runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-10-06:
Jeg vil sige til hr. Ole Stavad, at selv om det måske ud fra en geografisk betragtning er en tilsnigelse at tale om Vendsyssel, betragter jeg de gode mennesker i så vel Brovst som den nye Jammerbugt Kommune som lige så fornuftige som vendelboer.
Det var også derfor, jeg tillod mig at sige, at jeg er sikker på, at de ekstra penge, der nu bliver opkrævet i et års tid som led i sammenlægningen, selvfølgelig ikke vil blive kastet i grams, men vil blive sat på en bog, så de kan give anledning til en skattelettelse i den nye kommune, hvis det nye kommunestyre måtte have et ønske derom.
Så er jeg bare nødt til at gentage, at når regeringen har lavet den mekanisme, er det ikke, fordi vi vil forhindre skattesænkninger – dem er vi jo nærmest tilhængere af – men fordi vi vil forhindre spekulation forud for de fysiske sammenlægninger af kommunerne.
Jeg tror, hr. Ole Stavad vil give mig ret i, at det kunne blive en vældig trafik.
Vi så jo tilbage i 1970, hvad der kan ske, at hvis der bliver en konkurrence om at få tømt kommunekasserne, inden man går ind i fællesskabet – hvad enten det er ved at man øger udgifterne, eller ved at man sænker indtægterne – så derfor har vi lavet en sådan mekanisme, som er en midlertidig mekanisme.
Jeg tror, den er båret af sund fornuft, og når sammenlægningen har fundet sted, er man tilbage i den gamle ordning, hvor der er frihed til at fastsætte skatten inden for rammerne af skattestoppet.
Ole Stavad (S), 2005-10-06:
Jeg synes, statsministeren har manglet belæg for en hel del af det, der er blevet sagt den sidste halvanden times tid, og det gælder også for svaret til fru Pia Gjellerup, hvor jeg forstod, at nu hører Brovst Kommune lige pludselig til Vendsyssel.
Det har den ikke gjort tidligere, men jeg skal da tage en besked med hjem om, at statsministeren også har ændret på det forhold.
Så skal jeg i øvrigt takke statsministeren for svaret til fru Pia Gjellerup – sådan set ikke for indholdet, men for klarheden, for nu ved jeg, hvad jeg skal tage hjem og sige til borgerne i Brovst og til byrådets 17 medlemmer: Statsministeren vil beskytte befolkningen mod de 17 medlemmer, som befolkningen selv har valgt; statsministeren har ikke nogen former for tillid til det lokale demokrati; derfor har statsministeren sagt her fra Folketingets talerstol, at det, at 17 medlemmer i enighed har indgået en budgetaftale, der betyder, at man nedsætter skatten, kan de ikke få lov til, og statsministeren er endda en lil le smule stolt over, at han på den måde har beskyttet borgerne mod et overgreb, som ville give dem flere af deres egne penge i deres egne lommer.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-10-06:
Ja, men det er jo det, der sker, når man får de samme spørgsmål, og virkeligheden ikke ændrer sig: Så er man også nødt til at give de samme svar.
Og med hensyn til Irak må jeg sige, at jeg ikke er bekendt med, at Færøerne skulle være militært til stede i Irak.
Høgni Hoydal (T), 2005-10-06:
Jeg tror ikke, jeg vil gå ind i den diskussion.
Altså, det handler simpelt hen om, at der er en ansøgning, som ikke kommer videre, fordi Danmark har blokeret den.
Færdig med det.
Så kan jeg tage et andet eksempel: Der er et stort flertal i de færøske og de grønlandske parlamenter, der har sagt nej tak til Irakkrigen.
Her står statsministeren og siger, at vi får det, som vi vil have det.
Der er fuldt demokrati og ligestilling.
Det er jo ikke rigtigt.
Det er simpelt hen ikke rigtigt.
Så synes jeg også, at det er lidt arrogant af statsministeren at affeje alle kritikere med, at de er teoretikere, mens statsministeren i virkeligheden giver en forkert udgave af virkeligheden.
Det er så også i orden, man kan have lidt forskellige meninger, men der kommer ikke nogen dialog, hvis det eneste svar, man får på konkrete, velbegrundede ønsker, bare er en affejning og så en ny udgave af virkeligheden.
Nu sammenlignede jeg med tv-serien »Glamour«, men det minder mig måske mere om »90-års-fødselsdagen«, som vi ser til nytår, med »same procedure as every year«.
Jeg får det samme svar, hver eneste gang jeg nævner et konkret problem, og en helt anden udgave af virkeligheden end den, jeg oplever i min dagligdag.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-10-06:
Hr. Hoydal ved udmærket, at det faktisk ikke er den danske regering, som er problemet i den sag.
Tværtimod arbejder den danske regering ihærdigt på, at det, man kalder de selvstyrende områder, altså Færøerne, Grønland og Ålandsøerne, kan få en selvstændig position i Nordisk Ministerråd og også gerne i Nordisk Råd.
Hr. Høgni Hoydal ved udmærket, at det faktisk er noget, jeg også personligt har arbejdet meget stærkt for, men der skal jo være enighed mellem de fem nordiske lande, der har skrevet under på traktaten om Nordisk Råd.
Høgni Hoydal (T), 2005-10-06:
Jeg vil gerne rette en varm tak til statsministeren, fordi han på så fornem vis bekræftede det, jeg sagde i min tale.
Det er jo ren viskelæderpolitik.
Statsministeren fik i min tale nogle eksempler på, at alt det, han sagde om det her såkaldte rigsfællesskab, ikke gælder.
Denne nye lovgivning har ikke været noget fremskridt osv.
Men hvad gør statsministeren?
Han siger bare, jamen det er jo kun teori fra hr. Høgni Hoydal, og så maler han sin egen udgave af virkeligheden.
Væk med det, jeg har sagt, og så skriver han sin nye udgave af virkeligheden.
Det er jo ikke en dialog, det er jo ikke selvransagelse, det minder mest om, at når man taler om virkeligheden, så får man en udgave af Glamour, altså denne her tv-serie, hvor alt bare er en pæn udgave af virkeligheden.
Derfor vil jeg spørge statsministeren: Er det ikke rigtigt, som jeg siger, at vi har et stort flertal på Færøerne f.eks. for at få medlemskab af Nordisk Råd?
Der har statsministeren sagt, at det ikke kan lade sig gøre.
Det er et konkret eksempel, det er ikke teori, det er ren virkelighed.
Er det ikke rigtigt, at statsministeren har sagt nej, selv om vi har et hundrede procent flertal for dette ønske?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-10-06:
Jamen hr. Villy Søvndal blander æbler og pærer sammen.
De 40.000 er jo ikke nogle ekstra, der er kommet på kontanthjælp eller førtidspension.
Jeg har fortalt hr. Villy Søvndal tidligere, hvad tallene skyldes.
En stor del af skyldes, at der er kommet flere på efterløn, og det er jo ikke noget, hr. Villy Søvndal ønsker at gøre noget som helst ved.
Med hensyn til loftet over kontanthjælpen, så er det altså indført, fordi det må være det mest retfærdige i samfundet, at det kan betale sig at arbejde.
Jeg troede altså, at selv hr. Villy Søvndal ville erkende, at sådan må det være.
Så har vi oven i købet lavet det sådan, at en kontanthjælpsmodtager, der så får noget arbejde, ikke får så stort et nedslag i sin kontanthjælp, som man gjorde tidligere.
Eller sagt på en anden måde: Med bare 5 timers arbejde om ugen er man faktisk bedre stillet, end man var før loftet.
Altså, jeg må sige, at jeg synes, det er en fornuftig ting at lave det på den måde, at det bedre kan betale sig at tage et arbejde.
Villy Søvndal (SF), 2005-10-06:
Undskyld mig, det her er en fantastisk situation, må jeg sige til statsministeren.
Regeringen, Dansk Folkeparti og andre partier har været med til at sænke satsen for titusindvis af mennesker.
TV 2 kører i aften en historie om en familie, der er en meget typisk dansk familie, nemlig far og mor og fire børn.
De havde 2.800 kr. tilbage.
Statsministeren siger, at han vil tage ansvaret for alt, men ikke for den fattigdom, som han er en del af.
Jeg synes bare, at det næsten er bedrøveligt at opleve en statsminister, der vasker ansvaret af sig for at have fattiggjort rigtig store grupper, der ikke har fået gavn af det, statsministeren sagde de ville få gavn af.
Sagen er jo stadig væk, at der er 40.000 mennesker flere på overførselsindkomster i dag, end dengang statsministeren startede som statsminister.
Så statsministeren bør tage et ansvar.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-10-06:
Lad os lige først slå fast: Der kommer faktisk flere i arbejde, beskæftigelsen stiger, og ledigheden falder.
De mennesker, der får et job, får det bedre.
Skulle vi ikke være enige om det?
Det næste er så, at vi med et bredt flertal i Folketinget, og det er, som hr. Villy Søvndal noterer, både med Socialdemokraterne og De Radikale, har lagt et loft over kontanthjælpen.
Det skyldes, at vi kunne se, at hvis et ægtepar har begge ægtefæller på kontanthjælp, så kunne de praktisk talt få det samme i kontanthjælp som ved at få mindstelønnen på arbejdsmarkedet.
Derfor blev der lagt et loft over kontanthjælpen, for det skal altid kunne betale sig at arbejde, men det blev kombineret med en mekanisme, som gjorde, at hvis man bare skaffer sig 5 timers arbejde om ugen, så er man faktisk bedre stillet end før loftet.
Det er en kombination, som betyder, at det faktisk bedre kan betale sig at arbejde, og der kommer faktisk flere mennesker i arbejde i øjeblikket, om det så lige er dem eller nogle andre, ved jeg ikke, men totalt set stiger beskæftigelsen, ledigheden falder, og det burde hr. Villy Søvndal glæde sig over.
Villy Søvndal (SF), 2005-10-06:
Det er dog utroligt, må jeg sige til statsministeren.
Jeg har sådan en naiv forestilling om, at en statsminister forsøger at favne hele folket.
Vil statsministeren ikke anerkende, at den ene halvdel af befolkningen har haft en kæmpe fordel af det, der er sket, men at der er store dele af befolkningen, som direkte er klemt ned i indkomst?
Jeg ved godt, at statsministeren siger, at man har haft en anden hensigt med det, at man gjorde det for at få folk i arbejde.
Det ved vi så at de ikke er kommet.
Men er det ikke selvindlysende logik for perlehøns, at når man sænker satserne og folk ikke kommer i arbejde, så får det som resultat, at folk bliver fattigere?
Vil statsministeren overhovedet ikke forholde sig til den del af diskussionen, at regeringens politik har været med til at skabe fattigdom?
Så kan han sige, at Socialdemokraterne har været med til det, og at De Radikale var med til det, men det gør det ikke spor bedre.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-10-06:
Jeg tror, at det allervigtigste er først og fremmest at slå fast, at Danmark simpelt hen er det mest lige samfund i verden, når vi kigger på, hvordan indkomsterne er fordelt.
Der er simpelt hen intet andet samfund i verden, hvor indkomsterne er så lige fordelt, som de er i Danmark.
Det er det første, jeg gerne vil slå fast.
Det andet er, at jeg ikke har tal, der skulle vise, at der specielt mellem børnefamilier skulle være blevet øget ulighed.
Men vi ved alle sammen, at sådan over tid kan det her med lighed/ulighed skifte, navnlig afhængig af hvordan det går med boligpriserne.
Der var det sådan, at i 1990'erne, specielt i anden halvdel af 1990'erne, da fru Lise von Seelens parti havde regeringsansvaret, steg uligheden meget kraftigt i det danske samfund.
Når jeg siger kraftigt, så er det dog alligevel små krusninger i forhold til det totale billede af, at vi har verdens mest lige samfund.
Fru Lise von Seelen kan altså ikke vurdere det her ud fra sådan nogle enkelte år; man skal se det over en periode.
Altså fru Lotte Bundsgaard ved jo udmærket, at når jeg skal afgive et svar i Folketinget, så skal jeg afgive et svar baseret på konkrete oplysninger, og jeg har ingen konkrete oplysninger her.
Derfor kan jeg ikke give fru Lotte Bundsgaard det svar.
Det, der tæller, er jo, at ledigheden falder, beskæftigelsen stiger, og det burde fru Lotte Bundsgaard da glæde sig over.
Men det er typisk, at fru Lotte Bundsgaard slet ikke kan nære sig for det der sådan meget christiansborgske, sådan meget indforståede med at statsministeren har en hel masse problemer med ministre, der skal sættes på plads og alt sådan noget.
Jeg vil sige til fru Lotte Bundsgaard: Alt det der er der altså ikke ret mange mennesker, der går op i.
Det, der betyder noget, er jo: Får vi det bedre i Danmark?
Altså går beskæftigelsen op, går ledigheden ned, er der økonomisk fremgang, sælger vi mere til udlandet, har vi overskud, og alt det har vi.
Lotte Bundsgaard (S), 2005-10-06:
Jeg synes faktisk, det ville klæde statsministeren at svare på mit spørgsmål: Mener statsministeren, at der er 100.000 ledige job i Danmark eller ej?
For hvis der er 100.000 ledige job i Danmark, så må det vel være noget, statsministeren må gøre noget ved.
Hvis der samtidig med at der er 100.000 ledige job, som hr. Jens Rohde sagde kunne besættes, uden man behøver at have så mange kvalifikationer, samtidig med at der er kommet 40.000 flere på overførselsindkomster, så har regeringen vel et problem.
Jeg vil indrømme, at statsministeren har mange andre sager at holde styr på for tiden med at få ministre til at trække ting tilbage og som ikke må sige, hvad de mener.
Men trods alt, mener statsministeren så ligesom hr. Jens Rohde, at der er 100.000 ubesatte job i Danmark?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2005-10-06:
Altså jeg står ikke med noget tal for, hvor mange ledige stillinger der er; jeg har ikke noget grundlag for hverken at sige ja eller nej til det.
Det, vi kan glæde os over, er, at beskæftigelsen stiger, at ledigheden falder, og vi hører faktisk om mange arbejdsgivere, som nu søger arbejdskraft, også nogle, som klager over, at de kan ikke få det, men jeg har ikke noget tal for, hvor mange det drejer sig om.
Men det er ganske typisk, at vi nu i en periode har haft en hel masse, der var bekymrede over, at ledigheden var for stor.
Nu stiger beskæftigelsen, og ledigheden falder, og nu har vi så en hel masse, der er bekymrede over, at der er mangel på arbejdskraft.
Jeg må bare sige: Regeringen er glad for udviklingen, for vi har det sådan, at hvis der skulle blive lidt mangel på arbejdskraft her og der, så bliver det faktisk nemmere at få en række af de udsatte grupper i job, og det er jo faktisk en glædelig udvikling.
Lotte Bundsgaard (S), 2005-10-06:
Da jeg hørte statsministerens tale, faldt jeg faktisk tilbage til at sidde og tænke på Krøniken, for at høre statsministeren var lidt som at høre sådan en noget skuffet Kaj Holger.
Jeg vil godt sige til statsministeren, at det altså ikke er Socialdemokraternes skyld, at statsministeren ikke helt har styr på sine ministre, og at han hele tiden må banke dem på plads, fordi de skal trække udtalelser til sig.
Jeg har et konkret spørgsmål til statsministeren.
Hr. Jens Rohde sagde tidligere i dag, at der er 100.000 ledige stillinger i Danmark.
Jeg vil godt høre statsministeren, om statsministeren er enig med hr. Jens Rohde i det udsagn.
Høgni Hoydal (T), 2005-10-06:
Jeg synes, det var en spændende tale.
Den første del kom jo ind på oprydningen efter plutoniumforureningen i Thule, og derfor vil jeg spørge ordføreren, om han kan uddybe det.
Forsvarsaftalen blev jo ændret her for et stykke tid siden.
Hvem påhviler det at rydde op i Thule?
Hvem har hovedansvaret for oprydningen?
Villy Søvndal (SF), 2005-10-06:
Det er faktisk ikke nogen ny holdning.
Det er en holdning, der har været til offentlige ydelser siden SF's start.
Man kan se det, hvis man læser i nogle af de første debatter af SF's periode i Folketinget.
Vi har altid haft det synspunkt.
Det har vi også, fordi det normalt er sådan, at vores offentlige overførselsindkomster faktisk rammer meget præcist.
Kontanthjælp gives til mennesker, der ingen indkomst har.
Det samme gør sygedagpenge, arbejdsløshedsdagpenge, førtidspension, efterløn osv.
Vi har nogle få undtagelser, hvor vi direkte er med til at plyndre og beskatte lavindkomsterne til fordel for at lave fordeling både for lav- og højindkomstgrupper.
Der er vi så besat i SF af tanken om lighed, om at kæmpe mod ulighederne, at vi også på det punkt vil gå ind og tage fra de meget velhavende og sikre, at de knap så velhavende slipper lidt billigere.
Det er altså meget god socialistisk omfordelingspolitik, som jeg synes Enhedslisten også skulle tænke lidt over.
Line Barfod (EL), 2005-10-06:
Det, jeg simpelt hen ikke kan begribe, er, at SF mener, at det kun er rige mennesker med børn, der skal rammes, på andre områder kan det være syge rige eller gamle rige.
Hvorfor ønsker SF ikke at fortsætte den linje, man hidtil har haft, som har vist sig at være en succes i opbygningen af velfærdssamfundet, nemlig at alle de rige skal være med til at betale via skatterne, og så laver vi velfærd for alle, så laver vi en folkeskole for alle eller gratis sygehuse for alle eller en børnecheck til alle for sikre, at der er et højt niveau?
Tror SF og hr. Villy Søvndal, at hvis vi går ind og laver en børnecheck kun til de fattige, vil vi blive ved med at have børnechecken på samme høje niveau, at man ikke vil presse den ned, ligesom vi har set det med folkepensionen, som halter længere og længere bagefter, efterhånden som det er en mindre og mindre del af befolkningen, der er afhængig kun af folkepensionen?
Hvad får SF til at tro, at det ikke vil gå børnechecken og andre sociale ydelser og andre velfærdsydelser ligesådan, hvis man målretter dem kun til de fattige?
Det er det, vi hidtil har set i Danmark og i alle andre lande.
Hvorfor er SF gået over til kun at lave velfærd for de fattige?
Villy Søvndal (SF), 2005-10-06:
Vi er et parti, der står for social omfordeling.
De, der betaler til den, er alle, som betaler skat.
Det vil sige, at vi står i den paradoksale situation, at lavtlønnede SiD'ere og 3F'ere via skatten er med til at indbetale penge, der så efterfølgende bl.a. deles ud i Gentofte og nærme ste omegn til familier, der måske har en familieindkomst på 1 mio. kr. eller mere.
Derfor har vi et ønske om, at vi laver omfordeling ved at sikre, at børnechecken indtægtreguleres.
Vi har sat grænsen rimelig højt, så det ikke engang er mellemgruppen, der rammes, men de virkelig velhavende.
Og der må jeg sige, at netop i en periode, hvor ulighederne er så dramatisk stigende, som de er, så synes vi, at det er et forslag, der passer rigtig godt ind i at bekæmpe uligheden.
Line Barfod (EL), 2005-10-06:
Det glæder mig at høre hr. Villy Søvndal tale imod uligheden i samfundet og også komme med det svar til hr. Kristian Thulesen Dahl.
Men netop fordi SF traditionelt har kæmpet imod ulighed og for et velfærdssamfund, har det i den grad undret mig at se, hvordan SF går væk fra det, som venstrefløjen ellers altid har kæmpet for, nemlig et velfærdssamfund, hvor velfærden er for alle, og over til at sige, at man ønsker en velfærd for de fattige, hvor man ønsker, at en række velfærdsydelser kun skal gives til de svageste grupper eller de fattigste, eller hvordan man nu formulerer det.
Hvad er det for erfaringer, der gør, at SF ser bort fra alle de erfaringer, vi andre kender til, hvor det hver gang viser sig, at når et samfund slår ind på at lave velfærd kun for de fattige, så bliver det en fattig velfærd med meget lavere ydelser end dem, vi hidtil har haft i det danske samfund, hvor vi laver velfærdsydelser for alle?
Villy Søvndal (SF), 2005-10-06:
Det kan hr. Villy Søvndal heller ikke være modstander af, og det har han aldrig været modstander af.
Jeg synes i det hele taget, at det er imponerende, at den regering, det er lykkedes at få 900.000 på overførselsindkomst, synes, at netop det her er lykkedes så gevaldig godt: en stigning på 40.000 på 4 år.
Men det, der er problemet med formuleringen, er jo, at jeg godt ved, hvad den skal anvendes til.
Det er jo præcis den sætning, der blev brugt til at lægge loft over kontanthjælpen.
Det er den sætning, der er årsag til, at den danske familie med to voksne og to børn, der er syge, og som indtil nu havde et vist månedligt beløb, har fået det beløb halveret.
Jamen det ved de medlemmer, der sidder i Arbejdsmarkedsudvalget, og det ved hr. Kristian Thulesen Dahl også.
Man har halveret den families månedlige indkomst, og det har man lige præcis gjort med den sætning.
Derfor tildeler jeg ikke på nogen som helst måde den nuværende regering og hr. Kristian Thulesen Dahl redskaber, der kan anvendes på den måde.
Så lige en enkelt ting til historieskrivningen: Det her er ikke et afværgeforslag.
Det første udkast er skrevet for en uge siden, tror jeg, så det har hr. Kristian Thulesen Dahl ikke fået rigtig fat i.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2005-10-06:
Nu indledte hr. Villy Søvndal med at sige, at der var to årsager.
Vi hørte vist kun den ene, så det kan være, at vi får den anden bagefter.
Den sætning, hr. Villy Søvndal altså mener er en ladeport, lyder som følger: »- at det sikres, at det altid kan betale sig at arbejde, også for de lavestlønnede«.
Altså, vi har jo tit diskussioner med De Konservative eksempelvis om, hvordan man skal skrue ordninger sammen, det er jo velkendt, at der på områder er uenighed mellem De Konservative og Dansk Folkeparti, men vi kan da i fællesskab stemme for en sætning som denne her.
Hvorfor?
Fordi det da er soleklart, at det selvfølgelig skal kunne betale sig at arbejde, også for de lavestlønnede.
Så må jeg spørge hr. Villy Søvndal, om ikke det er det, vi stemmer om.
Hvordan kan hr. Villy Søvndal være modstander af, at det altid kan betale sig at arbejde, også for de lavestlønnede?
Villy Søvndal (SF), 2005-10-06:
Der er to ting, der gør, at vi under ingen omstændigheder vil kunne stemme for forslaget til vedtagelse.
Den ene ting er den der sætning om, at det altid skal kunne betale sig at arbejde.
Umiddelbart læst er det jo en banalitet, men når man tænker på, at det med hr. Kristian Thulesen Dahls tilladelse har betydet, at loftet over kontanthjælp har tvunget en familie, der inden loftet havde 5.300 kr. i disponibel indkomst om måneden, ned på en disponibel indkomst på 2.800 kr.
– jeg er sikker på, at hr. Thulesen Dahl kender sagen, vi har haft besøg i Folketingets Arbejdsmarkedsudvalg – og når man ved, at det er det, den her sætning bliver anvendt til, så betyder det, at vi har åbnet en ladeport for regeringen og Dansk Folkeparti til at øge den fattigdom, som man har brugt 4 år til at forstærke.
Det medvirker SF under ingen omstændigheder til.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2005-10-06:
Det er det, vi normalt kender som et afværgeforslag.
Det tror jeg hr. Villy Søvndal er helt bekendt med.
Se, nu er der, ser det ud til, sket det modsatte, nemlig at regeringspartierne sammen med Dansk Folkeparti har forfattet et forslag til vedtagelse, og straks er hele den øvrige opposition i forhold til Dansk Folkeparti i gang med at lave et afværgeforslag.
Nu har de stillet det forslag, og det er så, hvad det er.
Man ved jo så også, at det ikke kommer til afstemning, der er flertal for det andet forslag til vedtagelse, sådan er systemet jo herinde.
Så det, jeg vil spørge hr. Villy Søvndal om, er helt konkret: I det forslag til vedtagelse, der er lavet af regeringspartierne og Dansk Folkeparti, hvori er der da noget, som hr. Villy Søvndal ikke kan støtte?
Villy Søvndal (SF), 2005-10-06:
Jeg tror, at det, der for alvor skiller os ad, er, at vi ikke har den samme tillid som Enhedslisten.
Jeg tror nu heller ikke, Enhedslisten har den, men det kan vi jo diskutere grundigere på et andet tidspunkt.
Hele Enhedslistens argumentation bygger på, at de har en tillid til, at det flertal, der er i Folketinget i dag, hvis man opsiger satsaftalen, vil være så søde og flinke og rare at sikre en rigtig god regulering af overførselsindkomsterne.
Undskyld mig, men hvis man kender finansministeren og hans iboende trang til at finde besparelser, der rammer de dårligst stillede, og hvis man ser på Dansk Folkepartis medvirken i 4 år til konsekvent at føre en ulighedsskabende politik, så vil jeg bare advare imod, at man tror, at konsekvensen af at opsige det satsforlig, der blev lavet på et tidspunkt, hvor de samme mennesker ville ophæve reguleringen af overførselsindkomsten, er, at de i dag fuldstændig skulle have ændret opfattelse, sådan at de vil lave den fulde regulering.
Jeg nægter at tro på det, vil jeg sige til hr. Jørgen Arbo-Bæhr.