Per Stig Møller (KF), 1998-01-27:
Økonomiministeren sagde meget ærligt her i anden runde - og det er det centrale, hun slog ned på - at selve aktiebyttesagen er denne regerings ansvar.
Det er jo det, det hele drejer sig om, og det er flot og ærligt sagt, for det var jo her, landsstyret blev snydt.
I forbindelse med debatten om, hvorvidt regeringen har lagt utidigt pres på Finanstilsynet og Nationalbanken, er jeg lidt ked af, at regeringen tager så let på det i stedet for at sige, at her er nok noget, vi skulle have gjort bedre, eller hvor vi skulle have været klogere.
Økonomiministeren læste op fra side 789, og økonomiministeren sluttede præcis dér, hvor det bliver interessant.
Vidnet havde under en telefonsamtale med Finansministeriet gjort rede for, hvilket beløb der efter Tilsynets bedste skøn var behov for, og at Tilsynet blev nødt til at rette henvendelse til pengeinstitutterne, såfremt Finansministeriet ønskede et bedre grundlag for vurderingen.
Jeg mener, oplæsningen sluttede her, men så fortsætter man: »Finansministeriet ønskede, at vidnet ikke rettede henvendelse til pengeinstitutterne.« Ministeriet ønskede altså ikke et bedre grundlag for vurderingen, og det er da ikke særlig smart.
Man skal da skaffe sig det bedst mulige grundlag.
Der sker også det, at man helt løber fra aftalerne mellem Tilsynet og Finansministeriet.
Man kaster sig ud i denne fortvivlede diskussion mellem departementschef Eldrup
og finansministeren, som er uhyre uinteressant; det har vi både Finanstilsynets og Nationalbankens ord for.
Et sted står
Men det interessante er jo ikke, om disse ord er faldet; det interessante er, at kommissionen også slutter af med at konstatere, at der er indgået en aftale, som Finanstilsynet også refererer til i et brev, og derfor synes jeg, det er lidt træls, at man bliver ved med at snakke sig fra det. Jeg synes, vi skulle lave en undersøgelse af, hvorvidt man har krænket loven om Nationalbanken, og jeg må faktisk sige som folketingsmedlem - for at beskytte Folketinget og Finansudvalget - at sådan ser det ud.
Fra den 29. april til den 28. maj
har man en hemmelig garanti fra Nationalbanken om, at tingene nok skal komme i orden, og man havde også 90 mandater.
Men sæt nu man i den periode havde mistet ét af de mandater, hvis f.eks. en af de 90 var blevet løsgænger.
Så kunne man jo risikere, at pengene var forfaldet, og at garantien ikke kunne indfries.
På det spørgsmål, som PØU har stillet, altså om det nogen sinde er sket før, bliver der her i dag svaret, at det har vi jo modtaget skriftligt, og at svaret er: Nej, det er ikke sket før.
Det er da en forvaltningsretlig interessant konstruktion, og jeg synes faktisk, regeringen hellere skulle sige - når den nu er så sikker på, at vi ikke har noget at komme efter, som statsministeren siger - at det bør undersøges, hvordan regeringen har forholdt sig til loven om Finanstilsynet og Nationalbanken.
Statsministeren beklagede i sit første indlæg, at landsstyret ikke havde haft tilstrækkelig tid frem til den 22. marts, men i første talerunde sagde finansministeren, at landsstyret havde tid nok.
Men så havde man jo også haft tid til at lave den undersøgelse på baggrund af IMF's advarsler, jeg talte om i mit første indlæg.
Statsministeren siger, at alt er tilbagevist; men det betyder jo, at den kommissionsrapport, som konkluderer, at aftalen ikke var i orden, at der var manglende indsigt, at der var et elendigt samarbejde mellem ministre og embedsmænd - ja, faktisk intet samarbejde - og at der var dårlig information, er sludder og vrøvl. Færingerne har selv brugt pengene, siger statsministeren.
Ja, måske, men det er ikke det, det drejer sig om.
De har selvfølgelig brugt pengene, men spørgsmålet er, om der er begået en skadelig handling ved et aktiebytte, der ikke er ordentlig undersøgt, og som regeringen pressede ned over hovedet på Lagtinget og tvang det til at godkende ombytningen med en pressemeddelelse over nakken, så de skulle skynde sig at tiltræde aftalen, fordi der ikke var god tid.
Det glæder mig i øvrigt, at statsministeren er glad for, at nordsøsilden nu igen gyder ved Færøerne.
Det ville jeg også være meget glad for, for så er det første gang, der har været nordsøsild ved Færøerne.
Til SF og Enhedslisten vil jeg sige, at de startede meget kraftigt op i debatten for 8-10 dage siden, og nu er de faldet ned som lam.
Hr. Holger K. Nielsen talte jo om Dybbøl tidligere i dag, og jeg kan citere et digt af Henrik Ibsen om Dybbøl
, som jeg synes, hr. Holger K. Nielsen og Enhedslisten har levet op til.
Henrik Ibsen skriver: »En Ven i Nød, hver Mand paa Dæk, her gælder rappe Raad.«
De har ikke været utilfredse med Nationalbanken, med Finanstilsynet, med behandlingen af Færøerne.
De har faktisk accepteret, at regeringen har behandlet færingerne efter svampemetoden, som går ud på, at man skal holde dem i mørke og kaste møg på dem.