runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Villy Søvndal (SF), 2001-05-03:
Hvis nu man sad i den amerikanske administration og kunne konstatere, at fra de europæiske røster havde været meget kritiske over for projektet og til i dag, hvor der bortset fra den svenske udenrigsminister og nogle af de sydeuropæiske lande stort set er larmende tavshed,
hvordan ville man tolke sådan et signal?
Det nævnte Ivo H. Daalder, medlem af Clintons sikkerhedsråd, som deltog i den store høring, vi havde i sidste uge.
Han præsenterede det på følgende måde i høringen, og vi har alle sammen fået et udskrift fra den: Stilhed betragtes i USA som stiltiende accept.
Grunden til, at vi beder om lidt klarhed i mælet fra udenrigsministerens side, er, at vi i øjeblikket er med til at bidrage til Bushadministrationens forståelse af, at det her nok går, og at de europæiske lande bliver mere og mere medgørlige.
Det er tavsheden udtryk for.
Sådan er den amerikanske tolkning.
Det giver alle udtryk for.
Holger K. Nielsen (SF), 2001-05-03:
Udenrigsministeren siger, at vi ikke kan forhindre USA i at gennemføre det her projekt, og at det jo heller ikke er sikkert, at Thuleradaren nødvendigvis skal bruges.
Nej, men jeg tror nok, de fleste er enige om, at Thuleradaren er en meget, meget væsentlig del af det her, og en af konklusionerne på høringen i sidste uge var også, at Thule er en væsentlig del af det.
Nej, vi kan ikke forhindre det, men det er vel alligevel vigtigt, at vi giver vores mening til kende.
Der er også kritikere i USA af det her projekt, og de er alle enige om, at det er overordentlig vigtigt, hvad de europæiske lande siger.
Der er jeg helt enig med ministeren i, at der bør formuleres nogle fælles europæiske kritiske svar på det her.
Det, at vi ikke skal sige noget, er næsten det
allerværste, for det vil blive taget til indtægt for, at vi støtter George Bush's planer.
Selv om vi ikke kan forhindre det, kan vi i allerhøjeste grad bidrage til den amerikanske diskussion ved at udtale os.
Der var en amerikansk sikkerhedsekspert i TV 2 i aftes, Lisbeth Gronlund, som helt klart sagde: Hvis Rusland siger noget, er man ikke helt så optaget af det.
Hvad Kina siger, betyder noget, men hvad europæerne siger, betyder meget for USA.
Derfor er det vigtigt.
Mogens Lykketoft (S), 2001-05-03:
Når jeg lidt usædvanligt tager ordet for en kort betragtning
nu, er det sådan set bare for, at debatten ikke skal komme til at foregå på forkerte præmisser om, hvad det var, jeg prøvede at sige lige før.
Det er det primære udgangspunkt.
Et andet udgangspunkt er, at hvis vi skal have indflydelse på, hvad vej det her tager, modificere, dreje, ændre den amerikanske politik, så kræver det som minimum et meget fint samspil med andre allierede i Europa.
Derfor er den måde, regeringen har lagt op til en ikkestillingtagen i denne sag på, ikke udtryk for, at man ikke tør noget, men det er udtryk for en vurdering af, hvordan Danmark kan maksimere sine muligheder for overhovedet at få nogen indflydelse på, hvad vej det her tager.
Og så vil jeg godt sige omkring ABM-traktaten: Regeringen er enig med den tyske udenrigsminister - det prøvede jeg også at sige før - i vurderingen af det.
ABM-traktaten er et grundlæggende bidrag til stabilitet, og den bør ikke ensidigt opsiges af en af parterne.
I alt fald bør man gå ind i forhandlinger, hvis man har nogle overvejelser om revisioner.
Det sidste, jeg skal sige, er, at vi ikke har nogen forestillinger om at sætte penge af til det her projekt, især fordi vi jo overhovedet ikke har taget stilling til, om vi synes, det er en god idé.
Holger K. Nielsen (SF), 2001-05-03:
Vi afholdt i sidste uge i Folketinget en fremragende høring
om de amerikanske planer vedrørende et nyt raketskjold, hvor planerne blev belyst fra mange forskellige vinkler.
Høringen og debatten her i dag er blevet yderligere aktualiseret af Bush's tale i tirsdags, hvor han klart gav udtryk for det, som også blev sagt på høringen af den officielle amerikanske repræsentant, at den amerikanske regering under alle omstændigheder vil gå i gang med planerne om et nyt missilforsvar, og nok så vigtigt, at man vil gøre det helt uafhængigt af, om ABM-traktaten bliver ændret eller ej.
Der blev ganske vist fra Bush's side udtrykt vilje til at konsultere allierede og gode venner.
Man er vel høflig.
Men meningen er ikke til at tage fejl af: USA vil under alle omstændigheder gå i gang med det her projekt. Som det blev påpeget på konferencen i sidste uge, er der ingen rationelle sikkerhedspolitiske begrundelser bag NMD-projektet.
Det er et projekt på den amerikanske højrefløj.
Det står dog klart efter konferencen i sidste uge, at kun de mest blåøjede optimister i regeringen kan forestille sig, at der ikke vil komme nogen henvendelse vedrørende Thule-radaren.
Der opereres stadig væk med forskellige modeller, ja, men brug af Thule-radaren udgør en hel central del af de amerikanske planer.
Da USA for nylig trådte ud af Kyotoaftalen, blev det mødt med stærk kritik af den danske regering og det med rette, men hele situationen omkring ABM-traktaten er den samme, nemlig at USA kører sin egen linje.
Man vil godt overholde internationale aftaler, når man selv finder det belejligt, gør man ikke det, blæser man på aftalen.
Det har meget store internationale globale konsekvenser
både i forhold til Rusland, i forhold til Kina, i forhold til andre dele af verden, og derfor er det helt afgørende, at vi på ansvarlig vis forholder os til de her planer.
Besvarelse
Keld Albrechtsen (EL), 2001-05-03:
Regeringen har jo tænkt sig at gennemføre et forslag, hvor der må være 40 kg slagtekyllinger pr. m2 - det er vist op mod ca. 20 kyllinger - og det er altså simpelt hen barbariske forhold, der gør, at intet menneske anstændigvis burde kunne få sig selv til at gå ind og købe en sådan kylling.
Nu stiller vi så et ændringsforslag, hvor vi i virkeligheden bare indfører den ordning, at hvis det påvises
ved konkret vurdering af embedsdyrlægen, at disse dyr rent faktisk lider under den måde, de opdrættes på, skal der gribes ind, ved at man nedsætter antallet af kyllinger pr. m2 til et mere anstændigt niveau.
Og jeg synes altså, det er ganske fantastisk, hvis man virkelig har tænkt sig at stemme dette ændringsforslag, som SF støtter, men som resten af Folketinget ikke gør, ned, for det vil i realiteten medføre, at man påtager sig ansvaret for, at de kyllinger, som produceres i Danmark efter disse regler, lever på betingelser, som simpelt hen ud fra enhver dyrevelfærdsstandard er totalt uacceptable.
Folketinget kan efter min mening simpelt hen ikke være det bekendt, og jeg kan endnu en gang kun indstændigt opfordre til, at man støtter det ændringsforslag, vi her har stillet.
Det er ikke et ændringsforslag, som vil gøre produktionsbetingelserne fuldstændig ideelle, men det er dog produktionsbetingelser, som vil kunne gøre, at man kan gå ind i en butik og købe en dansk kylling og stadig væk se sig selv i øjnene i spejlet næste morgen.
Aage Frandsen (SF), 2001-05-03:
Afgifter kan groft sagt have to hovedformål, i nogle tilfælde kun et af formålene: Enten er de fiskale, eller også er de adfærdsregulerende, fordi vi ønsker at fremme en bestemt adfærd.
Det, som ministeren foreslår her, berører overhovedet ikke den problemstilling, og det vil sige, at vi kan hundrede procent støtte lovforslaget.
Jeppe Kofod (S), 2001-05-03:
Jeg vil gerne sige til hr. Keld Albrechtsen og også til hr. Jann Sjursen, at når forslaget til vedtagelse er så kort, så handler det jo om, at der ikke foreligger noget konkret udspil fra amerikanerne.
Men jeg vil gerne understrege, at alle de bekymringer, alle de kritiske spørgsmål, synes jeg helt bestemt, vi skal rejse i debatten i dag.
For mange af de ting kan vi tilsyneladende blive enige om.
Det er det vigtige at understrege.
Så det er ikke, fordi vi ikke ønsker en debat eller klare signaler fra hverken Europa eller Danmark i den debat her.
Det gør vi.
Men vi synes bare, at det er meget ukonkret, når nu man spørger til den konkrete stillingtagen, for der ligger ikke noget konkret udspil.
Der ligger nogle planer,
Det er nogle planer, som vi også er kritiske over for i Socialdemokratiet.
Jeg vil gerne sige, også til hr. Villy Søvndal og hr. Jann Sjursen: Vi er stærke tilhængere af, at der globalt er en retsorden, som man kan holde sig til.
Vi er ikke tilhængere af, at verden skal udvikle sig i en ny oprustningsspiral, eller at det kun er de stærkeste, der skal overleve, og at man ser ny splittelse, en ny kold krig.
Det er vi bestemt ikke.
Det forudsætter, at man har en god og kritisk dialog om de ting her.
Jeg understregede også i talen - det synes jeg faktisk jeg gjorde lidt ud af -
at hvis den samme entusiasme, kreativitet og de samme midler, der er afsat til at udvikle et amerikansk raketforsvar, blev brugt i forhold til andre af verdens problemer, som jo er den reelle årsag til ustabiliteten og usikkerheden i verden, så ville vi komme meget længere. Det er vores holdning i Socialdemokratiet, og det er dén indgangsvinkel, vi vil have ind.
Men vi vil gerne gøre det sammen med andre europæiske allierede, som også udenrigsministeren understregede i sin tale.
Vi tror, at det har meget mere vægt, end hvis vi står uden dem.
Derfor er det afgørende for os, at vi taler med en kritisk stemme, og at vi lægger vægt på de her ting.
Holger K. Nielsen (SF), 2001-05-03:
Jamen det sidste er jeg fuldstændig enig i, og derfor fatter jeg heller ikke det her forslag til vedtagelse, for det er jo ikke udtryk for nogen kritisk stemme.
Man skal jo mærke sig, hvordan det her er forhandlet.
Jeg kan huske for 2 måneder siden, da Venstres formand gik ud med en ukritisk støtte.
Han fik regeringen på nakken.
Det var uansvarligt, sagde udenrigsministeren, og der kom et stort skænderi i gang.
Her 2 måneder efter og to dage efter 1. maj-talen, hvor Venstres formand var hovedfjenden for Socialdemokraterne, laver man et fælles forslag til vedtagelse på et af de vigtigste sikkerhedspolitiske problemer i øjeblikket sammen med partiet Venstre, og så påstår man, at det skal være en kritisk stemme.
Det er som at sætte ræven til at vogte gæs, hvis man vil have Venstre og De Konservative med til at være en kritisk stemme i forhold til de amerikanske planer.
Derfor er dette forslag til vedtagelse for os at se rimelig katastrofalt, og vi fatter ikke nogen som helst sammenhæng mellem de udmærkede betragtninger, som hr. Jeppe Kofod kommer med, og så dette her forslag til vedtagelse.
Søren Søndergaard (EL), 2001-05-03:
Det eneste argument, som den socialdemokratiske ordfører kom med, for, at man overhovedet kunne overveje det her system,
var anvendelsen af begrebet slyngelstaterne.
Og det synes jeg at den socialdemokratiske ordfører skal begrunde lidt mere.
Altså hvad er egentlig baggrunden for, argumenterne for en forestilling om, at slyngelstaterne uprovokeret vil angribe USA med atomvåben?
At der eksisterer slyngelstater, er der jo ikke nogen som helst tvivl om.
Irak er en slyngelstat, Saddam Hussein kan finde på mange ting.
Men hvad er ræsonnementet bag, at han skulle finde på at gennemføre et angreb på USA på en måde, der med 110 pct.s. sikkerhed, ikke 100 pct.s sikkerhed, men 110 pct.s sikkerhed vil betyde, at han selv og hans land 20 minutter efter eller 40 minutter efter vil være totalt udslettet? Kan han virkelig ikke finde smartere måder at gøre det på, hvis han vil genere USA, end at sende et missil tværs over halvdelen af jordkloden for at ramme et eller andet tilfældigt sted?
Hvad er begrundelsen for denne her tanke om slyngelstaten?
Tror hr. Jeppe Kofod selv på den?
Jann Sjursen (KRF), 2001-05-03:
Jeg vil godt understrege, at vi heller ikke fra Kristeligt Folkepartis side har taget stilling til de amerikanske missilforsvarsplaner, fordi vi jo heller ikke har fået den konkrete henvendelse, som hr. Jeppe Kofod siger det.
Men vi har derimod en klar holdning til internationalt indgåede aftaler og overholdelsen af disse.
Og vi har en klar holdning om, at når man fører en dialog, også med vores allierede, USA, om internationale aftaler, om eventuelt missilforsvar i forhold til nye trusselsvurderinger, osv., så er det ting, der skal siges.
Og når hr. Jeppe Kofod i sin ordførertale siger, at vi står over for et af de største spørgsmål, vi skal afgøre - i den her tid i hvert fald - på det udenrigspolitiske område, så er det jo enormt påfaldende, at landets største parti, Socialdemokratiet, nu sætter sig i spidsen for et forslag til vedtagelse, der ikke siger en dyt om, hvad Danmark mener i forhold til internationale aftaler.
Det er da højst besynderligt, når man vil tale med en oven i købet kritisk stemme og føre en kritisk dialog.
Det har vi ikke engang bedt om fra Kristeligt Folkepartis side.
Vi har bare bedt om, at Folketingets svar her i debatten i dag bliver andet end, at der er sådan set ikke noget at tage stilling til, og i øvrigt skal vi inddrage det grønlandske hjemmestyre.
Selvfølgelig skal vi det sidste, men vi skal sandelig også sige noget om de internationale aftaler.
Jeppe Kofod (S), 2001-05-03:
Jeg kan bekræfte over for hr. Søren Søndergaard, at vi mener, at der er andre måder at tackle de her trusler end at opbygge raketforsvarssystemer.
Det er der ingen tvivl om.
Det er også den linje, vi står for. Derfor er det også ærgerligt, som det også blev nævnt tidligere i debatten, at USA og Nordkorea ikke kunne nå en aftale.
Det er klart, at det er ærgerligt.
Derfor vil vi også gå ind i dialogen, vil jeg gerne bekræfte, ud fra den her indgangsvinkel.
Vi ønsker jo som sagt, at vi forpligter os.
Vi ønsker jo som sagt, at USA, russerne, kineserne, europæerne og andre forpligter sig i bindende internationale aftaler.
Vi ønsker også at gøre noget ved de reelle problemer, som er de underliggende årsager til den ustabile og usikre verden.
Det mener vi er en opgave, som vi skal påtage os og gerne sammen med flest muligt andre.
Søren Søndergaard (EL), 2001-05-03:
Jeg er glad for, at vi tilsyneladende er helt enige om, at den såkaldte trussel fra slyngelstaterne om at sende atomvåben over den halve klode og ramme et eller andet mere eller mindre tilfældigt sted er meget utænkelig.
Derfor er jeg også fuldstændig enig i det, som hr. Jeppe Kofod sagde, nemlig at man skal understrege over for amerikanerne, at der er andre måder at tackle slyngelstaterne på end opbygning af et missilsystem. Så er det bare, jeg vil høre, når der i det her forslag til vedtagelse står »Folketinget understreger betydningen af, at der fortsat er en dialog med de amerikanske myndigheder om planerne om et missilforsvar...«, om det så betyder, at i den dialog er regeringen forpligtet til igen og igen at understrege med udgangspunkt i denne her vedtagelse, at der er andre måder at tackle slyngelstaterne på end opbygning af et missilforsvar.
Jeppe Kofod (S), 2001-05-03:
Hr. Villy Søvndal taler om, at vi står over for en beslutning
af historisk betydning.
Derfor kan vi ikke stå over for nogen beslutning af historisk betydning.
Det synes jeg er at dreje debatten i en underlig retning.
Det ved hr. Villy Søvndal jo også godt.
Til hr. Holger K. Nielsen: Jeg vil gerne understrege, at måske netop fordi USA og Nordkorea ikke nåede nogen løsning, er det afgørende for os, at EU også tager denne udfordring op, og det er positivt, at EU's formandsskabsland tager til Nordkorea.
Det er meget positivt, og vi mener rent faktisk, at EU rummer et enormt potentiale for at spille en stor rolle i den verdensorden, som er ved at opstå.
Vi håber også, og vi vil også gerne have, at amerikanerne er en del af den verdensorden.
Det er derfor, vi mener, det er så afgørende med dialogen, med, at amerikanerne bliver inkluderet og ikke ekskluderet af det her.
Vi mener, det er afgørende, at de forpligter sig til aftaler.
At ABM er en hjørnesten, tror jeg, vi alle sammen er enige om, og det er jeg glad for at kunne gentage her.
Jeg vil gerne sige også til hr. Per Stig Møller, at jeg kan bekræfte, at Det Konservative Folkeparti står på det standpunkt, og dermed også bekræfte, at det, som er blevet fremhævet tidligere i debatten, er forkert, nemlig at man ikke skulle respektere internationale traktater og forpligtelser.
Jeg vil også gerne sige - og det sagde jeg også i
min ordførertale
- at hvis vi på baggrund af det internationale aftalesystem kan få en bedre, en mere moderne traktat, der kan skabe endnu mere nedrustning i verden, så vil vi heller ikke stå i vejen for det.
Det ved vi ikke om debatten vil ende med, og når vi ikke ved, hvor debatten vil ende, synes vi, det er vigtigt at holde det åbent, sådan at vi kan sikre en reel dialog med alle parter, både russerne, amerikanerne og selvfølgelig også andre som kineserne og europæerne.
Det er vigtigt for os at understrege.
Det er den proces, vi går ind i nu, den fase, vi går ind i nu, og det vil vi gerne være åbne over for, men selvfølgelig kritiske over for de planer, der ligger fra amerikanerne.
Per Stig Møller (KF), 2001-05-03:
Jeg tager ordet, fordi man af hr. Holger K. Nielsens forrige indlæg kunne få indtryk af, at Venstre og Det Konservative Folkeparti bare blæser på ABM-traktaten. Jeg skal så spørge hr. Jeppe Kofod, om ikke hr. Jeppe Kofod kan bekræfte, at jeg i min ordførertale sidste gang for 1 år siden sagde, at traktater er til for at overholdes, men de må gerne fornys, og at et dansk nej ville være det samme som et veto mod udnyttelsen af Thule, og det vil sige, det ville udstyre russerne med en situation, hvor de ikke behøvede at gå i forhandlinger.
Verden kan blive et mere usikkert sted igennem det, der foregår nu, men den kan sandelig også - og der er jeg enig i udenrigsministerens oplægstale - blive et sikrere sted.
Hvorfor skulle vi så nu begynde at ødelægge en forhandlingsudvikling, der kan gøre verden sikrere?
Derfor er der ikke nogen grund til, at man her i Folketinget vedtager et forslag til vedtagelse, som sætter sig mere fast på ABM, end Ivanov og Putin har gjort i dag.
Det ville da ikke være særlig fremmende.
Derfor beder jeg hr. Jeppe Kofod om at bekræfte, at Det Konservative Folkeparti sidste gang sagde: Traktater, herunder ABM-traktaten, er til for at overholdes, men de må gerne fornys.
Og det er den proces, vi håber er i gang.
Holger K. Nielsen (SF), 2001-05-03:
Jeg er fuldstændig enig med hr. Jeppe Kofod i, at man skal i en dialog med de stater, man opfatter som trusler.
Fint nok.
Men gør det ikke indtryk, at der faktisk også var nogle positive forhandlinger mellem den amerikanske regering og Nordkorea her i efteråret, som så pludselig blev afbrudt, og at man alligevel ikke ville realisere aftalen?
Af hvilken grund? Fordi Bush-administrationen ville fastholde Nordkorea som en del af trusselsbilledet.
Gør det ikke indtryk, at det her projekt jo i høj grad medvirker til, at man ikke får den politiske drøftelse af tingene med de stater, som man burde have?
Det er sådan lidt besværligt, men o.k.
Men kan jeg så få en indrømmelse eller en præcisering
af, at ABM-traktaten også er en forudsætning for, som den var i 1987, at Thule-radaren kan bruges i det her projekt
Villy Søvndal (SF), 2001-05-03:
Hr. Jeppe Kofods afslutning på det sidste indlæg var, at Socialdemokratiet også var kritisk over for det her projekt.
Jeg forstår ikke den, synes jeg, fuldstændige mangel på alvor, Socialdemokratiet nærmer sig det her med.
Det må jeg sige.
Vi er på vej til at træffe en beslutning af historisk betydning.
Vi er efter min opfattelse på vej til at lave en historisk fejl af dimensioner, med nogle konsekvenser, der hedder oprustning, nogle konsekvenser, der hedder binding af ressourcer, nogle konsekvenser, der hedder påvirkning indenrigspolitisk af, at landenes udviklingsmidler bindes til militær oprustning osv. Så kan man ikke nøjes med, må jeg sige til hr. Jeppe Kofod, at henvise til en betænkning fra Forsvarskommissionen, som jeg i øvrigt selv deltog i, der er 2 år gammel, og som peger på, at p.t. er der ingen risici.
Pointen er, at vi selv er ved at skabe risici i øjeblikket, unødvendige risici, fordi vi står med et projekt, som formentlig et flertal i den socialdemokratiske gruppe, det tror jeg også, ville sige nej til, hvis ikke de var bundet af de mest underlige former for loyalitet.
Arne Melchior (CD), 2001-05-03:
Jeg tillod mig allerede før at sige, at hele forespørgslen er en hvis, såfremt, ifald.
Nu stilles der mig et konkret spørgsmål: Hvis der med én stemmes majoritet i den amerikanske kongres stemmes sådan og sådan til et projekt, vi i øvrigt ikke kender, hvordan skal Danmark så stille sig?
Det nægter jeg simpelt hen at svare på.
Det giver ikke for 5 cent mening, og det ved hr. Albrechtsen udmærket.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-05-03:
Kofod fra New York Times 3. maj, en meget kraftig reaktion, hvor de bl.a. siger, at de vil forsøge at blokere i Senatet, hvor stemmetallet altså er 50/50, men hvor vicepræsidenten har den afgørende stemme, for bevillinger til Bush' projekt. Det er da flovt, at det danske Socialdemokrati ikke kan leve op til samme kritiske niveau, som senatorerne i den amerikanske Kongres.
Socialdemokratiet har simpelt hen fejlbedømt situationen og tror, det gælder om at logre med halen for præsident Bush, i stedet for at gå ud i verden og være med til oprette nogle ting, og der er allierede helt ind i det amerikanske Senat, som nu siger, at det, Bush har gjort, er forkert, at det udspil, Bush er kommet med, kan true freden, »og vi vil ikke være med til at betale det«, siger de.
Vil hr. Kofod ikke være med til at drøfte det i middagspausen, så vi kan komme med noget fra dansk side, der er lidt bedre end det, Socialdemokratiet har lagt op til?
Jann Sjursen (KRF), 2001-05-03:
Det er spørgsmålet om at begrænse spredningen af masseødelæggelsesvåben, det er spørgsmålet om en overholdelse af ABM-traktaten, som jo i sig selv kan virke dæmpende, også på våbenkapløbet som sådan.
Det er netop derfor, at det må undre, at det forslag til vedtagelse, som hr. Jeppe Kofod har lagt frem, ikke indeholder nogen som helst principper i forhold til den fortsatte diskussion og dialog, som Socialdemokratiet gerne vil, ja, mest af alt er udtryk for det, jeg vil kalde en mundlam udenrigspolitik.
Men det tager vi så til efterretning.
Og så vil jeg godt spørge hr. Jeppe Kofod: Selv om det er sådan med forslaget til vedtagelse, er hr. Jeppe Kofod så ikke enig i, at det jo ikke bare er et spørgsmål om, at amerikanerne møder danske regeringsrepræsentanter m.v., der stiller op til debat, men også med fornyet kraft møder de synspunkter, som er helt afgørende i forhold til den internationale retsorden, og at amerikanerne også dermed bliver klar over, at det altså ikke er hvad som helst, vi vil acceptere fra dansk side i forhold til de planer, de i hvert fald for nærværende har om et missilforsvar?
Søren Søndergaard (EL), 2001-05-03:
Jeg er glad for, at den socialdemokratiske ordfører er enig i, at al den snak om slyngelstaterne, der uprovokeret skulle angribe USA, ikke har noget på sig.
Amerikanerne tror jo heller ikke på den.
Altså når vi ser bort fra de officielle argumenter, som selvfølgelig bl.a. i høj grad er bestilt af rustningsindustrien, som får milliarder ud af det her, så siger man jo direkte, at man er da godt klar over, at selvfølgelig vil en eller anden stat på den anden side af kloden ikke forsøge at ramme USA på den måde, for det vil stort set være den dummeste og den mest umulige måde at ramme USA på at forsøge at føre et missil over halvdelen af Jorden, når man f.eks. i stedet for kan bygge en atombombe i New York og bringe den til sprængning uden direkte at pege på sig selv.
Så det er jeg glad for at hr. Jeppe Kofod erkender.
Men hvis der ikke er truslen fra slyngelstaterne om uprovokeret at sende missiler mod USA, hvad er så årsagen til, at vi skal have det missilforsvar?
Hvad er i det hele taget baggrunden?
Er det kun ønsket om, at rustningsindustrien skal have større profitter, eller hvad?
Vi må da have et svar fra hr. Jeppe Kofod.