Troels Lund Poulsen (V), 2003-04-01:
Venstre vil gerne starte med at takke ministeren for perspektiv- og handlingsplanen, der rummer en lang række gode
og konstruktive tiltag, og jeg vil også gerne konstatere, at Danmark fortsat ligger i den absolutte front, når det gælder ligestilling.
Det er ikke uden grund, at vi både i EU og resten af verden opfattes som et land, der er kommet langt mod målet: lige muligheder for kvinder og mænd.
Den høje grad af ligestilling i Danmark betyder, at det enkelte menneske har gode muligheder for at vælge det liv, han eller hun ønsker.
Danmarks fremtrædende position på ligestillingsområdet fremgår bl.a. af, at vi har nogle af de mindste lønforskelle kvinder og mænd imellem, og at kvinder og mænd uddanner sig i stort set samme omfang, for blot at nævne nogle eksempler på, hvor Danmark er i front.
I modsætning til mange andre europæiske lande er vi altså kommet langt.
Så kan det altid diskuteres, om vi skal komme længere, og i hvilket tempo det skal ske, og hvor meget staten skal blande sig i det videre ligestillingsarbejde.
Det er alt sammen noget, vi selvfølgelig må være åbne over for at diskutere.
For Venstre er ligestilling mellem kønnene særdeles vigtig. Vi er stolte over den grad af ligestilling, der er i dag, og vi er stolte over, at vore kvinder er så selvstændige. Jeg hører til den generation, der aldrig har oplevet det anderledes, men ligestilling mellem kønnene er ikke det eneste væsentlige.
For mig handler ligestilling også om andre ting, bl.a. ligestilling mellem forskellige etniske grupper, forskellige religioner og forskellige kulturer og ikke mindst om kønnenes ligestilling på tværs af disse forskelle. Venstre mener, at vi i fremtiden bør se noget bredere på debatten om ligestilling. Kønnenes ligestilling er vigtig, det er klart, og det er vigtigt, at vi også fortæller de udlændinge, der kommer til landet, hvordan vi ser på ligestilling her i Danmark.
Det er utrolig vigtigt, at vi gør dem klart, at kvinder og mænd er ligestillede i Danmark, og derfor venter der også i fremtiden det danske Folketing en stor opgave med at sikre, at fornedrende handlinger eller tvang ikke må foregå under dække af kultur og tradition.
Vi skal sætte hårdt og beslutsomt ind mod bl.a. voldelige ægteskaber.
Senest har vi set eksempler på, at danske domstole accepterer muslimsk lovgivning i formue- og arveretsspørgsmål.
Det sker, hvis parterne i en skilsmisse er blevet gift i et muslimsk land, for så er reglerne nemlig således, at det pågældende lands lovgivning er gældende ved en eventuel senere skilsmisse eller ved bodeling efter den afdøde ægtefælle.
Heldigvis er det ikke kun sort og hvidt, for ifølge det såkaldte public order-princip skal danske domstole ikke værne udenlandske retsregler, som er klart uforenelige med den danske retsorden.
Men det er et område, der er åbent for fortolkning, og et område, vi må følge meget opmærksomt, og derfor glæder det mig også meget, at justitsminister Lene Espersen offentligt har udtalt følgende: »Jeg synes imidlertid, det er vigtigt at få undersøgt, om de gældende regler, herunder public order-princippet, er tilstrækkelige til at sikre mod stødende resultater. Kulturelle mangfoldigheder må aldrig bruges som en undskyldning for kønsdiskrimination eller manglende ligestilling.
Som danske politikere har vi en forpligtelse
til at sikre, at de kvinder, der flygter fra sharialovgivningen og mullahernes mørke, ikke skal opleve, at vi i Danmark i misforstået godhed lader de middelalderlige kræfter slå rod i det danske samfund.
I et multietnisk demokrati og samfund kan der ikke og skal der ikke være nogen tolerance over for undertrykkende kulturer og religiøse skikke.
Alle skal behandles lige og have samme værd uanset ophav.
Det kommer fremtidens ligestillingskamp også til at handle om, og i den forbindelse vil vi også gerne opfordre de mange ngo'er, der interesserer sig for ligestilling, til at tage den tråd op.
Det skylder vi de mange udenlandske kvinder, der har oplevet den manglende ligestilling på en lang række fronter.«
Afslutningsvis vil jeg sige på vegne af Det Konservative Folkeparti, som ikke kan være til stede i dag, at også Det Konservative Folkeparti tager redegørelsen til efterretning.
Først svar til fru Anne Grete Holmsgaard om ligelønsstatistikken: Jeg tror, jeg nævnte, at arbejdsgruppen skal finde ud af, hvordan man kan lave en fælles nordisk ligelønsstatistik.
Det var det, jeg sagde, og det har jeg så gentaget til fru Anne Grete Holmsgaard.
Så er der spørgsmålet om beskæftigelsesministeren og de udtalelser, beskæftigelsesministeren er kommet med.
Jeg glæder mig også til at forholde mig til den.
Med hensyn til fru Elisabeth Arnolds spørgsmål om en barselfond
så er det jo ikke nogen ny sag.
Her siger beskæftigelsesministeren bl.a., at det er regeringens opfattelse, at dette spørgsmål skal løses af arbejdsmarkedets parter.
Jeg er overbevist om, at det er den vej, man skal gå, når det handler om en central barselfond eller en barselfond, man kan kalde det flere ting.
Jeg mener, det er arbejdsmarkedets parter, som må være interesserede i at løfte den problemstilling.
Endelig til hr. Bjarne Laustsen, som bemærker, at Venstre er et meget kvindefjendsk parti og kommer med en lang række bemærkninger i den forbindelse.
Der vil jeg bare sige til hr. Bjarne Laustsen, at vi selvfølgelig også er interesserede i at få den rapport at se, som DA og LO udarbejder.
Jeg synes blot, det er meget vigtigt, at denne her debat kommer til at handle om andet end kun ligeløn.
Der er mange andre vigtige ligestillingspolitiske initiativer, som vi skal forholde os til.
Nu har vi drøftet det her, vi kommer tilbage
til det, når rapporten foreligger, og den rapport vil jeg også gerne tage stilling til og glæder mig til at gøre det.