Høgni Hoydal (T), 2005-06-14:
Jeg vil først takke medlemmerne af Det PolitiskØkonomiske Udvalg, formanden og sekretærerne for det arbejde, der er lavet i forbindelse med udvalgsbehandlingen, og jeg vil da også gerne takke statsministeren for de svar, han har afgivet i forbindelse med udvalgsbehandlingen.
Når jeg taler med kolleger om de to sager, vi har behandlet her, og også når jeg møder folk på gaden, er der mange, der spørger, hvad der egentlig er galt: Er det ikke en lidt skinger måde at behandle det her lovforslag på, og er der nu ikke tale om et fremskridt osv. osv.?
Jeg må sige, at udvalgsbehandlingen og ikke mindst de svar, som statsministeren har afgivet, har gjort mig endnu mere overbevist om, at vi er i færd med at lave en ny hjemmestyreordning under et nyt navn, og det vil sige, at vi sminker den gældende virkelighed på en ny måde og dermed udskyder vigtige beslutninger for det færøske samfund i mange år fremover.
Det synes jeg er trist, og jeg synes, det er trist, at vi hele tiden ender i de juridiske spidsfindigheder og de juridiske slagsmål, som de her diskussioner ofte ender med.
Jeg tror, statsministeren kaldte det for teoretiske øvelser under førstebehandlingen.
Det synes jeg er fint nok.
Lad os hellere tale om politik.
Selv om jeg skal tage forbehold for, at det ikke altid falder i god jord, når man bruger de her begreber i Folketingssalen og i Danmark, må jeg sige og skal jeg rose statsministeren for, at det er en meget genial måde, synes jeg, at føre moderne kolonipolitik på.
Jeg synes, det er en meget human og en meget åben måde at føre en politik på, hvor man altså forsøger at holde sammen på det danske rige i en verden, hvor helt nye samarbejdsformer opstår.
Det må jeg indrømme.
Det, jeg savner noget, er, at man også fra dansk side indrømmer, at det er det, der egentlig er meningen, at man selvfølgelig fra Statsministeriets side ønsker at holde sammen på det her rige, samtidig med at Danmark er i færd med at gå ind i EU med alt, hvad dertil hører osv. osv.
Jeg synes, det er en genial ordning set fra det synspunkt.
Jeg synes også, det er legitimt at sige, at man gerne vil holde sammen på det her rige.
Men det, jeg bliver træt af og meget, meget, kan man næsten sige, vrissen over, er denne her indpakning i floromvundne begreber og floskler med, at vi bare gør det, som det færøske folk ønsker, og at vi ikke har nogen speciel interesse her.
Det er jo simpelt hen ikke rigtigt.
Selvfølgelig har Danmark også interesse i den ordning, der nu forelægges, og denne ordning, som nogle har sagt skal vare i mange, mange år, har altså ikke M051S44234589KAJE.FM.FM Page 4461 Tuesday, November 8, 2005 5:59 PM på nogen måde været genstand for en demokratisk behandling på Færøerne.
Vi har ikke spurgt det færøske folk om disse ordninger; vi har ikke spurgt det færøske folk, om de er enige, når man i det her lovforslag siger, at der er vigtige områder, som det færøske folk ikke har selvbestemmelsesret over: statsforfatning, udenrigspolitik, sikkerhedspolitik og sprogpolitik, som der nu også nævnes, som pludselig er kommet med ind under behandlingen.
Det er jo en meget, meget principiel afgørelse, at man i 2005 repeterer en gammelkolonialistisk holdning om, at der findes ét rige, og at der er visse ting, som de her små provinser ikke kan overtage.
Skulle man lave sådan en ordning, burde det jo have været genstand for en folkelig debat, og der burde have været mulighed for, at det færøske folk kunne udtale sig.
Det bliver fremført igen og igen, at det her er sket i enighed med repræsentanterne for det færøske folk.
Men det er jo en sandhed med modifikationer, for der er ingen tvivl om, at det færøske landsstyre i forhandlinger med den danske regering gerne ville have haft en ordning, hvor det også kunne overtage udenrigspolitikken, sikkerhedspolitikken osv. osv., og jeg er sikker på, at hvis man ville spørge det færøske folk, så var der ingen, der ville give afkald på at have fuld selvbestemmelse på disse meget, meget vigtige områder for et samfunds og et lands udvikling.
Når jeg siger det her med den geniale kolonipolitik, som måske er et stærkt ord at bruge, og der ligger ikke noget andet i det, end at det er en måde at opretholde en vis magt over Færøerne og Grønland på, vil jeg også sige, at jeg synes, den er genial på andre måder.
For den ordning, der her lægges op til, er jo en ordning, hvor man siger: Lad dog færingerne selv overtage nogle områder og betale selv.
Danmark giver jo ikke noget fra sig.
Det svarer til at have en virksomhed, der skal agere på et åbent marked, hvor man godt nok internt i virksomheden kan have en vis selvbestemmelse, men hvor man ikke har adgang til at lave aftaler med andre firmaer, til at lave handelsaftaler frit osv. osv.
Så vi har altså en ordning, hvor Færøerne overtager hele debetsiden, men hvor der sættes klare grænser for, at man ikke kan overtage kreditsiden.
Det vil alt andet lige efter min mening føre til en cementering af en gammel ordning, som vi altså ikke har brug for i år 2005.
Jeg har også nævnt før, at det er en historisk gentagelse af det, vi har set før.
Som jeg nævnte, debatterede man for 150 år siden det samme spørgsmål i Folketinget, og her var der flere danske politikere, der advarede imod den her ordning, hvor man altså prøvede at inddæmme Færøerne under den danske grundlov snarere end at lade Færøerne ligesom Island få sin egen selvstændige udvikling.
Jeg synes, det er trist, at også partier som, hører jeg nu, SF er med på, at man i 2005 vedtager en lov, hvor man direkte skriver, at det færøske folk ikke har selvbestemmelsesret på, lad os sige sikkerhedspolitikken, hvor statsministeren svarer i udvalgsbehandlingen, at dersom Danmark går i krig igen mod et andet land og det færøske Lagting stemmer enstemmigt imod, forbeholder man sig ret til fra dansk side at overhøre dette, fordi det er noget, der ligger under statsforfatningen, eller hvad man nu kalder det.
Det er da ikke demokratisk.
Vi står allerede i den situation i dag, at det færøske Lagting har været imod Irakkrigen og er draget med ind i den alligevel.
Statsministeren siger også i sit svar til udvalget, at hvis det på de andre områder, statsforfatning og udenrigspolitik, kommer til et punkt, hvor det færøske Lagting er imod, at en dansk lov sættes i kraft for Færøerne på disse områder, så vil man alligevel forbeholde sig ret til at sætte den i kraft, på trods af at der kan være et enigt færøsk Lagting imod det.
Det er jo gammelkendt kolonipolitik, der ikke burde høre hjemme i år 2005, og som det undrer mig at også et parti som SF kan stemme for i år 2005.
Men jeg kan sige helt kort, at det, vi har brug for, er en folkeretlig forbindelse mellem Færøerne og Danmark, en folkeretlig aftale, hvor Færøerne og Danmark kan lave deres egne aftaler ude i verden, hvor vi ikke skal være en hindring for, at Danmark kan føre sin,
lad os sige hvalfangstspoM051S44234589KAJE.FM.FM Page 4462
Tuesday, November 8, 2005 5:59 PM litik eller sikkerhedspolitik, men hvor vi kan vælge en egen vej ud i globaliseringen.
Det er præcis det, som hele selvstændighedsdebatten handler om.
Den handler ikke om gamle konflikter eller konflikter mellem folkene.
Den handler simpelt hen om, hvordan Færøerne kan udvikle sig på den bedste måde i den nye globaliserede verden, og derfor er det ekstra trist at opleve denne repetition af gamle teorier om, at Danmark er et folkeretsubjekt, og at Færøerne og Grønland ikke kan agere selvstændigt.
De burde for længst, for længst være begravet.
Man prøver at opretholde en død enhed, der ikke kan fungere, og hvor man altså med juridiske grundlovsargumenter prøver at inddæmme vigtige udviklingsmuligheder for to folk, som har stor respekt for det danske folkestyre, som har stor respekt for den danske grundlov, men som aldrig har vedtaget denne grundlov som sin egen, og som ønsker at vedtage sin egen grundlov.
Jeg synes igen, det er ekstra trist, at givet, at vi har stor respekt for den danske grundlov, som det danske folkestyres grundlæggende dokument, så oplever vi gang på gang også i udvalgsbehandlingen og svarene, som gives, at den selv samme grundlov, der ifølge dansk forståelse er grundlaget for det danske demokrati og det danske folks frihed, bruges til at begrænse og sætte juridiske forhindringer op for det færøske folks frihed til at udvikle sig frit i verden.
Det synes jeg er den politiske del af sagen.
Fuldstændig uagtet alle juridiske spidsfindigheder er jeg grundlæggende uenig i den politiske idé, der ligger bag de to lovforslag, vi har behandlet, for de er alt andet lige et forsøg på at inddæmme nogle strømninger.
Jeg vil slutte med at spørge statsministeren, om der, når vi diskuterer Færøerne-Danmarkforholdene, ikke også ligger et strategidokument i Statsministeriet, der fortæller, hvordan Danmark skal forholde sig over for færøske selvstændighedsbestræbelser.
Hvad er Danmark interesse eller Statsministeriets interesse i den udvikling, der er?
Og kan statsministeren bekræfte, at der selvfølgelig også ligger en idé, et dokument om, hvordan man skal forholde sig til de her bestræbelser og gerne inddæmme dem under det danske rige?