runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jens Heimburger (KF), 2000-02-10:
Det Konservative Folkeparti kan ikke støtte beslutningsforslaget fra Dansk Folkeparti, men det er såmænd ikke et udtryk for, at vi sådan set mener, at Dansk Folkeparti ikke med det her forslag rejser en nødvendig debat om kvalitet i ældreplejen.
Men udgangspunktet for ældreplejen skal efter vores vurdering være kommunernes prioritering af ressourcerne
, og denne prioritering skal naturligvis overholde Folketingets lovgivning, som giver kommunerne pligt til at tilbyde pleje og bolig til de svageste ældre.
Men vi finder det afgørende, at Folketinget ikke bare udstikker firkantede rammer, som umuliggør en mere detaljeret prioritering og planlægning i den enkelte kommune.
Jeg tror, at Dansk Folkeparti med den ensidige fokusering på plejehjemspladser ser bort fra det faktum, at der er bygget adskillige ældreboliger siden midten af 1980'erne.
Kommunerne har således foretaget en prioritering, som i mange tilfælde har forbedret boligforholdene for de ældre.
Dertil kommer, at mange kommuner har valgt at ombygge forældede plejehjem til mere tidssvarende boliger.
Disse nuancer er vigtige at få med i debatten.
Vi skal stille krav, ingen tvivl om det.
Vi skal stille krav til kommunernes ældrepleje, og vi vil gerne være med til at opstille nogle kvalitetsstandarder for plejesektoren, og vi vil også være med til at give de ældre et friere valg mellem plejeboliger.
Samtidig vil vi presse på for, at regeringen opstiller mere præcise effektivitetsmålinger på ældreområdet ved de årlige forhandlinger med kommunerne.
Eksempelvis kunne regeringen og KL indgå aftale om øget brug
af udlicitering i ældresektoren
Den type initiativer mangler i dette udspil fra Dansk Folkeparti.
Vi er en lille smule betænkelige ved udspillet i bemærkningerne, der prøver at inddrage flygtninges behov for tag over hovedet.
Vi synes ikke, den sammenligning er korrekt, og vi mener også, det er farligt at spille befolkningsgrupper ud mod hinanden.
Vi afviser forslaget.
Villy Søvndal (SF), 2000-02-10:
SF har for nylig fremlagt sit forslag til, hvad vi synes, der skal ske på ældreområdet.
Det indeholder et forøget plejehjemsbyggeri, 2.500 flere om året foreslår vi, og flere ansatte i ældreplejen, både i hjemmehjælpen og på plejehjemmene.
Dér foreslår vi 10.000.
Jeg siger det her, for man kan jo ikke beskylde
Dansk Folkepartis forslag for just at være præcist.
Jeg har prøvet at nærlæse det et par gange for at se, om ikke der var en antydning af, hvad der er Dansk Folkepartis bud, bare en linje, bare et tal.
Der er ikke ét tal.
Der er ikke ét tal hverken på antallet af ansatte eller på antallet af ældreboliger.
Det er jo lidt underligt, når man byder, at man så overhovedet ikke kommer med bud på, hvad der i virkelighedens verden skal ske.
Hvad mener Dansk Folkeparti, der skal ske?
Det er det undrende spørgsmål, man står tilbage med efter det her forslag.
Hvor mange skal der bygges, og hvor mange skal der ansættes?
Det andet, jeg vil sige, er, at - jeg tror, jeg erindrede om det sidst også, da Dansk Folkeparti havde forslaget om hjemløsegaranti - den store modsætning fra Dansk Folkeparti jo er, at man på den ene side foreslår, at man bygger, og på den anden side foreslår, at man afvikler støtten til støttet boligbyggeri.
Jeg er ked af at måtte gentage det: Men det hænger bare ikke sammen.
Man kan ikke både på den ene side sige, at vi vil bygge, og på den anden side sige, at vi vil fjerne støtten.
Det står i Dansk Folkepartis principprogram.
Og derfor ved jeg ikke, om det vil være for meget endnu en gang at bede Dansk Folkeparti beslutte sig til, om man mener det ene, eller man mener det stik modsatte.
Så vil jeg bare sige, at sammenkædningen med flygtningene endnu en gang ikke giver os mere lyst til at beskæftige os med det her.
Jeg synes, det er ubehageligt, at Dansk Folkeparti ved enhver lejlighed bruger muligheden for at skubbe én gruppe, der har et problem, op mod en anden gruppe, der har et problem.
Så bare til afrunding: Venstres ordfører og De Konservatives ordfører mente, at udbud og udlicitering vil løse det her.
Nu er der jo trosfrihed i Danmark, så man kan mene stort set, hvad man vil.
Men jeg synes, det er interessant, at de debatter, vi har haft om problemer på plejehjemsområdet her julen over, har drejet sig om tre geografiske steder. Det ene
var Odder, der var det et kommunalt plejehjem, det andet var Nordborg, der var det en selvejende institution, det sidste var Farum, der var det et udliciteret plejehjem. Jeg vil bare pege på, at der er intet i virkelighedens verden, der tyder på, at der er trylleformularer, der er i stand til at løse det her problem, og derfor er det reelle problem, at skal der skabes bedre forhold på ældreområdet, så skal man både byde på ressourcedelen af det, og selvfølgelig også være optaget af, hvordan kvaliteten kan forbedres, og det klarer man ikke ved nyreligiøse besværgelser.
Birthe Skaarup (DF), 2000-02-10:
Hr. Villy Søvndal kører i den samme rille hele tiden med hensyn til, hvad Dansk Folkeparti vil med almennyttigt boligbyggeri, ældreplejeboliger osv.
Jeg har prøvet på at fortælle hr. Villy Søvndal, at Dansk Folkeparti siger o.k. med hensyn til ældreboliger, for de er jo kommet ind under det almennyttige boligbyggeri.
Vi siger o.k. til eksempelvis ungdomsboliger, og vi har også fortalt hr. Villy Søvndal flere gange, at det også handler om psykisk syge osv., såfremt de kan hjælpes på denne måde. At forslaget gøres usympatisk ved, at vi stiller det op mod, at flygtninge har et retskrav på en bolig inden for 3 måneder, er for at sætte det i relief til, hvad vi selvfølgelig ønsker at de ældre skal have.
Når de er visiteret til en plejehjemsplads, så skal de også have mulighed for at komme der hurtigst muligt, og det er det, vores forslag går ud på.
Villy Søvndal (SF), 2000-02-10:
Jeg er for så vidt også ked af at blive ved med at trætte med at pege på, hvad Dansk Folkeparti skriver.
Jeg synes selv, det er trættende.
Men hvis politik skal give mening, er man vel også nødt til at spørge.
Jeg antager, at Dansk Folkeparti ikke, når man indrykker annoncer i avisen, skriver det dér med at tage støtten væk fra støttet boligbyggeri
, men det står i Dansk Folkepartis principprogram. Vil fru Birthe Skaarup ikke godt bekræfte, at det står i principprogrammet?
Hvis man ikke mener det, hvorfor laver man det så ikke om?
Hvorfor fjerner man det ikke fra principprogrammet?
Det er den måde, vi andre orienterer os på med hensyn til, hvad partierne mener.
Det er da modsætningsfyldt at lave en annoncekampagne og fremsætte forslag i Folketinget, der kører den ene vej, og så have et principprogram, der peger i stik modsat retning. Og så er det vel ikke unødig trætte at bede et parti om svare på, hvad det egentlig mener.
Jeg glemte i øvrigt at sige, at vi kan ikke støtte forslaget, først og fremmest fordi det er fuldstændig upræcist.
Birthe Skaarup (DF), 2000-02-10:
Jeg må indrømme, at jeg tror, jeg opgiver at fortælle hr. Villy Søvndal, hvad det er, vi mener omkring støttet byggeri
og vores hjælp til de ældre
Hr. Søvndal bliver ved at køre i den samme grammofonrille, og jeg har udmærket klart læst vores partiprogram med hensyn til, hvad vi ønsker omkring støttet byggeri, og hvem det er, vi ønsker at hjælpe i denne her situation.
Jeg kan ikke forstå, at hr. Villy Søvndal ikke kan forstå det.
Jeg har prøvet på at fortælle det flere gange.
Det er, ligesom om det ikke rigtig kan sive ind.
Villy Søvndal (SF), 2000-02-10:
Jeg forstår godt, at fru Birthe Skaarup opgiver, og jeg kvitterer sådan set bare for kapitulationen.
Ebbe Kalnæs (CD), 2000-02-10:
Vi er ikke i tvivl om, at forslagsstillerne mener det godt for de ældre.
Det gør vi også i CD.
Det er vi også overbevist om at de gør i regeringen, det gør Venstre, det gør SF, De Konservative osv., og jeg tror ikke, der er nogen overhovedet, der ikke vil gøre tingene bedre for de ældre og være med til hurtigst mulig at skaffe flere plejeboliger eller plejehjemspladser, hvor omsorgen er i orden.
Jeg ved godt, der er brug for, at man når de her mål ude i kommunerne, og det er selvfølgelig ikke tilfredsstillende, det er utilstedeligt, hvis mennesker, som der er eksempler på, nær de 90, som har hårdt brug for pleje, skal vente i lange tider - ja, helt op til 2 år er der enkelte eksempler på - på en plejehjemsplads.
Det er nok vanskeligt at lovgive sig ud af de enkelte situationer, men derfor er det væsentligt og vigtigt, at vi har debatten hele tiden om, hvad det er for nogle normer, vi gerne ser, hvor det er, vi skal nå hen.
Men det er også kun den ene side af sagen, eller den halve sandhed, kunne man vel sige, for gør man tingene op på den rigtige måde, kan der tegnes et nogenlunde fair billede.
Så må man selvfølgelig se på udviklingen af det samlede antal boliger for ældre, man må se på det samlede antal deciderede plejeboliger, hvor der kan gives en vidtgående pleje og omsorg.
De tal viser for det seneste tiår stor stigning i antallet af ældreboliger, ganske stort fald i antallet af plejehjemspladser, men et nogenlunde stabilt antal deciderede plejeboliger.
Der er god grund til de beslutninger, der blev truffet i 1980'erne, hvor man stod med en plejehjemsmasse, der var nedslidt og fuldstændig utidssvarende.
Romantiske forestillinger om gamle, måske nok lidt luvslidte institutioner, men fyldt med atmosfære og værdig omsorg, kan man godt glemme.
Sådan var tilstanden rent faktisk ikke, og det er jo derfor, man har sat en anden udvikling i gang.
Derfor vil jeg tillade mig at sige, at meget er blevet bedre, men CD vil gerne sammen med andre partier, der vil være med, medvirke til at lægge en fornuftig plan, så vi kan få udbygget antallet af plejeboliger og sikre hjælp og døgnpleje til dem, der helst vil blive i hjemmet.
Det er den bedste måde at gribe det an på, og derfor kan vi heller ikke støtte det foreliggende beslutningsforslag.
Anders Samuelsen (RV), 2000-02-10:
For det første er det ikke alle borgere over 67 år, som har behov for, at der skal stå en plejehjemsplads klar, når de bliver 67.
Selvfølgelig skal de ældre, der har behov for det, have en plejehjemsplads, men der er ikke megen fornuft i at kræve, at der er plejehjemspladser til alle folkepensionister.
For det andet vil jeg gerne tage skarpt afstand fra Dansk Folkepartis forsøg på over én kam at gøre alle folkepensionister til svagelige og skrøbelige personer, hvis eneste behov er en plejehjemsplads, og hvad deraf følger.
Det hører ingen steder hjemme og er så langt fra virkeligheden, som det kan være.
Ældrebefolkningen er en meget sammensat gruppe med vidt forskellige behov og ønsker.
At der er færre traditionelle plejehjemspladser i Danmark i dag, end der var i 1987, er ikke det samme som at sige, at der er færre boliger til ældre, eller at situationen er blevet værre.
I 1995 vedtog Folketinget plejeboligreformen, som skulle sikre, at ældre kunne få mere tidssvarende boliger og mere varierede tilbud end blot plejehjemspladser.
Jeg skal blot igen konstatere, at antallet af traditionelle plejehjemspladser ganske rigtigt er faldet, men at de i væsentligt omfang er blevet erstattet af mere moderne ældreboliger. For det tredje er det meget vigtigt at understrege, at fremtidens ældre ikke nødvendigvis vil ligne nutidens ældre eller de ældre i 1970'erne.
I den forbindelse kunne man overveje, om der bliver det samme behov for plejehjemspladser, når f.eks. 68-generationen bliver folkepensionister.
Der vil derimod blive behov for en større variation, og det er også den vej, udviklingen går.
Endelig er jeg også nødt til at understrege, at vi altså har kommunalt selvstyre i Danmark.
Det virker, som om forslagsstillerne ikke helt er klar over, at det faktisk er tilfældet
, men fra radikal side er vi ikke i tvivl: Et retskrav som det, der her foreslås, er et klart brud med det kommunale selvstyre på ældreområdet, og derfor kan vi naturligvis heller ikke af den årsag støtte forslaget.
Kurt Christiansen (DF), 2000-02-10:
Hr. Anders Samuelsen nævnte, at der i dette beslutningsforslag skulle stå, at der skulle være et retskrav for alle ældre over 67 år.
Det eneste sted, jeg ser tallet 67, er faktisk nede i den nederste del af det, hvor der står »andel af ældre over 67, der modtager hjemmehjælp«.
Det har jo ikke nødvendigvis noget med det andet at gøre.
Jette Gottlieb (EL), 2000-02-10:
Enhedslisten er faktisk positiv over for intentionerne i forslaget, men vi mener også, at det er formuleret på en måde, så det slet ikke udfylder de hensigter, der måtte ligge i det.
Og vi synes også, at regeringen, og især Socialdemokratiet, taler udenom, når de afviser, at der er tale om et problem, eller når de henviser til, at det er et rent kommunalt spørgsmål.
Det har altid været Enhedslistens politik, at det skal være den ældre selv, der visiterer sig til en ældrebolig, hvad enten der så er tale om en plejebolig eller blot en ældreegnet bolig.
Vi tror såmænd ikke, at SF's bud på, hvad det betyder af udvidelse af såvel menneskekapacitet som bygningskapacitet, er helt ved siden af. Vi tror nemlig ikke, at en sådan vedtagelse vil betyde et stormløb af ældre, der står i lange køer for at få en ældrebolig, for hvis man kan klare sig og føler sig tryg i de hjemlige omgivelser, ja, så vil man selvfølgelig helst blive der.
Vi mener, at en sådan vedtagelse bør ske parallelt med indførelse af større retssikkerhed på hjemmehjælpsområdet; det gælder den praktiske, personlige bistand især.
Der er alt for mange kedelige eksempler på, at kommunerne ikke yder ældre og handicappede den hjælp, de har brug for, og det kan man ikke snakke udenom.
Det fremgår klart af reglerne for praktisk og personlig hjælp, at den skal ydes med et forebyggende sigte.
Men virkeligheden er langt fra intentionerne.
Jeg tror ikke, der findes ret mange eksempler på hjemmehjælp, hvor der er udmålt så lang tid, at der rent faktisk er tid til at medinddrage hjælpemodtageren.
Det er jo på dette område, som det er at have børnene med i køkkenet, når der skal laves mad, at det tager lidt længere tid.
Til gengæld kommer gevinsten på lang sigt.
Enhedslisten har flere gange formuleret, hvordan retssikkerheden på hjemmehjælpsområdet kan styrkes.
Hvis der defineres et standardsortiment af ydelser, som man er berettiget til hjælp til, hvis man ikke selv kan løse dem, er det jo ganske enkelt at se, hvornår man er berettiget til hjælp.
Vi synes altså, at det optimale er at sikre de ældre den fornødne omsorg og pleje, hvad enten de har brug for en plejebolig eller hjælp i hjemmet. Vi synes ikke, at nogen skal tvinges til at blive i eget hjem, hvis det ikke er de optimale rammer for dem, men vi synes selvfølgelig heller ikke, at nogen skal tvinges til at bo i plejebolig, hvis de føler sig gladest og tryggest i egen bolig.
Derfor hænger alle de her ting sammen, og det nytter ikke at tage fat i det ene hjørne uden at tage hul på de andre.
Om indførelse af en retsgaranti til plejehjemsplads kan man sige, at det er et skridt i den rigtige retning, men det skal altså ledsages af alle de andre ting.
Derfor kan vi være positive over for intentionerne i forslaget, men vi synes ikke, at forslaget er den rigtige måde at gøre det på.
Grete Schødts (S), 2000-02-10:
Kan det virkelig passe, at Kristeligt Folkeparti mener, at vi ikke skulle have bygget de gamle utidssvarende plejehjem om? Det, ældrekommissionen kom med i 1980'erne, var jo netop at pege på de gamle utidssvarende plejehjem, hvor vi rev gamle mennesker op med rode, hvor de måtte skille sig af med alt, hvad de ejede og havde, og blev henvist til 8-10 kvadratmeter med en seng og et bord og en stol.
Det kan ikke være Kristeligt Folkepartis mening.
Hvad med arbejdsmiljøet i forhold til de ansatte?
Små bitte badeværelsesrum, hvor man ikke har kunnet bade og ordne de gamle.
Vi har ødelagt vores hjemmehjælpere og vores sundhedspersonale med dårlige rygge og arbejdsskader; hvor sengene stod ind mod en væg, og hvor der ikke var plads til at flytte dem ud.
Jeg må tage afstand fra det.
Tove Videbæk (KRF), 2000-02-10:
Nej, Kristeligt Folkeparti mener bestemt ikke, at vi ikke skulle røre ved de gamle, utidssvarende plejehjem, men jeg tror på, at man kunne have gjort det langt mere fleksibelt, end man har gjort.
Hvis der var tre værelser, kunne man måske have bygget dem sammen til to eller til et, hvad ved jeg, og så kunne man have bygget det antal nye, som der så ville være brug for.
Badeværelserne osv. skal vi også have, men sådan som det er i nogle af de moderne plejeældreboliger i dag, hvor man har nogle store køkkener, jamen der er det jo sådan, at mange ældre jo er så dårlige og så syge, at de ligger i deres seng og kun kommer i det ene rum, og det store flotte køkken, som de har stående dér, kommer de aldrig i, for de kan ikke finde ud af det.
Det er helt andre kvaliteter, der er er brug for, når folk er så syge, som de er i dag, når de kommer på plejehjem.
Birthe Skaarup (DF), 2000-02-10:
Dansk Folkeparti er glad for hr. Tom Behnkes bemærkninger til vores forslag.
Det kan godt være, det har været fremsat før, men det er åbenbart sådan, at det skal det gøres mange gange endnu, før man kan vinde ordentligt gehør for det.
Og vi er sådan set glade for, at hr. Tom Behnke kan se, at de ældre ikke blot skal være en statistik, en økonomisk statistik, at det er problemet.
Det, vi godt vil have man skal se af forslaget, er, at det er den menneskelige omsorg, der er sparet væk, og det, at de ældre nu ingen retskrav har på at få en plejehjemsplads, når de har behov for det, er vi glade for at hr. Tom Behnke kan se.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-02-10:
Det forslag, vi behandler her, drejer sig jo om antallet af pladser til ældre og gamle, og det næste forslag, som jeg har fremsat, drejer sig om kvaliteten af de pladser, der så er på plejehjemmene.
Jeg synes, at de bedste ordførertaler, der er holdt her, blev holdt af hr. Tom Behnke og fru Tove Videbæk, og jeg kan sådan set tilslutte mig dem begge to. Jeg har sympati for det her forslag, og jeg begriber ikke, at ordførerne for de to største partier i Folketinget kører den politik over for det her, som man har valgt at gøre: Fra Socialdemokratiets side en erklæring om, at tingene i virkeligheden er meget gode, og at det sådan stort set er i orden, og fra Venstres side siger
Så har der været sagt noget om, at man er gået over dér i slutningen af 1980'erne til et andet system.
Man kører ikke så meget med plejehjemmene, og det er derfor, plejehjemspladserne er faldet meget, noget med 30-35 pct. i de sidste 10-12 år, men så er der kommet andre typer af ældreboliger og foranstaltninger til.
Jeg har studeret tallene lidt, og jeg har også snakket med folk ude i virkeligheden, og jeg tror, at der er et problem, selv om jeg ikke har beskæftiget mig med det her i mange år.
Jeg tror virkelig, der er et problem, og det ligger nok i, at der bliver flere ældre, og at der især bliver flere meget gamle, som typisk er meget plejekrævende og har brug for at blive set efter og taget hånd om næsten 24 timer i døgnet.
Og som fru Tove Videbæk sagde, er ensomheden et enormt problem i tillæg til alle de andre praktiske problemer, og problemer i forbindelse med det, at man er gammel og ikke er så førlig mere, og derfor mener jeg ikke, det er en rigtig politik, man har ført.
Jeg har hørt fra hjemmesygeplejeområdet, at man er rasende over det, der er sket med, at man stoppede plejehjemsbyggeriet og gik over til noget andet.
Jeg tror, der virkelig er behov for, også når
man ser på tallene, at der bliver bygget og bliver øget en kapacitet af noget i retning af plejehjemmene. Der var en her, der sagde - jeg tror, det var SF's ordfører - at når 68'erne kommer op i den dér høje alder, så har vi nok ikke brug for det.
Men det tror jeg egentlig nok vi har, og jeg tror nok, at man må udbygge det ganske kraftigt, fordi der er så mange af os.
Der vil nok være flere, der kan klare sig selv bedre - vi har haft et bedre liv, et mindre hårdt liv, end de, der i dag er gamle - men der er så mange af os, at det eksploderer efter 2015.
Og selv om procentdelen af dem, der er meget plejekrævende, vil være faldende, vil mængden opveje det, og det må vi forberede os på. Jeg synes, at når man nu på børneområdet har en pasningsgaranti for børn, så skal man også have det for gamle.
Karen Jespersen (V), 2000-02-10:
Baggrunden for hr. Frank Dahlgaards forslag er jo den senere tids debat om forholdene for ældre mennesker på plejehjem.
Og det er bestemt i den debat nogle rystende og helt uacceptable forhold, der er blevet beskrevet, og på den måde kan man sige, at intet er så skidt, at det ikke er godt for noget, for vi har her fået et udgangspunkt for en ny debat og et afsæt til at snakke sammen, vi, der har et medansvar for ældrepolitikken, om, hvad vi kan gøre for at ændre på de forhold, som vi synes er uacceptable.
På den måde er det et sympatisk forslag, men jeg mener, at det er meget urealistisk, fordi det bygger på, at man kan sidde i et ministerium som socialminister og skrive til f.eks. landets plejehjemsledere, at nu må de sørge for at tage sig ordentligt af beboerne.
Derudover mener jeg, at det i virkeligheden er lidt at stikke befolkningen blår i øjnene og fremstille det, som om det er det, der skal til.
Men jeg forstår godt baggrunden for at foreslå det, og det kan jo bruges i en debat om, hvad vi skal gøre.
Noget af det, hr. Frank Dahlgaard også foreslår, er at diskutere tilsynet med plejehjemmene.
På den baggrund lovede jeg udvalget, at jeg for det første her og nu ville skrive til kommunerne, der i dag har ansvaret for tilsynet, for at indskærpe dem, hvad reglerne går ud på, for jeg mener, at en del af de problemer, der er, drejer sig om, at de ikke opfylder de regler om tilsyn, der er i dag.
Det første, man skal sørge for, er, at de regler i hvert fald bliver overholdt.
Såvel sundhedsministeren som jeg lovede også at tage initiativ til at undersøge, hvordan de gældende tilsynsregler på sundheds- og socialområdet faktisk anvendes i praksis, om de er gode nok, og hvad vi eventuelt kan gøre.
Så der er ligesom lagt op til et større eftersyn af tilsynsreglerne og den måde, de fungerer på.
Derudover er regeringen inde i nogle overvejelser
om forskellige initiativer til gavn for de svageste ældre, som i høj grad berører nogle af de områder, som hr. Frank Dahlgaard også er inde på
Man kan sige, at en del jo også handler om at diskutere, hvordan man får tydeliggjort, hvad der er god kvalitet - også som et udgangspunkt for at føre et ordentligt tilsyn.
Man skal jo ligesom vide, hvad det er, man skal kigge efter, hvad der er godt og skidt, og hvad der er acceptabelt og ikke acceptabelt.
Kurt Christiansen (DF), 2000-02-10:
Ministeren nævnte i sin tale, at der skulle være et tilsyn.
Jeg kunne godt tænke mig at vide: Er det et uanmeldt tilsyn, eller det et anmeldt tilsyn?
For jeg kunne jo godt forestille mig, at man eventuelt ved et anmeldt tilsyn - på onsdag klokken sådan og sådan kommer tilsynet - begynder at rydde op, for at det hele skal se fint ud, og så videre.
Grete Schødts (S), 2000-02-10:
Vi har i den senere tid desværre været vidne til omsorgssvigt over for beboere på enkelte plejehjem.
De tilfælde, vi har set, kan primært henføres til dårlig ledelse og styring i enkelte kommuner.
Efter min opfattelse er det helt klart uacceptabelt, at omsorgssvigt overhovedet kan forekomme.
Hr. Frank Dahlgaard foreslår bl.a., at vi gør de ansatte ansvarlige strafferetligt, hvis de undlader at reagere ved omsorgssvigt.
Efter min opfattelse skyder forslaget fuldstændig forbi målsætningen om at forebygge omsorgssvigt fremover.
De sager, vi har været vidne til, handler primært om, at enten kommunalbestyrelsen eller ledelsen på plejehjemmet ikke i tilstrækkelig grad har slået til.
Hvorfor skal vi så til at straffe de ansatte for det?
Og hvad nu, hvis kommunalbestyrelsen ikke hører efter, hvad de ansatte fortæller den?
Vi finder, at forslaget rent faktisk lægger op til at fjerne ansvaret for ældreplejen fra kommunalbestyrelsen til de ansatte.
De ansatte på vores plejehjem gør en stor indsats i plejen og omsorgen for de ældre.
De skal ikke straffes på grund af dårlig ledelse.
Socialdemokratiet kan på baggrund af dette ikke støtte forslaget, og jeg skal tilkendegive på Det Radikale Venstres vegne, da dets ordfører ikke kan være til stede, at det også afviser forslaget.