runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lars Christian Lilleholt (V), 2005-05-26:
Til hr. Torben Hansen vil jeg sige, at det kan være ganske rigtigt i en startperiode, at man da giver tilskud til at udvikle en ny energi, og det kan også være fornuftigt i en periode at give en form for produktionsstøtte.
Men jeg må fastholde, at det er helt afgørende, at man så over en periode kan se, at der er et markedsøkonomisk sigte i det, man også gennemfører.
Det handler også for os om at sikre, at vi fortsat har stabile og konkurrencedygtige energipriser.
I samme avis kunne man i sidste uge læse, at danske virksomheder for nogles vedkommende rykker produktionen andre steder hen, fordi vi har for høje elpriser i Danmark.
Og da er det helt afgørende for Venstre, at vi sikrer, at der er en balance mellem tingene, at vi på den ene side giver mulighed for udvikling af nye teknologier, også vindkraft, og skaber et dansk hjemmemarked.
Heldigvis er det sådan, at vindkraften jo rent faktisk er tæt på at være konkurrencedygtig.
Hvor der for år siden var meget stor forskel på produktionsprisen på el baseret på vindenergi og på kul, er produktionsprisen på el baseret på vedvarende energi jo efterhånden blevet ganske konkurrencedygtig.
Vi har sat skub i udviklingen.
Det viser, at regeringen rent faktisk har vilje til også at satse på vind.
Jeg synes, det er en meget fornuftig satsning, vi har haft i Danmark, både ud fra en miljømæssig og ud fra en energimæssig betragtning.
Vi er et af verdens førende lande på det her område, og den position ønsker Venstre at fastholde.
Heldigvis har det jo vist sig, at møllerne er blevet ganske effektive, og det hilser vi med ganske stor tilfredshed.
Venstre har deltaget i alle de energipolitiske forlig, der har været op igennem 1980'erne og 1990'erne omkring udbygningen af hele vindmølleproduktionen og hele vindmøllesiden og også skabelsen af det flotte hjemmemarked, der er i Danmark og dermed de nye muligheder, som virksomhederne har fået for at eksportere vindmøller ud i Europa og ud i verden.
Johs. Poulsen (RV), 2005-05-26:
Også jeg vil tage fat i den sætning i ordførerens tale, hvor hr. Lars Lilleholt gør opmærksom på, at man fra regeringspartiernes side gerne vil være med til at kigge på en yderligere besparelsesindsats, men ikke være med til – og nu citerer jeg direkte – at pålægge forbrugerne overflødige nye udgifter.
Jeg tror sådan set ikke, at der er nogen, der vil være med til at lave overflødige udgifter.
Og jeg går ud fra, at hr. Lars Lilleholt også er enig i, at det ikke kan gøres, uden at der er en vis omkostning.
Jeg spørger derfor: Det kan vel ikke betegnes som en overflødig omkostning?
Lars Christian Lilleholt (V), 2005-05-26:
Jeg synes, det er ganske fornuftigt, at forbrugerne får nogle gode redskaber til at vurdere ud fra, hvor de kan få den størst mulige besparelse.
Og jeg er ganske enig i, at kan vi og selskaberne give nogle forbrugere nogle gode redskaber, så de rent faktisk kan se sort på hvidt, synliggøre, at det at investere nogle penge f.eks. i energiruder, i bedre isolering og i andre tiltag giver en fornuftig tilbagebetalingstid, så er det jo oplagt, at vi skal sætte ind dér.
Johs. Poulsen (RV), 2005-05-26:
Tak for svaret.
Det må jeg jo tolke sådan, at netop den omkostning, der er for at få de oplysninger skaffet frem, ikke er en overflødig omkostning.
Det synes jeg er et godt signal, også til de videre snakke, vi skal have omkring det her.
Må jeg så ikke også spørge, om hr. Lars Lilleholt er enig i de bemærkninger, der har været omkring vindkraftens udbygning om, at det jo netop er et godt eksempel på, at det med at der skal være et markedsøkonomisk potentiale, som vi er enig i at vindkraften er et godt eksempel på, at det trods alt tager noget tid at udvikle det fuldt ud, og at det derfor er vigtigt, at man også tænker på meget lang sigt, når vi udvikler forskellige typer af vedvarende energikilder.
Altså, vindkraften er jo blevet hjulpet i gang, ved vi alle sammen godt, men har jo ikke desto mindre været et af de største industrieventyr nogen sinde i Danmark, og noget, der i dag, som ordføreren jo også redegjorde for, udgør en væsentlig del af vores energiproduktion.
Eyvind Vesselbo (V), 2005-05-26:
Det er jo dog sådan, at vismændene i 2002 konkluderede, og jeg citerer: Hvis man skulle omgøre 1990'ernes satsning på vindmøller, skulle man have brugt færre offentlige midler på produktionstilskud og flere penge på forskning og udvikling.
Hvordan hænger det sammen med den opfattelse, hr. Torben Hansen har af, at det var en god og fornuftig måde at forvalte økonomien på, og er hr. Torben Hansen enig med vismændene i, at den måde, man greb det an på i 1990'erne, måske ikke var så smart?
Torben Hansen (S), 2005-05-26:
Når man ser de resultater, der er nået, når man ser, at over 20 pct. af elenergien i dag bliver produceret på vindmøller, når vi ser, at vi har 20.000 i beskæftigelse, en omsætning på næsten 25 mia. kr., og når jeg nu kan forstå både på energiministeren og på Venstres egen ordfører, at vindkraft nu skal være et satsningsområde, så synes jeg, det til fulde beviser, at den linje, der blev lagt i løbet af 1990'erne, rent faktisk var fornuftig, for man er også nødt til, når man har nye teknologier, at lave en understøttelse af de nye teknologier.
Så jeg synes rent faktisk, at man kan se klart og tydeligt, at den danske vindmøllesatsning, den danske vindmølleudbygning har været en gigantisk succes, og jeg kan forstå, at regeringen også nu har accepteret det synspunkt.
Eyvind Vesselbo (V), 2005-05-26:
Jamen det var jo sådan set et klart svar.
Hr. Torben Hansen er uenig med vismændene i den seriøse analyse og begrundelse, som nu ligger for, at den måde, man havde satset på, ikke var den mest optimale.
Lad det nu være, for nu vil jeg så stille hr. Torben Hansen et andet spørgsmål.
Hr. Torben Hansen går meget op i forskning og teknologi, og så må jeg spørge, hvorfor Socialdemokratiet ikke kan støtte etableringen af Højteknologifonden, der jo netop ville kunne være med til at give forskningen, herunder ikke mindst forskning inden for miljø- og energiområdet, et løft?
Lars Christian Lilleholt (V), 2005-05-26:
Jeg er ganske enig i, at ting tager tid, og udvikling på det her område tager lang tid.
Derfor er det også fornuftigt, at vi på forskningssiden gør alt, hvad der overhovedet er muligt for at udvikle nye ting og sager bl.a. inden for biobranchen og andre tiltag, der kan være med til at fremme os her i landet og være med til at give danske virksomheder nye eksportmuligheder.
Torben Hansen (S), 2005-05-26:
Med den struktur, der er lagt på Højteknologifonden, jeg kan også se det i hr. Lars Christian Lilleholts indlæg i Børsen den 3. maj, og med de beløb, der bliver sat ind der, og den forrentning, der gives, vil der ikke være nogen beløb af væsentlig karakter til forskning i miljø og energi inden for de næste 5, 7, 8 .9, 10 år.
Det er fakta.
Og så er det bare for sent.
Derfor har vi jo i vores beslutningsforslag, som var til behandling den 12. april, B 4, hvis Venstres spørger har glemt det, sagt klart, at det her er et spørgsmål om 500 mio. kr. om året i gennemsnit, i hvert fald 5 mia. kr. de næste 10 år, der skal bruges bevidst inden for dette her område.
Og det kan Højteknologifonden simpelt hen ikke honorere med den struktur, som regeringen har lavet på den.
Lars Christian Lilleholt (V), 2005-05-26:
Jeg er helt enig i, at regeringen satser på udbygningen af vedvarende energi, men for os er det selvfølgelig afgørende, at der er et markedsøkonomisk sigte, og at det ikke bare alene er baseret på tilskud ud i al virkelig fremtid.
Hvor stor en del af den danske energiproduktion mener hr. Torben Hansen skal være baseret på vedvarende energi?
Og hvem skal betale?
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2005-05-27:
Hvis Venstres ordfører, hr. Søren Pind, havde haft tid i sin kalender, ville jeg have spurgt ham, om han ikke havde været enig i, at sådan en særlig situation, som nævnes i ordførertalen, vel altid må være gældende i det tilfælde, hvor barnet bliver født inden for et registreret partnerskab mellem to kvinder.
Det kan være, at fru Inger Støjberg ikke kan forholde sig til det, da hun ikke er ordfører, og jeg vil tale med forslagsstillerne om, at næste gang, vi skal behandle en lignende sag i Folketinget, vil vi prøve at se, om det kan lade sig gøre på forhånd at koordinere det med et tidspunkt, hvor Venstres ordfører kan være til stede, for det grænser jo næsten til sabotage.
Inger Støjberg (V), 2005-05-27:
Da Venstres ordfører, hr. Søren Pind, desværre ikke kan være til stede, skal jeg fremføre følgende: Dette forslag drejer sig om at lempe adoptionsloven, således at den generelle 3-månedersgrænse, der gælder for, om mødre kan bortadoptere deres barn, skal sættes ud af kraft, når det kommer til spørgsmålet om registrerede par.
I Venstre mener vi generelt, at beslutningen om adoption er en stor og væsentlig beslutning.
Der er grund til at fordre, at den enkelte forælder tænker sig grundigt om, før en så grundlæggende beslutning træffes.
Der er også et hensyn at tage til barnet.
Biologiske bånd spiller en stor rolle, også ofte senere i et barns liv.
Det skal sikres, at en sådan beslutning fra morens side, hvor barnet jo ikke har nogen mulighed for indvendinger, er truffet på et grundigt, velovervejet grundlag.
Det er for mange en grænseoverskridende oplevelse, som kan sætte mange ting i et nyt perspektiv.
Naturligvis vil der være undtagelser, men det er der allerede taget højde for i den nuværende lovgivning, hvor man i særlige situationer kan dispensere.
På den baggrund må Venstre afvise forslaget.
Kamal Qureshi (SF), 2005-05-27:
Det passer bare ikke, vil jeg sige til ministeren, for hvis man har et heteroseksuelt par, der lever sammen, og hvor kvinden bliver gravid og får et barn og dør ved fødslen, så bliver manden i det forhold automatisk den sociale far og får de rettigheder, der hører til.
Det er jo ikke sådan, at statsamtet går ind og foretager en dna-test for at finde ud af, om faren nu er den biologiske far til det her barn, der er født i det her parforhold.
Det er derfor, at det her forhold er en særlig problemstilling i forhold til de homoseksuelle par, for med et normalt heteroseksuelt par vil parret, det sociale par, der er omkring et barn, automatisk få rettighederne.
Det er ikke sådan, at man siger til faren: Ved du hvad, det er først om 3 måneder, du får lov til at få rettighederne over det her barn, og så skal vi i øvrigt foretage en dna-test på dig.
Sådan er det jo ikke.
Det ved ministeren også godt.
Derfor er det her en problemstilling, der er relevant, medmindre ministeren kan nævne nogle konkrete situationer for mig her.
Det er en kompliceret situation.
Også dér er der jo en far, en biologisk far, et eller andet sted, og derfor er det en kompliceret situation, der opstår her, hvor det er rimeligt nok at give moren en betænkningstid efter fødslen med hensyn til, om hun nu mener, det er det rigtige for hendes barn, at der sker den adoption allerede fra fødslen, eller hun i virkeligheden mener, at tingene burde være indrettet på en anden måde, når nu barnet er kommet til verden.
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2005-05-27:
Nu kan man jo diskutere lovforslagets udformning, og det var sådan set også derfor, jeg lagde op til, at vi kunne være enige om, at der måske var nogle ting, der burde ændres, og at vi så kunne finde frem til en anden måde.
Jeg nævnte højt et beslutningsforslag, som fru Pernille Rosenkrantz-Theil nævnte, nemlig at ministeren måske kunne invitere de forskellige partier til en drøftelse af at løse problemerne.
Det kan godt være, at det er det, der er udgangspunktet.
Men kan vi ikke blive enige om, at der jo er en reel problemstilling for folk, der lever i et registreret partnerskab; to kvinder, hvor den mor, der gennemgår fødslen, dør ved fødslen?
Er det ikke et reelt problem også for barnet, at der er en vis usikkerhed bagefter i det tilfælde, hvor moren er død?
For det andet er det jo ikke en problemstilling, som specielt vedrører registrerede partnere.
Så jeg finder stadig væk ikke noget grundlag for, at der lige præcis, når det gælder registrerede partnere, skulle være særlige regler for adoption allerede fra fødslen.
Nu har vi jo hørt ved behandlingen af et tidligere lovforslag, at ordførerne for regeringspartierne næsten var ved at få tårer i øjnene, da de fortalte om barnets tarv.
Det samme gjorde sig gældende for den udmærkede minister.
Men det her handler vel virkelig om barnets tarv.
Der er vel slet ikke den store politiske kamp, som der var i det forrige lovforslag.
Det handler vel reelt alene om barnets tarv og om en sikkerhed for barnets fremtid.
Hører jeg virkelig rigtigt, når ministeren så alligevel afviser det her lovforslag?
Og hvis jeg nu skulle være lidt imødekommende også, skal jeg så forstå ministerens holdning derhen, at hvis vi kunne formulere os til et beslutningsforslag i stedet for, der kunne pålægge ministeren at tage et initiativ, så kunne der måske komme en mere positiv respons fra regeringens side?
Men det kan jeg måske få en forklaring på ved en anden lejlighed.
Jeg er enig i, at det selvfølgelig er barnets tarv, som det drejer sig om, men jeg kan ikke se, at det her lovforslag specielt skulle imødekomme børnenes tarv.
Jeg læser det som et udtryk for de pågældende voksnes interesser.
Den ene har fået barnet, og de har nogle interesser, de gerne vil have opfyldt, og derfor er de i virkeligheden interesseret i denne ændring.
Men det ville i virkeligheden være en positiv særbehandling af en bestemt gruppe, altså registrerede partnere, der så skulle have lejlighed til at foretage bortadoption på et tidligere tidspunkt end alle andre, og det finder jeg ikke noget grundlag for at medvirke til.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2005-05-27:
Jeg har forstået Folketingets forretningsorden sådan, at det er kommentarer og ikke spørgsmål.
Så det er faktisk o.k., hvis jeg kommer med kommentarer, der ikke munder ud i spørgsmål.
Men det er fuldstændig korrekt, at mit spørgsmål ville have været: Er der en mulighed for, at vi i fællesskab blandt Folketingets partier med ministeren tager en drøftelse af en mulighed for at lave den ændring, som vi i princippet var i gang med at snakke om inden valget, nemlig at man går ind og kigger på, hvordan man kan leve op til børnekonventionen?
For det gør vi faktisk ikke, som det er i dag, med den lovgivning, der er med 3-måneders-reglen.
Dermed kunne vi sikre fædrenes rettigheder, og samtidig kunne vi sørge for at komme den usikkerhed til livs, der kan være i forbindelse med det at få børn.
Jeg vil selvfølgelig medgive, at den lovgivning vil blive anvendt i meget få tilfælde, fordi det formodentlig kun vil være i de tilfælde, hvor den biologiske mor afgår ved døden, at den vil være relevant.
Men den usikkerhed tror jeg sådan set de fleste kommende forældre har, altså at der er den risiko, om end den heldigvis i Danmark er meget, meget lille sammenlignet med andre steder.
Så det var blot for at få en tilkendegivelse af, at vi måske kunne snakke om det mellem førstebehandlingen og andenbehandlingen af det her forslag.
Men når det er sagt, vil jeg sige, at jeg altid er parat til en drøftelse mellem venner.
Inger Støjberg (V), 2005-05-27:
Jeg må jo beklage over for hr. Simon Ammitzbøll, at jeg ikke er herre over hr. Søren Pinds kalender, men udelukkende over min egen.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2005-05-27:
Jeg er egentlig lidt ked af, at det her forslag er blevet fremsat.
Grunden er, at jeg mente, at vi var nået et stykke vej, siden bl.a. jeg selv oprindelig fremsatte det her forslag.
For i modsætning til det forslag, vi behandlede for et øjeblik siden, som der er meget ideologisk sprængstof i, så mener jeg sådan set, at der her er tale om nogle tekniske ting.
Det, vi altså taler om her, er en sikkerhed.
Nu har jeg ikke selv fået børn, men jeg kan da mærke på dem omkring mig, som har, at meget af al den usikkerhed, der opstår i forbindelse med det at skulle have et barn, jo er rent mentalt: frygten for, at barnet bliver handicappet; frygten for, at der går noget galt under fødslen; frygten for det ene, det andet og det tredje.
Det, jeg mener, der ligger i det, vi var kommet frem til, var sådan set en løsning på både farens ret til at være far og også på at give en sikkerhed, som måske ikke er helt tilstrækkelig i den nuværende lovgivning.
Det, det konkret gik ud på, var, at man gennemførte en midlertidig adoption de første 6 måneder af barnets levetid, og det vil sige, at man faktisk stiller fædrene i en bedre rettighedssituation end i dag, hvor det er 3 måneder.
Dermed lever man op til børnekonventionens regler for fædre, samtidig med, at man ville give den sikkerhed ...
Kamal Qureshi (SF), 2005-05-27:
Nu gjorde både ministeren og den konservative ordfører i den sidste lovgivning en dyd ud af, at det skulle være et praktisk lovforslag.
Det her er da et ekstremt praktisk forslag.
Jeg vil meget gerne spørge: Kunne ministeren forestille sig en anden parkonstellation, der fik et barn, end en homoseksuel familie, som kunne have behov for en tidligere adoptionsregel?
Sædvanligvis sker der jo det hos de 10 pct. børn, der bliver født i Danmark og nogenlunde den samme procentdel i andre dele af verden, hvor faren ikke er deres biologiske far, at der får faren automatisk de rettigheder, han ville have fået, hvis han var biologisk far, fordi man netop ikke går ind og foretager dna-test for, om nu faren, der lever i det her sociale forhold, også er den biologiske far.
Der får den sociale far automatisk alle de rettigheder, der hører til at være forælder til det barn.
Er det ikke korrekt?
Jeg må holde fast i, at hvis vi ændrede det, ville det netop være en særstilling, som registrerede partnere fik, altså en positiv særdiskrimination på bekostning af andre her i samfundet, som ikke har den samme mulighed.
Og reglen ville slet ikke være udformet sådan, at den kun fandt sted i de tilfælde, hvor moren døde.
Der ville jo så være truffet en aftale om adoption allerede fra barnets fødsel.
Det er ikke bare et spørgsmål om, hvorvidt det er praktisk eller ej.
Alle par, alle forældre, enlige mødre osv. må kunne leve med en sådan regel, og det gælder også registrerede partnere.
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2005-05-27:
Ministeren sagde tidligere, at det kunne være, at der var andre end kvinder, der lever i registreret parforhold, der ville kunne komme i samme situation, som omtales i lovforslaget fremsat af SF.
Nu beskyldes Det Radikale Venstre hele tiden forskellige steder for at skulle være partiet for en såkaldt kreativ klasse, men min fantasi rækker alligevel ikke til at kunne komme på de lignende eksempler, som ministeren hentyder til.
Derfor skal jeg høre, om hr. Martin Henriksens fantasi er bedre end min og måske på linje med ministerens, der dog ikke valgte at konkretisere sin påstand.
Martin Henriksen (DF), 2005-05-27:
Det var hr. Kamal Qureshi, som under den tidligere debat beskyldte mig for at være imod alle homoseksuelle, men det er jo ikke korrekt.
Dansk Folkeparti har bl.a. lagt vægt på, at politiet kan få mulighed for at gå ind og undersøge, hvor mange overfald der bliver begået mod homoseksuelle, og hvorfor de bliver begået, for at sætte fokus på den problemstilling.
Til det her forslag: Vi mener faktisk, at det er rimeligt, sådan som loven ser ud på nuværende tidspunkt, at der er en betænkningsperiode, før man går ind og bortadopterer barnet.
Som andre også har været inde på før, kan der selvfølgelig opstå den uheldige situation, at en mor går hen og dør, men så kan man lave et børnetestamente, og så ved jeg også, at myndighederne vil gå ind og tage hensyn til det, når de tager stilling i en sådan sag.
Jeg har også kontaktet Familiestyrelsen, for jeg havde hørt, at der kunne være nogle problemer på det her område.
Kamal Qureshi (SF), 2005-05-27:
Når nu Dansk Folkepartis ordfører herfra beskriver, at Dansk Folkeparti gerne vil fremme homoseksuelles forhold i Danmark, kunne jeg da godt tænke mig at høre: Ud over at udtale, at man ønsker, at politiet skal slå hårdere ned på vold mod homoseksuelle, kan hr. Martin Henriksen så nævne et eneste af de forslag, som har været behandlet i Folketingssalen, som giver homoseksuelle flere rettigheder i det danske samfund, som Dansk Folkeparti har støttet?
De forslag, som de homoseksuelles organisationer selv har ønsket, har Dansk Folkeparti konsekvent stemt imod hver eneste gang, og medlemmer af Dansk Folkeparti betegner homoseksuelle som handicappede, som unormale.
Hvordan skal man overhovedet forstå det som andet, end at Dansk Folkeparti er et parti for kernefamilien og ikke for homoseksuelles rettigheder i det danske samfund?
Martin Henriksen (DF), 2005-05-27:
Så fortsætter man lidt den der debat, hvor man forsøger at skyde Dansk Folkeparti noget i skoene.
Dansk Folkeparti har den holdning, som jeg også har sagt før, at vi mener som udgangspunkt, at et barn har godt af i sin opvækst at blive præget af en mand og en kvinde, en mor og en far.
Men vi sætter jo netop også fokus på bl.a. de holdninger, som man finder i muslimske miljøer, hvor imamer går ud og fordømmer homoseksuelle muslimer osv., fordi de nu engang er, som de er.
Det tager vi kraftig afstand fra fra Dansk Folkepartis side, det har vi altid gjort, det er partiets politik, og det er der intet nyt i.
Kamal Qureshi (SF), 2005-05-27:
Jeg synes bare ikke, at jeg har hørt hr. Martin Henriksen fordømme Dansk Folkepartis egen præst i folketingsgruppen, som udtalte, at homoseksuelle skulle betragtes som handicappede, og som har udtalt sig imod homoseksuelle som sådan.
Jeg giver nu egentlig hr. Martin Henriksen mulighed for at forklare: Hvad er det, Dansk Folkeparti gør?
Det, hr. Martin Henriksen siger, er: Ja, vi kæmper for kernefamiliernes forhold, vi kæmper for, at en mand og en kvinde skal have mulighed for at få lov til at få kunstig befrugtning og alt andet.
Det er da ikke at kæmpe for de homoseksuelles rettigheder.
Jeg kunne godt tænke mig, at Dansk Folkeparti i det mindste ville stå ved det og sige: Ja, vi ønsker ikke, at homoseksuelle familier skal have nogen rettigheder.
Det kan vi være uenige om, og det er fair nok.
Det er altså ikke sådan, det homoseksuelle miljø oplever det.
Martin Henriksen (DF), 2005-05-27:
Når nu Dansk Folkeparti bl.a. beder justitsministeren om at give politiet mulighed for at undersøge, hvor mange overfald der bliver begået mod homoseksuelle, og hvorfor de bliver begået, er det jo ikke, fordi vi ikke kan lide homoseksuelle, at vi beder om det.
Det er vel meget logisk.
Men der skal også være en balance i det.
Og homoseksuelle har også mulighed for at indgå i registreret partnerskab, og det synes jeg sådan set er fint nok.
De der udtalelser, som hr. Kamal Qureshi nævner at hr. Søren Krarup er kommet med, har jeg ikke kendskab til.
Jeg har talt med hr. Søren Krarup om det her emne, og han har ikke over for mig på nogen måde udtrykt, at han fordømmer homoseksuelle.
Jeg vil bare sige, at grunden til, at Dansk Folkeparti ikke støtter det her forslag, er, at vi mener, at den der 3-måneders-periode er en betænkningsperiode, som netop tager hensyn til moren og til barnet.
Det er grunden til, at vi ikke kan støtte forslaget.
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2005-05-27:
Nu var det ikke, fordi jeg ikke hørte hr. Martins Henriksens sikkert udmærkede tale, hvis man ellers går ind for det synspunkt, Dansk Folkeparti står for, men det var mere, om hr. Martin Henriksen egentlig har samme fornemmelse som jeg, nemlig at det er utrolig svært at komme i tanke om lignende forhold.
Jeg betragter, medmindre hr. Martin Henriksen modbeviser det med sit svar nu, det første svar som, at hr. Martin Henriksen giver mig ret i, at det er svært at komme i tanke om et lignende forhold.
Martin Henriksen (DF), 2005-05-27:
Nu kan det godt være, at jeg ikke har været helt opmærksom på, hvad ministeren sagde, men jeg må henholde mig til mit tidligere svar.