Anne-Marie Meldgaard (S), 1998-01-14:
Ikke meget overraskende kan Socialdemokratiet tilslutte sig ministerens tale, hvorfor jeg ikke vil bruge megen tid på at gå i detaljer på de fem områder, som forslaget indeholder.
For mig at se fremgår det tydeligt af dette beslutningsforslag, at vi er i et valgår, og jeg opfatter forslaget som et forsøg på at lave et fælles valgoplæg fra Venstres og De Konservatives side og vel også sikre, at indholdet forpligter fremover.
Hvis hensigten er et forsøg fra Venstres side på at få gjort De Konservatives uddannelsespolitik stueren og mere spiselig for Folketingets øvrige partier, er meget da også nået.
Der blev bl.a. nævnt folkeskolen og ungdomsuddannelserne, og rosende ord som opstramning og effektivisering med hensyn til drejningen i retning af kvalitet i uddannelserne blev nævnt.
Så måske er det meget forståeligt, at Venstre ønsker et fælles uddannelsesoplæg med De Konservative. Ud over det må jeg konstatere, at hvis dette beslutningsforslag bliver vedtaget, er der helt klart tale om aftalebrud på langt de fleste af de uddannelsesområder, der er indgået brede politiske forlig om her i Folketinget.
Jeg vil blot nævne folkeskolen, hvor forligspartierne senest har bakket op om den forpligtende aftale, der er indgået mellem ministeren, Kommunernes Landsforening og Danmarks Lærerforening, og det ville virke dybt utroværdigt, hvis vi ikke respekterer den aftale, der er cementeret i »Folkeskolen år 2000«.
Alene af den grund kan Socialdemokratiet ikke tilslutte sig forslaget, for vi overholder selvfølgelig indgåede aftaler.
Ydermere er der her også tale om, at vi blander os i overenskomstområder, som vi som politikere bør holde os fra.
Aftaleretten skal respekteres.
Vi kan som politikere selvfølgelig tilkendegive nogle holdninger på området, men vi skal ikke trække lovforslag ned over hovedet på parterne.
Selve indholdet af beslutningsforslaget rummer mange gode hensigter, som Socialdemokratiet har stor sympati for; men der er så sandelig også dele i forslaget, vi ikke bryder os om, og jeg vil ikke stå her og sige plus og minus til en række forslag af den art.
Generelt har forslaget en tendens til, at der arbejdes hen imod et uddannelsessystem, der skal tilrettes et statskontrolleret system, som vi tidligere kendte i Østeuropa.
Det bryder vi os ikke om, og jeg tror, alle her i Tinget er enige om, at det var en fejlslagen uddannelsespolitik.
Vi ønsker i Socialdemokratiet et system, der matcher den internationale standard, der er behov for, men samtidig vil vi gerne fastholde den danske model, hvor høj faglighed og personlige kvalifikationer følges ad.
Alle stillingsannoncer i aviser tyder da også på, at det er det, der efterspørges.
Selvfølgelig er vi åbne over for at diskutere uddannelse, men vi ønsker overordnet et sammenhængende uddannelsessystem, der er gennemskueligt og skaber lige muligheder for alle.
Hovedoverskriften skal gerne være kvalitet, men kvalitet er mange ting, og her er det vigtigt at tage udgangspunkt i den enkeltes vurdering af, hvad der er kvalitet.
Når jeg siger den enkelte, gælder det både dem, der bruger det, dem, der udformer det, og også dem, der skal evaluere det efterfølgende.
De fem overskrifter er en stor mundfuld, og den er så stor, at jeg er helt sikker på, det vil være bedst at behandle den i udvalgsarbejdet, når de endelige forslag foreligger efter opnået enighed blandt forligspartierne.
Mange af tingene er jo også allerede sat i værk
, og jeg vil også her nævne »Danmark som foregangsland«. Socialdemokratiet kan altså ikke støtte forslaget.