Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2004-04-30:
En hammer fører ikke til, at sømmet bliver slået i, men det er faktisk et ret nødvendigt redskab for, at det overhovedet kan lade sig gøre at slå sømmet i.
Det er sådan set det samme, der gør sig gældende for de her kønsopdelte lønstatistikker. Det er klart, at de ikke skaber ligeløn i sig selv, men det er et ret nødvendigt redskab for, at det overhovedet kan lade sig gøre, for hvis man ikke har kendskab til, at der er forskel på lønningsforholdene,
så er det jo sådan set lidt svært at brokke sig over. Det er snart 30 år siden, at ligelønsloven blev vedtaget.
Ikke desto mindre viser de rapporter og undersøgelser, der er på lønningsområdet, at der fortsat er
en uforklarlig lønforskel; DA mener, det er 3 pct., Socialforskningsinstituttet mener, det er 12 pct. Måske skal sandheden findes et sted midt imellem, måske har ingen af dem ret, det er ikke til at sige, fordi vi ikke har det nødvendige statistiske materiale til at slå fast, hvordan og hvorledes det forholder sig, og i hvert fald har man ikke på den enkelte virksomhed i Danmark nogen som helst mulighed for at gå ind og se på, hvordan løndannelsen er i den enkelte virksomhed.
Ministeren bliver ved med at påstå, at det her er et redskab, der ikke kan bruges til noget som helst, og at det er ude i virkeligheden og i det virkelige liv, at tingene skal rykke sig.
Jamen altså det er jo præcis praktikerne, som gerne vil have det her redskab.
Det er præcis de mennesker, som er udsat for at få mindre i løn, der har behov for det her redskab, det er dem, der gerne vil have det.
Så hvis man går efter praktikernes næse, så kunne det godt være, man skulle skynde sig at få den her lovgivning ført ud i livet. Vi hører meget om det kønsopdelte arbejdsmarked i den her debat.
Det synes jeg er en rigtig interessant debat, og den synes jeg vi skal sætte tid af til her i Folketinget.
Det er en stor og meget kompleks debat, men det er også en debat, der i denne her sammenhæng er komplet irrelevant.
Det, vi taler om her, er jo, hvordan lønforholdene er på den enkelte arbejdsplads kvinder og mænd imellem, hvordan lønudviklingen er kvinder og mænd imellem.
Derfor er det også irrelevant, når hr. Bent Bøgsted siger, at her er der tale om et forslag, som vil sørge for, at tømreren i Nordjylland får det samme som tømreren i København.
Nej, det her er et forslag, der skal sikre, at den mandlige tømrer i Nordjylland får det samme i løn som den kvindelige tømrer i Nordjylland.
Det her er ikke et forslag, der handler om ligeløn landsdele imellem, men et forslag, der handler om ligeløn kønnene imellem.
Det synes jeg sådan set burde fremgå af forslaget.
Men det kan selvfølgelig være, at vi har udtrykt os uklart, det skal jeg ikke kunne sige.
Ligeledes bliver der talt om, at det her er en krænkelse af aftaleretten i Danmark.
Det blev gentagne gange sagt fra den her talerstol af diverse borgerlige ordførere.
Om det vil jeg sige, at det da er interessant, at LO lige pludselig er bannerfører for at ville krænke aftaleretten.
Det er da så i hvert fald først gang, jeg har oplevet det, siden jeg kom i Folketinget.
Men nu er det jo også kun 2 år, jeg har siddet her.
I hvert fald er virkeligheden jo den, at LO bakker op om det her lovforslag, og at LO udtalte sig imod, at man udskød det i sin tid for 2 år siden.
Ligeledes har samtlige borgerlige ordførere talt om administrationsomkostningen for virksomhederne.
I forbindelse med de to lovbehandlinger, der har været af det her forslag i Folketinget, har både den borgerlige minister og den tidligere minister i den socialdemokratisk-radikale regering vurderet, at omkostningerne var så små, at det ikke var værd at gøre op i tal, i kroner og øre, for de virksomheder, som skulle lave statistikken.
Det er selvfølgelig et spørgsmål om, at der jo er et system, som hedder LetLøn, som de små virksomheder benytter sig af, og det er ikke forbundet med ekstra omkostninger for arbejdsgiveren.
Arbejdsgiveren skal altså ikke betale én krone ekstra for at få kønsopdelt sin lønstatistik i forbindelse med brugen af LetLøn.
Derfor er det et fuldstændig tomt argument at sige, at det her giver ekstra administrationsomkostninger for arbejdsgiverne.
Alt i alt synes jeg sådan set, at det er lidt svært at se, hvad det er for nogle argumenter, regeringspartierne og Dansk Folkeparti hænger deres afvisning af forslaget op på.
I diskussionen om, hvorvidt det er godt nok, hvorvidt statistikken kunne være mere nuanceret, er der ikke ét parti i oppositionen, der har vist sig uvillig til at diskutere løsninger, hvor statistikken bliver mere nuanceret.
Men når nu vi diskuterer administrationsomkostninger, så er det jo nok dér, det begynder at bone i forhold til arbejdsgivernes byrde.
Men hvis regeringspartierne og Dansk Folkeparti er indstillet på, at vi laver en mere nuanceret model, som kan tage højde for kvalifikationer, hvilken erhvervsbaggrund
de forskellige lønmodtagere har osv. osv., altså i virkeligheden gå ind og lave det samme arbejde, som Dansk Arbejdsgiverforening har lavet, og som Socialforskningsinstituttet har lavet, blot på virksomhedsplan, kan man være sikker på at få Enhedslistens stemmer, og det skulle undre mig meget, om resten af oppositionen ikke havde samme indstilling.