runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Keld Albrechtsen (EL), 2003-01-16:
Så åbnede statsministeren en ganske lille mulighed for, at det spørgsmål, der har været rejst omkring afhængigheden og muligheden for f.eks. at give ministeren et råd, der går i en anden retning end det, ministeren selv lægger op til, kunne indgå.
Men jeg synes, at der er en modsætning i det.
Det står mig ikke klart, om udvalgets konklusion på forhånd er bundet til den konklusion, som statsministeren krystalklart kom med, nemlig at man vil beholde den ordning på særlige vilkår.
Så det vil jeg godt bede statsministeren præcisere.
Hvad bliver
udvalgets kommissorium på det spørgsmål?
Vil man f.eks. kunne overveje, som fru Marianne Jelved jo lagde op til, at komme med en løsning, der siger, at man altså godt kan klare det med almindelige embedsmænd?
Vil det være muligt, at udvalget kommer med den konklusion eller med andre løsninger?
At man siger, at så må det være talsmænd, ellers må det være statssekretærer, som man kender fra andre lande, hvor der er helt klare ansvarsforhold, altså helt andre løsninger?
Jeg er glad for, at fru Marianne Jelved tog ordet og præciserede det.
Jeg opfattede det måske ikke tilstrækkelig klart og tydeligt, som det blev sagt, i første omgang.
Men tak for det.
Jeg synes, at sammenholdt med det, hr. Frank Jensen siger, er det en meget, meget væsentlig problemstilling at få med ind.
Men jeg blev så til gengæld lidt ked af, at hr. Jens Rohde tilsyneladende helt bevidst undlader at komme ind på den problemstilling og i stedet bliver ved med at gentage, at det jo er godt, de er synlige, og at det er legitimt, at en regering forfølger sine politiske målsætninger. Alt det er jo fint nok, men det har bare ikke rigtig noget med problemstillingen, som vi drøfter i dag, at gøre.
Selvfølgelig er det godt nok, at vi ved, hvem der er spindoktorer i de forskellige ministerier, fint nok, men ærlig talt har det jo ikke forhindret, at problemerne opstår med jævne mellemrum - selv om vi godt ved, hvem det er.
Så det er jo ikke en tilstrækkelig løsning. Derfor håber jeg, at jeg kan få et tilsagn fra hr. Jens Rohde om, at de ting, som der nu er flere partier der har tilkendegivet at de gerne vil have med ind i udvalgsarbejdet, rent faktisk også efter Venstres opfattelse er ting, der skal med i udvalgsarbejdet.
Marianne Jelved (RV), 2003-01-16:
Jeg vil gerne kvittere for statsministerens svar her.
Jeg kunne bare ønske mig en lille klarhed.
Statsministeren siger, at hvis en pressemedarbejder er ansat som almindelig embedsmand, så skal en ny minister overtage den pågældende.
Det er jo fuldstændig rigtigt, og det gælder også, når det drejer sig om ministersekretæren, en departementschef og hvem der i øvrigt betjener en minister.
Departementschefer kan jo i nødstilfælde, havde jeg nær sagt, holde tale i stedet for ministeren, hvis der sker et eller andet og der skal holdes en tale på Realkreditrådets årsmøde - for nu at gøre det konkret - og dermed også tale på ministerens vegne.
Jeg håber, statsministeren vil bekræfte, at opgaverne i et ministerium og hermed også betjeningen af ministeren principielt kan løses uden en særlig rådgiver.
Det er altså et valg, man foretager, når man som minister ansætter en særlig rådgiver.
Aage Frandsen (SF), 2003-01-16:
Jeg er fuldstændig enig med statsministeren i, at statsministeren og jeg har lov til at tale med hvilken journalist, vi vil, vi har lov til at forfordele lige så meget, vi vil.
Det kunne jeg aldrig drømme om at sætte spørgsmålstegn ved.
Der er et ligelighedsprincip, som findes i alle juridiske lærebøger omkring det her.
Det er i dag citeret i
Jyllands-Posten.
Det kunne have været en hvilken som helst juridiske professor; det er Claus Haagen Jensen, der siger, at man ikke må anvende straffeaktion eller noget som helst i forhold til journalister, og det vil sige, at der er tale om et ligelighedsprincip.
Man kan tilsvarende finde det hos Jens Peter Christensen, og det findes alle steder: ligelighedsprincippet.
Jeg tror ikke, at vi udreder det i dag.
Hvis det er statsministeren, der har besluttet, at et papir skal gå til en bestemt avis, så er det helt i orden.
I Information er der sådan en dagsbeskrivelse af en spindoktors arbejde, nemlig statsministerens.
Det står der rent faktisk.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-01-16:
Jeg må ærligt tilstå, at jeg ikke sådan er blevet helt klar på under debatten her, hvad det egentlig er for et ærinde, hr. Frank Jensen er ude i i dag.
Det er i hvert fald ikke det saglige sammen med os andre at drøfte, hvordan vi kan bygge et fornuftigt regelsæt op, der kan være funderet på en bred tillid her i Folketinget.
Jeg beskrev tydeligt, at jeg faktisk havde ændret min opfattelse af det her, men at jeg stadig væk har den meget restriktive holdning, at jeg gerne vil have det gjort synligt og afgrænset, og det er det, der bærer hele min tilgang til det her.
Men det må jo være hr. Frank Jensens egen sag.
Så vil jeg bare sige til hr. Aage Frandsen, at i min håndtering af pressen lægger jeg helt afgørende vægt på ligelig behandling, på åbenhed, og når jeg over et spand af tid ser den måde, som jeg har håndteret pressen og informationer til pressen på, hvad enten det har været i opposition eller i regering, så tror jeg roligt, jeg kan sige, at jeg ikke har forfordelt nogen.
Jeg tror over tid, at alle er blevet behandlet lige. Jeg har aldrig boykottet nogen.
Jeg har aldrig lagt nogen på is.
Jeg lægger vægt på den åbenhed, og det gør jeg også som statsminister, det kan hr. Aage Frandsen være forvisset om.
Jeg tror slet ikke, at den slags er noget, man er i stand til at regulere sig ud af.
Så vil jeg sige til fru Marianne Jelved, at principielt kan der ske betjening af ministre, uden at man ansætter embedsmænd på de vilkår, der hedder »som særlige rådgivere«.
Det, jeg bare er bange for, er, at med de erfaringer, vi indhøstede frem til 1998, så bliver det et uigennemsigtigt system, hvor der hersker mistillid til, hvad det er for nogle, der bliver ansat.
Det var jo det, der var tilfældet, og som kulminerende i 1997.
Det kom der så med Bundgaard-Nielsen-udvalgets betænkning, og vi følger fuldstændig retningslinjerne i den betænkning.
Det er kun derfor, jeg siger, at man principielt godt kan gøre det uden at ansætte særlige rådgivere, men jeg tror, at fordelen ved systemet med særlige rådgivere, når man gør det begrænset og synligt, er, at alle så ved, hvad det er, der foregår.
Så er der ikke lusk med det eller mistanke om lusk med det.
Det synes jeg er fordelen ved det.
Marianne Jelved (RV), 2003-01-16:
Jeg håber, hr. Keld Albrechtsen kan bekræfte, at statsministeren i sin besvarelse af forespørgslen faktisk gjorde meget ud af at understrege - sådan hørte jeg det - at det danske ministerstyre, vi har i dag, og som jo er beskrevet i redegørelsen fra den 4. oktober 2001, er den nuværende regering med statsministeren i spidsen også indstillet på er det styre, vi skal beholde.
Med udgangspunkt i det og i, at Venstre og De Konservative er medforslagsstillere på det forslag til vedtagelse, som vi debatterer, mener jeg, det ligger i kortene, at det også er i statsministerens og regeringens interesse at få belyst de problemer.
Frank Jensen (S), 2003-01-16:
Statsministeren sagde, at statsministeren altid har været skeptisk over for de særlige rådgivere.
Det er nu et mildt udtryk at bruge, når man ser tilbage på, hvad statsministeren udtalte, da Bundgaard-Nielsen-rapporten kom.
Da udtalte
Venstres daværende leder: Jeg har altid været imod det, og det er jeg fortsat, udtalte Anders Fogh Rasmussen i den forbindelse. Og i en artikel i Administrativ Debat fra marts 1993 har Anders Fogh Rasmussen også skrevet: »Ministrene skal kunne tænke selv.
Derfor er der slet ikke brug for at indsætte politiske kommissærer i ministerierne.«
Når nu statsministeren i dag har ændret opfattelse, siden betænkningen fra Bundgaard-Nielsen-udvalget kom i 1998, vil jeg bestemt ikke beklage det, men kun sige, at det er anerkendelsesværdigt, at man skifter opfattelse, men jeg vil bare bede statsministeren om her fra Folketingets talerstol at sige, at det, der er det rigtige billede, altså er, at der er sket en egentlig ændring i statsministerens opfattelse vedrørende spørgsmålet om de særlige rådgivere.
Jens Rohde (V), 2003-01-16:
Hr. Keld Albrechtsen står faktisk ligesom hr. Frank Jensen oppe på talerstolen, som om det er mig, man udspørger.
Det er altså hr. Keld Albrechtsen, som jeg stiller spørgsmål til, og jeg vælger, hvad jeg vil spørge hr. Keld Albrechtsen om, ligesom hr. Keld Albrechtsen vælger, hvad han vil spørge mig om til min ordførertale.
Men når det er sagt, har vi sådan set ikke nogen stopklodser i forbindelse med, hvad der ikke må indgå i udvalgsarbejdet.
Jeg er fuldstændig enig med hr. Aage Frandsen i, at vi ikke skal til at starte fra Adam og Eva en gang til, for det vil være et overkill i forhold til opgaven.
Men som fru Marianne Jelved også sagde, står det jo meget klart i statsministerens redegørelse, at vi selvfølgelig er interesseret i at beholde det nuværende ministerstyre, og det tror jeg ikke der er nogen partier i Folketinget der er imod. I forhold til den udfordring må vi jo se på, hvad der er nødvendigt at se på.
Selvfølgelig skal vi det; det tilsagn vil jeg selvfølgelig gerne give.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-01-16:
Jeg vil gerne sige tak for svarene.
Jeg håber, at fru Marianne Jelved har tolket statsministerens udmeldinger korrekt.
De var ikke helt så præcise eller i hvert fald ikke helt så detaljerede, som fru Marianne Jelved valgte at tolke dem, men de gik da i den retning - positivt tolket.
Derfor vil jeg nu afvente statsministerens besvarelse efter den her diskussion og se, om det så ikke kan lykkes.
Hr. Jens Rohde lægger jo op til, at dette afhængighedsproblem nu også kommer ind.
Sådan tolker jeg hans melding, og jeg håber så, at statsministeren og justitsministeren kan bekræfte, at det vil blive taget med ind.
Så er der indbygget noget omkring de virkelige problemer
Så det håber jeg på, og hvis det er tilfældet, vil jeg også anbefale, at Enhedslisten støtter forslaget.
Vi har jo samme udgangspunkt som hr. Kristian Thulesen Dahl også har nævnt på et tidligere tidspunkt i debatten, at vi faktisk slet ikke bryder os om dette her spindoktorvæsen, men hvis et flertal i Folketinget insisterer på, at det skal fortsætte, må vi jo kæmpe for at begrænse skaderne så meget som overhovedet muligt. Men nu afventer jeg statsministerens og justitsministerens besvarelse.
Aage Frandsen (SF), 2003-01-16:
Det her er jo en slags tekstanalyse i forhold til: Hvad er det nu, vi vedtager?
Og så er det et forsøg på at få hr. Keld Albrechtsen til at se, at det, vi nu vedtager om lidt, er noget, som også er fornuftigt ud fra hr. Keld Albrechtsens synspunkter.
Det, der står i afsnittet om udvalgsarbejdet, er, at man som en forlængelse af betænkningen og af redegørelsen, skal analysere og vurdere behovet for en yderligere præcisering af reglerne, og det gælder både de generelle og de specielle og de særlige. I såvel betænkningen fra 1998 og redegørelsen fra 2001 står der noget om de særlige rådgivere og noget om embedsmænd generelt.
Der stod også noget om folkeafstemninger i redegørelsen.
Det betyder, at det tager de udgangspunkt i.
De skal ikke opfinde den dybe tallerken og begynde forfra og lave en ny betænkning som betænkningen fra 1998, men de tager udgangspunkt i det, der ligger, og går så også ind i de problemstillinger.
Det mener jeg der ligger i det.
Det vil sige, at fordele og ulemper ikke er færdigdiskuteret omkring de særlige rådgivere.
Det, professor Jens Peter Christensen skriver i sin artikel, er jo netop, at selv om han synes, man nu har lavet nogle ordninger, så skal man ikke være blind for, at det der skæbnefællesskab også giver nogle vanskeligheder.
Jens Rohde (V), 2003-01-21:
Sagt til hr. Thomas Adelskov: Det kan ikke være en hemmelighed for nogen eller være forbigået nogens opmærksomhed, at finansministeren adskillige gange, også i sin redegørelse, har beklaget, at han ikke har overholdt bopælspligten. Til spørgsmålet om hektarstøtte: Nej, for det, vi skal holde fast i, er jo, at den afgørelse, som Direktoratet for FødevareErhverv kom med, jo er fra den 12. november 2002.
Derfor er der ikke hold i det, hr. Thomas Adelskov siger om, at hektarstøtten blev modtaget på falsk grundlag.
I øvrigt kan jeg også der henvise til redegørelsen.
Jeg har ikke nogen færdig løsning på, hvorvidt og om bopælspligten skal fortolkes løsere, men jeg har i hvert fald noteret mig - det vil jeg da gerne kvittere for - at Enhedslisten jo i sin pressemeddelelse i går skrev, at det måske var nyttigt at kigge på det, således at man også kunne sikre sig, at folk, der havde arbejde langt væk fra deres gård, også havde en mulighed for at passe det.
Men den diskussion kan vi jo lade ligge til et andet tidspunkt.
Hr. Keld Albrechtsen spørger, hvorfor finansministeren skubber en advokat foran sig.
I mine øjne er det helt fornuftigt, at man får en juridisk vurdering af de faktiske forhold, det er den ene ting.
Den anden ting er, at vi jo her taler om finansministerens personlige, økonomiske og bopælsmæssige forhold, og så synes jeg faktisk, det er helt fint, at finansministeren af egen lomme betaler en advokat frem for at bruge skatteborgernes penge på det.
Så det synes jeg er ganske udmærket.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-01-21:
Jeg vil godt spørge hr. Jens Rohde, om det brev, som vi fik i går, hvor ministeren lakonisk meddeler: »Jeg skal beklage, at det er nødvendigt på denne måde at korrigere den tidligere fremsendte redegørelse.« Efter lang tids trækken sagen i langdrag får finansministeren endelig sendt redegørelsen i går, og så kommer der denne meddelelse om, at den desværre var forkert.
Jeg vil godt spørge hr. Jens Rohde: Hvorfor kommer der ikke en regulær undskyldning for det forhold?
Hvorfor skal der sendes et brev, hvor finansministeren skubber en advokat foran sig i stedet for selv at påtage sig ansvaret?
Det virker ærlig talt ikke, som om finansministeren selv har forstået, at det, han har gjort, er alvorligt, og det, at han gentagne gange i denne sag har vildledt Folketinget, er faktisk ikke ret godt, vil jeg sige til hr. Jens Rohde.
Erik Mortensen (S), 2003-01-21:
Jeg lagde mærke til, at hr. Jens Rohde betegnede loven om bopælspligt som meget stram.
Så kunne jeg godt tænke mig at spørge: Hvor stram skal den så ikke være?
Det må altså være en gradbøjning af lovens bogstav, og hr. Jens Rohde må så have et bud på, hvordan den så i givet fald skal formuleres.
Det næste, jeg bemærkede, var, at hr. Jens Rohde også siger, at finansministeren på sin ejendom har oppløjet to markspor, altså stier.
Mit spørgsmål er så: Er det ikke at forvente, at en minister forholder sig til den lovgivning og de cirkulærer og andet materiale, der udgår fra regeringen eller fra ministerierne?
Så sent som i august 2002 har miljøministeren udsendt et nydeligt lille skrift, der hedder »Danmarks natur«, og heri skriver han, at regeringen - det må så også omfatte finansministeren - vil følge de anvisninger, som Adgangsudvalget har givet, og det er jo rent faktisk at åbne op for stier og ikke nedlægge dem.
Thomas Adelskov (S), 2003-01-21:
Det læser jeg nu ikke ud af redegørelsen.
Men jeg så også morgen-tv, hvor jeg hørte hr. Jens Rohde sige det, som finansministeren har sagt igennem flere uger: at det eneste problem i denne sag er, at finansministeren har sovet for lidt i Rørvig.
Det er jo ikke det, der er problemet.
Problemet er, at finansministeren ikke har overholdt landets love.
Problemet er, at finansministeren ikke har overholdt landbrugsloven, som jo er tilrettelagt sådan, at priserne ikke eksploderer på landbrugsjord, for unge landmænd skal have mulighed for at erhverve en landbrugsejendom, og den er tilrettelagt sådan netop for at beskytte mod, at rigmænd går ind og investerer i landbrugsejendomme.
Med hensyn til spørgsmålet om hektarstøtte, som jeg hørte hr. Jens Rohde konstaterede at finansministeren ikke havde modtaget på falsk grundlag, må jeg spørge hr. Jens Rohde: Er det ikke korrekt, at det ene og alene skyldes, at finansministeren ikke blev opdaget, at han ikke bliver tvunget til at betale det tilbage? Hvis finansministeren var blevet opdaget, og hvis finansministeren havde fået et påbud ifølge landbrugsloven, havde han skullet betale hele hektarstøtten tilbage.
Så det er kun, fordi finansministeren ikke blev opdaget, at han får lov at slippe.
Jens Rohde (V), 2003-01-21:
I Venstre tager vi finansministerens redegørelse til efterretning.
Vi noterer os, at finansministeren ved erhvervelse af sine landbrugsejendomme har overholdt reglerne i landbrugsloven med baggrund i de tildelte dispensationer.
Hvad bopælspligten angår, har finansministeren ved flere lejligheder såvel offentligt som over for statsministeren til brug for dennes svar til Folketinget beklaget, at han ikke har overholdt reglerne. Også i redegørelsen beklager finansministeren stærkt, at han ikke har overholdt reglerne for bopælspligt og ophold i sommerhus.
Sidstnævnte i forbindelse med arbejdet med finansloven for 2002.
Uanset at loven og fortolkningen af den må siges at være meget stram, hvis man skal have mulighed for at udføre andet arbejde langt fra hjemmet, skal der naturligvis ikke herske tvivl om, at loven skal holdes.
Derfor noterer vi også, at finansministeren har beklaget det, og at han i dag overholder reglerne til punkt og prikke og også - naturligvis - vil gøre det fremover.
I forbindelse med nedlæggelsen af et markspor samt finansministerens modtagelse af hektarstøtte noterer vi os, at her er reglerne overholdt.
Vi tager til efterretning, at finansministeren af politiske grunde har frasagt sig sin hektarstøtte.
Der er intet belæg for at sige, at finansministeren på noget tidspunkt har modtaget hektarstøtte på falsk grundlag.
Dette bekræftes af Direktoratet for Fødevareerhverv den 12. november 2002.
Forslag til vedtagelse: »Folketinget noterer, at finansministeren til Folketinget har afgivet redegørelse af 19. januar 2003 vedrørende finansministerens køb af landbrugsejendomme, reglerne om bopælspligt, benyttelse af sommerhuse, nedlæggelse af stier og tildeling af hektarstøtte.
Folketinget udtrykker kritik af, at finansministeren ikke har overholdt reglerne vedrørende bopælspligt og ophold i sommerhuse.
Folketinget konstaterer imidlertid, at finansministeren stærkt har beklaget dette, og at han har tilkendegivet, at han fuldt ud vil overholde reglerne i fremtiden.«
Keld Albrechtsen (EL), 2003-01-21:
Hr. Kristen Touborg var inde på, at finansministeren burde være gået af. Jeg vil på baggrund af det hændelsesforløb, vi har oplevet det sidste døgn, sige, at det også var den konklusion, som min folketingsgruppe nåede frem til på gruppemødet i formiddag.
Vi var indtil i går indstillet på at være medforslagsstillere til det forslag til vedtagelse, som hr. Touborg netop har fremsat.
Så kommer der efterfølgende to ting: Vi har forstået, at Dansk Folkeparti er blevet banket på plads af regeringen, og der kommer ydermere det fantastiske, at efter denne redegørelse, som finansministeren har skubbet en advokat ind foran sig for at få lavet, kommer der en meddelelse om, at også den redegørelse er forkert.
Så vil jeg godt nok sige, at vores tiltro til, at vildledningen i denne sag nogen sinde holder op, er opbrugt.
Så kan vi ikke længere tro på det.
Derfor vil jeg tillade mig på vegne af Enhedslisten at fremsætte følgende:
Jens Rohde (V), 2003-01-21:
Om købet af de tre gårde kan jeg blot henvise til redegørelsen, som finansministeren har fremsendt, og jeg mener ikke, at der er noget nyt i den historie, som står at læse i Ekstra Bladet i dag.
Finansministeren har erkendt, at han ikke har overholdt - det har vi været igennem mange gange - bopælspligten, og han har stærkt beklaget det.
Det er der ikke noget nyt i.
Hr. Jens Peter Vernersen
Sådan er det.
Derfor vil jeg ikke her fra Folketingets talerstol stå og tage stilling til, hvor mange hektar der ligger i den ene eller den anden ende.
Det må vi vente med.
Også her tager jeg redegørelsen til efterretning.
Naturligvis tror jeg på, at det, der står i redegørelsen, er korrekt, men vi er jo nødt til, før vi diskuterer, hvor mange hektar der er, at se den endelige attestering fra landinspektøren, og den kan altså nødvendigvis ikke komme, før skødet er tinglyst.
Kristen Touborg (SF), 2003-01-21:
»Jeg troede, jeg var jyde«.
Det var den forklaring, finansminister Thor Pedersen havde parat til journalisterne fra B.T., da de i oktober måned efter at have fået aktindsigt i ministerbilens benzinregnskab kunne dokumentere, at ministeren formentlig havde forbrudt sig ikke alene mod landbrugslovens bopælspligt, men også mod planlovens sommerhusregel.
Finansminister
Thor Pedersens jydeforklaring faldt umiddelbart efter, at ministerens personlige pressechef pinligt havde afvist, at ministeren havde de mindste problemer med landbrugslovens bopælspligt.
Allerede i oktober måned sidste år blev der rejst krav
om, at Folketinget fik en grundig redegørelse fra finansministeren, men det blev kategorisk afvist.
Ministerens opkøb af hele tre landbrugsejendomme ved Rørvig og frasalg af landbrugsjord samme sted - ganske omfattende dispositioner - har fået en grundig behandling i dagspressen, efterhånden som sagskomplekset er blevet afdækket.
I går kom så meget sent
den længe ventede redegørelse.
Efter dette forløb kan der ikke herske skygge af tvivl
om, at denne regerings finansminister gennem længere tid har haft ganske betydelige vanskeligheder med at overholde dette lands love, og det er ikke kun et spørgsmål, myndighederne må tage sig af, det er bestemt også et spørgsmål, folkestyret og Folketinget må forholde sig til
Derfor ser jeg frem til en god og forhåbentlig saglig debat her i aften.
Besvarelse
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-01-21:
Det er blot til hr. Aage Frandsen, som spørger, hvad der nu sker, hvis der kommer en forsker og vil have noget helt andet materiale.
Der er jo ikke andet at svare på det, end at det tager man så stilling til i det enkelte tilfælde.
Regeringens generelle holdning i disse her spørgsmål er størst mulig åbenhed, og det, der så er hr. Aage Frandsens fordel, er jo, at så er det et parlamentarisk ansvar, der kan gøres gældende over for den pågældende minister, hvis hr. Aage Frandsen og hvis et flertal i Folketinget synes, det administreres for restriktivt. Men det tror jeg faktisk ikke bliver tilfældet, fordi regeringens holdning som sagt er, at der skal være størst mulig åbenhed i administrationen af dette her.
Søren Søndergaard (EL), 2003-01-21:
Det er klart, at med de meldinger, statsministeren har givet, kan vi ikke stemme for det forslag til vedtagelse, der er fremlagt.
Det er klart, at der ikke er det tilstrækkelige ønske om en fuldstændig åben og fri undersøgelse; det beklager vi meget.
Så vil jeg bare oplyse statsministeren om, når nu statsministeren valgte at tage det på den måde, at jeg har været medlem af repræsentantskabet i DUPI, og det er der også folk fra Venstre og Socialdemokratiet og andre partier, der har.
Der har jævnlig været møder, hvor de forskere, som har arbejdet med det her, har fremlagt deres ting.
Jeg tror, at enhver, der har deltaget i de møder, vil føle det meget unfair, at der bliver rettet noget som helst angreb mod disse forskere i retning af at forsøge at arbejde med tingene. Det synes jeg er vigtigt at få sagt, for nu var det, hvad skal vi sige, regeringens parlamentariske grundlag, dem, statsministeren om et øjeblik stemmer sammen med for at få vedtaget denne her lukkelovsdagsorden, der rent faktisk angreb forskerne i DUPI, og det synes jeg ikke skulle have lov til at stå alene.
Aage Frandsen (SF), 2003-01-21:
Statsministeren siger, at hvis der er en forsker, som har en anden vinkel på problemstillingen, så vil vedkommende også få adgang.
Men hvad nu, hvis der er en forsker, der siger: Jamen jeg vil også have noget andet materiale, det er jeg nødt til, for det, jeg ville forske i, er mere end det, som allerede er efterforsket af de officielle undersøgere.
Der er noget andet materiale, og så beder vedkommende om dette andet materiale.
Kan vedkommende så også få adgang til dét?
Når vi er nødt til at spørge så detaljeret, er det, fordi vi fralægger os muligheden for noget som helst, og der er ingen ankemulighed for de pågældende.
Derfor er vi nødt til at have det ret præcist, altså gælder det også et andet materialegrundlag end det, der er det officielle?