runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Villy Søvndal (SF), 2004-12-08:
Jeg synes, statsministeren igen optræder som en eminent tryllekunstner.
Rapporten fra Rådet for Socialt Udsatte påpeger, at statsministeren, regeringen og Dansk Folkeparti har plyndret nogle af de dårligst stillede i dette land for 750 mio. kr. om året.
Nogle af dem fører man tilbage og bruger, men hvis statsministeren lægger tallene sammen og ser på, hvad der bliver brugt til de udsatte grupper, vil statsministeren så ikke bekræfte, at hans tal ikke er fratrukket de 750 mio. kr. om året, man har hugget fra kontanthjælpsmodtagere og folk på starthjælp?
Antallet af dem, som må tigge om at få hjælp i et samfund, hvor statsministeren siger, at det går ufatteligt godt, er fordoblet.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-12-08:
Som jeg startede med at sige, har denne regering sat fokus på de allersvageste grupper lige fra starten.
Derfor oprettede vi Rådet for Socialt Udsatte, derfor har vi sat fokus på at afsætte flere midler til de allermest socialt udsatte, og det er jo ikke rigtigt, når hr. Ole Sohn siger, at der kun er afsat satspuljemidler.
Der er afsat midler derudover.
Men hvad er der i vejen med satspuljemidlerne?
Det har været til gavn for de mennesker, som virkelig har hjælp behov, og vores velfærdssamfund skal vel fungere sådan, at vi målretter indsatsen mod dem, som har det allersværest.
Hr. Ole Sohn spørger, hvad de 5 mia. kr. er gået til.
De er jo gået til mange ting.
De er gået til at hjælpe de hjemløse, de er gået til at hjælpe alkoholmisbrugere og stofmisbrugere, de er gået til at hjælpe psykisk syge, og de er gået til en ekstra indsats for at bryde den negative sociale arv og til mange andre initiativer, som kommer de allermest socialt udsatte til gavn.
Men det ændrer ikke på, at den justering, der skete af kontanthjælpen, gik ud på, at det altid skal kunne betale sig at arbejde.
Det skal ikke være sådan, at man kan hæve mere i kontanthjælp, end man kan tjene ved at gå på arbejde, og selv hr. Ole Sohn må vel mene, at det altid skal kunne betale sig at arbejde.
Ole Sohn (SF), 2004-12-08:
Jeg vil bede statsministeren om at redegøre for, hvilke 5 mia. kr. ekstra det er, denne regering har brugt på de dårligst stillede i samfundet.
Det andet spørgsmål er: I en situation hvor der, siden regeringen lavede sin første finanslov i 2002, er blevet 50.000 færre ansatte i den private sektor – man kan diskutere antallet, men det er i hvert fald adskillige tusinde færre – hvilket incitament har da gjort det nemmere for folk, der er blevet sat på starthjælp eller introduktionsydelse, at komme ind på arbejdsmarkedet, når det samlede antal falder?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-12-08:
Jeg synes, det er vigtigt lige at holde fast i, hvad det egentlig er, vi snakker om her.
Det, der er tale om, er, at et bredt flertal i Folketinget har bakket op om at indrette kontanthjælpen således, at det altid kan betale sig at arbejde.
Vi havde nogle eksempler før.
Hvis vi tager en børnefamilie, hvor begge forældre var på kontanthjælp, skulle lønnen faktisk være op mod 25.000 kr. om måneden, hvis den ene fik et job, for at det overhovedet kunne betale sig.
Man skulle altså op på at tjene 25.000 kr. om måneden, for at det overhovedet kunne betale sig at gå i arbejde frem for at hæve kontanthjælp, og det er selvfølgelig ikke rimeligt, at samfundet er indrettet sådan, at det ikke kan betale sig at gå på arbejde.
Derfor blev der lavet en justering af kontanthjælpen.
Der blev lagt et loft over den, så det altid kan betale sig at arbejde, men til gengæld blev det gjort sådan, at hvis man fik et arbejde, fik man selv lov til at beholde flere af de penge, man tjente, frem for der blev skåret i kontanthjælpen.
Holger K. Nielsen (SF), 2004-12-08:
Det vil jeg da gerne svare på.
Det er jeg fuldstændig enig i, men her er der jo – det påvises også i rapporten – tale om en gruppe, som ikke uden videre kan komme ud på arbejdsmarkedet.
Det er mennesker, der ikke er det, man kalder arbejdsmarkedsparate, og de kan ikke bare gå ud og få et job.
Samtidig ved vi udmærket, at vi ikke har et arbejdsmarked, der er åbent for alle dem, der godt vil ind på arbejdsmarkedet.
Vi har faktisk stadig arbejdsløshed i dette land, og derfor er det ondskabsfuldt og forkert at rette bager for smed, når man med det argument skærer så kraftigt i kontanthjælpen.
Som det påpeges i denne rapport, og som det er påpeget i en række udsagn, der er kommet for nylig, er det ikke mindst denne nedskæring af kontanthjælpen, som betyder, at mange enlige forsørgere og andre svage mennesker i år er nødt til at gå til de private hjælpeorganisationer som Kirkens Korshær, Frelsens Hær og andre.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-12-08:
Inden hr. Holger K. Nielsen kommer for godt i gang med rapporten fra Rådet for Socialt Udsatte, vil jeg lige henvise til, at Rådet for Socialt Udsatte jo klart siger på side 8 i sin rapport, at det er rådets opfattelse, at regeringen generelt er meget lydhør over for dets forslag og tager dem alvorligt.
Men det er rigtigt, at på ét punkt er rådet og regeringen ikke enige.
Det er om den ændring af kontanthjælpen, vi har lavet – i øvrigt med bred opbakning i Folketinget, også fra Socialdemokraterne, som hr. Holger K. Nielsen jo normalt samarbejder med – som gik ud på at sikre, at det altid skal kunne betale sig at arbejde.
Nu ved jeg godt, at jeg ikke må stille spørgsmål, men det kunne da være fristende.
Kan hr. Holger K. Nielsen formås til at svare på, om han ikke er enig i, at det altid skal kunne betale sig at arbejde?
Holger K. Nielsen (SF), 2004-12-08:
Så er det, jeg bliver nødt til igen at referere til rapporten fra Rådet for Socialt Udsatte, for de siger jo helt tydeligt, at det er at rette bager for smed, når regeringen nedsætter ydelserne til de socialt udsatte, der uanset størrelsen af de økonomiske incitamenter enten helt er afskåret fra arbejdsmarkedet eller har meget svært ved at komme ind på arbejdsmarkedet – en klokkeklar kritik fra dette de svagestes LO, som statsministeren er glad for er nedsat, hvor man fuldstændig gennemhuller det argument, der kommer fra regeringen.
Der er mennesker, der ikke kan komme ind på arbejdsmarkedet uden videre.
Arbejdsmarkedet vil ikke have dem.
De er ikke alle sammen arbejdsmarkedsparate, og derfor er det at rette bager for smed, når man skærer i ydelserne til de i forvejen fattigste og svagest stillede med det argument, som kommer her fra statsministerens side.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-12-08:
Allerførst vil jeg gerne slå fast, at det er denne regerings politik, at vi skal gøre mere for at hjælpe de allersvageste grupper i vores samfund.
Den har vi forfulgt fra første øjeblik.
Derfor etablerede vi Rådet for Socialt Udsatte, netop for at have et talerør, der kan varetage interesserne for de svageste grupper.
Jeg er meget glad for de rapporter, vi får fra rådet, også selv om de nogle gange er kritiske over for os og over for Folketinget, for det er sådan, det skal være.
De skal være med til at holde politikerne i ørerne, så vi sørger for hele tiden at have fokus på de allersvageste grupper i vores samfund.
Den regulering, der er sket af visse ydelser på kontanthjælpsområdet, er sket for at sikre, at det kan betale sig at arbejde, og den effekt har det også haft.
Holger K. Nielsen (SF), 2004-12-08:
Som bekendt nærmer julen sig, og ifølge alle prognoser slår julehandelen alle rekorder i år.
Folk har fået penge mellem hænderne, og mange børn bliver glade for deres store julegaver.
Men der er også nogle mennesker, der ikke har det så godt.
Alle hjælpeorganisationer kan berette om, at antallet af fattige, antallet af mennesker, der kommer for at få ekstraordinær julehjælp, er stigende også i år.
Det er i den sammenhæng interessant, at den nedskæring på kontanthjælpen, som er gennemført under denne her regering, spiller en meget væsentlig rolle i den nedgang for mange fattige mennesker.
»Anerkender regeringen Rådet for Socialt Udsattes konklusion, at nedskæringerne af kontanthjælpen med i alt 750 mio. kr. på årsbasis »alene [virker] som en omfordeling fra dem, der har mindst, til dem, der har mere«?«
Skriftlig begrundelse
Man kunne kalde det rådet for »De svage gruppers LO«, for de svage har også ret til deres talerør, og derfor skal de frivillige hjælpeorganisationer spille en afgørende rolle i dette råd.
Rådet skal overvåge Folketingets og regeringens indsats for de svageste i samfundet og komme med forslag til, hvordan indsatsen kan styrkes og forbedres, og en gang årligt skal rådet aflevere en redegørelse, som vi kan debattere her i Folketinget.«
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-12-08:
Det er sådan, at vi helt efter reglerne har hørt, hvad Færøerne siger til det her, og vi har fået det færøske landsstyres tilslutning til, at det her kan kundgøres, som det hedder, på Færøerne.
Derfor har vi fulgt reglerne fuldstændig.
Vi har fået færøsk opbakning.
Så kommer hr. Høgni Hoydal og siger, at det skulle have været diskuteret i det færøske Lagting.
Jamen hør lige her, det er da ikke noget, den danske regering skal blande sig i.
Vil hr. Høgni Hoydal nu have, at den danske regering skal blande sig i, hvordan man behandler sagerne på Færøerne?
Han vil helst have os væk.
Og nu kommer hr. Høgni Hoydal og siger, at den danske regering skal begynde at blande sig i, hvordan man på Færøerne behandler den her sag.
Det hænger overhovedet ikke sammen.
Vi har fulgt reglerne.
Vi har fået det færøske landsstyres opbakning.
Som jeg sagde før: Der er ikke noget at komme efter.
Høgni Hoydal (T), 2004-12-08:
Jeg må jo sige, at det forekommer mig underligt, at statsministeren ikke forstår, hvad et princip er for noget.
Det her handler jo ikke om, hvorvidt det er en kundgørelse om NATO eller om Irak eller noget som helst, det handler om, om man kan sætte love i kraft på Færøerne uden nogen forudgående demokratisk behandling i det folkevalgte færøske parlament.
Så siger statsministeren, at det er harmløst.
Nej, det synes jeg da ikke er harmløst.
Det er da ikke harmløst, hvis man indfører et princip, hvor man nu pludselig kan kundgøre love på Færøerne, uden at det færøske folk eller de folkevalgte repræsentanter har haft mulighed for at udtale sig.
Det synes jeg er harmfuldt.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-12-08:
Jeg tror altså, at en meget, meget stor part af dem, der måtte høre og se på den her debat, må undre sig over denne beskrivelse af Danmark som nærmest en fattiggård.
Det er jo slet ikke den virkelighed, vi ser omkring os.
Der er mennesker, som er i en meget svær situation.
Der er mennesker, som har behov for særlig hjælp, og det er det, vi giver.
Jeg kan slet ikke genkende det der billede af, at der skulle være tale om en omsiggribende børnefattigdom i det danske samfund.
Det er jo slet ikke den virkelighed, vi er omgivet af.
Men der er mennesker, som er i en meget udsat situation, og det er der, vi skal sætte ind og hjælpe.
Og det har fra starten været regeringens politik at målrette indsatsen over for de grupper i vores samfund, der har det allersværest, som hjemløse, misbrugere af alkohol og narkotika, psykisk syge og andre, som har særlige problemer.
Kamal Qureshi (SF), 2004-12-08:
Det skal så være svaret til de børn, der har det dårligt, at det er et billede, vi ikke kan genkende, for I er egentlig ikke fattige, selv om I er det, for
sådan ser virkeligheden ikke ud.
Det er svaret til dem.
Så siger statsministeren, at man jo selvfølgelig skal hjælpe meget mere målrettet, sådan at folk kan komme i arbejde og folk kan komme i gang med uddannelse, og det er vi heller ikke uenige i.
Ikke desto mindre siger Socialforskningsinstituttets undersøgelse, og jeg citerer igen fra Rådet for Socialt Udsattes rapport: »SFI's undersøgelse viser samtidig, at kun de færreste har modtaget hjælp i forhold til det problem, der forhindrer dem i evt. at komme ud på arbejdsmarkedet.«
Det vil sige, at det, Socialforskningsinstituttets rapport viser, netop er det modsatte af det, statsministeren siger.
Den siger faktisk, at de, der er fattige og har været arbejdsløse længe og derfor er på de lave sociale ydelser, som gør, at de har et fattigdomsproblem, faktisk ikke får den hjælp, de har brug for, hvis de skal komme i arbejde.
Og så står vi her i en situation, hvor statsministeren bliver ved med at tale om, at det skal kunne betale sig at komme i arbejde, og siger, at selvfølgelig skal vi hjælpe folk målrettet, når undersøgelsen viser, at det gør man rent faktisk ikke.
Man hjælper ikke målrettet.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-12-08:
Jeg må altså tage meget kraftig afstand fra hr. Holger K. Nielsens sprogbrug, når han påstår, at fordi jeg tillader mig at være uenig med Rådet for Socialt Udsatte om et enkelt punkt, er jeg arrogant.
Tværtimod siger Rådet for Socialt Udsatte jo, at det er meget glad for, at regeringen generelt er lydhør over for rådets forslag og følger op på dem.
Det er faktisk vores indstilling.
Hr. Holger K. Nielsen kan da ikke forlange, at jeg nødvendigvis skal være enig i alt, hvad hr. Holger K. Nielsen siger, eller hvad rådet siger.
Jeg har argumenteret for, hvorfor jeg ikke er enig, jeg har prøvet at argumentere sagligt for, at der faktisk er nogle problemer, og så skal hr. Holger K. Nielsen da ikke bare afvise det med, at jeg er arrogant.
Vi har da lov at være uenige.
Jeg mener rent ud sagt, at hr. Holger K. Nielsen begår en fejl, hvis han tror, at man hjælper de svageste grupper ved at indføre en officiel fattigdomsgrænse, for hvad skal den bruges til?
Den kan jo ikke bruges til noget.
Man er da nødt til at se på, hvad der er grunden til, at nogle mennesker har en lav indkomst, og så prøve at afhjælpe den grund, så man kan hjælpe folk til en bedre tilværelse.
Ole Sohn (SF), 2004-12-08:
Jeg vil gerne give statsministeren fuldstændig ret i, at vi ikke er omgivet af en omsiggribende fattigdom – det er vi ikke.
Langt, langt, langt hovedparten af landets befolkning, landets børnefamilier har det godt.
Og det er godt.
Men problemet er jo, at de svagest stillede i samfundet ikke har noget talerør.
Nu har de så fået Rådet for Socialt Udsatte.
De kommer med en rapport, som peger på en lang række problemer, fattigdomsproblemer.
Vi tillader os så, fordi vi kan se, at der er problemer med, at de kommer til orde, at bringe deres synspunkter ind i Folketinget og forsøger at få nogle bud fra statsministeren.
Derfor vil jeg, frem for at vi diskuterer tallene – dem kan vi diskutere i én uendelighed, kan jeg forstå – spørge statsministeren: Vil statsministeren ikke godt tage med ned en dag inden jul og stå foran Børnenes Kontor eller gå med ind i Frelsens Hær og finde ud af, hvad det er for nogle typer af folk, som ikke kan klare sig?
Det kunne måske give inspiration til at sige: Vi gør det ikke godt nok.
Villy Søvndal (SF), 2004-12-08:
En af konsekvenserne, efter at statsministeren og Dansk Folkeparti i 3 år har regeret Danmark, er som påpeget af både de humanitære organisationer og Rådet for Socialt Udsatte og også i debatten her i dag, at statsministeren og Dansk Folkeparti har været med til at fattiggøre store grupper i det danske samfund.
Statsministeren hævder, at det er gjort af kærlighed, men jeg tror alligevel ikke, han vil benægte, at der er store grupper, der er langt, langt fattigere, end de var, da statsministeren tiltrådte.
Derfor vil jeg stille statsministeren det her spørgsmål, som er et helt andet spørgsmål end de andre: Anerkender statsministeren, at når man tvinger mennesker ned på så lave indkomster, når man lægger loft over både kontanthjælp og boligstøtte og tvinger mennesker ud af boliger, fordi de ikke har råd til at bo der, er der en direkte sammenhæng mellem det, at indkomsterne tvinges nedad og den stigende hjemløshed, vi kan se?
»Anerkender regeringen, at fattiggørelsen af store grupper som påvist i de to årsrapporter fra Rådet for Socialt Udsatte samt stigningen i antallet af hjemløse har en direkte sammenhæng?«
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-12-08:
Når jeg gentager mine svar, er det jo, fordi de spørgsmål, jeg bliver stillet, er de samme og de samme og de samme.
Det kører virkelig i den samme rille hele eftermiddagen, og så bliver jeg også nødt til at svare det samme.
Jeg har svaret det her flere gange, og jeg gentager det nu.
Jeg synes, at der, hvor man skal sætte ind og virkelig for alvor hjælpe, er der, hvor det drejer om hjemløse, hvor det drejer sig om alkohol- og narkomisbrugere, hvor det drejer sig om børn, der vokser op i socialt udsatte miljøer, og som risikerer at blive fanget af det, man kalder negativ social arv, det vil sige, at de selv ender i samme besværlige sociale situation.
Det mønster er vi desværre meget dårlige til at bryde her i Danmark.
Der skal man sætte virkelig massivt ind i de kommende år.
Der er også hele spørgsmålet om sindslidende, det er måske nok en anden problemstilling, men de hører dog også til en gruppe, der er svagt stillet – bare for at nævne nogle områder.
Det er sådan nogle steder, vi skal sætte ind, men det handler også om andet end penge.
Så det her handler ikke kun om penge, det handler om en indsats over en bred front.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Ole Sohn (SF), 2004-12-08:
Min holdning er velkendt, og derfor spurgte jeg faktisk om statsministerens individuelle syn.
Jeg har forstået, at statsministeren ikke mener, at der er fattigdom i Danmark, og at der skal laves en fattigdomsgrænse.
Det er vi langt, langt forbi, men statsministeren gentager sig selv hele tiden.
Vi forsøger bare at komme ind til benet.
Statsministeren må jo også have et menneskesyn, et billede af, hvad livskvalitet er.
De har ikke et LO, som lønmodtagerne har, som statsministeren har sagt.
De har Rådet for Socialt Udsatte, og nu kommer det med anbefalinger.
Det kommer med meget hård kritik, og så er spørgsmålet: Hvad er det, statsministeren som person kunne tænke sig at gøre, hvis man skulle give et lille løft – om ikke i form af penge, så på anden vis?
Eller mener statsministeren, at det er et fair og rimeligt udtryk for den livskvalitet, vi skal have i et samfund, hvor vi har råd til at give de velstillede skattelettelser, at vi lader nogle være så marginaliserede i samfundet, at de ikke kan klare dagen og vejen?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-12-08:
Først og fremmest kan man netop ikke gøre det op i penge alene.
Vi skal sørge for, at mennesker, der kommer i en svær situation, har mulighed for en ordentlig levestandard og gode levevilkår, men det handler dybest set om meget andet end penge.
Man kan ikke måle det på penge alene, man er nødt til at gå ind og kigge på, hvad den egentlige årsag er til, at mennesker er kommet i vanskeligheder, og så prøve at afhjælpe den situation.
Så ligegyldigt hvor mange gange hr. Ole Sohn prøver på det, hverken kan eller vil jeg sætte et bestemt økonomisk niveau, for det kan være utrolig individuelt.
Der kan være mange forskellige grunde til, at man i en periode har en lav indkomst, som så måske på et senere tidspunkt bliver til en højere indkomst.
Derfor er man altså nødt til at kigge meget mere nuanceret og individuelt på det her i stedet for bare at stange sådan nogle generelle økonomiske rammer ud, hvilket hr. Ole Sohn tilsyneladende ønsker.
Ole Sohn (SF), 2004-12-08:
Kan vi ikke være enige om, at de 5 mia. kr., som statsministeren taler i en uendelighed om, er satspuljemidler.
Det er en omfordeling af midler fra nogle fattige til andre fattige, sådan har det været igennem årtier, det har der været bred enig om, og der er et bredt forlig.
Det, der kendetegner, og det en regering kan måles på, er jo, hvad den bruger ud over det, der er lovbundet, og hvis man laver det regnestykke, tror jeg sådan set, at statsministeren ikke har, men burde have røde ører.
Derfor vil jeg gerne spørge statsministeren: Hvor dårligt stillet skal man være, før VK-regeringen mener, at der bør gøres en indsats for at undgå, at vi har folk, der bliver så socialt udsatte, som det er beskrevet i rådets rapport?
Det er åbenbart ikke tilstrækkeligt, de er ikke dårligt stillede ifølge statsministerens opfattelse, men hvor dårligt stillede skal de så være?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-12-08:
Igen lå der ikke noget spørgsmål i det, hr. Villy Søvndal sagde her, men lad mig bare gentage, at vi fuldstændig har levet op til, hvad vi sagde i sidste valgkamp.
Vi startede med at nedsætte Rådet for Socialt Udsatte netop for at sætte fokus på det her.
Derfor er det jo godt, at de gør det.
Derudover er der bevilget ganske betydelige midler til de mest udsatte grupper.
Jeg har allerede flere gange nævnt, at vi med stor glæde har set, at et bredt flertal her i Folketinget har bakket op om bevillinger til nogle af de svageste grupper i vores samfund, og foreløbig er det blevet til 5 mia. kr. i denne regerings tid.
Lad mig så føje til, at det også afspejles i indsatsen i kommuner og amter.
Villy Søvndal (SF), 2004-12-08:
Jeg vil meget gerne redegøre for mit synspunkt.
Mit synspunkt er, at det er et lurvet, fattigt samfund, der i de her år bliver rigere, end det nogen sinde har været, og som reagerer på rigdommen ved at skære de mest fattige gruppers levevilkår ned til et niveau, hvor de efter rådets udtalelser hører til en gruppe, der kaldes akut truede mennesker, og hvor de har mindre til rådighed end mennesker, der lever på et forsorgshjem.
Det er langt væk fra mine forestillinger om et velfærdssamfund, og jeg er helt sikker på, at de, der hørte valgløfterne op til sidste valg og hørte statsministeren tale varmt for, at der nu skulle ske noget for de udsatte grupper, føler sig om nogen svegne af den udvikling, statsministeren har været dirigent for.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-12-08:
Det er jo ikke noget nyt, at hr. Villy Søvndal opfatter mine svar som stærk tobak.
Jeg vil bare sige, at jeg undrer mig lidt over hr. Villy Søvndals spørgsmål.
Jeg ved godt, at det er baseret på en afskrift af rådets rapport, men hvad er hr. Villy Søvndals synspunkt egentlig?
Som jeg sagde, forstår jeg hr. Villy Søvndals synspunkt sådan, at hr. Villy Søvndal mener, at der er nogle personer, som får så lidt i hjælp, at de ikke har råd til at tage på forsorgshjem.
Det vil være lidt forbløffende for mig, hvis det er det, hr. Villy Søvndal mener.
Villy Søvndal (SF), 2004-12-08:
Statsministeren og regeringen nedsætter et socialt råd, som de beder om at holde øje med, hvordan udviklingen går i samfundet.
Der er en alarmklokke, der ringer, når mennesker, der ikke har et politisk ærinde, siger til regeringen og Folketinget: Vi har mennesker, der er akut truede.
Vi har mennesker, der har mindre at leve for end dem, vi sædvanligvis opfatter som dem, det er gået allerdårligst i samfundet, nemlig dem, der er på et forsorgshjem.
Når man så spørger statsministeren, om statsministeren synes, det harmonerer med de løfter, der blev afgivet, siger statsministeren, at han synes, det harmonerer fint.
Det synes jeg er stærk tobak.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-12-08:
Nej, det er jeg ikke.
Jeg må sige, at jeg er stærkt forbløffet over det spørgsmål, som hr. Villy Søvndal stiller her, selv om jeg ikke burde være det.
Efter at have hørt hr. Villy Søvndal stille så mange spørgsmål i min tid som statsminister burde jeg selvfølgelig ikke være forbløffet.
Alligevel overstiger det her dog meget af det, jeg har oplevet indtil nu, for hr. Villy Søvndal siger i sit spørgsmål, at der er en stigning i antallet af hjemløse.
Nu ved jeg godt, at forretningsordenen ikke åbner mulighed for, at jeg kan stille spørgsmål.
Det er jeg somme tider ked af, fordi jeg ellers ville have stillet følgende spørgsmål: Hvad i alverden bygger hr. Villy Søvndal det på, når han siger, at der er blevet flere hjemløse, for der findes ingen tal for det?
Det er hr. Villy Søvndals frie fantasi.