Søren Gade (V), 2003-05-15:
Umiddelbart kan man kun have sympati
for Socialdemokraternes tre fremsatte beslutningsforslag om bl.a. klassificering, udfasning og forbud mod farlige stoffer og en større indsats mod hormonforstyrrende stoffer samt en skærpet indsats for at sikre børn mod påvirkning af farlige stoffer.
Alle tre beslutningsforslag blev fremsat den 22. april.
Udviklingen og brugen af kemiske stoffer er vokset kolossalt i de seneste årtier.
Vi skal naturligvis ikke generelt lægge disse kemiske stoffer for had.
De har på mange områder betydet mange goder i form af lettere arbejdsprocesser, flere og bedre og billigere produkter osv. Men vi får på den anden side også nogle negative sidegevinster.
De kemiske stoffer omgiver os overalt, og de bevæger sig frit over grænserne både som varer og som forurening.
Når kemikalieproblemet skal løses, skal der først og fremmest sættes ind globalt og internationalt, og her har vi bl.a. gennem EU-samarbejdet målrettet arbejdet på at få gennemført en sikker og effektiv lovgivning, der sikrer forbrugerne ufarlige produkter.
Det er ikke svært at mene, at det går alt for trægt med arbejdet i EU-regi, men vi må også erkende, at det er en kæmpe opgave, vi har overgivet Kommissionen, når det drejer sig om undersøgelse af de mange forskellige kemiske stoffers skadelige virkninger.
Det handler naturligvis ikke blot om at få Kommissionen til at arbejde hurtigere med allerede vedtagne direktiver.
Et EU-samarbejde er naturligvis forpligtende, og vi må handle inden for de rammer, vi selv har været med til at sætte. Det betyder, at vi ikke nationalt kan forbyde stoffer, der er godkendt i EU, eller indføre nye miljølove efter forgodtbefindende.
I øvrigt må vi erkende, at det er industrien, producenterne, og ikke myndighederne, der har en tilstrækkelig viden til at udvikle alternativer til de stoffer, hvis skadelige virkninger, vi kun kender alt for godt.
Netop derfor er det vigtigt, at industrien har en positiv holdning til dette udviklingsarbejde, og i sådanne situationer tror jeg, at lidt mere smidige udmeldinger nogle gange kan virke mere befordrende end firkantede regler, der lettere kan fremprovokere de faste parader.
Imidlertid har virkeligheden også overhalet
det fremsatte beslutningsforslag.
Den 7. maj fremlagde EU-Kommissionen første udkast til en ny kemikalieregulering.
I forslaget indgår bl.a., at alle svært nedbrydelige og bioakkumulerende stoffer kommer under en autorisationsordning.
Det samme kommer til at gøre sig gældende for andre stoffer, som giver anledning til bekymring, herunder hormonforstyrrende stoffer.
I forslaget fra EU indgår bl.a. også tidsfrister for, hvornår de kemiske stoffer skal registreres.
Tidsfristerne er sat efter mængden af stofferne på markedet.
Det er understreget i Kommissionens forslag, at landene ikke alene kan, men skal indføre effektive sanktioner, hvis industrien ikke overholder de fastsatte tidsfrister. Jeg synes, at EU har fremlagt en realistisk model, som sikrer, at stoffer, som mistænkes for at være specielt farlige, kun må markedsføres, hvis industrien kan godtgøre, at der ikke er nogen risiko forbundet med stoffet.
Socialdemokraterne foreslår i B 155, at produkter skal mærkes, hvis de indeholder stoffer fra Miljøstyrelsens liste over uønskede stoffer.
Til dette punkt er jeg nødt til at gøre den socialdemokratiske ordfører opmærksom på, at denne mærkning ikke er mulig at gennemføre på grund af de velkendte problemer i forhold til EU's indre marked. I Venstre deler vi Socialdemokraternes bekymring for farlige kemikalier.
Imidlertid er der ikke behov for nye tiltag, idet virkeligheden har overhalet B 155.
Således er problemstillingen dækket ind, dels af EU-lovgivning og dels af initiativer allerede igangsat af regeringen. I beslutningsforslag nr. B 156 om hormonforstyrrende stoffer berører forslagsstillerne også alvorlige problemer.
Derfor er det en glæde at kunne meddele forslagsstillerne, at regeringen faktisk har taget hånd om problemerne, bl.a. med øgede bevillinger til området.
Der er afsat 5 mio. kr. til undersøgelse af hormoner i danske vandløb.
Vi har i øvrigt i Miljø- og Planlægningsudvalget modtaget en redegørelse, som fortæller om de kommende initiativer på området.
Her må jeg igen henvise til EU's kemikalieregulering.
Regeringen har hele tiden arbejdet for, at de stoffer kommer ind under en autorisationsordning i de kommende EU-regler.
Også den tidligere regering arbejdede for internationale regler på området.
Det tredje punkt i beslutningsforslaget mener jeg er helt uigennemtænkt fra forslagsstillernes side.
Hvordan skal vi kunne udfase stoffer på den mindste mistanke, hvis de stoffer er uundværlige i samfundet?
Hvordan skal vi stille os, hvis det f.eks. viser sig, at bedøvelsesmidler er hormonforstyrrende?
Det er simpelt hen uigennemtænkt, som det står skrevet.
Man må nødvendigvis afveje positive effekter i forhold til de negative effekter, når man håndterer kemiske stoffer.
Med hensyn til de bromerede flammehæmmere må jeg igen sige, at det er et EU-anliggende.
Et rent dansk forbud vil kun have en ganske ubetydelig effekt.
Vi skal i stedet bruge kræfterne på at få strammet reglerne op, således at et eventuelt forbud gennemføres på EU-niveau.
Det giver nemlig både mening og effekt.
I beslutningsforslag nr. B 157 ønsker Socialdemokraterne en skærpet indsats for at sikre børn mod påvirkning af farlige stoffer.
Det er vi i Venstre helt enige i.
Også her ser vi Kommissionens nye forslag til en kemikalieregulering som et skridt på vejen.
Kemikalier i bl.a. legetøj vil blive omfattet, således at det kun må markedsføres, hvis det ikke skader miljø og mennesker.
Samtidig med at vi venter, at EU-forslaget skal slå igennem i Danmark, er der på vej til at blive indgået frivillige aftaler, som udfaser ftalaterne i legetøj til større børn.
Nu kan vi ikke forlange, at oppositionen læser alle publikationer fra regeringen, men som allerede nævnt af ministeren, bliver problemstillingen omkring stoffer med hormonforstyrrende effekter faktisk behandlet i publikationen »Miljø og sundhed hænger sammen«.
Samtidig må jeg igen henvise til EU og det af Kommissionen fremlagte forslag om en bedre kemikalieregulering.
Det er det, som nu er i høring.
Vi tager problemet meget alvorligt.
Vi er tilfredse med, at den forventede frivillige aftale mellem Dansk Handel & Service og ministeren snart vil være på plads.
I beslutningsforslag nr. B 157 argumenterer Socialdemokraterne for en større indsats på forskningsområdet.
Jamen det er jo allerede besluttet.
Godt nok ikke sammen med Socialdemokraterne, men i forbindelse med finanslovforhandlingerne.
Det var altså en aftale, som Socialdemokraterne valgte at holde sig uden for.
Med de initiativer regeringen allerede har taget og sat i gang med henblik på en skærpet indsats omkring påvirkning fra farlige stoffer, ser vi ingen behov for at støtte beslutningsforslag nr. B 157.
Generelt til de tre beslutningsforslag kan man sige, at virkeligheden har overhalet forslaget og forslagsstillerne.
Vi i Venstre påskønner den store opmærksomhed, Socialdemokraterne giver disse vigtige områder
, og som forbrugeroplysning, hvis man ikke skulle have hørt ministerens tal, kan jeg oplyse, at opmærksomheden og pengene til området i dag faktisk også er større end under den sidste regering.
Således brugte den nuværende borgerlige regering 20 mio. i 2002 mod de 19 mio. kr. Socialdemokraterne brugte i 2001.
Og i 2003 vil vi afsætte og bruge 35 mio. kr. på dette vigtige område.
Den nuværende regering presser EU og bruger flere penge på området.
Det er ikke så ringe endda, og med baggrund i ovenstående skal jeg hermed meddele, at Venstre ikke støtter Socialdemokraternes beslutningsforslag nr. B 155, B 156 og B 157, men samtidig udtrykke anerkendelse over, at disse vigtige problemer også optager Socialdemokraterne.