runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Keld Albrechtsen (EL), 2003-04-08:
Jamen så vil jeg godt spørge statsministeren: Hvis vi nu står i den situation, at vi kan være enige - jeg springer lidt over statsministerens mere polemiske bemærkninger om, hvem der forstår sig på frihed og sådan noget, lad os tage den mere overordnede diskussion en anden dag - om, at der her og nu er behov for, at lejerne, dvs. de beboere, der nu engang er i de almene boliger, får en øget råderet, så spørger jeg statsministeren: Når vi kan være enige om det og måske endda få et bredt flertal i Folketinget, måske vil endda alle partier gå med til det, hvis Venstre vil, for jeg tror, man kan regne med, at Socialdemokratiet, SF og Enhedslisten og De Radikale osv. også vil, hvorfor skal man så fortsætte med den fuldstændig overflødige plan om at udstykke og sælge boligerne?
Så har man jo sikret den større rådighed, som beboerne ønsker over deres lejligheder, endda på en sådan måde, at de, der ikke har råd til at købe en ejerbolig, også kan være med.
Så må det da være nok for statsministeren.
Og så får vi ikke denne blodige strid om dette forslag om tvangsudstykning af almene boliger.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-04-08:
Der er ikke tale om at plage nogen med en trussel; der er tale om at give et tilbud, som man selv kan bestemme om man vil gøre brug af.
Det, regeringen går ind for, er jo netop valgfrihed, det er større frihed.
Jeg ved godt, at for hr. Keld Albrechtsen er begrebet frihed fremmed, dette at give lejerne flere muligheder er fremmed for hr. Keld Albrechtsen.
Men derfor hilser jeg med så meget større glæde hr. Keld Albrechtsens tanke om, at man inden for de eksisterende rammer kunne give lejerne visse muligheder for større råderet over deres egen lejlighed.
Det var det, jeg tillod mig at kalde en sympatisk tanke, som jeg ikke har afvist i dag.
Jeg siger bare, at regeringen faktisk har nogle mere vidtgående tanker, og hr. Keld Albrechtsens idé kolliderer jo ikke med regeringens tanker.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-04-08:
Så vil jeg godt spørge statsministeren: Når vi nu står i den situation, hvor det har vist sig, at det vil være grundlovsstridigt at begynde at sælge ud af de almene boliger, og vi står i den situation, at tusindvis af beboere i det almene byggeri, som heller ikke har råd til at købe en ejerbolig, gerne vil have en øget råderet i deres boliger, og vi har hørt, at statsministeren siger, det er en sympatisk tanke,
skal det så ikke forstås sådan, at regeringen i virkeligheden er indstillet på at gå direkte til sagen og give beboerne en øget råderet?
Det kan jo gøres enkelt ved ændringer af lovgivningen om de almene boliger, og det kan jo i virkeligheden fuldstændig erstatte behovene for det arbejde, som regeringen har i gang med hensyn til planer om at sælge almene boliger, for så er det forslag jo åbenlyst overflødigt.
Når råderetten kan gennemføres uden salg, hvorfor skal beboerne så plages med den trussel om udstykning af deres boliger?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-04-08:
Nu sagde jeg oven i købet, at det var en meget sympatisk tanke, og så redegjorde jeg for, at regeringen havde nogle mere vidtgående tanker.
Og der vil jeg så sige til fru Lotte Bundsgaard, at vi har for få udlejningslejligheder.
Derfor gælder det om at skaffe penge til, at man kan bygge nogle flere udlejningslejligheder.
Det er jo bl.a. det, der er formålet med at give lejerne en sådan mulighed for at overtage deres lejelejligheder på ejer- eller andelsbasis, nemlig at skaffe nogle penge frem, som så kan bruges til nybyggeri af flere udlejningsboliger.
Lotte Bundsgaard (S), 2003-04-08:
Statsministeren er jo rimelig god til at svare udenom, men så kan jeg også spørge mere konkret: Hvor har regeringen tænkt sig at finde de 10,6 mia. kr., som man vil bruge til skattelettelser?
For som økonomi- og erhvervsministeren jo siger, betyder flere penge til privatkonsum eller på godt dansk til skattelettelser færre penge til offentlig konsum eller til velfærd.
Vil regeringen tvinge kommunerne til at skære ned på velfærden?
Lissa Mathiasen (S), 2003-04-08:
Jeg vil godt spørge statsministeren: Hvorfor er det afgørende, at råderetten bliver knyttet til at eje?
Mulighederne ligger på den flade hånd.
Lejerne ønsker det.
Hvad er egentlig regeringens begrundelse for ikke at ville det?
Lotte Bundsgaard (S), 2003-04-08:
Jeg vil godt høre statsministeren, om statsministeren mener, vi har for få eller for mange lejeboliger i Danmark.
Vi Socialdemokrater mener, at vi har for få lejeboliger, men regeringen må åbenbart mene, vi har for mange lejeboliger, siden regeringen ønsker at sælge ud af nogle af de lejeboliger, vi har i Danmark.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-04-08:
Nu ved statsministeren jo sikkert godt, at lejere i almene boliger typisk ikke har råd til at købe en ejerbolig.
Derfor vil det jo ikke være aktuelt for dem. Det spørgsmål, jeg rejste, gik jo på, om regeringen vil være med til at forbedre mulighederne for lejerne ved at give dem en øget råderet i deres bolig, også selv om de ikke har råd til at købe en ejerbolig.
Jeg forstår så på statsministeren, at han finder, det er en sympatisk tanke, jeg har rejst, og det er jeg meget glad for.
Men jeg håber, at statsministeren kan tilkendegive, at denne sympatiske tanke også skal komme dem i samfundet, som ikke har råd til at købe en ejerbolig, til gode.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-04-08:
Det lyder bestemt som en meget sympatisk tanke.
Det, jeg kan oplyse, er, at regeringen i øjeblikket er i gang med forskellige overvejelser om, hvorledes man kan give lejerne i almennyttige udlejningsboliger flere muligheder for, man kan godt sige, råderet over deres bolig, herunder muligheden for, at man i de enkelte afdelinger kan beslutte, at lejerne skal kunne overtage deres boliger på ejer- eller andelsbasis.
Hr. Keld Albrechtsens tanker, der selvfølgelig ikke er nær så vidtgående, kolliderer jo bestemt ikke med det, tværtimod.
Jann Sjursen (KRF), 2003-04-08:
Det er ikke, fordi jeg ønsker en genudsendelse af debatten fra førstebehandlingen, men jeg synes, det er på sin plads, efter at Udenrigsudvalget har afgivet sin betænkning, at henlede Folketingets opmærksomhed på det, som vi i Udenrigsudvalget er enige om at udtale i betænkningen, som den nu foreligger, nemlig at vi som udvalg finder det uheldigt, at der under førstebehandlingen af beslutningsforslaget er blevet inddraget et foreløbigt og uofficielt udkast til betænkning.
Det udtaler et enigt udvalg, og jeg vil godt som udvalgsformand benytte lejligheden til at sige, at jeg synes, det er glædeligt, at udvalget som sådan kunne blive enig om det, efter at det indgik i debatten under måske særlig ophedede former, da vi havde førstebehandlingen.
Det er vel i virkeligheden det eneste nye i forhold til den debat, der ellers har været ført under førstebehandlingen.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-04-08:
Det var slet ikke hensigten, hr. formand.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-04-08:
Jeg tror, at fru Lotte Bundsgaard kender tallene, men ellers skal jeg gerne gentage dem.
Det er sådan, at fra 2003 og frem til 2010 er der faktisk plads til en realvækst i det offentlige forbrug på godt 16 mia. kr., samtidig med at der gives en skattelettelse med en samlet ramme på lidt over 10 mia. kr. Når det kan lade sig gøre, er det jo, fordi der er et økonomisk råderum.
Sandy Brinck (S), 2003-04-08:
Jeg må indrømme, at jeg synes, det er økonomi- og erhvervsministeren, der taler sund fornuft i den her sag,
når økonomi- og erhvervsministeren i salen i sidste uge sagde, at når man skal give penge ud et sted, må man selvfølgelig tage dem fra et andet sted. Med hensyn til det med, at der stadig væk er plads til vækst, har vi jo også her i Folketingets spørgetid fået den erkendelse fra socialministeren, som alle andre end regeringen har, at behovet stiger mere end den vækst, regeringen tillader.
Lad mig bare nævne ældreområdet som et sted.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-04-08:
Det, fru Sandy Brinck siger her, viser jo, at fru Sandy Brinck ikke er i stand til tænke dynamisk, men tænker meget bagudrettet, tænker meget statisk, ikke tænker på, at man kan sætte ting i gang i samfundet, som gør, at man faktisk kan få få flere penge til rådighed til f.eks. at forbedre velfærdsservicen.
Som jeg sagde før, svarer de 4,5 pct. i vækst i offentligt forbrug, der er frem til 2010, til godt 16 mia. kr.
Deraf går ca. halvdelen til at opfylde det behov, der kommer som følge af, at der bliver flere ældre og andre ting.
Resten, altså den anden halvdel, går til at kunne lave en vis forbedring af standarderne.
Det er rigtigt, at der bliver flere ældre i de kommende år, men til gengæld bliver der færre børn i den alder, hvor de skal passes.
Det vil sige, at der på nogle områder er stigende behov, og på andre områder er der faldende behov.
Det, der er den politiske opgave, er jo at sørge for omprioriteringer, så de kommer hen til de steder, hvor der er øget behov, og væk fra de steder, hvor der er faldende behov.
Se, det er dynamisk tænkning.
Søren Søndergaard (EL), 2003-04-08:
Jeg vil bare høre om ministerens evaluering af de udtalelser til Folketinget på det tidspunkt.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-04-08:
Det har jeg gjort i flere omgange, men lad mig bare gentage, at regeringen ved justitsministeren har sendt henvendelse til de amerikanske myndigheder om, hvorvidt de kan kaste lys over den her sag i betragtning af den medieomtale, der har været.
Der er ikke modtaget svar på den henvendelse, og det afventer vi, og før er der ikke grundlag for at foretage sig videre.
Nu siger fru Lotte Bundsgaard så, at der blev passet godt på hærchefen under den tidligere regering.
Ja, i store dele af den tid, den irakiske hærchef opholdt sig i landet, var de dengang ansvarlige myndigheder slet ikke klar over, at hærchefen var her, eller hvad han eventuelt kom under mistanke for.
Så man kan godt diskutere, hvor meget der egentlig blev gjort under den tidligere regering.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Lotte Bundsgaard (S), 2003-04-08:
Statsministeren siger først, at han ikke vil svare på spørgsmålene, og så kommer han ellers med en hel masse holdninger til, hvad den tidligere regering skulle have gjort.
Først vil jeg sige, at det nu altså var den tidligere regering, der passede rimelig godt på hærchefen, og den nuværende regering, der lod ham smutte ud på en rygepause, og så er han pist væk fra os alle sammen. Jeg kan ikke forstå, hvorfor statsministeren ikke vil svare
, når både fru Sandy Brinck og hr. Morten Bødskov spørger, hvorfor statsministeren forklejner hærchefens forsvinden, som han gør, og hvilke relevante myndigheder, statsministeren taler om, når han taler om relevante myndigheder.
Jeg synes, det ville klæde statsministeren at svare på det her i stedet for at lege sådan en omgang æh, bæh, buh, hvad gjorde socialdemokraterne selv i sin tid.
Statsministeren bedes svare på spørgsmålene.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-04-08:
Med hensyn til de spørgsmål kan jeg ikke føje noget til det, jeg allerede har sagt. Så må jeg sige, at jeg meget påskønner den interesse, der pludselig er opstået fra medlemmer af den socialdemokratiske folketingsgruppe, når det gælder hærchefens skæbne.
Det spørgsmål, man også kunne stille, er, hvorledes hærchefen overhovedet kom til Danmark i sin tid.
Jeg tror, det var i 1999, at hærchefen pludselig dukkede op.
Hvordan kom han egentlig ind i landet, og hvad skete der egentlig under den socialdemokratiske regering, når det gælder hærchefen?
Der skete jo ingenting.
Det var først, da vi fik en ny regering, at der blev tilvejebragt et grundlag, som gav mulighed for skærpede regler vedrørende personer på tålt ophold, der, som i den her sag, også er under undersøgelse for påstande om deltagelse i krigsforbrydelser.
Morten Bødskov (S), 2003-04-08:
Jeg synes ærlig talt, at den måde, som statsministeren forsøger at forklejne denne her sags betydning på, er meget foruroligende.
Der er godt nok ikke længere tale om en person, som er i Danmark.
Det er rigtigt.
Hvorfor han ikke er i Danmark er stadig et åbent spørgsmål og burde være et meget åbent
Der er tale om en person, som er krigsforbrydermistænkt i Danmark.
Det er ikke en sag, som man på denne her måde bør forklejne.
Jeg mener, at det er ganske foruroligende, at statsministeren bevæger sig ind på det.
Det er jo ikke en cykeltyv, vi har med at gøre.
Det er en person, som er krigsforbrydermistænkt.
Det kunne være interessant at få at vide, om statsministeren på noget tidspunkt har tænkt sig at involvere sig i denne her sag, når sagen for det første har det alvorlige omfang, den har. For det andet: Hvad er det for relevante myndigheder, statsministeren gerne vil have på banen i denne sag, inden han foretager sig noget?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-04-08:
Jeg er godt klar over, at hr. Søren Søndergaard og andre mener, at det her er verdens vigtigste sag, men med al respekt kunne man forestille sig, at den amerikanske præsident måske havde andet at tænke på og måske slet ikke kender noget til eksistensen af en sådan irakisk hærchef. Jeg kan kun gentage, hvad jeg allerede har sagt, nemlig at der er rettet en henvendelse fra den danske regering til de amerikanske myndigheder gennem den amerikanske ambassade, og der er sket en international efterlysning af hærchefen.
Så regeringen har gjort, hvad den kan for at søge oplysninger om, hvor hærchefen er, og i efterlysningen ligger selvfølgelig også, at vi forsøger at få ham her til landet, hvis det kan lade sig gøre.
Søren Søndergaard (EL), 2003-04-08:
Hvordan kan det være, at det virker, som om statsministeren ikke er rigtig interesseret i at få den her sag opklaret?
Jeg synes jo, at det ville være så enkelt.
Der er selvfølgelig ikke noget ministerium eller nogen andre, der udtaler sig om den sag til danske myndigheder.
Det ville der heller ikke være i Danmark.
Derfor er det en sag, der skal afgøres af præsidenten.
Derfor ville det være så enkelt, hvis statsministeren talte med præsidenten om det, når han alligevel taler med præsidenten, hvis statsministeren er interesseret.
Det forstår jeg så at statsministeren ikke er, og det er derfor, jeg må spørge: Hvorfor er statsministeren dog ikke interesseret i at få denne her sag afklaret?
Ved statsministeren noget, som vi andre ikke ved, eller hvad er årsagen?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-04-08:
Hærchefen er efterlyst internationalt, og i det ligger jo, at vi vil forsøge at få ham hertil, hvis vi kan.
Sandy Brinck (S), 2003-04-08:
Det, der får mig til at reagere, er, at statsministeren bruger vendingen relevante myndigheder.
Nu har jeg brugt to onsdage i denne Folketingssal på at få at vide af statsministeren i vores eget land, hvem der er relevante myndigheder i den her sag.
Det kunne jo være, at den amerikanske ambassade havde samme problem som statsministeren med at finde ud af, hvad relevante myndigheder er for en størrelse.
Må jeg så ikke spørge statsministeren, om statsministeren er enig i - det er dog noget, man kan forholde sig til politisk - at hvis den krigsforbrydermistænkte tidligere irakiske hærchef befinder sig i områder, som i dag er kontrolleret af USA, statsministerens allierede, bør han promte udleveres til Danmark.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-04-08:
Nu sagde hr. Morten Bødskov, at vi har en mand til at sidde her i landet.
Det har vi jo altså ikke for tiden i hvert fald.
Jeg tror, at hr. Morten Bødskovs spørgsmål må bero på, at han kun er kommet til side 1 i det brev, der er sendt til den amerikanske ambassade, for på side 2 fremgår det klart og tydeligt, at ambassaden anmodes om at indhente oplysninger fra relevante myndigheder, og med al respekt er det jo altså ikke kun ambassaden.
Det afventer vi nu at få et svar på, før vi foretager os videre.
Morten Bødskov (S), 2003-04-08:
Jeg går selvfølgelig ud fra, at statsministeren læser aviser.
Hvis han gør det, kunne han den 4. april, da denne her diskussion også var oppe, læse, at den amerikanske ambassadør rent faktisk har tilkendegivet, at amerikanerne ikke kender noget til den her pågældende person.
Det, der undrer mig, er, at statsministeren igen og igen og igen bliver ved med at kaste det videre til sin justitsminister og dennes apparat.
Der er meget, der tyder på, at den sag må håndteres på allerhøjeste niveau.
Det er en ganske alvorlig sag.
Vi har en mand til at sidde her i landet, som er mistænkt for meget alvorlige krigsforbrydelser, og når ambassaden udtaler, at de ikke kender noget til ham og ikke kender noget til hans forsvinden, må statsministeren på den baggrund tage sagen i egen hånd for at få enten af- eller bekræftet forlydender om, at den amerikanske efterretningstjeneste CIA skulle være indblandet i hans forsvinden.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-04-08:
Nej, det har jeg ikke.
Den sag ligger godt, hvor den ligger.
Det er således, at justitsministeren har rettet en henvendelse til de amerikanske myndigheder, og mig bekendt er der ikke modtaget svar på den henvendelse.
Nu afventer vi det svar, før der er noget som helst grundlag for at foretage sig videre.
Morten Bødskov (S), 2003-04-08:
Her i weekenden var der i dagbladet Politiken forlydende om, at et fremmed lands efterretningstjeneste skulle være indblandet i den krigsforbrydermistænkte tidligere irakiske hærchefs forsvinden fra Danmark.
Det er jo meget, meget foruroligende oplysninger, hvis sådan et rygte skulle have en gran af sandhed i sig.
Derfor vil jeg gerne spørge statsministeren, om statsministeren i mellemtiden har foretaget sig noget for at få disse her meget alvorlige og foruroligende forlydender enten af- eller bekræftet.
I det her tilfælde kunne det jo have drejet sig om en direkte henvendelse til den amerikanske præsident, da der var forlydende om, at det skulle være den amerikanske efterretningstjeneste CIA, der var indblandet i den nuværende krigsforbrydermistænkte, men tidligere irakiske hærchefs forsvinden ud af landet.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-04-08:
Jeg har ikke talt om dynamiske effekter.
Jeg har anbefalet, at man tænker dynamisk.
Det vil sige, at man tager sig sin politisk opgave alvorligt og fører penge derhen, hvor behovene vokser, og fjerner dem derfra, hvor de falder.
Det er opgaven.
Lad mig så understrege over for fru Lotte Bundsgaard, at frem til år 2010, som er den periode, vi betragter her, bliver der faktisk flere penge til offentligt forbrug.
Der kommer en realvækst på 4,5 pct. i rigtige penge, renset for inflation.
Det svarer til godt 16 mia. kr., hvoraf halvdelen går til at dække, at der faktisk bliver flere ældre m.v.
Den anden halvdel går til, at man også kan lave en beskeden forbedring af kvaliteten på visse velfærdsydelser.
Så det, fru Lotte Bundsgaard står og siger, passer simpelt hen bare ikke.
Jeg tror, at fru Lotte Bundsgaard skal gå hjem og læse på tallene.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Lotte Bundsgaard (S), 2003-04-08:
Statsministeren må undskylde, at jeg kom til at bruge et forkert ord.
Jeg kunne godt tænke mig at tage lidt fat i det her med de dynamiske effekter.
Hvad mener statsministeren med dynamiske effekter?
Jeg kan huske, at finansministeren på et pressemøde sammenlignede den kommunale sektor med udviklingen
i mobiltelefonbranchen
Betyder det, at hjemmehjælperne skal løbe meget hurtigere for at opnå de her dynamiske effekter? Eller hvad betyder de dynamiske effekter, når statsministeren bruger de ord?
Jeg synes egentlig, at regeringen burde stå ved sin politik.
Man skaber sig et eller andet råderum, hvor ingen rigtigt ved, hvor de 10,6 mia. kr. i skattelettelser kommer fra.
Men vi, der færdes rundtomkring, hvor mennesker færdes, kan se, hvad det betyder, nemlig at der bliver skåret ned på ældreområdet, at der bliver skåret ned på vores børns pasning
Det var altså ikke det, statsministeren sagde under valgkampen at han ville gøre.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-04-08:
Jeg må sige til fru Lotte Bundsgaard, at jeg på intet tidspunkt har anbefalet, at man skulle tænke statisk, som fru Lotte Bundsgaard kom til at sige, tværtimod.
Jeg vil netop have, at man skal tænke dynamisk, f.eks. når det gælder udviklingen i de offentlige opgaver. Jeg tror, at fru Lotte Bundsgaard skal gå hjem og læse på tallene, specielt når fru Lotte Bundsgaard hævder, at der frem til 2010 kommer en stigning i antallet af skolebørn.
Det passer ikke.
Hvis vi tager antallet af børn fra 7 til 14 år, som er børnene i den skolepligtige alder, er tallet stort set uændret.
Der er en lillebitte stigning, men det er stort set uændret i den her periode, hvorimod der bliver færre børn fra 0 til 6 år, altså dem, der skal passes.
Så bliver der flere ældre.
Men i gruppen af de ældste ældre kommer der stort set ikke nogen stigning.
Det er stort set det samme antal som i dag.
Det er jo alle sådan nogle tal, man må tage i betragtning og sige, at den politiske opgave er at flytte ressourcer derhen, hvor der er voksende behov, og væk derfra, hvor der faldende behov.
Se, det er den dynamiske tænkning, som jeg anbefaler.
Lotte Bundsgaard (S), 2003-04-08:
Jeg synes, det er lidt synd, at statsministeren står og modsiger de tal, som regeringen selv er kommet med.
Det kan godt være, at der bliver flere ældre og færre børn i pasningsalderen, men der bliver jo flere i skolealderen. Regeringen har selv i en rapport slået fast, at den demografiske udvikling kræver et større udgiftspres, altså at man har brug for en større udgiftsstigning.
Jeg kunne godt tænke mig, at statsministeren nogle gange kom ud i kommunerne og så, hvordan man skærer ned på skoler, på ældreområdet, på børnepasning.
Og jeg vil høre, om statsministeren selv synes, at han lever op til sine valgløfter.
Så vil jeg godt sige, at når statsministeren karakteriserer fru Sandy Brinck som en, der ikke tænker statisk, kommer jeg til at tænke på en tidligere Venstremand, nemlig hr. Peter Brixtofte, som gang på gang sagde, at man kunne få økonomien til at holde, hvis man blot tænkte statisk.
Jeg vil godt råde regeringen til ikke at gentage den succes, som man har haft i Farum, ved at tro på, at man ved at give skattelettelser får pengene ind igen.
Man kommer til at skære ned, eller man kommer til at få dansk økonomi ud på et vildspor.
Det ønsker vi ikke.
Søren Søndergaard (EL), 2003-04-08:
Jamen jeg har fuld forståelse for, at ministeren er kommet ud for mange overraskelser i denne her sag.
Det gjorde den tidligere regering også, da den lige pludselig opdagede, at både justitsministeren og chefen for PET var blevet forholdt oplysninger om, at denne her person var i landet, af kilder i den danske efterretningstjeneste.
Så jeg forstår fuldt ud, at justitsministeren føler sig overrasket.
Men mit opfølgende spørgsmål går på - da jeg forstår, at ministeren erkender, at det var forkerte oplysninger, hun gav Folketinget, hende selv uafvidende selvfølgelig - hvem der var ansvarlig for, at ministeren kom ned og gav Folketinget forkerte oplysninger.
Der må være nogle, der har briefet ministeren, sådan at ministeren går herned i Folketinget og, uden at det er gjort bevidst selvfølgelig, giver nogle forkerte oplysninger.
Derfor er spørgsmålet i al sin enkelhed: Hvem var ansvarlig for, at ministeren den dag gav Folketinget forkerte oplysninger og ikke var vidende om sagens rette sammenhæng?
Sandy Brinck (S), 2003-04-08:
Jamen jeg synes, at det her på alle måder stiller det, som ministeren siger her i salen, i et skidt lys.
Når ministeren siger, at hun havde forventet, at der straks skete noget og nu må erkende, at de oplysninger var forkerte, så undrer det mig lidt, at ministeren ikke har spurgt til, hvordan virkeligheden ser ud, inden man går i salen og giver Folketinget et billede af en virkelighed, som så viser sig ikke at være sandt. Men ministeren var selv inde på, at det her jo er anden gang, regeringen har mulighed for at bidrage til en international retsorden, først Sakajev og nu den tidligere irakiske hærchef.
Hvor mange gange vil ministeren lægge ryg til det rod, der åbenbart er i ministerens ministerium, når det gælder de her meget alvorlige sager, og hvor Danmark i høj grad har et ansvar over for det omkringliggende verdenssamfund?