runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jakob Axel Nielsen (KF), 2005-06-03:
Hr. Bent Bøgsted ved jo godt, at politik er en forhandling i en forligskreds, og hr. Bent Bøgsted ved også godt helt præcis, hvad det er, der er den konservative politik på efterlønsområdet.
Hvis hr. Bent Bøgsted havde hørt ordentligt efter, ville han have hørt, at jeg ganske vist var temmelig afvisende over for 30.000-kroners-reglen med den argumentation, at den går i den forkerte retning i forhold til det, som vi på lang sigt og i det store perspektiv finder nødvendigt.
Men hr. Bent Bøgsted ville også have hørt, at jeg var lidt mere åben over for at tage en diskussion om det med dagpengesatsen, fordi vi ikke kommer uden om, at der er noget aldersdiskriminerende i det, og det kan vi naturligvis ikke fortsætte med.
Når jeg ikke kan støtte det hér, så er det, fordi jeg ikke mener, at det er seriøs politik at vedtage enkeltstående, små forslag, der kommer til at indgå i en større helhed.
Det skaber hovsapolitik og små stikveje ud til højre og venstre og frem og tilbage, og vælgerne vil slet ikke kunne se, hvad vores retning er.
Jeg er meget optaget af, at vi bevarer fokusset på og retningen for, hvordan vi får justeret vores velfærdssamfund, så vi også i fremtiden har råd til de velfærdsydelser, som vi alle sammen synes er vigtige.
Ole Sohn (SF), 2005-06-03:
Det er til hr. Jakob Axel Nielsens bemærkninger om, at den nye seniorordning, som Det Konservative Folkeparti arbejder så meget for skal være trangsbestemt.
Hvordan skal det forstås?
Skal det forstås sådan, at man med hatten i hånden skal søge kommunen om at få lavet en helbredsvurdering for at få bedømt, hvorvidt man er nedslidt nok enten fysisk eller psykisk?
Jakob Axel Nielsen (KF), 2005-06-03:
Nu forstod jeg jo før, at hr. Ole Sohn er optaget af, hvad seerne hører, og ikke blot hvad vi siger her i salen, for den 12. april fik jeg af hr. Ole Sohn stillet nøjagtig det samme spørgsmål med det samme ordvalg om, at man ikke skulle komme med hatten i hånden.
Så jeg kunne fristes til at henvise hr. Ole Sohn til at læse folketingsreferaterne.
Jeg vil godt sige, at det har jeg ikke nogen færdig løsning på endnu, men det er jo ikke ukendt land, vi betræder her, hvad angår, hvordan man visiteres til efterløn, og om man er nedslidt eller ikke nedslidt.
Vi har ordningerne i forbindelse med arbejdsskader og menprocenter og arbejdsevnenedsættelsesprocenter, og vi har dem ved førtidspensionering.
Det drager for vidt, når man diskuterer de overordnede visioner om, hvordan reglerne skal sammensættes.
Men ja: en visitationsordning, og det er ikke ukendt land.
Så jeg mener ikke, det er sådan noget med hatten i hånden.
Ole Sohn (SF), 2005-06-03:
Når jeg er i stand til at huske nogle af de formuleringer, jeg brugte den 12. april, så hænger det M046S3931.fm Page 3959 Friday, September 16, 2005 10:38 PM sammen med, at jeg er et ungt menneske, som stadig væk har en hukommelse.
Jeg mener sådan set, at der faktisk ligger nogle alvorlige problemer i det, og det er sådan set derfor, jeg gentager det.
For når ordføreren nu henviser til de bestemmelser, der gælder omkring arbejdsskader, men og lignende, så er det jo en procedure, det tager år at gennemføre.
Det er derfor, jeg siger, at det slet ikke er helt så enkelt at lave sådan en trangsbestemt ordning.
Tænk på, at den landmand, der er slidt op og i dag har muligheden for at gå på efterløn, fremover vil se hele sit liv krakelere, fordi vedkommende skal gennem en årelang proces med at blive vurderet med hensyn til, om vedkommende har en trangsbestemt ret eller mulighed for at kunne få en seniorydelse.
Eller tænk på den lille butiksejer eller håndværkeren.
Jeg er ikke helt sikker på, at hr. Jacob Axel Nielsen har gennemtænkt konsekvenserne af forslaget.
Det er bare derfor, jeg vil gentage mit spørgsmål, sådan at De Konservative har mulighed for at drøfte det lidt mere indgående, inden de lægger sig fast på en bestemt holdning.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2005-06-03:
Jeg kan bekræfte, at jeg også synes, at hr. Ole Sohn er et ungt menneske, og så har vi allerede her som lovgivere sendt nogle af de signaler ud til det omgivende erhvervsliv om, at man godt kan ansætte folk, der også er fyldt 50.
Så er vi allerede startet godt der, såfremt SF skulle gå tilbage ved næste valg; det kan man jo aldrig vide, men nok om det.
Men at noget ikke er enkelt, skal ikke afholde os fra at gå ind i diskussionerne.
Når jeg er gået ind i det, så er det, fordi jeg mener, at det er nødvendigt for velfærdssamfundet.
Jeg kan i virkeligheden undres over, at der er så store dele af Folketinget, der ikke har forstået, at vi er nødt til at komme i gang med at lave nogle velfærdsjusteringer.
Vi bliver nødt til at lave nogle justeringer, vi bliver nødt til at bruge de ressourcer, vi har.
Så må vi gå ind i den her lidt svære debat om, hvordan man får folk ...
Formanden er lidt hård i dag.
Morten Østergaard (RV), 2005-06-03:
Da den radikale arbejdsmarkedsordfører, fru Elisabeth Geday, har forfald, så vil jeg personificere Det Radikale Venstre i debatten i dag.
Efterlønnen har fjernet sig helt fra det, der var intentionen med ordningen, da den blev indført.
Den skaber ledighed blandt ældre snarere end arbejde, og for hver én nedslidt, der går på efterløn, følger fem fuldt arbejdsduelige med.
Det er derfor, den bør afskaffes.
De økonomiske vismænd bekræftede i den rapport, som kom i tirsdags, det, som i lang tid har været radikal politik: Efterlønnen har overlevet sig selv, og anbefalingen er klar.
Ordningen er ikke målrettet mod svage, bidrager ikke til beskæftigelsen blandt ældre og svækker den økonomiske holdbarhed i velfærdssamfundet.
I Det Radikale Venstre synes vi, det er forkert at fortsætte med at betale skat til, at fuldt arbejdsduelige mennesker går tidligt på pension, når vi i de kommende år vil mangle de samme mennesker på arbejdsmarkedet.
Færre unge betaler ganske enkelt dyrt for, at flere ældre kan nyde et tidligt otium.
Vismændenes rapport siger endnu tydeligere end før, at efterlønnere for mere end 80 pct.s vedkommende ikke er potentielle førtidspensionister; de går i store træk hverken oftere til lægen eller har flere dage på sygedagpenge end alle os andre.
Vismændene siger også, at efterlønnen er med til at skabe større ledighed blandt ældre.
Selv om jeg godt ved, at Enhedslisten måske vil bede mig redegøre for de nationaløkonomiske mekanismer, er jeg alligevel nødt til at fremhæve det, som tallene afslører: at udbud skaber sin egen efterspørgsel.
Jo flere, der er til rådighed for arbejdsmarkedet, jo større bliver antallet af beskæftigede.
Ledighedsproblemet skal løses ved at skabe større efterspørgsel på arM046S3931.fm Page 3960 Friday, September 16, 2005
10:38 PM bejdskraft, f.eks. ved at nedsætte marginalskatten og derved øge folks evne til at købe hjælp til f.eks. hus og have, sådan som vi foreslår.
Tiden er kommet til at gøre op med efterlønnen, og det skal ske på en måde, så nedslidte fortsat kan trække sig værdigt tilbage fra arbejdsmarkedet.
Det er den politiske opgave, som skal løses, jo før, jo bedre.
Til de tre konkrete forslag, som er stillet i dagens debat har vi den grundlæggende holdning, at vi gerne vil være med til at ændre på de forhold, som skubber mennesker over på efterløn.
Det gælder 2½-års-grænsen for dagpengene og muligvis også spørgsmålet om deltid.
Men vi vil ikke være med til at gøre efterlønnen mere attraktiv, og det gør man med overvejende sandsynlighed ved at lave en 30.000-kroners-regel.
Under alle omstændigheder henholder vi os til, at drøftelserne må føres i forligskredsen bag efterlønsforliget.
Her skal vi alligevel – med et citat fra det forslag til vedtagelse, der blev vedtaget i forbindelse med forespørgselsdebatten – »undersøge mulighederne for at øge arbejdsudbuddet gennem større incitamenter i efterlønsordningen.«
Morten Østergaard (RV), 2005-06-03:
Jeg vil gerne kvittere for præciseringen og også gerne for den venlige hilsen til Det Radikale Venstre, som ordføreren sendte i sin tale.
I valgkampen havde Det Konservative Folkeparti sloganet: Vi Konservative vinder valget, tror jeg, det lød.
Man må jo så spørge den konservative ordfører: Vandt De Konservative valget, når vi tænker på skattepolitikken, og når vi tænker på efterlønnen, eller var der i virkeligheden, som man måske kunne få indtryk af, idet Det Konservative Folkeparti jo rent faktisk har betydende indflydelse, måske mere tale om en noget forsinket, her 7 uger efter hr. Jakob Axel Nielsens fødselsdag, gratis omgang til ære for galleriet?
Bent Bøgsted (DF), 2005-06-03:
Jeg vil gerne takke dem, der er kommet med positive tilkendegivelser om vores forslag, og det gælder sådan set mere eller mindre stort set alle.
M046S3931.fm Page 3965
Friday, September 16, 2005 10:38 PM
Selv om der er mange, der ønsker at afvente en analyse, som forligskredsen skal komme med, er det alligevel positive tilkendegivelser, så jeg kan i den forbindelse kun se frem til, at analysen vil vise, at det er en god idé, vi er kommet med: at der skal være en mulighed for at optjene 30.000 kr. ekstra uden modregning i efterlønnen.
Jeg kan ikke sige andet, end at vi må væbne os med tålmodighed og håbe, at Socialdemokratiet kan få deres indflydelse gjort gældende dér, så vi kan få den lov vedtaget.
Og kan vi ikke få vores eget stemt igennem, vil vi i hvert fald gerne være med til at lægge stemmer til, at vi kan få den ændring indført.
Ole Sohn (SF), 2005-06-03:
Det er en tryghed, som er vigtig for vælgerne.
Der kan så være al mulig diskussion om, hvordan den skal fremtidssikres – det kan vi være enige eller uenige om – men forudsætningen for, at vi har en efterlønsordning, og at den er retsbestemt, er et vigtigt signal som resultat af dagens debat.
Jeg synes, der er en anden ting, som også er et vigtigt resultat af dagens debat.
Det er, at der med forskellig stemmeføring og erkendelse er en forståelse for, at de diskriminerende regler, der er i efterlønsordningen, som rammer 60-årige, må fjernes.
Noget andet er, at der er en erkendelse af, at det måske ikke er så smart, at man har indrettet efterlønsordningen sådan, at lavtlønnede intet incitament har til at tage nogle timer i efterlønsperioden, så man kan komme videre dér.
Det er så interessant, at vi kan konstatere, at det ville blive stemt igennem, hvis vi havde en afstemning.
Det er selvfølgelig en speciel situation, men for nu at tage det på den konstruktive og den positive måde vil jeg sige til Socialdemokraterne: Kæmp det bedste, I har lært.
I ved, at der er et parlamentarisk flertal bag jer i Folketinget, og det må også gøre indtryk på selv regeringspartierne.
Og så er det sidste, jeg vil sige, at efterlønsordningen jo kommer til debat mange gange i løbet af dette år, og i den offentlige debat, alene fordi det er et væsentligt element i Velfærdskommissionens arbejde.
Derfor vil jeg sige: Vi må gøre os selv den tjeneste at prøve at se på, hvad årsagen er til, at folk går på efterløn.
Det er efterspørgslen.
Vi er nødt til at gøre noget for at sikre, at folk bliver længere tid på arbejdsmarkedet.
Det betyder, at vi skal lave incitamenter, som gør, at det bliver forståeligt for arbejdsgiverne, at de skal gøre brug af arbejdskraften, også når man kommer op i 50 plus-generationen eller 60 plus-generationen.
Vi skal sørge for, at folk har de fysiske og psykiske muligheder for at kunne blive på arbejdsmarkedet, til pensionsalderen indtræder.
Det vil sige, at vi skal investere mere i et bedre arbejdsmiljø.
Vi har altså 50.000-60.000 personer uden for arbejdsmarkedet som følge af et dårligt arbejdsmiljø.
Det tredje, jeg vil sige, er, at vi skal sørge for, at vi alle sammen får et sundere liv, altså at vi også på hele forebyggelsessiden er med til at sikre, at vi får et sundere liv.
Det er nemlig de to ting, et bedre arbejdsmiljø og et sundere liv, der gør, at der er overskud og energi til, at man kan blive længere tid på arbejdsmarkedet, hvis vi samtidig kan kombinere det med, at efterspørgselssiden vokser, det vil sige, at vi politisk skal være med til at understøtte erhvervslivet i, at det kan være formålstjenligt ikke bare for samfundet, men så sandelig også for virksomhederne selv at gøre brug af den arbejdskraft, der er oppe i 60 plus-alderen.
Jytte Andersen (S), 2005-06-03:
Jeg kan helt bekræfte det, som hr. Ole Sohn sagde, nemlig at det er vigtigt med et sundt liv.
Så har man ikke lyst til at gå på efterløn.
Jeg er selv 62 år, og jeg har ikke lyst til at gå på efterløn foreløbig, så det er jeg meget enig i.
Hvis vi kunne få den holdning til at brede sig og også gøre noget for det, som hr. Ole Sohn sagde om arbejdsmiljøet, ville vi komme langt.
Jeg vil også godt sige tak for debatten, som jeg synes har afspejlet både interesse og engagement og altså også et flertal for de to konkrete forslag, der ligger.
Nu er det sådan, at der er et M046S3931.fm Page 3966
forlig
, så jeg skal gerne kæmpe videre for at få forligskredsen overbevist om, at vi godt kan, om jeg så må sige, bide til bolle umiddelbart efter sommerferien på de to forslag, altså 30.000-kroners-forslaget og forslaget om at forlænge dagpengeperioden.
Men også jeg vil komme med et lille hjertesuk her på falderebet: Tænk, hvis vi kunne være lige så entusiastiske og lige så energiske på efterspørgselssiden, som vi er på udbudssiden, at vi kunne gå ud og vitterlig gøre noget for, at arbejdsgiverne tilrettelagde en personalepolitik, hvor man ikke fyrer medarbejdere, når de er blevet lidt ældre, men faktisk også ansætter folk, der er blevet lidt grå i toppen.
Det synes jeg faktisk er en lige så vigtig diskussion som den, vi skal tage om efterlønnens fremtid, som meget rigtigt skal hvile på nogle grundlæggende principper, som den har været båret af de sidste 25 år.
Det er altså lidt en annonce til arbejdsministeren om, at vores engagement ligger lige så meget på efterspørgselssiden som på udbudssiden.
I »Made in Denmark«, som jo var vores valggrundlag, opererede vi med en samfundskontrakt, man muligvis kunne få etableret med arbejdsgiverne, hvor man kunne tilgodese arbejdsgiverne på en eller anden måde, hvis arbejdsgiverne modsat levede op til det sociale ansvar, vi mener arbejdsgiverne skal have over for de ældre på arbejdsmarkedet, men også over for de mange tusindvis af mennesker, som har en arbejdsevne, men den er ikke helt hundrede procent, og så bliver de skubbet ud af arbejdsmarkedet.
Jeg vil også annoncere, at vi vil være utrolig optagede af en integrationspolitik, som bidrager til, at udbuddet øges, hvis vi kan få flere af vores nye danskere, altså etniske minoriteter – i nogle byområder etniske majoriteter, vil jeg så godt sige – ind på arbejdsmarkedet på en ordentlig og fornuftig måde.
Det kunne i øvrigt også løse mange andre problemer i vores samfund.
Så det skal i hvert fald være min tak for en, synes jeg, god og lang, men også vigtig debat.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2005-06-03:
Jeg kan godt starte med at give ministeren en begrundelse for det her forslag: Starthjælpen og introduktionsydelsen er asociale.
Så kort kan det siges.
Som integrationsministeren så rigtigt sagde i et svar til mig: Der er heller ingen, der har forsøgt at sætte tal på, hvor mange der er kommet i arbejde ud fra denne her undersøgelse.
Det udsagn tilsluttede beskæftigelsesministeren sig i øvrigt 14 dage senere.
Derfor skal man passe på, hvor meget man bruger sådan en rapport til, for der findes faktisk andre grunde til at komme ud af forsørgelsessystemet end at komme i arbejde, f.eks. at man mister retten til at forsørge sig.
Arbejdsgruppens undersøgelse viser, at overgangen fra ydelse til selvforsørgelse efter 8 kvartaler på ydelse er 36 pct. blandt modtagere af introduktionsydelse på starthjælpsniveau og 27 pct. blandt modtagere af introduktionsydelse på kontanthjælpsniveau.
Det svarer til en forskel på 9 procentpoint, og derfor er der jo en positiv effekt af vores forslag.
I øvrigt finder jeg, at det er uhyre velmotiveret, fordi vi jo ved, at den gamle melodi, som Socialdemokratiet, De Radikale, Enhedslisten og SF stod for, i hvert fald ikke førte til integration på det danske arbejdsmarked.
Morten Østergaard (RV), 2005-06-03:
Det giver jo anledning til at foreholde ministeren, hvad det egentlig er, integration på arbejdsmarkedet betyder.
Hvis integration på arbejdsmarkedet betyder, at man skal gå hjemme uden at foretage sig noget som helst, altså at man bare skal ud af ledighedsstatistikken eller ud af starthjælpsstatistikken, så kan man gøre mange krumspring, både matematiske og nogle, der forarmer folk i en grad, så beskæftigelsesministeren ikke ville kunne stå inde for det.
Det er jo det, rapporten dokumenterer, og intet andet.
Der er intet belæg for at sige, at starthjælpen virker med hensyn til at skabe integration på arbejdsmarkedet.
Det eneste, man kan konstatere, er den helt matematiske mekanisme, der hedder, at det er klart nok i forhold til at være på kontanthjælp, at selvforsørgelsen, hvis den ene kommer i beskæftigelse, selvfølgelig vil træde i kraft for den anden.
Kan ministeren derfor ikke en gang for alle bekræfte og bare skære helt ud i pap: Der er intet belæg for at sige, at starthjælpen skaffer flere flygtninge/indvandrere i beskæftigelse?
Når vi ser, hvor store problemer der er i det danske samfund, så spilder man sin tid med at ligge og klage til internationale organer og alt muligt.
Derfor glæder jeg mig jo utroligt til denne her debat, når vi kan lægge den del af det til side og høre hr. Morten Østergaards og Det Radikale Venstres tanker om, hvordan man så fremmer integration på det danske arbejdsmarked.
For det er jo det, vi skal diskutere.
Og her har vi fundet et middel, der i hvert fald virker.
Hvis første skridt på vejen til selvforsørgelse så er, at man kommer i uddannelse eller på noget andet, har jeg det da helt fint med det.
Det værste er da, at folk bliver hængende i de offentlige forsørgelsesydelser, når vi har set, hvor vigtigt det er, at udlændinge bliver integreret via arbejdspladsen.
Karen J. Klint (S), 2005-06-03:
Nej, jeg tror ikke, vi modarbejder målene.
Vi er meget enige i, at det skal kunne betale sig at arbejde, og vi er også enige i, at der skal være nogle forskellige incitamenter til det, og at der skal være nogle metoder.
Metoderne er jo fremlagt i mange andre forslag end lige konkret i starthjælpen.
Også her sidst er regeringen jo kommet med en hel lille pjece om det, »Ny chance til alle«, som vi nu skal til at forhandle, og der spiller starthjælpen jo ikke nogen stor rolle.
Der er det mange andre modeller, man taler om netop der, hvor man kan snakke om integration.
Det, jeg også godt vil spørge ministeren om, er, om han ikke godt vil bekræfte, at bare det, at én i et ægtepar på starthjælp får et arbejde, betyder, at så ryger begge to ud af starthjælpen.
Så når man her siger, at der er 36 pct., der er gået ud af starthjælpen, så er det ikke, fordi der er 36 pct., der er kommet i arbejde.
Vi ved faktisk ikke, hvor mange af dem der er blevet til hjemmegående husmødre.
Er det ikke korrekt?
Når den ene får arbejde, så modregnes der i den andens indkomst, og da det her jo er en kontanthjælpsydelse, ja, så er der jo sådan set ikke noget mærkeligt i det.
Så jeg tror, at de partier, der vil være med til at diskutere integrationspakken, jo må være indstillet på, at det her er et af de vilkår, der står fast i de forhandlinger, og som er en forudsætning for de yderligere tiltag, vi vil tage.
Det er en meget interessant præmis.
Det er i hvert fald ikke en præmis, der blev præsenteret på sonderingsmødet af integrationsministeren.
Det er heller ikke en præmis, jeg har hørt Venstres integrationsordfører udtale særlig tydeligt i hvert fald, så det bliver da overraskende, hvis det skal være en præmis på forhånd, at det er med bundne hænder, man går til en forhandling, man selv inviterer til.
Det har vi så prøvet før.
Men jeg synes alligevel ikke, at det skal friholde ministeren for at svare på mit spørgsmål.
Selvfølgelig skal det kunne betale sig at arbejde, selvfølgelig skal man ikke have offentlige ydelser, hvis man kan forsørge sig selv, men jeg spurgte faktisk, om ministeren har et bud på, hvor mange der blev til hjemmegående husmødre eller kom i arbejde.
Alle andre har bare sagt, at de er kommet på selvforsørgelse.
Men når beskæftigelsesministeren tager ordet job i sin mund, så må det være lig med arbejde, og derfor spørger jeg, om alle 36 pct. har fået arbejde.
Der er formodentlig nogle, der er kommet i uddannelse, og der er formodentlig nogle, der er kommet i arbejde.
Og må jeg så godt lige sige, at denne her starthjælp jo altså hører under beskæftigelsesministerens område, og der er ingen tanker om at lave den om.
Kamal Qureshi (SF), 2005-06-03:
Lad os prøve at blive i ministerens logik.
Det er en logik, man kan have.
M046S3931.fm Page 3971 Friday, September 16, 2005 10:38 PM
For det logiske må vel være, at hvis man kan få flygtninge/indvandrergruppen i arbejde ved at nedsætte kontanthjælpen til et starthjælpsniveau, og det øger deres motivation for at komme i arbejde, og de rent faktisk også kommer mere i arbejde – det er i hvert fald det, ministeren påstår – så må det vel også være sådan, at store dele af den danske arbejdsstyrke, der er uden for arbejdsmarkedet, og som i dag er på kontanthjælp, vel også kan blive motiverede til at komme i arbejde ud fra den samme logik ved, at man nedsætter deres kontanthjælp.
Hænger det ikke sådan sammen?
Og en af dem er jo de flygtninge og indvandrere, der kommer til Danmark.
Det var jo et opgør med den kurs, som bl.a. spørgeren selv har stået for i udlændingepolitikken, som jo har spillet fallit.
Derfor tog vi det her skridt.
Så har vi jo også identificeret nogle andre problemer, f.eks. når begge ægtefæller er på kontanthjælp.
Der kan vi jo se, at det fastholder et mønster, hvor man ingen tilknytning får til arbejdsmarkedet, for hvis man skal ud og have et job, skal det simpelt hen være til så stor en løn, at det er urealistisk for den her gruppe, vi taler om.
Det samme gælder, når vi identificerer problemer.
De skal i uddannelse.
Men jeg vil gerne sige, at det fra starten lå klart, at starthjælp var den ydelse, der skulle sikre, at mennesker, der kommer her til landet, ikke blev parkeret på høje ydelser med de mange ulykkelige konsekvenser, vi kan se i dag, af manglende integration, manglende job osv.
Der vil vi bryde den onde cirkel.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2005-06-03:
Uden at vi er religiøse, håber Det Konservative Folkeparti på at få en bred diskussion om efterlønnen, når Velfærdskommissionen har talt.
Vores forslag er, at de, der er fyldt 50 år i dag, ikke vil opleve nogen ændringer.
De, der er mellem 45 og 50 år,
vil opleve den lille ændring, at de må vente, til de er 62.
Men de, der er under 45, kan ifølge vores forslag ikke regne med at få en efterløn.
De vil skulle visiteres, og man vil være nødt til at finde ud af, om der er psykisk eller fysisk nedslidte, jævnfør mit eksempel med fængselsfunktionæren eller hjemmehjælperen, der har haft mange tunge løft.
Det er vores holdning til efterlønnen.
Morten Østergaard (RV), 2005-06-03:
For der er ikke på baggrund af den statistik, der er produceret, nogen form for statistisk eller talmæssigt belæg for, at ordningen virker.
Ministeren og regeringen kan fastholde den logik, som er baggrunden for ordningen, det ville jo nærmest være unaturligt andet, men det betyder jo ikke, at det bliver sandt, uanset hvor mange gange og i hvor højt tonefald man tordner det fra talerstolen.
Det, som er tydeligt for enhver, er, at det viser sig, at man ikke kan forarme folk til integration på arbejdsmarkedet, fordi det er et spørgsmål om, at kvalifikationerne skal være til stede.
Og det er jo det, som er den helt afgørende forskel.
Burde regeringen ikke tænke mere i at bringe de rette kvalifikationer til stede hos folk end i at forarme dem i et sølle forsøg, som tydeligvis nu viser sig ikke at have nogen afgørende effekt?
Når jeg går ned fra denne her talerstol, er det jo det, resten af debatten kommer til at handle om.
Derfor så synes jeg altså, at det er jammerligt at høre Det Radikale Venstre hænge sig i fortidens problemstillinger.
Nu har vi lagt kursen
om på det her område for at sikre, at man kan komme ud på arbejdspladserne, og så modarbejder Det Radikale Venstre det gang efter gang efter gang.