Line Barfod (EL), 2002-01-16:
Som ordfører for forslagsstillerne skal jeg takke for bemærkningerne til forslaget.
Det glæder mig, at alle er enige om, at der skal gøres noget på området.
Jeg bemærkede også med glæde, at ministeren vil følge området meget tæt og vil fastholde kommunerne på, at der skal bygges.
Ellers skal der nok være nogle her, der vil vide at holde fat i området, og det vil vi også meget gerne være med til.
Så er der flere, der har været inde på, at fordi der nu er de her initiativer i gang, er det ikke nødvendigt at lave et retskrav.
Fru Tove Videbæk fra Kristeligt Folkeparti sagde, at der jo ikke kommer flere boliger, fordi man giver et retskrav på at komme til at bo blandt jævnaldrende.
Det er selvfølgelig rigtigt, at fordi vi vedtager en lov i Folketinget, kommer der ikke automatisk en række nye
Men man kan jo, når der er et retskrav, henvise til, at så skal der bygges, og man kan jo, når man vedtager loven, lave en tidsplan for, hvornår retskravet skal træde i kraft, og hvordan man sikrer, at det så også er muligt at leve op til det retskrav.
Hvordan sikrer man, at der er de fornødne boliger rundtom og herunder, hvor mange boliger er det så, der skal bygges de forskellige steder?
Flere, blandt andre fru Margrethe Vestager fra De Radikale, var inde på, at man ikke har noget endeligt overblik over konsekvenserne, og derfor ville man ikke støtte forslaget.
Vi vil da gerne være med til under udvalgsbehandlingen at stille en række spørgsmål, så vi præcist får afklaret, hvor stort behovet er i dag, hvad det vil koste, og hvad konsekvenserne vil være af at give et sådant retskrav.
Vi er selvfølgelig også enige i, som blandt andre fru Margrethe Vestager og også flere andre var inde på, at der skal ske en konkret individuel behandling af den enkelte handicappede, og at der er flere forhold, der skal inddrages, end blot vedkommendes alder.
Men det, der for os er det afgørende, er, at den enkelte handicappede får et retskrav på, at man kan komme til at bo et andet sted end blandt ældre på et plejehjem, således at man selv har mulighed for at vælge.
Hvis nu man prioriterer, at man gerne vil bo i en lille by, hvor der kun er et plejehjem, og der ikke er en institution for yngre handicappede, så kan man selvfølgelig vælge at bo på plejehjemmet.
Men det væsentlige er altså, at man får retskravet på at kunne bo blandt jævnaldrende.
Der har jo været en stor udvikling på det her område gennem de sidste mange år, hvor man er gået væk fra de store handicapinstitutioner, man havde tidligere, og er gået over til, at man er på forskellige mindre institutioner.
Men der er altså stadig væk nogle uløste problemer tilbage, herunder også det, vi har diskuteret i dag, omkring at man altså skal have nogle særlige institutioner til yngre handicappede, så de kan være sammen med andre på deres egen alder og få tilgodeset deres behov, som er nogle helt andre end dem, ældre har på plejehjem.
Så vi håber, at det under udvalgsbehandlingen kan lykkes at få stillet nogle spørgsmål, så vi kan få præciseret behovet, og at der så kan laves en tidsplan, så man kan se, at det er realistisk også at få de boliger, der skal til for at opfylde retskravet.
Vi håber, at vi kan blive enige om at få løst problemet på området.
Vi vil i hvert fald følge tæt, hvad der sker ude i kommunerne, og hvad regeringen gør i forhold til kommunerne, også selv om det ikke måtte lykkes os at få flertal for forslaget.