Louise Frevert (DF), 2005-03-02:
Ligesom under den tidligere førstebehandling af det fremsatte lovforslag mener jeg, at det er vanskeligt at behandle det stående alene uden det næste lovforslag, da de to lovforslag hænger uløseligt sammen på grund af de økonomiske forhold.
Og jeg er derfor glad for, at man har valgt at behandle L 102 og L 103 sammen.
Men jeg vil alligevel kommentere de to lovforslag hver for sig.
Man kan vel populært sige, at hvad man satser på gyngerne, taber man på karrusellerne.
Det korte af det lange er, at L 102 jo egentlig er et ganske udmærket forslag, også fordi det begrænser antallet af studerende, der kan få stipendier udefra, til 120, samtidig med at man afsætter et beløb på finansloven, sådan at man har de givne rammer.
Man vil i 2001 afsætte 1 mio. kr., i 2005 10 mio. kr. og i 2006 15 mio. kr., sådan at det vil blive det beløb, man har til rådighed for at kunne udbyde disse stipendier.
Det er ligeledes en udmærket idé, at der vil blive nedsat et rådgivende panel, som påtænkes at blive sammensat af repræsentanter fra uddannelsesinstitutioner og erhvervslivet, som kan bistå ministeren med forberedelse af disse tilbagevendende prioriteringer af, hvilke uddannelser der egentlig skal kunne søges stipendier til.
Som det fremgår af lovforslagets bemærkninger, må det også dreje sig om, at man får studerende til landet, som kan bibringe de danske uddannelser og institutioner inspiration til attraktive tilrettelæggelsesformer og kan medvirke til at højne niveauet ved gensidig inspiration.
Jeg vil heller ikke undlade her at pointere, at det på sigt må være det primære, at det er vores egne studerende, som skal have førsteret til at komme ind på uddannelsesinstitutionerne og derved få en ordentlig uddannelse med henblik på at komme ud på arbejdsmarkedet.
Vi har et efterslæb, hvad uddannelse angår, af store grupper i Danmark, men på et tidspunkt må vi håbe at dette efterslæb med en kraftig indsats vil forsvinde.
Så vil jeg medgive, at der selvfølgelig også skal være plads til, at vi i en international verden kan udveksle uddannelsesstuderende på kryds og tværs for at bidrage til gensidig nytænkning og inspiration over landegrænserne.
L 102 er et fint forslag, der vil være med til at bidrage konstruktivt til de korte og mellemlange videregående uddannelsers niveau og studiemiljø.
L 103 er udmærket, fordi det også præciserer, hvilke elever der kan tage en uddannelse i Danmark, og man åbner op for, at man kan tage brugerbetaling for uddannelserne på institutionerne, hvis man har lyst til at udvide pladserne, og at man selvfølgelig ikke får udløst et taxametertilskud fra staten til de elever, som selv betaler for deres uddannelse.
Desuden vil lovforslaget jo omfatte udvekslingsstuderende, hvor man forudsætter, at en dansk studerende bliver udvekslet med en udenlandsk studerende, så denne ordning bevares, som den er i dag.
Den har bidraget til megen god erfaring og læring hos unge danskere, der har været udvekslingsstudenter i udlandet, men den virker jo begge veje, og man kan så sige, at den vil være udgiftsneutral for skatteborgerne.
Derudover er jeg fuldt overbevist om, at den øgede konkurrence nationalt på uddannelsesinstitutionerne vil blive forstærket, når de studerende selv kan betale for en uddannelse.
De vil stille større krav og ikke være ligeglade med, om det er i det ene eller andet land, at uddannelsen foregår, og de vil være meget kritiske over for, om uddannelsen er den bedste, de kan tage, netop fordi de selv skal betale.
Det vil bevirke, at uddannelsesinstitutionerne også er nødt til at stille større krav til sig selv for at komme op på et højt internationalt niveau.
Alt i alt er L 103 lavet i den helt rette ånd for at kunne udbyde indtægtsdækket virksomhed for uddannelser, men lad mig slå fast en gang for alle, at uddannelse i Danmark skal være gratis, gratis for danskerne, og det fremgår også klart og tydeligt, at der er regler, som skal overholdes.
Hvis andre ønsker at gøre brug af vores strålende uddannelsessystem, så er det på lige vilkår med andre lande, nemlig at de studerende selv skal betale for deres uddannelse.