Lene Espersen (KF), 2004-04-15:
Jeg må sige til fru Elisabeth Arnold, at jeg ikke deler fru Elisabeth Arnolds opfattelse af tingene, men det kan godt være, det er, fordi vores udgangspunkt er forskelligt.
Jeg synes faktisk, der er sket noget, når man under den nuværende regering i alt etablerer 550 nye fængselspladser.
550 nye fængselspladser!
Hvis man studerer den kurve, der er af udviklingen, er der jo ingen tvivl om, at det først er, efter at der er kommet en borgerlig regering, at man er begyndt at etablere de her fængselspladser.
Derfor synes jeg, det er meget, meget, meget forkert at påstå, at tingene går i den gale retning.
Her er i hvert fald et eksempel på, at tingene går i den rigtige retning.
Så vil jeg sige til fru Elisabeth Arnold, at vi også har haft et medansvar, for vi har stemt for nogle af de lovforslag.
Det, man jo gjorde under den tidligere regering, når man havde problemer med venterkøen, var jo bare at lade flere mennesker slippe for fængselsstraf, gøre samfundstjeneste osv.
Det var måden, man løste det på.
Det stemte vi for dengang.
Den løsning har der ikke været i den her omgang, for der er trods alt en grænse for, hvilke persontyper som er egnede
til fuldstændig at undgå en frihedsberøvelse
Så jeg deler simpelt hen ikke fru Elisabeth Arnolds opfattelse, og jeg har faktisk ikke rigtig fantasi til at forestille mig, hvad det var, man ellers skulle have gjort for at løse de problemer, der er kommet i kriminalforsorgen på grund af en stigende strafmasse.
Jeg finder behov for her til sidst at få præciseret et par forkerte betragtninger eller i hvert fald fejlagtige udlægninger, som fru Lissa Mathiasen havde med i sit sidste indlæg.
Den første påstand var spørgsmålet om de 400 nye pladser og den analyse, som kom fra kriminalforsorgen.
Jeg hørte fru Lissa Mathiasen komme med den lidt unuancerede betragtning, at det var 400 nye pladser, der var behov for, men fru Lissa Mathiasen glemte vist at tilføje, at de 400 nye pladser var det, der skulle til, hvis man ville afvikle venterkøen med det samme.
Det ville altså sige: Byg nogle nye institutioner, ansæt folk, lad dem være ansat i et år og fyr dem så - så er problemet løst.
Det, vi nåede frem til, var at sige: At løse et problem ved at putte tonsvis af penge ind ét år,
er måske ikke den mest hensigtsmæssige måde at bruge samfundets ressourcer på, da vi jo ikke ved, hvordan udviklingen generelt er.
Derfor nåede vi frem til, at de 100 pladser var en nuanceret måde at gøre det på.
Hvis Socialdemokratiet skulle sætte politisk vægt bag de ord, ville det svare til, at Socialdemokratiet sagde: Folk, der venter i 2 måneder på at blive behandlet på sygehusene, skal da ikke vente.
Næh, vi må etablere 500 pladser mere, så folk kan blive opereret i overmorgen, og så nedlægger vi i øvrigt pladserne bagefter.
Det ville jo være en mærkelig måde at argumentere på, så det var altså en forkert betragtning, fru Lissa Mathiasen kom med.
Så må jeg sige til fru Lissa Mathiasen, at jeg tror, befolkningen er meget glad for, at vi ikke fremrykkede forhandlingerne om kriminalforsorgen.
Det var endt helt forkert, hvis Socialdemokratiet havde siddet med ved bordet til sidst, for man var jo ikke villig til at betale det, pladserne kostede.
Venterkøen er på 2.138, og ventetallet er på 5.538, og som jeg har redegjort for her i dag, synes jeg, vi sammen med Dansk Folkeparti har taget masser af initiativer til at sikre, at også de tal kan blive bragt ned, ved at etablere langt, langt flere fængselspladser for at få løst det problem.
Det er simpelt hen forkert, når man giver udtryk for, at Socialdemokratiet tilnærmelsesvis kan nå det niveau, som regeringen sammen med Dansk Folkeparti har nået.
Det eneste, vi sådan set kan blive enige om, er, at der er nogle udfordringer for kriminalforsorgen.
En af dem er at få ventetallet ned, og jeg mener, at ved at tage disse nye initiativer
Jeg vil godt sige til fru Line Barfod, at jeg mener, at kriminalforsorgen må gå på to ben.
Selvfølgelig skal man ikke etablere så mange, at der er en stor ledig kapacitet - det vil ikke være samfundsøkonomisk ansvarligt - men der skal naturligvis være det antal pladser, som er nødvendigt for at få plads til de personer, der begår kriminalitet.
Men det kan naturligvis ikke stå alene.
Det er i sig selv et meget, meget væsentligt formål med kriminalforsorgen at få nedbragt tilbagefaldsprocenten, få flere mennesker ud af kriminalitet og få dem til at leve en kriminalitetsfri tilværelse, og derfor synes jeg, det er godt, at man i de senere år har sat mere fokus på behandling, f.eks. at tage sig af folk, der er i fængsel, ene og alene fordi de f.eks. har et misbrugsproblem.
Det er vigtigt, at man får hjulpet dem ud af det misbrug, så de kan komme til at leve et værdigt og ordentligt og også lovlydigt liv, den dag de bliver løsladt fra fængslet.
Jeg vil også godt gøre opmærksom på, at et af de netop vedtagne lovforslag, nemlig lovforslaget om tidlig prøveløsladelse, netop er en fremstrakt hånd til dem, der gør en ekstra indsats, som gerne vil og viser viljen til at komme ud af kriminalitet.
Det kan enten ske ved at tage noget uddannelse eller ved at gennemføre et behandlingsprogram, og de får så mulighed for at komme ud af fængslet på et tidligere tidspunkt og afsone den sidste del af deres straf i form af f.eks. samfundstjeneste.
Jeg synes, det er vigtigt, at kriminalforsorgen skal gå på begge ben, men jeg må også sige, at den skal jo ikke drives på den måde, at hvis man har x antal fængselspladser, og der bliver flere kriminelle, begynder man bare at benåde folk eller finder på andre fiksfakserier.
Naturligvis skal antallet af fængselspladser følge med, og det er derfor, jeg har gjort meget ud af at sige her i dag, at der desværre er behov for flere fængselspladser.
Kriminaliteten bliver hårdere, og politiet har fået nogle efterforskningsredskaber, der bl.a. gør, at der er mange mennesker, der bliver sigtet og dømt for narkokriminalitet.
Det er typisk dem, der fylder op i kriminalforsorgens institutioner.
Der skal være plads til den forebyggende indsats, men det område kan ikke stå alene. Det andet ben skal også være der, og jeg mener bestemt også, at kriminalforsorgen har det, og at begge ben er godt gående for øjeblikket.