runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jette Gottlieb (EL), 1998-12-16:
Der er det specielle ved de ændringsforslag, der er stillet, at de er en del af hele substansen i forslaget.
Det var jo sådan, at vi under førstebehandlingen af forslaget havde en lang diskussion om det fuldstændig urimelige i at fremsætte et lovforslag om en halv lov.
Og nu kommer regeringen så i tolvte time og foreslår, at det så bare skal ikrafttræde lidt senere, og det er selvfølgelig et kæmpeproblem, fordi man så har bundet sig, længe inden man fremsætter lovforslaget om den anden halvdel.
Dette lovforslag handler hverken om efterløn eller pension, men om en - ganske vist frivillig - ekstraskat på en bestemt social ydelse.
I det, der foreligger her, er der intet om, hvordan den efterløn, som vi i virkeligheden diskuterer, og som er det, der debatteres ude omkring i samfundet, skal skrues sammen, og hvad der kommer til at ske.
Derfor er det, der foregår i dag, faktisk fuldstændig uansvarligt i forhold til en almindelig lovproces.
Preben Rudiengaard (V), 1998-12-16:
Da der endnu mangler nogle oplysninger, som vi skal forholde os til, bl.a. med hensyn til compliance-problemet, med hensyn til undersøgelser af type 2-sukkersygepatienter og med hensyn til de unge mennesker, som kan falde igennem systemet, vil jeg gerne begære sagen tilbage til udvalget.
Kim Behnke (FP), 1998-12-16:
Fremskridtspartiet er ikke betænkningsberettiget i udvalget, og jeg skal derfor meddele følgende om de stillede ændringsforslag: Fremskridtspartiet stemmer ja til ændringsforslag nr. 1, 8 og 10, men stemmer nej til de øvrige ændringsforslag.
Når sagen så er færdigbehandlet her ved andenbehandlingen og kommer til tredje behandling, har vi et nyt ændringsforslag, som bliver stillet uden for tillægsbetænkningen, og det drejer sig også om tidsfristen.
Det forslag går i al sin enkelhed ud på, at hele ikrafttrædelsen udskydes i 5 år, for det her projekt fortjener ikke at blive tærsket igennem på nuværende tidspunkt, det fortjener ikke, at de tusinder af mennesker, som har disponeret i forventning om, at efterlønsreglerne lå fast, kommer i klemme.
Derfor er der brug for en pause på i hvert fald 5 år.
Og det ændringsforslag uden for tillægsbetænkningen er allerede undervejs igennem systemet, når vi når frem til tredjebehandlingen. Men med hensyn til de ændringsforslag, der foreligger nu, støtter vi altså de foreløbig beskedne udskydelser af tidsfristen, som ligger i ændringsforslag nr. 1, 8 og 10.
Jens Peter Vernersen (S), 1998-12-17:
Jeg vil godt spørge SF og hr. Jes Lunde, om man på noget tidspunkt har forventet, at Enhedslisten ville stemme for et finanslovforslag.
Det må jo også have indgået i SF's overvejelser.
Vi har aldrig set det hidtil.
Den forventning kunne man vel ikke have fra SF's side, at man skulle komme i den situation og dermed deltage i forhandlinger, der også indbefattede, at ved den endelige afstemning var Enhedslisten med.
Frank Aaen (EL), 1998-12-17:
Jeg vil gerne bede hr. Jes Lunde bekræfte, at Enhedslisten både over for SF og over for regeringen erklærede, at i samme sekund der var en dagsorden, der bare mindede om, at den skulle laves sammen med venstrefløjen, ville Enhedslisten være tilbage ved forhandlingsbordet.
Det er korrekt, at vi har en forskellig strategi på det her punkt.
Vi mente, det var nødvendigt at give nogle klare signaler uden for Christiansborg, så folk kunne få øje på, hvad der foregik.
SF havde åbenbart en forhåbning om at kunne lave en aftale også uden Enhedslisten, men sammen med midterpartierne.
Det er o.k., det er SF's valg, men det ændrer ikke ved, og det vil jeg gerne bede hr. Jes Lunde bekræfte, at hele tiden stod det klart, at var der nogle ting, der skulle laves med venstrefløjen, så var Enhedslisten parat til af forhandle og vedtage det.
Jes Lunde (SF), 1998-12-17:
Jeg opfatter det ikke som min opgave at give karakterer til Enhedslistens strategi.
Enhedslisten må jo selv om, hvordan de lægger deres politik, og det må de selv svare for.
At regeringen så valgte den forkerte side, kan vi ikke gøre noget ved.
Det må vi arbejde på at gøre til et andet valg, regeringen træffer en anden dag.
Men hvad Enhedslisten har af strategier, og hvornår de har truffet deres beslutninger, må de vist selv redegøre for.
Poul Erik Dyrlund (S), 1998-12-17:
Ganske kort.
Jeg vil også gerne bore en lille smule i Enhedslistens rolle.
Jeg vil spørge hr. Jes Lunde, om ikke hr. Jes Lunde kan bekræfte, at den beslutning, som hr. Frank Aaen lige har stået her og redegjort for, reelt var truffet af Enhedslisten, længe inden man så regeringens dagsorden.
Frank Aaen (EL), 1998-12-17:
Den var kun beregnet til Venstre og De Konservative.
Men vi sagde også - og det ved hr. Jens Peter Vernersen ganske udmærket godt, og det håber jeg vi kan vende tilbage
til under mit eget ordførerindlæg og så få den debat til bunds, for vi sagde også lige så klart både til SF og til regeringen og til medierne, at i samme øjeblik der kom en anden dagsorden, der indeholdt elementer, der var acceptable, og som det var meningen skulle laves sammen med Enhedslisten og SF, så skulle man bare ringe, og så ville vi være ved forhandlingsbordet 5 sekunder efter.
Men vi nægtede at bidrage til et skuespil, hvor man kun forhandlede ud fra, at en dagsorden skulle vedtages med V og K, og hvor det så ud, som om der også blev forhandlet med venstrefløjen, når der ikke blev det.
Det var vores måde at give et signal ud til befolkningen om, at det her går i den forkerte retning.
Protestér! Grib ind!
Det går i den forkerte retning!
Jørgen Estrup (RV), 1998-12-17:
Jeg lyttede meget længe og egentlig også interesseret til hr. Jes Lundes tale, og på et eller andet tidspunkt var det, ligesom om historien vendte tilbage.
Jeg mindedes nogle diskussioner i dette Folketing for sådan lige præcis 14 år siden, hvor vi diskuterede uddannelsestilbud, iværksætterydelse, og om der overhovedet skulle være en begrænsning af dagpengeperioden.
Jeg mindedes et udtryk, der blev udmøntet dengang, der hed den sociale massegrav.
Når hr. Jes Lunde snakker om, at det er umenneskeligt at have en 4-års-dagpengeperiode, så spørger jeg mig selv: Jamen hvor er grænsen så?
Hvorfor skal vi overhovedet have en grænse?
Det er under alle omstændigheder uretfærdigt, hvis man ikke er i dagpengesystemet.
Vi andre har vænnet os til for længe siden, at vi skal bruge begge systemer, at det er i tidens ånd, at man også stiller krav til dem, man skal hjælpe, at det faktisk er hr. Jes Lunde, der har en forældet indstilling til, hvordan man hjælper folk, at det ikke nytter noget bare at give dem tryghed.
Man skal også stille krav til dem.
Jes Lunde (SF), 1998-12-17:
Når jeg ikke nævnte den, så var det, fordi Socialdemokraterne jo hele tiden i deres kampagne er gået ud fra, at efter at Enhedslisten forlod forhandlingerne, skulle man lave et andet flertal. Og så er det bare, jeg siger, at selv på de præmisser, selv på de præmisser, var der for mig at se politiske muligheder, fordi midterpartierne, CD og Kristeligt Folkeparti, ville stemme for enhver finanslov. Men jeg kan bekræfte, at de udspil, vi fik i forhandlingerne, fra første færd og hele vejen igennem var tilrettelagt for os at se med henblik på at lave forliget med Venstre.
Det var sådan, vi oplevede det.
Vi valgte ikke desto mindre at blive siddende i hele forløbet for at være et alternativ hele tiden, stædigt bide os fast i bordet.
Dér kan vi have forskellige vurderinger af, hvordan man skal gøre sådan noget.
Det var nu vores valg.
Vi valgte at blive siddende i forhandlingerne, men regeringen valgte altså til sidst at lave forliget med Venstre.
Til hr. Jan Petersen vil jeg sige, at jeg er enig i, at vi skal sørge for at skaffe os et fælles talgrundlag; det deltager vi meget gerne i.
Men uanset om man bruger 1998-tal, eller om man lægger et skøn ind for, hvad indkomstudviklingen vil være, så er det, man skal sammenligne, jo dog, hvordan folk vil være stillet før og efter finanslovforliget, og dér vil det være sådan efter finanslovforliget, at kassedamen med den lave indkomst vil blive stillet klart ringere relativt i den sidste ende end den højtlønnede.
Det kan hr. Jan Petersen ikke på nogen som helst måde komme uden om. Men SF vil gerne give regeringen det tilbud, at vi laver en fælles studiekreds om at få lavet et talmateriale, som vi så er enige om, og så kan vi på den baggrund turnere landet rundt og diskutere virkningerne af pakken her.
Til sidst til hr. Estrup
om den sociale massegrav: Jamen vi har jo haft det held, at der har været god fremgang i beskæftigelsen i de sidste mange år, og det er derfor, vi har undgået mange af de problemer med, at folk falder ud af dagpengesystemet.
Det synes jeg er godt; det synes jeg er positivt.
Jeg er også fuldstændig enig med hr. Estrup i, at selvfølgelig skal vi stille krav.
Det var jo også derfor, jeg sagde i min tale, at det, vi går ind for, er forpligtende tilbud om gode uddannelsesmuligheder, om job.
Selvfølgelig skal folk stå til rådighed for et arbejde, selvfølgelig skal de stå til rådighed for uddannelse.
Det har vi ingen som helst problemer med i SF, men vi synes ikke, det er et argument for, at folk skal have den usikkerhed, at selv om de siger ja til alle tilbud, så kan de alligevel risikere at miste deres eksistensgrundlag.
Jan Petersen (S), 1998-12-17:
Til hr. Jes Lunde.
Altså man kan ikke med rimelighed regne frem på virkninger for mennesker i dagens Danmark 1999 og så bruge udgangspunkt 1998 og slet ikke, når man så siger, at det er, fordi vi ikke ved, hvad de skal have.
Hr. Jes Lunde ved godt, hvad en efterlønner får i efterløn i 1999.
Hr. Jes Lunde kender godt satsreguleringen.
Hr. Jes Lunde ved også, hvad dagpengesatsen er, hvad folkepensionssatsen er.
Alle de faktorer kender hr. Jes Lunde.
Og hr. Jes Lunde er endda i stand til at finde ud af, også hvad de pågældende grupper skal betale i skat, og hvad de eventuelt skal betale i daginstitution, hvis det er sådan, at de har børn.
Men ved at vælge 1998 får hr. Jes Lunde en ekstrem virkning frem, og det er ikke fair.
Derudover gør hr. Jes Lunde - eller dem, han har haft til det - det, at de indregner et tab på noget, som først kan forekomme i ekstremerne om 10 år eller 15 år og i øvrigt ikke er generelt, men som også er påvirket af, hvilken kommune man bor i, og dér har man så udvalgt den mest skattebelastede kommune overhovedet for at gøre f.eks. pensionistnedslaget ekstremt.
Det er ikke ordentlige tal, så lad os nu få et lovforslag.
Så kan vi fortsætte diskussionen på et ordentligt grundlag.
Frank Aaen (EL), 1998-12-17:
Jeg tager lige ordet, fordi jeg synes, hr. Jes Lunde glemte før i opregningen af flertalsmuligheder i Folketinget at nævne den mest oplagte, nemlig regeringen plus SF og Enhedslisten, som jo også er de partier, der har peget på den siddende regering.
Det er sådan set det, der er
mest perspektiv i.
Jeg siger det også, fordi i forløbet omkring finanslovforhandlingerne - og jeg vil godt bede om, om ikke hr. Jes Lunde kan bekræfte det - kom der på intet tidspunkt, sådan var det i hvert fald i de forhandlinger, vi deltog i, ét eneste forslag på bordet i forhandlingerne med regeringen, som var beregnet på at skulle vedtages sammen med venstrefløjen.
Det eneste, vi blev præsenteret for, lige meget hvilken minister vi talte med, var de forslag, der nu gennemføres sammen med V og K.
Poul Erik Dyrlund (S), 1998-12-17:
Jeg er selvfølgelig nødt til at erkende, at hr. Jes Lunde har et problem.
Der er ikke noget hul i det, vi har lavet.
hvad er så årsagen?
Hvorfor korte den periode ned?
Jamen det er der da ikke nogen som helst grund til at lægge skjul på.
Det handler da også om adfærdsregulering.
Det handler om adfærdsregulering i arbejdsløshedskasserne; det handler om adfærdsregulering i uddannelsesinstitutionerne; det handler om adfærdsregulering i de regionale arbejdsmarkedsråd; det handler om adfærdsregulering i arbejdsformidlingen - hele vejen igennem.
En af årsagerne til, at ikke nogen er faldet ud af det dér system tidligere, har også handlet om adfærdsregulering.
Vi ved da godt, hvad der sker ude i arbejdsløshedskasserne, hvis et a-kasse-medlem er i den situation, at man er ved at være ude i nærheden af kanten.
Så tager man jo fat i vedkommende, får samlet vedkommende op og får skubbet vedkommende i gang.
Det er da en forpligtelse, de har.
Det manglede bare.
Det er det, de er ansat til.
Sådan er det også med arbejdsformidlingen.
Sådan er det med de systemer dér.
Det er adfærdsregulering i systemerne, det her også handler om, og det er begrundelsen for, at man korter perioden ned.
Det er der da ingen grund til at lægge skjul på.
Det har vi i øvrigt heller ikke gjort på noget tidspunkt.
Jens Peter Vernersen (S), 1998-12-17:
Det har jo været en meget interessant diskussion, som hr. Jes Lunde har været ude med her fra talerstolen.
Jeg synes, det er meget vigtigt at få afklaret det, som SF har tilkendegivet allerede tilbage i september-oktober, hvor man beklagede fra SF's side, at Enhedslisten trådte ud af finanslovforhandlingerne.
Det gjorde SF på et meget tidligt tidspunkt.
Jeg går ud fra, at SF også kan bekræfte, at dermed havde
Jeg synes, det er lidt vigtigt, at det er fuldstændig på det rene, sådan at det ikke ligesom fremstår, at Enhedslisten godt ville have været med.
Det ville de ikke.
Alle er jo klar over, at Enhedslisten havde brug for - og ønskede - at profilere sin modstand imod regeringen, og det ville man gøre på en fuldstændig fri platform, og det var det, som SF gang på gang var ude at sige: Det er uheldigt.
Elisabeth Arnold (RV), 1998-12-17:
Efter at have hørt på den veritable skidtspand, som hr. Jes Lunde har kastet ud over Socialdemokratiet og ikke andre, så har man jo sine tvivl, om man overhovedet som repræsentant for et andet parti skal gå op og tage ordet i denne her familiefejde.
For 10 år siden tror jeg dagpengeperioden var oppe på 10-12 år eller noget i den stil, og da var den største kritik, der blev rettet mod dagpengesystemet, at det passiviserede folk totalt.
Det værste, man gjorde ved de arbejdsløse i den periode, var, at man lod dem være totalt i fred.
Hvor mange af disse aktiveringstiltag, som har været overmåde effektive og skaffet mange mennesker i arbejde og i uddannelse, har SF overhovedet gidet stemme for?
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 1998-12-17:
Hr. Thulesen Dahl belærte os om, at efterlønnen var fuldt skattefinansieret, og at det var sådan, at nu steg skatterne igen.
Jeg vil gerne spørge hr. Thulesen Dahl, om han kender til, at man kan tegne en sådan forsikringsordning, at man, hvis man eksempelvis dør, får udbetalt et beløb.
Det vil man gøre her, for hvis man abonnerer på efterlønsordningen, kan man altså få penge, og ens arvinger vil modtage penge.
Plejer man at få det ved skattestigninger?
Knud Erik Kirkegaard (KF), 1998-12-17:
Ja, egentlig har jeg ondt af hr. Thulesen Dahl, der er kommet så grusomt galt af sted, men det er nu engang spillets regler, og debatten må gå videre.
Nu kunne hr. Thulesen Dahl så ikke komme nogen vegne med det, jeg havde sagt om efterlønnen, og henviste så til min partileder.
Og den diskussion vil nu være ophørt. Men så vil jeg godt føje til, at hvis man engang ad åre alligevel finder ud af, at det er nødvendigt at ændre på efterlønnen, skal beslutningen træffes i god tid, så betids, at folk ved, hvad de har at rette sig efter.
Det skal ikke igen vedtages som en tyv om natten, men i god tid, i årevis forud, for ellers ved folk ikke, hvad de har at rette sig efter.
Og hvad var det egentlig, hr. Thulesen Dahl sagde i morgen-tv, morgenen efter at forliget var indgået?
Vi opfattede det, som om at hr. Thulesen Dahl var ked af, at han ikke var med i forliget, men det kan hr. Thulesen Dahl måske uddybe nærmere.
Og vi hørte heller ikke noget om hans forbehold over for efterlønsdelen af forliget.
Jan Petersen (S), 1998-12-17:
Til hr. Jes Lunde.
Det er jo sagt et par gange i dag allerede - det bliver formodentlig også sagt senere -
at virkningerne fordelingsmæssigt af finanslovaftalens forskellige elementer får vi jo lejlighed til at diskutere ordentligt, når der ligger et fælles grundlag, et lovforslag, i foråret, men det, jeg anfægter, er, at man så fremlægger en række beregninger fra SF, som man virkelig har gjort sig umage med at få fremstillet mest muligt i det sorte lys. Hvorfor anvender man et 1998-satsniveau, når det aldrig kommer til at gælde i 1998?
Hvorfor udregner man kun slutvirkningen f.eks. af en SU-boligydelsesmodtager, som, når slutvirkningen kommer til at gælde, formodentlig slet ikke engang er på SU længere?
Hvordan kan det være, man anvender 1998, når de regler for beskatning af indkomst, som gælder for de år, der kommer efterfølgende, ikke anvendes?
Det giver fejlagtige indtryk af, hvad det her handler om.
Jeg er stadig væk enig i, at det bliver godt, når vi får et fælles talmæssigt grundlag, men jeg mener ikke, at SF har bidraget til oplysning i sagen, men faktisk valgt en række ekstreme situationer, som virker noget teoretiske.
Jens Peter Vernersen (S), 1998-12-17:
Efter hr. Thulesen Dahls svar til mig for et øjeblik siden er jeg altså nødt til at præcisere, at efterlønnen er en del af dagpengesystemet, er en del af den samme lovgivning.
Det kan man ikke bortforklare, uanset hvor lang en tale man holder
her fra Folketingets talerstol
Jeg har et spørgsmål mere.
Dansk Folkeparti foreslår, at der skal spares 2 mia. kr. på børnefamilieydelsen.
Det betyder, hvis der skal være bare en nogenlunde rimelig aftrapning, at 70 pct. af børnefamilierne skal have en nedsat børnefamilieydelse - 70 pct.
Det er det tilbud, Dansk Folkeparti har til børnefamilierne.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1998-12-17:
Der er jo nogle af dem, som har været oppe og stille spørgsmål, som svarer hinanden på fortrinlig vis.
Det gør jo næsten, at jeg kunne blive siddende nede på min plads og lade det tale for sig selv.
For når den ene går op og siger: Hvor skaffer I dog finansieringen til jeres løfter, hvordan vil I
dog finansiere det,
så går den næste i samme åndedrag op og siger: Jamen I vil tage nogle penge fra kulturområdet, og det er forfærdeligt.
Så sagen er jo, at vi får det til at hænge sammen.
Vi kigger på indtægter og udgifter.
Vi er af den overbevisning, at pengene kan altså kun bruges én gang, og det er klart, at har man først brugt 30 mia. kr. om året på udlændinge i Danmark, jamen så er der altså 30 mia. kr. mindre at bruge på andre ting; sådan hænger tingene jo sammen.
Det er klart, at lader man ulandsbistanden stige fra i år til næste år med 470 mio. kr., så er der altså også 470 mio. kr. mindre at bruge på hjemmehjælpen eller at bruge på ventelistekampen eller at bruge på de kræftsyge i Danmark, osv. osv.
Tingene hænger sammen.
Derfor, når vi foreslår besparelser ét sted, hører vi jo ikke så meget for det, men så er det jo dybt ansvarlig politik, så er det jo udtryk for, at vi finder finansiering til de forslag, som vi så kommer med, også når vi foreslår, at vi overfører færre midler til Grønland og Færøerne, som hr. Jan Petersen jo understregede for et øjeblik siden.
Så vi finder pengene til det, vi vil.
Det er klart, at vi i vores principprogram angiver nogle målsætninger, som vi forsøger at indfri i den takt, vi kan, og som vi her i Folketinget har mulighed for, dels med de mandater, som vi har, og dels gennem de forhandlinger, som vi deltager i.
Og der må vi bare konstatere, når vi taler om efterløn i forhold til de løfter, vi har udstedt, at når regeringen har udstedt løfter om, at efterlønnen ikke må forringes, så har regeringen haft et flertal her i Folketinget bag sig til at bringe det løfte til fuldførelse, hvis regeringen selv ville.
Når regeringen så alligevel vælger en ordning, hvor man forringer efterlønnen, er det regeringens valg.
Så er det regeringen, der har valgt at bryde sit eget løfte.
Hvis vi har mulighed for at gennemføre vores løfte, hvis der er tilstrækkeligt med partier, hvis der er 90 mandater, der vil stå bag os og sige: Det løfte, Dansk Folkeparti har udstedt dér, det vil vi gerne være med til at gennemføre, så kan jeg love Folketinget for, at så vil vi med det samme fremsætte forslaget, så vi eksempelvis kan få gennemført gratis influenzavaccination til pensionister eller mange af de andre gode forslag, som Dansk Folkeparti har stillet.
Elisabeth Arnold (RV), 1998-12-17:
Jeg blev så forvirret før, da jeg hørte hr. Frank Dahlgaard udtale sig om, hvem der udsendte forvirrede signaler her.
Jeg troede faktisk, hr. Frank Dahlgaard var heroppe som ordfører for Dansk Folkeparti, men det viste sig, at han var oppe for at tage en kort bemærkning til hr. Thulesen Dahl for ligesom at præsentere, at han var fra et andet parti.
Men det kan måske være, at det viser sig senere.
Men jeg bad om ordet, fordi jeg gerne vil fortsætte hr. Kristian Thulesen Dahls og min lille disput om kulturpolitik.
Hr. Kristian Thulesen Dahl kan jo meget godt sige det her med, at de ting, der optræder, og som dukker op nedefra, vokser op fra folkedybet, at det er sådan noget, der er dansk kultur.
Men de ting kommer jo ikke videre, hvis der ikke er nogle puljer, man kan søge, hvis der ikke er nogle steder, man kan få bevilling til at leje lokaler, til at leje sale, til at leje lysanlæg.
Der skal være nogle steder, hvor man kan søge støtte til alle disse græsrodsaktiviteter, og selv den mindste græsrodsfilm kræver altså nogle penge. Det, hr. Kristian Thulesen Dahl i virkeligheden siger, er, at han overlader det til markedskræfterne.
Derfor skal vi have en stærk kulturpolitik.
Og det er vi i Det Radikale Venstre glade for at vi får med den her finanslov.
Jan Petersen (S), 1998-12-17:
Jeg skal bare minde hr. Thulesen Dahl om, at jeg spurgte, hvorfor det kunne være, Dansk Folkeparti ville fjerne det særlige børnetilskud til bl.a. pensionister, der har børn.
Det var sådan ligesom for at give hr. Thulesen Dahl en mulighed mere. Så kunne vi jo samtidig få boret lidt mere i de her løfter.
Hvornår indfrier Dansk Folkeparti det løfte, som fru Pia Kjærsgaard har afgivet i dagspressen om, at dagpengesatserne skal være lavere, end de er i dag?
Hvornår bliver det løfte indfriet?
Det er et løfte afgivet i aviserne, i dagspressen.
Det er blot for lige at illustrere, at Dansk Folkeparti altså også har et par løfter, der endnu ikke er gjort konkrete, og som har været udsat for politisk forhandling herinde.
Så kunne man sluttelig også spørge: Hvornår har Dansk Folkeparti tænkt sig at indfri det løfte, de har givet vælgerne om en 30 pct.s indkomstskat?
Det bliver meget interessant at se, hvordan det løfte skal indfries.
For finansiering til det har man jo aldrig påvist.
Frank Dahlgaard (KF), 1998-12-17:
Når det drejer sig om at udsende forvirrende signaler, tror jeg, at hr. Kristian Thulesen Dahl er en af de mere uovertrufne.
Han er jo medlem af et parti, som ønsker
lavere skatter, og som virkelig slår på, at skattetrykket skal ned.
Det ønsker vi som bekendt også.
Men når man ser, at efterlønsordningen i kraft af befolkningsfremskrivningen indebærer, at i løbet af 6-7-8 år eksploderer udgifterne simpelt hen, fordi de store årgange, der er født midt i 1940'erne, passerer 60-års-alderen, må man da gribe ind.
Økonomer - herunder vismændene - har beregnet, at hvis der ikke bliver grebet ind, bliver det nødvendigt at hæve de personlige skatteprocenter med 8 procentpoint, og det er derfor, at et ansvarligt flertal i Folketinget har fundet ud af, at denne udgiftseksplosion må stoppes, og det er vi så nogle, der har gjort.
Men hvad vil hr. Kristian Thulesen Dahl og hans parti gøre ved den udgiftseksplosion og det skattetryk, der vil ryge yderligere op?
Det har vi ikke fået svar på, men måske får vi det nu.