Tove Videbæk (KRF), 1999-02-04:
Denne redegørelse fra undervisningsministeren og forskningsministeren er efter Kristeligt Folkepartis opfattelse en væsentlig analyse af den problematik, der knytter sig til de videregående uddannelsers institutionelle struktur.
Vi er enige i, at det er nødvendigt med justeringer og ændringer, og at målet må være at opnå et uddannelsesmæssigt kvalitetsløft for alle uddannelsesområder.
Regionalt og erhvervspolitisk er det en styrke, at de store og en række mindre uddannelser også udbydes uden for universitetsbyerne og dermed sikrer en rimelig regional fordeling af uddannelsesmulighederne.
Vi er enige i redegørelsens synspunkter omkring forpligtende samarbejde i regionale uddannelsescentre med sektoropdeling.
Tager man f.eks. hele seminariesektoren med alle de pædagogiske uddannelser, kan man godt forestille sig forskellige typer af centre, der f.eks. omfatter både lærer- og pædagogseminarier, altså regionale centre for læreruddannelse og pædagogik.
Disse centre for videregående uddannelser er jo også så småt ved at vokse frem.
Således arbejder man med et CVU inden for netop denne sektor f.eks. i Holstebro-området, som vi har hørt.
Og det vil betyde, at de nuværende lærerhøjskoleafdelingers efter- og videreuddannelsesvirksomhed af lærerne kan overgå til disse centre, bortset fra kandidat-, ph.d.- og masteruddannelser, som vi er enige i bør foregå på det kommende Danmarks Pædagogiske Universitet, der bør have et bredt ansvar for forskning og uddannelse.
Udgangspunktet for de regionale CVU'er for lærere og pædagoger må være, at de enkelte seminarier indgår i et forpligtende samarbejde, men bevarer deres selvstændighed som selvejende institutioner med egen rektor og egen bestyrelse.
Derved bevarer man betydningen af seminariernes beliggenhed i regionerne og forankringen i lokalsamfundet.
Noget lignende kan naturligvis udformes for andre sektorer.
Således er der allerede taget hul på en anden sektor, bl.a. i Herning-Ikastområdet.
Her har man allerede i næsten 1½ år arbejdet på at lave et stærkt center vedrørende handels- og ingeniøruddannelserne.
Men her er man faktisk blevet hindret i at gå videre med arbejdet med at etablere et stærkt og tidssvarende center for videregående uddannelser på grund af en manglende løsning eller udmelding, som centret var blevet stillet i udsigt af Undervisningsministeriet inden udgangen af 1998.
Det er trist, også set i lyset af den faldende interesse for ingeniørstudiet generelt.
I øvrigt mener vi, at det er vigtigt, at en eventuel strukturreform ikke sker hen over hovedet på institutionerne.
Det ideelle må være, at eventuelle omlægninger sker på de præmisser, som man lokalt vil foretrække.
I Kristeligt Folkeparti er vi meget tilfredse med, at der i redegørelsen står, at nedlæggelse af fysiske uddannelsessteder ikke vil være et mål i sig selv.
Ved en eventuel fusion bør der være en kvalitativ gevinst i forhold til institutionernes formål.
Det er klart, at bevillingssituationen kan sætte naturlige grænser for den enkelte institutions virke, men for Kristeligt Folkeparti er det meget vigtigt, at institutionernes frihed ikke begrænses unødigt.
Centralistisk styre må ikke tage overhånd.
Der er desværre eksempler på, at det er sket.
Lad mig nævne, at undervisningsministeren for nylig har afvist at give Aalborg Universitetscenter tilladelse til at oprette en kandidatuddannelse i filosofi.
Aalborg Universitetscenter er det eneste af vore traditionelle universiteter, som ikke har den mulighed.
Afvisningen virker uforståelig, ikke mindst set i lyset af at Det Humanistiske Uddannelsesråd faktisk har anbefalet oprettelsen af denne uddannelse i Aalborg.
Vedrørende størrelsen af uddannelsesmiljøerne er Kristeligt Folkeparti enig i, at det i mange tilfælde er vigtigt, at miljøet har en vis minimumsstørrelse.
På den anden side har der i Danmark eksisteret og eksisterer der stadig relativt små miljøer, som har opnået meget fine resultater.
Så størst er ikke nødvendigvis også bedst. Den specielle danske struktur med uddannelsesinstitutioner spredt ud over landet med så megen folkelig indflydelse og så meget engagement som muligt vil Kristeligt Folkeparti gerne være med til at værne om.
Hvad angår de korte videregående uddannelser er Kristeligt Folkeparti enig i, at det er vigtigt, at der er en direkte mulighed for de unge fra deres uddannelsesplan og erhvervsuddannelsestilbud til et videregående uddannelsesniveau. Vedrørende de lange videregående uddannelser nævnes der i redegørelsen den udbredte brug af anvendelse af timelærere inden for visse lange videregående uddannelser.
Der peges på, at de mange timer, som læses af timelærere, som jo normalt ikke er forskere, udgør et problem i forhold til målet om undervisningens forskningsbasering.
Hertil må jeg bemærke, at problemet vel må skyldes, at forskningsbevillingerne ikke følger undervisningsbevillingerne i tilstrækkelig grad, idet man må gå ud fra, at universiteterne foretrækker at ansætte fuldtidsansatte på normal vis, dvs. med både forsknings- og undervisningsforpligtelser.
Vedrørende fjernundervisning finder
Kristeligt Folkeparti det meget væsentligt, at vi i de kommende år får styrket fjernundervisningen, som jo dels kan være til støtte for erhvervsaktives videreuddannelse, og som dels kan give tilbud om videregående uddannelse til personer, der bor langt fra institutionerne. I kap. 4 nævnes IT-højskolen.
Det synes at være en spændende ny konstruktion.
Kristeligt Folkeparti er imidlertid opmærksom på, at der i forskerkredse er en vis frygt for, at forskningen på IT-højskolen ikke bliver fri på samme måde, som den traditionelt er på universiteterne. Kristeligt Folkeparti finder, at det er vigtigt at fastholde, at der i størst mulig grad skal være frihed for den enkelte forsker med hensyn til valg af emner og metoder. Det ville være positivt, hvis forskningsministeren i dag kunne afkræfte disse rygter og i stedet bekræfte, at forskningsfriheden vil blive sikret, også på den kommende IT-højskole. Vedrørende bachelorgraden: En bachelorgrad på de mellemlange videregående uddannelser mener vi vil kunne øge muligheden for en vitalisering af bachelorgraden generelt og for international anerkendelse af de mellemlange videregående uddannelser, hvilket også vil kunne lette dimittendernes adgang til job og videregående studier i udlandet.
Men man skal på dette område være meget opmærksom og nøje tænke over, hvad det er, man vil, og hvorfor vedrørende dette i de forskellige sektorer. Kristeligt Folkeparti vil medvirke positivt til, at de videregående uddannelsers institutionelle struktur fortsat kan have den størst mulige forankring i det folkelige liv, så alle vore unge med deres forskellige evner og interesser kan blive tilgodeset og dygtiggjort til gavn for dem selv og vort fælles samfund.