Kim Behnke (FP), 1997-12-10:
Man måber jo, når man hører debatten om det her forslag.
I sidste uge havde skatteministeren to forslag, der var sat til første behandling, om præcis det samme, og få minutter før, førstebehandlingen skulle finde sted, blev forslagene trukket tilbage.
Nu er der lagt et nyt forslag frem, og så går forligspartneren op og erklærer, at man ingen andel har i det forslag og det skal laves fuldstændig om.
Det forslag går ud på, at der for en række af de kendte afgifter vil ske en forhøjelse.
Og bevares, hvis det er det, man vil - det er ikke det, Fremskridtspartiet vil, men hvis man vil have nogle penge i statskassen, så er det nemt at lægge afgift på sådan noget som konsumis.
Der er ingen problemer med, at der opstår grænsehandel, hvor folk kører til Flensborg og køber kassevis af ispinde.
Der er ingen problemer med, at folk begynder at købe litervis af is på Internet, og andre eksotiske forslag.
Så det er nemt; læg en afgift.
Folk er tvunget til at betale.
Det er også nemt at lægge afgift på kaffe og te.
Men når det gælder de afgifter på emballager, som der bliver annonceret her i forslaget, må jeg sige, at så er der hverken hoved eller hale i tingene.
Der argumenteres i bemærkningerne for, at en reduceret mængde af engangsemballager og dermed reduceret affaldsmængde vil blive resultatet.
Hvordan i alverden forestiller man sig, at shampoo, balsam, skylle- og opvaskemidler, flydende pesticider, lampeolie, ketchup, dressing, petroleum og flydende gødning skal transporteres hjem fra butikken, hvis ikke det på en eller anden måde er emballeret?
Jeg havde i sidste uge forberedt mig på en levende beskrivelse af, hvilke problemer folk vil få, når de skal tage juice med hjem fra butikkerne, uden at den må være emballeret.
Hvad er det for en adfærdsændring, man forventer?
Jo, forklarer man så, der skal være en stigende anvendelse af alternative emballager.
Hvilke? er jeg nødt til at spørge om.
Skal vi have genbrugsflasker til ketchup, dressing og forskellige andre ting?
Det vil være fuldstændig komplet uansvarligt at indsamle gamle ketchupflasker og dressingflasker og få dem rengjort.
Der skal tilgå varmebehandling og kemikalier i et ubehageligt omfang, hvorefter man skal fylde nye levnedsmidler på disse flasker.
Det er så ugennemtænkt, som noget kan være.
Så har man fjernet grænsen for de små flasker på de 10 cl.
Nu skal der også betales en 25-øres-afgift på dem.
Og det er jo sikkert sket i hovedet på en eller anden embedsmand, som har fået en statistik over, hvor mange der bliver solgt af dem, og så ganger man det op med 25 øre og siger: Hurra,
så er pengene hjemme.
Præcis på samme måde er man gået ud og har fået fat i elværkerne, og så har man set nogle statistikker for, hvor mange slagger og flyveaske, de deponerer, og så ganger man det op og siger: Hurra, så er der nogle penge i statskassen.
Men det er ikke særlig rimeligt.
Det er også decideret misvisende, når man skriver om de erhvervsmæssige konsekvenser, at der ikke er nogen.
Det vil være i tusindvis af nye virksomheder, der skal til at begynde at bogføre disse afgifter på shampoo og balsam og ketchup og små parfumeflasker og alt muligt, som bliver givet væk i supermarkederne, hvis folk spørger efter dem.
Alle de virksomheder skal nu til at indføre en administration af disse ordninger, og det skriver man ikke noget som helst om under de erhvervsmæssige konsekvenser.
Med hensyn til de miljømæssige konsekvenser, man skal skrive om, dumper det her forslag, fordi det, man hævder er miljømæssige forbedringer, kan ikke lade sig gøre i virkeligheden, og den virksomhed, som forsøger at leve op til det, som Skatteministeriets embedsmænd tror kan lade sig gøre, vil blive stoppet af levnedsmiddelkontrollen og alle mulige andre offentlige myndigheder, som ikke vil tillade, at man begynder at hælde de her kemikalier og alt muligt andet på genbrugsemballage.
Det er decideret livsfarligt.
Nogle kemikalier, der vil blive hældt på genbrugsemballage, vil udgøre en livsfare for de mennsker, der bringer det hjem, bl.a. fordi folk skal gemme tomme emballager fra disse forskellige former for flydende kemikalier, gemme dem til stor risiko for børn og andre, der kan komme i berøring med dem.
Dette forslag hører ingen steder hjemme, og der er ingen som helst saglige argumenter for hele emballageområdet.
Med hensyn til konsumis osv. kan man sige, at det er jo nemt.
Fremskridtspartiet er bare imod det ud fra nogle skattemæssige betragtninger.
Men på emballageområdet går man fuldstændig galt i byen.
Derfor bør dette forslag aldrig blive til noget, og jeg håber, at SF's ordfører ikke når at lave de 100 ændringsforslag til i morgen, men at man konstaterer, at dette her ikke bliver til noget som helst.
Så kan vi mødes engang i det nye år, når ministeren fremsætter 3, 4, 5 nye forslag, og så kan vi også tage dem af bordet bagefter, når det viser sig, at de embedsmænd, der sidder og skriver det, intet aner om, hvordan det er ude i virkeligheden.