runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Morten Helveg Petersen (RV), 1999-11-16:
Til hr. Kim Behnke, som hæfter sig ved Det Radikale Venstres mod i 1989:
Jeg håber ikke, at hr. Kim Behnke begrænser Det Radikale Venstres mod til kun at gælde for årgang 1989.
Det synes jeg vi har udvist siden 1905, og det vil vi vedblive med at gøre i den økonomiske politik, hvor vi da i hvert fald er i front med hensyn til upopulære holdninger og standpunkter.
Mod i 1989 til at sætte afgifter ned!
Hvor modigt er det at stå og love danskerne afgiftsnedsættelser i stride strømme?
Har det noget med politisk mod at gøre?
Ikke i min optik, ikke som jeg ser det.
Det kan have noget med tilpasning at gøre i forhold til indre samhandelsvilkår, men er det modigt at stå og love billigere dåsebajere og billigere smøger?
Ikke som jeg ser det.
Det, jeg sagde i min ordførertale, var, at i Det Radikale Venstre og i regeringen har vi styr på dagsordenen, og vi er parate til hele tiden at forholde os til de problemer og de udfordringer, som grænsehandelen giver anledning til.
Til hr. Flemming Hansen
: Det var aldeles ikke udtryk for en mistænkeliggørelse af detailhandelen.
Jeg var lige ved at tro, at hr. Flemming Hansen var begyndt at diskutere lukkelov med mig på et tidspunkt, men det var nu ikke det, det gik på i første omgang.
Jeg sagde, at spørgsmålet om avancer også nødvendigvis må indgå i en diskussion om grænsehandel, for selvfølgelig vil forskel i avancer da også give anledning til handelsmønstre på kryds og tværs af landegrænser.
Derfor er avancespørgsmålet da også relevant.
Så der var ikke tale om en mistænkeliggørelse af nogen former for detailhandel, på ingen måde, men blot et ønske om, at det aspekt også må indgå i en ordentlig, sober, seriøs diskussion af grænsehandel.
Charlotte Antonsen (V), 1999-11-16:
Det er tilfredsstillende, at hr. Morten Helveg Petersen ønsker at forholde sig til grænsehandelen.
Det har vi andre gjort et stykke tid.
Det, der er til diskussion i dag, er, hvad vi gør, når 24-timers-reglen ophører.
Derfor vil jeg gerne spørge hr. Morten Helveg Petersen, om han agter at rette sig efter den aftale, vi har med Kommissionen om, at vi har lovet en gradvis lempelse af 24-timers-reglen.
Tør De Radikale stå inde for det?
For vi taler jo ikke om afgiftslettelser i flæng i debatten i dag; vi taler om et helt konkret problem, som vi har allerede i år 2005.
Med hensyn til avancerne i detailhandelen har jeg altså også meget svært ved at følge den radikale ordfører.
Derfor vil jeg spørge den radikale ordfører, om Det Radikale Venstre ikke er enig med LO-formanden i, at f.eks. lønstigningerne spiller en meget stor rolle for det danske omkostningsniveau og skattetrykket spiller en meget stor rolle for det danske omkostningsniveau og dermed har langt, langt større betydning end avancen, om den skulle være et par millimeter mere eller mindre eller højere eller lavere i Danmark end i Tyskland?
Morten Helveg Petersen (RV), 1999-11-16:
Først til fru Charlotte Antonsen: Ja, vi har forpligtelser, som vi selvfølgelig skal opfylde og respektere.
Selvfølgelig har vi det.
Det har debatten i dag da også været udtryk for set fra regeringens side, så det skal jeg da blankt anerkende.
Selvfølgelig.
Min pointe er, at jeg er rimelig fortrøstningsfuld med hensyn til at have styr på dagsordenen, at respektere forpligtelser, at have styr på økonomien, at have styr på, hvornår man kan lempe eller hæve.
Det, jeg sagde, var, at jeg ikke på forhånd vil afskrive muligheden for også hæve eventuelle afgifter og skatter - i modsætning til det største oppositionsparti.
Jeg skal gentage min pointe med hensyn til avancer: Jeg sagde, at det var et spørgsmål, der også burde indgå i diskussionen.
Fru Charlotte Antonsen nævnte selv lønstigninger.
Jo, det kan også sagtens indgå i den diskussion.
Alt, der påvirker en prisdannelse på varer, er jo relevant at diskutere i denne her sammenhæng, og ikke kun moms og afgifter.
Så i den forstand tror jeg faktisk vi er enige.
Det skal selvfølgelig ses i en helhed.
Til hr. Kim Behnke: Rettidig omhu og modet til at gøre noget ved tingene synes jeg regeringen til fulde har dokumenteret, og det vil regeringen også dokumentere i fremtiden, så der er ikke noget nyt under solen på den konto.
Kim Behnke (FRI), 1999-11-16:
Nu har man selvfølgelig ikke pligt til at svare ud over evne, hvilket hr. Morten Helveg Petersen er et godt eksempel på
, for nu har jeg to gange spurgt, hvad forskellen er på 1999 og 1989.
Hvorfor er det, der dengang var sund fornuft, nemlig at begrænse grænsehandelen, ikke også sund fornuft i dag?
Hvad formål har det, at vi fra dansk side afleverer 3,3 mia. kr.?
Vi mister moms, vi mister danske arbejdspladser, vi mister danske butikkers omsætning.
Alt mister vi ved at smide 3,3 mia. kr. om året i Tyskland.
Hvorfor ikke indgå aktivt i et forsøg på at begrænse den grænsehandel?
Og når hr. Morten Helveg Petersen siger, at regeringen aktivt vil følge det, og at man man vil se på, hvad der sker, osv., så er det jo lige præcis det, som det forslag til vedtagelse går ud på, som vi er fire partier der har fremsat.
Det går lige præcis ud på, at man skal lave den undersøgelse, at man skal gå ind og kigge på alle de aspekter, der er med hensyn til løn, prisdannelse og hele molevitten.
Alt, hvad der står deri, er det, hr. Morten Helveg Petersen har sagt her fra talerstolen.
Hvorfor kan Det Radikale Venstre så ikke støtte det?
Morten Helveg Petersen (RV), 1999-11-16:
I hr. Kim Behnke med fleres forslag
Jamen hvad hvis der sker noget før? Min pointe er jo sådan set netop, at man hele tiden skal være over det her område og hele tiden have vilje til at disponere ordentligt, henholdsvis sænke eller hæve afgifterne alt efter behov.
Hvorfor nødvendigvis vente til den 1. oktober 2000?
Det synes jeg da er lidt af en spændetrøje at prøve at iføre regeringen, når den i øvrigt har tjek på sin dagsorden.
Aage Frandsen (SF), 1999-11-16:
Jeg har jo forstået hr. Keld Albrechtsens begrundelse for at afvise vores forslag til vedtagelse ud fra, at det er knyttet til regeringskonferencen.
Men så synes jeg alligevel, det kunne være lidt interessant at få afklaret: Hvad så omkring det principielle?
Og det andet: Når hr. Keld Albrechtsen siger, at EU skal levere varen omkring det med tobaksafgifter, og det vil man støtte regeringen i, hvad er det så, man vil bruge af håndtag til det?
Hvis nu EU ikke vil give os den indrømmelse, at vi af hensyn til danskernes sundhed har lov til at have højere afgifter end de andre EU-lande, vil man så være med til også her at bruge bestemmelser om kvalificeret flertal for at sikre sundheden, ikke kun danskernes, men også tyskernes, som et krav inden for en EU-sammenhæng?
Og jeg understreger igen, at jeg siger det helt uden for regeringenskonferencesammenhæng.
Det er helt principielt i en situation om, skal vi sige 1 eller 2 eller 5 år.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-11-16:
Som jeg allerede tidligere har nævnt under debatten, har Enhedslisten støttet, at man forsøger på via enstemmighedens princip at få vedtaget en adfærdskodeks om mindsteregler for selskabsbeskatningen.
Det er den vej, vi mener man skal gå frem.
Og når vi har det synspunkt, er det, fordi vi jo godt ved, hvordan unionsudviklingen er, og vi jo godt ved, hvad flertalsafgørelser vil blive brugt til, hvis man går ind og anerkender princippet om, at der skal være flere flertalsafgørelser.
Derfor er det en glidebane.
Jeg kan ikke udelukke, at der kunne opstå en situation i en anden verden end den, vi for indeværende lever i, hvor en sådan diskussion kunne blive relevant.
Det kan jeg ikke udelukke.
Men det, jeg kan se, er, at det vil være selvmorderisk at rejse den diskussion i EU, for det vil kun bære ved til unionsopbygningen. Derfor vil jeg også opfordre SF til at udvise den yderste forsigtighed med hensyn til det spørgsmål, for jeg ved jo, at SF heller ikke ønsker en social og monetær union.
Det bør man derfor heller ikke bære ved til.
Kim Behnke (FRI), 1999-11-16:
Når nu hr. Morten Helveg Petersen fuldstændig korrekt sammenligner dagens situation her i 1999 med situationen for 10 siden, i 1989, og konkluderer, at når grænsehandelen også havde et betydeligt omfang i 1989, er vi ikke i en usædvanlig situation, så glemmer hr. Morten Helveg Petersen, at den regering, der sad i 1989, bl.a. med radikal deltagelse, jo udviste det mod og den rettidige omhu at lave en punktafgiftslempelse, sådan at grænsehandelen faldt igen. Eller sagt på en anden måde: Dengang havde man politisk mod og vilje til at reducere grænsehandelen.
Nu er mit spørgsmål: Hvorfor har Det Radikale Venstre ikke samme mod til - her l0 år efter - at vælge den samme løsning, som viste sig at virke for 10 år siden?
Morten Helveg Petersen (RV), 1999-11-16:
Mit spørgsmål går til fru Charlotte Antonsen, om hun ikke kunne være lidt mere tydelig i sin ros til regeringen, end hun var i sit indlæg.
Jeg har her en statistik om skattetrykkets udvikling fra Økonomiministeriet, der viser, at skattetrykket i 1993 var 50,7 pct.
I 1999 var det på 50,7 pct.
Med andre ord: Den nuværende regering har ikke ét eneste år præsteret et skattetryk, der var højere, end hvad man overtog fra den borgerlige regering i 1993. Fører man så ikke dermed rendyrket Venstrepolitik - i Venstres allernyeste version - eller hvordan?
Lidt mere eksplicit ros kunne være en fordel.
Jens Peter Vernersen (S), 1999-11-16:
Der er jo ikke meget nyt under solen, hvis jeg skal starte med hr. Flemming Hansens sidste indlæg.
Jeg gav jo netop udtryk for, at vi også havde det synspunkt, at det selvfølgelig ikke er hensigtsmæssigt, hvis det er sådan, at vi ser selskabsbeskatningen blive sænket i udlandet og vi får en konkurrence, som er til skade for Danmark i den sammenhæng.
Det gav jeg rent faktisk udtryk for, og jeg havde sådan set håbet, at hr. Flemming Hansen også havde opfattet, at sådan blev det faktisk præcis sagt, da jeg holdt min ordførertale.
Må jeg så sige til hr. Keld Albrechtsen: Jeg talte om minimumsskat, men det er jo ikke sådan, at vi i hvert fald skal have det spørgsmål drøftet på den kommende regeringskonference.
Hvis det er et spørgsmål om at få dét afklaret, troede jeg faktisk, at det lå fuldstændig klart, at sådan forholder det sig: Det er ikke dét, konferencen går på.
Men nu er der altså ikke noget nyt i, at hr. Keld Albrechtsen er bekymret, det er han jo med jævne mellemrum.
Jeg ved ikke, om fru Charlotte Antonsen forestiller sig, at vi sådan successivt skulle nedsætte den afgift dér.
Altså det ville også afhænge af, hvordan udviklingen er i Tyskland, og hvis de ændrer afgiften opad, er det selvfølgelig ikke hensigtsmæssigt.
Så enkelt er det jo rent faktisk.
Aage Frandsen (SF), 1999-11-16:
Nu kan man altid diskutere, hvornår man bærer ved til noget.
Men et tilfælde, som jeg ikke tror er helt uden for virkelighedens verden, er, at man i EU diskuterer, om selskabsskatten skal have et bestemt niveau, og så bliver alle lande undtagen ét land, Irland, enige om at sige, at ingen lande må ligge under 20 pct., men ét land, Irland, siger, at de ikke vil være med.
Og så kører de ned på 12 pct., og så er der andre lande, der også smutter længere nedad. Vil hr. Keld Albrechtsen i en sådan situation, som kunne opstå - og det er ikke særlig usandsynligt - være med til at sige: O.k., så tager vi det felt og siger, at der er flertalsafgørelse på det felt?
Det betyder ikke, at man har åbnet for en hel masse andet.
Det behøver det ikke at betyde.
Tilsvarende kunne man jo have valgt tobaksafgifter ud fra et sundhedskriterium og nøjedes med at sige: Det er det felt, og det er det og ikke mere.
Ole Stavad (S), 1999-11-16:
Jeg går ikke ind i debatten på det her tidspunkt for at forlænge den, men i håbet om, at det kan forkorte den på grund af større klarhed.
Men en handlingsplan, som jeg læser det ene forslag til vedtagelse, er vel noget med, at man sådan helt uafhængig af, hvad der i øvrigt bevæger sig i landene omkring os, lægger en plan, der strækker frem til i hvert 2004.
Det var sådan set det, jeg i al stilfærdighed advarede imod, spurgte, om det nu også var klogt, i mit første indlæg.
Til SF vedrørende EU's krav om øget harmonisering vil jeg godt sige, at jeg har lidt svært ved at få øje på, at der findes et sådant EU-krav.
Til hr. Keld Albrechtsen, og det er så også et svar på den ene af pindene i den af SF stillede dagsorden: Regeringen har ingen planer om at bringe skattespørgsmål op på den forestående regeringskonference.
Kim Behnke (FRI), 1999-11-16:
Hr. Jens Peter Vernersen mener, at vi bare skal vente og se.
Men nu er det sådan, at fra 1. januar 2004 må en dansker, i det omfang man kan godtgøre, at det er til eget forbrug, hjemtage 10 liter spiritus og 800 cigaretter, hver gang man har været en tur i f.eks. Tyskland.
Og hvis man er i tvivl om, hvordan danskerne vil reagere på det, så kan hr. Jens Peter Vernersen tage en tur til Padborg og se, når der køres trailer efter trailer med øl til Danmark.
Sådan reagerer danskerne.
Og vi kan selvfølgelig også godt vente og se, om de nu også gør det denne her gang, eller vi kunne erkende, at hvis vi sænker de danske spiritusafgifter, så taber staten 390 mio. kr.; hvis vi opretholder dem på det nuværende niveau, så taber staten 750 mio. kr. Og nu må jeg spørge hr. Jens Peter Vernersen: Hvad er god fornuft?
Hvad er godt købmandskab?
Er det ikke at begrænse den danske statskasses tab mest muligt?
Og hvis hr. Jens Peter Vernersen er enig i det, er det så enkelt, så er budskabet, at så skal vi have afgifterne ned, for ved lavere afgifter får vi et mindre tab.
Charlotte Antonsen (V), 1999-11-16:
Men det er da fint, at skatteministeren vil lave en handlingsplan for tilpasningen af afgifterne til EU.
Så forstår jeg så også, at skatteministeren er enig med formanden for Socialdemokratiets Europaudvalg, hr. Torben Lund, i, at der er behov for nogle tilpasninger i Danmark som følge af vores tilknytning til EU, som følge af vores placering, som følge af, at Danmark er en lille åben økonomi.
Det, jeg så stadig ikke forstår, er, hvorfor regeringen ikke kan stemme for det af Venstre, De Konservative, Dansk Folkeparti og Frihed 2000 fremsatte forslag til vedtagelse.
Så siger skatteministeren, at der står »en handlingsplan«.
Man behøver ikke at opfatte ordet handlingsplan på samme måde som den handlingsplan, regeringen
er i gang med at gennemføre vedrørende euroafstemningen
Flemming Hansen (KF), 1999-11-16:
Jeg hører i virkeligheden skatteministeren være imødekommende over for det første forslag til vedtagelse, som fire partier har fremsat.
Skatteministeren siger noget i retning af, at han godt kan forstå det, og at han gerne vil være med til at lave en udredning.
Og så er det meget enkle spørgsmål jo: Når nu man laver en udredning, og hvis den siger, at der stadig sker en stigning i grænsehandelen, hvorfor vil man så ikke være med til at lave en handlingsplan for at imødekomme
den stigning
Det er er da en naturlig konsekvens af det andet.
Jeg forstår godt, det ikke er spændende for en minister at stemme for oppositionens dagsorden.
Men det, jeg hørte ministeren sige, var så tæt på, at jeg synes, ministeren skulle overveje det endnu en gang, for jeg er alvorligt bange for - det skal jeg nok komme ind på i min ordførertale - at problemet er så stærkt stigende, forventet stigende, som der står, at der bliver brug for en handlingsplan, og så var det lige så rart, at vi havde den på bordet den 1. oktober næste år.
Det er der alligevel lang tid til og masser af tid til at tænke sig om i.
Vi har faktisk været meget imødekommende over for regeringen, da vi lavede den, netop for at regeringen fik god tid til at tænke sig om, så man ikke skulle lave panikløsninger.
Det er ikke det, vi lægger op til.
Aage Frandsen (SF), 1999-11-16:
Skatteministeren gav udtryk for, at det, der ligger i de fire partiers forslag til vedtagelse, og det, der ligger i vores anden pind, var noget, som skatteministeren sådan set godt kunne imødekomme på en eller anden måde.
Men det er jo ikke helt det samme, der står der. Jeg vil godt spørge, om det ikke er ret forstået, om ikke også det er det, Socialdemokratiet forstår, om ikke det er det, skatteministeren forstår, at det, som hr. Kim Behnke m.fl. foreslår, er, at man alene skal se på grænsehandelen, og hvis man konstaterer, at der er problemer, udfordringer, og at vi mister indtægt - ja, jeg har godt hørt, at hr. Kim Behnkes tro på Laffer-teorien om, at når skatten stiger, som falder indtægten; den er nu blevet gennemhullet af andre.
Men hvis der så ellers er en manko negativt, så må det betyde, at så lægges der ikke op til mere.
Det, der ligger i vores pind, er, at man skal se på alt, og derefter se på, hvordan man finansierer det.
Man kunne så spørge de borgerlige partier: Er man så også interesseret i at kigge på det, eller er det kun for at bringe skatten ned, at man er interesseret i at lave udredninger?
Jens Peter Vernersen (S), 1999-11-16:
Nu har det jo formentlig ikke den store betydning, at jeg præcis i min ordførertale tilkendegav, at det var nødvendigt, som jeg sagde, at den mulighed for at finansiere vores velfærdssamfund skal vi også have fremover, men med ophævelsen af 24-timers-reglen den 1. januar 2004 vil det være nødvendigt, at vi overvejer ændringer i afgifter, så der ikke sker en eksplosion i grænsehandelen.
Det var, hvad jeg sagde i mit indlæg.
Det har jeg under den her debat bemærket at det er der ikke mange der har lagt mærke til, i hvert fald ikke når man ser på de spørgsmål, der er stillet.
Så kommer spørgsmålet om grænsehandelen, hvor man nævner, at det er afgifternes skyld.
Jeg vil godt sige til hr. Kim Behnke, at hvis der er en afgiftsforskel på 1,80 kr. på en øl, som man køber i Flensborg, og prisforskellen er 5 kr., så er det jo ikke kun afgiften, der er afgørende for, om folk tager bilen med og tager øl med hjem; så er der jo også andre parametre, som faktisk fylder nok så meget som afgiftsforskellen.
Forskellen er 5 kr., og afgiften er alene deraf 1,80 kr.
Det siger lidt om, hvad der også sker dernede.
Lad mig også sige til fru Charlotte Antonsen, at det, som skatteministeren lovede, var at levere en redegørelse, men det forhindrede jo ikke fru Charlotte Antonsen i at sige, at nu var der tale om en handlingsplan, som der blev givet tilsagn om.
Nogle gange virker det, som om man hører det, man gerne vil høre.
Så må jeg sige, at den her diskussion minder meget om mange andre skattediskussioner, vi har haft her i Folketinget.
Oppositionen er meget villig til at finde ud af, hvordan man begrænser indtægterne, men når der skal leveres indtægter, synes jeg, man er meget sparsommelig.
Det synes jeg har været situationen i lang tid bagud.
Aage Frandsen (SF), 1999-11-16:
Det er ingen skat, ingen afgift. Et andet sted har han også sagt, at der er ikke nogen skat overhovedet.
Jeg vil godt spørge: Hvad betyder det i virkelighedens verden?
Og det tredje: Tror fru Charlotte Antonsen på samme måde som hr. Kim Behnke, at bare man sætter skatterne ned, kan man ifølge Laffer få et højere provenu, fordi så betyder det selvfølgelig, man kan løse alle problemer?
Man skal bare fjerne dem, kan jeg forstå, totalt.
Og det sidste: Er der ikke forskel på beskæftigelsespolitik og så finanspolitik?
Og når fru Charlotte Antonsen ...
Jens Peter Vernersen (S), 1999-11-16:
Og der er tale om, at afgifterne bliver mindre.
Så er det altså nødvendigt, at vi får et svar på: Hvordan hænger det sammen med det meget, meget præcise udsagn, som fru Charlotte Antonsens partiformand har givet, og som hr. Aage Frandsen var inde på, hvordan hænger det sammen med, at ingen skat vil blive sat op?
Der skal være fuldstændig styr på det der.
Hvordan hænger det sammen, at ikke én eneste skat skal blive sat op?
Er vi tilbage dertil?
Er det det, det går ud på?
Keld Albrechtsen (EL), 1999-11-16:
Jeg vil godt spørge fru Charlotte Antonsen, om det indlæg, som hun kom med her,
er udtryk for, at Venstre nu har det synspunkt, at man altså godt kan forøge de offentlige udgifter eller mindske indtægterne uden dækning, at vores samfundsøkonomiske situation altså er sådan, at man kan godt lave et indtægtstab for staten uden dækning.
Hvis det ikke var tilfældet, vil jeg godt spørge: Hvordan har Venstre så tænkt sig at finansiere disse afgiftsnedsættelser, som man ønsker?
Vi ved jo, at det ikke skal ske, ved at man sætter skatter eller afgifter op.
Det har Venstres formand jo garanteret.
Men hvordan vil man så finansiere det?
Charlotte Antonsen (V), 1999-11-16:
Det er korrekt, at Venstres formand, hr. Anders Fogh Rasmussen, har sagt, at vi lover et skatteloft
, det vil sige, at skatter og afgifter ikke vil blive hævet i Danmark, efter at der kommer en borgerlig regering til.
Det er korrekt.
Hvad man så gør i forbindelse med, at man er nødt til at reducere afgifterne på det her område i hvert fald ifølge den nuværende regerings beregninger i første omgang med 1½-2 mia. kr., jamen altså, man kan jo selvfølgelig godt lave omlægninger inden for den samlede ordning, men måske er det endnu vigtigere, det, som jeg også pegede på i min ordførertale, at der altså er muligheder i den offentlige sektor for at lave nogle forbedringer, lave noget effektivisering, som betyder, at den bliver knap så dyr.
Noget af det, vi taler meget om i øjeblikket, som der ligger mange milliarder kroner i,
er udlicitering.
Altså der er jo masser af muligheder for at få pengene ind på anden vis.
Men vi medvirker meget gerne til at finde pengene, og de forhandlinger er jo allerede i gang i forbindelse med finansloven, hvor Venstre i hvert fald stadig væk sidder med ved bordet. Med hensyn til arbejdsmarkedet, som hr. Jens Peter Vernersen spørger om, jamen altså, jeg vil da godt gå ind i en diskussion om arbejdsmarkedet her.
Det er da klart, at
hvis man over en årrække ser, at man får en stærkt stigende beskæftigelse og dermed faldende ledighed, jamen så sparer man selvfølgelig nogle penge på den samlede arbejdsmarkedspolitik.
Det er da ikke så underligt.
Altså det, der er underligt, er, at regeringen ikke har sparet mere, for i en periode, hvor vi i øvrigt har set en stærkt stigende beskæftigelse, og hvor vi har masser af problemer med flaskehalse, synes jeg altså, at det, der er ejendommeligt på arbejdsmarkedsområdet, er da, at regeringen ikke har været i stand til efterfølgende at lave besparelser, i takt med at man har reduceret antallet af ledige.
Det er nogle af de ting, som vi vil gå ind på; det er da klart.
Aage Frandsen (SF), 1999-11-16:
Efter fru Charlotte Antonsens indlæg vil jeg både konstatere og så spørge, om jeg har forstået det rigtigt, at det, som vi andre troede Venstres formand havde sagt, var, at ikke én skat, ikke én afgift ville blive hævet, men at der vil ske sænkninger ikke kun af det generelle skattetryk, men hvis man sænkede ét sted, ville det ikke blive hævet andre steder.
Altså ordet ingen er blevet forstået som ikke én.
Det kan jeg forstå er forkert forstået.
Man vil gerne være med til at hæve skatterne nogle steder, hvis man sænker andre steder.
Sådan har jeg forstået fru Charlotte Antonsen, men jeg vil så bede om at få det uddybet.
Så med hensyn til finanspolitikken og beskæftigelsespolitikken; det er efter min opfattelse ikke det samme.
Det ændrer ikke ved, at det enkelte land jo selv kan føre den samme politik, som Danmark har gjort, men at ØMU'en netop sætter en begrænsning for, i hvilket omfang man kan føre selvstændig finanspolitik og netop ikke kan gøre det, som hr. Keld Albrechtsen havde fat i, at man bare sætter udgifterne op, uden at man har balance i statsregnskabet.
Jens Peter Vernersen (S), 1999-11-16:
Jeg må sige til fru Charlotte Antonsen, at vi altså er nødt til at være både præcise og konkrete, når vi diskuterer det her spørgsmål.
Jeg citerede fra hr. Anders Fogh Rasmussens nyhedsbrev
nr. 17: »Ingen skat, ingen afgift vil blive sat op, efter at en borgerlige regering er tiltrådt« - hvis det måtte ske - ingen!
Og så er det altså spørgsmålet: Hvordan hænger det
sammen med alle disse løfter, der gives om afgiftsændringer?
Hvordan hænger det sammen med alle disse løfter?
Og som jeg har tilkendegivet tidligere: Vi er tilbage dér, hvor Venstre kommer med alle løfterne.
Når regningen skal betales, er man på vild flugt.
Det er ikke kun noget, vi har fundet ud af her i Folketinget, i Socialdemokratiet.
Der har været skrevet lange artikler i dagspressen sommeren over, hvor man har redegjort for og i nogen grad afsløret, hvad det er, der har manglet, nemlig det at betale den regning, som hele tiden bliver skrevet ud, når Venstre har synspunkterne.