Claus Larsen-Jensen (S), 2001-02-20:
Sydafrikas fredelige forvandling fra et hvidt mindretalsdiktatur med apartheid til et demokratisk flertalsstyre er et af vor tids flotteste eksempler på en samfundsmæssig forandring.
Sydafrikas forandring var drevet frem af, at den interne demokratiske mobilisering lykkedes i Sydafrika; af et eksternt politisk og økonomisk internationalt pres, hvor bl.a. Danmark gik i front med sanktioner imod apartheidstyret; og for det tredje af økonomisk støtte ikke mindst fra Danmark, de nordiske lande og Holland til den folkelige, demokratiske mobilisering i landet.
Med Murens fald, hvor Sydafrika og andre lande på den sydlige halvkugle ikke længere blot var brikker i konfrontationen mellem Øst og Vest på den nordlige halvkugle, kunne forandringsprocessen ske fredeligt og aftalt mellem konfrontationens deltagere i landet.
Endnu er der lang vej til ligebehandling og lige muligheder i et land, som i kraft af mange års apartheid på én gang rummer et topmoderne, veludviklet samfund og store ulandslommer for det sorte flertal, men samtidig er det et land med et fantastisk udviklingspotentiale fra naturens hånd og i den forandringens drivkraft, der er i de nye demokratiske folkelige bevægelser.
Det er på høje tid, at EU's aftale med Sydafrika træder i kraft.
Det har taget længere tid, end vi kunne ønske os.
Det er ikke noget kønt billede, der tegner sig af, at enkelte EU-lande skulle varetage snævre nationale interesser på forskellige alkoholprodukters vegne, og det viser i øvrigt, at hvis enstemmighed gælder på et sådant område, så er muligheden for, at EU kan agere progressivt og i god dansk og nordisk tradition, ikkegennemførlig.
Derfor er det ganske fornuftigt med flertalsafgørelser i den slags aftaler. Aftalen med EU og Sydafrika er i sit grundindhold flot. Den bygger på fælles principper og ideer og mål, ligeværdighed og partnerskab.
Alle elementerne i samarbejdet er taget med: Handel og økonomisk samarbejde, regler, der skal trække investeringer til landet, et økonomisk, handelsmæssigt, politisk samarbejde, der kan integrere Sydafrika i en international sammenhæng.
Små og mellemstore virksomheders rolle skal styrkes og udvikles.
Der ydes udviklingsbistand som et led i Sydafrikas selvbevidste udviklingsstrategi, så den kan bidrage yderligere til socialt og økonomisk at løfte udviklingen til gavn for landets befolkning.
Men også samarbejde om videnskab, miljø, kultur, sundhed, mod hvidvask af penge og kampen mod fattigdom og arbejdsløshed handler alt sammen entydigt om at sikre fremtidsmuligheder for befolkningen.
I et Afrika, hvor et fåtal af landes sammenbrud efterlader et indtryk af håbløshed for kontinentet, udgør Sydafrika et lys i mørket.
Sydafrika har potentialet til at løfte sin egen befolkning socialt og økonomisk, men også til at være et afgørende udviklingslokomotiv i bunden af Afrika.
Aftalen med EU er meget konkret på en lang række områder.
Den er et konkret stykke samarbejde mellem nord og syd, som forhåbentlig kan være en platform for at skabe et yderligere og forstærket samarbejde i de kommende år mellem Sydafrika og EU og i øvrigt være et afsæt til at give Afrika den renæssance, som den sydafrikanske politiske ledelse taler så varmt om og arbejder så hårdt for.
Historisk set skal vi i Sydafrika og i EU kende vores fælles ansvar for at bidrage til denne udvikling.
Den har vores fulde opbakning.