Søren Søndergaard (EL), 2002-01-29:
Jeg vil starte med at sige, at jeg tror sådan set ikke, at det største problem, når vi snakker om lige muligheder for alle borgere i det danske samfund til at få en plads på det danske arbejdsmarked, hænger sammen med en bevidst diskrimination.
Jeg tror, det hænger sammen med, at man ubevidst vælger nogle veje, som gør, at der er bestemte grupper, der bliver squeezet ud.
Og en af de grupper, der bliver squeezet ud, kan være handicappede, ældre, kvinder eller folk, der er kommet til landet senere end de fleste af os andre.
Den ubevidste proces er det meget vigtigt og meget oplagt, at man en gang imellem kigger på, en gang imellem gør sig nogle overvejelser om, og det kan man gøre inden for rammerne af det her forslag.
Vi støtter intentionerne i forslaget, for vi mener, det er et skridt i den rigtige retning.
Vi ved som sagt, at arbejdsløsheden blandt nydanskere er ca. fire gange højere end den generelle arbejdsløshed, selv om vi også ved, at viljen til og ønsket om at komme i arbejde er lige så stort blandt nydanskere som blandt gammeldanskere.
Det kan vi bl.a. se, når folk bliver anvist arbejde.
Det er rigtigt set, at offentlige virksomheder må gå foran, ikke for at favorisere nogen gruppe, men for at sikre lige muligheder til at få adgang til de offentlige arbejdspladser og dermed lige muligheder for alle, der bor i det danske samfund, til at komme ind på arbejdspladserne
Alene kravet om udarbejdelse af en personalepolitik, der indbefatter mål for etnisk ligestilling, vil være positivt.
Men jeg vil godt tilføje, at den nødvendige integration af nydanskere på arbejdsmarkedet kræver en langt bredere vifte af initiativer, og hvor et af de centrale elementer dér er spørgsmålet om uddannelse.
Det er jo grotesk, når man i det samme nummer af »Nyt fra Arbejdsmarkedsrådet i Storkøbenhavn« på den ene side kan læse en overskrift, der siger: »Flaskehalse kan bremse væksten i Storkøbenhavn«.
Og på den anden side kan læse: »Nydanskere har sværere ved at komme i job«.
Det dilemma kan løses gennem uddannelsestilbud, som f.eks. kan målrettes den hårdt trængte social- og sundhedssektor, ikke specielt rettet mod indvandrere og flygtninge og nydanskere, men mod dem, der har mulighed for at tage de job.
Spørgsmålet om integration på arbejdsmarkedet vender vi tilbage til i forbindelse med de kommende finanslovdrøftelser, hvor jeg må sige, at i regeringens udspil med besparelser på stort set alle områder inden for arbejdsmarkeds- og uddannelsespolitikken vil der ikke ligefrem være gode muligheder for en bedre integration.
Det er sådan, at når man skærer ned på mulighederne for at få adgang til uddannelse inden for arbejdsmarkedet, vil det selvfølgelig ramme de grupper, der sidder mest yderligt
på arbejdsmarkedet, som har de sværeste og dårligste muligheder for at komme ind på arbejdsmarkedet og komme i beskæftigelse, og det vil selvfølgelig også ramme indvandrere og flygtninge.
Men jeg vil godt understrege, at det ikke kun er dem, ikke specielt er dem, der vil blive ramt.
Det vil også ramme andre grupper, der er i den samme situation.
Det kan være folk, der er ældre; det kan være folk, der skal tilbage på arbejdsmarkedet efter en arbejdsulykke; det kan være kvinder eller folk med et handicap.
Så for os er det her forslag et led i en generel politik for lige muligheder for at få adgang til det danske arbejdsmarked.
Det er et beskedent, men godt forslag, som vi fra Enhedslisten kan støtte.