Jann Sjursen (KRF), 2002-01-31:
11. september 2001 har haft store konsekvenser for verdenssamfundet og også for den enkelte af os, tror jeg.
Når det gælder den enkelte af os, er det med henblik på, hvad det er for et demokrati, og hvad det er for nogle demokratiske værdier, som vi gerne vil værne om i vort eget samfund og også i verdenssamfundet.
11. september 2001 har ført til, at verdenssamfundet har reageret ikke mindst i FN-sammenhænge og udtrykt en vilje i forhold til at ville bekæmpe terrorisme.
Vi har set det i forhold til den koalition, der er dannet for at bekæmpe terrornetværket Al-Qaida i Afghanistan.
Vi har også set det med de sikkerhedsresolutioner, der er vedtaget, og som er en del af lovforslag nr. L 35, som vi behandler her i dag, hvor det mere præcist tager udgangspunkt
i, hvordan vi i de enkelte lande bekæmper terrorismen.
Jeg er enig med de ordførere, der har sagt, at både det, at den tidligere regering kom med et udkast - også på baggrund af høringer og den tid, der er gået - og den nye regerings overvejelser har ført til, at vi i dag står med et lovforslag, som er mere præcist og mere klart end det, der blev sendt ud før valget.
Vi er enige i fra Kristeligt Folkepartis side, at 11. september 2001 giver anledning til også at give den danske lovgivning et serviceeftersyn, kunne vi godt kalde det, for så vidt angår terrorbekæmpelse.
Men jeg vil også godt sige, at der på det område her er grund til at skynde sig langsomt, fordi det i virkeligheden er utroligt svært at ramme præcist, når vi balancerer mellem på den ene side hensynet til den enkeltes demokratiske rettigheder og retssikkerhed og på den anden side hensynet til bekæmpelse af terrorisme.
Det er ikke enkelt, og jeg vil sige, at jeg også synes, at debatten her i dag og terrorhøringen i går har vist, at man til stadighed kan diskutere, hvilke formuleringer og hvilken udformning de enkelte paragraffer skal have, for at man når det, som i virkeligheden også kan være manges intention.
Vi har altså en positiv tilgang over for regeringens antiterrorpakke som sådan, men vi mener også, der er grund til under udvalgsarbejdet at overveje enkeltelementer grundigt endnu en gang.
Det gælder for det første selve definitionen af terrorisme.
Jeg mener, at også den kan diskuteres under det efterfølgende udvalgsarbejde - ikke sådan at vi i dag har konkrete forslag til, hvordan den skal se ud eller eventuelt ændres, men jeg vil blot her sige, at det synes vi at der er grund til åbenhed over for i forhold til, om den kan blive mere præcis, end den er i dag.
Det andet er jo den såkaldte medvirkningsregel, der også er grund til at overveje i forhold til: Hvad bliver lovens egentlige anvendelsesområde?
Rammer vi med den måde, som reglen er udformet på i lovforslaget, bredere end det i virkeligheden er ønskeligt?
Det tredje er spørgsmålet om forbedringer af politiets efterforskningsmuligheder, hvor man jo lægger op til i lovforslaget, at der skal være udvidet adgang til at indhente teleoplysninger, altså til indgreb i det, der også kaldes meddelelseshemmeligheden.
Her er der indsat bestemmelser i lovforslaget, som bygger på det såkaldte Brydensholtudvalgs betænkning om børnepornografi og IT-efterforskning, en betænkning fra 1999.
Jeg kan ikke lade være med at gøre den bemærkning, at det på sin vis er lidt, jeg vil næsten kalde det tragikomisk, at man nu realiserer den del af Brydensholtudvalgets forslag, der vedgår netop udvidet adgang til at indhente teleoplysning med baggrund i 11. september 2001.
Vi har fra Kristeligt Folkepartis side tidligere over for SR-regeringen bedt om, at man fik implementeret netop den del af Brydensholtudvalgets betænkning med hensyn til bekæmpelse af børnepornografi.
Men det var den tidligere regering ikke indstillet på.
Man ville godt drøfte sagen yderligere med IT-branchen især, og vups, så kommer 11. september og et par fly, der flyver ind i World Trade Center, og det er jo alvorligt nok, men så har vi lige pludselig hele moletjavsen på banen i form af lovgivning. Det synes jeg faktisk er lidt tankevækkende, når man ser på proportionerne mellem dette ønske om bekæmpelse af børnepornografi og så bekæmpelse af terrorisme, forstået på den måde, at jeg og Kristeligt Folkeparti trods alt umiddelbart mener, at der er mere at bekæmpe herhjemme i forhold til børnepornografi, end der er i forhold til terrorisme.
Men nuvel, det kommer med, og vi får lejlighed til at diskutere den del, der vedrører bekæmpelse af børnepornografi, nemlig beslutningsforslag nr. B 19, som Kristeligt Folkeparti har til behandling senere i dag.
Men også på det punkt vil jeg nævne, at lovforslaget faktisk går videre end Brydensholtudvalgets betænkning.
Man lægger op til, at logfiler nu ikke bare skal gemmes i 6 måneder, som Brydensholtudvalget lagde op til, men i 1 år.
Flere ordførere har også i den her sammenhæng nævnt spørgsmålet om ransagning, som jo også er et af de instrumenter, der gives politiet for at forbedre deres efterforskningsmuligheder.
Også det kan diskuteres, og jeg vil sige, at netop i forhold til politiets efterforskningsmuligheder er det meget fornuftigt, at regeringen har lagt op til - som jeg har forstået det - at de dele kan give anledning til fornyet overvejelse i folketingsåret 2005-06.
Det synes jeg sådan set er fint.
Men vi har længe på det punkt efterlyst oplysning om, selv om det også klart er diskutabelt, hvor stor en adgang politiet skal have til at kunne benytte sig af gemte logfiler.
Vi har efterlyst det initiativ tidligere.
Desuden skaber lovforslaget jo hjemmel til udlevering af danske statsborgere til strafforfølgelse i udlandet.
Det er også et af de elementer, som det er værd at overveje nøje i forhold til de rettigheder, som danske statsborgere har eller måske rettere sagt ikke har, hvis de bliver udleveret til strafforfølgelse i andre lande.
Jeg vil også gerne hæfte mig ved, at lovforslaget, som det står i bemærkningerne og også i den skriftlige fremsættelse, skal gennemføre de nødvendige ændringer i dansk lovgivning i medfør af FN-vedtagelser: terrorfinansieringskonventionen og sikkerhedsrådsresolution nr. 1373.
Jeg nævner det her, fordi man jo tager fat på mere end det, som er påkrævet jf. de pågældende FN-vedtagelser.
Det er ikke, fordi vi absolut mener, at man kun skal implementere FN-vedtagelserne som sådan, men der kunne jo godt være enkeltområder, hvor man sagde, at dér er der måske brug for lige at overveje tingene en kende ekstra, inden man skrider til lovgivning.
Men alt i alt har vi altså en positiv tilgang til lovforslaget fra Kristeligt Folkepartis side, idet vi ser frem til udvalgsarbejdet og går i gang med dette med åbent sind, vil jeg godt sige, med henblik på, at vi opnår det bedst mulige resultat, og i erkendelse af, at det er svært.
Det skulle være mærkeligt, om man lige med udformningen af den terrordefinition, som i dag er givet i lovforslaget, og med udformning af medvirkningsreglerne har ramt det rigtige.
Lad mig sige til allersidst, at det fra Kristeligt Folkepartis side er vigtigt at understrege, at terror bekæmpes med andet end love og paragraffer og med andet end våben.
Terror bekæmpes også med bistand; ved at vi sikrer, at mennesker i verden får anstændige levevilkår, og at den globale ulighed ikke vokser.
Jo, man kan selvfølgelig sige, at regeringen viser handlekraft, men det er i en forkert retning, idet man jo drastisk skærer ned på udviklingsbistanden.
Men det er en sag, vi kan komme tilbage til senere.