Anne Baastrup (SF), 1999-10-13:
I sin afslutningstale under den foregående forespørgselsdebat fremhævede statsministeren det centrale, nemlig udvidelsen med de central- og østeuropæiske lande.
Med vedtagelsen af Amsterdamtraktaten lovede regeringen, at udvidelsen ville gå i gang.
Imidlertid blev vedtagelsen af Amsterdamtraktaten, indførelsen af Schengen i Amsterdamtraktaten og Europol stene på vejen ind i EU, og SF synes, at statsministeren, når han nu skal op og snakke med de andre regeringschefer på det ekstraordinære møde i Tammerfors, skal huske på, at overskriften for EU-politikken er udvidelsen.
I SF ser vi derfor gerne, at statsministeren arbejder
ihærdigt på også at få spørgsmålet om udvidelsen på dagsordenen på det ekstraordinære topmøde
Jeg ved, det er op ad bakke, men ikke desto mindre er det jo et klart signal til topmødet, at det er noget centralt.
Kommissionsformanden Prodi var jo inde på det i sin tale til Europa-Parlamentet, da han tiltrådte, og det, han sagde, var ikke så ringe.
Han pegede bl.a. på muligheden for et glidende medlemskab, og at målet var at sætte en dato for de første lande, der kunne blive optaget.
Nu er dagsordenen jo fastlagt, men jeg forudsætter selvfølgelig, at statsministeren arbejder ihærdigt på også at få udvidelsen på dagsordenen.
Dagsordenen er i øvrigt hele det retlige område, og jeg vil i denne tale hæfte mig ved den fælles flygtningepolitik. SF ønsker en fælles EU-flygtningepolitik.
Vi ønsker en model for fordeling af flygtningene, og fordelingen skal være ligelig i forhold til landenes bruttonationalprodukt.
Vi ønsker en model for økonomisk byrdefordeling, og vi ønsker en generel mellemstatslig flygtningeaftale, hvor de tilsluttede lande forpligter sig over for UNHCR til at tage et antal flygtninge om året ud over spontanflygtninge og oprette et fast beredskab, som sikrer boliger, uddannelse, sprogundervisning etc. Desværre lever handlingsplanerne ikke op til vores mål.
Det er naturligvis godt, at man går i gang med at sammenkæde spørgsmål om sikring af menneskerettighederne med økonomisk bistand, men det er meget, meget skidt, at man bruger så megen energi på at beskrive det nemme projekt i handlingsplanerne, altså at sætte fokus på, hvordan man forhindrer flygtninge i at komme ind i EU overhovedet.
Læser man de handlingsplaner - og det er et ret tykt værk - kan man blive forstemt.
De lande, der er sat fokus på, er alle sammen lande, hvor EU stort set ikke har nogen form
for repræsentation, og bemærkelsesværdigt er det også, at handelspolitik ikke er nævnt med ét ord.
Hvordan kan vi så overhovedet få en humanitær indsats sat i gang?
Det forekommer mig ganske, ganske vanskeligt.
Jeg håber derfor, at statsministeren kan få afklaret, hvad vi egentlig skal gøre, for det står ikke i handlingsplanen.
Hvordan forestiller Rådet sig, at et menneske, der er forfulgt i Afghanistan, kan flygte uden brug
af menneskesmuglere
I den forbindelse skal vi også være opmærksomme på, at her i Danmark har vi jo defineret menneskesmugling som en forbrydelse, der efterhånden har fået et strafniveau, der ligner niveauet for nogle af de allermest forfærdelige kriminelle handlinger, vi i øvrigt kender til. Vi havde spørgsmålet oppe forleden i Europaudvalget, og her fik vi et klart tilsagn fra udenrigsministeren om - og jeg går ud fra, at det også dækker regeringens opfattelse - at han ønsker at overholde flygtningekonventionen.
1.000 kr.-spørgsmålet bliver så: Hvordan gør vi det?
Dér ser jeg selvfølgelig frem til, at statsministeren har en klar tale, der afslører det, ellers havde vi stillet nogle skriftlige spørgsmål.
Vi skal have styr på det her.
Hvordan
kan man overhovedet være flygtning?
Bliver man ikke bare illegal indvandrer?
Bliver man ikke bare defineret som det?
Er der en repræsentation for et EU-land i Afghanistan, hvor man kan gå hen og søge asyl?
Nej, der er ej.
Og hvad er man så i Pakistan?
Dér er man i sådan et rimelig sikkert land, hvorfra man ikke kan flygte.
Det går jeg ud fra at statsministeren ordner.
Med det formål ønsker vi at fremsætte følgende:
Forslag til vedtagelse
»Folketinget opfordrer regeringen til på det ekstraordinære topmøde i Tampere at arbejde for følgende: Topmødet skal beslutte en dato for, hvornår de ansøgerlande, der er længst fremme, kan blive optaget.
Topmødet skal sikre en model for glidende medlemskab.
Topmødet skal bekræfte, at det er flygtningekonventionens krav om flygtninges ret til beskyttelse, der er afgørende for EU's flygtningepolitik.
Topmødet skal præcisere, hvordan man kan søge om asyl fra et af de i handlingsplanerne nævnte lande.«