runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bendt Bendtsen (KF), 1998-11-27:
Da vores ordfører, fru Pernille Sams, ikke kan være til stede i dag, skal jeg fremføre følgende: Det Konservative Folkeparti kan anbefale principperne i nærværende beslutningsforslag.
For at nu ingen skal have mulighed for at misforstå intentionerne med forslaget, vil jeg gerne understrege, at det ikke er Folketinget, der skal fastsætte maksimale sagsbehandlingstider; det er de enkelte kommuner, amter og myndigheder i øvrigt. Vi er overbevist om, at det vil betyde et fremskridt, hvis man, som vi her foreslår, forpligter de enkelte myndigheder til selv at beslutte sig for, hvilken sagsbehandlingstid de vil acceptere, og så at offentliggøre den, naturligvis - et fremskridt for både private borgere og virksomheder, der jo i mange sammenhænge er afhængige af et svar, inden de kan komme videre med et projekt eller en sag. Så med almindelig respekt for andre menneskers muligheder for at træffe andre beslutninger og komme videre synes vi, det er meget naturligt, at disse mennesker kan få oplyst, hvor længe det højst tager, inden de kan forvente svar.
Alene det, at man helt generelt tvinges til at gøre sig tanker om og sætte mål for sagsbehandlingstiden, vil formentlig være med til at sætte så meget fokus på netop det spørgsmål, at sagsbehandlingstiden rent faktisk vil falde visse steder.
Man vil opdage, at man rent faktisk har en længere behandlingstid, end man selv synes er i orden.
Det er et udmærket biprodukt af nærværende forslag.
Samtidig er vi positive over for tanken om på visse nærmere definerede områder at indføre en passiv godkendelsesprocedure, således at forstå, at hvis en myndighed f.eks. ikke har svaret inden 3 uger på en ansøgning om en nærmere defineret ting, kan man betragte myndighedens passivitet som et tilsagn.
Vi er naturligvis godt klar over, at der er mange kommuner og myndigheder, der allerede har indført en meget bevidst politik omkring sagsbehandlingstider.
For dem vil dette forslag være overflødigt, men for mange andre vil det være en god anledning til at få sat mere fokus på området til stor glæde ikke mindst for vore virksomheders planlægningsmuligheder.
Anne Baastrup (SF), 1998-11-27:
Da jeg skulle forberede min indstilling til dette beslutningsforslag og forelægge den for SF's folketingsgruppe, var jeg lidt usikker, for jeg vidste ikke rigtig, hvad det var, det handlede om, og jeg mener, at den her debat, der i øvrigt er foregået mellem hr. Svend Erik Hovmand og de skiftende socialdemokratiske ordførere og ministeren, viser, at det er lidt usikkert, hvad det egentlige mål er.
Men sådan som jeg har forstået beslutningsforslaget - ellers vil jeg gerne rettes - er det et forslag om, at de enkelte myndigheder selv skal finde ud af, hvad det egentlig er, vi lægger af niveau for vores offentlige sagsbehandling, og så på den baggrund fastsætte nogle tidsfrister.
På SF's vegne vil jeg sige, at det synes vi er o.k.
Det er en udmærket idé, at de enkelte myndigheder på en eller anden måde får en forpligtelse til at tage stilling til, hvilket niveau vi vil have i vores sagsbehandling.
Så hvis det er sådan, at vi under udvalgsarbejdet kan finde ud af, om det rent faktisk er det, Venstre vil, er det o.k. Men jeg vil sige, at det også har været ganske, ganske vanskeligt at læse beslutningsforslaget i den retning. Så er der en anden del, og det er spørgsmålet om et negativt attestsystem.
Dér må man jo huske på, at det er borgerlige politikere, der fremsætter forslaget, og dér kan man godt forestille sig, at ønsket er - og det går jeg også ud fra at det er - at virksomheder skal have lov til at få godkendt produkter, uanset om der er bestemte hensyn at varetage over for forbrugerne.
Hvis det er sådan, at man ikke har afgivet en positiv attest eller en positiv afgørelse eller eventuelt en negativ afgørelse i den situation, er det så forbrugerne, det skal gå ud over.
Den melodi er ikke SF's melodi.
Omvendt ville jeg også, hvis jeg selv sad som offentlig myndighed og havde sådan et negativt attestsystem hængende over hovedet, for en sikkerheds skyld komme med et afslag med henblik på, at man eventuelt kunne få genoptaget sagen. Så jeg tror, at Venstre med det sidste forslag kommer til at ødelægge deres egen sag.
Dorte Bennedsen (S), 1998-11-27:
Det problem, som dette forslag omhandler, nemlig at sikre rimelige svarfrister til borgerne, tror jeg er et problem, vi alle er optaget af.
Det har været interessant, men det har unægtelig også været deprimerende, for det tema, som er et ordentligt og gedigent tema at beskæftige sig med, forlader hr. Svend Erik Hovmand, og så bruger han det meste af sin tid til politiske drillerier - bevares, politiske drillerier er også morsomme - om, at så mange svar har justitsministeren ikke givet, så mange har statsministeren ikke givet, osv. osv. osv.
Sonja Albrink (CD), 1998-11-27:
Forslaget her er et forsøg på at give borgerne en bedre service fra det offentlige.
Den enkelte skal så vidt muligt møde det offentlige som en medspiller.
Men samfundet har jo udviklet sig til, at mange opfatter det offentlige som en modspiller, som de skal kæmpe med.
Den indstilling må vi imødekomme ved at forbedre den offentlige service, og det kan jo bl.a. ske ved at gennemføre det forslag, som vi har til første behandling her.
Svarfrister er ikke noget nyt; dem kender vi i forvejen fra større offentlige myndigheder.
Og hurtige svar kan også være med til at skabe en større tryghed i form af en vished hos borgerne om, at sagen bliver behandlet, og at borgerne nogenlunde ved, hvornår der kommer et svar.
Jeg vil også gerne understrege, at det forslag ikke indeholder et bud på, hvad disse frister skal være, ned i mindste detalje, men forslaget lægger op til, at de offentlige myndigheder selv skal fastsætte nogle svarfrister, som de mener de kan leve op til.
Nogle gange er bare et lille brev, hvor man får at vide, at henvendelsen er modtaget, meget vigtigt for borgerne, et lille brev fra det offentlige, hvor der står: Tak for Deres henvendelse, vi behandler Deres sag, og De kan forvente et svar om så og så lang tid.
Det vil fjerne en uvished, som vi ikke kan være bekendt, og derfor synes vi i CD, at det er et godt forslag, der er til behandling her.
Lissa Mathiasen (S), 1998-11-27:
I Socialdemokratiet deler vi helt ønsket om at få sat en stopper for de her pyramidespil, som jo alt for ofte lokker unge med løfter om store gevinster til at deltage i kædebrevslignende spil.
Men ikke nok med det.
Vi oplever jo, at mange unge også franarres deres sparepenge eller værre lokkes til at optage lån under helt falske forudsætninger.
Den fremgangsmåde og den kynisme, som ligger bag udbydelsen af de her spil, er absolut forkastelig.
Derfor kan vi også kun være enige i intentionen bag det her beslutningsforslag. Det er så også baggrunden for, at vi finder det meget positivt, at Rigsadvokaten aktivt er gået ind i sagen.
Vi finder det også godt, at der nu bliver taget skridt til at få afklaret retstilstanden ved landsrettens ankedom.
Men netop med udgangspunkt i, at der er behov for at få de her ting afklaret, ønsker Socialdemokratiet at afvente den dom, før vi finder det rigtigt eventuelt at gribe til stramninger af gældende lovgivning.
Man kunne jo så håbe, at det, at der nu er blevet sat fokus netop på de her spil, kunne få udbyderne til at stoppe, eller i hvert fald kunne man håbe, at de unge vil bruge denne anledning til at bevare fornuften og holde sig fra disse meget uacceptable spil, indtil vi har en afklaring af, hvordan retstilstanden er.
Karsten Nonbo (V), 1998-11-27:
Jeg vil sige til forslagsstillerne, at vi i Venstre så absolut støtter dette beslutningsforslag.
Jeg kan ikke lade være med at nævne, at jeg har haft henvendelser om de her pyramidespilsager.
Jeg husker meget tydeligt, at jeg for et års tid siden fik en henvendelse fra en far, en meget retskaffen far, som havde været ude i en lille konflikt med sin søn.
Sønnen, som ellers var en meget glad dreng,
havde de sidste 3-4-5 måneder været meget indelukket, meget mut, og de var gået helt skævt af hinanden. Til sidst fandt faderen ud af, at knægten altså havde været ude i et sådant pyramidespil, og nu ville faderen henvende sig til politiet, have sagen efterforsket og de formastelige straffet; retfærdigheden skulle ske fyldest. Jeg måtte sige til ham, at selvfølgelig blev de sager efterforsket af politiet med størst mulig intensitet, men hvis jeg var ham, ville jeg som far få den oplevelse ud af kroppen og sige til sønnen, at han havde købt sig en lærdom her i livet og ikke skulle lade sit liv forpeste af den sag. Som far tror jeg, jeg ville erkende, at jeg også kunne have købt en gammel bil og sat 20.000 kr. til, så jeg kunne vinde min søn igen.
Men Venstre kan meget, meget fint støtte det her beslutningsforslag.
Jeg vil så sige, at vi tror på, at netop for økonomisk kriminalitet vil frihedsstraf være et godt middel.
Jeg kan huske, at da vi behandlede lovforslag nr. L 41, nævnte fru Sonja Albrink og også hr. Bendt Bendtsen, at der i nr. L 41 ville være nogle utilsigtede virkninger.
Jeg kan huske, hr. Bendt Bendtsen sagde, at en detailregulering ville give utilsigtede virkninger.
Her har vi netop beviset på en utilsigtet virkning ved at ændre nr. L 41, for her ser vi jo tydeligt, at pyramidespilsefterforskningen blev begrænset af nr. L 41, medmindre vi gør det, som der er lagt op til her i dette beslutningsforslag, nemlig udvider straframmen til frihedsstraf, og det ser jeg gerne.
Hvis det er midlet til, at vi kan få lovforslag nr. L 41 på plads, vil jeg da gerne tage alle de lovforslag frem, som kan tages frem, og så få udvidet straffen til frihedsstraf.
Det giver nemlig mulighed for en bedre efterforskning.
Det giver mulighed for observation med kikkert, det giver mulighed for en eventuel varetægtsfængsling, hvis vi får en straframme på 1½ år, og så tror jeg, vi kan komme rigtig ind under huden på de her pyramidespilsfolk, som jeg overhovedet ikke har noget som helst tilovers for.
Så vi kan fuldt ud støtte det her beslutningsforslag og tak til CD for at have fremsat det.
Bendt Bendtsen (KF), 1998-11-27:
Fra konservativ side støtter vi forslaget.
Den kriminalitet, som pågår omkring de såkaldte pyramidespil, anser vi egentlig for at være lidt på linje med økonomisk kriminalitet.
I dag har retten så i første ombæring sagt, at det er en overtrædelse af indsamlingsloven.
Der er faldet nogle gevaldige bøder og konfiskeret en hel masse penge.
Hvornår er den så afsluttet?
Vi ved, hvornår folketingsåret slutter.
Vi ved også, at så må vi vente til oktober, før vi igen begynder at diskutere det her.
Lynhurtigt er vi et år fremme.
Det er jeg lidt bange for.
Hvis jeg tager fejl, og hvis ministeren mener, at vi kan nå at gennemføre noget i indeværende folketingsår, vil vi da gerne høre lidt om det.
Vi mener faktisk, at det her også er et spørgsmål om holdning.
Vil vi finde os i, at de her yuppiesmarte drenge laver pyramidespil og tømmer unge menneskers bankbog og leder dem i uføre?
Det er muligt, de rammes bedst på tegnebogen, men jeg mener faktisk, at vi her i Folketinget bør tilkendegive, at vi godt vil give det offentlige de retsmidler, som er nødvendige for at kunne bekæmpe de her pyramidespil, og jeg mener egentlig, at forslaget lægger meget godt op til, at vi bør anvende frihedsstraf i forbindelse med de her kvalificerede overtrædelser af loven.
Det er ikke bare et spørgsmål om at slå i bordet, men det er altså også at give det offentlige retsmidler, som CD er inde på.
Vi synes faktisk, at forslaget fra CD er godt, og vi er lidt bekymrede, hvis vi skal skubbe en afgørelse i den her sag i over et år.
Vi støtter forslaget.
Anne Baastrup (SF), 1998-11-27:
Som forslagsstillerne også gør opmærksom på, er den her sag jo under anke til landsretten, og i SF ser vi gerne, at vi afventer en endelig stillingtagen til beslutningsforslaget, indtil vi har set landsrettens afgørelse.
Det, der jo er centralt, når vi taler om den her type bagmænd, er, at det, som justitsministeren også sagde, meget ofte er mange penge, de tjener på det.
Et af forslagsstillernes problemer er spørgsmålet, om politiets efterforskningsmidler er tilstrækkelig gode.
Det, vi jo skal se, er, hvad landsretten kommer frem til.
Men vi kan formentlig ikke få de pågældende dømt for bedrageri, fordi de lægger alting åbent frem, og næppe heller få dem dømt for åger.
Det, der er essensen, er, at vi ikke kan dømme dem for bondefangeri.
Er der ikke et problem dér?
Burde vi ikke i højere grad påpege over for bankerne, at de altså også har en eller anden form for ansvar, når de låner penge ud til unge?
Til slut vil jeg sige, at når CD påpeger, at vi har et problem med de her pyramidespil, er det fuldstændig korrekt.
Men orientering, offentliggørelse af problemerne, forsøg på hele tiden at forebygge, at de forskellige unge kastes ud i det her projekt, er nok den vej, der er bedst.
Vi kan jo ikke rigtig forbyde de unge at lade være med at tænke sig om, men vi kan lære dem, at de kan prøve på det.
Peter Skaarup (DF), 1998-11-27:
Lige til SF's ordfører her til sidst: Jeg tror, man skal passe på med at kontrollere, hvad bankerne låner penge ud til, for jeg tror, politikerne vil få nok at gøre, hvis vi skal involveres i, hvad der generelt bliver lånt penge ud til.
Men det er da helt sikkert og helt rigtigt, og det synes
vi også i Dansk Folkeparti, at det er et alvorligt problem med de pyramidespil, som lokker unge mennesker i uføre.
Det står fuldstændig klart for os, at det er et rigtigt forslag, CD har fremsat, og vi vil støtte det helhjertet.
Vi mener, at man ikke kan være for forsigtig på det her område, og at man bør have nogle straframmer, der tager højde for den ret grove kriminalitet, som vi ser pyramidespillene udvikler sig til.
Derfor er meldingen fra Dansk Folkeparti helt klar: Vi støtter forslaget, og vi kunne som andre ordførere sagtens have været medforslagsstiller på det, for det er et rigtigt signal at give dem, der her kynisk udnytter unge mennesker.
Vi synes også, Folketinget meget nøje skal følge den dom, som afsiges, men det skal ikke forhindre Folketinget i allerede nu - for det står klart for os, hvad det drejer sig om her - at sige, at vi vil have nogle højere straframmer på det her område, og det skal også være muligt at sætte folk i fængsel for overtrædelse af denne lovgivning.
Også Dansk Folkeparti er meget positivt over for at fastsætte nogle frister for besvarelser fra det offentliges side.
Vi ser desværre en række sager, hvor det offentlige er alt for lang tid om at afgøre ting eller svare på ting fra borgerne.
Vi har f.eks. hele debatten omkring Patientklagenævnet, hvor vi i går havde en debat her i Folketinget, der viste, at der i hvert fald har været store problemer med besvarelsesfristerne og manglende overholdelse af rimelige besvarelsesfrister inden for det område.
Derfor er det vigtigt, som forslaget fra Venstre, De Konservative og CD går ud på, at vi her fra Folketinget sender kraftige signaler til det offentlige, også til kommunerne generelt, om, at man skal få strammet op på besvarelsesfristerne.
Borgere, der er i klemme på forskellig vis, kan ikke holde til, at der går så lang tid, inden det offentlige svarer på henvendelser.
Det ville aldrig gå inden for en privat virksomhed, der skal sælge varer og være positiv over for sine kunder, og dér synes vi i Dansk Folkeparti, at man fra det offentliges side i højere grad skal betragte dem, der henvender sig, som kunder i butikken.
Og er det kunder i en butik, jamen så skal man også give de pågældende kunder en rigtig god behandling, og det kan man gøre, hvis man siger ja til det her forslag og sørger for at få det ført ud i livet hurtigst muligt.
Bendt Bendtsen (KF), 1998-11-27:
Jeg vil lige høre fru Elisabeth Arnold, om man ikke i Det Radikale Venstre er enig i, at hvis vi skal ramme de her karle på pengepungen i de større sager, kunne det være betimeligt, at politiet havde mulighed for at ransage.
Karsten Nonbo (V), 1998-11-27:
Det ligger tæt på hr. Bendt Bendtsens spørgsmål.
Jeg vil spørge fru Elisabeth Arnold, om ikke det er helt rigtigt, at vi for at få straffet folk først skal have dem dømt og for at få dem dømt skal have nogle gode efterforskningsmuligheder og for at få nogle gode efterforskningsmuligheder bl.a. skal have lov til at ransage, at vi skal have lov til at observere dem med kikkert, og at vi eventuelt skal have lov til at varetægtsfængsle dem, før vi kan få dem dømt.
Elisabeth Arnold (RV), 1998-11-27:
Jeg bliver altså lidt bekymret, når to personer, som har en klar professionel interesse i sagen, og som har tætte forbindelser med eller ligefrem er ansat i den pågældende etat, kommer herop og spørger, om man ikke kan skaffe nogle bedre vilkår for udførelsen af det arbejde, som de ellers udfører, når de ikke er medlemmer af Folketinget.
Så jeg vil godt sige, at jeg stadig væk synes, vi skal afvente landsrettens dom, før vi foretager os yderligere på dette punkt.
Bendt Bendtsen (KF), 1998-11-27:
Det synes jeg simpelt hen næsten er noget af det værste, jeg har hørt inden for det sidste par uger her i Folketingssalen:
at det skulle være en belastning, at man har kendskab til det her område.
Line Barfod (EL), 1998-11-27:
Enhedslisten er enig i, at der bør gøres en yderligere indsats for at bekæmpe de mennesker, der via pyramidespil lokker unge mennesker i uføre, men vi er også enige i, at vi ikke skal blande os i byrettens og landsrettens afgørelser, og at vi derfor skal afvente landsrettens dom, før vi ser på, hvad der skal gøres. Og så har vi den principielle holdning, at inden man øger straffen på et område, skal man altid først undersøge, om det overhovedet er nødvendigt, og derfor vil vi gerne først have afklaret, hvorfor man ikke kan anvende straffelovens bestemmelser om bedrageri og åger på nogle af de grove tilfælde, der har været fremme i pressen.
Af bemærkningerne til forslaget fremgår det, at en af begrundelserne for, at man ønsker, at der skal indføres en mulighed for frihedsstraf i indsamlingsloven, er, at man ønsker at forbedre politiets muligheder for efterforskning.
Vi har den holdning, at på et område som pyramidespil og andre former for ulovlige indsamlinger har bøder og konfiskation en langt større effekt end en frihedsstraf, der alligevel vil være af ret kort udstrækning, hvis man skal sammenligne med frihedsstraffe på andre områder, og hvis der skal være en vis rimelighed i det.
Vi synes derfor - hvis det viser sig, at man ikke kan bruge de efterforskningsmidler, der er nødvendige - at man hellere skal se på muligheden for at ændre retsplejeloven ved dér at indføre en henvisning til indsamlingsloven med hensyn til de efterforskningsmuligheder, der skal være, for at de her forbrydelser kan efterforskes på den bedste måde.
Og hvis det så viser sig, at man ikke kan gøre det, og at der skal være en hjemmel vedrørende frihedsstraf i indsamlingsloven, så vil vi i hvert fald gerne være noget mere klar over, hvad en kvalificeret overtrædelse er, om det alene er et spørgsmål om beløbets størrelse eller der også skal indgå andre momenter, før en overtrædelse bliver kvalificeret. Og så er vi helt enige med SF i, at bankerne burde se langt mere på, hvem det er, de låner penge ud til, og hvad formålet for lånet er, og det gælder også andre finansieringsselskaber. I dag kan enhver gå ind fra gaden og meget hurtigt låne flere hundrede tusinde kroner i forskellige banker og finansieringsinstitutter uden nogen form for sikkerhed og uden at skulle forklare noget som helst om, hvad pengene skal bruges til.
Og man ser alle steder, når man går på gaderne, når man får reklamer ind ad døren, og når man åbner for sit fjernsyn osv., nogle, der lokker med, at man kan låne penge på sit glatte ansigt.
Det synes vi, sektoren burde se nærmere på.
Som sagt er vi enige i intentionerne i forslaget, men ikke i den konkrete udformning.
Og så vil vi gerne lige bemærke, at hvis der skal gøres et ordentligt stykke lovgivningsarbejde, kan det umuligt nås det inden den 1. januar 1999.
Tom Behnke (FP), 1998-11-27:
Vi er i Fremskridtspartiet ganske enige i, at når der rent faktisk er en lovgivning, der siger, at pyramidespillene ikke er tilladt, og når vi jo ved fra en afgørelse ved domstolene, at man rent faktisk også bliver dømt, hvis man overtræder de bestemmelser, så er det også nogle bestemmelser, som gør, at vi må sikre os, at den sanktion, der bliver givet, har den konsekvens, at de, der overtræder loven, holder op med at gøre det, for ellers er sanktionen jo ikke stor nok eller hård nok eller konsekvent nok, eller hvilke ord man nu vil bruge.
Det er jo rigtigt, som det er blevet sagt, at der er afsagt én kendelse ved domstolene, og at den er anket, og så må vi se, hvad den næste instans siger til det.
Og jeg er meget enig i, at det vil være hensigtsmæssigt, at vi efter førstebehandlingen her lige slår koldt vand i blodet og ser, hvad der sker dér, for det kunne jo være, at den næste instans strammer det op.
Men det, der alt andet lige er behov for, er jo at se på de efterforskningsskridt, de retslige indgreb og de sanktioner, der er mulighed for i den gældende lovgivning.
Og dér er der altså nogle problemer, for varetægtsfængsling er jo helt ude af billedet, men når der er tale om ransagning, er det jo ved at være tæt på, at dét kan lade sig gøre, og det har vi for så vidt ikke noget mod at justere, så i hvert fald ransagning kan lade sig gøre.
Vi synes også, det ville være hensigtsmæssigt, at der blev fastsat nogle strafferammer, hvorefter forskellige former for observation kunne lade sig gøre, så man simpelt hen kunne holde øje med, hvad det egentlig er, der foregår.
For det er jo et lukket land, man træder ind i, når vi taler om de her pyramidespil, og derfor bør det selvfølgelig være muligt for politiet og anklagemyndigheden at indsamle de beviser, der skal til, for at man kan få dømt de personer for de lovovertrædelser, de rent faktisk begår.
Så vi er meget enige med forslagsstillerne i, at der skal ses på det her, og vi går positivt ind i det, men jeg ved ikke, om det lige præcis er den måde, forslagsstillerne har foreslået her, det skal foregå på.
Det vigtige er bare, at vi får gjort op med det her og får standset de pyramidespil, og at sanktionerne har en effekt, der gør, at de kriminelle holder op med deres kriminelle handlinger. Så på den måde er det godt, at CD har fremsat forslaget, og vi går positivt ind i udvalgsbehandlingen.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 1998-11-27:
Da Kristeligt Folkepartis ordfører er forhindret i at være til stede, skal jeg sige følgende: Kristeligt Folkeparti støtter dette forslag og vil gerne takke CD for, at CD har fremsat det. Dog har vi en enkelt lille reservation, nemlig med hensyn til, at det skal være inden den 1. januar, regeringen skal fremsætte sit lovforslag, for vi synes da, det ville være synd, hvis man i Justitsministeriet måtte droppe at komme i kirke juleaften for at nå at få dette forslag færdigt.
Så datoen kan måske flyttes en lille smule, uden at der sker så meget ved det.
Bortset fra dette er vi enige i, at Folketinget må skærpe indsatsen for at bekæmpe pyramidespil.
Alt for mange unge mennesker bliver på et dunkelt grundlag overtalt til at betale op til 20.000 kr. til pyramidespillenes bagmænd.
Vi er også enige i, at det er ude af proportioner, at bagmændene kan slippe med bødestraf.
Og når forseelsen ikke kan medføre frihedsstraf, indskrænker politiets efterforskningsmuligheder i forhold til pyramidespillenes bagmænd sig jo også, sådan som det fremgår af bemærkningerne til beslutningsforslaget.
Kristeligt Folkeparti kan derfor som sagt støtte CD's beslutningsforslag, så vi både forbedrer politiets efterforskningsmuligheder og sender et kraftigt signal til pyramidespillenes bagmænd om, at vi ser med stor alvor på den form for kriminalitet, hvorfor frihedsstraf skal kunne tages i anvendelse.