Søren Kolstrup (EL), 1999-02-04:
Den dagsorden, der er sat i dag, er bestemt ikke Enhedslistens kop te.
Vi havde ønsket en noget anden rækkefølge i debatten.
Vi hører til dem, der frygter, at den megen tale om institutioner kan indebære standardiseringer.
Moduliseringer kan indebære tab af kvalifikationer, tab af miljøer.
Men når det så er sagt, synes jeg, der har været to lyspunkter i den her debat.
Det ene var Venstres indlæg.
Fru Hanne Severinsen talte om den enkelte institutions identitet.
Jeg synes, det er vigtigt at konstatere, at det nærmest var Foreningsvenstre, der her førte ordet.
Det var rart at høre og et lille lyspunkt i dansk uddannelsesdebat.
Et andet lyspunkt var, at hr. Brian Mikkelsen fra Det Konservative Folkeparti talte om, at det var vigtigt, at også de studerende havde noget at skulle have sagt, hvis man fusionerer.
Jamen jeg vil sandelig huske en sådan bemærkning, også hvis vi en gang til skulle opleve store fusioner ledet af stærke ledelser.
Men når det så er sagt, vil jeg præcisere Enhedslistens syn på debatten.
Vi tror ikke, at tvungne fællesskaber eller samarbejder i sig selv fører til noget godt.
Vi vil stærkt advare mod at bruge økonomisk pression, kontrakter og udviklingsprogrammer til at tvinge institutioner sammen, og vi synes, det er godt, hvis man virkelig tager det alvorligt, at det skal ske ad frivillighedens vej.
Det bedste middel til at sikre udviklingen af faglige miljøer er nu engang at sikre de studerende og de ansatte reel og direkte indflydelse, altså at opbygge faglige miljøer.
I det hele taget er de studerendes demokratiske rettigheder meget overset i institutionsdebatten.
Fusioner, sammenlægninger og skabelse af nye, tunge og fjerne bureaukratier vil ofte fjerne rester af studenterindflydelse
på de videregående uddannelser
Jeg har tidligere nævnt i debatten her i dag, at fusionen, dannelsen af Sydjysk Universitetscenter, for os er et skræmmebillede af, hvordan en sådan proces ikke skal foregå.
For Enhedslisten er det ultimativt, at de studerendes rettigheder sikres, hvis man vil i gang med at etablere centre rundt omkring. Der er også egnspolitik i den her debat, regional
udviklingspolitik, og jeg har forstået på debatten hidtil, at der i hvert fald fra både Det Radikale Venstres og Venstres side er interesse for at fastholde det eksisterende antal institutioner.
Enhedslisten ønsker at sikre, at der også er uddannelsesmuligheder i hele landet, ikke kun i de store byer.
For os er det derfor vigtigt, at man ikke med redegørelsen i hånden kan gå i gang med at lukke seminarier
eller andre institutioner
Det er betryggende, hvis noget sådant ikke er tilfældet.
Der har i forbindelse med denne debat været talt om bachelors.
Enhedslisten er også tilhænger af et sådant system, men vi er nervøse for, at debatten bliver forceret.
Det grundlæggende spørgsmål, der må stilles, er: Hvilke uddannelser ønsker vi?
Vi mener målet er, at man opruster de enkelte uddannelsers særpræg, og derefter kan man diskutere sammenlægninger.
Så vi vil advare mod, at debatten her fører til en standardisering og tab af særpræg.
Vi vil gerne være med til at tale om meritoverførsler.
Der bør skabes faste rammer for overførsel af merit fra bestemte mellemlange uddannelser til bestemte lange uddannelser.
Jeg sagde fra »bestemte« mellemlange til »bestemte« lange uddannelser.
Men i øvrigt kan jeg ikke lade være med at undre mig
over, at man i redegørelsen generelt taler om at opgradere uddannelsesniveauet, mens man en sætning længere nede ønsker at likvidere lærernes forberedelsestid.
Til sidst vil jeg lige komme med en par bemærkninger om Dansk Pædagogisk Universitet.
Okay, det er kun en skitse, men en skitse kan også binde.
Vi har sympati for tanken om at skabe et pædagogisk universitetscenter, men der er nogle forhold, som vi gerne vil sikre os, for at det kan blive en lykkelig proces.
For det andet: Vi savner løfter om ressourcer til etablering af et pædagogisk universitetscenter.
For det tredje: Vi ønsker ikke at skære forbindelsen over mellem efteruddannelse af danske folkeskolelærere og forskning.
Vi mener, at det miljø, der hidtil har været opbygget omkring DLH, har været af enestående karakter og givet danske folkeskolelærere en enestående mulighed.
Det vil jo være en devaluering.
For det fjerde vil vi undgå, at man kommer ind i en fusion, som sker på en sådan måde, at man taber den forskning, der foregår af pædagogik og psykologi på f.eks. Roskilde Universitetscenter og andre steder.
Jeg er en lille smule mere beroliget efter den her debat.
Jeg nævnte en passant hr. Brian Mikkelsen, der på et enkelt punkt havde en lidt mild tone i dag.
Og endelig hørte jeg også Det Radikale Venstre udtale, at man f.eks. ikke ville en centralisering af dansk pædagogisk forskning for enhver pris, men kunne tænke sig flere centre.
Også det synes jeg lød beroligende.
Så måske ser det ikke helt så slemt ud, som jeg havde frygtet.