runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Line Barfod (EL), 2006-04-21:
Enhedslisten er også meget betænkelig ved at ændre på princippet om dobbelt strafbarhed, selv om det kun er i forhold til nogle enkelte bestemmelser.
Det gælder særligt, fordi behovet jo ikke er dokumenteret, hvilket fru Anne Baastrup var inde på, nemlig at det er højst usandsynligt, at der overhovedet vil komme nogen sager for de danske domstole, dels fordi der er meget få lande, som ikke har en seksuel lavalder, der minder om den danske, dels fordi det vil være meget svært for dansk politi at efterforske sager i de lande.
Vi er nået frem til, at vi alligevel støtter forslaget som led i kampen mod sexturisme for at begå overgreb mod børn.
Men vi tror, at det vil have langt større effekt, hvis vi sætter midler af til at lave nogle kampagner for at ændre danske mænds – det er det jo især, men der kan vel også være tilfældet med danske kvinder – opfattelse af, hvad man kan tillade sig at gøre mod børn.
Det, der vil have allerstørst effekt, er, at vi gør en langt større indsats for at bekæmpe ulighed i verden, altså igen hæver ulandsbistanden og gør noget for at fjerne den fattigdom, der kan føre til, at der overhovedet er nogen i nogen lande, der kan finde på at sælge deres børn, så de kan blive brugt af udenlandske turister.
Herunder mener vi, det er særlig vigtigt at støtte kampen for demokratiske rettigheder, kvindebevægelse osv., og derfor er det selvfølgelig en væsentlig del af den ulandsbistand, som vi burde give i langt større omfang, end vi gør, der bl.a. skulle gå til at støtte demokratiske bevægelser: fagbevægelse, kvindebevægelse osv.
Man kan derfor sige, at det her jo lidt er et slag i luften fra regeringens side; man ændrer lidt i straffeloven, men det, der for alvor kunne forebygge de her overgreb, går man ikke ind og gør særlig meget ved.
Det synes vi faktisk man burde gøre langt mere fra regeringens side.
Så skal jeg endelig til slut sige, at vi lægger vægt på det, der fremgår af bemærkningerne og også af høringsoversigten, om, at det med det her ikke er meningen at ramme frivillige forhold mellem to unge med næsten samme alder, f.eks. en 15-årig dansker og en 14-årig islænding.
Det er ikke det, der er formålet med den her lov, ligesom man jo normalt heller ikke efter dansk ret ville ramme den slags forhold.
Irene Simonsen (V), 2006-04-21:
Indimellem ser vi i tv-udsendelser klip, der viser nogle ganske uhyggelige handlinger de steder, hvor der sker turistorienteret og industrialiseret seksuel udnyttelse af børn.
Det er ikke noget, vi bare kan lukke øjnene for, det er noget, vi må gøre noget ved, og derfor har regeringen også nedsat et udvalg, som har afgivet en betænkning om, hvordan vi kan straffe de mennesker, som udnytter børn seksuelt, udnytter børn under 15 år til prostitution og bruger børn under 18 år som pornomodeller.
Udvalget er kommet frem til, at selv om det ikke er strafbart, hvis en dansk turist – som vi jo har set i udsendelser i fjernsynet – f.eks. rejser til et andet land og udnytter et barn under 15 år seksuelt, er det sådan, at fordi man har reglen om dobbelt strafbarhed, så det er muligt at straffe i det land, handlingen foregår i, har vi ikke kunnet straffe den pågældende efter hjemkomsten til Danmark.
Dette forhold bliver ændret med lovforslaget her.
Fremover kan en person, som rejser til udlandet og udnytter et mindreårigt barn seksuelt, straffes for overtrædelse af den danske lovgivning ved sin tilbagevenden til landet, uanset om det er en dansk statsborger eller en herboende udlænding.
Det er vi i Venstre meget godt tilfredse med.
Man kan sige, at vi har været igennem lidt af den samme øvelse tidligere, nemlig i forbindelse med omskæring af kvinder.
Vi havde eksempler på, at herboende udenlandske forældre tog til Somalia, fik omskåret deres piger her og vendte tilbage til Danmark, og dér foretog vi en lignende ændring, så forældrene nu kan straffes for det.
I Venstre er vi godt tilfredse og ser frem til en god og saglig udvalgsbehandling af forslaget.
Per Stig Møller (KF), 2006-04-21:
Den blev også omtalt på Svalbard i går.
Vi havde nordisk udenrigsministermøde, og her bekræftede Norge sin tilfredshed med aftalen og også med den måde, det er foregået på med venskabelige, fornuftige og konstruktive forhandlinger.
Jeg synes også, det er en god model for aftalesystemet.
Norge, Danmark og det grønlandske landsstyre er tilfredse, og jeg håber da ligesom hr. Frank Jensen, at vi kan få en lige så fornuftig løsning på spørgsmålet om Hans Ø.
Det manglede da bare andet, og det skal ikke komme an på os.
Hr. Frank Jensen omtalte den værdige måde, sagen her er forløbet på, og det håber jeg også kan blive tilfældet over for Canada.
Fru Line Barfod stillede et spørgsmål til vendingen om ingen substantielle bemærkninger.
Der er ikke fremsat bemærkninger, som har haft nogen vægt, og som kunne påvirke resultatet, men i stedet for at stå her og citere dem efter hukommelsen skal jeg mellem første og anden behandling orientere udvalget om, hvilke bemærkninger der er tale om.
Det synes jeg er ret og rimeligt over for Folketinget.
Jeg takker for tilslutningen.
Forhandlingerne med Norge er forløbet forbilledligt, og det betyder, at vi nu har en aftale, hvor de maritime grænser ud for Grønland er fastlagt overalt inden for 200 sømil over for nabostaterne Norge og Island.
Aftalen er forhandlet på plads sammen med Grønlands landsstyre, og den udgør således slutstenen i det nordatlantiske grænseaftalekompleks ved Østgrønland.
Som Folketinget finder jeg også, det er tilfredsstillende, og jeg er meget glad for den fulde tilslutning fra Folketinget og takker for den.
Afstemning
Line Barfod (EL), 2006-04-21:
Jeg kan tilslutte mig koret af ordførere, der er glade for det gode samarbejde, der har været.
Især lægger vi ligesom SF vægt på, at det grønlandske landsstyre har været en del af aftalen og er med i forhandlingerne.
Jeg har bare et enkelt spørgsmål.
Jeg skal bare spørge: Dækker det over, at der har været nogle indvendinger mod grænsedragningen, eller er det mere noget rent teknisk, som man ikke har set nogen grund til at vi behøvede at besvære os med?
Steen Gade (SF), 2006-04-21:
Jeg vil tilslutte mig de andre ordføreres positive bemærkninger om aftalen.
For os har det selvfølgelig været afgørende vigtigt, at også Grønland synes, det er en god aftale, og derfor vil vi stemme for forslaget.
Niels Helveg Petersen (RV), 2006-04-21:
Jeg vil gerne tilslutte mig, hvad andre ordførere har givet udtryk for, og give udtryk for tilfredshed med, at dette spørgsmål er løst ved en aftale mellem på den ene side Norge og på den anden side Danmark/Grønland.
Som jeg kan vurdere det, ser det ud til at være en fornuftig aftale, og vi støtter med glæde aftalen.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2006-04-21:
Jeg vil også indledningsvis gratulere udenrigsministeren med det flotte arbejde, der ligger bag, og jeg føler, at der heller ikke set fra konservativ side skulle være nogle problemer med at støtte dette beslutningsforslag.
Vi sætter stor pris på, at Grønlands landsstyre og Kongeriget Norge har kunnet finde en overenskomst om en afgrænsning af kontinentalsoklen og fiskerizonerne i området mellem Grønland og Svalbard, så vi kan varmt støtte forslaget.
Søren Espersen (DF), 2006-04-21:
Det samarbejde, der hersker mellem Norge og Danmark, har jo siden det moderne Norges grundlæggelse i 1905 bogstavelig talt været et forbillede for den måde, hvorpå nabolande bør samarbejde.
Selv når de to lande har haft modstridende interesser, har man landene imellem altid søgt at løse dem på en ordentlig måde, det vil sige enten ved at forhandle sig frem til fornuftige løsninger eller ved at overlade beslutningen til internationale domstole.
Historisk set mest imponerende er sagen i 1920’erne og 1930’erne om overherredømmet over Østgrønland.
Begge lande viste stor retorisk tilbageholdenhed, og begge lande accepterede at følge den beslutning, som de internationale dommere nåede frem til.
Siden dengang i 1933 har man i 1960’erne forhandlet sig frem til delinger af Nordsøen.
Her kunne man set i bakspejlet nok have ønsket sig mere nærværende forhandlere fra dansk side, men at vi ikke havde det, skal nordmændene jo ikke lastes for.
Også i det nordatlantiske område har de nye tider krævet, at grænsedragningerne blev endeligt afklarede, og det er det arbejde, der nu har fundet sin vistnok fornuftige afslutning.
Det er jo vanskeligt for os som lægmænd at vurdere stregerne på søkortene, og derfor må vores svar være, at det er en grænseaftale, som man med tilfredshed har tilsluttet sig fra så vel Norges regering på den ene side som Grønlands landsstyre og Danmarks regering på den anden side.
Der bør derfor nødvendigvis også være glæde i både Stortinget, Landstinget og Folketinget.
Dansk Folkeparti kan derfor varmt støtte beslutningsforslaget, og jeg vil lykønske udenrigsministeren med et godt udført arbejde i denne sag, som atter cementerer det fortrinlige venskab mellem Norge og Danmark.
Søren Pind (V), 2006-04-21:
Da vores ordfører, hr. Lars Christian Lilleholt, ikke kan være til stede i salen, skal jeg læse følgende: Med vedtagelsen af beslutningsforslaget får Norge, Grønland og Danmark papir på afgrænsning af kontinentalsoklen og fiskerizonen mellem Grønland og Svalbard.
I mange år har der været enighed om, at der i området mellem Grønland og Svalbard skal defineres en mindre præcist placeret midtlinje mellem de to områder som den linje, der afgrænser de to landes rettigheder.
Området er i de senere år blevet opmålt, og det er nu muligt klart at placere og definere midtlinjen.
På baggrund heraf er der i februar i år indgået en aftale mellem Norge og Danmark om en præcis placering af midtlinjen.
Fra dansk side har Udenrigsministeriet i samarbejde med Grønlands landsstyre forhandlet aftalen på plads med den norske stat, og Grønlands landsstyre har givet sit samtykke til aftalen.
På den baggrund kan Venstre varmt anbefale Folketinget at vedtage beslutningsforslaget og dermed godkende aftalen.
Lene Espersen (KF), 2006-04-21:
Jeg vil sige til hr. Morten Messerschmidt, at vi er fuldstændig enige, og jeg tror, vi forsøger at opnå præcis den samme retstilstand.
Det, der er problemet med Dansk Folkepartis forslag, er, at hæftelsesansvar efter retspraksis vil indebære, at mellemhandleren også hæfter for producentens objektive ansvar.
Og det er lige præcis det, som EF-Domstolen har fastslået at mellemhandleren ikke må.
Men jeg anerkender fuldt ud, at Dansk Folkeparti, som jeg har forstået hr. Morten Messerschmidt, ikke mindst under debatten her i dag, egentlig forsøger at sigte hen imod at skabe den samme retstilstand, vel vidende at EF-Domstolen altså har gjort livet lidt vanskeligere for os lige præcis i denne sag.
Jeg vil så også sige til hr. Morten Messerschmidt, at regeringens lovforslag jo går videre end Dansk Folkepartis forslag på en række punkter.
Bl.a. foreslår regeringen jo, at mellemhandleren pålægges en omvendt bevisbyrde ved egne fejl og forsømmelser, og vi var jo også inde og undersøge, om der var en mulighed for at indføre et køberetligt garantiansvar for produktskader.
Så det korte af det lange er, at jeg tror, at der er meget stor enighed her i Folketinget om, at vi må gøre, hvad vi kan for at beskytte forbrugerne mest muligt og så acceptere den dom, der foreligger fra EF-Domstolen.
Frank Jensen (S), 2006-04-21:
Først vil jeg gerne gratulere udenrigsministeren med aftalen og med det beslutningsforslag, der nu skal behandles her i Folketinget for at få Folketingets samtykke til, at regeringen kan tilslutte sig den overenskomst, der er indgået mellem Danmarks regering sammen med Grønlands landsstyre på den ene side og Kongeriget Norge på den anden side.
Det er en overenskomst, som vi fra Socialdemokratiets side kan tilslutte os.
Aftalen er indgået i henhold til FN’s havretskonvention af 1982, og aftalens afgrænsning baserer sig på en ny opmåling i et tidssvarende internationalt koordinationssystem til fastlæggelse af de geografiske bredder og længder.
Opmålingen blev for Svalbards vedkommende startet i 2001 og for Grønlands vedkommende i 2004.
Vi har i Socialdemokratiet noteret os, at Grønlands landsstyre har afsluttet sin interne procedure i Grønland og meddelt sit samtykke til indgåelse af overenskomsten.
Det er vi selvfølgelig tilfredse med, og på det grundlag kan vi også fra Socialdemokratiets side erklære vores støtte til overenskomsten.
Jeg vil godt afslutningsvis knytte et par kommentarer til den situation, vi havde for et år siden på den anden side af Grønland i Kennedystrædet.
Vi kunne godt ønske os, at man søger den konflikt, der var mellem Canadas regering og den danske regering om afgrænsningen og suveræniteten over Hans Ø, løst på samme værdige måde, som situationen er løst her, når det drejer sig om forholdet mellem Kongeriget Danmark og Kongeriget Norge.
Jeg skal afslutningsvis sige, at vi fra Socialdemokratiets side kan tilslutte os beslutningsforslaget, som det foreligger her for Folketinget.
Tom Behnke (KF), 2006-04-21:
Jeg skal beklage meget, at jeg kom for sent.
Der var et andet møde, der trak en lille smule ud, og derfor skal jeg til gengæld også gøre det kort her og sige, at lovforslaget, vi behandler i dag, jo er et lovforslag, vi fra konservativ side længe har gået og glædet os til at skulle behandle i Folketinget.
Vi har den opfattelse, at seksuelt misbrug af børn er afskyeligt, og at det skal straffes, uanset om det foregår i Danmark eller i udlandet.
Det er ikke rimeligt, at nogen kan spekulere i at foretage overgreb på børn andre steder i verden, bare fordi reglerne dér er anderledes, end de er i Danmark.
Derfor er vi helt indstillet på, at det princip, vi normalt har omkring dobbelt strafbarhed, fraviges i de her sager.
Vi siger: Vi vil simpelt hen ikke finde os i det uanset, og derfor kører vi efter de danske bestemmelser, altså de danske bestemmelser om, hvornår der er tale om seksuelt misbrug af børn.
Det er ud fra, at nogle lande måske ganske vist har de samme materielle bestemmelser, som vi har i Danmark, men deres strafferammer er nogle andre end vores.
Så vi er meget tilfredse med lovforslaget.
Jeg har jo kunnet sidde og lytte til debatten, indtil det blev min tur, og jeg er da utrolig positivt overrasket over, at det ser ud til, at forslaget bliver enstemmigt vedtaget.
Fra konservativ side er der fuld opbakning til ministerens forslag.
Line Barfod (EL), 2006-04-21:
Enhedslisten støtter også ideen om at digitalisere tinglysningen.
Det forekommer vældig fornuftigt, og vi vælger også at tro, at Justitsministeriet har styr på det og ikke sætter noget i værk, før man er helt sikker på, at det fungerer.
Når man tænker på andre offentlige it-systemer, f.eks. arbejdsformidlingens, kunne man godt ønske sig, at der her havde været udvist samme omhu, som Justitsministeriet siger, man vil udvise for tinglysningen.
Så har jeg det samme spørgsmål som den radikale ordfører, og som jeg håber, justitsministeren kan besvare, nemlig om man vil sikre, at det nye system lever op til standarderne for tilgængelighed for handicappede, så vi ikke bruger mange, mange penge på at lave et nyt system, som skal laves om efter få år, når vi forhåbentlig får vedtaget, at alle offentlige it-systemer skal leve op til standarderne for tilgængelighed.
Vi lægger vægt på, at der er taget højde for, at der er mennesker, der ikke har digital signatur, og at systemet derfor er indrettet således, at man kan få andre til at gøre det for sig.
Så har jeg også lige noteret mig, at man fra Justitsministeriets side har lagt stor vægt på, at når det gælder anmeldere, skal der være stillet sikkerhed, og der skal være forsikring og autorisation osv.
Det kan undre lidt, at der skal være så stor forskel på de to områder, selv om de jo kan have samme betydning for mange mennesker.
Så vil vi ligesom fru Anne Baastrup gerne have, at der under udvalgsarbejdet ses noget nærmere på Datatilsynets indvendinger: Er der spørgsmål, som skal undersøges nærmere i forbindelse med retsgrundlaget?
Jeg har noteret mig, at Justitsministeriet skriver i høringskommentarerne, at der ikke vil blive foretaget datasamkøringer mellem de personnumre, der bliver indberettet, men jeg skal i hvert fald lige have en nærmere forklaring: Hvad skal man bruge dem til, hvis de ikke bliver brugt til kontrol?
Det går jeg ud fra at vi kan få uddybet lidt under udvalgsarbejdet.
Så vil jeg slutte med at sige, at jeg håber, at man i hele denne proces vil tage meget stort hensyn til personalet.
I forbindelse med oprettelsen af SKAT så vi den måde, hvorpå man tillod sig at behandle personalet på.
Man forlangte, at folk skulle flytte fra Maribo til Ringkøbing, selv om man ikke havde udarbejdet en ordentlig plan, og det vil vi meget nødigt se gentaget her – først og fremmest af hensyn til medarbejderne, men også fordi det er utrolig vigtigt, at vi sikrer, at det bliver nogle af de dygtigste og mest erfarne medarbejdere, der skal tage sig af den digitale tinglysning.
Derfor håber vi, det kommer til at foregå på en ordentlig måde, når det skal afgøres, hvilke medarbejdere der skal flyttes med til det nye center, og at det sikres, at de får nogle ordentlige vilkår.
Vi støtter lovforslaget, men der er som sagt nogle ting, vi skal have afklaret under udvalgsarbejdet.
Anne Baastrup (SF), 2006-04-21:
Jeg tror, det er meget karakteristisk for store, uoverskuelige og vanskelige lovforslag, at behandlingen gerne går meget, meget hurtigt.
Sagen er den, at det her jo virkelig er svært.
Det er svært ud over alle grænser, og så handler det om, at vi som folketingspolitikere skal stole blindt på Justitsministeriets folk.
Det gør vi i denne konkrete sag fra SF’s side.
Der har været en lang række kommentarer fra de forskellige høringsberettigede, og det, som jeg i andre sammenhænge ofte har interesseret mig for, er brugen af cpr-numre i den offentlige forvaltning.
Jeg er fuldstændig klar over, at det forhold, at man skal bruge sit cpr-nummer, når man anmelder og andre efterfølgende skal se, hvilke tinglysningsdokumenter der er på ens hus, er det ikke ensbetydende med, at ens cpr nummer er tilgængeligt, men det blotte forhold, at Datatilsynet peger på problemet, får mig til at sige, at vi virkelig bliver nødt til at overveje dette spørgsmål.
For os er der ingen diskussion om, at en forudsætning for, at man kan anmelde, er den digitale signatur.
Jeg tror ikke, fru Jensen i NørreSnede sædvanligvis tinglyser selv.
Det almindelige er, at man tinglyser via realkreditinstituttet, i sin bank eller hos sin advokat, så den indvending, som bl.a. Forbrugerrådet er kommet med, fordi ikke alle har digital signatur, er efter min bedste overbevisning en ligegyldig indvending.
Men omvendt skal vi være helt sikre på, at den digitale signatur er sikker.
Det handler jo om ret mange milliarder – var det 1.100 mia. kr.?
– det er ret mange penge sidst på måneden, så derfor skal vi være helt sikre på, at systemet ikke kan undergraves, og at det ikke på nogen måde kan anfægtes rent sikkerhedsmæssigt.
Jeg tror, at alt vedrørende retssikkerheden er gennemtænkt.
Jeg tror, det er rigtigt, at man adskiller anmeldernes rettigheder, når det drejer sig om servitutter og skøder og alt muligt andet, og jeg tror også, de forskellige typer bøger er gennemtænkt.
Men tilbage står, at det er et trosspørgsmål.
Tilbage står: Kommer det til at fungere?
Tilbage står: Er det korrekt, at man kan nå at få hele it-systemet gjort klar til at fungere i påsken 2008?
Spørgsmålet er ikke til at besvare, men omvendt må vi holde hinanden fast på, at det er bedre at vente til påsken 2009 end at lave noget som helst, som gør, at tilliden til det nye system bryder sammen, for så tror jeg, der kommer en kollektiv kritik fra borgerne mod os.
Tom Behnke (KF), 2006-04-21:
Man må sige, at med politi- og domstolsreformen er der en hel del ting, der bliver sat strøm til.
Der er jo planer om at sætte strøm til betjentene, så de kan have en bærbar computer med sig ud på patrulje og løse opgaverne ude på stedet i stedet for at skulle køre frem og tilbage mellem stationen og gerningsstedet, når der skal skrives rapporter.
Der er også planer om, at der skal installeres GPS i patruljevognene, så man hurtigere kan finde rundt og hjælpe hinanden og dermed får et bedre overblik, og der bliver i det hele taget sat strøm på en hel masse ting i forbindelse med politi- og domstolsreformen.
Jeg er helt enig med de ordførere, der har indvendt, at det ikke nytter noget, at vi starter systemet op, før vi er helt sikre på, at det er driftsikkert.
Vi kan jo ikke på nogen måde acceptere, at systemet bryder ned, så man ikke kan få tinglyst i kortere eller længere perioder.
Det duer selvfølgelig ikke, så det er helt sikkert, at en afgørende forudsætning for at sætte systemet i værk er, at det virker, inden det tages i brug.
Det er vigtigt, at det offentlige følger med den teknologiske udvikling, også når det gælder tinglysningen, så borgere og virksomheder kan opleve, at man kan få tinglyst både hurtigere og nemmere end i dag.
Vi støtter forslaget.
Kim Christiansen (DF), 2006-04-21:
Som led i politi- og domstolsreformen ønsker regeringen at digitalisere tinglysningen og samtidig samle tinglysningsopgaven ét sted i Danmark i stedet for som i dag, hvor det ligger ude i de 82 retskredse.
Dansk Folkeparti synes overordnet, at det er helt naturligt, at også tinglysningen følger den digitale udvikling, der foregår, og giver mulighed for at erstatte de nuværende papirbaserede arbejdsgange med digital kommunikation.
En væsentlig hurtigere sagsbehandling er et kæmpe fremskridt for alle brugere af tinglysning og vil eksempelvis overflødiggøre kurssikring ved låneomlægning og dermed spare omkostninger for forbrugeren.
Det fremgår af de mange høringssvar, at digital tinglysning er den rigtige vej.
Dog er der også rejst kritikpunkter, bl.a. omkring anmelderordningen, om, hvorvidt den kan være konkurrenceforvridende.
Vi skal selvfølgelig i det forestående udvalgsarbejde sikre, at sådan nogle ting ikke vil forekomme.
Fru Karen Hækkerup var inde på systemets driftssikkerhed, og den sikkerhed vil jeg håbe at justitsministeren fra talerstolen måske kan berolige os en lille smule med hensyn til.
Der er ingen tvivl om, at digitalisering på sigt vil spare mange økonomiske ressourcer og ikke mindst bidrage med administrative lettelser for alle implicerede.
I lovforslaget er der en driftsbesparelse til staten på 70 mio. kr., og fra Dansk Folkepartis side kunne vi måske godt tænke os, at den også udmøntede sig i lidt lavere tinglysningsafgifter, så forbrugerne reelt også på pengepungen kan mærke, at det her er rigtig godt.
Ud over de her ting vil jeg meget overordnet sige, at vi naturligvis er positive over for det her, hvilket jeg har udtalt mig om, men også over for, at der er mange detaljer, som vi skal have kigget på.
Der er bl.a. en undtagelsesparagraf, som vi gerne vil have defineret lidt bedre, omkring den digitale signatur, nemlig hvorvidt man stadig væk vil kunne indlevere papirer på gammeldags facon.
Der kan være mennesker, som ikke har en digital signatur og heller ikke kender nogen, der har en, og som de kunne give en fuldmagt.
De vil være tvunget til at betale dyre advokatomkostninger for at få tinglyst deres ejendom, så vi vil gerne høre, om der stadig væk bliver mulighed for undtagelser.
Med disse få ord støtter vi naturligvis forslaget.
Morten Messerschmidt (DF), 2006-04-21:
Jeg lyttede meget interesseret til de kommentarer, som justitsministeren knyttede til beslutningsforslaget fra Dansk Folkeparti.
Som justitsministeren vil notere sig, så er det fremsat ca. en måned før justitsministerens eget forslag.
Jeg forundres lidt over, at man afviser det så konsekvent, for som jeg umiddelbart har kunnet læse ministerens forslag, er det faktisk det samme, vi siger.
Jeg vil tillade mig at sige, at det er fejlagtigt, hvis justitsministeren mener, at det i retspraksis udviklede produktansvar i dansk ret indtil 1989 byggede på et objektivt ansvar.
Det er der ikke noget i den teori, som omhandler de domme, man plejer at lægge til grund for produktansvarsreglerne, der underbygger.
Tværtimod siger alle, der ved noget om det her, entydigt – som jeg har forstået det – at det er en skærpet culpanorm, og det er jo præcis det, som justitsministeren også lægger op til i sit lovforslag, og derfor kan jeg ikke forstå, når der ikke er den store modsætning mellem de to forslag, hvorfor justitsministeren nødvendigvis må give beslutningsforslaget fra Dansk Folkeparti så hård en medfart.