runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jens Hald Madsen (V), 1999-11-23:
Til Enhedslisten: Når jeg taler om respekt for FN, er det primært menneskerettigheder, jeg taler om. Jeg synes, det er uforståeligt, at der har været nogle evalueringer og nogle påstande, som bygger på, at der er forsvundet penge til de forkerte ned i de forkerte lommer, og at de ikke er nået ud til de rigtige.
Det er også en generel debat, vi har, fordi problemet er, at der måske er en grænse for, hvor meget man kan påvirke et modtagerland, der som udgangspunkt er et diktatur.
Og så er det da noget vrøvl at sige at én procent giver mere kvalitet end 0,5 procent.
Udgangspunktet må jo være, at der er den samme kvalitetssats for den ene procent, som der er for den halve procent, og det, jeg siger, er, at når vi taler om kvalitet, taler vi jo ikke om, hvor mange kvantitative ressourcer man bruger, men om kvaliteten af dem.
Man kan jo sagtens bruge flere og flere penge
, men det er jo ikke ensbetydende med, at kvaliteten stiger.
Til CD: Ja, desværre er det sådan, at når det drejer sig om finansloven, er det beløb, man taler om, i stedet for at tale om, hvad målsætningerne reelt er.
Det, vi gerne vil diskutere, er, om vi bruger vores penge godt nok, om vi får det optimale ud af vores penge.
Til Kristeligt Folkeparti: Når jeg ser på nogle af de diktaturlande, vi har givet penge til, afrikanske lande f.eks., og har set en diktator blive rigere og rigere og befolkningen fattigere og fattigere, kan jeg godt spekulere over, om det var så utrolig godt at give den bistand.
Jørgen Estrup (RV), 1999-11-23:
Venstres ordfører sagde noget, som jeg tror de fleste af os er meget enige i: selvfølgelig er det ikke noget mål i sig selv at bruge penge, det er et mål at sikre, at man får noget for pengene, og at det kvalitetsmæssigt er i orden.
Men med den historie, vi kender om Venstres gentagne forslag i forbindelse med finansloven, kan det jo ikke undre, at vi borger lidt for at komme ud over det, som vi alle sammen er enige om, og derfor vil jeg også gerne have lov til at spørge hr. Jens Hald Madsen, hvad han egentlig mener, når det kommer til stykket.
Er det et mål i sig selv - uanset kvaliteten - at få skåret bistanden ned, eller er det ikke et mål i sig selv?
Eller sagt på en anden måde: Kan vi lave en deal, hvor vi sikrer, at kvaliteten er i orden, og Venstre til gengæld støtter den ene procent?
Claus Larsen-Jensen (S), 1999-11-23:
Jeg vil gerne spørge hr. Jens Hald Madsen, om ikke det er en meget god idé at inddrage alle, der kan bidrage aktivt til at opfylde de udviklingspolitiske mål, og at NGO'erne i den sammenhæng rent faktisk har nogle fordele, som andre aktører på bistandsområdet ikke har.
Og er det ikke også rigtigt, at den INTRAC-undersøgelse, der blev lavet af NGO'erne, faktisk viste, at de gennemgående gjorde det meget godt, men at de var i stand til at gøre det bedre på nogle områder, og at de i øvrigt selv havde foranlediget, at undersøgelsen blev sat i gang?
Så vil jeg gerne for det andet spørge hr. Jens Hald
Det var da lidt interessant at få oplyst.
Jeg vil også gerne spørge, hvor langt vi skal sætte udviklingsbistanden ned, hvis det står til Venstre, og så kunne jeg også godt tænke mig at få et par eksempler på den svindel, der refereres til i forbindelse med udviklingsmidlerne.
Jann Sjursen (KRF), 1999-11-23:
Jeg synes stadig, det er lidt interessant at holde fast i Venstres holdning til NGO'ernes indsats i forhold til den samlede danske bistand, og det sidste, hr. Jens Hald Madsen sagde, får mig til at gentage et spørgsmål, som jeg ikke tror blev besvaret tidligere fra hr. Jens Hald Madsens side: Er det Venstres opfattelse, at den Danidabistand, der formidles via NGO'erne, skal drosles ned, eller skal den ikke drosles ned?
Her til sidst sagde hr. Jens Hald Madsen nærmest, at NGO'erne for 100 pct.s vedkommende skulle finansieres af folket selv, og at folket også skulle bestemme, hvad det var for nogle projekter, som skulle gennemføres.
Derfor synes jeg, jeg må bede om et klart svar på, om Danida fortsat skal yde de ca. 10 pct. af bistanden til NGO'erne, som man gør nu, eller om den procentsats skal drosles ned.
Det synes jeg faktisk er væsentligt, når hr. Jens Hald Madsen samtidig siger, at det faktisk vil forbedre kvaliteten i NGO'ernes arbejde, hvis den folkelige forankring eller mere præcist den folkelige finansiering var større, end den rent faktisk er.
Jens Hald Madsen (V), 1999-11-23:
Til Det Radikale Venstre: Lige så vel som vi ikke mener, det er et mål i sig selv at give en bestemt procentdel
til bistand, mener vi heller ikke, det er et mål i sig selv at skære ned.
Men jeg vil gerne have mig frabedt, at det skal være Det Radikale Venstre og andre, der skal vurdere for os, hvordan kvaliteten er.
Det kan vi godt gøre selv.
Til Socialdemokratiet: Det er rigtigt, at der har været undersøgelser af NGO'erne, og den viste, at der var en utrolig manglende koordination blandt NGO'erne.
Den satte også spørgsmålstegn ved den folkelige opbakning.
Det leder mig så over til SF: Hvis vi tager f.eks. Ibis, er Ibis, så vidt jeg er orienteret, 100 pct. statsfinansieret, og min pointe er, at jeg synes, det er problematisk, at det, som jeg troede skulle være folkelige organisationer, som udspringer fra græsrødderne, skal finansieres 100 pct. af staten.
Så er det dét, jeg kalder for »Gongoer«, for så er de fuldt ud afhængige af staten og ingen andre, og så bliver pengene væk.
Hvis SF kan dokumentere, at alle de bistandsmidler, vi har givet, er gået direkte til dem, som skulle have dem og
ikke til en tilfældig diktator,
vil jeg gerne se det.
Det ville da være flot.
Med hensyn til kvalitet og det, at NGO'erne har manglende folkelig opbakning, vil jeg sige til Kristeligt Folkeparti, at der bliver lavet en masse gode projekter af NGO'erne.
Men jeg vil også sige, at som udgangspunkt vil det være bedst, at det kommer fra folket selv, hvilke ønsker man har om at lave projekter, og at det ikke var sådan, at de fik nogle penge fra staten og så gik i gang med at løse en opgave.
Det tror jeg godt kan gå ud over kvaliteten.
Søren Søndergaard (EL), 1999-11-23:
Kvantitet er ikke et mål i sig selv, det er jo klart.
Men det er jo også oplagt - og det må hr. Jens Hald Madsen erkende - at flere penge til noget, der er af kvalitet, giver et bedre resultat end færre penge til noget, der er af kvalitet.
Venstres snak om mere kvalitet dækker jo over Venstres ønske om mindre kvantitet.
Venstres ordfører.
Milliarder rullede hen over bordet, 2,5 mia. kr. mere til politiet og tusinder af nye betjente og hvad som
Der blev ikke sparet på noget, men så var der lige det enkle lille problem: Hvordan skulle alt det finansieres?
Og hvad skete der så? Så gik Venstres ordfører uden for forhandlingslokalet og meddelte den undrende presse: Pengene skal findes gennem nedskæringer på ulandsbistanden.
Det var det svar, der blev givet, og derfor er det jo rimeligt, at de spørgsmål bliver stillet her i dag.
Venstres ønske om at diskutere kvalitet dækker over, at man vil have sat ulandsbistanden ned.
Claus Larsen-Jensen (S), 1999-11-23:
Og så vil jeg i øvrigt oplyse, at Ibis er jo ikke 100 pct. statsfinansieret og historisk set heller ikke oprettet af staten.
Det kan godt være, der er et stort statligt inflow, men det er anden sag.
Jeg skal måske også gøre opmærksom på her, at den INTRAC-undersøgelse, der er lavet af NGO'erne, meget tydeligt viser, at NGO'erne sådan set er ret gode til at gavne folk i udviklingslandene.
Jeg kan af tidsmæssige årsager ikke gennemgå det hele, men der står f.eks. som resultat af undersøgelsen, at NGO'erne ikke er gode nok til at opsamle erfaringer og dermed heller ikke gode nok til at demonstrere en langvarig nyttevirkning, selv om den faktisk er der.
Det vil sige, at vi netop skal styrke vores egen måde at evaluere tingene på for alle bistandsformerne, så vi kan lære noget nyt og finde ud af, hvordan vi kan blive bedre på de områder, hvor vi ikke er gode nok.
Synes hr. Jens Hald Madsen ikke, det er en god idé?
Jens Hald Madsen (V), 1999-11-23:
Til Kristeligt Folkeparti: Vi har absolut ikke sagt noget om, at NGO-bistanden skal drosles ned.
Men det er meget interessant, at Kristeligt Folkeparti må have en dårlig hukommelse.
Da NGO'erne blev kritiseret med hensyn til den folkelige opbakning, gik Kristeligt Folkeparti ud sammen med Venstre og sagde, at det kunne godt være, man skulle til at stille nogle krav til NGO'erne.
Det sagde Kristeligt Folkeparti, og derfor siger jeg blot: Vi har ikke sagt noget om, at NGO'erne skal være 100 pct. finansieret af folket.
Vi har bare sagt, at vi mener, det er forkert, at de er 100 pct. finansieret af staten, og derfor kan jeg ikke forstå, at det er blevet en så unuanceret debat om, hvad Venstre mener om NGO'er. Jeg har pointeret i min tale, at jeg roser NGO'erne for deres arbejde, og jeg synes faktisk, de laver et ualmindelig flot stykke arbejde.
Men det betyder vel ikke, at jeg ikke kan stille mig kritisk over for den måde, rammerne er stillet op på.
Denne debat kører på kvalitet, og jeg mener faktisk, der ligger det i kvalitet, at når man har nogle NGO'er, må man vel også kræve af dem, at de har folkelig opbakning, og når vi har så mange NGO'er, som vi har, burde de faktisk også koordinere og samarbejde lidt mere, end de gør. Jeg har hørt NGO'er, som kræver, at Folketingets partier forbedrer samarbejdet og koordinationen.
Jeg må også indrømme, at når jeg har været ude og se, hvordan der i samme lokale kan sidde mange NGO-organisationer, som aldrig har mødt hinanden på trods af, at de har været dernede i flere år, er jeg blevet dybt forundret, og jeg er også dybt forundret, når NGO'er laver præcis de samme projekter uden at udveksle erfaringer.
Det er jo det, der skaber kvalitet, og derfor mener jeg, der mange ting, som kunne gøres bedre inden
for NGO-området.
Margrete Auken (SF), 1999-11-23:
Jeg kan ikke huske, om hr. Jens Hald Madsen har ret i, at Kristeligt Folkeparti også var hurtigt ude med den pressemeddelelse, lige så snart den rapport var kommet frem.
Men hr. Jens Hald Madsen var det i hvert fald uden overhovedet at ane, hvad der stod i den, og det var der nogle af os der noterede, fordi der kun havde været Politikens noget misvisende presseomtale, så man troede, rapporten var en sønderlemmende kritik af NGO'erne, og det viste sig jo altså, at det var den ikke.
Men det kan da godt være, Kristeligt Folkeparti var med på den and, som hr. Jens Hald Madsen løb i spidsen med. Så vil jeg lige sige, at jeg er enig med hr. Jens Hald Madsen i, at vi skal diskutere, om der er faldet penge af til tilfældige diktatorer.
Jeg tror nu ikke specielt, det er vore bistandsmidler, der er havnet dér.
Der er havnet nogle investeringsmidler, men en meget væsentlig del af gældsbyrden hænger sammen med, at man har holdt hånden over diktatorer osv., som efterfølgende har puttet pengene i schweiziske banker, og hvad ved jeg.
Det synes jeg er en god diskussion at få Venstre med i, men det er ikke noget, vi har kunnet påvise i vore evalueringer, at bistandsmidlerne er rendt den vej.
Så lige til sidst
: Jeg synes, man skal være meget forsigtig med kritikken af de organisationer, før man kan dokumentere, at man ved lidt mere om dem.
Det er der hele vejen rundt, og det er noget, vi skal have gjort noget ved, men det er ikke specielt et spørgsmål om, at NGO'erne ikke samarbejder.
Ja, højtiden vokser med dagen, må man sige, og det bliver værre og værre med løsagtigheden. Nu holder vi alle sammen fast i, at Venstre har givet tilsagn for at stemme for 1 pct.
Det synes jeg vi skal holde fast ved, og det synes jeg er en sensation, som i de øvrige forhandlinger, vi har kørende omkring os, er værd at bemærke.
Det står altså fast, og de andre ting synes jeg vi skal gå elskeligt hen over i stilhed.
Så var der et par beskyldninger, som jeg synes, vi skal have fat i, og den ene er den, som også lige blev nævnt: Hr. Jens Hald Madsen sagde, at der var penge, der var blevet væk, sådan som de senere undersøgelser, vi har haft, har vist.
Jeg vil godt lige høre, hvad det er for nogle penge, der er blevet væk.
Det er altså ikke kun mig, der har hørt, at det var det, der blev sagt, og hvad er det for nogle bistandspenge, vi sådan har gået og klattet med uden at ane, hvor de er blevet af?
Det andet er igen det med, at NGO'erne skal have folkelig opbakning.
Hvad ligger der i, at de skal have
folkelig opbakning?
Lægger Venstre op til, at vi skal have den meget usmagelige konkurrence om, hvem der først kommer ud med tv til de fattige, så man kan se, at her der er sandelig noget at give penge til?
Jeg synes, det er betænkeligt, hvis vore højtkvalificerede NGO'ere pludselig skal begynde at være tvunget til at forfalde til at kunne præstere ordentlig folkelig opbakning, fordi de er først på pletten.
Søren Søndergaard (EL), 1999-11-23:
Jeg synes, det var en spændende tanke, Venstres ordfører var inde på med hensyn til forudsætningen for at få ulandsbistand - altså at forudsætningen for, at regeringer og ikke de fattigste kan få ulandsbistand,
er, at de pågældende regeringer og lande viser respekt for FN
Så må jeg nok erkende, at jeg blev helt rundtosset af den snak om, at kvalitet er bedre end kvantitet, osv. osv. osv., for det lød på en eller anden måde så indlysende, at jeg blev helt i tvivl.
Derfor vil jeg godt spørge Venstres ordfører, om han kan bekræfte, at det forholder sig sådan, at hvis vi snakker om kvalitet, er én procent kvalitet mere værd
end en halv procent kvalitet - altså at uanset hvor meget kvalitet vi lægger ind i det, er det trods alt bedre, at vi giver én pct. i stedet for at give en halv pct.
Jann Sjursen (KRF), 1999-11-23:
Bare denne ene bemærkning til hr. Søren Søndergaard, nemlig at der jo i forslaget til vedtagelse lægges vægt på, at udviklingsministeren én gang årligt fremlægger et evalueringsprogram for Folketinget.
Når det program bliver fremlagt, f.eks. for Folketingets Udenrigsudvalg, vil der være rig lejlighed til både for Enhedslisten, for SF, for Venstre og for den sags skyld for Kristeligt Folkeparti at diskutere, hvad det helt præcist er, vi ønsker der skal evalueres, hvilke kriterier der skal være gældende for, at vi sikrer den kvalitet i udviklingsbistanden, som jeg tror vi rent faktisk er enige om.
Det er det, der er humlen i det forslag her.
Hr. Søren Søndergaard og fru Margrete Auken vil få stor lejlighed til at diskutere det senere; det er jeg ret overbevist om.
Margrete Auken (SF), 1999-11-23:
Det er også det punkt, jeg godt vil spørge til, for nu kunne det jo ske - det ske sent, men det kunne jo ske - at regeringsmagten skiftede, og så er det jo ikke ganske uinteressant at få at vide, hvad Venstre egentlig mener, når de siger disse måske konsekvensrige ting om vore NGO'ers indsats, som jeg synes er kolossalt vigtig, bl.a. på grund af den betydning, den har for hele den danske debat.
Er det sådan, at Venstre står med en plan om, at de skal altså leve op til en række krav, der i og for sig er irrelevante for deres bistandsindsats?
Og er det fuldstændig lige meget, om det er de store eller de små, eller hvordan hænger det sammen?
Jens Hald Madsen (V), 1999-11-23:
Jeg må altså sige, at jeg mener stadig blot, at hvis vi overhovedet skal komme videre i udviklingen - og det går jeg ud fra, når vi taler om kvalitet - må vi altså også kigge kritisk på hinanden.
Og hvis man ikke kan tåle det, når vi altså ikke meget længere.
Når jeg ser nogle NGO'er, som er så optaget af et eller andet bestemt projekt, at de næsten i blinde ikke kan se de andre problemer, et modtagerland har, ryster jeg på hovedet.
Jeg ryster også på hovedet, når et modtagerland, som har nogle helt fundamentale basale behov, som de beder om at få opfyldt, må høre nogle NGO'er sige: Jamen det interesserer os ikke at lave det.
Det, vi interesserer os for, er det og det og det, og det er det, vi vil lave.
Færdig.
Så bliver jeg faktisk meget trist på de danske skatteborgeres vegne, for hvis man ikke lytter til modtagerlandene, så har vi den problemstilling, jeg var inde på før.
Hvor mange projekter har man ikke set, hvor idealistiske NGO'er kommer ned og bygger et projekt op, og lige så snart vedkommende forsvinder igen, braser det hele sammen om ørerne
på modtagerne, fordi man ikke havde den folkelige opbakning
Derfor mener jeg, der skal fokuseres på, hvad vi skal bruge NGO'erne til, og hvordan modtagerlandene får det optimale udbytte af vores bistand.
Det er en relevant diskussion, når vi diskuterer emnet kvalitet.
Margrete Auken (SF), 1999-11-23:
Altså, vi kan jo fuldstændig omkomme af at bedømme hinanden i alle mulige sammenhænge og af mere evaluering. Jeg havde håbet, at der havde stået, at vi skulle have haft et kvalitetsløft i evalueringen, sådan så man havde reageret relevant på den der undersøgelse, som med det der umulige ord hedder impactundersøgelsen.
Jeg er er meget tilfreds med første pind og meget tilfreds med sidste pind.
Tredje pind kan heller ingen have andet end godt at sige om.
Det er altså den der anden pind, der betyder mere.
Der står »øge evalueringsindsatsen«.
Ligger der hos forslagsstillerne et ønske om, at man også inddrager syd, sådan så det ikke bare er et spørgsmål om, hvorvidt Cowi skal have konkurrenter fra de andre lande - eller hvem det nu er, vi sætter til det: Rambøll, Carl Bro - men at vi også får sydsiden med til at evaluere, for det var noget af det, der også var spændende i impactundersøgelsen?
Jeg vil da godt spørge, om det er faldet jer ind.
Søren Søndergaard (EL), 1999-11-23:
Ja, vi er heller ikke medforslagsstillere, og derfor vil vi straks her i debatten prøve at få afklaret nogle spørgsmål, og det er så i forlængelse af fru Margrete Aukens.
Hvis man stiller krav om øget evaluering, må det vel være, fordi man mener, at det eksisterende evalueringssystem ikke er godt nok, og at det begår fejl.
Hvor er det, det eksisterende evalueringssystem har begået de fejl, der gør, at det er nødvendigt at øge evalueringen?
Jann Sjursen (KRF), 1999-11-23:
Lad mig begynde med hr. Søren Søndergaard, som sætter spørgsmålstegn ved vores kritik af det nuværende evalueringssystem:
Jeg synes, det både fremgik af min tale og i øvrigt også af det, som udviklingsministeren sagde, at vi erkender, at man til stadighed kan gøre det bedre, også når det gælder evalueringsindsatsen.
Og det er det, som er det absolut væsentlige, også i forhold til det forslag til vedtagelse, som her bliver fremsat, og den del, der vedrører fremlæggelsen af et årligt evalueringsprogram, og som gør, at Folketinget sammen med ministeren kan diskutere den samlede evalueringsindsats.
Når det så gælder spørgsmålene fra fru Margrete Auken og SF, vil jeg sige, at det, der er det helt primære, er at sikre stadig bedre evalueringer, at øge evalueringindsatsen.
Det kan man selvfølgelig læse på forskellig vis.
Det er ikke bare en kvantitativ størrelse, men først og fremmest en kvalitativt bedre evalueringsindsats, vi ønsker fra forslagsstillernes side, og som meget gerne, som fru Margrete Auken pegede på, inddrager sydsiden.
For det er jo det meget spændende, hvis man siger, at det ikke bare er danske konsulentvirksomheder, ikke bare danske politikere, ikke bare Danida selv, der sidder og vurderer, hvor god indsatsen er, men også er modtagerlandene og partnerne dér, der kan give deres bidrag til en evaluering.
Det er på den baggrund, vi i virkeligheden når meget længere med hensyn til at få fast grund under fødderne, når det gælder en fremtidig bistand.
Søren Søndergaard (EL), 1999-11-23:
Jeg må nok erkende, at jeg synes, det er et tyndt svar at sige, at evalueringerne altid kan blive bedre, for det kan de selvfølgelig.
Og hvad så?
Det kan de vel også, selv om man gør dem bedre, så kan de også blive bedre.
spørgsmålet er vel, hvor mange ressourcer man skal bruge på at evaluere.
Det er jo trods alt udviklingsbistand, der skal laves, og ikke evalueringsbistand.
Derfor håber jeg altså, at både hr. Sjursen og de øvrige ordførere prøver at præcisere lidt mere, hvad der er problemerne ved det nuværende evalueringssystem, hvad det er for nogle konkrete fejl, det giver, for det må vel være udgangspunktet for, at man ønsker den forbedring.
Margrete Auken (SF), 1999-11-23:
Jeg vil så i forlængelse af hr. Søren Søndergaards spørgsmål sige, at når man øger, betyder det i min sprogbrug, at der bliver mere, men altså hvis det betyder, at det bliver bedre, så tager jeg gerne den der sproglige belæring til mig, og så glæder jeg mig over den.
Og så vil jeg spørge i forlængelse af hr. Søren Søndergaards spørgsmål: Kan vi oversætte de kritikpunkter eller undersøgelser, der lå i evalueringsrapporten, bedre, sådan så man siger, at for så vidt som vi overhovedet skal bruge - ja, selvfølgelig skal der bruges ressourcer - men altså flere ressourcer, skal det dreje sig om, hvordan vi får et billede af disse langtidsvirkninger, også af de bløde programmer.
Hvordan ser vi den folkelige deltagelse blive en part
af det her
Altså alt det, som vi er enige om at lægge vægt på, men som man måske kan komme til at fortone, fordi det er svært at måle, og så kommer man til at satse på det, der kan måles, i stedet for.
Og så er det, vi er havnet i miseren, for pengene skal man selvfølgelig kunne aflægge regnskab for, men det vil nu være gavnligt, hvis det bliver sådan, det bliver.
Jens Hald Madsen (V), 1999-11-23:
Netop som CD er inde på, skal vi lade være med at fokusere på procenten og i stedet fokusere på målsætningen om, hvad vi egentlig vil lave.
Det, det handler om, er, hvad vi får for vores penge, og derfor synes jeg, at man skal diskutere indholdet af de projekter i stedet for sige, at nu skal vi have brændt de her penge af, uanset til hvad.
Til Kristeligt Folkeparti: Det er da klart, at for den enkelte fattige kan det måske være svært at forstå, at det, som det pågældende styre foretager sig, kan få konsekvenser.
Tværtimod har jeg rost dem, og jeg har blot sagt - og det er så også et svar til SF - at jeg vil godt stille betingelser til NGO'erne, for jeg går ud fra, at de kommer fra en folkelig græsrodsbevægelse og har folkelig opbakning.
Jeg synes, det ville være klædeligt, at når en NGO-organisation kommer og søger om penge, er det med udgangspunkt i, at den også har en folkelig opbakning, men ikke at den skal have 100 pct. statsfinansiering.
For mig at se er der opblomstret nogle NGO'er mere på grund af, at vi bruger så mange penge på ulandsbistand, end som udtryk for, at der er folkelig opbakning til dem.
Jann Sjursen (KRF), 1999-11-23:
Altså, jeg synes på sin vis, det begynder at blive lidt barokt: som om SF og Enhedslisten bare vil hælde penge ud til ulandsbistand uden at foretage nogen som helst form for evaluering og vurdering af den bistand, som vi rent faktisk giver.
Skulle vi ikke tage og sige, at så er det dog en væsentlig opgave i sig selv, for at sikre en god udnyttelse af de midler til gavn for de fattigste, at vi til stadighed forbedrer evalueringsindsatsen, forbedrer
f.eks. det output-indikatorsystem, som er under opbygning i Danida
Jeg synes helt ærligt, at SF og Enhedslisten skyder noget ved siden af med hensyn til de bemærkninger, de er kommet med her indledningsvis.
Søren Søndergaard (EL), 1999-11-23:
Jeg kan berolige hr. Jann Sjursen med, at vores forslag ikke som modspil til det her vil være, at vi skal afskaffe enhver form for evaluering, men der skal vel være en begrundelse for at have mere, og det er jo det, der ligger i det her forslag.
Er det kvantiteten eller det kvalitative, der skal evalueres?
Det er det spørgsmål, som rejser sig, og derfor vil vi stadig væk bede ikke bare hr. Jann Sjursen, men også
de efterfølgende ordførere om at komme med nogle bud på, hvad problemet i den nuværende evaluering har været.