runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anni Svanholt (SF), 2000-11-16:
Jeg er helt enig i de synspunkter, som hr. Ebbe Kalnæs tilkendegiver her.
Der er jo et meget flot perspektiv i at satse på vedvarende energi, og vindmøllerne har jo vist vejen.
Vi håber naturligvis, at der er nye teknologier, der også kan blive sat i vej, og som kan blive lige så værdifulde for det danske samfund.
Det, fru Aase D. Madsen siger,
opfatter jeg som meget bagstræberisk og slet ikke i overensstemmelse med de udfordringer, vi står over for, og så er der jo masser af god økonomi - både for samfundet og industrien - i at satse på det, hele verden efterspørger.
Hele verden efterspørger i stigende omfang energispareteknologier og vedvarende energi, og hvis vi fortsat kan have en førerposition i Danmark, ja, så er der jo kun en gevinst at få dér.
Derudover mener jeg, at vi skal være opmærksomme på, at det er den systemansvarliges ansvar også at forske i, hvordan man kan indrette transporten af strøm, sådan at man kan tage højde for netop de nye vedvarende energi-teknologier.
Ebbe Kalnæs (CD), 2000-11-16:
Jeg vil gerne spørge fru Anni Svanholt - for sådan skal jeg jo gøre det - om ikke fru Anni Svanholt mener, at dansk vindmølleindustri og dansk energiteknologi i det hele taget er en investering også i en industripolitik, som peger fremad, og at det er småpenge, det, vi ofrer som borgere i denne her sammenhæng, i forhold til den effekt, vi får på lang sigt. Når vi tidligere har støttet værftsindustri, landbrug - i nogle sammenhænge uden det store perspektiv og mere for at bremse op for en strukturudvikling, der gik den gale vej - så er der her tale om et egentligt mål, vi sætter os, med 40.000 direkte og indirekte beskæftigede, med en eksport på over 20 mia. kr., med et potentiale, der er 2-3 gange så stort i de kommende år.
Spørgsmålet er, om det er dyrt, når det kommer til stykket.
Tror fru Anni Svanholt, at det er dyrt?
Aase D. Madsen (DF), 2000-11-16:
Jeg vil ikke sige noget stygt.
Det passer altså ikke, fru Svanholt.
Vi omstiller jo masser af kraftvarmeværker og alt muligt andet til naturgas, og kullene bliver langsomt faset ud, men det, vi gør, er, at vi opbygger en kolossal overproduktion af el - det er fuldstændig vanvittigt - og så sender vi den dyre el ud af landet og stopper produktionen af den billige el.
Jo flere vindmøller, jo flere havvindmøller, der kommer, jo værre bliver det.
Så må man sige: Så må vi søreme slukke for strømmen, når nu vinden ikke blæser.
Det andet er en dobbeltproduktion, og den er rasende dyr.
Et af de spørgsmål, jeg vil stille, er: Hvad koster det, når vi skal til at betale kraftværkerne for at slukke for maskinerne?
Anni Svanholt (SF), 2000-11-16:
Jeg er ærligt talt
ikke forbavset over det spørgsmål, for det tilkendegiver jo den holdning, som Dansk Folkeparti hele tiden har forfægtet: Jo mere kul på, jo bedre, jo mere kulstrøm, jo bedre, men det indebærer jo altså enorme mængder
af CO2-udslip og anden form for forurening
Det er slet ikke den linje, vi skal føre her i dette land.
Vi har jo lige haft en omfattende debat om klimaproblemerne, som vi står med.
Det handler om at spare på energien, og den energi, vi producerer, skal være vedvarende energi, og det skal vi have meget mere af.
Aase D. Madsen (DF), 2000-11-16:
Det, der kalder mig op, var fru Svanholts bemærkning om, at vi sender dyr vindmølleel ud af landet til en billig penge.
Det er da meget billigere.
Vindmølleellen er rasende dyr, og kraftværksellen er meget, meget billig.
Det er jo tosset at sende vindmølleel ud af landet til 60 øre/kW, når man kan købe den til 8 øre.
Anni Svanholt (SF), 2000-11-16:
Efter vedtagelsen af lov om elforsyning fra juni 1999, som var en udmøntning af elreformen fra marts 1999, har det jo vist sig, at der er behov for, at man nu foretager visse præciseringer af den systemansvarlige virksomheds ansvar for bl.a. at sikre tilstrækkelig forsyningssikkerhed og også den betaling, der skal ske for det.
Derudover har der vist sig et behov for at præcisere den systemansvarlige virksomheds beføjelser til at kunne omlægge brugernes planlagte transaktioner med henblik på at varetage forsyningssikkerheden samt til at kunne imødegå kapacitetsbegrænsninger i elforsyningsnettet plus visse andre spørgsmål.
Vi mener, det er fornuftigt at foretage den slags tilpasninger her, og jeg har hæftet mig ved og er glad for at kunne notere, at man skal sikre - det står under pkt. 7 - at der udføres forsknings- og udviklingsaktiviteter, så den nødvendige udvikling kan finde sted, og at man også dermed tænker på fremtiden.
Der vil jeg så spørge miljø- og energiministeren, om det også indebærer, at man tænker så meget ud i fremtiden, at elsystemet skal indrettes på, at vi i stigende omfang får flere og flere vedvarende energikilder, altså mange forskellige typer, som skal kunne spille sammen.
I øvrigt må det jo også indebære, at man i forbindelse med nye udbygninger og nye satsninger også tænker på at vælge de typer af nye vedvarende energiteknologier, som bedst muligt kan spille sammen, så vi kan have en bæredygtig og holdbar konstruktion i Danmark, så vi ikke skal sende den gode, værdifulde, vedvarende energi til andre lande til en billig penge.
Det mener jeg vil være utrolig fremsynet, og jeg håber, at det kan bekræftes, at det også er det, der ligger heri, at det er de muligheder, at det er den tankegang, der ligger bag.
Jeg har også med stor tilfredshed hæftet mig ved netop forbrugerindflydelsen, og at man, uanset hvilken form for selskab man laver, skal respektere de beslutninger og vedtagelser, der står i loven om standardvedtægter, og hvad det medfører.
Så har jeg et enkelt spørgsmål derudover.
Det er om adgangen til tilslutning og benyttelse af kollektive elforsyningsnet.
Jeg kan forstå, at der kan opstå nogle problemer med nogle ubalancer, og at det kan være nødvendigt at kræve betaling for det.
Hvilke problemer tænkes der specifikt på?
Jeg går ud fra, at der ikke dermed kan opstilles nogen barrierer for den adgang, der hidtil har været gældende ved alle former for vedvarende energi.
Jeg har hæftet mig ved et enkelt høringssvar, hvor der var en vis nervøsitet fra vindmølleside for, om det også kunne betyde, at der blev nægtet adgang.
Det ville jeg meget gerne have ministerens svar på.
Så er der spørgsmålet om sanering af højspændingsledninger for at kabellægge.
Det er der jo et vældigt behov for, og det er klart, at det må også indebære en kollektiv betaling for det, der skal finde sted dér.
Ebbe Kalnæs (CD), 2000-11-16:
Det, der var vores pointe i den sammenhæng, var at sige, at det ville være vanvittigt at lade dem stå stille og så få leveret strømmen fra andre elværker, som var betydelig mere svinende.
Nu har det rent faktisk ikke været noget problem, fordi markedet prismæssigt har udviklet sig på en sådan måde, at man ikke engang har kunnet være med eller konkurrere.
Hele elreformen blev jo lanceret og solgt af adskillige under parolen: Liberalisme og markedsåbning, og lavere priser
til forbrugerne sagde man så galt også i den indledende fase.
Jeg har løbende advaret nogen mod at sælge det budskab alt for meget; man kunne blive citeret for det om nogle år, og det kunne være temmelig uheldigt.
Men det afgørende er selvfølgelig, at med den meget store, komplicerede lovgivning, der har været tale om, med de mange bemyndigelser, der lå i den, og det, at det jo i virkeligheden er en dybt reguleret branche stadig væk - det er den nødt til at være af mange forskellige årsager, og fordi vi har mange forskellige mål, vi skal nå med det - skal jeg til slut sige, at selvfølgelig er CD helt klar på at støtte det her lovforslag.
Det er simpelt hen en lang række nødvendigheder for at få rettet tingene til, og vi vil formentlig også undervejs finde ud af, at selv det her lovforslag kunne have et par hjørner, der ikke var helt tilstrækkelige.
Og det er vi også klar til at gøre noget ved.
Svend Aage Fauerholdt (DF), 2000-11-16:
Først så vil jeg lige have lov at sige, at vi altså ikke er blevet spurgt i Dansk Folkeparti, om vi ville være med til at stille den her forespørgsel, som er til debat i dag, men jeg tør love alle partier i Folketinget, at klimaforandringer i verden også har vores store interesse.
Der er sivet tal ud, som fortæller, at igennem de seneste 25 år er der en stigning i celsiusgraderne, og man forventer, at der i de næste 100 år vil ske en yderligere temperaturstigning med måske 3,5 grader celsius.
Amerikanske klimaforskere har gennem medierne spået om en stigning helt op til 6 pct.
Det er med stor interesse, at vi også læser om den handel, der skal være med kvoter mellem landene, og man kan så stille det spørgsmål: Skal der være loft over handelen?
Og hvordan og hvorledes kommer det i realiteten til at fungere? Og hvem har ansvaret, hvis der handles med kvoter, som ikke svarer til en reel begrænsning af udslippet?
så mange uløste spørgsmål, og vi forventer, at vi måske igen efter konferencen i Haag vil få en snak om tingene, og det kan vi jo selvfølgelig kræve i Miljø- og Planlægningsudvalget
Hvert enkelt land skal til at måle og veje: Hvordan er vores klima?
Men det er helt klart, at vi fra Dansk Folkeparti gerne vil give vores bidrag til, at informationen om klimaet i hele verden er god, og også fortælle de reelle tal, og hvordan udviklingen er, og hvad vi indtil i dag har kunnet læse af de målinger, som har fundet sted.
Aase D. Madsen (DF), 2000-11-16:
Med dette forslag samles lovbestemmelserne for de lovpligtige krigsberedskabslagre af motorbrændstof og bestemmelsen om mindstelagre af olieprodukter til imødegåelse af olieforsyningskriser i én lov.
Altså repræsenterer
dette forslag en forenkling af lovgivningen, som vi ellers ikke er forvænte med her i Folketinget, og Dansk Folkeparti vil da sige, at det er vi meget tilfredse med.
Ligeledes er vi meget glade for, at ministeren efter protest fra bl.a. Foreningen af Olieberedskabslagre og Justitsministeriet har opgivet at få indføjet paragraffen om at få adgang til virksomhederne uden retskendelse, hvilket ellers er blevet et fast gummistempel, som desværre er blevet klasket på de fleste af de energilovforslag, som vi har set i de sidste par år. Med hensyn til de administrative omkostninger for erhvervslivet i forbindelse med lovens bestemmelser om oplysningspligt oplyses det, at det kun betyder marginale omkostninger for de berørte virksomheder - hvad der så ellers lægges i ordet »marginale«, idet ministeren jo her får en bemyndigelse til at fastsætte regler for oplysningspligtens omfang og dermed også, om de marginale omkostninger skal stige hen ad vejen.
Eva Møller (KF), 2000-11-16:
Jeg skal på den konservative folketingsgruppes vegne ligesom de to foregående ordførere på deres folketingsgruppers vegne indstille lovforslaget til vedtagelse.
Det har glædet os at se, at lovforslaget ikke er en sammenskrivning af to andre, men at der så smukt står, at det ikke tilsiger nogen ændringer i den bestående tilstand, og at man opfylder en EU-deklaration fra 1998.
Vi er meget tilfredse med den øjeblikkelige tilstand, hvor ministeren skal administrere dette i samråd med Folketingets Energipolitiske Udvalg, for vi synes, det er en fornuftig og god måde at gøre det på.
Jeg har også med glæde og interesse læst høringssvarene og noteret mig, som også Venstre ordfører, hr. Knud Enggaard, gjorde opmærksom på, at bestemmelsen om, at man skulle kunne udøve kontrol med disse lagre uden forudgående dommerkendelse, er gledet ud på baggrund af de bemærkninger, der var i høringssvarene.
Jeg har ligeledes registreret, at de høringssvar, der uopfordret er kommet fra North Sea Operators Committee-Denmark, også er blevet taget til efterretning i ministeriet, og det glæder mig, at man lytter til sagkundskab, der kommer udefra.
Jeg er også tilfreds med lovforslagets udformning i det hele taget, herunder den del, som sikrer - selv om det er dyrt - at vi hele tiden har et reservelager, som i sin sammensætning matcher den øjeblikkelige sammensætning af det danske energiforbrug.
Kort sagt: Tilslutning.
Hans Christian Schmidt (V), 2000-11-16:
Nu skal det jo ikke udvikle sig til, at vi skal tale om tipoldebørn hele tiden.
Jeg vil bare spørge hr. Ole M. Nielsen, om hr. Ole M. Nielsen og Kristeligt Folkeparti ikke er nervøse for, at når historielæsningen skal foregå, så vil folk spørge: Var det alt, hvad Kristeligt Folkeparti kunne byde på? De kunne sætte sig sammen med socialister, føre en politik og bruge nogle midler, som er prøvet igen og igen og igen, men har intet gjort for at hjælpe miljøet, i stedet for at gå ud og sige: Nu vil vi prøve noget nyt.
Nu tager vi virkelig nogle styringsinstrumenter i brug, som er anerkendte over hele verden.
Alle de konventioner, alle de steder, hvor FN holder nogle klimamøder, hvor man igen og igen gentager dem, at de alligevel dér gik ind og sagde: Det gør vi.
Derfor vil jeg spørge: Hvad er meningen med, at der står, at der fastsættes positivliste over projekter, og at de kun må bruges til energibesparende foranstaltninger og vedvarende energianlæg?
Jeg er enig med hr. Martin Glerup i, at CO2-udslip jo er noget, der findes alle steder.
Kunne man ikke åbne op for det, så man ikke gjorde det så indsnævret, så vi fik flere muligheder?
Ebbe Kalnæs (CD), 2000-11-16:
Jeg har hørt det engang tidligere i debatten.
Det er jo ikke muligt i det her Folketing at føre sådan en debat som denne, uden at vi også skal have en trafikdebat.
Jeg vil gerne spørge, om hr. Ole M. Nielsen kan bekræfte, at hvis vi siger, at den naturlige baggrund for CO2 har en faktor 100, så er den menneskeskabte ca. 4. 12 pct. af de 4 pct. kommer fra privatbilisme, hele trafiksektoren giver ca. 20 pct. Gør Kristeligt Folkeparti sig ikke skyldig i at være med til at lave trafikken til et stort dyr i åbenbaringen sammen med venstrefløjen, som har et helt andet ideologisk mål, nemlig at nå at få givet den trafik én på skallen, før vi har de tekniske løsninger, som ligger lige for?
Vi har faktisk tekniske løsninger så tæt på, at vi om 15 år er startet meget stærkt på dem og stort set ikke kører på benzin og diesel længere.
Det er det, det ligger til.
Skal man have nedgjort de 75 pct. af al trafik, der foregår i bil, som vi ikke kan erstatte, skal man skynde sig lidt, inden vi har de tekniske løsninger, for man skal jo lide for miljøet, ellers er det ikke noget værd, for tekniske løsninger duer ikke.
Martin Glerup (S), 2000-11-16:
Til hr. Ole M. Nielsen vil jeg sige, at det med trafikken er ikke et spørgsmål om mandater.
Det er et spørgsmål om mobilitet i samfundet.
Og jeg vil godt sige, at CO2-mæssigt er det jo ligegyldigt, hvor udslippet kommer fra.
Det, det gælder om, er at få reduceret emissionen.
Nu har vi inden for den vedvarende energi 450 MW ekstra
Det er med til, at vi er foran inden for den vedvarende energi.
Det er ikke sikkert, at vi kan nå vores målsætning på alle felter, men det er heller ikke det, der er afgørende.
Det, der er afgørende, er det samlede resultat, som vi når frem til, og dér skal vi have klimabelastningen ned.
Ole M. Nielsen (KRF), 2000-11-16:
Til hr. Kalnæs, som siger, at der jo ikke er noget i den vedtagelse, der er fremsat af regeringen og de borgerlige partier, der nivellerer ned: Nej, det er der ikke, men der er jo en hel masse, der er ufortalt, og det, der er ufortalt, kan man gå ind og læse om fra debatten og se, hvad nogle borgerlige ordførere, ikke hr. Kalnæs, men andre borgerlige ordførere har sagt, og så er det jo nivelleret ned. Jeg mener stadig væk, at det er vældig vigtigt at få en bred opbakning til den vedtagelse.
Det er jeg helt enig i.
Men jeg mener også, det er vigtigt, at vi er nogle, der markerer, at vi vil noget mere, og i virkeligheden markerer det, som regeringen selv vil.
Den fordeling af arbejdsopgaverne her i dag er jeg helt tilfreds med.
Den synes jeg er vældig fin.
Så til hr. Martin Glerups spørgsmål om målsætninger i »Energi 2000«: Jo, der er jo det, at regeringen havde accepteret, at trafikken ikke behøver at leve op til sin del af reduktionen af CO2.
Den skulle jo i år 2005 være ligesom i året 1988.
Det kan vi ikke nå.
Men det kunne man have nået, hvis man havde taget konsekvensen af det.
Det ville have været barskt.
Det kan godt være, at det havde kostet mandater.
Det skal jeg ikke afvise at det kunne have gjort, men jeg mener, at man skulle have gjort det alligevel.
Så spørger hr. Glerup om, hvem der har gjort mere.
Det er der ingen, der har.
De har ikke haft mulighed for at have regeringsmagten.
Det er heller ikke sikkert, at jeg ønsker,
de skulle have den.
De, der eventuelt ville gøre mere, den sammenslutning af Enhedslisten, SF og Kristeligt Folkeparti, der markerer sig gennem det andet forslag til vedtagelse, er nok ikke regeringsduelig.
Det må vi nok konstatere, desværre.
Men vi kunne da øve os på at blive det, når vi er blevet lidt større.
Så er det da rigtigt, at det er vigtigt - det er til det sidste spørgsmål fra hr. Martin Glerup, som var om EU's målsætning og spillelinje - at der er stor opbakning til den.
Men det er jo ikke lige godt, om det går på, at man skal opfylde 70 pct. af sine forpligtelser derhjemme, eller om man kan nøjes med 50 pct.
Det, vi gerne vil styrke ministeren i, er stadig væk at argumentere stærkt for de 70 pct.
Martin Glerup (S), 2000-11-16:
Ja, det var hr. Ole M. Nielsens bemærkninger om Socialdemokratiets klimamålsætning
: Jeg vil godt spørge hr. Ole M. Nielsen om, hvor der skulle være belæg for, at Socialdemokratiet ikke vil opfylde klimamålsætningerne fra »Energi 2000« og »Energi 21«.
Og er det ikke rigtigt, at EU's miljøråds retningslinjer netop siger nej til uklare spilleregler og netop siger ja til en omgående effektiv indsats?
Ebbe Kalnæs (CD), 2000-11-16:
Ja, det er sjældent, at jeg skal op med korte bemærkninger til min gode ven, hr. Ole M. Nielsen. Jeg vil lige sige i denne sammenhæng - jeg tror også, jeg nævnte det før, men jeg vil også vende tilbage til det senere, for jeg har jo proklameret en anden omgang - at det afgørende er det, jeg understregede om, at vi har et fællesskab.
Hvis nu regeringen havde valgt at føle sig presset af det forslag til vedtagelse, som ligger der, så kunne vi have fået en beslutning, som var noget smallere.
Jeg har ikke noget imod det forslag til vedtagelse, der
er fremsat,
men jeg er meget optaget af, at vi alle sammen bestræber os på, når vi skal stemme, at stemme, så et enigt og et så bredt Folketing som muligt står bag ministeren.
Der er jo ikke noget i det forslag til vedtagelse, som er fremsat af regeringen og de andre, der er medforslagsstillere, som ikke indeholder de mål, vi har fælles.
Der er ikke noget, der nivellerer dem ned eller opfordrer til sinks eller noget andet.
Vibeke Peschardt (RV), 2000-11-16:
Jamen jeg ved ikke - og det er et svar både til fru Anni Svanholt og hr. Søren Kolstrup - om taktikken skal erobre strategien.
Det, jeg håber at jeg gav udtryk for, er, at vi bliver nødt til at udstyre miljø- og energiministeren med et mandat, som han kan bruge til noget.
Alle de indenlandske ting må vi så klare her.
Man skal ikke overfortolke noget, der bliver sagt i en sådan sammenhæng.
Derfor vil jeg bare bede om, at alle i virkeligheden - og det kommer man jo også på en eller anden måde til - støtter op bag det forslag til vedtagelse, der er flertal for. Derfor falder det næste væk, og så kan man sige, at det jo bekræfter alt, hvad vi har stået her i salen og sagt siden 1996 eller 1997.
Anni Svanholt (SF), 2000-11-16:
Jeg synes, det var en befriende ærlighed, der kom til udtryk dér, nemlig at Det Radikale Venstre faktisk bedst kunne lide det forslag til vedtagelse, som Enhedslisten og Kristeligt Folkeparti og SF har fremsat, men af andre grunde og mere overordnet siger de: så står vi på en bredde.
Men jeg vil gerne understrege her, at den tekst, der fremgår af forslaget til vedtagelse fra Enhedslistens og Kristeligt Folkepartis og SF's side, bare præcist siger det, som vi har hørt miljø- og energiministeren sige gang på gang
på gang, både i Miljøudvalget og i folketingssammenhæng, og det er altså udtrykt på en mere præcis måde.
Jeg synes sådan set, at der var god grund til på den baggrund at bakke op bag det.
Søren Kolstrup (EL), 2000-11-16:
Jeg synes, det var interessant, at Det Radikale Venstre i virkeligheden mener, at det forslag til vedtagelse, der er fremsat af Kristeligt Folkeparti, Enhedslisten og SF, nok er det bedste, men at man af taktiske grunde bliver nødt til at vedtage det andet. Men man kunne jo spørge, om det gælder i al almindelighed, eller det kun gælder i miljøspørgsmål og internationale spørgsmål, at taktikken skal erobre strategien.
Vibeke Peschardt (RV), 2000-11-16:
Først til fru Anni Svanholt: Ja, men jeg synes da også, det er et udmærket forslag til vedtagelse, som fru Anni Svanholt og Kristeligt Folkeparti og Enhedslisten har fremsat.
Det skal der ikke herske nogen tvivl om. Men det, det handler om i den sag her, er jo, at man får så bredt et mandat som muligt at drage til Haag med, for det her er altså internationale forhandlinger, og så kan man godt have alle mulige gode tanker om alverdens ting, som vi gerne støtter, og man vil også gerne være med til at præge det, men skal man virkelig nå et resultat, bliver man altså nødt til i internationale forhandlinger at udstyre en minister med et mandat, som han jo også viser sig vældig god til at udfylde.
Det er sådan set svaret.
Jeg har været ude for den her sammenligning også med andre forslag til vedtagelser, der er kommet fra venstrefløjen, men vi er jo et midterparti, og vi stræber efter at nå pragmatiske løsninger.
Det er det, og hr. Ole M. Nielsen kunne gøre sig selv en tjeneste, hvis han læste bemærkningerne til det, og så kunne han altså høre, at hvis man bare får nedbragt fra det dér, så kan man altså spare temmelig mange procents udslip af CO2, og det synes jeg man skal gøre. Jeg synes også, at man skulle lægge afgifter på flybrændstoffer.
Problemet ved det er bare, at hvis Danmark gør det alene, så smutter al flytrafikken ud af Danmark alle andre steder hen, og så har vi virkelig et grænsehandelsproblem, der vil noget, hvis vi kan tillade os at kalde det det.
Derfor gør man det ikke.
Det skal naturligvis, ligesom grønne afgifter i EU, laves internationalt, for det er helt klart et meget alvorligt problem, fordi effekten af det brændstof, der bliver brændt af 10-12 km oppe, er meget
stærkere.
Jeg kan jo ikke sige, hvordan det er om 5 år, når man har forhandlet det her videre - altså hvordan det vil være med sinks.
Men efter vores opfattelse er det sådan nu, at det ikke er en farbar vej at betræde. Det dér med G77-landene vil jeg overlade til miljøministeren at besvare, for det er jo ham, der skal ned og føre de her forhandlinger.
Men vi tager jo med derned.
Så kan vi jo give ham gode råd med på vejen.
Ole M. Nielsen (KRF), 2000-11-16:
Jeg forstod godt det lille hip, som den radikale ordfører kom
med til de partier, som ikke kunne støtte det skatteforslag, som var på dagsordenen for et par uger siden i Folketingssalen om afgift på CFC-gasser. Det kunne Kristeligt Folkeparti ikke støtte, det er korrekt, og det er ud fra den opfattelse, at vi mener, det var et rent fiskalt forslag.
Til gengæld har vi jo ved de seneste 2 års finanslovforhandlinger fremført forslag om en afgift på flyenes brændstof.
Det er en kendsgerning, at de europæiske flys CO2-påvirkning på drivhuseffekten i løbet af ganske få år er cirka af samme størrelse som biltransporten, fordi CO2-udledningen pr. enhed virker tre gange så kraftig, når man udleder den i den højde, som flyene gør.
Det vil regeringen ikke være med til.
Jeg vil gerne høre, om De Radikale synes, at det er en god idé?