nu at forenkle de danske regler om den internationale beskatning af avancer og udbytter i de internationale koncerner. Sigtet i forslaget er en ligestilling af danskejede og udenlandskejede internationale koncerner, så det f.eks. bliver mindre tiltrækkende at udflage en hel dansk virksomhed, altså at bibeholde det danske ejerforhold, men at aktiviteterne i realiteten flyttes til udlandet.
Regeringen vil nu reformere skatten på de udbytter og aktieavancer, som stammer fra danske moderselskaber og aktionærer i selskaber, som befinder sig i udlandet.
Hertil kommer, at den danske kildeskat på det afkast, som danske datterselskaber giver sine udenlandske moderselskaber, afskaffes.
I forlængelse heraf foreslår ministeren så, at den såkaldte CFC-beskatning udvides på to punkter.
For det første sætter man grænsen for denne beskatning ned fra en ejerandel af aktiekapitalen på 50 pct. til 25 pct., og det flugter jo fint med reglerne for, hvornår et selskab skal beskattes som moderselskab.
Det medfører, at den samlede skat bliver præcis den samme, som hvis den finansielle aktivitet var foregået i Danmark.
Forslaget bygger altså på fire hovedlinjer, nemlig at fritage udbytter fra udenlandske datterselskaber til danskejede moderselskaber for skat i Danmark på visse betingelser; at udvide grundlaget for den såkaldte CFC-beskatning; at ligestille aktionærerne i skattemæssig henseende; samt at beskytte bedre mod den såkaldte tynde kapitalisering.
Forslaget er, som det måske fremgår her, ret så kompliceret, og derfor er det også svært at give et konkret hammer- og nagelfast bud på, hvor stort et provenutab forslaget vil medføre.
Ministeriet skyder på, at der vil blive en mindre indtægt på ikke over 100 mio. kr.
Men det kan meget vel være, at provenutabet vil blive neutraliseret af en større interesse for at lægge datterselskaber i Danmark.
Umiddelbart ser det ud, som om forslaget kan opfylde de krav om administrative forenklinger og en hensigtsmæssig erhvervsskattelovgivning, som de fleste partier her i salen går ind for.
Socialdemokratiet kan i hvert fald støtte forslaget og ser frem til en god og grundig behandling i Skatteudvalget.
Så skal jeg i Det Radikale Venstres ordførers, hr. Morten Helveg Petersens, fravær meddele, at De Radikale kan støtte forslaget.
Erik Mortensen (S), 1998-10-29:
Man må nok sige, at ad snørklede veje er det nuværende system med tilskud til mindre erhvervsvirksomheder kommet til verden.
Det var i forbindelse med ambien og afviklingen af ambien, at der blev indført et tilskud på 6.000 kr. til de mindre, private erhvervsdrivende.
Det er jo i sig selv ikke noget argument for, at det er den højere logik, der præger det, så derfor er der sådan set al mulig god grund til at revidere på situationen.
Der er stadig væk ingen tvivl om, at mindre virksomheder har et behov for at få hjælp og støtte til en aflastning i den daglige administration, og derfor sker der det i øjeblikket, at der sideløbende med dette lovforslag udarbejdes et regelsæt i Erhvervsministeriet, hvorefter private kan etablere en administrationsordning, som mindre virksomheder kan tilslutte sig.
Det tror jeg er et meget stort ønske for mange helt små privatejede og også selskabsejede firmaer.
For at få ordningen i gang lægges der fra regeringens side op til, at man vil lave en introduktionsrabat til de firmaer, der ønsker at benytte sig af ordningen, og det vil så fungere på den måde, at man nedtrapper tilskuddet, som man kender det i dag, samtidig med at man introducerer det nye, en ganske udmærket løsning, som mange vil få glæde af.
Slutresultatet bliver selvfølgelig, at når vi er færdige med henholdsvis introduktion og afvikling af det kendte, er vi tilbage i en situation, hvor den, der bestiller varen, også betaler prisen, altså i det omfang man vil have udført administrativt arbejde uden for huset.
Det er jo ikke et ukendt princip, så jeg går ud fra, at der er god forståelse for netop denne model, og på baggrund af det kan jeg på Socialdemokratiets vegne anbefale lovforslaget.
Charlotte Antonsen (V), 1998-10-29:
Da Venstres ordfører, fru Mariann Fischer Boel, ikke kan være til stede, vil jeg fremføre følgende fra Venstre: I fredags var der en artikel i Børsen vedrørende en analyse foretaget af DTI Erhvervsanalyser for Erhvervs- og Selskabsstyrelsen.
Analysen beregnede effekten af de administrative byrder for fem virksomhedstyper.
Det var helt klart, at de små virksomheder var de indlysende hårdest belastede.
For eksempel var administrationsomkostningerne pr. ansat i landbruget på 32.490 kr. Netop med den nævnte analyse mener jeg, det er vanskeligt at forstå, at skatteministeren nu vil udfase administrationsgodtgørelsen, der for den enkelte virksomhed kan udgøre maksimalt 6.000 kr., og det gælder så for en virksomhed uden ansatte. Ganske vist har erhvervsministeren planer om at anvende en del af det sparede provenu fra administrationsgodtgørelsen til en form for introduktionsrabat til et nyt begreb, der kommer til at hedde erhvervsservice.
Det spørgsmål må vi af gode grunde vente med at forholde os til, idet vi ikke kender indholdet og dermed betingelserne for den nye ordning, men hvis erhvervsministeren med ideerne om erhvervsservicekonceptet helt har opgivet at gøre noget ved virksomhedernes administrationsbøvl, så er det ganske enkelt for ringe.
I Venstre har vi bestemt ikke sympati for tanken om at afskaffe administrationsgodtgørelsen, især da vi slet ikke ved, hvad der bliver sat i stedet.
Flemming Hansen (KF), 1998-10-29:
Når man ser på talstørrelserne 6.000 kr. og 2.000 kr., virker det som små tal, men når man senere i bemærkningerne til lovforslaget kan se, at der er 195.000 personer, som i dag har denne ret og dermed bruger den, må man nok sige, at der er tale om et indgreb af meget betydelige dimensioner.
Man fjerner tilskuddet til en række mindre virksomheder og opretter i stedet noget, man kalder et erhvervsservicetilbud, som især mindre virksomheder skal kunne have glæde af, men det kan jeg for det første stille mig tvivlende over for, og for det andet skal man huske på, at det skal de mindre virksomheder selv betale for, når introduktionsperioden er overstået.
Vi tror ikke på den idé, og vi kan derfor ikke stemme for dette lovforslag.
Og når jeg ikke tror på den idé, er det ikke så meget, fordi det hører under skatteministeren, men jo simpelt hen, fordi de små virksomheder slet ikke har tillid
til de offentlige systemer
De tror ikke på dem, og de vil ikke samarbejde med dem, så de ville utvivlsomt hellere have fortsat med denne ordning, og alene af den grund kan vi ikke støtte sagen.
Aage Frandsen (SF), 1998-10-29:
Lovforslaget indebærer jo en gradvis fjernelse af administationsgodtgørelsen for små virksomheder, og i forslaget argumenteres der for, at der ikke er behov for den.
Og sådan et argument kan vi godt forstå, og ud fra den betragtning kunne vi jo støtte forslaget, men set i forhold til to andre sager, vi har diskuteret i dag, og hvor man giver 700 mio. kr. det ene sted og 1 mia. kr. det andet sted, synes vi sådan set, at det er lidt svært ved samme lejlighed at sige ja til et forslag, der indebærer, at man tager 300 mio. kr. fra de små virksomheder.
Det kræver i hvert fald en vis pædagogik at forklare, at det her er en god løsning for de pågældende virksomheder, og derfor vil vi godt se nærmere på det berettigede i at fjerne godtgørelsen.
Vi vil godt se på virkningerne heraf, og vi vil også godt se det i en større sammenhæng, og det vil sige se
på, om der er balance i, hvad vi giver ud af penge her og dér.
Det betyder, at vores stilling til lovforslaget er, at vi afventer, hvad der kommer ud af vores nærmere undersøgelser, og at vi derefter tager stilling til det.
Det betyder altså, at vi hverken siger ja eller nej nu, men stiller os afventende.
Klaus Kjær (DF), 1998-10-29:
Som udgangspunkt er Dansk Folkeparti imod enhver form for statstilskud, men hvor det drejer sig om et tilskud, der nærmest har karakter af en symbolsk godtgørelse for det hoveriarbejde, som erhvervslivet udfører for statens administration, er det her vel nærmest på sin plads.
Jeg skal i den forbindelse gøre opmærksom på, at erhvervslivet ifølge Erhvervsministeriets egne beregninger udfører administrativt arbejde for 22 mia. kr. om året for det offentlige.
Nu skal de små virksomheder så arbejde for halv pris i det første år og ganske gratis fra året efter for staten.
Godt nok skal 150 mio. kr. anvendes som en såkaldt introduktionsrabat for de virksomheder, som ønsker at gå ud i byen og købe privat arbejdskraft til at administrere deres lille virksomhed med, men mere end en introduktionsrabat kan det jo ikke blive til.
Og det er jo sådan set næsten et svar til hr. Aage Frandsen, som spørger, om der er balance i det, for det fremgår helt tydeligt af bemærkningerne, at der ikke er balance i det her: 150 mio. kr. i introduktionsrabat, og herefter er det jo op til erhvervslivet selv at finansiere administrationen af virksomhederne. Og netop i sådan en situation, hvor det drejer sig om en ganske lille virksomhed med op til 3 ansatte, vil det jo blive sådan, at man på længere sigt ganske enkelt ikke har råd til at gå ud og købe
Det kan godt være, at man vil prøve det det første år, hvor man får introduktionsrabatten, men på længere sigt kan det ikke forsvares økonomisk.
Og det vil sige, at det så igen er den lille arbejdsgiver, som skal sidde og arbejde gratis
for staten, for han vil selvfølgelig vælge selv at udføre det administrative arbejde.
Så et gratis arbejde for staten er, hvad det her forslag medfører.
Sonja Albrink (CD), 1998-10-29:
Det, CD ønsker, er, at de små virksomheder har så gode vilkår og betingelser som overhovedet muligt, og om virksomhederne får gavn af det her, er også noget, vi vil kigge på både i udvalget og under finanslovforhandlingerne.
Så alt i alt: Intet signal fra CD bortset fra, at vi gerne medvirker til at få kigget på de problemer, der ligger i forslaget.