Niels Ahlmann-Ohlsen (KF), 1998-02-03:
Jeg synes oprigtig talt, der er grund til at takke Enhedslisten, fordi Enhedslisten har stillet denne forespørgsel i dag, for jeg mener, at det i allerhøjeste grad er relevant for et demokratisk land som Danmark at tage en sådan temadebat.
Jeg synes også, det skal nævnes her, at man i Europarådets parlamentariske forsamling i sidste uge anerkendte, at Danmark har denne debat, og ligefrem opfordrede andre lande til i den kommende tid at tage præcis den samme temadebat om forholdene i Algeriet.
Situationen i Algeriet er jo helt uholdbar, og det har den været i alt for lang tid: Mellem 65.000 og 80.000 mennesker er blevet myrdet i de 6 år, hvor konflikten foreløbig er foregået.
Og vi hører i perioder næsten daglig om grusomheder: om dyriske mordere, der skærer halsen over på kvinder og mænd og på gamle og spædbørn, og grufuldhederne er af en karakter, som gør det svært overhovedet at tale om dem.
Men ikke at tale om dem er kujonens svar, og det må ikke være verdenssamfundets.
Styret i Algeriet forsøger på alle måder at frabede sig europæisk indblanding, og det forsøger at skabe det indtryk, at menneskerettighedsovertrædelserne i landet skal betragtes
som interne forhold
Men sådan hænger verden af i dag ikke sammen.
Overtrædelser af menneskerettighederne er et internationalt tema.
Det er jo præcis, hvad landene har tilsluttet sig i FN.
Hvad er det, Algeriet og dets præsident, Lamine Zeroual, forsøger at skjule?
Hvorfor ønsker landet ikke at blive kigget i kortene?
Er det, fordi regeringens sikkerhedsstyrker under massakrerne sætter kikkerten for det blinde øje? Så længe Algeriet ikke ønsker en åben og ærlig dialog om myrderierne, vil tvivlen i de europæiske hjerter nage med rette.
For verdenssamfundet er det nu af største vigtighed at få etableret en sådan udvikling, at disse myrderier standses.
Men en politisk dialog med styret i Algeriet må under alle omstændigheder opretholdes, herunder drøftelser om et teknisk bistandsprogram og om træningstilbud, naturligvis med betingelser, der muliggør et stop for flere drab samt anholdelser og strafforfølgelser af de ansvarlige.
Og vi må fortsat støtte EU-initiativerne over for Algeriet, samtidig med at vi kun kan opfordre den arabiske verden til at deltage i disse bestræbelser.
I fortsættelse af den førnævnte Europarådsdebat mener jeg, at vi må fremsætte en kraftig opfordring til den algeriske regering, som går ud på at tillade FN-besøg, at lade medier og NGO'er komme ind i landet og ikke mindst at indlede den helt nødvendige dialog med alle politiske kræfter i Algeriet.
Og det føler vi at det forslag til vedtagelse, som der nu ser ud til at være et flertal for, tager højde for, og vi tror, det er utrolig vigtigt, at et land som Danmark vedtager det på tværs af partiskel.
Og selv om jeg godt kan høre, at der er en lille smule divergens med Enhedslisten, sikkert ud fra et oprigtigt ønske om at presse på så hårdt som muligt, vil jeg alligevel opfordre Enhedslisten til at spørge i Enhedslistens politbureau - hvis jeg må bruge det udtryk - om det ikke var værd at indkassere den gevinst, som det trods alt ville være set både med Algeriet øjne og med det internationale samfunds øjne, hvis Enhedslisten sagde: Godt, så kom vi hertil.
Vi stemmer for det forslag.
Jeg mener, at vi må betragte menneskerettighederne i Algeriet som et af de meget store temaer, som vi fortsat skal følge, sikkert også her i Folketinget.