runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Else Winther Andersen (V), 2000-01-27:
Jeg vil starte med at sige tak til de partier, der har givet en positiv tilkendegivelse om dette her forslag.
Men derudover vil jeg da godt sige, at jeg synes, det er lidt træls for de ældre, at med det samme man snakker om at give kommunerne nogle redskaber, nogle værktøjer, til at gøre det bedre for de ældre, så opstår der en stillingskrig, og at man dér med det samme begynder at snakke om, at det i hvert fald ikke skal være private firmaer, for de kunne jo gå hen
og tjene penge på det, skønt vi samtidig ved, at de private firmaer på ingen måde er dyrere end de kommunale.
Til den socialdemokratiske ordfører, som taler meget om, at man ikke vil være med til at prøve at lade private firmaer komme med, vil jeg godt sige: Jamen vi kan jo bare ikke se bort fra - og det indrømmede ordføreren jo sådan set også - at udviklingen går i den retning, når selv gode socialdemokratiske kommuner lader dem udføre de opgaver.
Til SF's ordfører, der drejede debatten ind på plejehjemsdebatten - og den synes jeg kunne være fin at få på et andet tidspunkt, men det er ikke lige det, det drejer sig om i dette her lovforslag - vil jeg sige, at det var da alligevel mærkeligt, at man lige nøjagtig vælger et privat plejehjem her i København, som omtales hver dag i de elektroniske medier og i den skrevne presse, OK-Plejehjemmet Lotte, hvor jo nemlig de gamle er utrolig glade for at være, og hvor der er meget lavt sygefravær.
Hvordan kan det være, at SF sådan lige skal have det væk?
Ja, det var fuldstændig rigtigt, det, SF sagde, at de gamle er meget optaget af at ville se deres hjemmehjælper, men de vil i hvert fald gerne se den samme, og det er det, vi kan se af evalueringsrapporterne, hvor man i kommunerne har udliciteret hjemmehjælpen til private firmaer: Dér er det i stor udstrækning meget mere den samme, der kommer, og det er på et tidspunkt, hvor den ældre vil have det.
Og derved er tilfredsheden betydelig større, idet man har taget hensyn til det livsmønster, den ældre har haft inden. Til Dansk Folkeparti vil jeg gerne sige tak for støtten til forslaget. Og nok sagde De Radikale nej, men de ville alligevel godt være med til at give nogle rammer, men så var der jo lidt med det kommunale selvstyre, hvor jeg jo modsat siger, at man kunne jo også give noget fleksibilitet til det kommunale selvstyre.
En stor tak til Kristeligt Folkeparti for den meget positive måde, hvor man startede med at sætte mennesket i centrum.
Det kunne jeg ikke gøre så godt selv, og jeg vil nok sige, at de ord, der blev brugt, og linjerne om det, var godt valgt.
For det, det jo virkelig drejer sig om her, er at sætte mennesket i centrum.
Og det liv, den ældre har haft, inden vedkommende er blevet ældre, skal vedkommende stadig væk have lov til at have, og de interesser og måden, vedkommende har tilrettelagt sin tilværelse på, skal stadig væk være det, der er det altafgørende. Og jeg vil gerne underbygge de ord, der også er blevet sagt, om, at man skal ikke klientgøre og man skal ikke tage ansvaret fra de ældre.
Jo mere man gør det, desto mere hjælp får de brug for, fordi så bliver de nemlig forbrugere i stedet for borgere i deres egen tilværelse.
Anders Samuelsen (RV), 2000-01-27:
Jeg forstod på Venstres ordfører, at der blev lagt mærke til, at Det Radikale Venstre netop lagde vægt på det kommunale selvstyre, og at vi herindefra skulle give så brede muligheder, som det kunne lade sig gøre.
Og er det ikke lige netop det, der ligger i loven i dag, at de har mulighederne?
Det, Venstre ønsker at gøre, er at tvinge kommunerne til at gøre det på en bestemt måde.
Hvorfor ikke lade kommunerne vælge selv?
Det er jo dem, der sidder med administrationsansvaret, dem, der sidder med ansvaret derude og skal have tingene til at hænge sammen, som må vælge den løsning, som de gerne vil have.
Jeg så gerne, at de gav øgede muligheder for, at man kunne bruge private, men hvis kommunerne vælger at gøre det på en anden måde, så er det jo det, der er demokratiets risiko: at man, når man har stukket nogle rammer ud, så vælger at gøre det på en lidt anden måde end den, jeg og Det Radikale Venstere gerne vil herindefra.
Så er det ikke lige netop det, vi har i dag, at kommunerne har gode muligheder for at variere det, og hvorfor skal vi lave om på dét?
Else Winther Andersen (V), 2000-01-27:
Til hr. Anders Samuelsen vil jeg sige: Det er jo netop lige det ene element, kommunerne ikke kan bruge.
Ved hjemmehjælp kan de gøre det selv som kommune, de kan lade en enkeltperson udføre opgaven, eller de kan udlicitere hele opgaven.
Her er en midtervej.
Hvis der er en privat, der ønsker at have et firma til at udføre opgaven, så har kommunen ikke muligheden for det i dag.
Så det er lige nøjagtig det ene element, der mangler.
Vibeke Peschardt (RV), 2000-01-27:
Jeg tror ikke, at det bliver særlig mange færre frivillige kroner, der kommer i det her.
Jeg var her desværre ikke til talen, men jeg har set Venstres pressemeddelelse, der siger, at der bliver 70 mio. kr. færre, men jeg forstod også, at ministeren kom med nogle helt andre tal.
Når det skal nå sammen i den lange ende, så tror jeg ikke, det gør den store forskel, og i øvrigt synes jeg, det er vigtigt, at vi får håndhævet nogle hygiejnekrav.
Men som sagt vil jeg gerne gå ind i at drøfte sagen i udvalget.
Villy Søvndal (SF), 2000-01-27:
Fru Else Winther Andersen undrede sig over, at jeg havde taget eksempler frem.
Det er jo sådan, at når man står med noget, der er ren teori, kan man sige, så er det nu engang utrolig nyttigt at afprøve det i forhold til virkeligheden.
Og min pointe ved at fremdrage tre eksempler var ikke at skamrose de offentlige, hvor de ikke fungerer; det var såmænd bare at påpege, at den kommune, der er mest kendt i Danmark overhovedet for at gå langt med at privatisere, står med præcis de samme problemer.
Det må da afføde følgende overvejelse
: Er det så det rigtige problem, man beskæftiger sig med?
Er det det rigtige svar, man er på vej hen imod?
Så nævnte fru Else Winther Andersen et københavnsk plejehjem, og jeg forstår ikke, at man bebrejdede SF.
Mig bekendt er budgetsituationen sådan i København, at Venstre har lavet et budgetforlig sammen med de borgerlige partier og Socialdemokratiet, og at SF ikke deltager.
Så den bebrejdelse falder vistnok tungt tilbage på Venstre.
Henriette Kjær (KF), 2000-01-27:
Da den konservative ordfører, hr. Jens Heimburger, ikke kan være til stede, skal jeg fremføre følgende: Det Konservative Folkeparti støtter de foreslåede ændringer om en mere kvalificeret sammensætning af og arbejdsgang i de råd og nævn, som skal håndtere implementeringen af de nye sociale love. Vi finder det konstruktivt, at Folketinget med det fremsatte forslag trimmer lovgivningen, så de relevante aktører på det sociale område bliver yderligere inddraget i beslutningsprocessen, ikke mindst gennem styrkelsen af de sociale råd og ændringer i fordelingen af arbejdsopgaverne mellem de sociale nævn og en forbedring af beslutningsmetoden i relation til udbygningen af det rummelige arbejdsmarked.
Vi vil altid gerne hjælpe med at fjerne hindringerne for et mere rummeligt arbejdsmarked.
Men kvaliteten af Ankestyrelsens arbejde forbedres naturligvis kun, hvis den lytter til de gode råd
fra udvalget.
Naturligvis støtter vi også den ændring, som udelukker medlemskab af både de sociale nævn og Ankestyrelsen.
Vi må vel alle her i Folketinget erkende, at det ud fra et retssikkerhedsmæssigt synspunkt er lidt pinligt, at vi ikke allerede så denne problemstilling i forbindelse med den gældende lovs vedtagelse, og vi vil derfor naturligvis gerne medvirke til at fjerne denne uheldige knast. Samlet set støtter vi lovforslaget.
Villy Søvndal (SF), 2000-01-27:
Det er et meget teknisk forslag, vi behandler i dag, og det er ikke det mest folkelige sociale forslag, vi har haft til debat.
Det er også et meget blandet lovforslag, der er rettet mod mange forskellige områder.
I virkeligheden er der vel syv dele i forslaget, og jeg skal kort kommentere dem enkeltvis: Det første er et forslag om, at sager om førtidspension og bilsager efter serviceloven flyttes fra det, der hedder de små sociale nævn, til det, der hedder de store sociale nævn.
Det synes jeg er vigtigt, og jeg synes nok også, det er vigtigt, at de, der skal sidde og behandle sagerne, overvejer, hvad det betyder at få en større kreds med, dvs. LO og DA, altså arbejdsmarkedets parter.
Først og fremmest må det vel formodes at få betydning i retning af, at der kommer flere ind i overvejelserne om, hvordan det kan gå til, at tilkendelsesantallet er halveret over en 5-årig periode, uden at tilkendelseskriterierne for førtidspension er ændret.
På samme måde tror jeg, det er vigtigt, at arbejdsmarkedets parter deltager i overvejelserne om bilsagerne.
Hvis man vil den mere aktive arbejdsmarkedspolitik, som vi også er meget enige i, følger der jo nogle ting med, eksempelvis at mennesker skal transporteres, hvis de har et handicap og skal bevæge sig fra deres hjem til det sted, hvor de skal arbejde.
Jeg tror, nogle er overraskede over, at hjælpemiddeludgifterne stiger i disse år, og jeg tror, det er vigtigt at få sagt, at det er en klar følge af, at man ønsker, at flere med handicap deltager på arbejdsmarkedet, og så kommer man også til at tage stilling til den kendsgerning, at hjælpemiddeludgifterne stiger.
Den anden del af forslaget er en omrokering, kan man sige, hvor man sammenlægger til det, der kommer til at hedde Det Rådgivende Praksisudvalg.
Det tror vi er udmærket.
Det tredje led er, at ministeren får mulighed for at dispensere for bopælspligten for medlemmer af de sociale nævn.
Vi vil under udvalgsarbejdet være optaget af, hvorfor den dispensation forekommer nødvendig.
Umiddelbart synes vi, det er et vigtigt princip, at de mennesker, der sidder og afgør tingene i de sociale nævn, har en lokal tilknytning, så det vil vi stille spørgsmål om.
Så er der en habilitetsregel, der gør, at man ikke samtidig kan være medlem af både de sociale nævn og Ankestyrelsen, og det synes vi er meget fornuftigt.
Dernæst gives der klageadgang for afgørelser om efterlevelseshjælp for mennesker med ophold i udlandet.
Det tror vi også der er meget god fornuft i, og det vil vi også gerne støtte.
Den sjette del af lovforslaget er en bemyndigelse til, at en kreds af advokater udpeges af statsamterne til at varetage sagerne om frihedsberøvelse.
Der er dog fortsat frihed til, at personer, der ønsker det, altid kan vælge en anden advokat end den bemyndigede, så det har vi heller ingen problemer med.
Den sidste del af forslaget er tavshedspligten for psykologer og samme retsbeskyttelse af borgere, uanset om man vælger en autoriseret eller en ikkeautoriseret psykolog.
Summa summarum: Et meget teknisk forslag, som næppe er velegnet til de store ideologiske armbevægelser.
Inge Refshauge (DF), 2000-01-27:
Lovforslaget omfatter en del områder, og det virker faktisk lidt rodet, når man lige ser det igennem.
Det ser ud, som om man har været ved at pakke en kuffert, og så var der lige plads til psykologerne til sidst.
Forslaget kan deles op i to afsnit: sammensætningen af de sociale nævn, Det Rådgivende Praksisudvalg og Det Sociale Råd og så psykologers tavshedspligt.
Hvis vi tager det sidste først, nemlig psykologers tavshedspligt, giver forslaget en lovbestemt tavshedspligt
for psykologer både med og uden autorisation, og det synes vi er fint.
Det giver en god retsbeskyttelse for borgerne, og det støtter Dansk Folkeparti uforbeholdent.
Den første del af lovforslaget, om sammensætningen af forskellige nævn og råd, har vi ligeledes intet imod.
Vi finder det i orden, at det nu ikke er muligt at sidde i både det sociale nævn og Ankestyrelsen, for det har aldrig været for godt med alt for mange kasketter på hovedet.
Vi er også med på, at Rådet for den sociale indsats på det rummelige arbejdsmarked i Socialministeriet og Det Rådgivende Praksisudvalg i Den Sociale Ankestyrelse kommer til at styrke den sociale indsats på det rummelige arbejdsmarked, for det er noget, der virkelig er meget brug for lige for tiden.
Dansk Folkeparti støtter lovforslaget.
Anders Samuelsen (RV), 2000-01-27:
Dette lovforslag indeholder en række ændringer og justeringer, bl.a. en ændring af sammensætningen af Det Sociale Råd og oprettelse af Rådet for den sociale indsats på det rummelige arbejdsmarked
, ligesom Det Centrale Koordinationsudvalgs opgaver ændres.
Desuden er der nogle bestemmelser om medlemskab af de sociale nævn og endelig indførelse af klageadgang over afgørelser om efterlevelseshjælp.
Med lovforslaget indføres også tavshedspligt for alle psykologer.
Samlet set er det et godt lovforslag set fra Det Radikale Venstres side.
Vi kan støtte lovforslaget og ser i øvrigt frem til udvalgsbehandlingen, som vi ikke forventer de store problemer med, da vi mener, at det er et udmærket lovforslag, som peger i den rigtige retning på de områder, det omhandler.
Jette Gottlieb (EL), 2000-01-27:
Formålet med lovforslaget er angiveligt at styrke borgernes retsstilling og sikre ensartet behandling, og hvem går ikke ind for det?
Ifølge fremsættelsestalen er det de hidtidige erfaringer, der nødvendiggør ændringerne, og jeg har ikke nogen alternative hidtidige erfaringer, så jeg støtter forslaget.
Jeg vil sige, at der er nogle ting, som er lidt mere selvfølgelige end andre.
Den ene er, at man ikke kan sidde både i et socialt nævn og i ankeinstansen.
Det forhold synes jeg er vigtigt at få ændret, så det er i hvert fald en god ting.
Men der er en ting, jeg godt kunne tænke mig at spørge om, selv om det tilsyneladende kun er en detalje: Hvorfor skal reglen om, at man skal have bopæl eller arbejde i det amt, hvor det sociale nævn hører hjemme, ændres?
Hvad er begrundelsen?
Der står anført, at man kan have svært ved at finde nogen, som kan udpeges.
Det forstår jeg ganske enkelt ikke, og jeg vil gerne have en forklaring på, hvorfor man synes, det er nødvendigt at ændre den regel.
Men ellers er vi positive over for forslaget.
Grete Schødts (S), 2000-01-27:
Vil Venstres ordfører bekræfte, at en normal Venstrepolitik går ud på at bevare det kommunale selvstyre, går ud på, at det er kommunerne, der selv beslutter, tilrettelægger og bestemmer, hvad de mener der er bedst for deres borgere?
Vil fru Else Winther Andersen her fra talerstolen være med til at give det signal til kommunerne, at her handler det om, at Venstre vil beslutte, hvad der er bedst for det kommunale selvstyre?
Tove Videbæk (KRF), 2000-01-27:
L 166 indeholder forslag til en række justeringer og ændringer på det sociale område, og Kristeligt Folkeparti er umiddelbart overvejende positivt over for lovforslaget, men vil under udvalgsarbejdet stille en række spørgsmål til enkelte af ændringerne.
Grete Schødts (S), 2000-01-27:
Forslagsstillerne, Venstre og Det Konservative Folkeparti, ønsker endnu en gang at forsøge sig med et lovforslag om en udvidelse af ordningen om frit valg af praktisk hjælp, altså hjemmehjælp eller hjælp i hjemmet.
Jeg vil nu stille det spørgsmål: Bliver det mere aktuelt, anden gang det bliver fremsat?
Hvad handler det så egentlig om?
Ja, det handler om, at vi her i Folketinget skal beslutte at sætte det kommunale selvstyre under pres.
Det handler om, at en borger, der er berettiget til hjælp eller støtte, selv skal udpege en person eller et privat firma til at udføre opgaven.
Venstre og Det Konservative Folkeparti ønsker at påtvinge kommunerne det frie valg.
Det er faktisk et indgreb i det kommunale selvstyre, og forslagsstillerne ser dermed bort fra kommunens eget ønske og vurdering af fornuften i et mere frit valg.
Jeg ved ikke, om dette forslag om frit valg af personer eller firmaer knytter sig til nytænkning for de to partier, for fakta er, at der allerede i dag er stor mulighed for frit valg på hjemmehjælpsområdet.
Den enkelte kommune kan i dag beslutte at udlicitere en opgaveløsning på hjemmehjælpsområdet, og samtidig kan den også indføre muligheden for, at de ældre kan vælge mellem en personlig hjælper eller kommunen eller en privat virksomhed som opgaveløser.
At introducere et mere frit valg i den offentlige sektor for at øge borgernes tilfredshed kan være godt.
Det indgår også i Socialdemokratiets og i regeringens målsætning, men det skal være frivilligt at indføre for kommunerne og ikke pålægges ved lovgivning her fra Folketinget.
Med disse ord afviser Socialdemokratiet dette forslag.
Else Winther Andersen (V), 2000-01-27:
Jeg vil gerne spørge den socialdemokratiske ordfører, fru Grete Schødts, om jeg hørte rigtigt, når der blev sagt, at man i og for sig anbefaler udlicitering ved at fremhæve, at det sker i Odense Kommune, og at man synes, en udliciteringsordning er betydelig bedre end et privat firma, der kan løse den samme opgave.
Grete Schødts (S), 2000-01-27:
Fru Else Winther Andersen hørte ikke rigtigt.
I Socialdemokratiet er vi af den opfattelse, at ingen kommunalbestyrelse med respekt for sig selv kunne drømme om at udlicitere en opgave, den selv kan løse.
Men vi har givet kommunerne en mulighed for et frit valg, som de selv beslutter, som de selv bestemmer, som de selv fører tilsyn med, og det respekterer vi.
Tom Behnke (FRI), 2000-01-27:
Frihed 2000 er ikke umiddelbart indstillet på at støtte lovforslaget.
Vi kan sagtens se, at der i forhold til de nugældende forhold kommer til at ske nogle forbedringer, bl.a. at man forsøger at styrke tilliden til såvel de sociale nævn som Ankestyrelsen ved, at man ikke kan sidde begge steder samtidig.
Det burde jo for mange, mange år siden have været sådan, at man ikke kan sidde begge steder.
Men det ændrer ikke ved - og det er grunden til den store modstand, vi i Frihed 2000 har imod hele systemet - at de, der sidder i nævn og styrelser, jo er udpeget af de samme, som i første instans har truffet afgørelsen, og det vil sige, at de ikke er absolut uvildige, når man anker sin sag.
Vi havde gerne set - og det er vores forslag - at man simpelt hen havde ændret sammensætningen af nævnene og styrelsen, på samme måde som man f.eks. har opbygget skatteankenævnene, hvor det er lægfolk, der er udpeget til at se på, om der nu også er truffet den rigtige afgørelse eller ej.
Disse nævn rundtomkring er jo mange steder blevet til borgmesterklubber, hvor borgmestrene sidder og afgør, om deres kolleger i andre kommuner har truffet de rigtige afgørelser eller ej.
Det, at man så ændrer nogle sager fra at skulle havne i det lille nævn til nu at skulle havne i det store nævn, ændrer ikke på, at det stadig væk er således, at det både er kommunale og amtslige folk, som sidder i nævnene, uanset om det er den lille model eller den store model. Det tredje element, der ligger i forslaget, og som vi heller ikke bryder os meget om,
er, at man nu igen vil lave yderligere instanser inden for det sociale område.
Vi har i Frihed 2000 den opfattelse, at der er rigeligt med instanser på det sociale område.
Det, der er brug for på det sociale område, er, at der er nogle klare, præcise spilleregler, således at enhver borger kan følge med i det, og det lægger lovforslaget ikke op til.
Karsten Nonbo (V), 2000-01-27:
Nu får justitsministeren det til at lyde, som om der er alenlangt mellem Venstre og dyrevelfærd.
Så vidt jeg husker, stemte Venstre i sidste periode sammen med regeringen om indendørs hold af drægtige søer og gylte.
I den her periode er det jo heller ikke det store, der skiller os.
Det eneste, der skiller os, er den lille pind, der hedder fra 20 kg til 30 kg.
Resten er vi sådan set enige om, og det er kun den lille pind, som Landbrugsraadet og De Danske Landboforeninger og Landsforeningen af Danske Svineproducenter heller ikke er enige i.
Så det er kun en lille detalje, der skiller os.
Og hvis regeringen vil lade loven falde på det, så er det jo op til regeringen, for med den indstilling, som Enhedslisten har, er der jo noget, der tyder på, at loven falder på det her.
Så jeg håber på, at regeringen kan tage det lillebitte nøk hen i retning mod Landbrugsraadets sande jeg, kan man sige.
Jeg er da godt klar over, at når man sidder i en større helhed, må man nærme sig hinanden, men der er ingen grund til at gøre dyrevelfærd til religion, hvor dyrevelfærdstanken bliver rettet imod dyret, for det er reelt det, der sker, når man sætter grænsen op fra 20 kg til 30 kg. For som jeg sagde, bliver grisen bare jaget ud fra det afvænningsstisystem, hvor den gik og havde det så godt.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-01-27:
Jamen jeg vil bare sige, at jeg synes, at det forslag, som nu er skitseret af Venstres ordfører, ikke bør gå i glemmebogen.
Det synes jeg faktisk lyder som et interessant forslag, som godt kunne være med til at give et yderligere redskab.
Det vil jeg i hvert fald gerne sige fra Enhedslistens side.
Vi vil gerne være med til at diskutere med Venstre: Hvordan kan en sådan ordning udføres?
Jeg tror også, det ville være et positivt tilbud til butikkerne at kunne, om jeg så må sige, reklamere med det grønne stykke papir og sætte det op i butikken, så man kan se, at der har været kontrol, og at det altså er ordentlige sager, man kan tilbyde i den butik, der opfylder reglerne. Så jeg synes, det lød spændende.
Det vil vi i hvert fald gerne være med til at arbejde videre med.
Hugo Sørensen (S), 2000-01-27:
Det vil jeg slet ikke udelukke, men det er fortsat en meget stor administrativ byrde, og eftersom den nye fødevarelov jo faktisk kun har fungeret i praksis i 14 dage til 3 uger, så kender vi slet ikke konsekvensen af den.
Christian H. Hansen (DF), 2000-01-27:
Når hr. Hugo Sørensen nævner, at nogle virksomheder vil føle, at de bliver belemret bureaukratisk, må jeg så sige til hr. Hugo Sørensen, at der er faktisk mange virksomheder, der vil føle, at det her det vil være en form for gave til dem. Hr. Hugo Sørensen nævner så også noget om, at love og regler ikke overholdes; det vil det her ikke være nogen garanti for.
Men der ligger jo i beslutningsforslaget den mulighed, at man kan fratage det dér kørekort og dermed retten til at have virksomheden.
Vil det ikke efter hr. Hugo Sørensens opfattelse kunne have en præventiv virkning forstået på den måde, at så tænker
man lidt mere over det, man foretager sig til daglig, end man gør på nuværende tidspunkt?
Hugo Sørensen (S), 2000-01-27:
Beslutningsforslag nr. B 52 er en ordret kopi af en gammel kending, som Dansk Folkeparti igen har hentet frem af gemmerne.
Som det også fremgik af Socialdemokratiets kommentar til det forrige beslutningsforslag, vægter vi de forretningsdrivendes behandling af og omgang med de fødevarer, som dagligt indgår i familien Danmarks husholdning, meget højt.
Men forslagsstillerens sortsyn på fødevareområdet kan vi dog ikke helt følge.
Indrømmet: Der findes et antal butikker, som har svært ved at overholde gældende lov om hygiejne, sidste salgsdag, opbevaring osv.
Men indførelsen af det omhandlede kørekort giver i sig selv ingen garanti for, at love og regler derfor overholdes.
Faktisk vil indførelsen af et obligatorisk fødevarekørekort give mange flere ulemper end fordele.
Overtræderne udgør kun en meget lille procentdel af detailhandlerne i dag.
Skulle det omhandlede kørekort eller næringsbrev genindføres, vil det betyde, at også de lovlydige detailhandlere skulle belemres med et sådant.
Det ville medføre meget store administrative byrder for hele den del af detailhandelen og branchen, der handler med fødevarer, hvilket formentlig ikke er, hvad en hårdtprøvet branche har brug for.
Den netop ikrafttrådte fødevarelov giver til fulde levnedsmiddelkontrollerne mulighed for at gribe effektivt ind over for lovbryderne, og vi mener, at loven i fremtiden vil kunne bevise, at den imødekommer Dansk Folkepartis ønsker.
Socialdemokratiet kan derfor ikke støtte lovforslaget.
Christian H. Hansen (DF), 2000-01-27:
Jeg synes, at ministerens tale lige skal have en bemærkning, for der bliver snakket meget om de der 10.300 tankstationer, som har tingene i orden, og det er faktisk nogle af dem - nu har de ikke alle 10.300 ringet til mig - men der er i hvert fald nogle, der har gjort det og sagt, at de synes netop, at det her vil være godt, og de ville ikke føle, det var en bureaukratisk mølle, fordi det, de ser som problemet, er faktisk alle dem, som ikke overholder tingene, og så går det ud over dem, for folk får sådan en eller anden forholden sig til, jamen, her kan det altså også være galt med varedeklarationen, her kan det være galt med sidste salgsdato, osv.