runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jørn Dohrmann (DF), 2005-03-31:
Jeg vil godt spørge hr. Martin Lidegaard, hvad det er, der er så forfærdeligt ved, at en minister får en bemyndigelse til at kunne gribe ind i enkelte tilfælde over for de enkelte kommuner.
Det er jo ikke ensbetydende med, at det også sker, men det er en bemyndigelse til at kunne gøre det, hvis man altså synes, der er noget, der skal rettes op på.
Det er jo bedre end bare at have blind tillid til nogle amter, som kan sidde og skalte og valte, som de har lyst.
Nu har vi altså en minister, som Folketinget kan drage til ansvar, og kan sige: Her synes vi ikke det foregår som det skal.
Her synes vi ministeren skal gribe ind.
Og hvad er det så også, der er så forfærdeligt ved, at man kigger på, hvad der er i de her EUnaturbeskyttelsesdirektiver?
Dem skal kommunalbestyrelsen jo også følge, ligesom amterne gør i dag.
Hvad er så forskellen?
Hvorfor er De Radikale så rædde for at lægge det ud til kom munerne, når det er de samme regler, de skal følge efterfølgende?
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2005-03-31:
Jeg er glad for, at hr. Per Clausen anerkender, at den principielle grundindstilling også skal udmøntes i praktisk lovgivning, og det er jo også det, man ser udtrykt her.
Derfor tror jeg ikke, at det har nogen særlig gang på jorden at komme med forslag om, at de her opgaver skal placeres i regionerne.
Jørn Dohrmann (DF), 2005-03-31:
Vi er jo nødt til at forholde os lidt til de kriterier, der er sat for de her store virksomheder.
Udvalget har sagt, at her er der nogle ting, vi skal tage hensyn til, bl.a. virksomhedernes miljømæssige kompleksitet og risiko, for at sikre en høj faglighed og en rationel tilrettelæggelse af myndighedssiden.
Det er godt nok uden DN og Amtsrådsforeningen.
Men er det, fordi DN måske er blevet lidt politisk, eller hvad er det, der gør, at de måske ikke lige har anbefalet, at de skal være her?
Der er det så, jeg er nødt til at sige til det med at diskutere, som fru Pernille Blach Hansen taler om
: Hvad med, at vi fik nogle konkrete eksempler på, hvor det er, Socialdemokratiet vil gå aktivt ind og være en del af kommunalreformen i stedet for bare at skælde ud hele tiden?
Martin Lidegaard (RV), 2005-03-31:
Det er nok rigtigt, at det er mere præcist at sige, at det er en amtspsykose, end at sige, at det er en regionspsykose.
Det tager jeg bestemt til mig.
Jeg ved også godt, at det er et stærkt ønske hos De Konservative at komme af med amterne, men jeg forstod svaret sådan, at man ikke fra konservativ side vil udelukke det, fordi man også ønsker et bredt flertal, så hr. Wedell-Neergaard vil ikke på forhånd udelukke det.
Men jeg mangler stadig svar på: Hvor er det helt præcist, De Konservative mener, tingene bliver gjort mere effektivt og mindre bureaukratisk ved at sprede opgaverne til flere instanser, f.eks. ved at få 99 i stedet for 15 koordinationsråd på vandforsyningsområdet?
Hvor ser man nogen problemer, som kan løses i den nye struktur?
Jeg medgiver, at der er problemer i amterne i dag, men hvor er de problemer, som den nye struktur løser?
Jørn Dohrmann (DF), 2005-03-31:
Det er meget smukt at høre, at det, der er lagt frem her, ikke er så godt.
Når man holder sådan en brandtale, kunne vi så ikke få lov til at høre, hvad det egentlig er, man selv vil, hvad det er, man ønsker at gøre her?
Det kommer man slet ikke ind på.
Hvad er det, der skal til, for at Socialdemokratiet overhovedet vil begynde at tale om en kommunalreform her?
Det ønsker vi at få at vide.
Og så kan jeg simpelt hen ikke forstå det, når fru Pernille Blach Hansen siger, at nu bliver der færre folk til at løse de her opgaver.
Det er jo overhovedet ikke det, der er lagt op til.
Det, der er lagt op til, er, at hvis man har 1.000 mand, der beskæftiger sig med miljøopgaverne rundtomkring i amterne, i kommunerne og i staten, har man stadig væk 1.000 mand efterfølgende.
De er så bare placeret i kommunerne og i staten, men ingen i amterne.
Er det en nedskæring?
Det er det da overhovedet ikke.
Jeg kan så forstå, at det, som hr. Torben Hansen siger, er, at han gerne vil have noget fjernet fra regionen og lagt ind under staten eller kommunen.
Det er sådan, jeg opfatter spørgsmålet.
Og vi må jo så se på, om vi kan opfylde det ønske fra hr. Torben Hansen.
Det vil vi gerne diskutere, og hvis hr. Torben Hansen derfor har nogle konkrete ting, som hr. Torben Hansen ønsker at flytte eller diskutere, jamen så lad os se på dem.
Det har vi jo sagt hele tiden.
Vi vil gerne diskutere de her ting, hvis man kan komme med nogle konkrete ting.
Men det er jo bare det, at når man kan få det ud, hvor de lokale folk arbejder med tingene, i stedet for at de er rykket flere hundrede kilometer væk, kan man sige, så er det også, at man ligesom kommer til at se på det reelle behov.
Jeg tror ikke på, at det bliver ringere, fordi det er nogle lokale folk, fordi det er staten, der i sidste ende har nogle kriterier, der skal opfyldes her.
Så jeg mener, at ved at vi flytter noget af det over til staten og noget af det over til kommu nerne, jamen så får vi et godt samarbejde her på det område, og dermed bliver opgaven jo også løst fuldt ud tilfredsstillende.
Torben Hansen (S), 2005-03-31:
Jeg vil gerne igen tage udgangspunktet i indsatsplan for grundvandsbeskyttelse.
Den er fra februar 2005, fra sidste måned.
Tre vandværker i Nordjyllands Amt.
I dag ligger alt, hvad der hedder planlægning, overvågning og indsats ét sted.
Med den struktur, der bliver lagt op til her, skal staten lave noget af det her, regionen skal også i forbindelse med jordforurening og råstof, og til sidst skal kommunen.
Kan hr. Dohrmann ikke over for Folketinget forklare, hvordan det bliver simplere af den grund og mindre bureaukratisk?
Det kan hr. Dohrmann ikke.
Det gjorde hr. Dohrmann heller ikke i sit første svar, for det kan ikke forklares.
Det, man får ud af det her, er, at man får mere bureaukrati.
Der er tre instanser, der skal til at koordinere, og i sidste ende tager det ressourcer fra ét sted.
Det tager ressourcer fra det, som vi alle sammen gerne vil, og det er en indsats over for vores miljø og natur.
Tingene bliver altså mere komplicerede af det her.
De bliver ikke forenklede.
Jørn Dohrmann (DF), 2005-03-31:
Som vi også har hørt tidligere i dag, var selv den socialdemokratiske ordfører meget begejstret for, at det skulle ligge regionalt.
Der er det jo netop, at vi går det her skridt videre og siger, at med hensyn til mange af de her ting er det endnu bedre, at de faktisk ligger rigtig regionalt hos de lokale politikere, dem, der kender problemerne i de her lokalområder.
Og der er det, jeg bare mener, at det er vigtigt, at vi signalerer, at hr. Torben Hansen signalerer, at man også har tillid til sine egne lokale politikere.
Når det så er, jeg siger, at når de overordnede ting kommer til staten, og staten ikke er tilfreds med de overordnede planer omkring vandbeskyttelse og vandforsyningsplaner, jamen så er det jo sådan, at staten har, kan man sige, det overordnede ansvar, og så kan man selvfølgelig også gribe ind.
Så derfor er det da vigtigt, at der sidder nogle med den kompetence, som også kan og vil skride ind, så man ikke som i dag har 14 forskellige systemer 14 forskellige steder, men efter det nye her har beføjelsen ét sted.
Torben Hansen (S), 2005-03-31:
I sit svar til hr. Martin Lidegaard for et kvarters tid siden sagde hr. Dohrmann bl.a., at man kunne se på VVM-redegørelserne, at der var alt for stor forskel amterne imellem.
Nu kommer vi til det senere i dag, men det er rent faktisk det, hr. Dohrmann selv sagde til hr. Lidegaard.
Kan hr. Dohrmann så her over for Folketinget forklare, hvordan man kan skaffe en mere ensartet praksis ved, at hele VVM-instrumentet bliver flyttet fra de 14 amter og ud til 99 kommuner.
Hvis man mener, at det er uensartet ved 14, hvordan bliver det så mere ens ved at flytte det ud til 99?
Og nummer to: Det kan godt en gang imellem være rart lige at få det her trukket ned på jorden.
Jeg står her med en indsatsplan for grundvandsbeskyttelse for Nordjyllands Amts tre vandværker.
Det, der sker i dag, er, at alt, hvad der hedder planlægning, overvågning og indsats, ligger ét sted, det ligger hos Nordjyllands Amt.
Jørn Dohrmann (DF), 2005-03-31:
Altså, min opfattelse er jo, at det her er en klar forbedring, når man ligesom lægger nogle af de overordnede ting, altså den overordnede myndighed med hensyn til vandforsyningsplaner, i staten.
Det er jo en forbedring set med mine øjne.
Og det, at ministeren kan pålægge en kommunalbestyrelse at tage spørgsmål vedrørende sammenlægning af vandforsyninger op, er også en forbedring.
Sådan kunne jeg nævne en række forbedringer hernedad.
Og der tror jeg altså, at de kommunalpolitikere, som vi har valgt ude i landet, er tættere på de problemer, som er i de lokale områder.
De kan så sige: Det her er en for stor opgave for os, den ønsker vi, at der er nogle andre eksperter, der skal sig af.
Hvorfor skulle den ligge et helt andet sted hos nogen amtsrådspolitikere, som vi overhovedet ikke kender, som nu kommer til at hedde regionsrådspolitikere?
Så jeg mener, at den løsning, vi har lagt frem her, er utrolig god, men er der nogle forbedringer, som man sidder og brænder inde med her, som man gerne vil have lov til at bidrage med, jamen så kom frem med dem.
Steen Gade (SF), 2005-03-31:
Jeg forstod, at jeg tog munden lidt for fuld i min karakteristik af det, hr. Jørn Dohrmann sagde, men jeg vil alligevel holde lidt fast ved, at det da er positivt, at hr. Dohrmann er klar over, at der i kommunerne kan opstå, så lad os sige det på den måde, de problemer, fordi kompetencen jo bliver spredt ud.
Det er det, der sker: Kompetencen bliver jo spredt ud – og så er man nødt til at samarbejde.
Jeg vil så slutte af med et spørgsmål: Er det også hr. Dohrmanns opfattelse, at kompetencen faktisk bliver spredt ud, sådan at kommunerne ikke har den spidskompetence på de væsentlige områder og derfor er nødt til at finde den hos andre i en række tilfælde?
Jørn Dohrmann (DF), 2005-03-31:
Man kan sige, at det her var hr. Steen Gades egen tolkning af min udlægning her.
Det spørgsmål, som blev rejst først, var jo netop, om det kunne lade sig gøre, og det kan lade sig gøre, at de kommuner går sammen, hvis de føler, at de ikke selv magter den opgave.
Men det, der er hele intentionen, er, at kommunerne selvfølgelig kan løfte de opgaver.
Men hvis man har en kommunalbestyrelse med den opfattelse, som nogle af dem fra SF og S har, at de ikke har tillid til de andre, som sidder i kommunalbestyrelsen, så de ønsker, at det skal være nogle andre, som skal ind og kontrollere dem, jamen så kunne det måske være en idé at lave nogle kommunale fællesskaber, hvor der er flere til at kontrollere hinanden.
Det mener vi ikke i Dansk Folkeparti, vi har tillid til de folk, der er valgt til kommunalbestyrelserne.
Derfor er det ikke mit udgangspunkt, at man starter med at lave alle mulige brede kommunale samarbejder på det her område.
Så derfor vil jeg sige, at det kun er en mulighed, det er slet ikke noget, jeg ser som den største, hvad skal man sige, indgangsvinkel til det her, at man faktisk vil fare ud og lave brede kommunale samarbejder på det her område.
Steen Gade (SF), 2005-03-31:
Jeg vil egentlig starte med at takke hr. Jørn Dohrmann for det, han sagde om tværkommunalt samarbejde, altså behovet for, at kommuner, der ikke kunne løse de her opgaver, var nødt til at slå sig sammen i regioner, som godt nok så er styret på en anden måde.
Det er jo den første indrømmelse, der er kommet fra nogle af dem, der støtter den her reform, af, at vi faktisk laver noget, der ikke løser problemerne, ved at flytte det over i kommunerne.
Det, hr. Jørn Dohrmann forklarede os her, var, at en række kommuner, som måske når den her størrelse på 50.000, jo ikke kan løse alle de der opgaver, de nu har fået, altså er de nødt til at slå sig sammen.
Jeg vil spørge hr. Dohrmann, om det er et udtryk for, at Dansk Folkeparti vil opfordre kommunerne, når nu den her reform fører til forringelser på det regionale niveau, til, at de så går i gang med at lave en reparation.
Jørn Dohrmann (DF), 2005-03-31:
Det, vi siger, er jo, at vi gerne vil være med til at se på, hvordan økonomien skal strikkes sammen, når det er, vi har den endelige, man kan sige, opgaveopstilling.
Hvordan skal de her opgaver løses?
Hvor skal de løses henne?
Så skal vi også have set på det med økonomien, hvordan det skal løses.
Der er det helt naturligt for mig, at alle de partier, som nu er med til at bringe kommunalreformen her igennem med de forskellige love, selvfølgelig også er med til at se på, hvordan det skal være med økonomien i det her.
Vi kan jo ikke stå og sige på nuværende tidspunkt, hvor mange penge det er, vi skal flytte fra den ene opgave til den anden, så der skal være konkrete forhandlinger på det område.
Johannes Poulsen (RV), 2005-03-31:
Jamen jeg går jo netop ind på tankegangen.
Jeg accepterer nu præmissen og spørger så: Vil Dansk Folkeparti være med til at sikre, at vi – med miljøministeren i spidsen for det her Folketing – til sin tid opstiller skrappe miljømæssige målsætninger for vores vigtige vandområder, for vores vigtige naturområder og dermed også siger til kommunerne, at disse målsætninger skal opfyldes, at der rent faktisk også følger penge med til opfyldelsen af de skrappe målsætninger?
Der er jo en sammenhæng der, som er meget vigtig.
Nu forsøger jeg at gå ind på præmissen, som ordføreren selv har lagt den frem, og jeg spørger så: Vil ordføreren være med til at sikre, at der er sammenhæng mellem skrappe mål fra centralt hold, altså fra staten, og at der bliver stillet penge til rådighed til løsningen af opgaven?
Jørn Dohrmann (DF), 2005-03-31:
Det med økonomien må vi jo finde ud af.
Altså det, vi ved, er jo, hvad vi bruger i dag af penge på det her område, kan man sige.
Man kan jo sætte sig ned og se i budgetterne, hvor meget der bliver brugt.
De penge kan man jo også bruge i fremtiden på det her område.
Jeg går ikke ud fra, at der er nogen, der vil sige, at vi nu skal til at skære ned på det her område.
Selvfølgelig skal pengene flyttes over, sådan at man har de ressourcer til rådighed.
Men det, der også må stå klart for enhver, er, at når man flytter nogle af de opgaver, som man har i amterne i dag, til staten – nu blev der lige sagt det om vandforsyningsplaner – kan man godt sige: Der har jo været nogle af de områder, hvor der har været forskellighed.
Hvad er det så lige, at det enkelte amt har haft af mål på det område førhen, og hvad er det så, at staten ligesom kan få af ensartede mål over det hele?
I stedet for at vi har den tilfældige løsning, som vi har i dag, hvor der er forskellige indsatser på de forskellige områder.
Det kan vi ikke have.
Jeg tager jo kun udgangspunkt i spørgerens bekymring over, at man nedlægger amterne.
Der er det så, at jeg siger, at man har den mulighed, at man som kommune kan lave et tværkommunalt samarbejde på det område her.
Jeg siger så, at der er mange af de her store kommuner, der sagtens kan løse den opgave selv, hvis de ønsker det.
De har muligheden for at gøre det, og hvorfor skulle de så være tvunget ind under et kommunalt samarbejde?
Men hvis vi har nogle kommuner rundtomkring, som ikke ønsker at løse den her opgave selv, så har de altså muligheden for at gå sammen og dermed løse opgaven optimalt.
Dermed bliver miljøet jo vinderen, og det er jo netop det, Dansk Folkeparti gerne vil have.
Jeg ved godt, at der er nogle, der hellere vil have amterne, som vi kan påpege ikke har løst de opgaver, som de skulle.
Vi har også hørt flere i dag, der ligesom har tilkendegivet, at de udmærket godt ved, at amterne ikke har løst opgaven.
Hvorfor skal de så fortsætte, når vi ved, at de har et problem her, som de ikke tager sig af?
Per Clausen (EL), 2005-03-31:
Nu kan jeg ikke helt forstå det.
Nu har jeg i grunden oprindelig forstået, at man bl.a. skulle lave den her reform med større kommuner for at undgå at lave kommunale fællesskaber.
Men kommunale fællesskaber er løsningen.
Altså, jeg har svært ved at forstå, at det skulle være endt sådan med Dansk Folkeparti efter det historiske brud med Fremskridtspartiet, at man nu ønsker flere embedsmænd så løsrevet som muligt fra politisk ledelse.
Det kan jeg simpelt hen ikke forstå.
Jørn Dohrmann (DF), 2005-03-31:
Uanset hvordan man vender og drejer det, kan man jo sige her, at når det bliver lagt ud til kommunerne, kan man lave et tværkommunalt samarbejde, hvis man ønsker at bruge de gamle amter som udgangspunkt.
Nu bliver amterne så nedlagt, der bliver regioner, og der kan blive et større geografisk areal, hvor kommuner så kan gå sammen og bruge deres medarbejdere til at planlægge det område.
Så det vil jo faktisk være en gevinst for de områder, at man netop tager medarbejdere fra de gamle amter, får dem sammensat og får et større geografisk areal, som man planlægger over.
Det vil være en gevinst for natur og miljø.
Man kan sige, at det bare er kommunerne, der løser opgaven, men da de også er blevet større, har de også de ressourcer, altså bygninger og den slags ting, der skal til her.
Så det er faktisk en gevinst for natur og miljø, at man samler de her opgaver.
Per Clausen (EL), 2005-03-31:
Måske skulle man se på hele lovgivningen på det her område og få noget gjort ved det.
Problemet er måske, at man her starter med at snakke om struktur i stedet for at snakke om det, der er lovgrundlaget mere bredt.
Det sidste, jeg vil sige, er, at jeg ikke helt forstår det der med forenklingen.
Jeg mener, det kan vel ikke være en forenkling, at man har sammenhængende opgaver, som ligger et sted, nemlig i amterne, som man derefter deler op på kommunerne og staten.
Det kan næppe være en forenkling.
Jørn Dohrmann (DF), 2005-03-31:
Som hr. Martin Lidegaard sikkert også godt er klar over, har vi jo nogle eksempler i dag, hvor amterne skulle løse nogle opgaver, bl.a. på miljøområdet, hvor de ikke har løst dem godt nok, hvor der har været forskelligheder, kan man kalde det.
Der tænker jeg på de afgørelser, der har været om VVM, altså om den kumulative effekt.
Andre gør ikke.
Derfor er der alt for stor forskel her.
Der ser jeg en fordel i, at man ligesom har én indgang til sin klageinstans, og at klagen bliver behandlet ens over hele landet.
Der kan vi bare se, at hvis vi lægger for meget ud i de her regioner, så får vi forskelligheder, så bliver borgeren kastebold i systemet, og det ønsker Dansk Folkeparti ikke.
Martin Lidegaard (RV), 2005-03-31:
Jeg vil nævne et eksempel, som i hvert fald undrer mig.
Nu kunne jeg forstå på hr. Jørn Dohrmanns spørgsmål tidligere, at det med klageadgangen ligger hr. Dohrmann meget på sinde.
Altså, hvad er egentlig logikken i, at det er staten, der skal være sikkerhedsnettet, hvis borgeren ikke føler f.eks., at vandindvindingen foregår rigtigt, eller at tilsynet ikke er i orden på kommunalt plan?
Hvorfor må regionerne f.eks. ikke have lov til at klage over det og spørge staten?
Når regionerne nu trods alt skal lave regionale udviklingsplaner, har jordforurening som ansvarsområde, ville det så ikke være meget fair, at regionerne fik den mulighed?
Jørn Dohrmann (DF), 2005-03-31:
Det, jeg vil sige til hr. Martin Lidegaard, er, at vi altid er åbne for en dialog, hvis det er, at der skulle vise sig at komme nogle gevaldige guldkorn, hvor man siger, at her er det virkelig oplagt, at det bør flyttes fra kommunerne til staten.
Så kan vi da tage en åben diskussion om det.
Hvis der derfor er nogle, der sidder med nogle tiltag, hvor de synes det er virkelig åbenlyst, at her bør man ændre nogle ting, jamen så er vi villige til at se på dem.
Hvis det er nogle af de ting, der skal til, for at De Radikale eller andre partier kan være med til de her ting, så vil vi gerne tage en diskussion om det her område.
Der er ikke noget, der er helligt for os.
Det, der er vigtigt for os, er, at opgaven bliver løst optimalt for borgeren, og at borgeren ikke bliver kastebold i systemet, som vi har set det i dag.
Derfor er det vigtigt for os, at vi får løst opgaven bedst muligt.
Martin Lidegaard (RV), 2005-03-31:
Det er jo ikke nogen hemmelighed, at Dansk Folkeparti er glad over, at vi nu får nedlagt amterne, og at Dansk Folkeparti ligesom er gået forrest med hensyn til, at regionerne skulle have så lidt at lave som muligt.
Man kunne næsten tale om en kollektiv regionspsykose, som har grebet Dansk Folkeparti, De Konservative og dele af Venstre.
De her regioner har gjort det så forfærdeligt, at vi skal overføre så lidt som muligt til dem.
Jeg kunne egentlig godt tænke mig at spørge hr. Jørn Dohrmann: Hvad er så vigtigst for hr. Dohrmann, at få lagt så meget i kommunerne eller, som man kunne få indtryk af af hr. Jørn Dohrmanns spørgsmål i dag, måske at lægge mere i staten, som jo ligesom er den store storebror, der skal påse det hele, hvis jeg har hørt hr. Jørn Dohrmann rigtigt?
Det andet spørgsmål i forlængelse deraf – nej, lad os bare stoppe her i første omgang.
Jørn Dohrmann (DF), 2005-03-31:
Det her lovforslag, som vi skal behandle i dag, er jo en del af hele den her kommunalreform, som er vedtaget af et bredt flertal her i Folketinget, og som vi selvfølgelig skal have en udmøntning af i den kommende tid.
Selve kommunalreformaftalen indebærer jo, at der gennemføres en lang række ændringer af de opgaver, der skal varetages af det offentlige i Danmark.
For Dansk Folkeparti er det særdeles vigtigt, at borgerne bliver sat i centrum ved den her kommunalreform, og der skal være ligesom én indgangsvinkel for den enkelte borger, så borgeren ikke bliver kastebold rundt i systemet.
Men der er mange andre gode ting ved den her kommunalreform, bl.a. ansvaret for opgaveopløsninger.
Samtidig får man gennemført en forenkling af hele det her natur- og miljøområde, så vi kan få maksimal udnyttelse af de ressourcer, som vi netop afsætter for at løse de her opgaver.
Det er Dansk Folkepartis opfattelse, at det netop er et meget afgørende punkt for vandforsyningspligten med tilbagekaldelse af afgørelser om vandforsyningsanlæg, og de afgørelser bør jo selvfølgelig også ligge i staten, så ministeren kan give den endelige tilladelse eller det endelige afslag.
Med hensyn til vandforsyningen er det jo sådan, at der er lagt op til, at kommunalbestyrelserne overtager de fleste af de i dag gældende beføjelser fra amtsrådene.
Det bliver kommunen, der bliver ansvarlig for udarbejdelse af indsatsplaner for at beskytte de her vandressourceområder.
Efter forslaget får kommunalbestyrelsen så også mulighed for at opkræve en slags gebyr for udarbejdelsen af indsatsplanerne.
Når der så er tale om vandindvindingstilladelser, har det førhen været delt imellem kommunerne og amterne.
Det bliver nu samlet i kommunen, hvor kommunalbestyrelsen får ansvaret for alle tilladelser til bortledning og sænkning af grundvandet.
En anden ting i forslaget er, at ministeren bliver den overordnede myndighed med hensyn til vandforsyningsplanen, og ministeren vil hermed også få kompetencen til at kunne tilbagekalde de her vandindvindingstilladelser.
Johannes Poulsen (RV), 2005-03-31:
Over for det har Kommunernes Landsforening ganske rigtigt fremført i sit høringssvar, at jo skrappere mål og foranstaltninger, der vil indeholdes i den fremtidige statslige vandplan, jo flere skrappere virkemidler vil der være behov for i de kommunale handleplaner, det vil sige, at jo mere omkostningskrævende vil handleplanerne blive.
Det er uomtvistelig rigtigt, at hvis der er skrappe krav, så vil der også være skrappe krav til, at kommunernes handleplaner har nogle virkemidler, som virkelig betyder, at de opfylder målsætningerne.
Jeg tror, at hvis det her bliver en kendsgerning, er vi alle sammen enige om, at det er vigtigt, at de statslige målsætninger så også bliver opfyldt på en effektiv måde.
Jeg vil derfor gerne spørge hr. Jørn Dohrmann, om han vil være med til, forhåbentlig sammen med resten af Folketingets partier, at opfylde det, som KL spørger om.
Som en helt afgørende forudsætning lægger KL til grund, at disse økonomiske spørgsmål vil blive drøftet i forbindelse med udarbejdelsen af de statslige vandplaner.
Det synes jeg er et meget vigtigt spørgsmål, for hvis vi er enige om trods alt at sige, at til den tid vil vi også sikre, at økonomien er med, så er vi dog kommet et stykke ad vejen i forhold til miljøet, som jeg forstår at hr. Jørn Dohrmann lægger meget vægt på at vi får de rigtige løsninger for.
Det håber jeg ordføreren kan svare ja til.