runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jørn Dohrmann (DF), 2005-03-31:
Nu tror jeg ikke, at det, fordi man lægger det ud til kommunerne, lige pludselig skulle blive dyrere at vedligeholde de her ting.
Jeg er da sikker på, at den opgave, som amterne havde før i tiden, skal man nok også løse.
Det kunne bl.a. være tværkommunalt, hvor man siger, at den her opgave med åen løser vi i fællesskab.
Vi har maskinerne.
Dem kører vi fra den ene ende til den anden.
Men jeg er da glad for, at vi nu måske kan ende med, at selv De Radikale kan se, at der kunne være nogle ting, der hører bedre hjemme direkte hos borgerne, altså hvor de har én indgang, i stedet for at vi skal have amter, vi skal have regioner, vi skal have kommuner, og vi skal have staten.
Nej, lad os få det så tæt på borgerne som overhovedet muligt.
Jeg er sikker på, at det er bedst, hvis vi kommer hen omkring åen, hvor man får fat i den lokale politiker og siger, at der altså ikke er renset ordentligt op.
Så har man nemmere ved at få den renset, i stedet for at det ligger i amtet, hvor ingen tager telefonen, fordi der faktisk ikke er nogen på arbejde.
Martin Lidegaard (RV), 2005-03-31:
Men hvor kommer borgernærheden ind i, at der nu er otte kommuner, der skal administrere Gudenåen i stedet for én region?
Hvor ligger borgernærheden i det?
Som almindelig borger tror jeg, at man i det område da bare er indstillet på, at den bliver vedligeholdt billigst muligt og med størst mulig faglig kompetence.
Det er jo ikke noget, jeg som borger skal involveres i, andet end at jeg har betalt nogle skattekroner til det.
Så der har jeg simpelt hen svært ved at forstå argumentationen om borgernærhed, for hvad borgernært er der ved at vedligeholde et vandløb, som så bliver dyrere og mere bureaukratisk at vedligeholde?
Jørn Dohrmann (DF), 2005-03-31:
Jeg tror ikke, at man nogen steder kan konstatere, at jeg har sagt, at det skulle ligge i staten, fordi det er en international opgave.
Jeg siger: De folk, der kan varetage opgaven, kan også få den, og det udelukker jo ikke, at Tøndermarsken kan blive varetaget af de lokale folk.
Man skal lige tænke på, at den i dag ligger hos amtet.
Hvorfor skulle det så blive ringere af, at det kommer til kommunernes folk og ligger der?
På det ene tidspunkt taler hr. Torben Hansen om, at man sandelig skal decentralisere, og nu vil han gerne centralisere.
Han må først lige blive enig med sig selv om, hvad han vil.
Vi har sagt, at vi gerne vil decentralisere, lægge det ud til kommunerne, lægge det ud til borgerne tæt på, hvor de også har indflydelse på, hvad der skal ske i deres lokale område.
Det er vigtigt, at vi har borgerne med, hver eneste gang vi laver nogle projekter.
Lad os inddrage borgerne.
Hvorfor skal det hele bestemmes ovre fra København?
Torben Hansen (S), 2005-03-31:
Jeg er bestemt ikke ophidset, men jeg undrer mig bare meget.
Hvis man skal følge hr. Jørn Dohrmanns nuværende logik fuldt ud, når han fortæller om årsagen til, at det bliver lagt ud til kommunerne, skulle vi i princippet tage alle de opgaver, vi siden kl. 10 i formiddags har talt om.
Der har været relativt bred enighed om, at det var vigtigt, og at det var internationale opgaver, som skulle ligge i staten.
Hvis man følger hr. Jørn Dohrmanns logik, skal de ikke det, for så skal det hele helt ud til kommunerne.
Det er det, der er konsekvensen af hr. Jørn Dohrmanns logik.
Jeg vil gerne prøve at spørge hr. Dohrmann endnu en gang: Kunne hr. Dohrmann ikke også tage Tøndermarsken med, netop fordi vi med Tøndermarsken står med et fuldstændig fantastisk og unikt område?
Den hører under vores internationale forpligtelser, så kunne man ikke også lægge den under staten, når alt andet er der?
Jørn Dohrmann (DF), 2005-03-31:
Det er så sandelig ikke noget at hidse sig op over, vil jeg sige til hr. Torben Hansen.
Det er simpelt hen af den grund, at vi selvfølgelig har tillid til, at de lokalpolitikere, der er i området omkring Tøndermarsken, også er ansvarlige politikere internationalt set.
Så hvad statsfolk varetager, kan de lokale politikere også varetage.
Så vi har fuld tillid til de lokale politikere.
Ikke som Socialdemokratiet, der selvfølgelig ikke ønsker at have de her lokalpolitikere.
De magter ikke opgaven, siger Socialdemokratiet hele tiden.
Vi har tillid til dem, og vi ønsker også, at de får nogle opgaver, som de kan være stolte af, så de kan sige i udlandet: Dem løser vi også til fulde.
Så det er en af grundene til, at det ligger, hvor det ligger.
En god fordeling ud til kommunerne og noget til staten.
Det er en god fordeling.
Torben Hansen (S), 2005-03-31:
Nu har vi jo flere gange i dag hørt, at en af årsagerne til, at man også, hvilket vi er enige om, har staten ind over mange af de her opgaver,
er, at det er de internationale forpligtelser – det er vi enige om.
Hvordan kan det så være, at lige netop for Tøndermarsken, som jo er et af de mest unikke naturområder sammen med Vadehavet – den er på IMO's liste over særlige have og alt det der – gælder den logik ikke?
Administrationen af Tøndermarsken bliver overflyttet fra amt til kommune, men hvis man skulle have fulgt logikken hele vejen igennem, skulle administrationen af Tøndermarsken have været overflyttet til staten, fordi den er af national interesse, men især også af international interesse.
Hvorfor svipser logikken der?
Jørn Dohrmann (DF), 2005-03-31:
Når vi nu siger ja til L 86, hvor lovforslaget indeholder ændringer til havmiljø, vandmiljøloven og Tøndermarskloven, Skjern Å-loven og okkerloven, sommerhusloven og loven om Frøstruplejren, skovloven, loven om jagt og vildtforvaltning, loven om betalingsregler for spildevandsanlæg samt mange andre ting, bl.a. kemikalieloven samt loven om inddragelse af større dele af søterritoriet, er det jo med den begrundelse og konsekvens, at kommunalbestyrelsen overtager mange af de beføjelser, som amtsrådet bl.a. har haft med at meddele tilladelse til at føre tilsyn med klapning af havbundsmateriale inden for søterritoriet.
Men der er jo mange andre gode ting ved den her kommunalreform, bl.a. ansvaret for opgaveløsninger, samtidig med at vi får gennemført en forenkling af hele det her natur- og miljøområde, så vi igen får maksimal udnyttelse af de ressourcer, som vi netop afsætter til at løse de her opgaver.
Men loven her har også den konsekvens, at Tøndermarskloven fra Sønderjyllands Amt overgår til kommunen, som dækker området geografisk.
Det er en meget naturlig konsekvens.
Der er også noget omkring sommerhuslovens bestemmelser om amtsrådets bemyndigelse til meddelelse af tilladelse til ferieboligudlejning, og det er blevet foreslået, at kompetencen fremover delegeres ud til kommunerne.
Det er også meget rimeligt, så vi får det ud til nærområderne.
En anden naturlig ting er selvfølgelig, at hvis der opstår nogle tvister, hvor man ikke er enig om, hvor meget der skal betales for spildevandsanlæg, så foreslås det, at miljøministeren tillægges den kompetence at kunne træffe afgørelse om fordelingen.
Derudover er der selvfølgelig en række mindre ændringer som konsekvens af kommunalreformen.
Men alt i alt synes Dansk Folkeparti, at det er et acceptabelt lovforslag, som er fremsat fra ministerens side.
For Dansk Folkeparti har det været særdeles vigtigt, at vi sætter borgeren i centrum ved den her kommunalreform og dermed også gør, at der kun er én indgangsvinkel for den enkelte borger, så borgeren selvfølgelig ikke bliver den her berømte kastebold i systemet. Så Dansk Folkeparti kan støtte loven.
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2005-03-31:
Jeg er glad for hr. Per Clausens selverkendelse på det her område, og jeg vil sige, det er rigtigt, at det her er en udmøntning af et princip.
Der er princippet på hele det her samlede lovforslag jo fulgt, også på vandløbsområdet, også på klapning.
Og der har vi altså den her åbning for klapning; det kan vi kigge på.
Per Clausen (EL), 2005-03-31:
Ja, nu var det ikke udtryk for nogen selverkendelse, men det er nogle mennesker, jeg kender, som jeg har set at det er sket for.
Pointen her er jo bare, at nu er vi faktisk tidligere på et andet område nået frem til, at man godt kunne lægge noget i regionerne, så der ligger noget i regionerne.
Og uden at jeg skal rode mig alt for meget ud i at forsøge at være forligsmager her, vil jeg sige: Hvorfor dog så ikke også gøre det her til et regionsanliggende?
Torben Hansen (S), 2005-03-31:
Det er egentlig bare en lille opklaring, jeg gerne vil have fra hr. Jørn Dohrmann.
I bemærkningerne til lovforslaget, som jeg også refererede i min ordførertale, står der klart: »De opgaver på naturbeskyttelseslovens område, der overføres til kommunerne med kommunalreformen, er således af betydeligt omfang, og der er tale om opgaver, der kræver specialiseret faglig indsigt og har afgørende betydning for naturbeskyttelsen i Danmark.«
Samtidig har vi en pressemeddelelse fra den 24. september om aftaletillægget på natur- og miljøområdet, som er indgået mellem regeringen og Dansk Folkeparti.
Argumentationerne er stort set ens.
Jørn Dohrmann (DF), 2005-03-31:
Vi kan jo høre, at det enten er en bekymret eller en sur hr. Torben Hansen, der står og siger, at det er ikke godt nok, men hvad er det egentlig, Socialdemokratiet selv vil?
Det får vi aldrig nogen sinde et konkret svar på.
Vi mener, at det her er en af de opgaver, som vi selvfølgelig ser meget alvorligt på, når vi skal til at lave den her naturbeskyttelse.
Amterne har netop været et af de steder, hvor man har gjort en indsats for naturen.
Den bliver nu overtaget af og overdraget mere til kommunerne – de kan selvfølgelig også løse denne her opgave, ingen tvivl om det – netop til det nærområde, hvor de kender de her naturtyper, der skal beskyttes også i forbindelse med Natura 2000-områderne, byggelinjer, friluftsreklamer og alle de andre ting, der er med her, bl.a. fredning.
Nu kommer det her tættere på borgerne, så de har en kortere vej til politikerne, og hvor politikerne selvfølgelig også som regel bor i de nærområder, som nu skal beskyttes, selv om vi tænker på, at kommunerne måske bliver lidt større.
Det, der er vigtigt, er, at man flytter administrationen af strandbeskyttelseslinjerne til staten.
Jeg synes, at det her er et meget fornuftigt skridt i denne her sammenhæng, som man nu tager på miljøområdet her.
Der er mange ting i det her lovforslag, men det er fornuftige ting, som vi mener er en absolut nødvendighed i forbindelse med strukturreformen.
Selve kommunalreformen indebærer jo også, at der gennemføres en lang række ændringer af de opgaver, der fremover skal varetages i både kommunerne og i staten.
Der er altså mange gode ting ved denne her kommunalreform, bl.a. netop det, at vi får sat fokus på, at vi skal have løst opgaverne, og at vi får gennemført en forenkling på hele naturområdet, og også det, at vi får den maksimale udnyttelse af netop de ressourcer, som vi bruger på natur og miljø her.
Dansk Folkeparti bakker op om det forslag, som er fremsat her.
Eyvind Vesselbo (V), 2005-03-31:
Ja, så er vi nået til naturbeskyttelsesloven som en del af kommunalreformen, og når man ser de ændringer, der ligger i den her lov i relation til den meget heftige og betydningsfulde debat om klapning, så er det her jo nok ikke for nogen ting at regne.
Det burde vi måske kunne blive enige om, for det, der sker i den her lov, er ikke nogle dramatiske ting.
Det, der på nuværende tidspunkt ligger i amtskommunerne – og det er langt den overvejende del af myndighedsopgaverne på naturbeskyttelsesområderne – lægges over i kommunerne, og de spiller en væsentlig og betydningsfuld rolle for den samlede naturbeskyttelse i Danmark.
Det er amterne, der administrerer og håndhæver den generelle naturbeskyttelse efter loven og gennemfører registrering af de beskyttende naturtyper, og det er amterne, som gennemfører beskyttelsen af Natura 2000-områder på nuværende tidspunkt.
Amterne yder også væsentlige bidrag til fredningsindsatsen, idet de forbereder og deltager aktivt i et stort antal fredningssager.
Endelig forestår amterne på nuværende tidspunkt naturpleje- og genopretningsprojekter og gennemførelsen af de knap 100 endnu ikke afsluttede projekter om genopretning af vådområder, der er en del af vandmiljøplan II.
Det her lovforslag overfører de fleste af de opgaver til kommunerne.
Det drejer sig om administration i forbindelse med beskyttede naturtyper, administration i forbindelse med Natura 2000-områderne bortset fra fredsskov og statsejede arealer, herunder vurdering af aktiviteter med eventuel virkning på et Natura 2000-område samt forpligtelserne til at gennemføre de foranstaltninger, som fremgår af de kommunale handlingsplaner for Natura 2000-områderne.
Så er det administration af reglerne om beskyttelseslinjer vedrørende søer, åer og skove, fortidsminder og kirker, godkendelse af placering og udformning af visse offentlige anlæg i det åbne land, administration af reglerne for friluftsreklamer i det åbne land, administration af regler om offentlighedens adgang til naturen, naturpleje af de kommunale arealer, der er beskyttet efter lovens § 3 eller ligger i et internationalt naturbeskyttelsesområde samt pleje af privatejede fredede arealer, og opgaverne omfatter også håndhævelse og tilsyn med overholdelse af reglerne.
Ganske få ting overføres fra amterne til staten, nemlig administration af strandbeskyttelseslinjen, naturovervågning, færdiggørelse af de større og mere komplicerede vmp II-, altså vandmiljøplan II-projekter.
Og så sker der en lang række ændringer af naturbeskyttelsens § 6 om fredninger.
Det er bl.a. amtsrådets sekretariatsbetjening af Fredningsnævnet og Naturklagenævnet.
Taksationskommissionen overgår til staten, som endvidere afholder en større del af de direkte udgifter vedrørende fredningsnævnene.
Så der sker en række ændringer på fredningsområdet, men ikke nogle, der har betydning for selve aktiviteterne omkring fredning.
Så alt i alt synes vi om det her ligesom de andre lovforslag, at det er et glimrende indspark i den her kommunalreformlovpakke.
Vi kan støtte det, og vi deltager gerne i en debat om, hvad der fremtidig skal ske med det, med oppositionens partier.
Connie Hedegaard (KF), 2005-03-31:
Jeg har ikke tilkendegivet, om regeringen skulle have lyst til at forhandle om det.
Jeg konstaterer bare, at når hr. Martin Lidegaard bruger formuleringen, at kommunerne skal til at opbygge egen kompetence inden for vandløbsvedligeholdelse, og det var ordret, hvad der blev sagt, så må jeg bare sige: Nej, det skal kommunerne ikke, for den har de allerede i dag.
Og det er jo altså vigtigt at sige, at det ikke er noget fuldstændig nyt for en kommunal enhed at skulle tage sig af et vandløb.
Det skal de også i dag.
Men helt i tråd med, hvad jeg, hvad Venstre, hvad Det Konservative Folkeparti, hvad Dansk Folkeparti har tilkendegivet tidligere i dag, er vi jo meget lydhøre over for, hvilke konkrete ønsker oppositionen måtte have.
Og jeg har da noteret mig, at det sidste, hr. Martin Lidegaard sagde i sit hovedindlæg, var, at det her er et vigtigt område for Det Radikale Venstre at se på, og vi vil meget gerne forhandle og vil også i perioden nu her efter førstebehandlingen invitere partierne til forhandling.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling.
Afstemning
Martin Lidegaard (RV), 2005-03-31:
Det må jeg jo altså så forstå sådan, at ministeren er fuldstændig overbevist om det kloge i at sprede de her amts- og regionsoverskridende vandløb stykvis ud på kommunerne, sådan at de får hver sin bid af det samme vandløb og så skal forhandle om, hvordan de skal vedligeholde dem, og hvem der skal vedligeholde hvad osv., og det er en af de ting, som regeringen ikke har stor lyst til at forhandle om.
Connie Hedegaard (KF), 2005-03-31:
Nej, igen må jeg sige, at hr. Martin Lidegaards forestilling delvis beror på en misforståelse, for når der bliver sagt, at kommunerne skal til sådan at opbygge egen kompetence inden for vandløbsvedligeholdelse, så må man jo bare stille og roligt konstatere, at en sådan kompetence har kommunerne også i dag, i og med at der jo er masser af kommunale vandløb i dag.
Det, vi taler om, er, at der i dag er kommunale vandløb, og der er amtslige vandløb.
Og hvad skal vi så i fremtiden gøre ved de amtslige vandløb?
Ja, vi siger ifølge forslaget: Skulle vi ikke også lægge dem ud til kommunerne med de årsværk, der følger med osv.?
Der bliver bare flere opgaver, og der bliver flere mennesker til at varetage opgaven.
Martin Lidegaard (RV), 2005-03-31:
Jeg vil gerne starte med at beklage over for ministeren, at vi kommer til at bruge så meget tid på klapning.
Jeg skal ikke bidrage yderligere til det.
Nu må vi jo se, hvad forhandlingerne ender med.
Jeg tror, vi har været til bunds i den sag.
Men derimod vandløbene.
Hvis jeg har forstået det rigtigt, så er der jo altså nogle nye kompetencer på vandløbsområdet, som bliver lagt over til kommunerne, og det betyder nu, at der så, hvis vi nu holder fast i Gudenåeksemplet, men det gælder jo mange andre steder i landet, er otte kommuner, der nu hver især skal opbygge deres egen kompetence inden for vandløbsvedligeholdelse og de ting, som man lægger ud til dem.
Når så de har opbygget den kompetence, kan de ganske rigtigt gennem Gudenåkomiteen så i øvrigt indlede forhandlinger om, på hvilket økonomisk niveau de synes, vedligeholdelsen skal ligge, og hvem der skal betale hvad, for åen har jo forskellige bugtninger og tykkelser og dybder osv., og hvad er nu rimeligt osv.
Den helt simple pointe i mit spørgsmål er: Inviterer det ikke til en lille smule mere bureaukrati, end hvis det lå hos én myndighed?
Per Clausen (EL), 2005-03-31:
Der kan da være meget grund til at lægge megen vægt på debatten om klapning, for det var jo åbenbart den indrømmelse, som oppositionen fik i dag fra regeringspartierne og Dansk Folkeparti.
Så skulle det være det, der fik en til at sige, at man virkelig har at gøre med nogle regeringspartier og et støtteparti, som er meget åbne over for at indgå forlig med oppositionen.
Jeg skal jo ikke drage nogen konklusioner på vegne af det, det må Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre selvfølgelig selv gøre, jeg vil bare bemærke, at da vi så kom til det med vandløbene her, så var der i hvert fald ikke noget at komme efter på trods af, at man vel godt kunne finde nogle saglige argumenter for, at man her kunne fravige princippet om, at alting enten skal være hos kommunerne eller hos staten, fordi her tyder alt på, at det ville være mere enkelt omkring regionen.
Jeg skal ikke tilføje noget og forlænge debatten yderligere, men bare sige, at jeg er helt enig i de bemærkninger, der har været om, at det ikke virker som den mest fornuftige, rationelle løsning på problemer omkring vandløbene at smide det over i kommunerne, efter man har lavet den her nye struktur omkring regionerne.
Om klapningen vil jeg bare sige, at jeg der ikke har noget at tilføje på det saglige område, men jeg lykønsker Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre med, at her er opnået et resultat.
Det synes jeg man skal være glade for, så har dagen ikke været spildt.
Steen Gade (SF), 2005-03-31:
Det er jo en samlelov med lidt af hvert, som skal passe ind i skabelonen med, at et regionalt niveau skal fjernes.
Derfor bliver der jo lidt gentagelser af nogle diskussioner, vi har haft før.
Men lad mig kort sige, at vi er imod det, der foreslås i forhold til vandløbsloven.
Der er ikke tvivl om, at den bedste forvaltning ville ligge i de nye regioner.
Så man kan jo sige, at med den størrelse regioner, vi har fået, ville vi have et betydelig bedre grundlag for at få forenklinger, få rationalisering og få borgerne tættere på beslutningerne, hvis vi beholdt et regionalt niveau.
Det er jo lige præcis det modsatte af det, regeringen foreslår ved at sige, at det skal være kommunalt.
Så det er vi imod.
Vi er også imod, at tøndermarskloven bliver ført tilbage til kommunerne.
Jeg hørte jo debatten før mellem hr. Dohrmann og Socialdemokratiets ordfører, og det er jo til at blive lidt rørt over den glæde over lokalbefolkningens engagement i store globale problemstillinger, i hvert fald internationale problemstillinger.
Men sådan har virkeligheden ikke været omkring hele forløbet med Tøndermarsken.
Den har jo lige præcis været det modsatte.
Det betyder ikke, at man har løst alle problemerne.
Der er jo stadig konflikter, men det, der sker nu, det, der næsten ikke kan undgå at ske, er en tilbagerulning og dermed også en forringelse på det område.
Til sidst omkring klapning: Jeg kan kun sige, at hvis vi kigger på, hvordan diskussionen har været omkring klapning indtil nu, har det jo været sådan, at vi har kommuner med havne, som gerne vil have lov til at klappe billigst muligt og tættest på.
Så har vi haft amter, som har haft lidt forskellig praksis osv. – og det kan nogle have været sure over – men som alligevel har været mere restriktive end langt de fleste kommuner.
Nu lægger man det så ud til kommunerne.
Så må ministeren og ordførerne for regeringspartierne jo acceptere, at vi, nogle af os, tænker: Mon det så ikke går i retning af det, kommunerne har ønsket i årevis, når de nu får bemyndigelsen?
Jeg vil slutte den diskussion om klapning ved at kvittere for Det Konservative Folkepartis ordførers melding om, at vi kigger nærmere på det under udvalgsarbejdet.
Martin Lidegaard (RV), 2005-03-31:
Man kan jo læse lovteksten på mange måder, men i mit udkast står der altså, at ministeren bemyndiges til at fastsætte regler om afgrænsning i havet af den enkelte kommunalbestyrelses kompetence på søterritoriet, og herudover foreslås samordning af de kommunale beredskabsplaner henlagt til miljøministeren.
Det læser jeg som lidt mere vidtgående, end at miljøministeren kan træde til, hvis der pludselig sker en eller anden miljøulykke et eller andet sted på grund af klapning.
Men det er muligt, at det er hr. Jørn Dohrmann, der læser teksten rigtigt.
Jørn Dohrmann (DF), 2005-03-31:
Jeg må bare sige, at det undrer mig lidt, at man er bekymret over, at en minister får en beføjelse, som ministeren kan gøre brug af, hvis der skulle opstå et problem.
Det er jo ikke ensbetydende med, at en minister også skal stå og kontrollere hver eneste kommune.
Det er jo kun, hvis vi ligesom ved Kjærgård Plantage får kendskab til, at der altså er et eller andet, som vi gerne havde set var anderledes, at ministeren kan gribe ind.
Det kunne ministeren ikke før i tiden, hvor man ikke kunne pålægge amterne at disponere anderledes.
Så det er en ren sikring af, at vi får det optimale af, hvad Folketinget i sidste ende gerne vil have, og hvad ministeren måske giver udtryk for på tv med grædende øjne, men så siger: Jeg har ikke kompetencen til at gøre noget ved det.
Det er derfor, som jeg ser det, man har lagt det ind.
Og jeg vil bare spørge hr. Martin Lidegaard: Er det ikke godt, at vi får den sikring?
Martin Lidegaard (RV), 2005-03-31:
Nu er det min tur til at undre mig lidt over de spørgsmål, der kommer fra hr. Jørn Dohrmann, for nu har jeg siddet med lommetørklædet fremme under hele dagens debat og en gang imellem måttet snøfte over, hvor stor tillid Dansk Folkeparti har til kommuner og amter, og over, hvor vigtigt det er med det decentrale og borgernære osv. osv.
Vi har her et lille område, som vi nu bruger ganske meget tid på, der hedder klapning, og det ligger ganske udmærket.
Det ligger nemlig lige præcis der, hvor man kan fastholde en lille ekspertise, som så kan holde øje med de ting.
Det er ikke, fordi jeg er bange for at give ministeren bemyndigelse, det er mere, fordi jeg er bekymret over ministerens arbejdstid.
Ikke alene skal hver eneste havnekommune i dette land nu have kompetencen inden for klapning, men oven i det, forstår man jo så, skal ministeren – jeg går ud fra, at ministeren bliver nødt til at vurdere hver enkelt kommune – vurdere, om ministeren skal skride ind.
Derfor er det, synes jeg, et oplæg til dobbeltadministration.
Det er ikke, fordi jeg har noget imod, at ministeren skrider ind, hvis der er behov for det.
Men jeg må sige, at jeg synes umiddelbart, at det er lidt at skyde gråspurve med kanoner.