runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kim Sejr (RV), 2003-02-27:
På en måde er det meget forfriskende, når man hører nogle af regeringens ministre på sådan lidt hanbavianagtig måde udtale sig om, at nu skal der sættes ind mod slaphed og inkonsekvens i det danske samfund og mod den måde, tingene fungerer på, eller rettere sagt den måde, som tingene ikke fungerer på.
Derfor er det selvfølgelig også forfriskende i dag at høre, at der konsekvent vil blive sat ind over for f.eks. de butikker, som ikke opfører sig ordentligt, og over for de udskænkningssteder, som ikke opfører sig ordentligt.
Jeg imødeser, at man konsekvent og skånselsløst sætter ind over for dem, så de kan lære, hvad konsekvens er.
Det er jo sådan lidt paradoksalt, at vi har et velfærdssamfund og er blevet rigere og rigere og har fået mere frihed, men samtidig også har fået mere frihed til misbrug, herunder misbrug af alkohol.
Men man kan jo altså godt være lidt betænkelig ved, at ganske unge på bare 13-14 år helt sandsynligt går lettere eller svært beruset til fest i ungdomsklubben og måske senere segner om i en hæk eller på en græsplæne.
Det har jeg da i hvert fald oplevet.
Og det er værre end for årtier tilbage.
I dag kan vi se, at vi har et meget højt forbrug af alkohol
hos børn helt ned til 12-13-års-alderen
, og undersøgelser har vist, at blandt elever i 9. klasse var der hele 17 pct., der måtte betegnes som storforbrugere af alkohol.
Det er alt for meget. Den største indsats må naturligvis ligge i, at vi tager bedre vare om vores unge, og det er først og fremmest os forældre, der må det, for det er os, der har ansvaret for opdragelsen. Når alkohol kan gå hen og blive et problem for unge, der stadig væk bor hjemme hos deres forældre, så har vi svigtet de unge, og det at vi giver de unge frihed og selvstændighed fritager altså ikke os forældre for at tage ansvar og drage omsorg.
Skolen er et vigtigt sted at starte en forebyggende indsats, for det er her, de unge bruger en stor del af deres tid, har voksenkontakter og er sammen med deres kammerater.
Folkeskolen lægger jo netop op til et øget samarbejde mellem skole og forældre.
Her er der i hvert fald et område, hvor jeg mener, at indenrigs- og sundhedsministeren, undervisningsministeren og socialministeren har mange muligheder for at gå ind med en indsats, både når det drejer sig om folkeskoler, efterskoler, gymnasier, ungdomsskoler og erhvervsskoler m.v., med en opfordring til, at der indføres en alkoholpolitik på de områder.
Lige så vel som man i erhvervslivet opfordrer til en alkoholpolitik, lige så vel bør hver enkelt skole i de principper, som skolens ledelse og skolebestyrelsen laver, have en alkoholpolitik.
Det er nemlig sådan, at de unges øgede og skadelige alkoholforbrug ikke kun er samfundets skyld.
Poul Qvist Jørgensen (S), 2003-02-27:
Det er noget af det, der trænger sig meget på.
Og jeg glæder mig meget til efterårets debat om lige præcis også det emne.
Med hensyn til afgiftproblematikken er det jo en tung sag at danse rundt med, og det er selvfølgelig også derfor, fru Tove Videbæk spørger til den.
Den er bøvlet.
Men det korte og også det rigtige svar er jo, at her hænger vi altså på en EU-aftale, som har nogle lidt barske konsekvenser på det her område, og hvor vi i øvrigt kan konstatere, at uanset nedsættelserne i Danmark, er det stadig væk vældig »fornuftigt« at foretage sine indkøb syd for grænsen, for det er stadig væk billigere at gøre det dernede.
I de her dage taler man meget om varm luft; det er på et andet område, men her er der virkelig også tale om varm luft.
Poul Qvist Jørgensen (S), 2003-02-27:
Jeg skal se, om jeg kan prøve at nå tre; det går nok ikke, men jeg prøver da i hvert fald. Jeg synes, jeg hørte fru Birthe Skaarup sige, at der, når de unge kom fulde hjem, var grundlag for at hæve stemmen.
Det kan man jo mene forskelligt om.
Min erfaring er nu ikke, at det måske lige er i den situation, man skal hæve stemmen. Jeg tror, det er vigtigere, at man modtager de unge og sørger for, at de bliver behandlet godt i den situation.
Nej, man skulle nok have hævet stemmen eller i hvert fald været lidt tydeligere noget før og eventuelt også noget senere.
Med hensyn til undervisningen har mange kloge hoveder sagt, at det der med at skemalægge det alt for meget og sige, at det er noget, der skal finde sted i 3. semester i 7. klasse eller sådan noget, det duer ikke.
Det vigtigste er, at emnet bliver taget op og bliver taget op i en naturlig sammenhæng dér, hvor situationen er. Det kunne meget vel være nede i børnehaveklassen, fordi situationen var dér.
Det kan også godt være, at vigtige emner først skal tages op senere.
Det afhænger af, hvad emnet er.
Men hvis man begynder at sige det, jeg her har sagt, er risikoen selvfølgelig, at der så er nogle, der smutter helt udenom, og så bliver det ikke taget op.
Og det er selvfølgelig et problem.
Men udgangspunktet må være, at man skal tage situationen op den dag, hvor den har relevans, hvor det optager nogle.
Det er bedre end i 7. klasse at sige: Nu skal vi lære om H2SO4's skadelige virkning på leveren.
Tove Videbæk (KRF), 2003-02-27:
Fru Birthe Skaarup var inde på rigtig mange gode emner også vedrørende den tidlige indsats og uge 40 med de 14 og 21 genstande osv.
Det er jeg meget enig med fru Birthe Skaarup i.
Vi har også tidligere i debatten været inde på nogle områder, som også har indflydelse på børns og unges drikkeri, og derfor vil jeg gerne spørge fru Birthe Skaarup, hvordan fru Birthe Skaarup har det med, at vi nu har tilladt tv-reklamer om alkohol, og at afgifterne er blevet nedsat. Så ved jeg ikke, om jeg hørte rigtigt, men var fru Birthe Skaarup inde på, om vi måske skulle forbyde salg af alkohol til unge under 18 år?
Måske var jeg uopmærksom, men jeg synes, jeg hørte det, og jeg synes, det ville være dejligt, hvis Dansk Folkeparti ville være med til at gennemføre, at der bliver forbud mod salg af alkohol til unge under 18 år i stedet for 15.
Birthe Skaarup (DF), 2003-02-27:
Jeg vil lige tage fru Tove Videbæks spørgsmål først.
Nej, jeg nævnede ikke noget om, at vi skulle forbyde salg til unge under 18 år i detailhandelen, men der var da andre tiltag, man kunne gøre.
Jeg tænker på promillegrænsen.
Hvem siger, at man skal have lov at have en promillegrænse, når man er under 21 år f.eks.?
Man kunne jo godt tænke sig, at den hed 0.
Det er ikke noget, vi har diskuteret i gruppen.
Det er nogle tanker, man kunne have.
Eksempelvis så jeg - jeg tror, det var i morgen-tv - en ung pige, der netop gav udtryk for, at de unge drak for meget og kørte for vildt, og hvor mange ulykker det førte med sig.
Med hensyn til afgifter og tv-reklamer: Jamen altså når ting er lovlige, så synes jeg, at de selvfølgelig skal finde sted.
Der er jo også mange andre gode tv-reklamer: Sørg for at holde selen på.
Vi så jo konsekvenserne, hvis man ikke har selen på, når man kører bil.
Efter den tid var der mange, der havde selen på.
Men så længe der er lov for de her markedsføringsregler, så skal vi naturligvis have dem.
Med hensyn til afgiftsnedsættelser på alkohol og øvrige ting: Der var jo også afgiftsnedsættelser på parfume engang.
Når de ting kommer - og jeg tror nok, at visse dele af Kristeligt Folkeparti også er EU-venlige og har været med til at harmonisere nogle afgifter - så synes vi, det er i orden her.
Men den forebyggende indsats er vigtig; det er klart.
Til hr. Poul Qvist Jørgensen om at hæve stemmen:
Selvfølgelig skal man hæve stemmen, hvis éns børn kommer hjem
og er berusede
Jeg regner med, at forældrene også skal inddrages i det her; det er der i hvert tilfælde mange ordførere, der har slået til lyd for. Til allersidst om, at man ikke skal skemalægge: Selvfølgelig skal man skemalægge.
Selvfølgelig skal man have den oplysning i folkeskolen efter Dansk Folkepartis mening.
Kim Sejr (RV), 2003-02-27:
Det, der kalder mig herop, er fru Birthe Skaarups bemærkninger om skemalægning, en skemalagt indsats omkring det her problem i skolen.
Der er ikke nogen tvivl om, at skolen er et godt sted at starte, når man skal påvirke børnene i en positiv retning, og det er jo heller ikke sådan, at der i dag ikke foregår noget.
Der foregår jo mange forskellige ting på forskellige niveauer og af forskellig kvalitet.
Nogle steder foregår der måske nogle ting i mindre omfang, og nogle steder foregår der ting i større omfang.
Det er meget forskelligt.
Men i stedet for at diskutere, hvorvidt en indsats skal være skemalagt eller ej, ville det så ikke ifølge fru Birthe Skaarup være en bedre idé, at vi i stedet forpligtede skolerne til at indføre en politik på området til at få tingene diskuteret?
For det er ude på skolerne, man har det store overblik over, hvordan man bedst kan angribe det her problem.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2003-02-27:
Jeg erindrer også, at Dansk Folkeparti før har spurgt ministeren, om ikke man kunne afskaffe uge 40-kampagnen og bruge pengene til alkoholafvænning.
Jeg synes faktisk, at den kampagne er et eksempel på rigtig god forebyggelse.
Undersøgelser har vist, at denne her kampagne faktisk er en af dem, der er nået rigtig, rigtig langt ud, helt ud til folk, der måske endda har deres meget flittige gang på værtshusene.
Man kender de her kampagner, man ved, hvor grænserne ligger; man ved, at der er nogle grænser for god omgang med alkohol.
Vi skal jo ikke glemme - uanset at vi i dag diskuterer, at børn og unge drikker for meget og det ene og det andet - at alkohol stadig er et lovligt rusmiddel; det er jo ikke sådan, at det bare er af det onde alt sammen.
Tove Videbæk (KRF), 2003-02-27:
Fru Birthe Skaarup nævnte noget om, at der også var nogle i Kristeligt Folkeparti, der var EU-venlige.
Vedrørende tv-reklamer mener jeg, at fru Birthe Skaarup sagde, at selekampagnen virkede.
Ja, det var godt, den gjorde det.
Men siger fru Birthe Skaarup ikke dermed, at tv-reklamer virker?
At de gør noget?
Alkoholreklamerne på tv er jo ikke advarsel imod alkohol. Hvis de var det, så sagde jeg: Juhu, og lad os få mere af det.
Birthe Skaarup (DF), 2003-02-27:
Først til hr. Kim Sejr, der siger, at ikke alt skal skemalægges.
Nej, men det behøver man jo heller ikke.
Der er da ikke nogen, der siger, at man skal have 1 time i alkohol; det er noget, der skal indgå i undervisningen.
Vi har jo meget om samfundsforhold osv. osv. i folkeskolen, og jeg synes, det er en rigtig god idé at få det implementeret her.
Jeg har tidligere nævnt, at Knud-Erik Sabroe, som har været tilknyttet Center for Rusmiddelforskning, har været inde og kigge på, hvor det er, man skal starte, og det er i 6-9-års-alderen i denne her indskolingsfase.
Jeg synes, det er rigtig godt at læse det lille skrift, han har udgivet, og det er her, jeg synes man skal begynde.
Til fru Sophie Hæstorp Andersen: Det kan godt være, fru Sophie Hæstorp Andersen synes, det er en god idé med den reklame med de 14 og 21 genstande, men den sender en besked om, at det er helt okay at drikke 14 genstande for en kvinde og 21 for en mand om ugen.
Det er amterne, der har mulighed for at bruge de penge.
Jeg har selv observeret, hvordan de penge bruges til andre ting end netop den oplysningskampagne, som jeg gerne vil have ud.
Jeg synes, at der kan være meget bedre oplysningskampagner.
Man kan sige til de unge, at det er dødfarligt at ryge og at drikke alkohol, fortælle lidt om, hvor farligt det er at køre bil med 1 promille.
Jeg så gerne grænsen afskaffet, så det var 0 promille for unge under 21 år.
Til fru Tove Videbæk om afgiftsnedsættelsen: Det er jo rigtigt, at det er en harmonisering af nogle regler, og det er helt klart, at vi i Dansk Folkeparti heller ikke er EU-venlige, men vi har jo så også indgået nogle forlig med regeringen på netop det her område.
Det tror jeg var de spørgsmål, der blev stillet.
Poul Qvist Jørgensen (S), 2003-02-27:
Det, der kalder mig herop, er fru Birthe Skaarup, der hænger fast i det der seleeksempel og effekten af den.
Derefter faldt kurven igen.
Så har man to muligheder.
Den ene er at blive ved med at køre kampagnen, den anden er at finde nogle metoder, der opfylder det, som jeg sagde i mit indlæg, nemlig at der bør være tale om en indsats rettet mod forskellige aldre, klassetrin, osv.
Endvidere bør indsatsen være præget af den viden, vi har om, at det - og nu kommer det - bedste resultat er opnået, når der sker en adfærdsændring af længere varighed.
Det, man må undersøge, er altså: Hvordan får man folk til at blive ved med at tage selen på?
Hvordan bliver man ved
med at have et fornuftigt forhold til alkohol? Så skal jeg lige til det der med undervisning sige, at jeg har lige tjekket med hr. Kim Sejr, at det er rigtigt, at der stadig væk i folkeskolelovens § 6, stk. 6, står, at man skal meddele undervisning om udbredte rusmidler. Så muligheden er der, og muligheden er også for, at man kan lægge den ind på det tidspunkt, hvor man skønner, at det har den største effekt.
Må jeg så lige til sidst sige, at 0,0 promille går Socialdemokratiet ikke ind for, for vi ved, at det er en regel, som er umulig at arbejde med, også selv om det kun måtte være for de helt unge, så her får man altså ikke Socialdemokratiet med.
Tove Videbæk (KRF), 2003-02-27:
Jeg erkender, at der kan være mange gode grunde til, at man skal stemme for nogle ting og gå med i et forlig osv.
Derfor vil jeg så spørge fru Birthe Skaarup: Synes fru Birthe Skaarup, at det er en god idé i forhold til forebyggelse af børns og unges alkoholforbrug, at man sætter prisen på alkohol ned, at man sætter afgifterne ned?
Birthe Skaarup (DF), 2003-02-27:
Jeg vil godt sige, at vi i Dansk Folkeparti naturligvis ikke er hellige med hensyn til, om man skal have lov til at drikke, men alt med måde.
Den her forespørgselsdebat i dag koncentrerer sig om seks punkter.
Og de seks punkter vil jeg gerne være med til at tage stilling til, og det er det, jeg har gjort.
Det, jeg synes, der er så væsentligt, er den forebyggende indsats, der begynder det sted i folkeskolen, som er det rigtige.
Her er der så en Knud Erik Sabroe, der har påvist, at det er her, vi skal starte for ikke at få de unge ud i et misbrug.
Det kan så også være andre ting.
Det kan være hash, og det kan senere hen være stoffer.
Det er det, jeg har slået til lyd for.
Til fru Tove Videbæks spørgsmål omkring afgiftsnedsættelser osv. osv., om de ikke giver en forkert effekt i forhold til de unge herhjemme: Jeg vil godt sige, at i de sydeuropæiske lande har man en grænse på 16 år, og de drikker meget mindre dernede.
Man kunne jo tage op til overvejelse, hvad det er, de gør i disse lande.
Til det om selve reklamen: Hvorfor skal alle, der producerer lovligt i det her land, ikke også have lov til at markedsføre deres produkter?
Det, vi skal sørge for, er at give det klare signal og den klare besked til de unge, at det er drønfarligt at drikke, ligesom det er farligt at ryge.
Det mener jeg er opgaven i dag med den dagsorden, der er sat, og med det forslag til vedtagelse, som vi faktisk alle i det her Folketing er gået ind for.
Det vil jeg og Dansk Folkeparti være med til at arbejde for.
Poul Qvist Jørgensen (S), 2003-02-27:
Må jeg forstå det, fru Else Theill Sørensen sagde om en nybeskrevet interessant problemstilling - det er ikke en ny, men den er beskrevet igen - nemlig at det ser ud, som om unge, der får et tidligt forbrug, måske et misbrug, men lad mig nøjes med at sige et tidligt forbrug af et misbrugsmuligt stof, også typisk er de mennesker, der ryger ud i nogle andre misbrugsproblemer, og at der er en sammenhæng mellem en tidlig debut af det ene stof i forhold til et misbrug af et andet stof?
Vi har drøftet det lidt, da vi arbejdede med vedtagelsen og har været enige med hinanden om ikke at tage det emne med i selve vedtagelsen, og jeg står ikke her og fløjter for, at vi skal begynde at lave om på vedtagelsen, det ville være meget uklogt.
Men må jeg opfatte det sådan, at i hvert fald De Konservative ville være interesserede i også i forbindelse med efterårets debatter at få kigget noget på den særlige problemstilling?
Den var jo meget beskrevet i et af dagbladene for nylig.
Må jeg så med formandens tilladelse sige, at jeg er dybt taknemlig over, at fru Else Theill Sørensen har gjort mig opmærksom på, at jeg brugte forkerte kemiske formler fra denne talerstol.
Det beklager jeg meget.
H2SO4, som jeg så flot slyngede ud,
er svovlsyre, og det er et meget ubehageligt stof at indtage.
Tak for hjælpen.
Kim Sejr (RV), 2003-02-27:
Det er til fru Else Theill Sørensens bemærkninger om forældres ansvar.
Jeg er selvfølgelig helt enig i, at forældrene har et stort ansvar, for vi er jo opdragerne.
Men det er altså sådan, at det ansvar jo hele tiden har været gældende - også gennem de sidste 20 år - og alligevel har vi oplevet et stigende problem. Så var det, at jeg bare sådan havde lyst til at spørge, om fru Else Theill Sørensen har nogle ideer til, hvad vi kan gøre som lovgivere og politikere, for at forældrene bliver gjort ansvarlige, så vi rent faktisk oplever, at det her ansvar bliver ført ud i livet.
Else Theill Sørensen (KF), 2003-02-27:
Til hr. Poul Qvist Jørgensen: Jeg tror, at jeg kan svare bekræftende på spørgsmålet, om vi også vil se på misbrug af andre stoffer og se det i en sammenhæng.
Jeg kan også bekræfte, at vi er helt enige om, at der ikke skal blandes andet end alkohol ind i vedtagelsen i dag, fordi det simpelt hen er det, der er emnet for debatten, for at den ikke skulle flagre ud til alle sider.
Til hr. Kim Sejr om det med, at det er forældrenes ansvar, og at det hele tiden har været deres ansvar: Jo, men der har gennem de år, jeg sådan kan huske og har været bevidst om, hvad der skete ude i verden, været en stigende tendens til, at samfundet tager ansvaret for alting, at samfundet ordner alting.
Helt grundlæggende for lige at tage alkoholen
skal man lade være med at drikke, fordi det er farligt, og ikke fordi det er forbudt. Til spørgsmålet om, hvad jeg så synes, vi skal gøre, for at forældrene tager ansvaret: Det skal vi bestemt ikke lovgive om, men vi skal gang på gang sige til dem, at de altså må være med til at tage det ansvar.
Jeg tror, og jeg ved, at de unge forældre, der er i dag, er blevet opmærksomme på, at børn ikke bare kan dalre rundt og være sig selv.
Der skal sættes nogle grænser, og det gør de.
Kim Sejr (RV), 2003-02-27:
Nu har jeg tilfældigvis selv siddet i en skolebestyrelse i 6 år og mener helt oplagt, at børnene er forældrenes ansvar,
fuldstændig basalt og fundamentalt,
men man kan jo så som skolebestyrelse opleve, at forældrene har problemer med ansvaret, sender børnene i skole uden at have sovet nok, uden at have madpakke med osv. Jeg har også oplevet at være med til at indføre en politik på rusmiddelområdet - det var om hash - som gik ud på, at når en ung kom i skole og var ukoncentreret, og man så fik den her mistanke, at vedkommende ikke klarede sig så godt i skolen, fordi vedkommende brugte hash, blev der lokalt på skolen indført en politik om at skride ind konsekvent og tage kontakt til forældrene. Der er så måske nogle, som ville betragte det, som om man gik ind og overskred den personlige, hvad ved jeg, frihed i forhold til forældre osv.
Det er det, jeg mener: Hvordan sørger vi for, at forældrenes ansvar bliver fastholdt?
Det gør vi kun ved, at vi selv står op derude, hvor problemerne er, og konfronterer forældrene med det manglende ansvar.
Else Theill Sørensen (KF), 2003-02-27:
Ja, det gør jeg, for jeg var meget glad for den sidste sætning.
Det er jo netop hr. Kim Sejr og alle andre ude i skolebestyrelserne, som i deres egenskab af forældre skal tage ansvaret.
Det, jeg sagde før, var egentlig, at det ikke er Folketinget, der skal ud og gøre det.
Det er de forældre, der sidder ude rundtomkring.
Så vil jeg da også godt appellere til, at hr. Kim Sejr og mange andre unge politikere, som der heldigvis er mange af, går ud og siger: Det her er uacceptabelt, det er ikke fint at drikke.
Det er jo let at skyde det ned, når vi gamle, der var unge dengang, hvor man pr. person i Danmark drak halvt så meget alkohol, går ud og siger det.
Når vi går ud og siger det, så er det, fordi vi er gamle og ikke forstår noget af det.
Så hvis de, der er unge, vil være så venlige at gå ud og sige nogle barske ord om, at det her vil vi ikke acceptere, ville det være godt
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2003-02-27:
Jeg skal lade være med at klandre Venstres ordfører for ikke at have kendskab til Enhedslistens finanspolitik
, men hvis Venstres ordfører, før hun begyndte at bebrejde Enhedslisten, ville have sat sig ind i tingene og læst vores forslag på internettet, ville Venstres ordfører have været klar over, at samtlige vores forslag er finansieret, ikke af nordsøolien, ikke af de multinationale selskaber; det er der en del forslag der er, men resten er der fuld finansiering af.
Jeg har stadig væk ikke hørt ét eksempel på et forslag, som ikke er blevet finansieret, og jeg vil nu gerne høre et eksempel på et sted, hvor vi har dobbeltfinansieret.
Det er faktisk ikke tilfældet.
Så skal jeg spørge Venstres ordfører: Hvis det er sådan, at barslen faktisk bliver fordelt, altså at kvinder og mænd kommer til at tage lige meget barselorlov, vil der så ikke fortsat vil være det problem, at den lille arbejdsgiver kommer til at sidde med uforholdsmæssigt store udgifter ved at ansætte mænd eller kvinder, som er i den fødedygtige alder?
Det kan mænd selvfølgelig ikke være
, men alligevel.
Altså for den lille arbejdsgiver er det jo underordnet, om det er kvinden eller manden, der tager barselorlov.
Det er jo lige dyrt for den lille arbejdsgiver, og derfor vil en central barselfond kunne afhjælpe problemet, hvad enten der kommer ligestilling i forhold barsel, eller om der ikke gør.
Lars Barfoed (KF), 2003-02-27:
Fru Elisabeth Arnold mener, at jeg ligefrem har sjælekvaler i denne her forbindelse.
Det er måske lidt hårdt udtrykt, men der er bestemt anledning til at gøre sig overvejelser, og der er anledning til at bekymre sig for de problemer, som de meget fordelagtige barselorlovsregler fører til i form af risiko for kønsdiskrimination, risiko for, at visse arbejdsgivere bliver alt for hårdt økonomisk tynget af reglerne, og risiko for en forvridning på arbejdsmarkedet mellem virksomheder med forskellig grad af beskæftigelse af kvinder, som søger om barselorlov.
Der er bestemt grund til at gøre sig overvejelser, men jeg mener, at der er så mange forskellige løsningsmodeller, man kan forestille sig, at analyserne af problemernes art og omfang og af de forskellige løsningsmodeller først må være til stede, inden vi kan forpligte os til at fremsætte et forslag.
Dette allerede af den grund, at det også må indbefatte en dialog med arbejdsmarkedets parter for at overveje, om det eventuelt ad den vej, altså gennem en frivillig aftale mellem arbejdsmarkedets parter, kan lade sig gøre at løse problemerne, uden at vi skrider til lovgivning.
Bent Bøgsted (DF), 2003-02-27:
Jeg skulle lige høre fru Pernille Rosenkrantz-Theil: Nu blev der snakket om fuld løn under barsel; betyder det så, at det, fru Pernille Rosenkrantz-Theil snakker om, er, at den, der får 200.000 kr. om året, skal have 200.000 kr. for at gå hjemme på barselorlov, og den, der får 700.000 kr., skal have 700.000 kr. for at gå hjemme på barselorlov?