Morten Helveg Petersen (RV), 2006-09-07:
Regeringens forslag til finanslov er præget af de aftaler, der blev indgået før sommer, og det gør finansloven forholdsvis forudsigelig.
Men alligevel er finansloven udtryk for nogle fundamentale politiske værdier, for nogle politiske valg, som regeringen har foretaget; nogle af valgene i samarbejde med andre politiske partier og andre af valgene på egen hånd eller måske ligefrem med ført hånd af Dansk Folkeparti.
Jeg ser i hvert fald tre principielle temaer.
For det første afvejningen mellem den korte og den lange sigt, for det andet balancen mellem det centrale og det decentrale, og for det tredje det åbne over for det lukkede samfund.
Et af valgene er mellem den korte og den lange sigt.
Med velfærdsaftalerne skal regeringen have ros for at erkende, at det trods alt er nødvendigt at kigge længere end bare til næsetippen.
Men Det Radikale Venstre mener ikke, at velfærdsaftalerne er endestationen, endsige en mundkurv i forhold til de store udfordringer, Danmark står over for.
Nye befolkningsprognoser udfordrer os med hensyn til at gøre dansk økonomi holdbar på lang sigt, og vi har store udfordringer på kort sigt, hvor økonomien går godt, og hvor både private virksomheder så vel som den offentlige sektor skriger på arbejdskraft.
Det mener vi ikke at regeringens udspil til finanslov forholder sig tilstrækkeligt til.
Derfor peger vi på en skattereform, der er bydende nødvendig for at sikre, at der er tilstrækkeligt med hænder på arbejdsmarkedet.
Vi fremlægger et konkret forslag, hvor skatten sænkes på arbejde, så det bedre kan betale sig at arbejde, og endnu flere mennesker kan komme ud på arbejdsmarkedet.
Vi vil gerne diskutere med regeringen, hvordan en sådan reform kan indrettes, så ingen taber på det, og betragter faktisk vores udspil som en hjælpende hånd til regeringen, der ellers synes at være midt i en meget spændende diskussion med sig selv om skat.
Regeringens interne skattediskussion har indimellem mindet om et afsnit af komedieserien »Skum«.
Statsministeren kalder skattelettelser for ryggesløse.
Økonomi- og erhvervsministeren mener, der godt kan gennemføres skattelettelser.
Det gør skatteministeren også.
Fru Charlotte Dyremose er et hestehoved foran alle andre i kampen for skattelettelser, mens hr. Jens Rohde mener, at det er ham, der lægger linjen frem for hr. Peter Christensen, der godt mener, at der er plads til skattelettelser.
Forvirret?
Ja, vi venter på næste episode.
Et andet principielt tema er balancen mellem det centrale og det decentrale.
Kommunalreformen er underfinansieret, som vi har diskuteret flittigt i dag.
Derfor mener vi, at kommuneaftalerne bør genåbnes.
Det Radikale Venstre har fra første fløjt kritiseret regeringen for ikke at ville belyse de økonomiske konsekvenser af strukturreformen, og nu begynder det så at stå klart, at der er omkostninger, som kommunerne selv skal bære.
Hvis man mener det decentrale ansvar alvorligt, skal kommunerne have bedre mulighed for at prioritere selv.
Det var vel sådan set også det, der var meningen med strukturreformen, nemlig at større kommuner skulle betyde større frihedsgrader til selv at prioritere, men sådan er det bare ikke gået.
Tværtimod står den politiske kamp i stigende grad mellem dem, der vil centralisere, og dem, der vil give flere frihedsgrader.
Jeg er fristet til at sige, at igen står Dansk Folkeparti og Det Radikale Venstre som hinandens modsætninger, og det er begge parter vist også godt tilfredse med.
Og så er det, man forstår Venstres formand for KL, Erik Fabrin, der udtaler: Enten må vi smide kommunestyret ud og indføre et rent statsligt kommissærstyre, eller også må vi få redefineret forholdet mellem stat og kommune.
Det Radikale Venstre tror på mere tillid og mindre kontrol.
Spørg moderne erhvervsfolk om, hvad de mener om ledelse båret oppe af minutiøse regler, proceskrav og kontrol.
De vil tage sig til hovedet.
Vi vil give kommunerne mulighed for selv at prioritere; væk med centralisme og topstyring.
Et tredje principielt tema er balancen mellem det åbne og det lukkede samfund.
Det Radikale Venstre betragter globaliseringen som en udvikling, der er fuld af muligheder.
Vi tror på, at Danmark er langt bedre tjent med at åbne sig for omverdenen, men finder, at regeringen og Dansk Folkeparti skærmer vores land fra den store verden.
Velfærdsaftalerne havde bl.a. til formål at gøre det muligt at investere mere i forskning, udvikling og viden.
Men regeringen lægger op til at reducere andelen af frie forskningsmidler.
Det Radikale Venstre vil en anden vej og prioriterer frie midler i globaliseringspuljen, fordi forskerne i høj grad selv er de bedste til at vurdere, hvad der giver mening at forske i.
Skellet mellem dem, der vil samarbejde i en globaliseret verden, og dem, der vil isolation, udgør nutidens og morgendagens politiske skillelinje.
Kampen om det åbne eller det lukkede samfund gælder både i vores politik over for andre lande og i forhold til, hvordan vi f.eks. forholder os til indvandring på det danske arbejdsmarked.
I den forbindelse kan man ikke skelne mellem udenrigs- og indenrigspolitik.
Vi så gerne, at den såkaldte østaftale helt blev fjernet, vi så gerne, at vi fik en green card-ordning, der gjorde det endnu nemmere for folk at komme hertil og arbejde, og vi så gerne, at der blev satset mere på integration.
Et nyligt spændende initiativ var en jobbørs i København, hvor der blev formidlet hundredvis af job på bare få timer.
Vi så gerne mere af det, og det prioriterer vi gerne økonomisk i forbindelse med finansloven.
Vi vil gerne indføre engelsk som officielt andetsprog, fordi langt bedre engelskkundskaber er en forudsætning for, at Danmark kan blive et trækplaster for dygtige mennesker verden over.
Vi ønsker en garanti for, at ingen bør vente mere end 8 dage på et forretningsvisum.
Vi fatter simpelt hen ikke, hvorfor Danmark skal gå glip af store indtægter fra turister, fra forretningsfolk, der ikke kan få visum hurtigt nok.
Én ting er, at regeringen tilsyneladende praler af Europas strengeste udlændingepolitik, men når mennesker gerne vil ind i Danmark for at gøre forretning og for at være turister, så er det da absurd at sige nej.
På finansloven ser det ud til, at ulandsbistanden for første gang i en årrække vil stige.
Vi går for vores vedkommende gerne endnu videre for at nå op på 1 pct. af bruttonationalindkomsten, men med de signaler, vi hidtil har hørt fra Dansk Folkepartis side, er vi da tvivlende over for, om regeringen overhovedet får mulighed for at komme igennem med sit forslag.
På finansloven afsætter regeringen en pulje til politiet og til at bekæmpe terror.
Som vi desværre bliver påmindet om alt for ofte, er terrortruslen dybt alvorlig og alt for påtrængende.
Vi skal bekæmpe ekstremismen; terror bekæmpes ved at gå hårdt imod terrorismens ideologi, og derfor skal vi vide mere om det, der driver unge så langt fra fællesskabet, at fællesskabet bliver en fjende i sig selv.
Det Radikale Venstre ønsker, at der afsættes midler til mere forskning på området.
Der er brug for, at vi bliver klogere på sammenhængen mellem ekstremisme og terror.
Der er brug for en terrorkommission, ikke for at sylte påtrængende handling og eventuel lovgivning, men for at vi bedre kan vurdere, hvad der er reelle trusler, og hvordan disse trusler kan imødegås.
Handler vi i blinde, risikerer vi at lulle os selv ind i en falsk tryghed eller at overreagere.
Blandt de øvrige tiltag på finansloven foreslår regeringen at nedsætte forældrebetalingen i daginstitutionerne.
Det Radikale Venstre vil en anden vej.
Vi vil hellere satse på kvalitet.
Der bør være grænser for, hvor mange børn en voksen kan tage sig af i vuggestue og børnehave, ligesom vi kender det fra folkeskolen.
De institutioner, der har mest behov, bør have flest ressourcer.
Til gengæld ønsker vi fuld frihed for pædagoger og forældre til selv at indrette den enkelte institution inden for de overordnede rammer.
Vi vil også gerne gøre mere i forhold til sund kost, mere motion, udsatte børn samt introducere kunst og kultur.
Vi ønsker, at der etableres madordninger, og at personalet efteruddannes.
Vi kommer med ambitiøse forslag på miljøog energiområdet, der går videre end de forslag, vi har set fra regeringens side.
Vi deltager gerne i drøftelserne i forhold til udmøntningen af de tanker, regeringen har gjort sig på miljøområdet.
Også på kulturområdet fremlægger vi en stribe konkrete initiativer og forslag, ikke mindst til kommunale og regionale kulturaftaler, noget der trænger sig på i de diskussioner, vi har om netop kommunernes mulighed for også at prioritere kultur.
Og vi deltager gerne i forhandlinger om nye initiativer eksempelvis på filmområdet.
Vi ser frem til at deltage i forhandlingerne om den såkaldte satspulje, hvor vi vil lægge stor vægt på ikke mindst psykiatriindsatsen og udsatte børn.
Vi ved, at der er et stort behov for investeringer på trafikområdet, og vi venter spændt på, at regeringen fremlægger sit bud på, hvordan vi kan forbedre den kollektive trafik.
På fødevareområdet ønsker vi en styrket fødevarekontrol.
Nedlæggelse af stillinger i Fødevarestyrelsen har selvfølgelig konsekvenser, hvorfor der er et oplagt behov for flere midler til det område.
Tillid til kvaliteten af de fødevarer, vi putter i munden, er jo helt fundamentalt.
Det Radikale Venstre ønsker også at komme med forslag om ny teknologi, om bredbånd, såkaldte hotspots, samt ikke mindst en satsning på det, der hedder åbne standarder i den offentlige sektor.
Vi har fremlagt vores udspil til finanslov, der igen i år er fuldt finansieret og ansvarligt, og håber på at blive indbudt til forhandlinger om det kommende års finanslov.
Det er vores principielle opfattelse, at vi gerne vil af med den østaftale.
Vi er overbevist om, at det ville føre til et større arbejdsudbud, og det ville da være drøngodt for dansk økonomi, netop i den situation, vi står i her i dag.