Tom Behnke (FP), 1998-01-15:
Indledningsvis vil jeg da godt sige til fru Margrete Auken, at det dér med at bruge og misbruge udtalelser jo altid er sjovt, og det var egentlig lige så meget det.
Jeg tror da, at både jeg og andre for så vidt havde forstået, hvad det var, fru Margrete Auken sagde.
Jeg har da også selv prøvet at komme med udtalelser, som både er blevet brugt og misbrugt,
så jeg kender det godt.
Jeg kender også det, at man bagefter er nødt til at gå op og sige, at det ikke lige var sådan, det var ment.
Men det, som fru Margrete Auken får sagt - det er jo så interessant, for her var fru Margrete Auken jo meget, meget alvorlig og seriøs - var, at fru Margrete Auken ikke ønsker, at vi har fængsler, som det kan lade sig gøre at flygte fra.
Det var det, som fru Margrete Auken sagde.
Når vi så er ved det, er spørgsmålet bare: Hvorfor er SF så ikke indstillet på at indrette fængslerne på en sådan måde, at man ikke kan flygte derfra?
Det vil SF jo ikke være med til.
Nok om det.
B 38 er jo et ganske godt og glimrende forslag med hele 20 punkter til, hvordan man kan få strammet op på nogle ting, hvordan man kan få gjort nogle ting mere effektive.
Der skal ikke være tvivl om, at vi i Fremskridtspartiet støtter forslaget.
Vi kunne måske have diskuteret nogle enkelte af pindene, men som helhed støtter vi helt klart forslaget.
Det, der for os er vigtigt, når vi taler om Kriminalforsorgen, og når vi taler om afsoning for de mennesker, der har begået kriminelle handlinger, er, at man ser det som en helhed.
Man skal se det som en helhed, og det gør sig i øvrigt også gældende på en række andre forhold.
Hvis ikke helheden er til stede, nytter det ikke noget, at man piller nogle enkelte elementer ud og så gennemfører det. Helheden er jo at se på den kriminelle, lovbryderen, både før, under og efter afsoningen.
Hvad er det, der fører til den kriminelle handling?
Hvis vi kan finde ud af det, så tror jeg, at vi er nået et langt stykke ad vejen til at kunne undgå de kriminelle handlinger, og det ville jo være målet for alle: at undgå, at der er nogen, der begår kriminelle handlinger, således at vi på et tidspunkt er nødt til at sætte dem i fængsel, og det er der jo ikke nogen der har lyst til.
Der er for så vidt ikke nogen, der synes, at det er sjovt at sætte mennesker i fængsel, men det kan være nødvendigt at gøre det.
Derfor er det vigtigt, at vi sørger for, at befolkningen som helhed har forståelse for de love, vi har her i landet, og har forståelse for, at lovgivningen skal overholdes. Det er også vigtigt, hvis der er nogen, der ikke kan finde ud af det alligevel, at vi så i en eller anden form laver et stykke præventivt arbejde, hvor vi prøver på at forhindre de kriminelle handlinger, men også, og det tror vi på i Fremskridtspartiet har en effekt, at vi sørger for, at man ved, at det har en konsekvens, hvis man laver en kriminel handling.
Jeg har et par gange talt med en indsat, som har lavet temmelig meget kriminalitet og temmelig alvorlig kriminalitet i sit liv, og det var faktisk sådan, at først da den pågældende kom på sikringsanstalten, gik det op for vedkommende, hvor alvorligt det kunne gå.
Da han en gang havde været der, var han overbevist om, at det skulle han aldrig nogen sinde prøve igen. Så meget skulle der til i hans tilfælde, før han kunne indse, at han skulle lade være med at lave kriminalitet, og det er jo forskelligt fra person til person.
Nogle kan nøjes med et lille rap over fingrene, og så gør de det aldrig mere, og for andre skal der skrappere midler til.
Over for de personer, hvor det er nødvendigt med skrappere midler, må vi bruge de skrappere midler ikke kun af hensyn til personen selv, men sandelig også af hensyn til resten af samfundet.
Når vi taler om, hvordan afsoningen skal foregå, så er det for mig at se meget, meget afgørende - langt mere afgørende end straffens længde - at de pågældende kommer til afsoning med det samme, lige så snart dommen er afsagt.
Det skal den i øvrigt også gøres noget hurtigere, end den bliver i dag, så det er direkte til afsoning.
Det har en langt større pædagogisk effekt, end at man kommer måske halvandet år efter, at den kriminelle handling er begået, og siger, at nu er der plads, og nu er det så din tur til at afsone.
Den pædagogiske effekt kan ligge på et meget lille sted.
Vedkommende har haft halvandet år til at overveje, om det nu var klogt at gøre det, han gjorde, og halvandet år efter er der sådan set ikke nogen grund til at tage ind og sone det.
Det er vigtigt, at man har forståelse for, og det tror
jeg at alle er enige om, at man ikke bare kan sætte nogle mennesker i fængsel og lukke dem ud igen og så håbe på, at det går godt.
Man er nødt til at gøre et eller andet for at sikre, at det går godt, når de kommer ud igen, så de er forberedt på at skulle leve sammen med andre mennesker ude i samfundet i en kriminalitetsfri tilværelse.
Det er afgørende, når man foretager sig en eller anden handling, at det så får konsekvenser.
Hvis ikke man forstår det, så er det klart, at det går galt, for hvis ikke det får konsekvenser, at man laver det ene eller det andet, medens man sidder i fængslet, hvorfor i alverden skulle man så have forståelse for, at det får konsekvenser, når man kommer ud og begynder at stjæle biler eller lignende?