Arne Toft (S), 2005-06-10:
Med dette lovforslag fortsætter regeringen sin centralisering i forhold til kommuner og amter.
Hermed fratages kommunerne den i forvejen meget beskedne handlefrihed til at ændre på skatteudskrivningen, udskrivningsprocenten, grundskyldpromillen og dækningsafgiften, som en uændret skat under et trods alt har efterladt.
Nu fastlåses kommuneskatteprocenten gennem lovgivning, hvorved den kommunale ret til skatteudskrivning afskaffes fra 2006, og samtidig har regeringen bebudet, at skatteprocenten for 2007 for de enkelte kommuner tilsvarende vil blive fastlagt gennem lovgivning.
På trods af at kommunerne har overholdt de indgåede aftaler med regeringen om at holde uændret skat under et i alle årene med skattestop, vælger regeringen alligevel gennem lovgivning at fastlåse de kommunale skatter.
Tilsvarende fastlåses de amtskommunale skatter i lovforslaget.
Regeringen bruger strukturreformen som sin formelle begrundelse for indgrebet, der kom som en tyv om natten og uden forudgående forhandling med hverken KL eller Amtsrådsforeningen.
Regeringens manglende lyst til at respektere det kommunale selvstyre fremgår af den proces, der førte frem til lovforslagets fremsættelse.
Ganske vist forhandlede regeringen visse dele af forslaget med KL, men efterfølgende indbyggede man fastlåsningen af de kommunale skatter i lovforslaget uden nogen form for forudgående forhandlinger.
Det er en stærk kritisabel forhandlingsmetode, at man indgår en aftale om en række opstramninger af den kommunale økonomi med KL uden overhovedet at orientere om planerne for et indgreb, der skal fastlåse skatteprocenterne.
Indgrebet får samtidig karakter af et direkte løftebrud over for de kommuner, som i de foregående år har nedsat skatten i tillid til regeringens løfter om, at de ikke ville blive udsat for straf, hvis de efterfølgende måtte blive nødt til at forhøje skatten tilbage til det tidligere niveau.
På trods af dette løfte bliver skatteprocenten også fastlåst for disse kommuner.
Den slags metoder virker totalt undergravende for tilliden mellem regeringen og kommunerne.
Med fastlåsningen af de kommunale skatter overfører ministeren yderligere 150 mio. kr. fra det kommunale bloktilskud til puljen for vanskeligt stillede kommuner.
Samtidig fremgår det af lovens bemærkninger, at likviditetsproblemer som følge af de fastlåste skatter kommer ind som en begrundelse for at opnå tilskud fra denne pulje.
Tidligere har ministeren brugt puljen til vanskeligt stillede kommuner til at sikre overholdelsen af skattestoppet.
Med opbakningen fra Dansk Folkeparti forekommer det efterhånden, som om regeringen betragter denne del af den kommunale økonomi som en pulje, man mere eller mindre kan fordele efter regeringens forgodtbefindende.
Det anser vi for at være en helt uacceptabel udvikling.
Derfor opfordrer vi ministeren og Folketingets flertal til, at puljen for vanskeligt stillede kommuner fremover anvendes efter sit egentlige formål til at hjælpe de kommuner, som har ekstraordinære store økonomiske problemer med at sikre borgerne en tilstrækkelig service.
Det kan f.eks. skyldes et særlig lavt skattegrundlag eller ekstraordinært store sociale udgifter.
Socialdemokratiet er bekymret for den centralisering, der sker i forhold til kommuner og amter.
Vi tror, det er usundt og kortsigtet at fjerne det økonomiske ansvar fra de folkevalgte i kommuner og amter.
Risikoen er, at man kommer ind i en ond cirkel, hvor de folkevalgte i kommuner og amter fralægger sig det økonomiske ansvar, som vil resultere i et behov for endnu mere statsstyring og dermed en undergravning af det lokale og regionale demokrati.
Sker det, har vi mistet noget af det mest værdifulde i det folkelige danske demokrati.
Vi er uforstående over for, at Venstre, Det Konservative Folkeparti og Dansk Folkeparti vil bære ansvaret for en sådan udvikling.
L 144 er en klar mistillidserklæring til kommunerne og amterne, og derfor kan det nok ikke overraske nogen, at vi ikke kan stemme for L 144.