Gitte Seeberg (KF), 1998-04-30:
Indledningsvis finder jeg anledning til at fastslå
, ligesom også Venstres ordfører fastslog, at det er regeringen og alene regeringen, der har ansvaret for de kommende kommunale forhandlinger.
Det betyder dog ikke, at den her forespørgsel er helt overflødig.
Det er da selvfølgelig interessant at få drøftet nogle af de utallige løfter, som regeringen har afgivet til den danske befolkning.
Blot for at nævne nogle eksempler lovede regeringen under valgkampen flere ældreboliger, nedbringelse af ventelisterne på sygehusene, bedre børnepasningsorlov, lavere takster for børnepasning, og sådan er der så mange eksempler på løfter.
Der har heller ikke været mangel på forslag om mere fritid til familierne.
Det skaber forventninger i befolkningen og er efter min opfattelse direkte årsag til den konflikt, vi i dag har på arbejdsmarkedet.
Vi går selvfølgelig ud fra, at når regeringen under valgkampen kommer med en lang række løfter til vælgerne, så er det, fordi regeringen agter at indfri løfterne.
Hvis regeringen ikke havde afgivet alle disse løfter, havde regeringen vel ikke været regering, men opposition. Regeringen snyder vel ikke vælgerne.
Hvor forestiller regeringen sig så at pengene skal komme fra til alle de her løfter?
Er det sådan, som det plejer, at regningen sendes videre til de i forvejen trængte kommuner?
Hvis regeringen vil indfri sine valgløfter, må det betyde, at udgifterne vil stige enten i kommunerne eller i staten. Hvordan vil regeringen finansiere disse udgiftsstigninger, når der samtidig lyder klare meldinger om, at regeringen lægger op til stramme kommuneaftaler og en stram finanslov?
Det hænger simpelt hen ikke sammen.
Man har også lovet, at skattetrykket vil være svagt faldende i årene fremover.
Siden den socialdemokratisk ledede regering trådte til i 1993, har det ikke skortet på nye ideer og på nye forslag, som kommunerne har skullet gennemføre.
Det har som bekendt medført, at kommunerne og amterne i vidt omfang har været nødt til at sætte skatterne op for at kunne følge med regeringens løfter.
Det har også betydet, at de lempelser, der blev lagt op til på indkomstbeskatningen ved skattereformen i 1993, ikke er blevet realiseret, da faldet i statsskatterne blot har betydet nye stigninger i andre skatter. Som sagt bliver kommunerne stedse pålagt nye opgaver. Som eksempel kan jeg nævne forslaget - i øvrigt et godt forslag, som behandles senere her i eftermiddag - om undervisning af flygtninge- og indvandrerbørn.
Forslaget er godt nok, men det er vigtigt at sikre, at også alle de her små forslag ikke undergraver kommunernes økonomi.
Det er jo nemt at love en masse, når det sker for andres regning. Derfor må det sikres, at der følger penge med til de mange gode forslag, som regeringen ønsker gennemført.
Ventelisterne på sygehusene er et problem, som Det Konservative Folkeparti lægger megen vægt på skal løses.
Derfor har vi også i forbindelse med finanslovforhandlingerne i flere år stillet krav om flere penge til sygehusene.
Vi fik i 1995 i forbindelse med forliget dengang nedsat Sygehuskommissionen, og vi er da også tilfredse med, at regeringen nu vil tage nogle af de anbefalinger til sig, som kommissionen er kommet med, for penge alene på det her område gør det ikke, selv om der også skal flere til.
Vi ser også gerne, at amterne i øget omfang benytter sig af privathospitaler til afhjælpning af ventelisterne i det offentlige system.
For så vidt angår børnepasning, har kommunerne, som også Socialdemokratiets ordfører var inde på, i de senere år investeret ganske betydeligt i udbygning af antallet af institutionspladser.
Vi må holde fast i, at det er en opgave, som kommunerne selv skal løse, og som vi fra Folketingets side ikke skal blande os i.
Det eneste, vi skal, er, at vi via vores lovgivning skal sikre, at der gives kommunerne mulighed for at tilbyde borgerne mere fleksible ordninger. Det behøver ikke nødvendigvis at betyde flere penge.
Vi har også tillid til, at kommunerne selv kan løse opgaverne for vores ældre medborgere, herunder sikre det nødvendige antal boliger for ældre og en god hjemmepleje.
Afslutningsvis vil jeg sige, at Det Konservative Folkeparti gerne deltager i forbedringer og øgede muligheder for at give borgerne frit valg til serviceydelser.
Regeringens løfter koster penge og indeholder kun i begrænset omfang nytænkning.
En ting skal dog ligge fast: Hvis kommunerne skal pålægges nye udgiftskrævende opgaver, skal der følge penge med.
Den, der bestiller musikken, skal også betale regningen.
Og for så vidt angår det forslag til vedtagelse, som SF har fremsat, kan Det Konservative Folkeparti ikke stemme for det.
Det er et spørgsmål, som vi tager endelig stilling til, når aftalen er indgået.