runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Svend Auken (S), 2001-05-23:
Altså, jeg skal gerne love aldrig mere at svare på et spørgsmål fra fru Charlotte Antonsen uden for dagsordenen.
Det skal jeg gerne love i Folketinget.
Jeg har altså lidt vanskeligt ved, at man vil køre en kæmpesag op.
Vi har diskuteret det her utallige gange.
Vi har vedtaget, ikke bare som en vedtagelse i Folketinget, vi har vedtaget lovgivning om denne her sag, og så prøver man at fremstille det, som om jeg har handlet helt på egen hånd og set væk fra alle regler. Sandheden er, at det her er en anelse kompliceret i forhold til Markedsudvalgets regler, og jeg deltager gerne i en diskussion om at gøre det bedre på foranledning af fru Lene Espersen, hvis tone jeg meget bedre kan lide end Venstrefolkenes tone.
Det her drejer sig jo ikke i første omgang om retsakter
Det drejer sig om fælleseuropæiske forhandlinger i globalt regi.
I globalt regi.
Når det til sin tid kommer tilbage som en retsakt i EU, vil der selvfølgelig blive indhentet forhandlingsoplæg osv. Og jeg må indrømme, at den sammenhæng og den tankegang, jeg havde, heller ikke er tænkt ordentligt igennem.
Jeg havde bare sagt, at det her har vi jo været enige om, uanset om vi har diskuteret det det ene eller det andet sted, og jeg mener ikke, at man kan sammenligne det med normale orienteringspunkter.
Derfor kan jeg ikke komme til andet, end at det her, ikke for fru Lene Espersen og hr. Hans Christian Schmidt, men for fru Charlotte Antonsen mere er et spørgsmål om at dømme andre mennesker for fodfejl, end det er at komme til et seriøst resultat om forbedrede arbejdsvilkår i Folketinget.
Jeg har selv været med til at lave de regler, og jeg lægger utrolig vægt på, at de skal overholdes og vil gøre alt, hvad jeg kan for at gøre det.
Må jeg endelig sige til hr. Hans Christian Schmidt, at jeg helt kan bekræfte hans vurdering af, at vi selvfølgelig, når vi til sin tid skal træffe den endelige beslutning, skal have et så præcist svar, som vi overhovedet kan få.
Det er det, det hele går ud på.
Lene Espersen (KF), 2001-05-23:
Jamen jeg vil også gerne anerkende, at miljøministeren her beklager sin fremgangsmåde i den pågældende sag, men der tilføje, at jeg sådan set også synes, at miljøministeren i sin besvarelse taler lidt uden om det, der egentlig er problemets kerne.
Vi hører en masse om, at sagerne har været oppe til drøftelse i Europaudvalget mange gange.
Reglerne er jo meget, meget, meget klare.
Der er kun ét tidspunkt, hvor Folketingets partier og de folketingsmedlemmer, der sidder i Europaudvalget, skal tage stilling til en sag på, og det er, når der er mandatgivning.
Alt, hvad der foregår før det tidspunkt, er i princippet totalt irrelevant for den politiske stillingtagen.
Ofte har Europaudvalget jo lidt en form, hvor man kan sige, at ministeren får lov at sidde og holde enetale, og så bliver der stillet et par pæne spørgsmål.
Det er jo, fordi vi ikke ønsker at trække arbejdstiden unødigt ud, så vi ligger og kører rundt i flere timer, før vi går ind på spørgsmål, som vi ved, vi senere skal tage stilling til.
Derfor vil jeg gerne bede ministeren bekræfte, at i den her sag er ministeren altså gået for langt.
Hans Christian Schmidt (V), 2001-05-23:
Det går jo nok.
Fordi vi nu skulle komme til at opgive alle økonomiske vurderinger og udregninger på de forskellige forslag, kan vi så ikke godt behandle dem alligevel? Det går nok.
Næ, det, det her står om, er jo et nøjagtigt citat fra bemærkningerne: »... for at afgøre om en udvikling er bæredygtig, er det nødvendigt at operationalisere begrebet«. Derfor vil jeg bare sige, at det nøjagtig er det, OECD siger. Med henblik på at operationalisere begrebet om bæredygtighed peger OECD på nedenstående indikatorer som mulige indikatorer for en bæredygtig udvikling.
Det er præcis de indikatorer, som jeg ønsker tillykke med, at miljø- og energiministeren og statsministeren har fået igennem i Paris og fået andre lande til at gå med til.
Tillykke med omgangen.
Det synes jeg så, vi skal gøre næste gang.
Charlotte Antonsen (V), 2001-05-23:
Jamen på trods af den meget lange tale fik vi jo desværre ikke svar på spørgsmålet.
Det, spørgsmålet går på, er, om ministeren kan bekræfte, at ministeren talte usandt i Folketingssalen den 8. maj, hvor det jo fremgik, at ministeren mente, at Europaudvalget havde taget stilling.
Jeg spurgte ikke om alle mulige andre ting, om hvornår det havde været oppe i andre forbindelser osv., men kan ministeren bekræfte, at ministeren talte usandt?
Det er måske en tilståelsessag, derfor vil jeg gerne gå lidt videre, for vi har jo fået svar i dag om, at ministeren angiveligt ikke var opmærksom.
Det, der jo stadig væk må stå tilbage, er, hvad baggrunden så er for, at ministeren ikke er opmærksom på Europaudvalgets mandater, og hvad vi kan gøre for at undgå det i fremtiden.
Derfor vil jeg gerne spørge ministeren: Hvad agter ministeren at gøre, for at vi undgår det her i fremtiden?
For det er jo ikke første gang, ministeren har problemer med sandheden, som hr. Kim Andersen også lige var inde på.
Det er en meget, meget ubehagelig sag for Folketingets Europaudvalg.
Det, der er hjørnestenen i hele Folketingets Europaudvalgs funktion, er mandatgivningen.
Så har man altså en minister, der tror, han kan klare sig ved at tale udenom.
Svend Auken (S), 2001-05-23:
Jeg synes, det er vigtigt, i lyset af den meningsudveksling, der har været tidligere, at slå fast, at jeg er en varm tilhænger af de regler, der sikrer Folketinget indflydelse på eruopapolitikken.
Jeg var selv en af de fem oprindelige forfattere til de regler, vi stadig væk efterlever.
Jeg har skrevet mange artikler om det, og i alle de år har jeg, både i Europaudvalget og som minister, bestræbt mig på at leve op til det, ligesom jeg har sørget for - eller mit ministerium har, for det er jo især dem, der laver det fysiske arbejde - at Folketingets udvalg, ikke bare Europaudvalget, løbende har været inddraget, ligesom jeg har prøvet efter bedste evne at orientere Danmarks medlemmer af Europa-Parlamentet for hele tiden at sikre den parlamentarisk stærkeste indflydelse.
Jeg mener, at Folketinget har taget klar stilling til spørgsmålet om den danske klimapolitik.
Det fremgår af den redegørelse, som jeg sendte til Folketingets Miljø- og Planlægningsudvalg den 10. maj, og som jeg i dag har sendt en kopi af til Europaudvalget.
Vi har stemt om det foran alle de vigtigste partsmøder, og mig bekendt
har spørgerens parti hver gang stemt sammen med os, ligesom det blev bekræftet ved energireformen.
Så Folketinget har taget stilling til den forhandlingslinje.
I Europaudvalget har vi diskuteret sagen 15 gange, den detaljerede forhandlingslinje, og der har været al mulig grund til at kommentere den danske forhandlingslinje, også selv om det ikke drejede sig om egentlige beslutninger.
Både i forbindelse med retlige beslutninger, for det er jo forhandlinger med andre lande, ikke kun i Europa, i forbindelse med afstemningen i Folketinget, under vores diskussion omkring energireformen og drøftelserne i Europaudvalget var og er det stadig væk mit klare indtryk, at der var bred politisk tilslutning til den danske forhandlingslinje. Det var den vurdering, jeg gav udtryk for under forespørgselsdebatten den 8. maj.
Og så har jeg i dag beklaget, at jeg uden for dagsordenen i Folketingets Europaudvalg blev stillet et spørgsmål, som jeg derfor jo var uforberedt på, med hensyn til forhandlingsmandat. Jeg troede faktisk, at vi også havde givet et forhandlingsmandat omkring dette.
Det har jeg skrevet.
Men vi mener bestemt, at vi overholder de regler.
Jeg mener, at det rigtige tidspunkt, når man ser på det rent juridisk, at tage stilling på er, når der foreligger en egentlig retsakt fra Europa-Kommissionen, som der så i den situation naturligvis vil blive indhentet forhandlingsmandat til fra Folketingets side.
Charlotte Antonsen (V), 2001-05-23:
»Vil ministeren bekræfte, at han talte usandt, da han under forespørgsel nr. F 55 den 8. maj 2001 sagde, at Folketingets Europaudvalg har taget stilling til Kyotoaftalen?«
Svend Auken (S), 2001-05-23:
Jeg skal bare sige tak til hr. Niels Bloch Jespersen.
Han har haft forslaget ved siden af sig.
Han bekræfter jo til fulde min fremstilling af forslaget og dets bemærkninger.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Niels Bloch Jespersen (S), 2001-05-23:
Jeg vil godt bede ministeren bekræfte, at den omtale, der er i bemærkningerne, i virkeligheden er det modsatte af bæredygtighedsprincippet, som jo sigter på, at vores miljø i generationer fremad skal kunne være i harmoni, så kommende generationer også kan leve på en anstændig måde.
Det, der rent faktisk står, er: I den økonomiske vurdering beskrives de økonomiske konsekvenser for både den offentlige sektor, for industrien, for forskellige erhverv og for husholdninger.
I den økonomiske vurdering inddrages også spørgsmålet om afgifter og gebyrer på miljøområdet.
Endelig bør et givent forslag indeholde en række mål set i forhold til de økonomiske konsekvenser, således at Folketinget vil kunne vurdere, hvorledes der opnås bedste miljø for pengene.
Det er jo præcis det modsatte.
Det handler jo om at prøve at lægge en økonomisk spændetrøje ud over begrebet bæredygtig udvikling, som er Brundtlandrapportens grundlag, og som senere er blevet internationalt anerkendt.
Det vil jeg godt bede ministeren om at bekræfte.
Svend Auken (S), 2001-05-23:
Jeg deltager gerne i en diskussion med hr. Hans Christian
Schmidt, men jeg deltager ikke i en diskussion på hr. Kim Andersens niveau.
Jeg har sagt, at det af bemærkningerne fremgår, at forslaget lægger op til bæredygtigshedsvurderinger af miljøforslag.
Og det blev kritiseret, fordi virkningen af det derved blev, at man bruger bæredygtighedsbegrebet til at lægge miljøpolitikken hindringer i vejen.
Det fremgår i øvrigt af Folketingstidende, og det har vi haft en lang diskussion om, sådan er det.
Men jeg står ved mit tilbud og kan i øvrigt sige til hr. Hans Christian Schmidt, at vi jo i den nuværende regering ud over de økonomiske konsekvenser - alle forslag lægger vægt på de kommunalpolitiske, de erhvervsøkonomiske og de miljøpolitiske konsekvenser - selvfølgelig ikke har noget imod det. Jeg tror heller ikke, at det var det, fru Pernille Blach Hansen sagde.
Det, hun og jeg frygtede ved det forslag, Venstre stillede, og som flertallet i Folketinget har været enige med os i, har været spørgsmålet om, hvorvidt man ville bruge et godt begreb fra den internationale diskussion, bæredygtighedsbegrebet, til at spænde ben for miljøpolitikken.
Kim Andersen (V), 2001-05-23:
En ægte Svend, ikke?
Vi har et spørgsmål, som ministeren bliver spurgt om, og så slår ministeren ud med armene og siger, at det i bemærkningerne står, at det er for at lægge miljøet hindringer i vejen.
Så spørger vi: Hvad er det for nogle bemærkninger, hvoraf det fremgår, at det er for at lægge miljøet hindringer
i vejen
Hvis ministeren ryster på hovedet nu, ja, så er det jo sådan, at det her bliver optaget på bånd, så vi jo kan høre, hvad det var, ministeren sagde.
Det kan godt være, ministeren en gang imellem har svært ved at huske, hvad det er, han går og siger.
Men jeg kan tilfældigvis huske, hvad det var, ministeren sagde her for 5 minutter siden, og han hævdede, at det fremgik af bemærkningerne til vores beslutningsforslag, at det var for at lægge miljøet hindringer i vejen.
Vil ministeren være venlig at gøre sig den ulejlighed at fortælle mig, hvor i bemærkningerne det fremgår, at det er for at lægge miljøet hindringer i vejen?
Og tror ministeren så i øvrigt ikke, at det vil højne debatniveauet lidt i Folketinget, hvis man holdt sig til sandheden, således som den er beskrevet via de forskellige forslag, der fremsættes?
Hans Christian Schmidt (V), 2001-05-23:
For nu hører vi på den socialdemokratiske miljøpolitiske ordfører, at der næsten ligger en undertone om, at hvis man økonomisk vurderer miljøforslag, så er det dårligt.
Ministeren er da vel forhåbentlig ikke enig i, at der er noget galt i, at man går ind og økonomisk vurderer miljøforslag.
Man får det næsten til at lyde som om, at hvis man virkelig kan få sig selv til det, så kan man ikke komme nærmere noget værre end det. Det håber jeg da ikke.
Det vil da være helt naturligt.
Så vil jeg da spørge, hvordan det ellers kan være, at man selv i sine forslag jo f.eks. vurderer, hvad det har af økonomisk betydning.
Det er lige før, man skulle spørge, om miljø- og energiministeren er ked af, at han altid i sine lovforslag skal oplyse om, hvad det har af økonomisk betydning.
Det er jo næsten et tilbageskridt, hvis vi nu skal frem til, at det heller ikke skal være i et lovforslag.
Så jeg vil gerne blive ved med at have det, jeg har sagt fra starten af: Vi har ønsket en bæredygtighed, og det er jo ikke et spørgsmål om, hvorvidt forslagene bliver miljøvurderet.
Det er jo i forbindelse med finansloven, at der kommer en miljøvurdering.
Svend Auken (S), 2001-05-23:
Altså jeg tror ikke, jeg er sart, men udtryk som slendrian og usandt, og hvad agter jeg at gøre for at os,v. osv., for at der ikke er en gentagelse - det eneste ord, der mangler, er ordet skandale om en sag, som Folketinget har behandlet den ene gang efter den anden, hvor vi har været enige, hvor vi har lavet en forligsmæssig aftale i forbindelse med energireformen om det, og så kører man det her mod mig.
Jeg har indrømmet den fejl, jeg har begået, som var en lille fejl, fordi jeg svarede på et spørgsmål uden for dagsordenen.
Og det har jeg lovet, at jeg aldrig mere vil gøre, hvis fru Charlotte Antonsen stiller et i fremtiden.
Det lover jeg.
Jeg tror ikke, det er muligt at referere, hvad der sker i et udvalg.
Det er klart, at der blev lagt en meget, meget ubehagelig tone i et spørgsmål stillet uden for dagsordenen til mig, og det svarede jeg så på i samme ånd, som det blev stillet.
Det skal man altid bestræbe sig på at undgå, men jeg vil nu sige, at jeg blev rimeligt stærkt provokeret.
Men det skal vi ikke referere fra.
Men det, jeg derimod godt vil have lov at sige, er, at inden vi har taget til disse globale forhandlinger, har vi indhentet mandat her i Folketingssalen, der er stemt om det her i Folketingssalen inklusive af dem, der i dag siger, de er blevet ført bag lyset, taget til gidsel, og hvad ved jeg - de har stemt om det!
Og min forsyndelse består alene i, at jeg troede, at når vi sagde noget i Folketingssalen, så var det næsten lige så vigtigt som det, vi siger i Europaudvalget.
Jeg er i øvrigt hundrede procent enig med både hr. Albrechtsen - jeg takker for hans bemærkninger fra tidligere - og fru Lene Espersen i, at vi skal være meget omhyggelige med hensyn til mandatgivning.
Og der vil komme et forhandlingsoplæg, inden der bliver tale om en i EU-regi juridisk bindende beslutning på det her område;
det er jeg naturligvis indstillet på at give.
Nu er jeg jo ikke blevet spurgt om detaljerne i Venstres forslag, men som jeg husker det, fremgik det klart af bemærkningerne, at det, man tænkte på, var, at der skulle laves såkaldte bæredygtighedsvurderinger af miljøforslag.
Forslagsstillerne har jo også indrømmet det under alle debatterne, og jeg har sagt, at jeg gerne vil se et ændringsforslag, så vi sikrer os, at det bliver alle forslag
Så har vi haft en vældig polemik om det.
Vi underkaster ikke nogens gode motiver nogen tvivl.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-05-23:
Jeg vil gerne sige ministeren tak, fordi vi nu får den her sag afklaret.
Jeg vil godt spørge, om ikke det burde have været sendt til Europaudvalget lidt før, at vi skulle have det her i spørgetiden.
Jeg ville i hvert fald gerne have haft det.
Men jeg er overbevist om, at det naturligvis ikke har været ministerens hensigt at føre udvalget bag lyset i denne her sag, men ministeren huskede altså forkert.
Og det hørte jeg ministeren sige, at han beklagede.
Dermed synes jeg sådan set godt, at vi kan betragte den sag som afsluttet. Vi har så en anden sag liggende på arbejdsministerens område, hvor udvalget fik at vide, at der kunne gennemføres en lovgivning alene ved overenskomster i Danmark.
Det viste sig så bagefter, at det kunne der ikke.
Der skulle lovgivning til.
Det er en anderledes tung og alvorlig sag, men jeg synes, at den forklaring om sagens sammenhæng, som ministeren har givet her, når det drejer sig om miljøministerens område, er tilfredsstillende.
Eva Kjer Hansen (V), 2001-05-23:
Det er bare for klarhedens skyld.
Altså jeg forstår ministeren derhen, at ministeren ikke andre steder har henvist til mandatgivningen i Europaudvalget.
Så ministeren kan klart sige, at det ikke er sket.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Svend Auken (S), 2001-05-23:
Jeg vil gerne gentage mit svar: Både i forbindelse med afstemningerne i Folketinget, jeg kan også lægge til forhandlingerne omkring energireformen og drøftelserne i Europaudvalget, jeg kunne også have lagt til Miljøudvalget,
var og er det stadig væk mit klare indtryk, at der var bred politisk tilslutning til den danske forhandlingslinje.
Det var den vurdering, jeg gav udtryk for, og så begik jeg en fejl, fordi jeg huskede galt i Europaudvalget.
Jeg tror ikke, jeg sagde noget om mandat i Folketingssalen.
Det var i Europaudvalget, jeg sagde det, og det var, fordi jeg huskede galt, og fordi jeg begik den dumhed dels at huske galt og dels at svare på et spørgsmål stillet af fru Charlotte Antonsen uden for dagsordenen.
Hvis vi i fremtiden vil have den slags formalisme ind i det, må det jo være sådan, at er der et spørgsmål, man vil have belyst, skal man stille det direkte som samrådsspørgsmål, så ministeren kan forberede sig ordentligt og sikre, at papirerne er i orden.
Karen Jespersen (S), 2001-05-23:
Jeg kan desværre ikke komme det nærmere.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Pernille Blach Hansen (S), 2001-05-23:
Det her er jo vældig kreativt fra Venstres side.
Derfor vil jeg gerne spørge miljøministeren, om ikke han også kunne få den grumme tanke, at det, Venstre i virkeligheden har villet med beslutningsforslaget, var at sikre, at alle miljøforslag blev økonomisk vurderet, hvorimod alle andre forslag med økonomisk vidtrækkende konsekvenser ikke skulle miljøvurderes.
Derfor var det i virkeligheden ikke et spørgsmål om miljømæssig bæredygtighed, men et spørgsmål om, at Venstre ville bruge det her til at afvise miljørigtige forslag med det argument, at det i virkeligheden måske gik hen og blev for dyrt - frem for at man fik alle andre forslag vurderet miljømæssigt, bl.a. inden for trafikområdet.
Knud Erik Hansen (SF), 2001-05-23:
Tak for svaret.
Men jeg vil godt lige supplere igen og spørge: Hvornår?
Altså jeg kan forstå, at ministeren ikke kan sige præcis, hvor man vil gribe ind, og hvordan man vil gribe ind.
Det er klart en del af det spil, der foregår.
Men nu er der her den 21. maj sendt breve ud til kommunerne.
Karen Jespersen (S), 2001-05-23:
Der er overvejelser om, hvor det ville være muligt at gennemtrumfe, at der kom nogle centre.
Men det er klart, at de planer og de overvejelser vil jeg ikke fremlægge offentligt, før vi helt præcist ved, hvordan det skal gribes an, og før vi lige ved, om der også kunne komme en frivillig aftale.
Sådan er vilkårene jo ved den slags initiativer, at de først bliver offentliggjort den dag, man virkelig er parat til at køre sagen.
Men f.eks. et element, som hr. Knud Erik Hansen selv blev gjort bekendt med, var, da vi besøgte Flygtningenævnet, hvor Flygtningenævnet siger, at vi er ved at være ude at røre ved grænserne for vores kapacitet.
Og hvis Udlændingestyrelsen takket være flere ressourcer får ekspederet andre initiativer, får ekspederet flere sager, så risikerer vi, at Flygtningenævnet bliver en flaskehals.
Og hvis de skal udvide kapaciteten ud over de mange flygtningenævn, de jo består af i dag, jamen så kan det være en helt ny struktur, de skal i gang med, som jeg ikke skal gå i detaljer med her. Derfor det er klart, at det lyder nærliggende, det lyder besnærende, og der er ikke noget, jeg hellere ville end nedbringe sagsbehandlingstiden, også ved at bruge flere penge på at ansætte flere, hvad vi i øvrigt også gør.
Men der er altså nogle indbyggede barrierer.
Og hvor man når til dem, så er det ligesom nye systemer, vi skal til at opbygge, hvad der jo selvsagt er meget besværligt.
Men det er helt klart, at det indgår.
Og jeg er helt villig til at diskutere, hvad man overhovedet kan gøre for at nedbringe den sagsbehandlingstid.
Knud Erik Hansen (SF), 2001-05-23:
Jeg forstår på ministeren, at ministeren er indstillet på, at der skal ske noget, og at der også kommer til at ske noget.
Men kan ministeren ikke godt løfte sløret lidt for, hvor langt man er?
For det er trods alt 1.000 pladser.
Der må være lidt overblik over, hvor man nu regner med, at man faktisk godt kan sætte noget ind, således at vi kan få en fornemmelse af: Er det løst inden for 1 måned, har vi en løsning inden for 2 måneder, eller kan asylansøgerne risikere, at de faktisk skal vente et halvt år, før der er en løsning? Som et andet supplerende spørgsmål vil jeg godt spørge i den anden ende, for problemet er jo ikke kun, at vi ikke har pladserne, men problemet er også behovet.
Og en af grundene til, at vi har behovet, er jo, at sagsbehandlingen tager tid.
Så kan vi diskutere, om den tager for lang tid, om den kan gøres kortere.
Men i det omfang, man overhovedet kan afkorte sagsbehandlingstiden, så hjælper det jo også på behovet og vil i virkeligheden mindske behovet for centrene.
I hvilket omfang indgår det i ministeriets overvejelser?
Karen Jespersen (S), 2001-05-23:
Ja, det er rigtigt, at regeringen har tilkendegivet, at vi er parat til at bruge landsplanloven.
Det fremgår bl.a. af det brev, der er skrevet af miljø- og energiministeren og mig til kommunerne. Da det jo kan være et lidt usædvanligt skridt, og da vi selvfølgelig håber på, at det vil anspore kommunerne til at lave frivillige aftaler, så er det jo svært at sige præcist, hvor hurtigt det kommer i anvendelse, også fordi man jo skal finde ud af: Hvis det skal bringes i anvendelse, hvor skal det så ske?
Det er meget ubehageligt for alle parter med den overbelægning, og der kan jo blive et selvforstærkende element i, at kommunerne ikke ønsker at have asylcentre. Så man kan sige, at hverken Udlændingestyrelsen, Indenrigsministeriet eller jeg har nogen som helst interesse i ikke at sørge for at få nedbragt den overbelægning så hurtigt som muligt, fordi det jo kan skabe misforhold på de centre, der faktisk ellers fungerer godt.
Og det er jo en meget trist bivirkning af en overbelægning.
Knud Erik Hansen (SF), 2001-05-23:
Jeg vil godt sige tak for svaret og så supplerende spørge, hvornår regeringen forventer, at tingene faktisk er på plads.
Det er jo et spørgsmål om, har jeg forstået, ca. 1.000 pladser, som man mangler, for at det kan være i orden.
Og det burde man have en mulighed for at have lidt fornemmelse af: Hvornår er det her på plads? Jeg vil også godt have bekræftet, at regeringen faktisk også er klar til at bruge kommuneplanlovens bestemmelser, således at man kan gå ind og overtage planbeføjelser.
Er det korrekt, at man faktisk også er klar til at gøre det med forholdsvis kort varsel, hvis det viser sig, at man ikke inden for meget kort tid kan få løst problemet med de 1.000 pladser?