Jes Lunde (SF), 1999-02-24:
Ja, man skulle jo tro, at det, vi havde foreslået i dag, var et forbud mod valutaspekulation
, i hvert fald når man sådan ser på, hvordan flere ordførere reagerede, og hvordan de har underholdt med Vejles berømte borgmester, hvor det er lykkedes at sætte SF på landkortet som et af de steder - det er kun ét af de steder, vi har skam flere - hvor vi har borgmesterposten. Jeg synes selvfølgelig, at det er udmærket at de andre ordførere gør reklame for den borgmester, men man skulle tro, at det, vi har foreslået, var et forbud mod valutaspekulation, og at han så ville blive ramt centnertungt af det her.
Men det er faktisk ikke det, vi har foreslået.
Det gør vi os ikke nogen forestilling om at man kan.
Menneskeheden har til alle tider spekuleret i jord, i varer, i valuta, i alt, hvad der kan spekuleres i, og det er der nok ikke noget at gøre noget ved.
Nogle gange kan man tage det rimelig afslappet, at der spekuleres i det, andre gange, når det fører til menneskelig ulykke og får nogle ofre, så synes jeg, at vi har en forpligtelse til at prøve at gå lidt op imod det.
Men jeg har ikke de voldsomme problemer.
Det er farligt, vil jeg sige, at gå ud i valutakursspekulationer.
Går det godt, så kan man selvfølgelig smile bredt, og så er jeg sikker på, at Vejles borgere også er tilfredse med deres borgmester.
Så jeg håber for ham, at det går godt med hans spekulative arrangementer, men det er risikabelt, og den dag, han taber penge på det, så er det nok knap så fornøjeligt for hans borgere derovre.
Så i det lange løb tror jeg, det er lidt risikabelt, hvis kommunerne begynder at kaste sig alt for meget ud i den boldgade.
Men det er jo klart, at vi jo alle sammen, når som helst vi træffer økonomiske dispositioner, så tænker på, hvordan prisudviklingen er på ting og sager.
Når jeg har høstet, skal jeg tage stilling til, om jeg vil sælge mit korn med det samme, eller om jeg vil vente med at sælge det til næste forår eller måske endnu senere.
Det er vel en form for spekulation.
Det er i hvert fald, at man spekulerer på: Hvordan udvikler priserne sig, og hvordan skal jeg indrette mig på det?
Når man skal finansiere et nyt byggeri, skal man tage stilling til, om man vil gøre det i danske kroner eller i euro.
Jamen det er jo også en form for spekulation, man skal ud og engageres i.
Det tror jeg såmænd er noget, folk kommer til, uanset om de kan lide det eller ej.
Så jeg vil ikke lægge an til nogen form for hellighed i den retning.
Jeg synes, folk skal have lov til at agere, som det nu er fornuftigt at agere på baggrund af de mekanismer, vi har i vores samfund.
Men det er jo ikke det samme, som at der ikke er et problem, som vi skal tage stilling til her i Folketinget.
Det er der jo, når de spekulative kapitalbevægelser får et omfang, så det sætter demokratiet ud af kraft.
Og det er lige præcis det, vi ser rundt omkring i verden i øjeblikket: at der kan komme et så stort pres fra spekulanter på en valuta, at et land ikke længere får lov til at styre sin egen økonomiske udvikling.
Hvis det så er, fordi det land grundlæggende fører en ussel økonomisk politik, og fordi der ikke er sammenhæng i noget som helst, så kan det ikke reddes.
Det er jeg helt enig i.
Men tag nu sådan et eksempel som Danmark.
Det er nok det eneste eksempel i verden, hvor jeg føler mig rimelig sikker på - og økonomiministeren vil nok give mig ret - at vi fører en troværdig og sund økonomisk politik.
Men selv om vi gør det, og selv om vi kan blive fuldstændig enige om det og forsikre hinanden om, at der er orden i sagerne her, så kan vi jo alligevel godt risikere et spekulativt pres.
Vi har haft det i nogle perioder, og i nogle perioder har det drevet renten op i Danmark til skade for investeringer og for erhvervslivet i Danmark.
Skal vi så bare finde os i det?
Skal vi bare sige: Jamen det er nu engang vilkårene?
Hvis der er nogle tossehoveder ude i verden, som tror, at de kan lave et run imod den danske krone, så skal de da have lov til det, uanset at det giver en række ulemper for danske borgere.
Her synes jeg da, at vi har en pligt til at overveje her i Folketinget: Kan der opstilles et værn mod den slags?
Ikke et værn, som kan forsikre et land, som fører en økonomisk politik, som er præget af dårskab, fordi der findes ingen vacciner imod, at det land går nedenom og hjem, får store problemer.
Det gør der ikke.
Men at lande, som fører en sund økonomisk politik, skal udsættes for en kortsigtet spekulation, som skal koste virksomheder livet, som skal koste arbejdspladser, bør der kunne findes et værn imod.
Det bør være en opgave for alle politiske partier, som interesserer sig for at beholde beslutningerne i et demokratisk valgt organ som Folketinget.
Det bør være et anliggende for alle de partier at undre sig over: Hvordan kan vi så løse det problem?
Vi har her fremsat et forslag, om at man kunne undersøge en model, som er fremlagt af en nobelpristager i økonomi, James Tobin.
Det vil man ikke.
Det er så fair nok, men kunne partierne så i det mindste ikke selv pege på noget andet, som er slagkraftigt?
Det er fint nok med øget gennemsigtighed, det er fint nok med nye Bretton Woods-møder osv., osv., men jeg kunne egentlig i virkeligheden godt tænke mig, at partierne ville forpligte sig til at komme med noget lidt mere slagkraftigt, som vi var sikre på havde en effekt, som kunne sikre, at det var demokratierne og de demokratisk valgte regeringer, som styrede her i verden og ikke valutaspekulanterne.