Kirsten Jacobsen (FP), 1998-06-02:
Jeg takker for de positive udmeldelser og skal også her konstatere, at her er vi kun for anden gang, så jeg ser frem til tredje gang, hvor flertallet begynder at vise sig.
Men jeg vil gerne have lov til at få fjernet nogle rene misforståelser.
Der er ikke tale om, at Fremskridtspartiet ønsker at hænge hverken hjemmehjælpere, plejehjemspersonale eller andet omsorgspersonale ud, og det er også et svar til CD og fru Yvonne Herløv Andersen.
Selvfølgelig skal forslaget omhandle hele området.
Men vi har været nødt til at bruge nogle bestemte formuleringer, for alternativet kunne jo være et forslag om, at der skulle skaffes rene straffeattester, og det har vi valgt at lade være med.
I Fremskridtspartiet har vi prøvet at se forslaget som et principforslag.
Hvis en kommune er erstatningspligtig over for den ældre, når hjemmehjælperen vælter en vase til 500 kr., er det uforståeligt for de fleste almindelige mennesker
i befolkningen og i hvert fald for os i Fremskridtspartiet, at den ikke har nogen som helst forpligtelse, hvis den ældre får stjålet hele bankformuen eller hele smykkeskrinet.
Argumentet har ofte været, at man ikke kan forsikre sig imod forbrydelser, og det er normalt rigtigt.
Men i dette tilfælde er det ikke rigtigt, for kommunerne har deres eget gensidige forsikringsselskab, og de kan forsikre sindssyge og alle mulige andre, som ingen andre vil forsikre. De kan simpelt hen vedtage, hvad det er, de vil forsikre og være omfattet af den gensidige solidaritet, der ligger i det gensidige kommunale forsikringsselskab, så lige præcis på dette område gælder det argument ikke.
Vi synes i Fremskridtspartiet, at det ikke bare er grotesk, men nærmest latterligt, at hvis man skal finde ud af, hvad det her drejer sig om, og hvorfor det ikke kan lade sig gøre, skal man ned og finde Christian V's Danske Lov.
Det er børnelærdom, når man lærer jura, så kan man hælde 3-19-2 ud af det venstre øre
, men for at vi også skal kunne høre, hvor tåbeligt det er, skal jeg citere det omtalte punkt i Christian V's Danske Lov.
Her hedder det:
»End giver Husbond sin Tiener, eller anden, Fuldmagt paa sine Vegne at forrette noget, da bør Husbonden selv at svare til hvad derudj forseis af den, som hand Fuldmagt givet haver, og af hannem igien søge Opretning.« Lad det være svaret til Kristeligt Folkeparti: Der er ingen der får amnesti.
Det fremgår af den sidste sætning »og af hannem igien søge Opretning.«
Det, der skal gøres, er selvfølgelig, at kommunen griber ind i første omgang, for realiteten, når noget af det ulykkelige er sket, er jo netop, at man pålægger den ældre at anlægge civilt søgsmål mod en person, som ikke har noget at give i erstatning, og det er urimeligt at forlange, at en 80-årig eller ældre person skal føre retssager, som er til ingen nytte.
I det tilfælde må kommunen gå ind først, og så må kommunen selvfølgelig føre retssagen mod den person, som måtte have forbrudt sig mod loven, både
erstatningsretligt og strafferetligt, hvis det er det, det drejer sig om
Jeg synes, det er forargeligt, at vi kommer ud for tilfælde, som bliver opklaret af politiet, forseelsen bliver indrømmet, det er klarlagt, hvad der er sket, men pengene - eller hvad det nu er - er væk.
Det er bevist, at det er den pågældende, der har taget dem, men så siger kommunen: Det er ikke vores problem, for der står i Christian V's Danske Lov, 3-19-2, at vi ikke er erstatningspligtige.
Jeg ser frem til, at vi også på dette område får en tredjebehandling, hvor der er et flertal, for vi kan ikke blive ved med at leve med de situationer.
Jeg blev spurgt om, hvor stort omfanget af problemet er.
De af os, der læser flere aviser om dagen, ved jo i hvert fald, at der er mange, mange, mange eksempler hvert år, men i og for sig synes jeg ikke, det er så interessant, om der er 100 eller 50 eller 1.000 tilfælde.
Det handler om princippet.
Vi ville også opnå, at de ældre bliver langt mere positive og langt mindre mistroiske over for det personale af skiftende art, som kommer i deres hjem, hvis de ved, at hvis de værdier, de har, skulle blive bortfjernet på ulovlig vis, er kommunen ansvarlig.
De almindelige private forsikringsselskaber vil jo ikke tegne forsikringer, fordi der kommer mange fremmede i hjemmet, og der er mange, der har nøgle, osv. osv., så det går ikke.
Her synes vi i Fremskridtspartiet, at så må det være samfundet - i dette tilfælde kommunen, kommunens personale - som må gribe ind.
I hvert fald synes vi, der skal findes frem til nogle regler, der er lidt mere hensigtsmæssige, så man ikke skal
tilbage til 1683 for at finde en lovregel, der gælder, og som oven i købet har et indhold, som man næsten ikke er i stand til at forstå, når det bliver læst op.