Margrete Auken (SF), 2003-05-20:
Jeg kan starte med at sige, at jeg kan love hr. Kaj Ikast, at hvis der bliver lavet en aftale om at lave stationer og man begynder med dem, der er hårdt brug for, Middelfart og Nykøbing Falster, så skal vi nok lade være med at vælte den og pille den ud, når vi kommer til.
Når jeg sådan hører hr. Ikast, så har jeg på fornemmelsen, at den elevator ville jeg altså ikke være tryg ved at køre i.
Det er ligesom luftsteg og vindfrikadeller, som man jo bliver mæt af.
Det er meget, meget, meget, meget luftigt, det er der næsten ikke.
Vi har ikke hørt et eneste konkret tilsagn her om, at det her kommer i gang, selv om det åbenbart er så billigt.
Det skal afvente stationsmoderniseringer, og mange af dem skal jo laves uanset hvordan, men det skal afvente stationsmoderniseringer.
Nu tager jeg det her som ordførerindlæg og ikke som kort bemærkning, fordi de andre ting jo er blevet sagt.
Det er en total skandale, at vi ikke har det her i orden på vores stationer, også de, der ikke er topmoderniseret, bør naturligvis have deres elevatorer, og nu har vi lige hørt, hvor billige de var, og vi går ud fra, at det ikke er noget, vi skal synes er en heltegerning, når vi nu får vedtaget i hvert fald de mest påtrængende elevatorer med det samme.
Der ville jeg altså heller ikke afvente stationsmoderniseringer og planer og alt mulig luftighed, før der er lifte tilgængelige til, at man kan komme ind.
Det behøver ikke at være det smarteste design.
Det skal bare virke.
Jeg vil ikke engang insistere på, at de skal være miljørigtige.
De skal virke, og det skal gå stærkt.
Det er helt fint for mig, at man kalder det noget andet end vores gamle trafikpulje, som var glimrende, og som jeg stadig synes er glimrende.
Kald det noget andet.
Sæt nogle andre navne nedenunder.
Det er fuldstændig lige meget.
Der er ikke nogen af os, der har vores ære investeret i det.
Vi vil bare have de handicappede hjulpet.
Det har jo været kønt at høre først ministeren og så hr. Kaj Ikast blomstre ud over alle bredder om alt det, der er gang i, men som sagt glæder vi os til at se en elevator, der kan køre op og kan køre ned og kan tage en kørestol med og en cykel og en barnevogn, og hvad der ellers måtte være brug for af kufferterne og ting og sager.
Som sagt er det ikke engang på skiftestationerne i orden.
Så lov os nu, at der kommer elevatorer, men selvfølgelig i den rækkefølge, det skal være, og ikke efter en eller anden tilfældig ønskeliste.
Jeg kunne også næsten høre på hr. Kaj Ikasts liste, at hvis man nu var valgt et bestemt sted, så var det på den station, hvor man var valgt.
Det kunne være, jeg skulle komme med Nivå.
Der er jeg valgt.
Nu synes jeg faktisk, Middelfart er vigtigere, selv om jeg ikke er valgt der, og jeg vil godt tillade hr. Poul Andersen også at synes det, selv om han er valgt der.
Men det ville jo være skrækkeligt, hvis det var sådan en fuldstændig omfartsvejhistorie, så man begynder at putte elevatorer ind der, hvor folk er valgt, i stedet for der, hvor de handicappede har behov for det. Jeg kan se, at trafikministeren har bedt om ordet, og jeg ser frem til, at han går op og siger, at vi fuldstændig har misforstået det.
Der er søreme fast grund under fødderne her, og der kommer elevatorer.
Det er i gang, og uanset hvordan og hvorledes så siger det sig selv, at denne her regering nu omsider vil få has på den der finansminister, der i hvert fald ikke har forstand på handicappede og elevatorer, og få ham sat et eller andet sted hen, hvor han ikke gør skade, og så komme videre med de ting, vi havde aftalt.
Jeg ved nemlig også udmærket godt, at det jo ikke var hverken med trafikministerens eller de andre trafikordføreres gode vilje - det ved jeg jo godt - at finansministeren skrottede det her.
Det er selvfølgelig kønt, at man prøver at dække over det, men det er altså sådan blomster hen over en kiste; der ligger en død mand nedenunder.