Hans Christian Schmidt (V), 2004-02-26:
Jeg har jo klart sagt og skrevet ud til amterne, at man skal medregne den kumulative effekt.
Og den kumulative effekt betyder jo, at man skal kigge på det samlede dyreenhedstryk, så det skal man altså indregne.
Det står i øvrigt i VVM-direktivets bilag, jeg tror, det er bilag 2.
Men der står det helt klart, at den kumulative effekt skal med.
Men jeg må sige, at nu skal vi ind og kigge på vandrammedirektivet, og det betyder, at amterne er ved at lave deres basisanalyse af, hvordan der ser ud i de søer og vandløb, vi har derude, hvad der skal så komme af tiltag og derefter en handlingsplan for dem.
Og der vil jeg bare gerne sige til hr. Keld Albrechtsen, at det vigtige her er, at vi finder ud af, hvor vi skal gribe ind.
Nu må vi ikke begynde at lave nogle instrumenter, som kommer til at gælde for hele landet, så vi dermed ikke kan ramme de områder selektivt, der er problemet.
Og det er det, jeg mener, er helt afgørende, nemlig at vi skal kende de forhold.
Og der tror jeg ikke på, at amterne i dag ikke vil tænke det ind.
Det ved de de skal.
De ved, de skal gå ind og kigge på det, og de kender selvfølgelig også deres søer, åer og vandløb.
For omtrent 3 år siden, den 21. februar 2001, afviste min forgænger et beslutningsforslag, B 62, om midlertidigt stop for udvidelse og nyetablering af svinefarme.
Forslaget var dengang fremsat af Socialistisk Folkeparti.
Sidste år, den 12. maj 2003, afviste vi her i salen B
130 om midlertidigt stop for udvidelse af svinebedrifter og etablering af nye svinebedrifter.
Dette forslag blev fremsat af Det Radikale Venstre.
De to tidligere beslutningsforslag blev i mine øjne afvist på et godt og sagligt grundlag, nemlig at der foregik
en seriøs indsats for at holde miljøbelastningen fra husdyrproduktionen, herunder svineproduktionen, under kontrol.
Med dagens forslag om midlertidigt stop for svinefarme, skal vi så til det igen.
Det på et tidspunkt, hvor vi lige har modtaget evalueringen af vandmiljøplan II, og hvor regeringen på baggrund af det forberedende arbejde har fremlagt et udspil til en kommende vandmiljøplan III-aftale.
Evalueringen af vandmiljøplan II har vist, at målsætningen om en halvering af udvaskningen til vandmiljøet er lykkedes.
Effekten heraf er, at koncentrationen af kvælstof i vandløbene samt i de fleste fjorde og kystvande er faldet. Endelig synes jeg, det er glædeligt, at der er en tendens til et fald i kvælstofkoncentrationen i det øvrige grundvand, hvilket er konstateret på baggrund af målinger fra sandjordsoplande.
Det er resultater, der skal holdes fast i, og derfor skal en ny vandmiljøplan sikre disse resultater, samtidig med at vi tager fat på de miljøproblemer, som vi ikke tidligere har beskæftiget os med.
Regeringens udspil til en kommende vandmiljøplan III fokuserer derfor på fire hovedindsatsområder: For det første en reduktion af fosforoverskuddet, for det andet en reduktion af fosforudledningen, for det tredje nedbringelse af lugtgener fra husdyrbrug og gylle og for det fjerde konsolidering af den opnåede reduktion af kvælstofudledning, herunder forenkling og effektivisering af kvælstofreguleringen.
Fire tiltag, som jeg allerede tidligere har diskuteret, nemlig når vi har drøftet dem ved vandmiljø III-forhandlinger, og hvor vi ellers har nævnt det.
Det er altså en forskningsindsats, der også skal medtage udviklingen af ny teknologi, som kan nedbringe emissioner fra anlæggene.
Iltsvind og trusler mod sårbar natur og biodiversitet er mere end et nationalt anliggende.
Næringsstoffer fra nær og fjern bidrager til påvirkning af miljø og natur i Danmark.
Kravene i EF's nitrat-, habitat- og vandrammedirektiv er derfor mit udgangspunkt, når jeg vurderer, om den danske husdyrproduktion har en størrelse og foregår på en måde, der er forenelig med behovet for at passe på miljø og natur.
Vi skal leve op til EU-kravene.
Det er godt for miljø og natur, og det fremmer en fair konkurrence på tværs af de europæiske landegrænser.
Med vandmiljøplan II fik et bredt flertal i Folketinget tilvejebragt den vandbeskyttelse, der skulle til for at implementere nitratdirektivet fuldt ud.
Danmark er fortsat et af de eneste lande med en betydelig husdyrproduktion, der har fået Kommissionens godkendelse.
Vi er, specielt på baggrund af de resultater vi lige har set for vandmiljøplan II, et skridt foran sammenlignet med de andre medlemslande.
Påvirkningerne fra landbruget har betydning for naturens tilstand.
Det gælder både naturen i vandet samt de tørre naturtyper, som påvirkes og forringes af kvælstof fra luften.
Det luftbårne kvælstof er et problem for en række sårbare naturtyper, og for at Danmark kan leve op til sin forpligtelse efter EF's habitatdirektiv.
Vi har i dag førstebehandlet L 146, som bl.a. foreslår ændring i naturbeskyttelsesloven, og L 145, som er et forslag til en ny skovlov.
Disse to forslag fuldfører implementering af habitatdirektivets krav til beskyttelse og forvaltning af de internationale naturbeskyttelsesområder.
Lige før jul vedtog vi miljømålsloven, der implementerer planlægningsbestemmelserne i vandrammedirektivet og habitatdirektivet.
Med loven blev der som noget nyt indført bindende mål for kvaliteten af vandmiljøet og for naturkvaliteten i de internationale naturbeskyttelsesområder.
Det er et af kerneområderne i vandrammedirektivet, og dermed har arbejdet med at gennemføre dette taget sin begyndelse.
Det er ikke alene vandmiljø og beskyttelsen af naturområder, som regeringen arbejder med.
Også varetagelse af hensynet til den befolkning, der skal leve med store husdyrbrug som naboer, er vi meget optaget af.
Jeg nedsatte derfor sidste efterår det såkaldte Nabogeneudvalg, hvor bl.a. Landsforeningen for Gylleramte og Dansk Landbrug har set nærmere på reglerne for lokalisering af husdyrbrug og har drøftet godt naboskab og godt landmandskab.
På baggrund af nogle af de anbefalinger, som udvalget er kommet med, bad jeg Skov- og Naturstyrelsen om at udsende et brev til kommunerne, hvor det bl.a. understreges, at det er vigtigt, at kommunerne medtager lugtgener i miljøtilsynet og i vurderingen af ansøgning om nye svinebrug eller udvidelse af eksisterende svinebrug af hensyn til de omkringboende naboer.
Derudover har jeg som opfølgning på Nabogeneudvalgets anbefalinger fået udarbejdet et forslag til ændring af husdyrgødningsbekendtgørelsen, hvor afstandskravene til områder med beboelse og enkeltliggende naboer skærpes.
Efter forslaget, som i øjeblikket er ude i høring, skal der bl.a. indføres en forbudszone på 50 m, så det ikke længere vil være muligt at etablere eller udvide et husdyrbrug inden for en afstand af 50 m fra enkeltliggende naboer, byzoner, sommerhusområder og lignende. Ifølge Amtsrådsforeningen er niveauet for antallet af ansøgninger om udvidelse eller nyetablering af husdyrbedrifter nogenlunde konstant.
I 2001 var der 2.400 ansøgninger, i 2002 var der 2.528 ansøgninger, og frem til 1. juli 2003, altså halvvejs, var der 1.194.
Samtidig med at ca. 2.000-2.500 årligt ansøger om udvidelse eller nyetableringer, ophører produktionen på mange ejendomme.
Ifølge oplysninger fra kommunerne falder det samlede antal ejendomme med erhvervsmæssigt dyrehold, altså et direkte fald, med ca. 1.300-1.500 ejendomme årligt.
Den samlede husdyrbestand målt i dyreenheder
er kun svagt stigende.
Fra 1992 til 2002 er antallet af husdyr målt i dyreenheder steget fra ca. 2,4 millioner til 2,5 millioner.
Der er sket en forskydning mod flere svin og færre kvæg.
Og med alle de initiativer, som jeg netop har nævnt: udspil til en ny vandmiljøplan III, fortsat konsolidering af initiativer i forbindelse med vandmiljøplan II, implementering af habitatdirektivet ved en ændring af naturbeskyttelsesloven og en helt ny skovlov, og vedtagelsen af miljømålsloven, mener jeg, at regeringen allerede har taget højde for de hensyn til naboer, natur og drikkevand, som forslagsstillerne henviser til. Jeg kan derfor ikke på regeringens vegne støtte forslaget om midlertidigt stop for svinefarme.