runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jens Kirk (V), 2001-01-09:
Tak for bemærkningerne fra fødevareministeren.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-01-09:
Men hensyn til det sidste spørgsmål er vi naturligvis i Enhedslisten meget opmærksomme på retssikkerheden også i den her sag.
Vi har ikke i den formulering af lovforslaget, som ligger her, kunnet se noget, som kan være et problem for retssikkerheden.
Det må jeg sige.
Jeg ved ikke, hvad hr. Kirk kan tænke på i den forbindelse, for det, der jo bare er tale om, er, at man oplyser, at noget, som ikke har været i orden, ja, det har altså ikke været i orden.
Når det er rettet, kommer der en oplysning om, at det er rettet.
Hvordan det skulle kunne give noget egentligt problem
for retssikkerheden, det har jeg lidt svært ved at se.
Med hensyn til fru Annie Lunde Hansens forståelse af det med at lukke virksomheder, så må jeg indrømme, at jeg ikke rigtig forstår CD's tankegang.
Hvis CD's tankegang er, at vi skal lukke virksomheden hver gang, der er en fejl, som ellers kunne give anledning til offentliggørelse - efter det forslag, der ligger her - så ville vi altså komme til at lukke et fortvivlende stort antal virksomheder meget ofte. Jeg kan slet ikke forestille mig, at det kan være CD's idé.
Derfor må CD's virkelige idé formentlig være, at der ikke skal ske noget.
Men o.k., det kan være, jeg tager fejl, og at CD's politik er, at vi altså nu skal til at lukke virksomheder på samlebånd og for alvor til at lukke ned.
Nu skal den store kødhammer altså til at falde.
Dusinvis af bagerier, restaurationer osv. skal lukkes på stribe.
Det må være konsekvensen af CD's synspunkt, ellers hænger det ikke sammen.
Men jeg må bare sige, at jeg simpelt hen ikke forstår det.
Annie Lunde Hansen (CD), 2001-01-09:
Jeg håber da, at det her drejer sig om fødevarer og sunde fødevarer hos bagere, slagtere og på restauranter, og hvor det ellers er.
For mig drejer det sig ikke om at lukke nogle butikker, men det drejer sig om, at hvis ikke de brodne kar retter sig efter de direktiver, de får, og den rådgivning, de får, jamen så er der da kun én vej.
Vi kan da ikke blive ved med at æde skidtet eller købe skidtet i deres butikker.
Så må man da lukke biksen på et tidspunkt, hvis ikke vedkommende vil leve op til de direktiver og påbud, og hvad de ellers får at vide.
Jamen jeg kan ikke se, at jeg skulle holde hånden over nogen ved det, tværtimod. Jeg ser gerne, at man tager imod rådgivning, og jeg ser gerne, at tingene bliver rettet, og det får man en respit til at gøre, når kontrolmyndighederne kommer ud.
Selv en bager ved udmærket godt, om der er kakerlakker i hans bageri, og han kan risikere at få det i franskbrødet.
På restauranterne ved man også, hvad der kan ske, hvis ikke de vasker deres hænder osv.
Ritt Bjerregaard (S), 2001-01-09:
Det er selvfølgelig meget betænkeligt at afbryde en engageret debat med en enkelt faktuel oplysning, men det vover jeg altså alligevel.
Det er da klart, at hvis der er butikker eller virksomheder, der er af en sådan art som den, fru Annie Lunde Hansen her beskriver, så bliver de lukket.
Det er lovgivningen på det her område.
Det er slet ikke det, vi diskuterer.
Vi diskuterer lige præcist det mellemområde, som flere af ordførerne har været inde på.
Nej, vi lukker selvfølgelig butikker, der har hygiejneforhold som dem, der er tale om i de beskrivelser, fru Annie Lunde Hansen har givet.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-01-09:
Jamen jeg synes, at vi i udvalget skulle prøve at få beskrevet det, som ministeren betegner som et mellemområde, for det kunne jo være, at det kunne bringe CD nærmere til os andre.
Det tror jeg i og for sig, for det kan være, at der også gemmer sig nogle misforståelser i det.
Så derfor vil jeg egentlig opfordre til, at vi får gjort det, for jeg synes, at den her debat så udmærket har vist, at vi har et område - jeg kaldte det for det forebyggende, ministeren kalder det for et mellemområde.
Det er et område, hvor vi går ind og bruger nogle redskaber, der er forholdsvis mere raffinerede, men som har en effekt, der skal forhindre, at vi i så mange situationer kommer til den sidste konsekvens, som er lukning.
Der er jo ingen, der er særlig interesseret i at lukke virksomheder.
Vi skulle sådan set arbejde på at undgå, at det blev nødvendigt.
Jeg tror, vi vil kunne få det beskrevet i udvalget.
Så vil jeg da håbe, at det kunne føre til, at vi kunne få CD med på offentliggørelse af måleresultater.
Jens Kirk (V), 2001-01-09:
Til hr. Keld Albrechtsen vil jeg sige: Hvis vi har en rovmorder, så er der ret bestemte retsregler for, hvad vi må og ikke må. Det er der ikke helt her.
Her kan man offentliggøre resultater, som bagefter kan vise sig at være forkerte.
Man kan ikke udnytte alle klagemuligheder.
Mener hr. Keld Albrechtsen ikke, at det er en svaghed ved lovforslaget?
Keld Albrechtsen (EL), 2001-01-09:
Der vil jo pålægges fødevareregionerne et klart ansvar for, at de oplysninger, som offentliggøres, er korrekte, og det vil også på den måde være med til at højne kvaliteten af det arbejde, som finder sted.
Jeg er ikke bekendt med - det er muligt, ministeren kan komme med flere oplysninger om det - at den praksis, man f.eks. havde i København i Levnedsmiddelkontrollen, da man offentliggjorde oplysninger vedrørende restauranter osv., skulle give forkerte oplysninger lagt frem for offentligheden.
Jeg tror faktisk ikke, det var sådan.
Det var et rimelig omhyggeligt stykke arbejde, der blev gjort.
Der må vi have den tiltro til vores fødevareregion, og derfor tror jeg ikke, at der er et retssikkerhedsproblem.
Men vi kan jo hos ministeren under udvalgsarbejdet få oplysning om, hvordan det fungerede i den periode i København, og så kan vi jo kigge på de erfaringer, for Enhedslisten vil naturligvis lytte til enhver betænkelighed, der kan være på retssikkerhedsområdet. Vores bedømmelse har bare været, at det ikke er en risiko, der er af betydning, når vi ser på det her regelsæt. Det er vores konkrete bedømmelse.
Annie Lunde Hansen (CD), 2001-01-09:
Ja, men der er nogle mennesker, hvor hverken raffinerede midler eller forebyggelse hjælper.
Så vil jeg hellere i en bagerbutik, der er fyldt med kakerlakker, sur flødeskum på lagkagen, eller hvad vi nu ellers kan finde på, se en seddel på døren, hvor der står
, at desværre kan man ikke købe i denne butik, før tingene er bragt i orden, i stedet for at oplysningerne er ude på Internettet, hvor 30-40 pct. af den danske befolkning ikke engang kan komme ud, fordi de ikke har apparaturet til det, og fordi de ikke interesserer sig for det. Sådan et IT-samfund lever vi altså ikke i endnu. Herinde har vi det, men der er mange mennesker ude i den danske befolkning, der ikke har det, og de vil nok hellere have en seddel på døren, indtil fejlen er rettet.
Og hvis vedkommende ikke retter fejlen, bliver døren ikke åbnet igen.
Så er det et broddent kar, som vi godt kan undvære.
Thorkild B. Fransgaard (FRI), 2001-01-09:
I Danmark har vi formentlig verdens mest omfangsrige fødevarekontrol; det gælder ude ved landbruget, i fødevarevirksomhederne, i butikkerne.
Men nu skal vi også passe på ikke at gøre det så omfangsrigt, at det bliver mere vildledende end vejledende for forbrugerne herhjemme i Danmark - det er vi i Frihed 2000 nervøse for - ved at vi udvider offentliggørelse af de resultater, der nu er, og de prøver, der bliver taget rundtomkring.
Vi ved, at det er ganske få, der går op i og følger de prøveresultater, men selv om det kun er 10 pct. af befolkningen, kan de resultater alligevel meget nemt være vildledende, hvis det udvides meget mere, end det er i forvejen.
Generelt er vi imod offentliggørelse af den slags resultater, men vi er også til at forhandle med i Frihed
Hvis vi kunne finde en løsning, sådan at det gjaldt grovovertrædere, dem, der ikke vil gøre noget ved de fejl, de har, når det er i en butik eller ude i en forarbejdningsvirksomhed, så kan jeg godt være med til, at de skal offentliggøres, så der kan sættes en stopper for de ganske få, der ikke vil opfylde forholdene, men det er jo kun ganske få. Men det kan ikke være rigtigt, for der er andre, der gør, hvad der er bedst muligt, og der vil ske et uheld indimellem.
Hvem er skyld i det?
Ja, der kan man så gå tilbage, hvad enten det nu er den ene eller den anden, men det kan ikke være rigtigt, at de omgående skal hænges ud, for sådan føler de det, de mennesker, der har været, jeg bruger udtrykket uheldige.
De føler det sådan, at de er sat i gabestokken og bliver hængt ud, og det kan da ikke være til gavn for dem, men det kan da heller ikke være til gavn for forbrugerne.
Det er derfor, jeg siger, at nu skal vi passe på ikke at gøre det mere vildledende end vejledende.
Derfor vil vi være meget skeptiske over for det her. Dog er der noget, som jeg godt kan lide, hvis jeg må bruge det udtryk - det er nordjysk - og det er med hensyn til bemærkningerne, hvor der står, at det nu lovfæstes, at hvis der kommer en kontrollant ud til en virksomhed eller en butik og der ligger et analyseresultat, som han ikke er tilfreds med, så kan den pågældende virksomhed kræve en kontrolprøve, som sendes ind.
Det lyder rigtigt.
Det er muligt, at jeg ikke har gennemlæst det nok, men jeg vil godt spørge om, hvorvidt den virksomhed, der kræver sådan en kontrolprøve, ikke får offentliggjort noget, før også den prøve foreligger.
Men det overordnede i det er måske, at det virkelig kan lade sig gøre, som der står i fremsættelsen, at dreje det hele hen imod en mere informativ indsats over for forbrugeren, i stedet for at flere skal hænges ud.
Jeg kan nu ikke se, hvor det står henne i lovforslaget, men det står i fremsættelsen.
Hvis jeg kan overbevise udvalget om det, vil jeg blive meget glad.
Christian H. Hansen (DF), 2001-01-09:
Det er bare et ganske enkelt lille spørgsmål til hr. Fransgaard, for jeg blev lidt nervøs ved det, hr. Fransgaard sagde om, at der var nogle små ting, man blev hængt ud for osv.
Det var, som om man kunne høre lidt mellem linjerne, at dem ude i fødevareregionerne slet ikke er en slags mennesker, det er bare nogle, der sådan kommer og hænger virksomhederne ud.
Jeg vil bare spørge hr. Fransgaard, om han ikke tror, at man også i den verden kan snakke lidt om tingene.
Thorkild B. Fransgaard (FRI), 2001-01-09:
Til hr. Christian H. Hansen vil jeg sige: Nu vil jeg ikke dømme om, hvilken type mennesker det er, der arbejder ude i fødevareregionerne, det ville være forkert af mig.
Jeg går ud fra, at de gør deres arbejde bedst muligt; jeg skal ikke dømme de mennesker.
Ritt Bjerregaard (S), 2001-01-09:
Det har på mange måder været en interessant debat, vi har haft her i dag.
Jeg er meget enig med flere af de ordførere, der har understreget, at det er det valg, vi står over for i forbindelse med det lovforslag, der er lagt frem her.
Vil vi tage konsekvenserne af den tid, vi lever i med en svigtende tillid til fødevarerne og en stigende skepsis hos forbrugerne?
Vil vi tage konsekvensen af det og indrette en lovgivning, som giver forbrugerne en større indsigt i den verden, de lever i, eller vil vi holde fast ved det gamle? Vil vi sige: Jamen vi skal beskytte virksomhederne, vi skal tage hensyn til, at de har krav på, at de ikke kan risikere noget, selv om de i øvrigt ikke opfører sig korrekt?
Det er et valg, og jeg synes, det har været interessant at lytte til debatten her i dag.
Det har været overraskende og lidt skuffende, at De Konservative og CD har reageret, som de har, i debatten, ikke så overraskende med Venstre, for i den korte tid, jeg har været fødevareminister, har Venstre indtaget den holdning, at de ikke vil være med til noget, og det har stort set også afspejlet sig her i dag, så det har ikke været den store overraskelse.
Jeg har været ret optaget af mange af de ting, der er blevet nævnt, og jeg glæder mig til det udvalgsarbejde, som vi skal i gang med, for det er klart, at der er elementer af det her, der kan drøftes.
Det har betydet, at vi desværre ikke rigtig har fået diskuteret kvalitetsspørgsmålet, som jeg ellers selv synes er interessant og vigtigt.
Jeg tror, det spiller en rolle også for moderne mennesker at kunne købe kvalitet, og jeg ser det også sådan, at det er et meget uoverskueligt område, og derfor tror jeg, at der er brug for en meget levende diskussion af, hvad vi skal forstå ved kvalitet - det er jo den ene del af det, der ligger i forslaget her - og jeg anser det også for nødvendigt med en debat om, hvordan vi så hjælper forbrugerne til at vide, når der er tale om kvalitet.
Men jeg har forstået nogle af bemærkningerne fra ordførerne på den måde, at det vil man gerne drøfte videre i udvalget.
Det vil jeg så glæde mig til og så i øvrigt kvittere for de mange forskellige positive bemærkninger, der er kommet.
Jens Kirk (V), 2001-01-09:
Det er muligt, at ministeren mener, at Venstre har trukket sig ud af forhandlingerne om det her.
Jeg tror, jeg nævnte i min ordførertale, at vi ville gå aktivt ind i arbejdet, men at der var områder, vi er særdeles betænkelige ved.
Så ville jeg gerne, om ministeren vil løfte sløret lidt for, hvilke kvalitetsparametre der skal lægges ind, for ét er jo, hvis det er den kulinariske oplevelse ved at spise, der skal være parameteret, noget andet, hvis det er dyrets velfærd, der skal stå i centrum.
Eller vil ministeren lægge op til en kombination af begge dele? Endelig vil jeg da gerne vide, hvis ministeren kan svare på det, om der er andre steder, hvor udenlandske forbrugerorganisationer kan gå ind og klage over vores varer her fra landet, og har vi mulighed i andre lande?
Annie Lunde Hansen (CD), 2001-01-09:
Jeg vil ikke undlade her at sige til ministeren, at jeg i mit indlæg var inde på kvalitetsmærkning, men det er nødvendigt at sikre, at forbrugerne er klar over, hvad kvalitetsmærkningen omhandler.
Dér vil jeg da godt sige, at jeg har læst lovforslagets bemærkninger, men jeg vil gerne spørge: Det kvalitetsmærke skal vel være sådan, at forbrugerne forstår, hvad det dækker over?
Er det sådan, at koen Thyra, der har gået på Jellinge Mark, har fået så og så mange solskinstimer, har spist så og så meget grønt græs, er blevet kildet bag ørerne 30 gange?
Eller hvad skal den kvalitetsmærkning egentlig gå ud på?
For jeg troede også, som der står i nogle af høringssvarene, at det, som er nævnt i lovforslagets bemærkninger, var noget af det, som Måltidets Hus skulle tage sig af: at højne kvaliteten i danske fødevarer.
Vi holder ikke hånden over nogen som helst, hverken den ene eller den anden, men vi synes bare, at hvis der er nogle, der ikke vil tage imod råd, ikke vil gå med til forebyggelse eller noget som helst og ikke vil overholde deres egenkontrol, jamen så er man da nødsaget til at gå ud med andet end offentliggørelse, så er man da nødsaget til også at bruge nogle af de gamle metoder, som vi har, og lukke nogle af dem et stykke tid.
Ritt Bjerregaard (S), 2001-01-09:
Jeg vil gerne sige til hr. Jens Kirk, at jeg udmærket hørte bemærkningerne i indledningen om, at Venstre ville gå positivt ind i udvalgsarbejdet, men jeg sad her jo også i salen under resten af behandlingen, og jeg havde meget svært ved overhovedet at finde noget som helst, hvormed Venstre mente, at de kunne bidrage positivt i forhold til det forslag, der er lagt frem.
Hvis jeg har hørt dårligt efter, eller hvis det har været, fordi der ikke var tilstrækkelig tid, og at Venstre i realiteten er positiv på en række områder, så glæder jeg mig da til at konstatere det i udvalget og under udvalgsbehandlingen. Som sagt nåede vi jo ikke særlig at drøfte spørgsmålet om kvalitet, som både hr. Jens Kirk og fru Annie Lunde Hansen nævner her til sidst.
Det, jeg har måttet konstatere, er jo, at den blå lup ikke er slået igennem, og det er der mange forskellige grunde til.
Jeg har prøvet i forslaget at tage nogle af de problemer op, der har været i forhold til det.
Jeg tror ikke, at kvalitet er noget, man fastlægger politisk.
Jeg tror, man politisk kan bestemme sig til, at man vil sørge for, at mennesker, der har forstand på det, kan opstille nogle kvalitetsparametre, som de, der producerer, ved hvad er, og som de så efterfølgende kan gå ind og søge på.
Det er i korte træk den model, der er lagt op til i forslaget her.
Jeg synes, at med den behandling, der har været i dag her i salen, vil jeg i hvert fald også spekulere lidt over, på hvilken måde jeg kan inddrage udvalget bredere i en drøftelse af kvalitet, for det tror jeg vil være gavnligt for os alle sammen.
Jan Trøjborg (S), 2001-01-09:
Jeg kan ikke svare på alle hr. Peter Skaarups spørgsmål, men hr. Skaarup får det jo til at lyde, som om det er en meget stor afsløring og hemmelighed, hvis der er informationer, der angiveligt skulle være tilgået fra amerikansk side i 1999.
Jeg vil gerne gentage, at depleteret uran bestemt ikke er ukendt, og vi har kendt til den form for ammunition i lang tid, og jeg vil gerne understrege endnu en gang, at der ikke findes noget videnskabeligt bevis på, at der er nogen sammenhæng mellem udviklingen af leukæmi og anvendelsen af depleteret uran i ammunition.
Jeg tror, det er vigtigt at understrege, at der altså ikke er skæg og blå briller i den her sag.
Det er videnskabeligt kendt og har været kendt i mange år, hvilken form for alfastråling der er tale om.
Der er tale om lavradioaktiv stråling.
Der er altså ikke noget fantastisk spændende nyt her, der kan afdækkes i Folketingssalen.
Frank Dahlgaard (UP), 2001-01-09:
Jeg synes ikke, svarene beroliger hverken mig eller formentlig andre tilhørere.
Hvad koster en sådan helbredsundersøgelse, hvis man beslutter at sætte den i gang?
Er det rigtigt, som JydskeVestkysten skriver i dag, at den vil koste mellem 50 mio. og 100 mio. kr.?
Eller ved man ikke, hvad det koster?
Og så til den anden ting med, at der ikke er noget lægefagligt bevis.
Er der ikke tale om, at dette her forarmede uran bruges som kerner i projektiler, og så rammer de og forstøves?
Bruges de også i granater, som eksploderer, og som altså kan bringe det videre omkring?
Der kan være mange situationer, og det kan være brugt på forskellig måde.
Er det kun flyammunition?
Eller er det også håndvåben?
Jan Trøjborg (S), 2001-01-09:
Jeg tror for det første, at det egner sig til et samråd eller en lignende form for debat, hvis vi skal ind i en våbenteknologisk diskussion.
Dernæst er der for det andet spørgsmålet om eventuelle nye initiativer.
Der vil jeg henholde mig til det, jeg har sagt tidligere, nemlig at vi naturligvis gør, hvad vi kan for at undgå, at der skal opstå nogen form for unødvendig usikkerhed hos de danskere, der har gjort tjeneste på Balkan, og vi vil komme tilbage med præcise svar på de spørgsmål, der stilles, herunder også det spørgsmål, som hr. Frank Dahlgaard har stillet her, men det vil blive på et senere tidspunkt.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-01-09:
Den 17. juni 1999 fik Forsvarsudvalget løfter fra forsvarsministeren om at fremskaffe oplysninger fra NATO om brugen af de uranholdige granater.
Så får vi nu at vide, at USA måneden efter - altså i juli 1999 - advarede sine allierede.
Regeringen har altså haft kendskab til problemet fra juli 1999, og man gav Folketinget et løfte i juni 1999 om at blive orienteret.
Og der skete mig bekendt ikke en pind i hele den periode frem til i dag.
Derfor vil jeg gerne gentage spørgsmålet
: Vil ministeren ikke være så sød og rar at sende en skriftlig redegørelse over til Folketinget om, hvad regeringen har vidst, og hvad Folketinget har fået at vide eller ikke har fået et vide?
Jan Trøjborg (S), 2001-01-09:
Jeg kan kun sige, at jeg ikke helt præcist er klar over, hvad det er, hr. Albrechtsen egentlig spørger om, men som jeg sagde før, så arbejder vi meget stærkt på, at vi skal have et præcist billede af den type ammunition, som er anvendt i Bosnien og Kosovo.
Jeg sagde før i et tidligere svar, at det ikke er sikkert, at det er muligt at få et hundrede procent fuldt dækkende billede heraf, men så præcise informationer som overhovedet muligt skal vi naturligvis have fremskaffet.
Dernæst er det vores indstilling, at NATO naturligvis skal have foretaget en dybtgående analyse af eventuelle sammenhænge mellem udviklingen af livstruende sygdomme og anvendelsen af depleteret uran i ammunition.
Villy Søvndal (SF), 2001-01-09:
Ministeren var tidligere i et svar til Venstres sundhedspolitiske ordfører inde på, at den forholdsvis eksklusive kreds af forligspartier ville blive indkaldt til et møde i eftermiddag, hvor de ville få en redegørelse.
Det tilfredsstiller dem, der har det særlige held at deltage i den der snævre studiekreds, men det tilfredsstiller jo ikke SF.
Jeg synes, vi er nødt til at have i al fald to svar, som må kunne gives: Vil ministeren for det første sørge for, at Forsvarudvalgets medlemmer i skriftlig form får den advarsel, der kom fra USA?
Og vil ministeren for det andet sørge for, at Forsvarsudvalgets medlemmer får en kopi af den instruks, der er afgivet til de danske soldater?
Jan Trøjborg (S), 2001-01-09:
Det kan være lidt svært at svare på noget, man ikke kender og ved om eksisterer.
Men jeg kan sige, at jeg selvfølgelig vil bestræbe mig på, hvad jeg overhovedet kan, magter tidsmæssigt
osv., også at orientere hr. Villy Søvndal om eventuelle initiativer, jeg måtte tage.
Helge Adam Møller (KF), 2001-01-09:
Flere af spørgerne har været inde på en eventuel pris for en sådan undersøgelse.
Men jeg vil godt spørge, om ministeren ikke kan bekræfte, at hvis man på et tidspunkt måtte finde det nødvendigt at iværksætte en sådan undersøgelse af 15.000 mand, vil det selvfølgelig alt andet lige beslaglægge et meget stort antal lægelige ressourcer og vil medføre, at andre mennesker, som venter på en undersøgelse, derved kommer til at vente længere, og at man derfor selvfølgelig kun bør iværksætte den, hvis der er bare en vis sandsynlighed for, at der er en sammenhæng.
Ellers skubber man jo en række andre mennesker længere tilbage i en kø til en lægelig undersøgelse.
Jan Trøjborg (S), 2001-01-09:
Jeg vil meget nødig gå ind i en meget detaljeret diskussion
om noget, som vi ikke har hundrede procent fod på eller kendskab til
Men jeg vil gerne understrege endnu en gang, at naturligvis ligger det mig og regeringen meget på sinde, at der ikke opstår nogen unødvendig utryghed blandt det personel, som har gjort så fremragende en tjeneste på Balkan.
Eva Kjer Hansen (V), 2001-01-09:
Jeg er naturligvis glad for, at ministeren i dag kan give et tilsagn om, at ministeren vil gøre, hvad han overhovedet kan for, at der ikke opstår nogen form for usikkerhed blandt de personer, der her er tale om.
Problemet er, at det er der jo allerede.
Der er jo megen usikkerhed ude omkring bl.a. på grund af den offentlige debat, der nu har været om eventuelle sammenhænge.
Derfor vil jeg gerne spørge ministeren: Hvad taler efter ministerens opfattelse imod, at de soldater, der måtte ønske det, bliver tilbudt en helbredsundersøgelse?
Jan Trøjborg (S), 2001-01-09:
Jeg vil ikke stå her og udtale mig i detaljer om, om der er noget, der taler imod.
Jeg finder det rigtigt, at vi får lejlighed til at få drøftet det her i nærmere detaljer.
Jeg vil henholde mig til det, jeg tidligere har sagt: at der naturligvis også påhviler regeringen et ansvar for, at intet af det personel, der har gjort tjeneste på Balkan, udsættes for nogen unødig usikkerhed eller utryghed, og det vil vi naturligvis bestræbe os på.
Det er netop derfor, jeg på et meget tidligt tidspunkt, da denne her sag blev så stærkt omtalt, som den blev, tog initiativ til at anmode Forsvarets Sundhedstjeneste om at sætte sig sammen med den lægefaglige ekspertise her i landet og indhente oplysninger fra lægefaglig ekspertise i andre lande med henblik på at skaffe et grundlag for, at vi kan træffe saglige og lægefagligt velfunderede beslutninger på området.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-01-09:
Jeg vil gerne spørge ministeren om en helt anden side af dette her granatspørgsmål, for jeg har bemærket, at man bl.a. fra russisk side har et forslag om, at det ikke skal være en NATO-undersøgelse, der skal finde sted omkring disse her uranproblemer, men at det skal være eksperter fra FN, Verdenssundhedsorganisationen og Den internationale atomenergiorganisation, som skal gennemføre en uvildig undersøgelse.
Det synes jeg er et rimelig godt forslag, for civilbefolkningen i området lider jo også i dag af eftervirkningerne af det giftige uran.
Så jeg vil godt spørge ministeren, om Danmark på de NATO-ministermøder, der åbenbart finder sted i morgen, vil støtte et russisk forslag om en uvildig FN-undersøgelse af dette her granatproblem.