Line Barfod (EL), 2003-02-06:
Det er jo en svær debat, når man skal finde balancen mellem omsorg på den ene side og den personlige frihed på den anden.
Det forslag, der bliver behandlet her, handler om at give myndighederne lov til at anvende mere magt, end de har mulighed for i dag, over for personer, der har behov for pleje.
I debatten var der en, der sagde, at magt er sådan et ubehageligt ord.
Det er også rigtigt, derfor er det vigtigt, vi bruger det.
Som fru Karen Klint var inde på i sin ordførertale, er det vigtigt, at der er fuld åbenhed om, at vi anvender magt.
Vi kan bedst muligt begrænse det, hvis vi står ved, hvad det er der foregår, og sikrer, at der bliver så meget åbenhed som muligt.
Omvendt er risikoen jo, at grunden til, at man her vil åbne for, at der anvendes mere magt, som hr. Villy Søvndal var inde på, er, at man ønsker at kompensere for de økonomiske nedskæringer, der sker, og som betyder, at der er mindre personale til at sørge for den nødvendige omsorg.
Der har jo været en lang række møder mellem
socialministeren og ordførerne for de forskellige partier
Vi har under forløbet også foreslået, at vi spurgte de organisationer, der arbejdede på området, om de mente, der var behov for at ændre på reglerne, og meldingen fra næsten alle organisationerne var, som det også fremgår af høringssvarene, at de ikke mener, der er behov for, at man ændrer på reglerne på nuværende tidspunkt, at de ønsker at få mere tid til, at den lovændring, der trådte i kraft for ikke så længe siden, kan nå ordentligt ud til alle de hjemmehjælpere, social- og sundhedsassistenter, sygeplejersker, socialpædagoger osv., der arbejder på området.
Ønsket gik i stedet på at få en bedre, klarere vejledning, der præciserer reglerne, og så kom der det gode tilbud fra de faglige organisationer, som jeg synes man
skulle have lyttet mere til, om, at de gerne vil bidrage yderligere og gå mere ind i det arbejde, som de allerede er i gang med, med at have en faglig debat, en etisk debat om, hvor grænserne for den enkeltes selvbestemmelse går i forhold til omsorgen, hvordan man som sygeplejerske, social- og sundhedsassistent, socialpædagog osv. skal klare de mange svære etiske problemer, der opstår.
Det er det, vi har behov for for at sikre, at der bliver mindre magtanvendelse og mere omsorg, og det var det, man burde gå ind og støtte i stedet for i al hast at gennemføre en lovændring på et tidspunkt, hvor organisationerne siger: Giv os noget mere tid til at få brugt lovgivningen i praksis.
Det ville ministeren desværre ikke lytte til, og derfor kan vi ikke støtte forslaget.
Vi synes, at man skal lytte noget mere til organisationerne, give dem noget mere tid.
Derfor vil vi også gerne støtte det ændringsforslag, som fru Karen Klint har bebudet, om, at der skal være en ny revisionsbestemmelse, så vi sikrer, at vi igen om kort tid kan se på, hvad de muligheder, der her bliver givet for mere magt, fører til, så vi forhåbentlig kan indskrænke magtanvendelsen igen, når loven skal revideres på ny. Jeg skal så sige, at vi dog gerne vil kigge nærmere på den del af lovforslaget, der handler om, hvornår man kan flytte en person hjemmefra, for vi synes, det er vigtigt, at man også får mulighed for at tage hensyn til ægtefælle eller samlever, og at det kan påvirke dem voldsomt at bo sammen med en, der er meget plejekrævende og meget dement.
Vi vil gerne være med til at se på, hvordan reglerne kan ændres, så man tager mere hensyn.
Omvendt er vi også lidt nervøse ved den formulering, der er kommet ind, fordi det kunne se ud, som om kommunerne kan sige, at de ikke vil flytte folk, fordi der er en ægtefælle eller samlever, som kan tage sig af plejen.
Derfor vil vi altså gerne se noget nærmere på formuleringen af den bestemmelse.
De andre dele af forslaget kan vi ikke støtte, men ændringsforslaget om revisionsbestemmelse vil vi gerne støtte.