runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Charlotte Dyremose (KF), 2004-11-25:
Også i Det Konservative Folkeparti ser vi ledsageordningen som en vigtig mulighed for mennesker med handicap til at kunne fungere så vidt muligt på lige vilkår med andre mennesker i samfundet.
Vi ser også det her lovforslag som en mulighed for at udvide rammerne for den enkeltes udfoldelse, en mulighed for, at den enkelte handicappede selv kan være med til at beslutte, hvem der skal være ledsager, og tilmed et tilbud om, at det kan være kommunen, der er arbejdsgiver, hvis det er det, man ønsker.
Det vil give mulighed for, at borgeren i højere grad kan være med til at bestemme, at det skal være den samme person, der kommer og hjælper med ledsagelse.
Det kan være en person, der har et interessefællesskab med den person, der skal ledsages, og det kan være en person, som måske bedre end med det tilbud, der er allerede nu, kan komme og hjælpe på de tidspunkter, hvor borgeren måtte have behov for det og lyst til det, fordi man jo naturligvis som handicappet ligesom alle mulige andre har nogle bestemte interesser, som man gerne vil have mulighed for at varetage.
I Det Konservative Folkeparti er vi også overbeviste om, at der vil være et antal mennesker, der vil benytte sig af den nuværende ordning og derfor ikke vil benytte sig af den nye ordning, men vi ser stadig væk det her som et væsentligt skridt alene af den grund, at den enkelte nu får mulighed for selv at vælge sin ledsager, hvis det er det, der passer ham eller hende.
Vi kan på den baggrund støtte lovforslaget.
Pia Kristensen (DF), 2004-11-25:
Mennesker med varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne har et lige så stort behov for at kunne deltage i aktiviteter uden for hjemmet som ikkehandicappede.
Derfor er ledsageordningen et godt supplement til de øvrige serviceydelser, der eksisterer.
Ledsageordningen gør det nemlig muligt for personer med nedsat funktionsevne at deltage i udadvendte aktiviteter efter eget ønske og i særdeleshed, at de kan være uafhængige af familien.
Den nuværende ordning, hvor ledsagelse alene ydes som en naturalydelse fra et ledsagerkorps, som kommunen stiller til rådighed, viser dog, at der er en manglende fleksibilitet.
F.eks. ydes ledsagelse nogle steder kun på bestemte tidspunkter, og ofte er der for mange forskellige personer til at yde hjælpen.
Dansk Folkeparti vil gerne være med til at ændre på disse forhold, og derfor støtter vi selvfølgelig også dette lovforslag.
Det giver nemlig borgeren større ansvar og frihed.
Nu får borgeren nemlig mulighed for selv at ansætte sin ledsager, borgeren får mulighed for at vælge en ledsager, som han eller hun i højere grad har et interessefællesskab med, og som udgangspunkt vil det give brugeren en højere grad af frihed og fleksibilitet.
Dansk Folkeparti mener i høj grad, at det er positivt, og derfor kan vi støtte det forslag, i og med at det er en del af finanslovaftalen mellem regeringen, Dansk Folkeparti og Kristendemokraterne.
Det synes jeg faktisk er vigtigt at nævne, for det fremgår nemlig ikke af bemærkningerne til forslaget.
Karen J. Klint (S), 2004-11-25:
Jeg vil gerne sige, at vi støtter lovforslaget om frit valg af ledsager med de begrænsninger, der ligger i forslaget.
Undskyld, jeg puster lidt, men der var lidt langt herop.
Vi synes måske, at vi på et tidspunkt skal drøfte den smidighed, der er med at samle timer op fra måned til måned, men det kan vi jo gøre, når vi skal evaluere ordningen i al almindelighed, og det skal vi jo i 2006.
Der vil jeg også gerne spørge ministeren, om der er iværksat en procedure for denne evaluering, så det bliver en systematisk opsamling af de erfaringer, der er, goder så vel som barrierer.
Hvis der ikke er det, så vil vi gerne foreslå det.
Vi synes også, det er godt med de rettelser, der er i § 30, så der ikke længere er tvivl om den retstilstand, der er, og som sikrer, at børn og unge også får en vedligeholdelsestræning.
Alt i alt støtter vi teksten, som den er her, men har lige nogle spørgsmål til, hvordan vi kan samarbejde om at få evalueret ordningen i 2006.
Charlotte Antonsen (V), 2004-11-25:
Da Venstres ordfører, hr. Hans Andersen, desværre ikke kan være til stede, skal jeg læse Venstres ordførertale: Dette lovforslag lægger op til at udvide det frie valg til også at gælde ledsageordningen.
I Venstre ser vi dette som et naturligt skridt i retning af mere frit valg, og forslaget her kan være med til at gøre ledsageordningen mere fleksibel.
Det ligger jo netop i intentionerne bag ledsageordningen, at brugeren har mulighed for at deltage i selvvalgte aktiviteter uden altid at skulle være afhængig af hjælp fra familie og venner.
Forslaget her omfatter derfor også kun ledsagelse, der ikke normalt ydes af ægtefælle, familie og venner.
Personkredsen udvides derfor ikke, men ordningen gøres mere fleksibel.
Når brugeren selv kan vælge, hvilke aktiviteter han eller hun vil deltage i,
ligger det jo lige for også at lade brugeren selv vælge sin ledsager.
Det vil være naturligt for den enkelte bruger at vælge en med de samme interesser eller en, som han eller hun måske i forvejen kender.
Venstre mener derfor, at begge de muligheder for frit valg, der ligger i dette forslag, er gode, dels muligheden for det frie valg med ansættelse af kommunen, dels udbetaling af kontant tilskud med egen ansættelse af ledsager.
Det giver mere fleksibilitet, og det giver mere frihed og tryghed.
På den baggrund kan Venstre støtte dette lovforslag.
Jann Sjursen (KD), 2004-11-25:
Jeg skal så give mit bidrag til jubelkoret her i dag i forbindelse med førstebehandlingen af lovforslag nr. L 110.
Vi har i flere omgange i forbindelse med forhandlingen om finansloven i de seneste år stillet et forslag herom, fordi vi syntes, at det gik lige vel hårdt for sig, da SR-regeringen i sin tid hævede retsafgifterne.
Så meget desto mere glæder vi os over, at det lykkedes i forbindelse med den finanslovaftale, som Kristendemokraterne og Dansk Folkeparti indgik med regeringen, at få sat punktum for det og dermed også sikret, at vi endelig fik gjort noget ved den sag, som så i øvrigt har haft bred opbakning fra partierne i Folketinget, vil jeg sige, også i forbindelse med behandlingen af tidligere beslutningsforslag.
Jeg skal ikke på nuværende tidspunkt fortsætte lovprisningen eller for den sags skyld forsøge at gennemgå konsekvenserne af det her lovforslag.
Vi giver det selvfølgelig vores fulde tilslutning, ikke kun fordi vi er aftaleparter i denne her sammenhæng, men også fordi det har været en mærkesag for Kristendemokraterne i forbindelse med de seneste års finanslovforhandlinger.
Line Barfod (EL), 2004-11-25:
Jeg synes, der er god grund til at glædes over, at det nu lykkes at få nedsat skatten på retfærdighed, som det har fået navnet i offentligheden.
Vi kan selvfølgelig ærgre os meget over, at det ikke lykkedes tidligere.
Det kunne jo være sket, hvis regeringen havde fulgt de forslag, Enhedslisten har fremsat.
Så kunne vi have fået det til at træde i kraft endnu tidligere, men bedre sent end aldrig, må man sige.
Så vi er meget glade for, at det nu kommer et godt stykke ad vejen i forhold til det, som vi har foreslået.
Fra Enhedslistens side havde vi gerne set, at man helt afskaffede retsafgiften og gik over til gebyr, som Advokatrådet også er inde på i deres høringssvar.
Vi mener, det er et problem, at man bruger retsafgiften for at hive penge ind til statskassen, fordi det jo, som vi så for nogle år siden, kan føre til, at man hæver den, når man skal bruge penge til andre ting.
Vi synes, det ville være godt at have et gebyr i stedet og kun se på gebyrer i forbindelse med det formål, der er med retssager, og at der skal være nem adgang til at føre retssag.
Omvendt skal man ikke kunne anlægge retssag hver anden dag bare sådan for sin fornøjelses skyld.
I et demokratisk samfund er det helt afgørende, at der er adgang til retfærdighed, og at der er adgang til retfærdighed for alle borgere.
Det har de høje retsafgifter desværre forhindret for nogle.
Vi har set eksempler på sager, hvor folk har måttet opgive at føre deres sag, fordi de simpelt hen ikke har været i stand til at betale de alt, alt for høje retsafgifter.
Vi håber også, at vi kan kigge på andre områder, hvor der er brug for udvidet adgang til retfærdighed bl.a. ved at sætte flere ressourcer af til retshjælp og ved at sikre en bedre adgang til fri proces.
Især vil jeg sige om den nedsættelse, der nu sker, af retsafgifterne, at vi er meget glade for, at man specielt tager sager mod offentlige myndigheder ud og sætter en maks.-grænse på 2.0004.000 kr.
Vi havde selvfølgelig helst set, at man helt holdt den nede på de 500 kr., for 2.000 eller 4.000 kr. kan også være mange penge, hvis man er på pension eller på en anden form for overførselsindkomst og af en eller anden grund ikke kan få fri proces, f.eks. fordi ens ægtefælle tjener for mange penge.
Men vi synes, at det er et stort skridt videre.
Så har vi en række spørgsmål, vi vil rejse undervejs i udvalgsarbejdet, bl.a. det, fru Elisabeth Arnold kom ind på, men også spørgsmålet om, hvordan retsafgiften beregnes ved de sager, hvor der ikke er nedlagt påstand om et økonomisk beløb, men hvor der f.eks. er tale om en anerkendelsessag.
Vi mener, det er væsentligt at få afklaret, hvordan det skal beregnes der.
Men det tager vi under udvalgsarbejdet, så alt i alt er vi meget glade for, at det er lykkedes at komme så stort et skridt videre.
Elisabeth Arnold (RV), 2004-11-25:
Det her lovforslag er ventet, ikke med spænding, for vi har stort set vidst, hvad det kom til at handle om.
Der blev allerede tidligere på året konstateret et flertal i Folketinget for at få nedsat retsafgifterne, og Det Radikale Venstre gjorde ved den lejlighed afbigt for, at vi tidligere har været med til at hæve afgifterne.
Vi har været klar over, at de er kommet for højt op, så vi vil godt være med til at nedsætte dem igen.
Derfor støtter vi naturligvis også det her forslag fra justitsministeren, og det er ikke noget problem for os, at det er en finanslovaftale indgået mellem Dansk Folkeparti, regeringen og Kristendemokraterne.
Det er helt i orden, at vi er mange om at deles om at tage æren for det her forslag.
Det gør ikke spor.
Vi har ikke ret mange problemer med forslaget.
Der kan være nogle forskellige diskussioner, som måske skal løftes i den anledning, og det kan vi måske få tid til, når vi så i øvrigt er enige om alle de andre ting.
Så Det Radikale Venstre støtter forslaget.
Villy Søvndal (SF), 2004-11-25:
Da SF's ordfører på retsområdet, fru Anne Baastrup, ikke kan være til stede, skal jeg på SF's vegne fremføre: Med forslaget nedsættes retsafgifterne for sager og mindre krav.
Loftet over retsafgifternes størrelse i store sager er på tilsvarende måde en god idé.
Endelig er det vigtigt, at der nu gennemføres et særlig lavt maksimum for retsafgiften, når en borger ønsker at indbringe en afgørelse fra en offentlig myndighed for domstolene.
Det er helt afgørende for en retsstat, at der er en reel mulighed for at kunne bruge domstolene til at afgøre tvister.
Derfor støtter SF forslaget.
Vi er enige med bl.a. Advokatrådet i, at det ikke er vidtrækkende nok, men når regeringen skal have lidt ros, så får de det her fra SF.
Jesper Langballe (DF), 2004-11-25:
Da Dansk Folkepartis retsordfører, hr. Per Dalgaard, ikke kan være til stede, skal jeg her fremlægge det, han ville have sagt.
Den her foreslåede ændring af retsafgifterne er, som det jo allerede er nævnt, et led i aftalen mellem regeringen og Dansk Folkeparti og Kristendemokraterne.
Det er glædeligt for Dansk Folkeparti, at vores bestræbelser ved finanslovforhandlingerne for at få retsafgifterne nedsat er lykkedes.
Det vil uden tvivl styrke retsfølelsen, idet en afgift nu ikke mere er en hindring for at få en sag for retten.
For sager, hvor en borger eller en virksomhed vil indbringe en offentlig myndighed for retten, foreslås yderligere en særlig lav afgift.
Der fastsættes også et maksimum for, hvor stor retsafgiften kan blive, nemlig på 150.000 kr. ved første instans.
Endvidere vil det blive sådan, at der kun skal betales halvdelen af retsafgiften ved sagens anlæg og resten ved berammelse.
Dette vil indebære, at såfremt sagen afgøres før domsforhandling, er der også her reelt sparet penge for sagens parter.
Alt i alt gode tiltag, som Dansk Folkeparti kan tilslutte sig.
Morten Bødskov (S), 2004-11-25:
Det er der ikke nogen grund til at skjule.
Det har været en tilbagevendende debat, hver gang vi har haft det her forslag.
Det er jo klart, at vi hævede retsafgiften af nogle finanspolitiske årsager.
Der skulle bruges penge til nogle tiltag, som andre mente skulle føres igennem, og det er helt klart, at det har haft, tror jeg, nogle uhensigtsmæssige effekter, som jo er blevet kritiseret af Retsplejerådet, og som vi selvfølgelig har taget til os.
Og det er selvfølgelig også en af grundene til, at vi støtter det her forslag.
Elisabeth Arnold (RV), 2004-11-25:
Med fare for at blive beskyldt for at være nederdrægtig vil jeg blot sige til hr. Morten Bødskov: Det ville jo have klædt Socialdemokratiet, om de, ligesom Det Radikale Venstre gjorde, sidste gang vi diskuterede denne her sag, indrømmede, at man havde været med til at hæve retsafgifterne i den tidligere regerings tid, men var blevet betænkelige ved den højde, retsafgifterne havde fået, og derfor nu var glade for, at man kunne bringe sagen i orden igen.
Er det ikke rigtigt, at det er sådan, det hænger sammen?
Gudrun Laub (V), 2004-11-25:
Da Venstres ordfører, hr. Freddy Dam, ikke kan være til stede, skal jeg fremføre følgende: Borgernes udgifter til retsafgifter blev fordoblet af den tidligere SR-regering i december 1999, og dermed blev det vanskeligere for borgere og virksomheder at gå til domstolene og få fastslået, hvad der var ret og vrang i en privat konflikt.
I nogle tilfælde forhindrede retsafgifternes størrelse ganske enkelt, at borgerne kunne få deres ret, men SR-regeringen manglede penge på finansloven og gav skatteskruen endnu et nøk, og i virkeligheden er det ret tankevækkende, at man på den måde valgte at forringe borgernes retssikkerhed med et snuptag blot for at få budgetenderne til at nå sammen.
Det er derfor så meget mere tilfredsstillende at konstatere, at det gennem finanslovforhandlingerne er lykkedes VK-regeringen at indgå en aftale med Dansk Folkeparti og Kristendemokraterne om en væsentlig nedsættelse af retsafgifterne og en hensigtsmæssig omlægning, som både sparer borgerne for omkostninger og letter deres likviditet med virkning allerede fra den 1. januar 2005.
Sager under 50.000 kr. kostede før lovforslaget op til 1.660 kr. i afgift.
De kommer nu til at koste 500 kr.
Hvis sagen drejer sig om prøvelse af en offentlig myndigheds afgørelse, bliver der fremover et absolut maksimum på kun 4.000 kr.
Især dette sidste vækker udelt tilfredshed hos Venstre.
Det er en god ting, at det under ingen omstændigheder er store offentlige afgifter, der er til hinder for, at borgerne kan søge deres ret gennemført over for offentlige myndigheder, der i forvejen ofte er frygtindgydende modparter i den enkelte borgers øjne.
Den afgift, der så skal betales, skulle førhen betales med fem sjettedele ved sagens anlæg og med en sjettedel, når sagen blev berammet til domsforhandling.
Fremover betales halvdelen ved sagsanlæg og den resterende halvdel, når sagen berammes, dog tidligst 3 måneder før domsforhandlingen.
Det betyder i de store sager selvsagt noget for borgernes likviditet, men er også en besparelse i de tilfælde, hvor sagen opgives eller forliges efter en grundig forberedelse fra domstolen.
Afgiften på ankesager til landsretterne er den samme som for byretten, dog sådan at den nugældende grundafgift på 750 kr. fastholdes.
Ved anke til Højesteret skal afgiften som hidtil være 50 pct. højere end afgiften i første instans
, så maksimum bliver her 225.000 kr. med et uændret grundgebyr på 1.500 kr. Selv om vi i Venstre gerne havde set en mere markant nedsættelse af retsafgifterne, er vi dog af den opfattelse, at regeringen med dette lovforslag har taget et godt skridt i den rigtige retning, og derfor støtter vi naturligvis forslaget.
Karen J. Klint (S), 2004-11-25:
Jeg er meget glad for, at fru Tove Videbæk nævnte folk, som op i alderen får nogle handicap, nogle følgesygdomme, følgelidelser, f.eks. blinde.
Kunne det ikke være et af de elementer, man appellerer til socialministeren om at tage med, hvis vi får denne systematiske evaluering af hele ordningen?
Så kunne vi jo sætte fokus på de målgrupper, som vi ikke har haft råd til at tage med i ordningen endnu.
De over 67-årige er lidt med i al almindelighed, men særlig de handicapgrupper, som får nogle svækkelser, som måske er ude for ulykker, men i hvert fald får nogle handicap senere i livet, og som ikke falder ind under ordningen i dag, kunne vi tage med i evalueringen og så sammen finde ud af at få finansieret lidt flere målgrupper.
Tove Videbæk (KD), 2004-11-25:
Jeg er helt enig med fru Karen Klint i, at den aldersgrænse på sigt bør ophæves, men det er klart, at vi skal finde pengene til det, og at det skal regnes ud hvordan og hvorledes.
Jeg er helt enig i, at det kan tages med i evalueringen, og så kan vi se, hvordan det eventuelt senere kan lade sig gøre, men aldersgrænsen må absolut ophæves.
Eva Kjer Hansen (V), 2004-11-25:
Jeg vil gerne takke ordførerne for den udbredte imødekommenhed over for dette lovforslag.
Det er dejligt, at der er bred politisk opbakning til, at vi nu får ændret ledsageordningen og giver borgeren bedre mulighed for at vælge den ledsager, som han eller hun f.eks. deler interesse med, og at det bliver lettere for vedkommende at få en ledsager på det tidspunkt, hvor det nu passer den pågældende bedst, og hvor kommunen måske har haft svært ved at stille en ledsager til rådighed.
Jeg vil for god ordens skyld understrege, at det jo vil være frivilligt for borgerne, om de vil gøre brug af muligheden for selv at vælge en ledsager eller eventuelt at få ledsagelse som en kontant ydelse.
Kommunen vil stadig væk være forpligtet til at stille en ledsager til rådighed, hvis borgeren foretrækker det.
Der er altså ingen risiko for, at borgeren skal gå ind på noget, han eller hun ikke vil.
Så vil jeg gerne sige til fru Karen Klint, at en evaluering af ordningen allerede er under forberedelse, og den vil naturligvis foregå, som vi normalt iværksætter evalueringer, dvs. med den systematik, der naturligt hører til at lave sådan en opfølgning.
Jeg skal understrege over for fru Ida Jørgensen, at § 30 altså er en redaktionel ændring, og det var så oplagt lige at tage den med i denne her omgang.
Flere ordførere var inde på kontantydelsen.
Jeg tror måske umiddelbart, mange brugere vil være tilfredse med, at de nu kan vælge en ledsager, der bliver ansat af kommunen.
De undgår dermed arbejdsgiveransvar og den administration, der jo følger med, når man modtager kontantydelsen.
Men jeg synes, det er vigtigt, at kommunen har mulighed for at tilbyde den her udbetaling af kontantydelse, og jeg synes, at det jo yderligere vil fremme brugerens mulighed for selv at afgøre, hvordan og hvorledes ledsagelsen skal foregå.
Jeg synes, det er vigtigt, at vi er åbne over for at give brugeren så stor indflydelse som overhovedet muligt, og jeg håber, at kommunerne vil være indstillet på også at gøre brug af denne her mulighed.
Så var der diskussionen om alderen, som bl.a. fru Tove Videbæk var inde på, og der vil jeg gerne understrege, at jeg ikke synes, at man skal ophæve aldersgrænsen for enkelte grupper handicappede.
Det vil kunne give en uhensigtsmæssig ulighed mellem de enkelte grupper, og jeg synes, at det ville være forkert at gribe til, at man udelukkende for nogle bestemte grupper med nogle bestemte handicap siger, at der gælder andre muligheder end for andre.
Jeg skal i øvrigt understrege, at ledsageordningen jo ikke er tænkt som en generel foranstaltning for ældre, men tænkt som en handicapkompenserende ordning, så personer i den erhvervsaktive alder bedre kan komme ud og deltage i forskellige aktiviteter.
Karen J. Klint (S), 2004-11-25:
Jeg vil starte med det sidste, for det kan godt ske, ordningen startede som et tilbud til folk i den erhvervsaktive alder, men det er jo ikke folk, der er erhvervsaktive, som bruger ordningen.
Vi har jo også udvidet den ned til 16 år, og der er der ikke ret mange, der er erhvervsaktive, handicap eller ej.
Derfor synes jeg, vi skal være lidt mere åbne og se på de ting, som folk ønsker i en fremtidig model.
Netop fordi nogle handicap er hyppigere til stede alene i kraft af alderen, f.eks. forkalkninger på synsnerven, end andre handicap, som jo kan være medfødte, eller som kommer efter ulykker, og derfor kan ramme bredt hen over aldersspekteret, er jeg lidt skuffet, hvis ministeren på forhånd lukker debatten om, at der godt kan være en positiv forskel på visse målgrupper, fordi de har nogle specifikke problemer, der fortrinsvis kommer med alderen.
Peter Skaarup (DF), 2004-11-25:
Det, jeg gerne vil ind på, er jo, om der er brug for mere demokrati ude i kommunerne, men ikke er brug for mere demokrati på landsplan.
Er der en forskel?
Ønsker man mere demokrati lokalt, mens man ikke ønsker det demokrati, som ligger i flere folkeafstemninger på landsplan?
Er det den tankegang?
Jeg forstår ikke rigtig fru Bodil Kornbeks svar.
Holdningen må vel være den, at vi skal have mere demokrati om vigtige spørgsmål, som optager borgerne.
Det må være noget, vi alle kan gå ind for, og det er det, der ligger i Kristendemokraternes forslag på det område, som jeg synes er vældig godt.
Fru Kornbek svarer ikke på, om det så ikke er rimelig nok, at hvis 10 pct. af den danske befolkning på landsplan samler underskrifter ind, så får de en folkeafstemning på det her område.
Eva Kjer Hansen (V), 2004-11-25:
Jeg vil gerne takke ordførerne for opbakningen til lovforslaget og sige til fru Tove Videbæk, at jeg til fulde deler hendes glæde over lovforslaget.
Jeg vil se frem til under udvalgsbehandlingen at besvare de spørgsmål, som fru Karen Klint nævnte allerede er stillet, og i øvrigt besvare, hvad der ellers måtte være af spørgsmål til lovforslaget.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling.
Afstemning