runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Henrik Svane (RV), 1999-03-23:
Det er en god betænkning, som vi drøfter ud fra i dag; et gennemarbejdet arbejde, som trækker perspektiver op for vores kommende drøftelser.
Sådan som debatten har udviklet sig indtil nu, kan jeg ikke dy mig for at sige, at en blanding af skattepolitik og kulturpolitik meget let kan give en farlig cocktail.
Det har vi set eksempler på i dag. Oppositionen har selvfølgelig ret til at stille unedskrevne forslag, også uden at præcisere finansiering af det.
Men regeringen har altså også en pligt til at holde den samlede økonomiske udvikling på sporet.
Det er det, vi sidder med som udfordring.
Derfor bliver det spændende, når vi til efteråret skal til at diskutere den kommende finanslov, at diskutere med de partier, der i dag ønsker sig, at vi hurtigst muligt kan gennemføre hele betænkningen, hvordan vi kan finde den prioritering, som kan give et ordentligt afsæt for at give billedkunstnerne bedre vilkår.
Det vil vi meget gerne fra Radikal side være med til.
Det har i mange år været kendt, at billedkunstnernes forhold har været misligholdt.
At området halter uhjælpeligt bagefter de andre kunstneriske områder viser bl.a. en statistisk undersøgelse, som Kulturministeriet foretog i 1997 over skabende kunstneres indkomstsforhold.
Undersøgelsen viste desuden, at mens de kunstnergrupper med ophavsretsordninger eller vederlagslignende ordninger taget under ét stiger i indtjening med alderen, så står billedkunstnerne og kunsthåndværkerne i stampe.
Denne lave omsætning medfører, at kunstnerne har svært ved at indpasse sig i samfundets eksisterende ordninger, som andre faggrupper gør det.
Også derfor skal vi arbejde for nogle af de forslag, som betænkningen peger på, ved at arbejde hen imod en billedkunstlov.
Derfor synes jeg, det er et godt skridt, vi tager i dag med den opfordring, som vi giver regeringen om at hæve rammen for kunstnerisk udsmykning af statsligt byggeri og også gøre det muligt, at erhvervslivet eventuelt kan få del i samme mulighed.
Det vil give en kickstart til noget af det, vi skal arbejde videre med for netop at give kunstnerne en bedre mulighed - men ikke kun for at give kunstnerne en bedre mulighed, også for at give os som befolkning, som borgere, bedre mulighed for at bruge kunsten, at få spændt ben af kunstneriske udtryk, som er så givende for os, for at vi kan udvikle os som hele mennesker. En enkelt ting i betænkningen, som ikke har været omtalt særlig meget i dag, er visningsretten, som man kender den i Sverige.
Jeg synes, vi skal tage den med ind som diskussionsparameter i vores kommende drøftelser ved at holde øje med, hvordan det har udviklet sig i Sverige, som har indført denne ordning.
Vel vidende, at det også kan være et udgiftskrævende forslag,
vil jeg i hvert fald gerne, at ministeren tager det med i overvejelserne om, hvordan vi kan drøfte og se, hvordan det kan udvikle sig, med baggrund i de erfaringer, man gør sig i Sverige, for at se, om vi til sin tid skulle indføre noget, der kan minde om det.
Aase D. Madsen (DF), 1999-03-23:
Jeg tror ikke, at Dansk Folkeparti bliver for pæn til at sige noget som helst her fra denne talerstol i det omfang, formanden ikke forbyder det.
Så dér tror jeg ikke, at CD skal have nogen som helst problemer med det.
Men sagt til hr. Peter Duetoft: Det kommer vi altså ikke overens om, for jeg synes da, det kunne være herligt, hvis vi kunne lave nogle små lokale folkeafstemninger.
Når nu kulturtoppen kommer og sætter noget frygteligt op på torvet i Århus, kunne det så ikke være smadderspændende, at man siger: Det lægger vi søreme ud til en folkeafstemning; lad os få noget debat her? Det synes jeg var en glimrende idé, hr. Peter Duetoft kom med.
Tak for det.
Henrik Svane (RV), 1999-03-23:
Jamen jeg er glad for, at hr. Ole Sohn server tilbage over nettet.
Det er helt klart et radikalt ønske, at kulturlivet skal have de bedst mulige vilkår, og derfor vil vi selvfølgelig i de kommende finanslovforhandlinger drøfte muligheden for at tilføre kulturområdet flere midler.
Men samtidig kender vi også landets almindelige finansielle situation, og derfor må vi se, hvor langt vi så kan komme i den øvelse.
Og den øvelse gør vi også gerne sammen med og i en god diskussion med SF.
Ole Sohn (SF), 1999-03-23:
Jeg er glad for, at Enhedslisten i stor udstrækning støtter Betænkning om Billedkunst.
Men jeg har et spørgsmål til hr. Søren Søndergaard.
I sidste uge behandlede vi et forslag til vedtagelse, som ikke mindst Enhedslisten havde del i, hvor vi skrev, at vi skulle sikre et mangfoldigt kunstnerisk udtryk.
I dag har Enhedslisten, både ved hr. Søren Søndergaard og hr. Frank Aaen, gjort meget opmærksom på, at den mangfoldighed skulle under alle omstændigheder kanaliseres igennem Statens Kunstfond, så vi ikke fik mangfoldigheden, men at det blev en indsnævring.
Jeg gerne spørge Enhedslisten, hvordan det skal forstås.
I det cirkulære, der gælder for statsbyggeri, står der rent faktisk meget kontant, at hvis man forbereder byggeri, skal man drøfte byggeriets egnethed for kunstnerisk udsmykning med Statens Kunstfond.
Så der er faktisk en sammenhæng også i den måde, der ligger i det forslag, som vi har fremsat fra flertallets side, og dermed en sikkerhed for, at det bliver billedkunsten, der bliver fremmet, og ikke fradragsmulighederne.
Jeg lyttede med interesse til hr. Henrik Svanes ordførertale og pæne bemærkninger om billedkunsten og fremme af billedkunsten, men ihukommende hr. Henrik Svanes spørgsmål til undertegnede vil jeg godt prøve at returnere spørgsmålet.
Det er jo sådan, at når vi til efteråret skal til at diskutere både en konkretisering af billedkunsten, nemlig rammerne omkring den, og Kulturministeriets budgetter i det hele taget, vil jeg godt spørge, om Det Radikale Venstre har samme opfattelse som SF, at selvfølgelig skal der foretages prioritering, men hvis vi skal være med til at udvide rammerne både for billedkunsten og for andre af de initiativer, der ligger på bordet i Kulturministeriet, er Det Radikale Venstre så indstillet på at finde penge inden for rammen, eller vil de ligesom SF være med til at udvide rammen for Kulturministeriets budget?
Keld Albrechtsen (EL), 1999-03-24:
Jeg håber med ministeren, at det vil vise sig i eftertiden, at det har været en god dag for økologien.
Det skal der så arbejdes på.
Jeg har en enkelt bemærkning til det med hektarstøtten.
Hvis man foretager nogle sammenligninger mellem konventionelt og økologisk jordbrug på det tidspunkt, hvor omlægningsstøtten stadig væk gælder for landmanden, ja, så er det klart, at så er der en væsentlig støtte.
Men vi har altså oplevet, at grundstøtten eller opretholdelsesstøtten faktisk er blevet nedsat fra 850 kr. pr. ha til 600 kr. pr. ha.
Det ville vi gerne i hvert fald have genoprettet og så plus det at have en sådan miljøbonus. Jeg håber, det er nogle af de forslag, som Socialdemokratiet vil være åbne over for at tage med ind i de diskussioner, som skal komme.
Vi har i hvert fald det udgangspunkt, at det ikke kan være rigtigt, at forbrugerne skal betale merprisen to gange, og det mener vi altså de gør i øjeblikket.
Og jeg synes, vi skylder et hensyn til de pionerer, som gik i gang med det økologiske jordbrug, også før der var nogen regering, der tog det alvorligt, og som banede vejen for det, men som ikke længere får omlægningsstøtte.
De skulle også gerne have rimelige betingelser for at kunne fortsætte og trives i den økologiske produktion.
Jeg håber, at ministeren i hvert fald vil lytte til den tankegang, således at det kan komme ind i de diskussioner, som nu skal i gang.
Hans Peter Baadsgaard (S), 1999-03-24:
Selve lovforslaget er meget enklere end titlen.
Socialdemokratiet kan give sin støtte til det foreliggende lovforslag.
Vi har taget højesteretsdommen til efterretning, og en logisk følge heraf er selvfølgelig, at de pågældende paragraffer ophæves, som det nu er foreslået med det foreliggende lovforslag.
De har ikke længere gyldighed, så af ordensmæssige grunde bør paragrafferne selvfølgelig ophæves.
Herefter har de navngivne skoler nu mulighed for på lige fod med andre skoler at få tilskud efter lovgivningens regler herom.
Så vi kan støtte lovforslaget fra Socialdemokratiets side.
Søren Kolstrup (EL), 1999-03-24:
Ja, nu skal vi jo have en debat senere hen om den her lov, men hr. Brian Mikkelsens indlæg her i debatten i dag bør vel ikke stå uimodsagt.
Det handler om nogle dybtgående retsprincipper.
Hr. Brian Mikkelsen siger, jamen der var den ene mening og den anden mening, og så kom Højesteret sådan tilfældigvis nærmest til at sige, at den her, den går ikke.
Men udgangspunktet for den her lov har været, at Justitsministeriet påpegede, at lovgivningsmagten må udvise og bør udvise - bør udvise - tilbageholdenhed med at gennemføre lovgivning alene med virkning - og så taler man om: for nogle nærmere angivne fysiske eller juridiske personer.
Det var den melding, Folketinget fik.
Derfor er det jo interessant at høre, om hr. Brian Mikkelsen i fremtiden vil sidde sådan en melding overhørig - ja eller nej?
Hans Peter Baadsgaard (S), 1999-03-24:
Jamen det vil jeg da godt sige et par ord om, hvis hr. Søren Kolstrup mener, at det fremmer det foreliggende lovforslag.
Der har jo været en grundig behandling af lovforslaget i sin tid.
Der var forskellige juridiske vurderinger med hensyn til, hvordan lovforslaget skulle opfattes, også hvad angår spørgsmålet i forhold til grundloven.
Vi har anlagt den betragtning, at vi var inden for grundlovens rammer; det har Højesteret fundet ikke var korrekt efter Højesterets opfattelse, og det er det, vi så har taget til efterretning.
Derfor støtter vi, at de pågældende paragraffer bliver ophævet.
Men der lå altså på det tidspunkt forskellige vurderinger; det var vi også helt bevidste om, og vi tog så det standpunkt, vi tog, og tager så også konsekvensen af højesteretsdommen nu.
Anders Mølgaard (V), 1999-03-24:
Venstre betragter lovforslaget som en ren ordensmæssig foranstaltning.
De bestemmelser, der nu foreslås ophævet, er, som ministeren selv anfører i bemærkningerne, jo allerede ophævet ved Højesterets dom, og derefter haver Folketinget naturligvis sig at rette.
Dommen betyder ikke, at de skoler, der er nævnt i loven, uden videre har krav på tilskud.
Om skoler skal have tilskud, er en afgørelse, ministeren må træffe som udøvende magt.
Det er den udøvende magts ansvar at sikre, at skoler, der ikke opfylder den til enhver tid gældende lovgivning, naturligvis ikke skal have tilskud.
Naturligvis tager vi Højesterets dom til efterretning, men det er ikke ensbetydende med, at kritikken af Tvindimperiet og dets metoder svækkes.
Vi er stadigvæk dybt bekymrede over de oplysninger, vi modtager fra mange dele af landet, f.eks. med hensyn til Tvindrelaterede opholdssteder for børn og unge med vanskeligheder.
Og for at belyse denne konkrete problemstilling har vi i Venstre indkaldt socialministeren og undervisningsministeren til samråd i Folketingets Uddannelsesudvalg medio april.
Brian Mikkelsen (KF), 1999-03-24:
Forslaget fra maj 1996 afstedkom jo en stor intens, intensiv diskussion her i salen, såvel om sagligheden i, at man fik udtaget nogle bestemte skoler, som jo var nævnt i lovforslagets §§ 6-10, men - og det skal vi jo ikke undervurdere og glemme - også om hensigtsmæssigheden i det cirkus, som Tvindkoncernen havde iværksat rent økonomisk og også i nogle eksempler rent pædagogisk.
Og der var og er et stort flertal herinde i Folketinget, som er meget betænkelig ved de metoder, som Tvindkoncernen har brugt.
Det skal man jo ikke undervurdere, og det skal man ikke underkende.
Jeg vil også gerne understrege fra konservativ side, at det her jo ikke er ensbetydende med, at man ikke over for de enkelte skoler kan påpege, at der har været et fællesskab, et økonomisk kredsløb, som man fra ministeriets side ikke kan underkende.
Vi bakker undervisningsministeren fuldstændig op i det forløb, der er lagt op til indtil videre; vi synes, at det er håndteret på en fornuftig måde.
Og vi ser frem til de konklusioner, der kommer på de undersøgelser og de forhandlinger, der i øjeblikket er med skolerne.
Men vores grundholdning er stadig væk den, at vi er enige i intentionen bag det oprindelige forslag fra 1996, men som en selvfølgelighed bliver nødt til at støtte højesteretsdommen. Men man skal jo heller ikke glemme her, at landsretten havde det altså også oppe til diskussion.
Dér kom man til en anden afgørelse: at de fleste juridisk kompetente personer, der blev spurgt om det her, sagde noget helt andet, at Justitsministeriets Lovafdeling sagde noget helt andet.
Så jeg vil ikke sige, at Folketinget handlede i ond tro, men handlede i god tro.
Altså nu er jeg slet ikke kompetent nok til at anfægte Højesterets afgørelser, og det er såmænd heller ikke det, der er meningen med det her, men min baggrund for den vedtagelse, den flertalsbeslutning helt tilbage i maj 1996
Og hvad var baggrunden?
Baggrunden var den, at de fleste var af den mening, at det her var juridisk korrekt.
Justitsministeriet havde tilsendt os et notat, som viste, at det var juridisk korrekt, og jeg kunne nævne flere Århusprofessorer, som sagde, at det var helt o.k.
Det var der nu ikke; de fleste påpegede, at det godt kunne gå an.
Men man har selvfølgelig lov til at give en begrundelse for, at der blev stemt, som man gjorde i maj 1996.
Som det vigtigste signal i det, som Det Konservative Folkeparti vil sige her i dag,
er vi stadig væk betænkelige ved den konstruktion, der var i Tvindkoncernen helt tilbage i 1996.
Vi er meget positive over for den måde, som undervisningsministeren har grebet undersøgelsen an på, også de forhandlinger, som er i gang og skal i gang, og det venter vi da i spænding på, men vi har ikke tænkt os at gribe yderligere ind og komme med yderligere initiativer i den her sag.
Det overlader vi trygt til undervisningsministeren.
Aage Frandsen (SF), 1999-03-24:
Hr. Brian Mikkelsen prøvede at problematisere Højesterettens afgørelse ved at tale om, at landsretten har sagt noget andet.
Hr. Brian Mikkelsen, hvad er øverst - Højesteret eller landsretten?
For det andet
: Er der tvivl om, at den afgørelse, Højesteret har truffet, er korrekt, siden det nu skal problematiseres?
Hr. Brian Mikkelsen talte om, at der var
juridisk kyndige, der havde sagt, at det var det ikke.
Var der nogen juridisk kyndige, der sagde, at det her var bare helt fint?
Var der bare én, der sagde, at der ikke er problemer i det her?
Søren Kolstrup (EL), 1999-03-24:
Ja, jeg var ikke overrasket over den tale, som den socialdemokratiske ordfører holdt.
Det ville jo være mærkeligt, hvis vi havde hørt andet. Men jeg synes da alligevel, at situationen må give anledning til, at den socialdemokratiske ordfører får lejlighed til at overveje, hvad det er for nogle mere principielle betragtninger, man drager af den her dom og den her lov.
Altså vi har jo tidligere hørt i denne sag, da den sidst var til debat her, nemlig april 1998, at denne lov nærmest var en politisk nødvendighed.
Altså man sagde, at man beklagede, at det var en særlov, men den var nærmest en politisk nødvendighed.
Derfor synes jeg da, at Socialdemokratiet skal have lejlighed til lige at markere, hvordan man helt principielt forholder sig til særloven, for dommen her giver anledning til en sådan refleksion, skulle jeg mene.
Thorkild B. Fransgaard (FP), 1999-03-24:
Jamen jeg vil sige det på den måde, at jeg sandelig håber, at Enhedslistens ordfører har ret, når han siger, at der er
stigende muligheder for, at vi kan eksportere noget, og at der er stigende muligheder rundt omkring.
Jeg siger bare, at det i hvert fald ikke er det indtryk, jeg får, når jeg er rundt i verden.
Det er jeg også i mit andet arbejde.
Jeg håber sandelig, at han har ret, for ellers er det helt forkert, at vi bruger så meget tid på at diskutere økologi herhjemme.
Det mener jeg det er.
Christian H. Hansen (DF), 1999-03-24:
Der er ingen tvivl om, at økologien er i udvikling og fortsat vil være det.
herhjemme i øjeblikket, og den har vi vel også her i Danmark været på forkant med i meget lang tid.
Vi var blandt de første lande, som vedtog en økologilov.
Økologisk jordbrugs fremtid i Danmark er jo efter Dansk Folkepartis opfattelse meget knyttet til forbrugernes holdning og interesse, og interessen skal ikke kun ligge i trenden, den skal også ligge i pengepungen.
Skal vi afsætte økologiske varer til en merpris, er en væsentlig forudsætning, at kvaliteten følger med.
Sagt lidt kort: Mere reelle markedspriser må og skal være målet.
Der er blandt forbrugere og landmænd opstået en gensidig interesse for økologiske produkter og produktionsmetoder og dermed også for de økologiske varer, og hertil er koblet et særligt hensyn, nemlig hensynet til vedvarende miljø, husdyrvelfærd og fødevarekvalitet.
Den optimale målsætning må vel være, at økologisk jordbrug er et udtryk for de værdier, som jeg før nævnte, og når man køber økologiske fødevarer, forventer man en garanti for, at der er taget disse grundlæggende hensyn.
Såfremt økologisk jordbrug også i fremtiden skal være et alternativ til almindeligt jordbrug, må målene forfølges yderligere.
Vi skal ikke mange år tilbage, før man kun tænkte på at producere meget og billigt, men i dag har både forbrugere og producenter en helt anden tankegang.
Men økologi med hjertet er desværre nok mindre end økologi med pengepungen, også når vi taler landmænd og producenter.
Det er Dansk Folkepartis opfattelse, at Aktionsplan II følger op på forskning, udvikling, information og forbrugerorientering.
Den er med til at skabe grundlaget for den nødvendige udvikling af den økologiske fødevareproduktion her i landet.
Den debat, vi har haft i dag og måske også fortsat skal have, burde vi nok have ventet med, til vi havde haft høringen om Aktionsplan II, som det af Fødevareudvalget er vedtaget, at vi skal have.
Når vi har haft den høring, vil vi alle i salen - også Enhedslisten - have en bedre viden, som ville have været til gavn for denne debat.
Derfor vil vi vente med yderligere kommentarer, indtil vi har hørt fagkundskaben.
For en god ordens skyld skal jeg selvfølgelig til sidst meddele, at Dansk Folkeparti ikke kan støtte det fremsatte forslag til vedtagelse fra Enhedslisten.
Thorkild B. Fransgaard (FP), 1999-03-24:
Men jeg vil gerne have hr. Keld Albrechtsen til at bekræfte eller afkræfte det, som jeg i hvert fald har erfaret i Tyskland: at der overhovedet ikke er nogen, der handler med økologiske varer.
Skal man have økologiske varer, skal man ind i en helseforretning.
Det vil jeg gerne have enten bekræftet eller afkræftet.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-03-24:
Jeg vil bare berolige hr. Fransgaard med hensyn til eksportmulighederne for økologiske varer.
Da vi i sidste uge var med Europaudvalget i USA, fik vi oplyst, at dér er 5 pct. af produktionen nu faktisk økologisk, og der er indrettet hele supermarkeder, hvor alle varerne i supermarkedet er økologiske, så det går faktisk vældig hurtigt andre steder.
I England kræves der nu fra forbrugerside i markant grad, at det bliver noget andet svinekød end det, man hidtil har kunnet levere.
Og det kan blive til en krise for dansk landbrug, hvis tilpasningen til de krav, der stilles af forbrugerne i England, ikke kommer til at foregå hurtigt nok
Så kan vi faktisk risikere, at kødet slet ikke når frem til hylderne i England.
I virkeligheden er eksportdiskussionen en diskussion om, at vi skal kende vores besøgelsestid, hvis vi vil bevare vores eksport, for om fem år kan det meget vel være sådan, at hvis man kommer med konventionelle landbrugsprodukter, så bliver der bare sagt nej tak.
Jeg vil gerne først sige tak til fru Vibeke Peschardt for en konstruktiv modtagelse af forespørgslen.
Det er jeg glad for.
Så vil jeg understrege, at Enhedslisten ikke ønsker nogen tvangsomlægning, og sådan kan efter min opfattelse, vores forslag til vedtagelse ikke forstås. Det, vi ønsker, er at ændre på støtteordningsmekanismerne, således at det i højere grad tilskynder til økologisk omlægning.
Det er jo noget andet end tvang.
Det er korrekt, hvad fru Vibeke Peschardt nævnede om kvæg og mælk og den voldsomme udvikling, der har været dér; det er glædeligt.
Men samtidig påpeger Aktionsplan II jo, at der er en flaskehals på plantesiden.
Der er simpelt hen behov for en vækst i det planteareal, som bliver dyrket, ellers opstår der også flaskehalse i produktionen på f.eks. kyllinge- og svineområdet.
Og lige netop de forslag til omlægning af f.eks. EU-støtten, som Enhedslisten peger på her, tager netop sigte på at tilskynde til at udvide plantearealet.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-03-24:
Så vidt jeg har forstået, påtvinges der landbruget et afgiftstryk på omkring 500 mio. kr. om året som en del af Vandmiljøplan II.
Derfor mener jeg, at der er muligheder for at omlægge afgiftssystemet, således at man kan finansiere det, som Enhedslisten her foreslår.
Det er grunden til, at vi godt tør foreslå det, for vi er ikke interesseret i, at hverken skatteyderne, forbrugerne eller landbruget som sådan behøver at betale mere.
Det tror vi faktisk ikke vil være nødvendigt.
Annie Lunde Hansen (CD), 1999-03-24:
Jeg har nu aldrig stolet på, at hvis man krævede noget mere, kunne man stadig væk holde det inden for det budget, der er fastsat.
Derfor tror jeg ikke på, at det ikke bliver en forhøjelse af flere grønne afgifter.
Jeg synes, at nu har vi Vandmiljøplan II, og vi har mange andre ting, og promillefonde og alt muligt; lad os dog så prøve at få de ting til at virke og se, hvad det giver af penge fremover, før vi eventuelt fremsætter forslag om flere grønne afgifter. Jeg tror ikke på, at man kan vedtage noget, uden at det altid bliver dyrere.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-03-24:
Jeg kunne forstå, det er en anstødssten for CD i Enhedslistens forslag, at vi foreslår en kvælstofsoverskudsafgift.
Jeg kan berolige med, at det jo ikke er noget, som vil koste hverken landbruget, forbrugerne eller skatteyderne mere, end de skulle betale under alle omstændigheder, fordi det, vi forestiller os, er, at man i stedet for den afgift, som man har planlagt i Vandmiljøplan II, har en afgift på det kvælstof, som ikke indgår i planternes liv, og som derfor er overflødigt.
Så man vil med god landmandsdrift faktisk kunne komme ned på at betale en meget lille afgift.
Det ligger i hvert fald ikke i forslaget, det vil jeg gerne understrege.
Den anden del af finansieringen er midler fra landbrugets promille- og produktionsafgiftsfonde.
Det er jo penge, som er der, men som i dag praktisk taget ikke anvendes til økologi, ikke anvendes til en perspektivrig videreudvikling, således som disse midler burde anvendes.
Så jeg mener, vores finansiering er sober og sammenhængende fornuftig.
Lene Espersen (KF), 1999-03-24:
Jeg har fuldt ud sat mig ind i Enhedslistens tanker på EU-agenda-området, og jeg kan forstå, at det er sådan en eller anden bureaukratisk omregningsmekanisme, der nu skal sættes i gang.
Men det ændrer jo ikke ved det faktum, at det, Enhedslisten foreslår, er, at der skal indføres nye tilskudsordninger i EU-systemet, nye muligheder for at søge penge til nye produktionsmetoder, og det synes jeg er en meget, meget, meget dårlig idé.
Hvad kunne der ikke også komme af ønsker fra andre lande i den forbindelse?
Jeg synes, det er meget bedre, at vi gør, som vi er i gang med med »Agenda 2000«, nemlig at vi får sænket priserne og ad den vej nærmer os verdensmarkedsniveauet, så vi på længere sigt kan slippe fuldstændig af med EU-støtten.
Aage Frandsen (SF), 1999-03-24:
Med hensyn til den rådgivning, som hr. Brian Mikkelsen fik, vil jeg nævne for hr. Brian Mikkelsen, at ud over at Justitsministeriets Lovkontor sagde, det var i orden, så sagde Justitsministeriets Lovkontor også: »En sådan lovgivning bør Folketinget ud fra almindelige retsprincipper kun anvende, når der foreligger tungtvejende grunde hertil.« Har hr. Brian Mikkelsen tidligere oplevet, at Justitsministeriets Lovkontor på den måde har sendt et signal om, at her var der noget, hr. Brian Mikkelsen skulle lægge mærke til, virkelig lægge mærke til?
Det næste, jeg godt vil anføre, er, at jeg mener, at der var én jurist af en vis status, der sagde: Der er ingen problemer i det her, det er det rene pjat.
Alle andre jurister sagde, at her er vi er ude i noget svært noget, det er farligt vand, vi er i.
Så var der nogle, der sagde, at det er i strid med grundloven, og så var der nogle, der sagde: Det er nok på kant med grundloven, men Højesteret vil nok ikke underkende det. Er det ikke korrekt, hr. Brian Mikkelsen?