runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jørn Jespersen (SF), 1999-05-11:
Den er, at der ikke skal være nogen regler for den internationale samhandel, at der ikke skal være nogen organisation, at der ikke skal være nogen regler, og at der ikke skal være nogen håndhævelsesmekanismer.
Vil hr. Keld Albrechtsen ikke godt fortælle, hvorfor det efter Enhedslistens opfattelse er godt med høje toldmure, og hvorfor og for hvem det er en berigelse med store kvoter, som lægger begrænsninger for, hvor meget et enkelt land kan eksportere til et andet land?
Hvad er det berigende ved kvoter?
Hvorfor er det så godt, at de store og stærke lande kan tage ensidige handelsskridt mod de små lande?
Han minder mig en gang imellem lidt om Søren Brun i tegneserien Radiserne, der hver morgen vågner op og siger: »En ny dag truer«.
Vil et lille land ikke blive tromlet ned uden regler?
Hvor har Enhedslisten fået sikkerhed
for, at små lande - det være sig Danmark med 5 millioner indbyggere eller et lille, fattigt uland - kan klare sig fuldstændig uden problemer i en verden uden regler?
Hvor kommer den tro fra?
Bare et enkelt, men - synes jeg - meget afgørende spørgsmål til hr. Keld Albrechtsen, som nu siger, at Enhedslisten går ind for, at hele det danske landbrug skal være gensplejsningsfrit, og at fødevareministeren skal arbejde for, at der bliver indført et mærke, som kan garantere, at importerede fødevarer ikke indeholder gensplejsede produkter, hvis de bærer det mærke: Hvor er det, fødevareministeren efter Enhedslistens opfattelse skal arbejde for sådanne regler?
Er det i et EU?
Er det i WTO?
Og hvis det lykkes ministeren at få det gennemført i en af de instanser, skal det så efter Enhedslistens opfattelse være bindende regler?
Eller skal landene bare kunne sidde reglerne overhørige, hvis det passer dem?
Keld Albrechtsen (EL), 1999-05-11:
Jeg vil bare sige til fru Elisabeth Arnold, at det er vi altså simpelt hen dybt uenige om.
Det er vi altså bare ikke enige om, men jeg beundrer da for så vidt fru Elisabeth Arnolds sorgløshed.
Den er ret imponerende, må jeg sige.
Så må jeg sige til hr. Jørn Jespersen
: Det er altså ganske vanskeligt at genkende Enhedslistens politik i den beskrivelse, hr. Jørn Jespersen kom med.
Enhedslisten har foreslået, at vi skal have et gensplejsningsfrit landbrug her i Danmark, så alle landbrugsvarer, der kommer fra det danske landbrug, bliver gensplejsningsfrie - alle varer - og vi vil også have, at fødevareministeren skal arbejde for, at de ting, der importeres - foderstoffer f.eks., skal være garanteret gensplejsningsfrie.
Jeg tror, hr. Jørn Jespersen har misforstået vores politik.
Men det, der er problemet, er, at den politik ikke kan gennemføres i længden, hvis vi forbliver under dette WTO-regime.
Så vil disse forsøg på at sikre os mod gensplejsningen nemlig blive undermineret af WTO-reglerne, og så ender det hele med mærkningsordninger, og det er mere hr. Jørn Jespersen, der er tilhænger af det, end det er mig, hvis nu sandheden skal frem.
Til hr. Claus Larsen-Jensen må jeg sige: Enhedslisten vil hellere have færre regler, men ordentlige regler, og derfor foreslår vi, at det bliver mindsteregler.
Det kendes faktisk i EU-Traktaten, selv om bestemmelsen stort set ikke
bruges.
Jeg tror, det er ifølge artikel 130 S man kan vedtage standarder, som sikrer, at medlemslandene selv kan indføre bedre miljøregler.
Det, vi peger på i vores forslag til vedtagelse, er altså kendt i international lovgivning, og hr. Claus Larsen-Jensen kan såmænd slå op i sin beundrede EU-Traktat og finde ud af, hvordan man kan formulere det, så det kan fungere.
Problemet er bare, at EU ikke selv bruger de bestemmelser.
Søren Søndergaard (EL), 1999-05-12:
Pointen, vil jeg sige til fru Dorte Bennedsen, er jo, at det er fuldstændig ligegyldigt, at den sag foregik i Holland.
Holland havde ikke noget udestående med den pågældende person.
Hun skulle til at møde i Greenpeaces hovedledelse i Amsterdam; de havde ingen problemer med hende.
Det var kun, fordi Frankrig og Frankrigs sikkerhedstjeneste havde sagt, at hende ville de ikke have ind i Frankrig, at hun var inde i Schengenregisteret og derfor blev udelukket fra at komme ind i Holland.
Hun kunne lige så godt være kommet til Malmø eller Rønne Lufthavn eller Kastrup Lufthavn, og behandlingen af hende havde været nøjagtig den samme.
Hun var automatisk blevet udelukket, hvis ikke hun på forhånd havde haft en mistanke om, at det kunne ske, og havde søgt om en undtagelse i henhold til artikel 5, § 2. Derfor siger vi, at det er en bekræftelse af nogle af de mistanker, vi har haft, og vi beklager meget, og det må vi jo så konstatere her, at den socialdemokratiske ordfører ikke synes, at der er anledning til at undersøge den slags sager.
Dorte Bennedsen (S), 1999-05-12:
Regelsættet, de specifikke regler, giver Danmark mulighed for at sige ja til en persons indrejse, uanset om vedkommende er indberettet.
Men det er jo en konkret afgørelse i en konkret sag, og jeg har meget svært ved at se, at Danmark skulle undersøge en sag, der foregår i Holland.
Jeg kan i dette øjeblik ikke overskue, hvilken adgang vi overhovedet ville have til at kunne gøre det.
Men hvis vi skal diskutere disse sager, så er det jo konkrete sager, der ligger på vores bord, og så er det den konkrete stillingtagen til den konkrete sag.
Søren Søndergaard (EL), 1999-05-12:
Nu er forskellen mellem Sverige og Frankrig måske, at Sverige ikke i nyere tid har sprængt et miljøskib i luften.
Det har Frankrig.
Men bortset fra det, så kunne man jo forestille sig, når vi diskuterer det her på kanten af, at Danmark får det fulde medlemskab af Schengen, at når der er sådan nogle eksempler, der bliver rejst, så bliver de undersøgt. Jeg vil måske så ikke kritisere den socialdemokratiske ordfører for, at hun ikke personligt har undersøgt det, men det er da underligt, at den regering, som jo har et ansvar over for den danske befolkning med hensyn til, hvad det er for et samarbejde vi går ind i, når denne her sag nu har ligget på bordet i et år, ikke har undersøgt den.
Synes fru Dorte Bennedsen ikke, det var relevant at få undersøgt den slags sager, før vi bliver fuldt medlem?
Thorkild Simonsen (S), 1999-05-12:
Jeg er bekendt med det, som hr. Søren Søndergaard siger om den nævnte person, men da de danske myndigheder jo endnu ikke har adgang til informationssystemet, er man ikke bekendt med baggrunden for, at den omtalte person skulle være registreret i informationssystemet som uønsket.
Jeg kan kun generelt sige, at efter Schengenreglerne skal der foretages en konkret vurdering af den indberettede persons forhold, og at der kun skal ske indberetning, hvis den pågældende må formodes at udgøre en trussel mod den offentlige orden eller sikkerhed.
Så jeg kan ikke svare mere generelt eller klart på det spørgsmål.
Søren Søndergaard (EL), 1999-05-12:
Mere for at få klarhed på diskussionen fra starten, så vi ikke diskuterer noget forkert, har jeg et enkelt spørgsmål, idet jeg selvfølgelig udmærket kender artikel 5, stk. 2, i konventionen, loven om Danmarks tiltrædelse af Schengenkonventionen; så mange af de ting, ministeren siger, forstår jeg godt.
Men det spørgsmål, som jeg håber kan afklare det, er: Hvis nu Stephanie Mills, som er omtalt i beslutningsforslaget, i stedet for at tage til Holland var kommet til Danmark, og hvis Greenpeaces hovedkontor ikke havde ligget i Amsterdam, men i København, og det ikke var foregået i juni 1998, men i juni år 2000, ville hun så ikke automatisk være blevet afvist i Københavns Lufthavn?
Christian H. Hansen (DF), 1999-05-12:
Jeg vil også sige tak for en god debat og sige, at sidste år, da vi også snakkede om et forslag i den her retning, var det bydelsrådene.
Nu er der så kommet en sag mere, nemlig sagen
fra Randers.
Det er da også rart at høre, at glæden over forslaget bliver større gang for gang, så det er jo for mig bare et spørgsmål om, hvor mange ting der sker ude i kommunalt regi, før vi kan få det her vedtaget.
Vi vil da også fortsætte, når det går den vej.
Dansk Folkeparti er af den opfattelse, at det er hensynet til ro og stabilitet i den kommunale forvaltning, som er meget vigtigt for os, men så er det, at vi har set, at virkeligheden jo flere gange har vist sig at være en helt anden.
Der har været fremhævet nogle her i dag.
Derfor mener vi i Dansk Folkeparti, at der skal være denne mulighed for, at et flertal af kommunalbestyrelsesmedlemmer kan afsætte en valgt formand i funktionsperioden.
Jeg vil så med hensyn til B 113 fra SF sige, at vores forslag jo ligner hinanden en del på nær lige det, om det skal være to tredjedele.
Vi ønsker, at det skal være et flertal.
Men her må vi jo for at opnå størst politisk opbakning under udvalgsarbejdet få flettet det sammen, så vi får en bred opbakning.
Der er jo ingen grund til at splitte sådan to gode forslag ad.
Det, vi egentlig bare ønsker skal indføres her, er jo en form for parlamentarisme i kommunalbestyrelsen.
Faktisk mener vi, at det her er så simpelt, for det er egentlig bare den samme form for parlamentarisme i det amtslige og kommunale regi, som også findes her i Folketinget, hvor man ved et mistillidsvotum kan vælte en siddende statsminister.
Endnu en gang vil jeg fremhæve de regler, de eksisterende regler, som man faktisk har i kommunerne, nemlig at man kan afsætte en udvalgsformand, og derfor kan jeg ikke forstå den negativitet, der har været fra nogens side herinde, hvor man har sagt: Jamen der skal altså være en forskel på, om man er borgmester eller man er udvalgsformand.
Jeg synes netop, at man skal tage udgangspunkt i, at en borgmester, som jo også tager sig af de dagligdags ting, nemlig personalet på rådhuset osv., jo har et stort ansvar, og hvis han ikke virker med ro og stabilitet over for sit personale også, så er det lige så slemt, som hvis en udvalgsformand opfører sig uheldigt.
Men som sagt må vi jo afvente, kan jeg høre på de forskellige partier, at der sker mere ude i landet.
Så tager vi det op igen, og så når vi selvfølgelig at få flertal for det her forslag til sidst.
Vi fortsætter med glæde, ikke af glæde over det, der sker ude i kommunerne, for det er ikke godt.
Det er ikke godt for folkestyret, at der er uro omkring den kommunalbestyrelse, som folk har valgt.
Det er trods alt folks egen kommune, som de værner om, men lad os se.
Tak for debatten.
Søren Søndergaard (EL), 1999-05-12:
Jeg synes jo, det er lidt tankevækkende, at den socialdemokratiske ordfører overhovedet ikke forholder sig til det konkrete eksempel, for da vi kom med den slags eksempler for nogle år siden, fik vi at vide af den socialdemokratiske ordfører, at det var skræmmebilleder.
Det var skræmmebilleder, at folk, der, fordi de havde været politisk aktive, var blevet lagt ind i Schengensystemet og så blev afvist.
Det kan franskmændene ikke lide, det ved vi godt; de sprængte bl.a. en båd i luften, der hed »Rainbow Warrier«, hvor en person blev dræbt.
Vi ved godt, hvordan den franske efterretningstjeneste fungerer.
Og da de ikke kan lide, at der er nogen, der er imod deres atomprøvesprængninger, så lægger de dem ind i Schengensystemet med det resultat, at når vedkommende kommer ikke til Frankrig, men til Holland, bliver indrejse nægtet.
Det er det spørgsmål, som vi beder den socialdemokratiske ordfører forholde sig til.
Jeg synes, hr. Tom Beck ikke bare skal sige klart, hvad der står i reglerne, men også om det er rigtigt, at der er begrundet mistanke om narkohandel osv.
Det synes jeg da kunne være interessant at få frem, og i så fald vil jeg godt høre om kilderne til den historie, eller om det bare var en oplæsning af det, der står i reglementet.
Det kender vi godt.
Elisabeth Arnold (RV), 1999-05-12:
Når man gennem mange år har deltaget i Schengendebatter, har behandlet konventionsteksterne og har hørt på mange spørgsmål, er det meget godt nu at få et konkret eksempel på, hvad Schengenaftalen medfører i praksis.
Jeg synes, det er et udmærket eksempel, Enhedslisten bringer frem her, men jeg synes ikke, det danner basis for nogen begrundelse for ligefrem at træffe en folketingsbeslutning om det.
Det kunne måske have været stillet som et onsdagsspørgsmål eller blot være draget ind i debatten på anden vis.
Jeg synes, at indenrigsministeren har givet et meget klart svar på spørgsmålet, nemlig at automatik er der ikke noget af, og at det naturligvis er Danmark selv, der bestemmer, om vi vil give indrejsetilladelse til en person, som er registreret i Schengens Informations System.
Det er en problemstilling, som er fuldstændig velkendt fra det nordiske samarbejde.
Jeg synes, det er udmærket at få et eksempel på, hvad det er for typer af problemer, vi kan komme ud i: at vi naturligvis ved en tredjelandsstatsborgers indrejse skal tage hensyn til, at vedkommende kan være uønsket i nogle af de lande, hvortil der er fuldstændig fri adgang, fordi der ikke er nogen grænsekontrol.
Men jeg har fuldt og helt tillid til,
at de danske myndigheder i hvert enkelt tilfælde vil vurdere, om den pågældende person skal gives indrejsetilladelse til Danmark eller ej.
Jeg har ikke nogen grund til at tvivle på, at der vil finde en nøjagtig og omhyggelig vurdering sted i hvert enkelt tilfælde.
Peter Skaarup (DF), 1999-05-12:
I Dansk Folkeparti er vi enige i den hensigt, der ligger bag forslaget fra Enhedslisten om at sikre, at ingen tredjelandsborgere automatisk bliver afvist ved indrejse til Danmark som følge af Schengen.
Derfor er det også vores opfattelse, at forslaget skal vedtages af Folketinget, og vi kan selvfølgelig glæde os over, at indenrigsministeren har sagt, at det ikke bliver tilfældet, at nogen tredjelandsstatsborgere bliver afvist på baggrund af Schengen.
At Dansk Folkeparti generelt har en flygtningepolitik, der er kritisk over for personer, der kommer til grænsen, og at vi mener, der skal være nogen personkontrol dér, er så en anden sag.
Det er jo ikke noget, vi nødvendigvis skal blande Schengen eller EU eller nogen andre instanser ind i, det er efter vores opfattelse udelukkende et anliggende for de danske myndigheder.
Vi vil have, det fortsat skal være gældende, at det er de danske myndigheder, der regulerer forholdene, og derfor er vi også enige i sigtet med det forslag, som Enhedslisten har fremsat. Det er selvfølgelig klart, at der i bemærkningerne til Enhedslistens forslag er nævnt nogle forskellige forhold, hvor vi måske nok mener, det kunne være relevant at nægte indrejse.
Men som sagt mener vi ikke, det er Schengen, der skal være årsag til, at der kan blive nægtet indrejse.
Det skal være det enkelte lands myndigheder, der regulerer det forhold.
Vores udgangspunkt for behandlingen af forslaget er altså, at vi støtter forslaget, og vi siger tak til indenrigsministeren for at have gjort det klart, at Schengen ikke kommer til at betyde, at man kan nægte personer indrejse i Danmark på den konto.
Vi kan så håbe, det holder stik, og vi vil selvfølgelig også i forbindelse med udvalgsbehandlingen følge, om de intentioner, der er hos regeringen, bliver fulgt op i fortsættelsen.
Vi støtter Enhedslistens forslag.
Tom Behnke (FP), 1999-05-12:
Fremskridtspartiet har ikke været den store og varme tilhænger af Schengensamarbejdet, og vi stemte imod af forskellige grunde.
Men man kan sige, at der ligger dog trods alt nogle positive ting i Schengensamarbejdet.
Der ligger bl.a. det positive element, at hvis en tredjelandsstatsborger søger ind i EU-området og bliver afvist eller udvist af et land - måske på grund af begået grovere kriminalitet - eller det viser sig, at vedkommende ikke har grundlag for at søge og få asyl i det pågældende land, må man spørge: Hvorfor i alverden skulle vedkommende så have mulighed for at komme ind i Danmark?
Hvis vedkommende ikke er berettiget til at få asyl i et andet EU-land, kunne det jo være, at det samme også gjorde sig gældende i forhold til Danmark, så som udgangspunkt må man sige, at den del af Schengenaftalen er i hvert fald det mindst skadelige i Schengenaftalen.
Med hensyn til forslaget så kolliderer det jo så lidt med spørgsmålet: Skal Danmark selv bestemme, hvem vi vil lukke ind, eller skal vi acceptere, at der ligger nogle spilleregler i Schengensamarbejdet?
Her opstår der selvfølgelig et dilemma, for på den ene side har vi i Fremskridtspartiet den holdning, at Danmark ikke skulle have været med i Schengensamarbejdet, men omvendt er der her en effekt af Schengensamarbejdet, som vi kan se noget positivt og fornuftigt i.
Så konklusionen må være, at vi ikke ser det store behov for Enhedslistens beslutningsforslag, som det foreligger.
Jann Sjursen (KRF), 1999-05-12:
Jeg kan på Kristeligt Folkepartis vegne tilslutte mig den konklusion, som den foregående ordfører nåede frem til
: vi finder sådan set heller ikke, at der er det store behov for Enhedslistens beslutningsforslag set i lyset af det, som indenrigsministeren har tilkendegivet her i dag.
Den problemstilling, Enhedslisten rejser på baggrund af et konkret eksempel, er præcis den samme og velkendte problemstilling, som vi kender fra den nordiske pasunion, og derfor har jeg såmænd ikke meget andet at sige i debatten her, end at vi er tilfredse med de tilkendegivelser, indenrigsministeren er kommet med i dag - også understregningen af, at ingen tredjelandsstatsborger automatisk vil blive afvist ved de danske grænser.
Dorte Bennedsen (S), 1999-05-12:
I et tidligere indlæg endte hr. Søren Søndergaard med at fastslå, at Socialdemokratiets ordfører ikke syntes, det var vigtigt at undersøge den pågældende sag, som er nævnt i beslutningsforslaget.
Det var faktisk ikke det, jeg sagde.
Jeg prøvede at forklare hr. Søren Søndergaard, at Danmark ikke har mulighed for det.
Vi har ikke adgang til SIS-systemet, og vi vil vel næppe heller have adgang til det efter tiltræden, hvis det er en sag, vi ikke er involveret i.
Min anden bemærkning skal være til det sidste, hr. Søren Søndergaard sagde nu fra talerstolen.
Det er muligt, det er manglende sproglig formåen fra min side.
Jeg opfattede det som noget nyt, men jeg kan forstå, at hr. Søren Søndergaard ville have et filter ind, så man ikke røg ud med det samme, når man kom til Kastrup.
Det har jeg simpelt hen ikke forstået, og jeg skal ikke tale på ministerens vegne
Det var sådan lidt pudsigt, at det kom op i afslutningsbemærkningen i stedet for at være fremgået lidt klarere af beslutningsforslaget.
Erik Mortensen (S), 1999-05-12:
Den korte tekst på lovforslaget her er indførelse af et eldistributionsbidrag, og det er jo et veldefineret begreb i hvert fald for dem, som har arbejdet med det indtil nu både i forbindelse med finanslov og i forbindelse med aftalen om elliberalisering.
Så vidt så godt.
Men der er jo også et andet punkt i lovforslaget, en mere praktisk foranstaltning, hvor der bliver beskrevet, hvorledes de forskellige afgifter, både den nye distributionsafgift og den kendte energiafgift, afregnes via det system, som nu kommer til at hedde netselskaberne, en praktisk og fornuftig ordning på det spørgsmål og alt i alt jo en nødvendig lovgivning i forlængelse af forslaget om elliberalisering.
Det er selvfølgelig et forslag, som Socialdemokratiet kan støtte.
Peter Hansen-Nord (V), 1999-05-12:
Som den forrige taler var inde på, er lovforslag nr. L 243
en del af energireformen og en del af det aftalegrundlag, som også ligger i finansloven, så derfor kan vi i Venstre støtte forslaget, som det ligger.
Det var et element i energireformen, som er god, at alle, der har et forbrug over 15 gigawatt, helt slipper for afgift, at momsregistrerede virksomheder får modregningsret for 3 af de 4 øre, de skal betale, og at almindelige forbrugere, som vi jo alle sammen er, får en distributionsafgift på 4 øre.
Jeg håber så, at den EU-notificering, der skal finde sted for at få det her til at falde på plads, sker ret hurtigt, så vi alle kan bekræfte hinanden i, at det, vi har aftalt, også kan holde stik.
Jeg har fornemmet, at det især er problematikken med dem over 15 gigawatt, der helt friholdes, som EU vil kigge lidt ekstra efter i sømmene.
Jeg må også sige, at der opstår jo en vis asymmetri imellem eldistributionsbidraget ved det frie elmarked og så på den anden side fordelene ved det frie elmarked.
Jeg håber, at den her periode bliver så kort som muligt, så vi også over for almindelige elforbrugere hurtigt kan påvise, at de positive ting ved det frie elmarked hurtigt kommer på afregningsbilaget, når man skal betale sin elregning.
Så vil jeg gerne for en sikkerheds skyld fastslå, at den virkning på elafgiften, som henhører under pinsepakkeforliget, er vi som bekendt ikke deltagere i, og den tager vi selvfølgelig afstand fra.
Jeg forstår godt, man regner den ind her for at fortælle, hvor man ender henne, men jeg vil gerne slå helt fast, at pinsepakkeforliget og den afgiftsstigning, der fulgte med det, har vi hverken lod eller del i.
I øvrigt vil jeg anbefale forslaget til videre behandling i Skatteudvalget, og at vi for så vidt ret hurtigt kan få det behandlet og få det vedtaget.
Frank Dahlgaard (KF), 1999-05-12:
Det lovforslag, L 243, vi har til behandling her,
er jo et led i aftalen om en elreform og liberalisering af elmarkedet mellem et heldigvis stort flertal af partier her i Folketinget.
Det er klart, at Det Konservative Folkeparti tilslutter sig dette forslag og kan gå ind for det.
Det drejer sig først og fremmest om denne eldistributionsafgift, som på årsbasis vil skaffe, når den er kørt ind, 720 mio. kr., men i indeværende år, når loven træder i kraft den 1. juli, 300 mio. kr.
Det er jo også forudsat i finanslovforliget for indeværende år, som Det Konservative Folkeparti deltager i.
Vi håber på og går ud fra, at det bliver muligt og accepteret også fra EU's side, at hvor der er tale om større elforbrug end 15 mio. kWh, bliver man fritaget for afgiften.
Hvis det ikke skulle ske, mener vi fra konservativ side, at forligspartierne har en forpligtelse til på anden måde at prøve på at hjælpe disse meget stærkt energiforbrugende virksomheder, som ellers vil få en urimelig byrde.
Fra konservativ side er vi ikke glade for de dele, der har med pinsepakken at gøre.
Det er ikke vores bord.
Dér siger vi præcis, som Venstres ordfører sagde, men ellers er det her forslag en del af aftalen og helt klart: Vi stemmer for det.
Aage Frandsen (SF), 1999-05-12:
Dette lovforslag er en udløber af aftalen om elreformen.
Jeg skal fremføre vores synspunkter i den her sag.
Det, det drejer sig om her, er jo, at man følger op i forhold til elreformen og indfører en betaling for transport af el, et såkaldt eldistributionsbidrag, som allerede i 1999 skal give 300 mio. kr. og derefter 720 mio. kr. til statskassen.
Derudover sker der en omlægning af tilskuddet til vedvarende energi fra finansiering over statskassen til en finansiering direkte over forbrugernes elpris, men det er ikke en del af det lovforslag, som vi har til behandling nu.
Når kravet om at skaffe penge til statskassen var givet, og det var det på forhånd, inden elforhandlingerne gik i gang, så synes vi, det er fornuftigt at lægge afgift på transport af el, men vi kunne have ønsket os en anden fordeling af afgiften på henholdsvis almindelig husholdning, industri og landbrug.
På denne her måde er det efter vores opfattelse de almindelige husholdninger, der kommer til at betale mest.
Vi synes, man godt kunne have haft det sådan, at det var proportionalt i forhold til forbrug.
Kravet om at skaffe 1,3 mia. kr. i 1999 indebærer derfor, at elprisen isoleret set stiger.
Spørgsmålet er så, hvordan elprisen påvirkes i nedadgående retning af markedsåbningen og eventuelle rationaliseringer som følge heraf.
Det er meget vanskeligt på nuværende tidspunkt at sige noget kvalificeret om, hvordan elprisen vil udvikle sig.
Vi har ikke på noget tidspunkt sagt, at der var sikkerhed for, at elprisen ikke ville stige.
Det er forkert at tilkendegive noget sådant, når vores forventninger nok er det modsatte.
Men det er en del af den aftale, der blev lavet om elreformen, og da vi er med i den aftale og støttede den aftale, støtter vi også det her lovforslag.