runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Knud Erik Hansen (SF), 2000-10-12:
Jeg synes, det her måtte vække en betænkelighed hos De Konservative.
Vi har rundtomkring i vores praksis, også i kommunerne, meget klare regler, når vi behandler personoplysninger, og vi er meget forsigtige med ikke at udstille folk.
Kommunerne har regler om lukkede møder, når der f.eks. er personoplysninger.
Og så kommer vi til Folketinget, hvor vi har Indfødsretsudvalget, der behandler de her ting, og hvor man faktisk kan behandle sagerne for lukkede døre.
Så bliver folk udstillet.
Jeg synes, de burde tænke sig om og finde en praksis, som gør, at man ikke kommer til at udstille folk.
Det er ikke en del af vores retssamfund, at man gør det.
Dorte Bennedsen (S), 2000-10-12:
Det er jo fuldstændig korrekt, som hr. John Vinther siger, at der var en fejl i kriminalregisteret, og det er blevet beklaget osv. Men der er jo én ting, hr. John Vinther glemmer at fortælle: Det Konservative Folkeparti stiller et spørgsmål om, hvorvidt der er rejst sigtelse.
De får et svar på, jeg kan ikke huske, om det er fem eller syv personer, der er med, og hvis de nu havde læst hele svaret, også helt nederst på side to, så ville de kunne have set, at netop i denne sag var sigtelsen frafaldet. Så fejlen ligger primært hos Det Konservative Folkeparti, for de burde, inden de stillede det ændringsforslag, have set, at sigtelsen var frafaldet for denne person.
Så er det jo lidt blevet De Konservatives held, om jeg så må sige, at de nu kan skyde sig ind under, at der var en fejl.
Men den oprindelige og ubehagelige fejl er gjort af partiet, fordi de ikke har læst det svar ordentligt og til ende.
Søren Søndergaard (EL), 2000-10-12:
Selvfølgelig kan man finde en form, hvorunder man kan give udtryk for sin holdning til bestemte personer, uden at man offentliggør personernes - havde jeg nær sagt - navn og adresse.
Det er kun et spørgsmål om at tænke en lille smule kreativt.
Og det vil man selvfølgelig gøre, hvis man synes, at det er et problem, at man uden noget grundlag beskylder folk for at være kriminelle.
Men hvis man ikke synes, det er noget problem, jamen så er det klart, så bruger man ikke meget tid på at tænke på nogle alternative muligheder.
Det virker ikke, som om Det Konservative Folkeparti bruger ret meget tid på at tænke på alternative muligheder.
Det må vi så håbe, at flertallet i Indfødsretsudvalget kan finde ud af.
Hvad kan den pågældende person, som i forhold til hele landet er blevet hængt ud som kriminel, bruge den undskyldning til?
Har Det Konservative Folkeparti sørget for at få publiceret den undskyldning i forhold til arbejdsgivere, arbejdskammerater, venner og bekendte?
Knud Erik Hansen (SF), 2000-10-12:
Det er da en uhyrlig formalisme.
Det er da rigtigt, at grundloven siger det her.
Men vi har da en masse andre ting, som gør, at vi også prøver at indrette en praksis, hvor vi sørger for, at forskellige hensyn jo også bliver varetaget.
Og det, jeg faktisk bad Det Konservative Folkeparti om, var også at varetage det hensyn til retssikkerheden, og det, at vi respekterer nogle grundlæggende ting om personoplysninger.
Det er det, der er på spil i dette her tilfælde, og det synes jeg Det Konservative Folkeparti skal overveje i stedet for bare at hænge sig i en formalisme.
Søren Søndergaard (EL), 2000-10-12:
Grundlovens muligheder for at forholde sig til de enkelte personer er der jo fuldt ud mulighed for gennem fastlæggelse af retningslinjerne og i øvrigt i Indfødsretsudvalget.
Så den ret er der jo ikke nogen, der vil fratage De Konservative.
Men jeg forstår, at Det Konservative Folkeparti ikke ser noget som helst problem i, at man på et forkert grundlag har hængt en navngiven person ud med navn og nummer for alverdens befolkning som kriminel, selv om vedkommende ikke er det.
Det synes jeg er meget kedeligt, og jeg synes, det er meget sørgeligt, at Det Konservative Folkeparti overhovedet ikke bruger det til at reflektere over den metode, man har valgt.
Der er ingen, der anfægter Det Konservative Folkepartis mulighed eller ret til at sige, at der er bestemte kategorier af folk, der ikke skal have dansk indfødsret.
Vi appellerer bare til, at man gør det på en sådan måde, så man ikke kommer i den situation, hvor man hænger folk ud, der intet har gjort, som kriminelle.
Vi synes nemlig, at den type opførsel er et problem, men det forstår jeg, at det synes Det Konservative Folkeparti ikke.
Det beklager jeg.
John Vinther (KF), 2000-10-12:
Til alle tre ordførere, der nu har været oppe, skal jeg endnu en gang gentage, hvad jeg sagde før.
Grundlovgivere har bestemt, at det er en politisk beslutningsproces.
Det er et lovforslag, der fremsættes i Folketinget, og det kan altså ikke sammenlignes med, hvordan man administrativt behandler ting rundtomkring i kommunerne.
Til hr. Søren Søndergaard: Jo, endnu en gang skal jeg beklage, at vi er kommet til at hænge en ud, der ikke har gjort det, vi troede, vedkommende havde gjort.
Men jeg mener, at Det Konservative Folkeparti er lovligt undskyldt.
Vi stillede et spørgsmål til justitsministeren.
Justitsministeren gav et fejlagtigt svar.
Vi må naturligvis henholde os til de svar, vi får på stillede spørgsmål fra justitsministeren.
Vi kan ikke - og det kan hr. Søren Søndergaard heller ikke - efterprøve, om justitsministeren giver korrekte oplysninger.
Vi må naturligvis stole på, at de svar, vi får, er rigtige.
Grundloven foreskriver, at ingen kan få indfødsret uden ved lov.
Det betyder altså, at grundlovsgivere har været af den opfattelse - og den deler vi - at det er en politisk beslutningsproces her i Folketinget, hvem der får dansk indfødsret, og hvem der ikke gør det.
Derfor vil vi naturligvis også fortsætte med at tage konkret stilling til de enkelte personer, der optages på lovforslaget.
Det er rigtigt, som hr. Søren Søndergaard beskriver det, at vi ved sidste lovforslags behandling optog en person i et ændringsforslag, hvor det efterfølgende har vist sig, at den pågældende ikke har gjort dét, som vi gerne ville have den pågældende ud på grundlag af.
Nu er det jo sådan, at vi jo ikke har tilgang til kriminalregisteret.
Vi sidder ikke og kigger kriminalregisteret igennem for de enkelte personer.
Vi stiller en række spørgsmål til justitsministeren, og på grundlag af de besvarelser, vi får fra justitsministeren, stiller vi vores ændringsforslag.
I det konkrete tilfælde har det vist sig, at der var en fejl i besvarelsen fra justitsministeren.
Det har vi beklaget, det har justitsministeren også beklaget, men det får os ikke til at ændre vores fremgangsmåde.
Det Konservative Folkeparti kan støtte, at langt de fleste af de personer, der er omfattet af dette lovforslag, får
De opfylder alle de krav, som man med rette kan stille til dem.
Men der er altså også en til vished grænsende sandsynlighed for, at nogle af de personer, der er optaget på lovforslaget, har optrådt på en måde, der gør, at de efter Det Konservative Folkepartis opfattelse ikke skal have dansk statsborgerskab.
Det er personer, der, blot fordi de er fyldt 65 år og har boet her i landet i mindst 15 år, er optaget på lovforslaget, selv om de ikke behersker det danske sprog, og selv om der ikke er lægelige grunde for, at de ikke gør det.
Sådanne personer ønsker Det Konservative Folkeparti ikke at give dansk statsborgerskab, og vi vil undervejs under udvalgsbehandlingen stille en række spørgsmål om, hvorvidt der er sådanne personer på lovforslaget, og i givet fald hvem det er, og så vil vi på sædvanlig vis under andenbehandlingen stille ændringsforslag og i øvrigt stemme de andre igennem.
Dorte Bennedsen (S), 2000-10-12:
Som bekendt er det Folketingets opgave at fastsætte regler og betingelser for opnåelse af dansk indfødsret, og et stort flertal i Folketinget har fastsat og støttet et sådant regelsæt, og jeg synes, det er vigtigt at understrege, at samtlige de personer, som er på dette lovforslag, opfylder regelsættet.
Langt, langt, langt, langt hovedparten af dem opfylder umiddelbart regelsættet.
Der har så været tale om nogle enkelte sager - jeg har ikke tallet på dem, men jeg vil gætte på, at det er omkring en 30-35-40 sager - hvor man ikke umiddelbart har opfyldt regelsættet, og derfor har sagen været forelagt for Folketingets Indfødsretsudvalg, som så har taget stilling.
Det kan handle om folk, der har svært ved at lære det danske sprog, fordi de har været udsat for tortur, eller andre af den slags sager.
Men det betyder, at alle personer, der er på dette forslag, opfylder de betingelser, der er sat af Folketinget som forudsætning for at kunne få dansk indfødsret.
Så vil jeg godt føje til, at jeg tror, alle dele af samfundet er optaget af, at de mennesker, der kommer hertil enten som flygtninge eller som indvandrere, har gode muligheder for at blive integreret i samfundet.
For mig at se
er vel det fornemmeste udtryk for, at man også ønsker sig integreret i samfundet, at man ønsker dansk indfødsret, når man har boet her disse 7 år, som det normalt er at man skal have været her.
Derfor synes jeg også, det er glædeligt, at disse mennesker har sagt: Jamen vi har boet her så længe, vi ønsker at være part og del af det danske samfund, og derfor ønsker vi også, at Folketinget vil bevilge os statsborgerskab.
Vi kan fra vores side fuldt ud støtte lovforslaget og tilsige det en hurtig behandling.
Frank Jensen (S), 2000-10-12:
Jeg vil gerne starte med at sige tak til ordførerne for denne meget positive modtagelse af det her lovforslag.
I dag forekommer det helt naturligt, at vi også får inddraget produkter hidrørende fra jordbrug, husdyrbrug, fiskeri og jagt under produktansvarsloven.
Sådan var det ikke, dengang Folketinget sidst behandlede loven, eller dengang vi skulle have produktansvarsdirektivet fra 1985 omsat til dansk lov.
Men nu er det blevet det, og der er jeg helt enig i de betragtninger, som fru Lotte Bundsgaard, den socialdemokratiske ordfører, gjorde, om, at her er et godt bevis på, at også EU kan bruges til at varetage forbrugerbeskyttelsesinteresser.
Her er EU altså gået længere, end vi var i dansk lovgivning, og nu ændrer vi så dansk lovgivning, fordi EU har besluttet det, og det er et godt yderligere skridt til at beskytte forbrugerne.
Fru Anne Baastrup var ligesom Enhedslistens ordfører
, hr. Søren Søndergaard, inde på et kendt tema, når vi taler om produktansvarsloven, nemlig om udviklingsrisikoen skal bæres af producenten og ikke af forbrugerne. Det er jo et kendt tema.
Jeg forstod i hvert fald hr. Søren Søndergaard sådan, at Enhedslisten ikke var klar til umiddelbart at fremsætte lovforslag om det.
Jeg tror, hr. Tom Behnke misforstod hr. Søren Søndergaard, men SF's ordfører var jo altså meget mere konkret og sagde, at SF ville stille et ændringsforslag på feltet.
Jeg kan ikke love fru Anne Baastrup, at regeringen vil støtte et sådan ændringsforslag, men jeg kan til gengæld love, at det indgår i den videre debat om den grønbog, som Kommissionen har lavet om produktansvar, og her vil vi bruge vores kræfter til eventuelt sammen med andre partier at diskutere, om der på europæisk plan skal tages yderligere skridt i forhold til, hvem der skal bære udviklingsrisikoen.
Men jeg deler nogle af de betragtninger, som hr. Tom Behnke havde om konsekvenserne, som også hr. Søren Søndergaard var inde på, nemlig at hvis man tager det skridt, så har det altså også nogle konsekvenser, som det er meget vigtigt at kunne overskue rækkevidden og omfanget af.
Efter de ord, der er sagt af ordførerne, ser jeg frem
til en hurtig udvalgsbehandling, så Danmark kan tiltræde det EF-direktiv, som er vedtaget.
Tom Behnke (FRI), 2000-10-12:
Frihed 2000 er positivt indstillet over for forslaget her.
Ihukommende hvad jeg sagde under det sidste lovforslag i en
af bemærkningerne
, så er dette lovforslag jo netop kendetegnet ved, at man samler de regler, der naturligt hører sammen, i den samme lov, således at man ikke skal stå og vurdere, om det er den ene lovgivning eller den anden lovgivning, man skal tage fat i, alt efter på hvilket stade f.eks. en ko er, fra den er levende, til den bliver slagtet, til den bliver forarbejdet, til den ligger i køledisken, men at det er en og samme lov.
Derfor synes vi, at det er logisk, det er rigtigt set, og det er godt, at vi nu får samlet det hele i produktansvarsloven, samlet ét sted, én lovgivning, man kan forholde sig til.
Det burde ministeren gøre med alle sine lovforslag.
Det kan være, det kommer.
Det kan være, det her er det første i rækken.
Det kan også være, at ministeren får rettet op på det forrige lovforslag, og at vi også får den logiske sammenhæng dér, men det her det er i hvert fald ualmindelig positivt, og med hensyn til indholdet i øvrigt i forslaget synes vi også, det er helt relevant, at netop ansvaret her kommer til at gøre sig gældende.
Så var hr. Søren Søndergaard inde på udviklingsskader, og blot for at ministeren har en melding med fra vores side, vil jeg sige, at det er vi absolut ikke enige i.
Altså det med at man 30, 40, 100 år efter kan pålægges et ansvar for noget, som man i sin tid overhovedet ikke anede kunne påføre skader endsige havde langtidsvirkninger, der lå langt, langt, langt ude i fremtiden, er ganske urimeligt, og det ansvar kan man selvfølgelig ikke pålægge nogen. Det er jo heldigvis sådan, at vi lever i et land, der er i en stadig udvikling, og vi bliver stadig klogere og bedre til at forudse, hvad der vil ske, men så længe, der ikke er nogen, der er i stand til at forudse noget som helst, så vil det være urimeligt at pålægge ansvar. Men det er blot, så ministeren har det med i sine tanker, og at ministeren ikke føler sig foranlediget til at føje hr. Søren Søndergaard fra Enhedslisten.
Det håber jeg nemlig ikke ministeren vil gøre.
John Vinther (KF), 2000-10-12:
Nej, vil jeg sige til fru Dorte Bennedsen, sigtelsen var ikke frafaldet.
Der er en forskel, og forskellen er, at en sigtelse, der frafaldes, eventuelt på vilkår, stadig optræder i kriminalregisteret, det gør forkerte sigtelser naturligvis ikke.
Så jeg må fastholde, at her var en fejl, der formentlig oprindeligt var begået af politiet, men gentaget af Justitsministeriet ved at give et forkert svar på et rigtigt spørgsmål stillet af Det Konservative Folkeparti.
Derfor er jeg også nødt til at anholde den bemærkning, hr. Søren Søndergaard kommer med, om, at vi overhovedet ikke har haft nogen grund til at nævne den pågældende i ændringsforslaget.
Jo, den pågældende optrådte i et svar, vi fik fra justitsministeren.
Det svar har vist sig at være forkert.
Der var et grundlag.
Beklageligvis har det efterfølgende vist sig, at det var et forkert grundlag, men vi er altså nødt til at kunne stole på de svar, vi får på spørgsmål stillet til justitsministeren.
Søren Søndergaard (EL), 2000-10-12:
Den måde, Enhedslisten behandler det her på, er, at vi tager stilling til, om retningslinjerne er overholdt, og hvis retningslinjerne er overholdt for tildeling af dansk indfødsret, stemmer vi for hernede, for den egentlige behandling foregår i Indfødsretsudvalget.
Nu har Det Konservative Folkeparti jo valgt en anden linje, der bl.a., som vi lige har hørt, består i, at man her i Folketingssalen stiller konkrete ændringsforslag om folk og derfor eksponerer de folk, i og med at man stiller konkrete ændringsforslag.
Det har jo haft den konkrete konsekvens, at Det Konservative Folkeparti har været med til at eksponere en person som kriminel, hvilket ikke var rigtigt.
Det var faktisk fuldstændig forkert.
Derfor kunne jeg godt tænke mig at vide, om den kendsgerning, at Det Konservative Folkeparti på et fejlagtigt grundlag og i strid med sandheden har været med til at udpege en borger bosiddende i Danmark som kriminel, kunne få Det Konservative Folkeparti til at overveje hensigtsmæssigheden i den måde, Det Konservative Folkeparti opfører sig på i behandlingen af de her sager.
Christian H. Hansen (DF), 2000-10-12:
Det er ikke, fordi jeg vil blande mig i, at to socialdemokrater stiller spørgsmål til hinanden.
Jeg vil gerne lige høre, om jeg virkelig hørte rigtigt, når jeg hørte, at ministeren kaldte det en festdag.
Er det så også en festdag for ministeren?
Påstanden er jo, at mange af de her mennesker kommer til landet på grund af krig og nød osv., ville det ikke være en større festdag, hvis den her krig og nød i verden ikke var der? Var det ikke dér, vi skulle feste? Eller har regeringen planer om, at for hver gang, vi vedtager et sådant lovforslag, så skal vi have sådan en eller anden form for national festdag, eller hvad var det, ministeren mente?
Sonja Albrink (CD), 2000-10-12:
Vi deltager i den udvalgsbehandling, der måtte finde sted, og hvis der opstår problemer, er vi også meget villige til at kigge på dem.
Jeg vil ikke gennemgå forslaget, da andre ordførere har gjort det, men en positiv melding.
Frank Jensen (S), 2000-10-12:
Jo, må jeg svare hr. Christian H. Hansen.
Det er vist det bedste, man kan give af svar på det spørgsmål.
Men jeg skal svare på fru Dorte Bennedsens spørgsmål:
Det er rigtigt, at det her ikke koster det danske samfund noget ud over sagsbehandlingen, men her er det jo sådan, at der betales et gebyr af hver eneste, der ansøger om dansk statsborgerskab.
Jeg skal ikke kunne sige, om det fuldt ud dækker vores samlede omkostninger ved at drive Indfødsretskontoret, men de betaler et klækkeligt gebyr for at kunne få behandlet deres sag om indfødsret.
Og det er mennesker, der har permanent opholdstilladelse, de har været her i ganske, ganske mange år, minimum 7 år, inden de overhovedet kommer på det her lovforslag, og dernæst skal de altså have holdt sig fuldstændig fri af lovovertrædelser.
Hr. Christian H. Hansen kommer jo fra et parti, der besmykker sig med navnet Dansk Folkeparti.
Her bliver der altså 3.803 flere danskere.
Det er altså mennesker, som skal være her i det her land.
De har permanent opholdstilladelse.
Hvis man vil ændre på det, så er det ikke gennem indfødsretsloven, så er det gennem udlændingeloven.
Og her har hr. Henrik Svane jo fortalt om de skærpende regler, der er her i forhold til overhovedet at kunne få permanent opholdstilladelse, og også om de regler, der er i udlændingeloven, når det drejer sig om domstolens muligheder for at kunne udvise folk, hvis de begår så grove lovovertrædelser, at de ikke skal være her i vores land.
Så til hr. Christian H. Hansen: Jeg mente det, jeg sagde.
Det er for den enkelte borger, de 3.803 personer, en festdag, en glædens dag, at de bliver danske.
Det er det også for mig.
Dorte Bennedsen (S), 2000-10-12:
I respekt for, at hr. Christian Hansen holder en andens tale, vil jeg ikke stille spørgsmål til ham, men jeg vil i stedet for stille et spørgsmål til justitsministeren, for det blev sagt, at dette forslag ville være dyrt for det danske samfund.
Jeg vil godt spørge ministeren, om det ikke er korrekt, at den omstændighed, at disse mennesker får dansk statsborgerskab, ikke koster den danske stat en krone.
Ja, det koster vel de penge, det koster at udskrive selve statsborgerbeviset, men samtlige disse mennesker, der er omfattet af dette lovforslag, har permanent opholdstilladelse i landet med de rettigheder, det giver, og de får ikke yderligere rettigheder, og der er ikke yderligere økonomi i det.
Jeg synes, det er lidt vigtigt at få fastslået, at det ikke er korrekt, når det bliver sagt, at dette her koster danske borgere noget.
Der er ikke en krone ekstra i det.
Frank Jensen (S), 2000-10-12:
Fru Inge Refshauge sagde noget, synes jeg, meget centralt i sit indlæg her i dag: At Indfødsretudvalget er et svært udvalg at sidde i, for der kommer mennesker bag, der er ansigter, der er en skæbne bag hvert eneste nummer, som optræder på det her lovforslag.
Jeg synes, fru Inge Refshauge sagde mange rigtige ting her i dag.
Man holder sig ikke tilbage med at bruge svulstige udtryk af den groveste karakter, hvor kriminaliteten i vores land bruges i forbindelse med, at vi behandler de her menneskers ansøgning om at blive danske statsborgere.
Jeg synes, det er ærgerligt, og jeg synes også, det er beklageligt i forhold til de 3.803 personer, det her drejer sig om.
Hvorfor skal deres person, hvorfor skal deres liv, hvorfor skal deres skæbne kobles sammen med den groveste form for kriminalitet, når Folketinget behandler deres ansøgning?
Hvorfor skal den det?
Ville man gøre det, hvis vi talte om andre mennesker?
Ville man så, når man skulle behandle ansøgninger fra en tilfældigt udvalgt skare af danske borgere, stå og holde store flammende taler om den groveste form for kriminalitet, voldtægt og drab, og hvad ved jeg? Derfor er jeg jo glad for at kunne sige til de borgere, der måtte følge denne debat uden for dette hus, at hver eneste af de her personer er blevet straffet, hvis de har begået den mindste form for kriminalitet, efter den straffelovgivning, vi har her i landet, og de har afsonet deres straf. Foruden dette har et stort flertal her i Folketinget sagt, at de skal have den ekstra karensperiode; en ekstra tid skal de opholde sig her i landet, hvor de skal holde sig fuldstændig fri for enhver form for lovovertrædelse, for at de overhovedet kan sende en ansøgning om at blive danske statsborgere. Det er jo det, man skal fortælle borgerne uden for det her hus.
Hver eneste af dem, der bliver danske statsborgere, er mennesker, der både har levet her længe og har fast ophold her.
Det er ikke mennesker, der på nogen måde skal smides ud af vores land, for ellers så kunne de overhovedet ikke ansøge, så havde de jo slet ikke fået den faste opholdstilladelse, som vores udlændingelovgivning skal give dem først.
Så de her mennesker har foruden det levet i det her land i mange år og levet kriminalitetsfri.
Derfor burde det være en dag, hvor alle sagde, at det skal være en festdag.
Og det er det heldigvis også hos dem privat.
Det tror jeg de fleste har oplevet - inklusive fru Inge Refshauge, der har siddet i Indfødsretsudvalget - at for mange er det en glædens dag den dag, hvor der dumper et indfødsretsbevis ind ad døren, og hvor de endelig er blevet danske statsborgere.
Inge Refshauge (LH), 2000-10-12:
Jeg er med på, at integrationsloven skal have tid til at virke, det er jeg fuldstændig med på.
Men jeg siger jo også kun her, at vi skal passe på, at vi kan absorbere de mennesker, der kommer, for det går jo ikke kun ud over samfundet, det går jo også ud over de mennesker, der ikke kan finde sig til rette her i samfundet.
Og så er det, at der ude i befolkningen opstår den modstand, som vi oplever hele tiden.
Hvis man læser i en avis, at fem armeniere laver et revolver- eller maskinpistoloverfald på andre armeniere, og disse armeniere i forvejen var udvist for kriminalitet, så er det jo, at nogle mennesker tænker: Jamen hvad er det for en lov, den virker jo slet ikke.
De mennesker, som er på indfødsretforslaget denne gang, skal jeg ikke dømme om.
Henrik Svane (RV), 2000-10-12:
Nu er det jo et lovforslag om indfødsret, vi diskuterer, men når vi lige her til sidst kommer ind på diskussionen om integrationen, synes jeg, der er én ting, man skal holde sig klart for øje - ikke kun fru Inge Refshauge, men også alle andre, der er bekymret i disse tider for indvandring: Vi har
rent faktisk haft en lang debat gennem denne regerings tid om indvandringsproblematikker, om integrationsproblemer, og regeringen har faktisk sat et stort skib i søen med integrationslovgivningen, som startede den 1. januar 1999.
Den er ikke fuldt implementeret.
Den er fulgt op af 78 tiltag i forrige samling.
Jeg er fuldstændig enig med fru Inge Refshauge i, at de demonstrationer, vi så for kort tid siden, tager vi alle skarpt afstand fra, det har jeg også hørt alle mine kolleger gøre, klart nok.
Men man skal bare være opmærksom på, at det for mig at se er nogle af fortidens undladelsessynder, som så popper op.
Jeg tror, når man går 10 år frem i tiden og kigger tilbage, at man kan sætte et nyt tidspunkt, næsten en ny tidsregning ind i integrationsmæssig sammenhæng også i vores samfunds udvikling, fordi regeringen netop med flertallet i Folketinget har fået gennemført en integrationslovgivning, så man tager helt anderledes fat på at vejlede folk ind i vores samfund og herunder det vigtigste: ind på arbejdsmarkedet.
Inge Refshauge (LH), 2000-10-12:
Det var jo netop det, jeg sagde, at det måske ikke har så meget med indfødsret at gøre.
Ja, det er jeg med på, men vi bliver jo ved med at få nye ind, presset bliver større og større.