runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lissa Mathiasen (S), 2003-02-26:
Jeg har meget svært ved at se, når det er direkte citater fra salen, at det kan være fordrejet.
Men så lad mig tage fat i et indlæg fra Jyllands-Posten, som jeg også nævnte før, fra den 28. januar, hvor socialministeren skriver, og jeg citerer: »Jeg sætter gerne en modernisering af lejelovgivningen på dagsordenen, så lejereguleringen kan vurderes i et nyt og mere tidssvarende perspektiv.
Men jeg ønsker, at en afregulering skal foregå i et tempo, hvor alle kan følge med.«
Og videre siges der: »Jeg er sikker på, at lejeboligmarkedet ville have det bedre, hvis huslejen konkret var baseret på aftalen imellem udlejeren og lejeren på grundlag af markedsvilkårene.«
Mener statsministeren også, at det er et fejlcitat, underforstået: Tager statsministeren afstand fra de udtalelser, der her er faldet fra socialministeren såvel i salen som i form af et indlæg skrevet af socialministeren?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-02-26:
Nu deltog jeg ikke selv i den pågældende debat, men jeg har faktisk læst referatet af, hvad der foregik under denne boligdebat.
Og jeg må sige, at jeg synes, at alle de spørgere, der nu har stillet spørgsmål i dag, bevidst fordrejer det, socialministeren rent faktisk sagde fra Folketingets talerstol og bevidst fordrejer, hvad der ligger i ordet afregulering.
Socialministeren har jo ikke givet udtryk for, at regeringen vil fjerne huslejereguleringen i udlejningsbyggeri, og det er det, jeg gentager her for en ordens skyld.
Det sagde vi før valget at vi ikke ville gøre, og det står vi ved efter valget, at vi ikke gør.
Men når hr. Keld Albrechtsen så spørger, om regeringen har planer om at kigge på området, så kan jeg bekræfte: Ja, socialministeren sagde jo allerede under debatten, at der sidder et moderniseringsudvalg, som kigger på lejelovgivningen med henblik på, om man kan gøre den enklere.
Og det, der jo ligger i afreguleringen, er: Kan man gøre det enklere?
Jeg tror, hr. Keld Albrechtsen vil medgive, at det er en meget, meget indviklet lovgivning, som hele tiden fortjener at blive kigget på med henblik på, om den kan forenkles, gøres mere overskuelig, mere gennemsigtig.
Det ville da være godt.
Men regeringen har ingen planer om at fjerne huslejereguleringen i udlejningsbyggeri.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-02-26:
Jeg vil godt spørge statsministeren, som jo siger, at regeringen ingen planer har om at fjerne reguleringen -
det var statsministerens ord: Har regeringen planer om at ændre reguleringen?
Det er jo noget andet end at fjerne.
Der må jo være en grund til, at ministeren forleden kom med de bemærkninger.
Vi ved, at regeringen har nogle planer.
Jeg forlanger ikke, at statsministeren nu skal redegøre for de planer, men jeg vil gerne bede statsministeren besvare et bestemt helt præcist spørgsmål: Hvis der kommer forslag fra regeringen om, at reguleringen skal ændres, vil statsministeren så bekræfte, at det så ikke bliver til ugunst for lejerne - at det så ikke bliver til ugunst for lejerne? For det var jo det, som regeringen lovede i valgkampen.
Morten Homann (SF), 2003-02-26:
Jeg har også gennemlæst referatet fra folketingsdebatten i
torsdags, hvor socialministeren meget klart, skal det siges til hendes ros, tilkendegav, at hun var enig i afreguleringstankegangen og senere ville vende tilbage og fremsætte. Derfor vil jeg bare spørge ganske simpelt: Er det udtryk for regeringens politik?
Altså, er statsministeren enig i det, eller er det i modsat fald udtryk for, at der er endnu et punkt i boligpolitikken, hvor regeringspartierne er røget
Lissa Mathiasen (S), 2003-02-26:
Det her var jo ikke et svar.
Det var ikke et svar på mit spørgsmål.
Jeg spørger statsministeren: Vil det sige, at statsministeren hermed afviser den udtalelse, som er kommet fra socialministeren under behandlingen af beslutningsforslag nr. B 73, og jeg citerer én gang til: »Jeg er helt enig i den afreguleringstanke, der ligger i det radikale forslag, og det vil vi se nærmere på.«
Og jeg kan uddybe det, for 28. januar i Jyllands-Posten siger socialministeren også, jeg citerer: »Jeg ønsker en afregulering.«
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-02-26:
Som fru Lissa Mathiasen ved fra den pågældende debat, afviste regeringen rent faktisk Det Radikale Venstres forslag.
Jeg kan så i øvrigt gentage, at regeringens politik nøjagtig er den, som vi meddelte før valget, nemlig: regeringen har ingen planer om at afskaffe huslejereguleringen i udlejningsbyggeri.
Lissa Mathiasen (S), 2003-02-26:
Jeg vil godt takke statsministeren for svaret.
Det er jo intet mindre end en bombe under lejerne, hvis man fjerner huslejereguleringen.
Må jeg forstå statsministerens svar på den måde, at når socialministeren så sent som i torsdags under behandlingen af B 73 sagde, og jeg vil gerne citere: »Jeg er helt enig i den afreguleringstanke, der ligger i det radikale forslag, og det vil vi se nærmere på.«, citat slut, så er det ikke i overensstemmelse med regeringens politik?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-02-26:
Fru Lissa Mathiasen har spurgt, om jeg kan bekræfte socialministerens udtalelse om, at regeringen ønsker at afregulere huslejereguleringen i udlejningsbyggeri, og
hvad denne afregulering i givet fald vil gå ud på.
Det, jeg kan fastslå, er, at lejerne naturligvis kan være fuldstændig trygge ved, at regeringen som på alle andre områder nøjagtig holder, hvad den har lovet før valget, og derfor kan jeg sige til fru Lissa Mathiasen, at regeringen ingen planer har om at fjerne huslejereguleringen i udlejningsbyggeri.
Lissa Mathiasen (S), 2003-02-26:
»Kan statsministeren bekræfte socialministerens udtalelse om, at regeringen ønsker at afregulere huslejereguleringen i udlejningsbyggeri, og hvad vil denne afregulering i givet fald gå ud på?«
Skriftlig begrundelse
Under behandlingen af beslutningsforslag nr. B 73, forslag til folketingsbeslutning om huslejereguleringsstop i udlejningsbyggeri, tilkendegav socialministeren, at regeringen har planer om en afregulering af området.
Thomas Adelskov (S), 2003-02-26:
Nu står vi her med et vejprojekt, som rent faktisk er undersøgt.
Der er sådan set lavet alt, hvad der skulle laves forud, og det er klappet og klart til, at man kan sætte det på skinner.
Og modsat før, hvor trafikministeren, da det drejede sig om jernbanen ude i det vestsjællandske, var interesseret i først at lave det lovforberedende arbejde, så er det til stede her.
Så muligheden for at igangsætte projektet er jo til stede.
Jeg noterer mig en meget stor forskel i argumentationen
for forskellige vejprojekter.
Med hensyn til vejprojektet, der hedder Brande-Give N, argumenterer man med, at det altså er for at sætte gang i den lokale erhvervsudvikling.
Når man forklarer, hvorfor man har udsat rute 21, 2. og 3. etape mellem Holbæk og Vig, så siger man, at igangsættelsen af anlægsarbejdet med etaperne 2 og 3 kan blive aktuel på et senere tidspunkt afhængig af trafikudviklingen.
Mellem Brande og Give N har vi 6.200 biler i døgnet.
På strækningen Holbæk-Vig har vi 14.300 biler i døgnet, og der vil trafikministeren have flere, før han vil gøre noget ved den snævre tosporede vej derovre, hvor der altså sagtens kan anlægges en firespors-motorvej i det jyske, uden at der allerede er lavet det lovforberedende arbejde.
Og det er det, der undrer mig, at det ene sted skal der først laves lovforberedende arbejde, og når det så er på plads, udskyder man og ønsker, at der skal køre mange flere biler.
Villy Søvndal (SF), 2003-02-26:
Det drejer sig om Irakkrigen.
Statsministeren har en tendens til, synes jeg, i diskussionen om Irakkrigen at køre ind i en rille med nogle meget primitive billeder af andre, der har en anden opfattelse.
De, der vender sig imod, at statsministeren lægger sig fuldstændig i kølvandet på Bush, bliver tit beskyldt for - mig selv inklusive - at gå Saddam Husseins ærinde.
Man må så konstatere, at der er ganske mange, der går Saddam Husseins ærinde.
Der er 80 pct. af befolkningerne i Europa, der vender sig imod en krig.
Der var de største demonstrationer i nyere tid den 15. februar.
Men for nu igen at prøve at spørge statsministeren, om man virkelig kan henholde sig til så primitiv en argumentation, har jeg citeret den amerikanske senator Byrd, der advarer imod den primitive krig.
Peter Skaarup (DF), 2003-02-26:
Jeg vil bare spørge integrationsministeren: Kan ministeren ikke godt forstå, at det kan være svært for mange borgere her i landet at forstå, at nu har den danske stat og allierede parter gjort, hvad vi kunne for at bekæmpe den terrorisme og den ufred, der har været i Afghanistan igennem lang tid.
Vi har ydet nødhjælp, vi er med til at genopbygge landet på forskellig vis, og så kan vi ikke tilbagesende de afghanske flygtninge, der har været i Danmark, som netop er flygtet fra det styre, som nu er væk, Talebanstyret.
Der er et eller andet dér, som er utrolig svært at forklare borgere her i landet, nemlig at der ikke er en sammenhæng mellem, at når det Talebanstyre forsvinder, som folk er flygtet fra, så kan folk også vende tilbage og være med til at genopbygge deres eget land.
Er ministeren ikke enig i, at det også er meget uheldigt, at der sker en forskelsbehandling af de flygtninge, som lever i millionvis i området, men nu er på vej til at vende tilbage, mens de flygtninge, der er kommet til Danmark, ikke vil vende tilbage.
Der er noget her, der ikke rigtig hænger sammen, og jeg vil godt bede ministeren svare på, om ikke det er noget, vi skal gøre noget ved.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-02-26:
Amerikanske parlamentarikere nyder samme frihed til at give udtryk for synspunkter og stille spørgsmål til deres regering, som danske medlemmer af det danske Folketing nyder.
Jeg finder ikke nogen som helst anledning til at gå ind og fundere over baggrunden for eller karakterisere motivationen for, at udenlandske parlamentarikere udtrykker sig, som de gør.
Det, jeg hele tiden bare vil holde fast i, er, at hvis man skal tvinge Saddam Hussein til en afvæbning på en fredelig måde, så er den sikreste vej til det, at det internationale samfund står sammen. For hver eneste gang, der er revner og sprækker og uenighed, så udnytter Saddam Hussein det til egen fordel, så smyger han sig udenom, så snyder han i forhold til at opfylde FN's krav.
Derfor burde vi have en fælles interesse i at stå sammen og vise Saddam Hussein, at vi mener det alvorligt.
Det, jeg har udtalt i dag, er aldeles ikke udtryk for noget tilbagetog.
Jeg mener alt, hvad jeg har sagt, og jeg fastholder alt, hvad jeg har sagt tidligere i denne sag.
Det er alene udtryk for, at jeg ikke synes, det vil være rimeligt, at jeg kaster mig ud i en debat med en udenlandsk senator, der ikke har mulighed for at være til stede i denne sal.
Den, jeg gerne vil debattere med, er hr. Villy Søvndal.
Det gør jeg gerne, meget gerne endda, hjertens gerne, og jeg ser frem til det onsdag efter onsdag, for
det her er et vigtigt spørgsmål, nemlig: Hvordan sikrer man verden imod tyrannerne?
Der må jeg altså sige, at det bedste middel til at sikre, at tyrannerne bliver holdt i ave, bliver holdt nede, bliver forhindret i at true verdensfreden, er altså, at verdens frie og demokratiske lande står ubrydeligt sammen og stiller krav og siger: Vi vil ikke finde os i, at Saddam Hussein har masseødelæggelsesvåben, hvormed han kan true sine naboer og sit eget folk.
Det vil vi ikke finde os i.
Det har FN sagt.
Hvis det skal være andet end bare løs snak, så er man nødt til i yderste fald at sætte magt bagved for at gennemtvinge det, verdenssamfundet har besluttet gennem FN.
Den historiske parallel er jo, at der i 1930'erne var tossegode og naive politikere, som troede, at man kunne forhandle sig til rette med en type som hr. Hitler.
Det endte som bekendt med en katastrofe, fordi man for sent fandt ud af, hvad det drejede sig om.
Den fejl må verden ikke begå igen.
Derfor skal man vise rettidig omhu og sætte ind over for den slags typer, før de når at anrette skade.
Det er derfor, det internationale samfund skal stå sammen.
Villy Søvndal (SF), 2003-02-26:
Jeg skal takke statsministeren for svaret, som jeg mener var et klart tilbagetog.
Jeg forstår, at det kan være svært for statsministeren at sige, og det er så også i orden.
Det er jo altid rart at have en statsminister, der også på den måde kan komme vennerne til hjælp.
Inden al fornuft forsvinder og det hele ender ud i et sort-hvidt billede, som jo altid er krigens billede, hvor der er gæt på, hvad det her vil koste af menneskeliv, hvor FN siger en halv million dræbte - jeg antager, at statsministeren er bekendt med FN's rapport - og hvor det amerikanske udenrigsministerium i går sagde 2 millioner flygtninge; jeg gentager: 2 millioner flygtninge, der er mit spørgsmål så nu: Hvorfor er det så, at våbeninspektionen ikke må få lov til at afslutte det arbejde, der skrider frem, og som vil være måden til at afvende krigen i en periode, hvor Saddam jo ikke er en aktuel trussel hverken mod USA eller Europa? Det forstår jeg simpelt hen ikke.
Og jeg tror, at grunden til, at 80 pct. af befolkningen vender sig imod en krig, er, at det har de endnu ikke hørt et fornuftigt svar på.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-02-26:
Jeg vil netop leve op til hr. Keld Albrechtsens forventninger ved at fastslå, at det, jeg har sagt, på ingen som helst måde er et tilbagetog fra mine synspunkter, men respekt for en udenlandsk politiker, der ikke kan være til stede her i dag, en politiker, hvis synspunkter jeg ikke på alle strækninger er enig i, men jeg synes, at en debat tager man ansigt til ansigt med mennesker, der er til stede.
Det er derfor, jeg nyder at have debatten med hr. Keld Albrechtsen og hr. Villy Søvndal, fordi vi virkelig her er inde ved nogle helt principielle ting.
Hvis det er rigtigt, at fredsdemonstranterne virkelig ville sende et lige budskab til både USA og Saddam Hussein, hvorfor skulle den så tilrettelægges på den måde?
Det spørgsmål har jeg også stillet mig selv.
Jeg tror da egentlig, at hr. Villy Søvndal undervurderer det, når han siger, at 80 pct. af befolkningen er imod krig.
Altså helt ærligt tror jeg da, at det er 100 pct., der er imod krig.
Derfor prøver vi at gøre vores yderste for at undgå krig, og den bedste måde at undgå krig på og sikre fredelig afvæbning af Saddam Hussein er altså, at det internationale samfund står sammen om at stille krav til Saddam Hussein og står sammen om at sikre, at de krav bliver opfyldt.
Så siger hr. Keld Albrechtsen, at disse historiske paralleller fra den kolde krig på ingen måde duer, fordi han var imod både Sovjetunionen og Ronald Reagan.
Så hr. Keld Albrechtsen stod ingen steder.
Jeg tror, man må sige, hr. Keld Albrechtsen stod med benene i den blå luft.
Og det var i hvert fald ikke hr. Keld Albrechtsens indsats, der sikrede Murens fald og Sovjetunionens og kommunismens opløsning.
Nej, det var, at de frie vestlige lande stod sammen og satte
Sovjet stolen for døren, og til sidst brød systemet sammen. Det er den fasthed, man må have, når man står over for tyranner.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-02-26:
Nu håber jeg inderligt, at statsministeren giver sig selv lov til at gå en lille smule på tilbagetog.
Så vil jeg godt spørge statsministeren, om han ikke fortryder den forsimpling af den offentlige debat, som han bidrog til for et øjeblik siden, da han som svar på hr. Søren Krarups spørgsmål påstod, at i forholdet mellem f.eks. Sovjetunionen og Reagan kunne der ikke være spørgsmål om nogen neutralitet.
Der var fra min side ingen neutralitet.
Jeg var imod det.
Det er noget andet end at være neutral. Derfor vil jeg godt bede statsministeren om at bidrage til, at vi får nuanceret denne her debat, så den kan blive ordentlig.
Jeg er for Iraks befolkning.
Jeg er imod Saddam Husseins diktatur.
Jeg er for USA's befolkning.
Jeg er imod den amerikanske præsidents politik.
Jeg vil ikke sættes i bås af hr. Søren Krarup og statsministeren, således at jeg ikke bliver i stand til at deltage i en ordentlig samtale om de her problemer.
Der vil jeg altså opfordre statsministeren til at lade være med at lade sig trække rundt ved næsen af en chefideolog fra Dansk Folkeparti og så komme ind i et rum for en ordentlig, nuanceret debat.
Det er bare en opfordring.
Nu håber jeg ikke, statsministeren vil starte sin besvarelse med at proklamere: Jeg er ikke på tilbagetog.
Søren Krarup (DF), 2003-02-26:
Jeg bliver endnu en gang så rørt over at høre hr. Villy Søvndals interesse i at psykoanalysere sine modstandere.
Men jeg vil stille et spørgsmål efter lige at have spurgt hr. Villy Søvndal, om han kender sin historie så godt, at han nogen sinde har læst om, hvordan premierminister Chamberlain blev modtaget, da han kom til London fra München i september 1938 og viftede med et papir, der hed »Fred i vor tid«.
Der var jubel, demonstrationer i 2 dage, og derefter forstod man, hvad der var sket.
Men jeg vil spørge statsministeren i forbindelse med begrebet antiamerikanisme: Kan statsministeren huske, hvor det var, denne fredsdemonstration forleden begyndte?
Villy Søvndal (SF), 2003-02-26:
Jeg vil kvittere for statsministerens tilbagetog ved ikke i samme grad som hidtil at være villig til at kategorisere folk, der, fordi de har en mening, pludselig kan udstyres med et bestemt rygmærke og puttes hen i den bås.
Jeg tror i øvrigt også, det er klogt, for det vil rode statsministeren ud i adskillige definitoriske problemer, hvis han vil anbringe senator Byrd i en kategori, der hedder antiamerikanisme.
Det tror jeg var et klogt træk, så tak for tilbagetoget.
Så bare en enkelt rettelse til statsministerens løbende fejl, nemlig at det her skulle være et specielt venstrefløjsprojekt.
Jeg vil gerne advare statsministeren mod at undergrave sine egne positioner.
Det er helt almindelige mennesker.
Nogle af dem har stemt på statsministerens parti og går ud og siger: Vi synes, argumenterne for den her krig er de dårligste, vi nogen sinde har hørt.
De er ikke venstreorienterede, må jeg sige til statsministeren, de er tænksomme.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-02-26:
Akkurat som under det foregående spørgsmål vil jeg altså ikke stå i det danske Folketing og diskutere en amerikansk senator, der ikke kan være til stede.
Villy Søvndal (SF), 2003-02-26:
Det første spørgsmål gik ud på, om den amerikanske senator i lighed med andre, der kritiserer den amerikanske planlægning af en krig, går Saddam Husseins ærinde.
Det ville statsministeren ikke tage stilling til.
Fair nok.
Det næste spørgsmål drejer sig om antiamerikanisme.
Hr. Søren Krarup var lige et levende bevis på, at hvis man kritiserer en krig, bliver man puttet i endnu en bås, der hedder, at så er det et udslag af antiamerikanisme.
Der er det, jeg synes i hvert fald, et logisk problem, hvis en mand, der har siddet i det amerikanske senat i 50 år, som advarer mod en krig på linje med, hvad jeg gør, og hvad 80 pct. af den europæiske befolkning gør, hvis en sådan mand skulle have siddet der i 50 år båret af antiamerikanisme, en, der har siddet i det amerikanske Senat. Derfor vil jeg godt have statsministerens svar på, om han mener, det er antiamerikanisme, der bærer Byrds synspunkter.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-02-26:
Jeg deler det synspunkt, at i kampen mod tyranniet kan man ikke være neutral.
Og det gælder også her, at kun fasthed nytter.
Men hr. Villy Søvndal fremstiller det hele tiden, som om det, jeg arbejder for, er at få krigen.
Lad mig gentage: Jeg arbejder på at undgå den.
Altså det er så åbenbart, burde være det, for enhver, at det burde man ikke behøve at sige.
Der er jo ingen, der ønsker krig, men på et eller andet tidspunkt kommer der altså korsveje, hvor man må sige, at man vil ikke bare lade sig trække rundt ved næsen, man vil ikke bare lade 5 og 7 være lige.
Nu er der gået 12 år, hvor Saddam Hussein ikke har rettet sig efter de krav, det internationale samfund har stillet, og så siger hr. Keld Albrechtsen: Jamen giv dog våbeninspektørerne 4 måneder yderligere.
Men så siger hr. Keld Albrechtsen: Giv dem så 4 måneder yderligere.
Det spørgsmål, man så må stille, det er: Når de 4 måneder er gået, vil hr. Keld Albrechtsen så acceptere, at der bruges magtanvendelse, hvis Saddam Hussein stadig væk til den tid ikke har opfyldt kravene?
Og lad mig så blot til hr. Villy Søvndal og hr. Keld Albrechtsen sige, at våbeninspektørernes leder Hans Blix jo har sagt, at man behøver kun kort tid.
Hvis Saddam Hussein retter sig efter det, FN har sagt, behøver våbeninspektørerne nemlig kun ganske kort tid til at foretage afvæbningen og løse problemet, og så kan man ophæve sanktionerne og vende tilbage til normale tilstande.
Der er kun én ting, den mand har respekt for, og det er, at man står fast.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Søren Krarup (DF), 2003-02-26:
Der findes et gammelt ord, der hedder, at misdæderen kredser altid omkring gerningsstedet, og når jeg hører hr. Keld Albrechtsen tale om den kolde krig, falder det mig faktisk i erindringen.
Der var der som bekendt tale om en situation, hvor man stod over for et totalt oprustet totalitært Sovjetunionen, som truede den frie verden.
Der var det enten-eller, der var det kamp imod tyrannen eller underkastelse.
Og i den situation er der ganske rigtigt ikke mulighed for den helt store neutralitet. Jeg vil gerne spørge statsministeren: Giver han mig ikke ret i, at hvor som helst man har at gøre med tyranner, med totalitære regimer, og man repræsenterer en frihed, som altså forsvarer sig mod den slags, der er man i et enten-eller, hvor den pacifisme-neutralisme, for så vidt antiamerikanisme, som venstrefløjen hylder, falder fuldstændig til jorden?
Villy Søvndal (SF), 2003-02-26:
Jeg synes, statsministeren kommer alt for let om ved det, når han gør det her til en sag for venstrefløjen.
Det er simpelt hen dødsensfarligt for statsministerens eget liv. Det her er helt almindelige mennesker, hvoraf mange har stemt på Venstre, der synes, at det er den dårligst begrundede krig på det dårligst begrundede tidspunkt, de nogen sinde har hørt om.
Statsministeren spørger: Hvad er så alternativet?
Det synes jeg er indlysende.
Det er et forslag om at forlænge den våbeninspektion, der lykkes stadig bedre.
Det vil vi få endnu en bekræftelse på den 7. marts, når Blix igen skal afrapportere i Sikkerhedsrådet.
Derudover er det at ophæve de sanktioner, der tvinger det irakiske folk i knæ, og som gør, at de sulter, som gør, at børn dør, som gør, at de intet overskud har til at organisere sig politisk.
Og så er det at lægge internationalt pres på Irak i retning af demokratiske reformer.
Jeg synes, det er så indlysende, hvad det alternative svar er.
Det er vel derfor, 80 pct. af befolkningen er enig i det, og at et flertal, et meget stort flertal, er uenig med statsministerens retorik.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-02-26:
Jeg synes nu, statsministeren alligevel skulle unde sig selv den luksus en gang imellem at tillade sig at gå en lille smule på tilbagetog, når han har været lidt for langt fremme i en position, der ikke helt kunne holde.
Det ville klæde statsministeren, og jeg vil gerne gentage mit løfte om, at i sådanne situationer vil jeg ikke klandre statsministeren for det, men tværtimod fremhæve, at vi i så fald har en statsminister, der er i stand til også at erkende, hvis han har begået en lille fejl.
Så spørger statsministeren: Hvornår er det nok, og hvad har venstrefløjen overhovedet foreslået?
Jamen i går stod jeg her og foreslog, også over for statsministeren, at man skulle bakke op om den franske linje.
Der ligger et udspil; det var da krystalklart.
Statsministeren var ikke i stand til at svare på, hvad han ville gøre, han havde ingen holdning.
Han kunne ikke tage stilling til, om han ville støtte USA eller han ville støtte Frankrig.
Er det ikke korrekt, vil jeg spørge statsministeren, at jeg stod her i går og opfordrede statsministeren til at støtte den franske linje?