Jørn Jespersen (SF), 1999-05-11:
Tak til udenrigsministeren for en, synes jeg, god besvarelse af vores forespørgsel.
Jeg er grundlæggende glad for, at vi er enige om, at der er behov for en meget bred forhandlingsrunde i WTO, og at det er det, som den danske regering og forhåbentlig også EU vil arbejde for.
Jeg synes, der er brug for, at vi ser denne her diskussion om frihandel, om verdenshandelsorganisationen WTO i en lidt stor politisk sammenhæng, for hvis vi ser på den internationale debat, kan man jo i virkeligheden identificere tre hovedlinjer i hele diskussionen omkring frihandel: På den ene side er der en ganske stærk politisk linje, som går ind for frihandel nærmest for enhver pris, hvor den uhindrede markedsadgang er målet, og hvor spørgsmålet om fælles regler for at sikre forbrugerbeskyttelse, miljø, sundhed osv. ganske overses, og hvor jo i virkeligheden også hensynet til en fair konkurrence mellem producenter i de forskellige lande på den måde bliver solgt, fordi produktionsbetingelserne ikke er ens.
Denne politiske linje, der hedder frihandel overalt og ingen andre hensyn, repræsenteres typisk af nyliberalistiske kræfter på højrefløjen i de forskellige lande.
I den modsatte grøft har vi en overordnet politisk linje, som i virkeligheden vil føre til, og måske somme tider
Det er et nationalistisk begrundet ønske om selv i en globaliseret verden at kunne fastsætte egne normer og standarder uden nogen som helst form for respekt for indgåede aftaler, og det er et ønske om at kunne beskytte egne ineffektive erhverv mod udenlandsk konkurrence.
Dette synspunkt, som har et ønske om eller i hvert fald en konsekvens i retning af at vende tilbage til en gammeldags protektionisme, er et politisk synspunkt, som indtages af en særegen alliance mellem det yderste venstre og det yderste højre nationalt og internationalt set.
Endelig har vi en tredje linje, som er en politik, der ønsker frihandel, men vel at mærke en frihandel baseret på fælles høje og bindende normer for miljø, for sundhed, respekt for arbejdstagerrettigheder, dyrevelfærd, etik og et samarbejde med et forpligtende håndhævelsessystem, som skal sikre, at de fælles regler rent faktisk efterleves.
Danmark har heldigvis lagt sig på den tredje position, men der er ingen grund til, at vi hviler på laurbærrene, for hverken Danmarks eller EU's linje er offensiv eller troværdig nok i sin nuværende udgave.
Derfor er der behov for at udvikle denne linje, og lad os starte med den fattige verden.
Så er det, fordi de har oplevet, at vi ikke lever op til vores erklæringer og smukke løfter, men snyder på vægten i alt for mange spørgsmål.
Ulandene er blevet holdt hen med snak, har måttet åbne deres markeder for vores varer, mens vores marked er blevet holdt lukket for de varer, som ulandene producerer.
Derfor er der brug for reelle og hurtige indrømmelser til ulandene allerede i Seattle, også for at medvirke til et bedre forhandlingsklima.
Vi har brug for at få udviklet forholdet mellem miljøaftaler og handelsbestemmelser.
Det er rigtigt, at WTO ikke er en miljøorganisation, men WTO's regler har ganske markant betydning for, hvordan verdens miljø ser ud, og vi har i dag et formål om bæredygtig udvikling i WTO, som bare ikke er blevet omsat til operationelle handlinger.
Vi skal have arbejdstagerrettigheder meget kraftigere ind i WTO-reglerne og sikre, at der kan indføres sanktioner,
hvis bestemmelserne ikke overholdes.
Vi skal også have kigget på alle subsidierne, de miljøskadelige subsidier, som gives inden for miljø, inden for landbrug, inden for fiskeri, inden for energi, og som har skadelige miljøkonsekvenser.
En investeringsaftale er ønskelig, men det er helt afgørende, hvilken investeringsaftale der bliver tale om.
Vi skal ikke bare have en beskyttelse af investorerne mod forskellige regler i landene, men også en beskyttelse af samfundet mod magtfulde investorers pression.
Endelig er jeg glad for udenrigsministerens bemærkninger omkring demokratisering af WTO.
Det er helt afgørende nødvendigt for organisationens legitimitet.
Jeg synes, det er en god idé at etablere en rådgivende parlamentarikerforsamling.
Vi deltager jo også i Seattle med repræsentanter for det danske Folketing, og den linje bør efter min opfattelse styrkes.
På den baggrund skal jeg på vegne af Socialdemokratiet, Venstre, Det Konservative Folkeparti, SF, Dansk Folkeparti, Centrum-Demokraterne, Det Radikale Venstre, Fremskridtspartiet og Kristeligt Folkeparti fremsætte følgende:
Forslag til vedtagelse »Idet Folketinget anerkender betydningen af, at international frihandel på et bæredygtigt grundlag styrker den globale økonomi samt skaber vækst og beskæftigelse i Danmark, opfordres regeringen til i en omfattende frihandelsrunde i WTO at arbejde for at - styrke det multilaterale handelssystem med et effektivt tvistbilæggelsessystem, - de mindst udviklede lande hurtigt sikres fri adgang for alle varer til ilande, - WTO efter forsigtighedsprincippet accepterer regler for miljø, forbrugerbeskyttelse, sundhed og dyrevelfærd, - de fundamentale arbejdstagerrettigheder på grundlag af ILO-konventioner respekteres og fremmes, og at der nedsættes en arbejdsgruppe herom i WTO, - WTO efter klare ikkeprotektionistiske regler respekterer anvendelsen af handelsskridt efter bestemmelser i multilaterale miljøaftaler samt ILO-konventioner, - skabe konkurrenceregler for at undgå monopoldannelse, regler for elektronisk handel og indgåelse af en investeringsaftale i WTO, - øge åbenheden bl.a. ved parlamentarikermøder ved ministerkonferencer, inddragelse af Folketingets Europaudvalg og NGO'er.«