runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ole Stavad (S), 2006-04-06:
Det svar vil jeg godt takke for, for det betyder jo, som jeg hører det, en betydelig mere imødekommende holdning end den, der er i bemærkningerne fra ministeriet til høringssvarene, nemlig at der lægges op til, at man får løst det her problem, og at det jo også er en yderligere begrænsning af det kommunale selvstyre, sådan som det er formuleret i lovforslaget.
Når man så samtidig kan sidde tilbage med en stærk bekymring for, at det kan begrænse en positiv udvikling i de kommuner, det går godt i, så må der være mange gode, saglige grunde til, at vi i fællesskab kan blive enige om at få ændret den regel, inden det her lovforslag vedtages.
Det er det, jeg hører at De Radikale meget gerne vil sammen med os andre og sammen med De Konservative, og så må vi vel kunne få Venstre og Dansk Folkeparti på plads, sådan at vi kan få en fornuftig løsning her.
Vi er selvfølgelig helt enige i, at kommunerne har det svært og gennem en udligningsordning skal have ordentlige, rimelige vilkår.
Men jeg tror også, vi er enige om, at også vækstkommuner skal have et godt afsæt for fortsat vækst.
Der sagde den konservative ordfører, hr. Christian Wedell-Neergaard, nogle ting, hvor han signalerede åbenhed over for at lave noget om, hvilket jeg godt ville spørge den radikale ordfører om ikke han er enig i, nemlig at give mulighed for, at vækstkommunerne kan selvbudgettere.
For hvis man er inde i en massiv vækst, er der også udgifter til børnepasning, investeringer osv., og derfor kan man komme i en frygtelig klemme, hvis forslaget gennemføres, som det ligger her.
Der er jo lagt op til, at der skal efterreguleres 3 år senere, det vil sige, at det ikke som sådan er noget tab.
Derfor synes jeg, det er lidt vigtigt at høre her ved førstebehandlingen, om Det Radikale Venstre vil være med til at støtte De Konservative, og jeg vil gerne give udtryk for, at vi gerne fra socialdemokratisk side tilsvarende vil være med til at støtte, at vi får lavet den regel om, som kan være med til at begrænse vækstkommunernes muligheder for fortsat vækst, hvis ikke vi gør noget.
Pia Gjellerup (S), 2006-04-06:
Ja, så er vi inde på det sociale område, og der nævnte hr. Ole Glahn i sit ordførerindlæg afskaffelse af særordninger.
Og der ved vi jo, at hvad angår grundtakstordningen, som i øvrigt ikke er spor uigennemskuelig, den er forholdsvis kompliceret, men objektiv, så er den en meget, meget stor særordning.
Dertil kommer, at amterne ved deres blotte tilstedeværelse jo er en udligning i sig selv, og så er der den amtslige udligning.
Det synes jeg er et af de allerømmeste punkter.
Det er fuldstændig uigennemskueligt i det, der er fremlagt.
Der er ikke givet et eneste svar på det, man må frygte, at svaret ikke kan gives, og så er der ingen sikkerhed.
Ole Glahn (RV), 2006-04-06:
Jeg vil da takke for fru Pia Gjellerups spørgsmål og sige, at som jeg tilkendegav, havde vi en fornemmelse af, at der var nogle områder, hvor vi var enige på forhånd, og det er vel ingen skade til i politik, at man har et enighed om det sigte, man vil have, nemlig at sikre, at det kommunale Danmark får en større økonomisk lighed, som giver mulighed for at løse de fælles opgaver.
Det vil sige, at presset på kommunerne fra Folketingets side for at lave detailregulering alt andet lige vil være mindre.
Det er vel heller ikke forkert at sige, at vi i de her forhandlinger har været enige med forskellige partier om forskellige sager.
Men jeg har oplevet det sådan, at der f.eks. på det sociale område er nogle partier – jeg vil ikke stå her og prale af, at vi har været alene om det, fordi så havde vi nok heller ikke fået det igennem – som har stået meget stærkt på en regulering og har fået den.
I 2008 skal man se på de sociale indikatorer, der er stillet op, og det er også et område, hvor vi har været med til at sætte vores fingeraftryk, men jeg vil ikke tage æren for det alene.
Pia Gjellerup (S), 2006-04-06:
Ja, nu er det jo al ære værd at gå ind i forhandlinger og gå ud og mene, at man har sat et vældigt præg på det.
Vi andre kan jo af gode grunde ikke se det, for vi vidste ikke, hvad de, som hr. Ole Glahn forhandlede med, mente.
Det er jo det, der er historien, fordi regeringen ikke præsenterer noget udspil.
Det gør Dansk Folkeparti heller ikke, men man tilkendegav over for os, at regeringen ville sikre sig en aftale med Dansk Folkeparti, hvilket vi anerkendte.
Og indenrigsministeren spurgte så let tilbagelænet, sådan lidt ligesom nu: Jeg går ikke ud fra, at det er i Socialdemokratiets interesse at være involveret i disse foreløbige forhandlinger inden lovforslaget.
Så sagde vi: Nej, vi vil sådan set vældig gerne vide, hvad regeringen har som grundlæggende bud.
Og det var den venlige hyggekomsammen før jul.
Jeg vil da håbe, at hr. Ole Glahn har haft indflydelse, men det bliver jo spændende at se, om de andre partier ikke også synes, at de har haft en indflydelse.
De har altså kæmpet mod hr. Ole Glahn, kan jeg forstå.
Det bliver spændende at høre, hvad det er for nogle punkter, som Det Radikale Venstre har fået ind, for vi har foreløbig hørt nogle, de ikke har ansvaret for, sådan som rammen var inden da.
Og så kan vi høre, om vi andre vitterlig synes, at det var en indrømmelse, der blev givet, eller om det var noget, de også gerne ville.
Ole Glahn (RV), 2006-04-06:
Nu vil jeg gerne sige til hr. Thomas Krog, at jeg mener, at det nationaløkonomiske spiller en vigtig rolle i denne sammenhæng.
Og det er sådan, at når vi har accepteret det her som et grundlag og egentlig også synes, at det er fornuftigt, så er det, fordi vi ikke skal have eksplosioner i denne sammenhæng.
Og jeg mener, at det ville have været meget vanskeligt, som jeg sagde tidligere, at komme igennem med en udligningsprocent på 58, hvis vi skulle have stået med kommuner, der så skulle skære meget i serviceniveauet.
Jeg mener faktisk, at denne ordning giver i begge ender.
De kommuner, der skal aflevere, kan bevare noget af det høje serviceniveau, de skal kun skære med 0,2 pct. af beskatningsgrundlaget.
Og de kommuner, der får, kan udvide med 0,2 pct. af beskatningsgrundlaget.
Jeg finder, at det er en fornuftig måde at gøre det på.
Thomas Krog (SF), 2006-04-06:
Jeg synes, det er det bedste af de svar, vi har fået fra den radikale ordfører: en vis form for undskyldning for, at der er nogle ting, der så ligger fast, og som man i det mindste fralægger sig ansvaret for.
Men med hensyn til at kagen så er blevet mindre, synes jeg da, at det er oplagt, at man, når man pålægger nogle kommuner at sætte skatten ned, så siger til nogle andre kommuner, at de har mulighed for at sætte skatten op.
Man kan nok ikke forvente, at alle kommuner udnytter råderummet til at sætte skatten op fuldt ud.
Men problemet er, at så bliver den samlede kage mindre, uagtet at de kommunalpolitikere, som sidder i kommunerne, og de borgere, som er derude, jo faktisk har nogle andre ønsker eller i hvert fald muligvis har nogle andre ønsker, men dem hører man jo ikke.
Er det ikke at benægte, at der faktisk er nogle mennesker derude, som gerne vil have lov til selv at vælge mellem service og hvor høj skatten skal være?
Ole Glahn (RV), 2006-04-06:
Der bliver altså en udvidelse af rammen på disse 0,2 pct. af beskatningsgrundlaget.
Der må man øge servicen.
Når jeg fremhæver det, så er det ikke, fordi jeg bruger det som nogen undskyldning, jeg bruger det som en oplysning; en oplysning, som også gælder de kommuner, der er utilfredse med det, og som man har henvist til under debatten.
De har ikke læst den aftale, der var lavet, og grundlaget for den.
Det har været helt klart hele tiden, at 0,2 pct. af beskatningsgrundlaget var, hvad man accepterede måtte flytte sig.
Og det har vi også accepteret.
For man må også sige, at der jo også findes en nationaløkonomisk ansvarlighed, og i Det Radikale Venstre har vi jo ikke sådan været uvante med at påtage os den nationaløkonomiske ansvarlighed.
Og vi er jo heller ikke interesserede i, at det eksploderer voldsomt på udgiftssiden.
Vi synes, at vi har nået et rigtig flot resultat, fordi vi også på længere sigt har sikret, at de kommuner, der har et lavt beskatningsgrundlag pr. indbygger, bliver kompenseret, hvis der er tendenser til, at de ellers ville sakke endnu længere bagud.
Det har vi sikret med trappemodellen, så jeg mener stadig væk, det er en rigtig god model, vi har lavet.
Thomas Krog (SF), 2006-04-06:
Jeg ved ikke, om jeg skal forstå det sidste, hr. Ole Glahn siger, som en undskyldning eller i hvert fald som en indrømmelse af, at den del af aftalen ikke er god.
De gange, hvor jeg sammen med andre har påpeget, at der er problemer med den kommunale økonomi; der er nedskæringer på børnepasning og på den forebyggende indsats; der er nedskæringer på indsatsen over for handicappede; nedskæringer af ældreplejen, på kultur- og miljøområdet osv. osv., jamen så plejer De Radikale at stå ved siden af og sige: Det er også rigtigt, vi har nogle problemer med den kommunale økonomi, det er simpelt hen ikke godt nok, som det er, derude.
Nu indgår man så en aftale, hvor den samlede pulje til kommunal service bliver mindre.
Er det ikke et voldsomt problem, når De Radikale jo i øvrigt har den holdning til den kommunale økonomi, som jeg har hørt andre gange, og er det så ikke forkert fuldstændig at lukke øjnene og sige, at man bare kan sætte skatten op i 2008?
Jens Peter Vernersen (S), 2006-04-06:
Dette skal måske endda kun være en enkelt kort bemærkning, men jeg forstår, hr. Nødgaard mener, at det ligefrem er genialt, hvad der ligger her i forslaget om kommunernes budgettering.
Har det slet ikke slået hr. Nødgaard, at kommunerne slet ikke deler det synspunkt, og at Kommunernes Landsforening i deres høringsskrivelse mener, at det her bestemt ikke er genialt?
Det er faktisk det modsatte, og de er faktisk meget utilfredse med det.
Der er jo også en betydelig forskel på hr. Nødgaards synspunkt og det, som hr. Leif Mikkelsen gav udtryk for, som var, at hvis det var problemet, så måtte man kigge på det, men det får vi måske et svar på?
Erling Bonnesen (V), 2006-04-06:
Nu har SF jo fra starten valgt at stille sig udenfor og ikke få indflydelse på tingene og alene ligesom hengive sig til gold kritik på området.
Derfor kan det ikke rigtig undre, at ordføreren starter med at kritisere.
Men så kom det alligevel sådan lidt frem, da man kom halvvejs ind i ordførertalen, at der også var nogle gode ting i det her.
Er slutresultatet så ikke, at det specielt for SF er meget ærgerligt ikke at være med her?
Man er jo netop med i udligningsreformen for at starte på en proces, hvor man flytter nogle penge fra ressourcestærke kommuner til knap så ressourcestærke kommuner, så kommunerne bedre kan få løst også de sociale opgaver, som nu bliver flyttet ud i kommunerne.
Ærgrer det ikke SF, at man ikke ligesom prøver at være med til at få lidt indflydelse på det?
Thomas Krog (SF), 2006-04-06:
Jeg er ikke flov over at sige, at der faktisk er nogle ting i det her, der er positive.
Venstres ordførers reaktion var, sådan som jeg egentlig oplever det ret tit i den her sal, at sige: Jamen hvorfor er man så ikke med, hvis der er noget, der er godt?
Dertil vil jeg sige, at der jo faktisk er to muligheder.
Der er altså også den mulighed at sige, at det ikke er enten det her, der ligger, eller ingenting.
I SF har vi en række forslag til, hvordan man skal gøre tingene bedre.
Jeg synes også, vi har prøvet på at sige nogle af de ting.
Jeg kan også se det, idet det trods alt står i KL's høringssvar.
Men det, at man faktisk laver en ramme, som skævvrides på grund af det her skattestop, er et fuldstændig centralt punkt.
I SF ønsker vi ikke færre penge til service i kommunerne, vi ønsker faktisk flere, og det er et af de steder, kæden hopper fuldstændig af.
Erling Bonnesen (V), 2006-04-06:
Nu skal vi lige skille tingene ad.
Vil ordføreren ikke bekræfte, at budgetterne aldrig før har været så store, som de er nu, og at skattestoppet ikke forhindrer, at der stadig er flere penge til rådighed, i kraft af at indkomsterne stiger?
Så det er den ene side af sagen.
Det forhindrer jo netop ikke det sociale sigte, altså at man giver nogle bedre muligheder og et bedre grundlag for også at løse de sociale opgaver.
Ole Stavad (S), 2006-04-06:
Jeg havde forestillet mig, at hvis udviklingen vender, kunne udligningen måske gå begge veje, for det ville give en vis balance i tingene.
Det andet spørgsmål, som jeg nok skal skynde mig med, er det spørgsmål, hr. Christian Wedell-Neergaard tog op, og som kommunerne også har været meget optaget af, nemlig muligheden for selvbudgettering i de kommuner, der har god vækst.
Det er ikke mindst begrundet i, at kommuner, der har høj vækst, også vil få øgede udgifter, som kan være med til at forhindre, at væksten kan fortsætte fremover.
Jeg har godt set svaret, hvor der nævnes mulighed for lån osv., men jeg synes ikke, der er nogen saglig begrundelse for, at man skal låne sine egne penge og betale renter det ene sted og også har renter et andet sted.
Skulle vi ikke lave en løsning, som kommunerne ville være glade for, og som jeg også mener er dybt saglig?
Med den model, der er lagt frem, vil de ganske vist få den med forsinkelse, men den er forrentet, og de kan i øvrigt være rolige for, at de ikke risikerer at være for overoptimistiske med hensyn til væksten, så de kommer i den situation, at de indtægter, de har taget hjem, viser sig at være for store, så de skal lave en negativ regulering.
Det er jo det positive i vores model, at risikoen for en negativ regulering undgås, så derfor er det også pragmatisk set med kommuneøkonomiske øjne et godt forslag, der er lagt frem.
Nu er det jo ikke likviditetsproblemer, der aktuelt præger primærkommunerne, vil jeg gerne sige, men hvis de skulle komme i en likviditetsklemme, har vi også anvist en vej til, hvordan problemet kan løses.
Jeg har noteret mig, at der er en stærk principiel modstand, og det er også derfor, jeg har skrevet i høringsnotatet, at vi vil overveje, om vi i stedet skal vende tilbage til det nuværende system.
Det vil vi drøfte med forligspartierne, mens processen kører i Folketinget.
... er ministeren parat til at ændre den?
Ole Stavad (S), 2006-04-06:
Jeg tror, det ville tjene os alle sammen, hvis vi vendte tilbage til udgiftsudligningen inden for en ramme, hvor vi kan snakke lidt bedre sammen, for der er meget teknik i det her.
Men jeg ville godt stille et spørgsmål til ministeren, uden at jeg dermed håber at blive anset for at være mavesur: Vil ministeren – om ikke andet af principielle grunde – sikre, at den indbyggede dynamik vil bevirke, at hvis der kommer vækst i hovedstadsområdet, kan landsudligningen på indkomstsiden øges og gå begge veje?
Ikke fordi jeg har nogen tro på og slet, slet ikke noget håb om, at væksten skal vende og gå nedad, men jeg ved, at det principielt giver nogle dumme diskussioner, og derfor synes jeg, ministeren skulle overveje at rette det, som jeg tror er en fejl, fordi man har sagt: Jamen selvfølgelig fortsætter væksten i hovedstaden.
Det er det ene spørgsmål.
Det andet spørgsmål er angående det, hr. Christian Wedell-Neergaard tog op i forbindelse med selvbudgettering ...
Thomas Krog (SF), 2006-04-06:
Jeg var lige ved at sige øv, for jeg troede faktisk, at ministeren mente det, ministeren sagde om, at det kan de bare gøre.
Men det kan de altså ikke bare gøre, og så undrer jeg mig altså over, at ministeren snakker om, at det skal være en målsætning, at den lokale skatteprocent afspejler den lokale prioritering, for det er jo lige præcis det, der ikke er mulighed for.
Det er jo netop sådan, at denne model fastlægger prioriteten.
Det kan godt være, at Frederikshavn Kommune socialt set har brug for 100 mio. kr. i udligning, men de får kun mulighed for at bruge en femtedel af dem på service, for flertallet bag reformen prioriterer resten til skattelettelser.
Er det ikke en klar centralisering?
Er det ikke at sætte det kommunale selvstyre fuldstændig ud af spil?
Den ene er at overflytte 20 plus 20 plus 20 plus 20 plus 20 mio. kr. over en 5-årig periode, og de penge kan omsættes i forbrug, men spejlbilledet ville jo være, at andre kommuner skulle tilpasse deres udgifter med 20 plus 20 plus 20 plus 20 plus 20 mio. kr.
Det, vi gør her, er sådan set meget mere dynamisk og virker meget hurtigere.
Princippet er, at vi flytter alle 100 mio. kr. på én gang og skaber frihed for, hvor stor en del af de 100 mio. kr., der skal omsættes i skattelettelser henholdsvis service i gevinstkommunen, og hvor stor en del af de 100 mio. kr., der skal omsættes i højere skat henholdsvis tilpasning af udgifterne i tabskommunen.
Den frihed kommer fra og med 2008, men i 2007 styrer vi det, så det matcher det, vi hele tiden har lovet, nemlig at der skal ske en tilpasning på 0,2 procentpoint.
Jeg vil godt starte der, hvor ministeren sluttede.
Det kan man jo bare gøre, sagde ministeren.
Er det en garanti for, at Frederikshavn Kommune – hvis nu den er eksemplet – i 2008 og 2009, eller hvornår de nu får lyst til det, hvornår borgerne ønsker det, og hvornår lokalpolitikerne ønsker det, kan vælge at bruge nogle af pengene til serviceforbedringer frem for til skattelettelser?
Flertallet i byrådet siger jo faktisk, at der socialt set er behov for det i Frederikshavn, befolkningen ønsker det, og er det rigtigt forstået, at de bare kan gøre det, sådan som ministeren siger?
Det er et glimrende system, og hvis man kigger i bakspejlet, har det fungeret ganske glimrende de senere år.
Under det kommunale skattestop er der kommuner, der har sat skatten op, og der er kommuner, der har sat skatten ned.
Sådan har det været historisk, og sådan vil det sikkert også blive i fremtiden.
Men hvis man ønsker alt muligt andet, er det jo en indrømmelse af, at man sådan set er ligeglad, selv om de kommunale skatter bare stiger under et.
Thomas Krog (SF), 2006-04-06:
Jeg kan bekræfte, at der udeomkring i kommuner og amter i de her år foregår en lang, lang række nedskæringer.
Der er nedskæringer på handicapområdet, der er nedskæringer på kulturområdet, og der er nedskæringer på børneområdet.
Der er også en lang række steder, hvor man hæver priserne på madlavning til handicappede, på den kollektive trafik osv. osv.
Jeg kan bekræfte, at det er det billede, som tegner sig udeomkring i kommunerne, og at det derfor burde være derude, hvor man sidder med problemerne, at man faktisk også har mulighed for at vælge mellem, om man vil bruge pengene på at sætte skatten ned, eller om man vil bruge dem på den service, som borgerne står hver dag nede foran rådhuset og råber på.
Poul Nødgaard (DF), 2006-04-06:
Nu tror jeg ikke, hr. Vernersen hørte rigtigt efter.
Jeg sagde, at det, der lægges op til, synes jeg personligt er et genialt system, men vi er jo fire partier om den her udligningsreform, og der har da været fremført ønsker om, at vi skulle tage ad notam, hvad KL har fremført.
Det er jo klart, at hvis forligskredsen omkring den her lov snakker sammen nu mellem alle de her mange behandlinger, der skal være i Folketinget, så finder vi også ud af det.
Men det kunne jo godt være – det siger jeg sådan helt på egne vegne – at man i KL måske ikke helt hundrede procent har gjort sig klart, hvor genialt lovforslaget er, og det er det, jeg gerne vil prøve at fremhæve også i de forhandlinger, vi skal have med de politiske partier.
Vi skal også tale en ekstra gang med KL omkring høringssvaret.
Prøv nu at lægge mærke til, at genialiteten består i, at det er staten, der siger, hvad udskrivningsgrundlaget er, og de kommuner, der har fået for meget, får lov at beholde det, når året er gået, hvorimod de, der vil få ekstra ud af det, får det udbetalt, og de, der har fået for meget udbetalt – nu skal jeg se at få det sagt rigtigt – får lov at beholde det.
Det er om det, jeg har tilladt mig at bruge ordet genialt, og jeg har også tænkt mig at tale med folk i KL omkring det her, for jeg tror, der kan foreligge en misforståelse, og det er den, jeg gerne vil have rettet op på.
Der var faktisk ikke noget spørgsmål, det var nærmere en konstatering, men derfor kan jeg godt sige et par ord alligevel.
Jeg fastholder, hvad jeg har sagt, men jeg fastholder også, at det her muligvis bliver ændret, og det vil Dansk Folkeparti selvfølgelig gå ind for, hvis de fire partier omkring udligningsreformen er enige om det.
Men jeg synes da nok, det var værd at tage en ekstra snak med KL omkring det.
Vi får se, hvad der sker.
Jeg er helt fortrøstningsfuld over for, at vi finder en fornuftig løsning på sagen.
Ole Stavad (S), 2006-04-06:
Jeg oplevede slet ikke hr. Poul Nødgaard som polemisk, men jeg vil godt spørge, hvorfor det element, som hr. Poul Nødgaard er glad for, er indføjet om dækningsafgiften, der åbner en lokal mulighed for, at man kan ændre på dækningsafgiften i de nye sammenlagte kommuner ved at lægge vægten over på grundskylden eller på indkomstskatten.
Hvis man tager som udgangspunkt, at man respekterer den økonomiske ramme,
hvor er så argumentet imod at lade de lokale folkevalgte, der skal stå til ansvar over for borgerne ved næste valg, tage ansvaret for, hvordan man inden for gældende rammer vil fordele indkomsterne, man kan opnå fra dækningsafgift, grundskyld og indkomstskat?
Det ville altså svare til det, som hr. Poul Nødgaard var så glad for med hensyn til dækningsafgiften.
Jeg vil spørge hr. Poul Nødgaard: Hvorfor kan vi ikke lave en generel regel der?
Poul Nødgaard (DF), 2006-04-06:
Man kan sige om det her lovforslag, at det er et ganske nødvendigt lovforslag.
Man kan ikke sætte dem op i rækkefølge, men jeg anser det for et af de allerallervigtigste af de mange lovforslag, vi nu skal gennemføre, fordi det er det, der sætter det nye kommunale Danmark i gang den 1. januar 2007.
Jeg tror også, at kommunalbestyrelser – sammenlægningsudvalg hedder det rundtomkring – står og glæder sig til, at vi inden grundlovsdag får vedtaget alle de her love, så de ved præcist, på hvilket grundlag de skal starte op i 2007.
Hvis man nu lader være at sætte sagen alt for meget på spidsen, så er der i realiteten tale om, at man, hvis man ser det skema, der er herinde, simpelt hen tager grundskylden.
Jeg så på min egen kommune, som har 12,2 i grundskyldspromille, og hvis den er overført, så er der 10 fra staten, og så bliver det 22,2.
Jeg vil give hr. Ole Stavad lidt ret, for jeg ved ikke, hvorfor man er kørt så meget ud i millimetersystemet.
Men lad det ligge.
Det er jo en detalje, der næsten ikke er værd at beskæftige sig med.
Med hensyn til udskrivningsprocenterne synes jeg også, at det system, der er lagt op til her, er fint, hvor man jo har beregnet det, går jeg ud fra, for der ligger nogle beregninger.
Det er jo lidt forskelligt, og når man tager de 8 pct. i sundhedsbidrag fra den amtskommunale skatteprocent, så er der cirka de der 4 pct. tilbage.
Jeg kan se, at nogle kommuner har fået lidt mere end 4 pct., andre noget under pct. 4, og det er klart, at det jo er en vurdering af, hvilke opgaver der overgår fra amterne.
Det er meget forskelligt fra kommune til kommune.
Så der tror jeg at man har gjort sig de ihærdigste anstrengelser.
Jeg vil også godt lige nævne lidt om dækningsafgiften.
Jeg synes, det er en meget fornuftig paragraf.
Den er ikke rigtig blevet omtalt af nogen, men der, hvor man har dækningsafgift i en kommune og bliver sammenlagt med to, der ikke har det, åbner loven her mulighed for, at man kan sige, at så vil vi slet ikke have dækningsafgift i den nye storkommune.
Det vil være et godt signal, synes jeg personligt, at sende ud til erhvervslivet, og så kan man justere de satser, der står på både grundskyldspromille og udskrivningsprocent, så det giver det samme provenu, som man mister i dækningsafgift for den kommune, der eventuelt havde dækningsafgiften.
Det har han jo lov at have sin mening om, men han sagde så også noget samtidig.
I indledningen af ordførertalen lyttede jeg meget spændt på det om, at det var nødvendigt at starte et eller andet, når vi begyndte i 2007.
Men det var bare ikke lige det her, hr. Ole Stavad ville have startet med, men det kunne jo være spændende, om den socialdemokratiske ordfører, der har mange års erfaring her i Tinget, havde fortalt Tinget lidt mere om, hvad det egentlig var, han så mente Socialdemokratiet ville sætte i stedet for det her.
Det synes jeg vi fik meget lidt at vide om.
Men det var bare en polemisk bemærkning lige ned i øjnene på hr. Ole Stavad.
Jeg siger, at vi naturligvis støtter det her forslag helhjertet.