Henriette Kjær (KF), 2001-05-29:
I Det Konservative Folkeparti vil vi gerne takke sundhedsministeren og den arbejdsgruppe, der har arbejdet med spørgsmålet om bedre forhold for døende.
Det er meget vigtigt, at vi kan tilbyde trygge rammer
for den døende og dennes familie.
Hvad der er godt for nogle, er ikke nødvendigvis godt for alle.
Det er derfor også glædeligt, at arbejdsgruppen er enig i dette synspunkt og foreslår, at der skal være en bred vifte af tilbud i den sidste fase af livet. Da det stadig væk er sådan, at de fleste ønsker at dø i hjemlige omgivelser, er det vigtigt, at vi sikrer den støtte og behandling, der er nødvendig, for at dette kan lade sig gøre.
Ingen skal føle sig tvunget til at dø i en hospitalsseng, blot fordi kommunen ikke kan stille med den nødvendige hjælp og pleje.
Derfor er det vigtigt, at disse forhold er i orden.
Derfor er det også helt rigtigt foreslået af arbejdsgruppen, at det personale, der arbejder med denne gruppe patienter, skal erhverve den nødvendige kompetence for at sikre kvalitet i tilbudene.
Samtidig er det også helt nødvendigt med en samarbejdsaftale mellem amt og kommuner.
Vi ser alt for ofte, at der er for dårlig kommunikation mellem sygehusene og kommunen, der skal tage sig af patienten derhjemme.
Det er derfor en rigtig god idé at give den døende mulighed for at få en kontaktperson, der hele tiden har styr på, hvad der foregår omkring patienten, og som den døende kan henvende sig til med problemer og ønsker, og som er i stand til at formidle dette videre til rette vedkommende.
Vi ser det derfor også som et fint tiltag, at der skal sættes mere fokus på ledelsen samt sikres et overordnet koordinerende led i form af en palliativ enhed i alle amter.
Det vil kunne højne både interessen og kvaliteten for området - for det er netop kvaliteten, det kommer an på - hvor vi i dag ikke har helt den kvalitet i tilbudene, som vi kunne ønske os.
Her er uddannelse nøgleordet.
Selv om man er uddannet sygeplejerske, er det ikke givet, at man har de nødvendige kvalifikationer eller den personlige styrke til at kunne arbejde med døende mennesker.
Det kræver noget helt specielt, og det er hårdt.
Man skal ikke alene kunne vie den døende den optimale pleje og omsorg, man skal også kunne informere og støtte de pårørende, hvilket ofte kan være en ung mor eller far, der kan se frem til at skulle stå alene med de børn, parret har sammen.
Hvilken støtte er nødvendig for dem?
Der er mange ting, der skal tages hånd om.
Det samme gælder lægerne på de palliative afsnit.
De er jo ikke specielt uddannet til at tage sig af døende og har ofte ikke den nødvendige viden inden for smertebehandling, lindring eller den psykologi, der er nødvendig.
Der er efter vores opfattelse behov for at gøre den lindrende behandling til et speciale.
Det er vigtigt, at vi har kvalificerede personer til at foretage denne behandling, og der sættes mere fokus på et område, når det har status af speciale.
Jeg kan så se, at arbejdsgruppen anbefaler, at man laver nogle tværgående ekspertområder med flere specialer, og hvis det er den model, man foretrækker, vil jeg stærkt anmode om, at man så får det organiseret og sikrer sig de relevante efteruddannelsestilbud og direkte uddannelsestilbud, så lægerne får noget erfaring og nogle redskaber, de kan bruge i behandlingen.
Det er vigtigt for patienterne.
Man foreslår, at etablering af selvejende hospicer skal ske i et samarbejde med et eller flere amter og forankres gennem en overordnet amtslig ledelse.
Jeg er meget usikker på, om den anbefaling er rigtig, for det første fordi jeg ikke tror, at amterne vil indgå i et samarbejde med de selvejende hospicer, der skyder op for tiden. Jeg tror mere, de er indstillet på at etablere særlige afsnit på sygehusene eller lave samarbejdsaftaler med plejehjemmene i kommunerne.
For det andet
, fordi denne model jo er mulig i dag, men amterne er meget tilbageholdende med at støtte de hospicer, der er ved at være en realitet, men som netop ikke tør åbne uden en aftale med amtet, og amterne laver ikke aftalerne.
Derfor mener vi i Det Konservative Folkeparti, at man fra statens side skal sikre patienter, der ønsker at tilbringe deres sidste tid på et hospice, den mulighed, og ikke blot mulighed for at komme på et af de ganske få hospicer, der blev omfattet af loven i forbindelse med finansloven for år 2000.
Vi mener, denne ordning skal udvides til også at gælde nyetablerede hospicer.
Det er vigtigt, at dette tilbud er reelt, og da arbejdsgruppen jo netop slår fast, at de fleste ønsker at dø i hjemlige omgivelser, er det jo netop bedre pleje derhjemme samt hospicer, der skal satses på.
Jeg synes, det er helt klart.
Det er i hvert fald det, vi ønsker os i Det Konservative Folkeparti, og derfor er vi også medforslagsstillere på forslaget til vedtagelse fremsat af fru Tove Videbæk.