runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anni Svanholt (SF), 2001-05-08:
Til hr. Søren Kolstrup: I SF er vi utrolig optaget af, at vi får sat rigtig gang i vedvarende energi.
Det er sådan set lykkedes ganske godt med elreformen, og det er jo ærgerligt, at Enhedslisten bare havde meldt sig ud på forhånd.
Det er meget ærgerligt. Vi mener, at når der er meget, meget store mængder f.eks. vindkraft - og vi er virkelig oppe på et højt niveau - er det klart, at det vil være en fordel, at vi også kan sælge til andre, at man kan sige, at man har en stigende efterspørgsel.
Så vil der også være nogle, der vil sælge det.
Det vil så sige, at her kan man bruge markedet.
Det kan man faktisk godt, og det kan man godt i SF's vision.
Men man kan ikke sige, hvis vi satser på solcellestrøm, at det kaster man også ud på markedet, heller ikke hvis vi snakker om brint eller andre energiformer.
Selvfølgelig kan man ikke det, og man kan heller ikke pulje alle mulige former for vedvarende energi.
Det, at man satser på VE-beviser og den udvikling for vindkraften, udelukker jo ikke, at man kan have faste afregningspriser på de nye teknologier, som skal hjælpes i vej.
Det er der ikke noget til hinder for.
Så man kan godt satse på flere måder.
Til hr. Kalnæs vil jeg sige - det har jeg måske allerede været lidt inde på - at SF har det sådan med det marked, at det vil vi gerne styre og regulere.
Vi har ikke, som den borgerlige fløj, et fuldstændig ideologisk forhold til, at man bare skal have markedskræfterne til at brøle af sted.
Nej, vi vil gerne tæmme de brølende kræfter og regulere mest muligt, og det er jo sådan set det, vi har været med til i elreformaftalen.
Derudover kan man godt bruge markedet i en omstillingsproces ved at påvirke det.
Det har vi gode erfaringer med inden for benzinen, da vi gik fra blyfri benzin til renere benzin.
Kim Behnke (UP), 2001-05-08:
Når gennemsnittet ligger på en 2-3 pct., er der meget lang vej igen.
Så sagde fru Anni Svanholt: Ja, men tyskerne har besluttet at lukke atomkraftværkerne.
Men ud fra en CO2-betragtning er det så særlig klogt?
Jeg tænker på, at Tyskland i forvejen har 53-54 pct. af energiforbruget fra kul.
Var det ikke vigtigere, at vi fik kul faset ud og erstattet det med vindmøller, end at vi faser atomkraften ud og erstatter den med vindmøller?
Så glemte fru Anni Svanholt at fortælle Folketinget, om hun selv har sørget for at lave en aftale med NRGi om at købe 100 pct. vedvarende energi.
Søren Kolstrup (EL), 2001-05-08:
Fast afregning er nødvendigt for skrøbelige nye VE-teknologier, mindstepriser kan være nødvendige, men indebærer fru Anni Svanholts melding på dette område så også, at fru Anni Svanholt er indstillet på mere sikre styringsinstrumenter, hvis der opstår helt unødig ineffektivitet i de vedvarende energibeviser?
Jeg mener, at alt peger på, at det er et meget, meget risikabelt foretagende, fru Anni Svanholt bevæger sig ud i - mod fru Anni Svanholts grønne hjerte.
Men jeg har jo ikke en redningskrans til fru Anni Svanholt.
Men er fru Anni Svanholt indstillet på fra første færd at vende tilbage til langt mere sikre styringsinstrumenter, hvis fru Anni Svanholt absolut vil kaste os ud i disse farlige eksperimenter for den vedvarende energi?
Anni Svanholt (SF), 2001-05-08:
Jeg er jo vældig glad for den utrolige omsorg, som hr. Søren Kolstrup lægger for dagen her.
Og vi skal selvfølgelig ikke sætte de gode resultater over styr.
Ud fra en meget, meget snæver CO2-betragtning er det jo korrekt, men sådan kan man jo ikke gøre tingene op.
Tyskland har besluttet at afvikle atomkraften, og det har svenskerne også, og vi håber, at de ser at få afviklet
den anden reaktor på Barsebäck.
Man må sørge for i god tid at få omstillet hele sin energiforsyning til at satse netop meget på energibesparelser, energieffektivisering og vedvarende energi og for så vidt også biomasse, og så undgå, at vi får en stigning i CO2.
For atomkraften er på alle måder helt uønsket.
Man sender en kæmpemiljøgæld til kommende generationer på grund af det dér farlige affald.
Se blot, hvad den lille reaktor på Risø kan give af problemer i Danmark, og det er jo mikro i sammenhæng med atomkraften.
Så selvfølgelig er man nødt til at afvikle atomkraften, og det kan også lade sig gøre.
Så er det sådan med hensyn til det grønne bevis, at jeg har kæmpet meget for, og er også glad for at det kan lade sig gøre, at vi alle sammen kan blive grønne forbrugere i Danmark, nemlig at vi over elregningen betaler for vedvarende energi.
Det lægger jeg vægt på, og derudover gør jeg naturligvis en indsats for at spare på energien.
Det skal hr. Kim Behnke ikke være i tvivl om.
Kim Behnke (UP), 2001-05-08:
Nu spurgte jeg ikke fru Anni Svanholt, om fru Anni Svanholt sparede på energien.
Det koster milliarder for danske skatteborgere at være foregangsland, men på den lange sigt.
Og nu spørger jeg så fru Anni Svanholt: Hvad gør fru Anni Svanholt i sin egen husholdning?
Har fru Anni Svanholt benyttet sig af muligheden for at lave en aftale med NRGi om, at det samlede elforbrug i fru Anni Svanholts elforsyning er grøn strøm?
Så er det glimrende, at fru Anni Svanholt også sparer på energien osv.
Men for at være foregangskvinde, for at vise, at fru Anni Svanholt mener noget med det, så er spørgsmålet: Ja eller nej, har fru Anni Svanholt en aftale med NRGi om udelukkende at købe VE-strøm?
Kim Behnke (UP), 2001-05-08:
Jeg har to spørgsmål til fru Anni Svanholt.
Det første drejer sig om, hvor realistisk det er at få de andre europæiske lande til at følge den VE-energi-trend, vi har valgt i Danmark.
Et land som Frankrig f.eks., som i dag får over 75 pct. strøm fra atomkraft, hvor realistisk tror fru Anni Svanholt det er at få franskmændene til at plastre deres land til med vindmøller som erstatning for al den atomkraft?
I OECD-landene i Europa er gennemsnittet under 5 pct. for VE i dag
Hvor realistisk tror fru Anni Svanholt det er at få lavet det om?
Det andet spørgsmål drejer sig om fru Anni Svanholts eget personlige elforbrug.
Det er jo nemt at mene, at vi skal reformere hele verden.
Nu ved jeg, at fru Anni Svanholt bor i NRGi's forsyningsområde, og mit spørgsmål er derfor: Har fru Anni Svanholt et grønt energibevis, der dokumenterer, at fru Anni Svanholt 100 pct. bruger vedvarende energi?
For så har man jo gjort sit hjemmearbejde ordentligt.
Jeg kan sige til fru Anni Svanholt, at sådan et energibevis har jeg nemlig.
Per Stig Møller (KF), 2001-05-09:
Jeg synes faktisk, det vil være rigtigst af mig ikke at kommentere det sidste indlæg, for det er jo helt tydeligt en færøsk debat om, hvordan man vil indrette sin økonomi med eller uden milliarden fra Danmark.
Og det var et færøsk økonomisk synspunkt om, hvordan hr. Óli Breckmann ønsker den færøske økonomi indrettet, som vi her hørte. Jeg synes, det er meget interessant - det var et liberalt og fornuftigt økonomisk synspunkt - men det tror jeg ikke at det tilkommer os her i Folketinget at blande os i; det er en færøsk debat omkring indretningen af den milliard.
Jes Lunde (SF), 2001-05-09:
Det sidste er jo præcis rigtigt.
SF er medforslagsstillere på et forslag til vedtagelse, der slutter med: »Folketinget tilslutter sig, at aftalen af 22. december 1992 mellem regeringen og Færøernes landsstyre om råstoffer i undergrunden ikke genforhandles.«
Så derfor forstår jeg ikke rigtig, hvorfor mine to færøske kolleger vælger at lave et stormløb og sige, at det er uacceptabelt, at nogen sætter spørgsmålstegn ved færingernes ret til undergrunden.
Det sætter vi ikke spørgsmålstegn ved; vi støtter, at det færøske folk har retten til undergrunden.
Men mit modspørgsmål til de to færøske kolleger her er: Vil det så ikke være fair, hvis det nu viser sig, at man kan pumpe for milliarder af kroner olie op, at den støtte, der ydes fra dansk side, de bloktilskud, der ydes fra dansk side fra nu af, bliver betalt tilbage?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2001-05-09:
Jeg vil først sige til hr. Frank Dahlgaard, at jeg har meget sympati for, at små lande set på globalt plan har et fornuftigt samarbejde med hinanden.
Jeg tror også fuldt og fast på, at små selvstændige nationer, der ligger tæt på hinanden, kan have et meget, meget frugtbart samarbejde, og jeg er ikke et sekund i tvivl om, at hvis Færøerne på et tidspunkt vælger at blive en fuldstændig selvstændig stat, vil vi også fra dansk side have et meget, meget fornuftigt og værdifuldt samarbejde med færingerne.
Men jeg mener, at der i det nuværende rigsfællesskab ligger nogle særskilte ting, hvor der ikke bare er nogle rettigheder, men også nogle gensidige forpligtelser, der giver noget ekstra, ud over at man er to nationer, som har et frugtbart samarbejde.
Jeg mener faktisk, at det, at der både er rettigheder og forpligtelser på begge sider, giver noget ekstra, men jeg har i øvrigt megen sympati for den anden tankegang, som hr. Frank Dahlgaard gør sig til talsmand for.
Til hr. Breckmann vil jeg med hensyn til bloktilskuddene sige: Betaler man bloktilskud som en konjunkturordning eller som en solidaritetsordning?
Der ligger selvfølgelig også det i det, at tilskuddet er med til at opretholde et bestemt grundlag, og det er også derfor, jeg tillader mig den sammenkobling, som jeg godt forstår, man ikke vil bryde sig om på Færøerne, nemlig en sammenkobling mellem eventuelle fremtidige olieindtægter og bloktilskud.
Det er også derfor, vi tilkendegiver en principiel støtte til de tanker, hr. Jes Lunde fremførte for et øjeblik siden, nemlig at man bør overveje at give de fremtidige bloktilskud som betingede lån, som betales tilbage, hvis der kommer olieindtægter af en vis størrelse.
Så til hr. Eidesgaard: Jeg blev ikke helt klar over af det, hr. Eidesgaard sagde, om hr. Eidesgaard i virkeligheden blev glad for det, jeg sagde, altså om hr. Eidesgaard søgte en ekstra anledning til at få en diskussion på Færøerne.
Men for mit vedkommende kan jeg bare sige, at jeg synes, det er fuldt rimeligt og retfærdigt, at man tager en gendrøftelse af forholdene, og jeg synes også, det er rimeligt, at vi stadig får forhenværende statsminister Poul Schlüter i Færøudvalget og tager diskussionen og får løftet sløret lidt mere for, hvad der foregik.
Frank Dahlgaard (UP), 2001-05-09:
Jeg synes altså, vi må være noget mere konkrete.
Hr. Thulesen Dahl sagde i sit sidste svar til mig, at disse gensidige rettigheder og pligter i forbindelse med rigsfællesskabet giver os noget ekstra, formentlig også færingerne.
Hvad er det for noget ekstra?
Helt konkret, hvad er det for noget ekstra, det giver et godt samarbejde mellem to nationer inden for det nordiske område, hvor Færøerne er med i dag, og hvor de i fremtiden kan være med som selvstændig nation?
Hvad er det helt præcist for noget ekstra, en fortsættelse af rigsfællesskabet giver?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2001-05-09:
Jeg vil først sige til hr. Óli Breckmann, at vi er også meget store tilhængere af, at der sker en afklaring, at der sker en afspænding, som hr. Óli Breckmann kalder det, at der sker en normalisering, så der igen kommer et mere tillidsfuldt forhold mellem Danmark og Færøerne.
Det er også derfor, vi har givet til kende, at det forslag til vedtagelse, der er fremsat, og som jo lægger op til videre forhandlinger, støtter vi hele vejen igennem med undtagelse af det sidste afsnit, hvor vi har et andet forslag.
Vi ønsker en afklaring, som kan gøre, at 8-10 års svære forhold mellem Danmark og Færøerne bringes til en ordentlig afslutning.
Med hensyn til oliespørgsmålet er det jo dér, vi er uenige og ikke finder, det er et overstået kapitel.
Vi mener, at ansvaret over for de danske skatteydere vejer for tungt til at sige, at det er et overstået kapitel.
Hr. Frank Dahlgaard ønsker, jeg skal være langt mere konkret med hensyn til, hvad det giver ekstra at have et rigsfællesskab frem for at have to selvstændige nationer.
Den ville vi jo ikke have, hvis vi ikke havde rigsfællesskabet.
De kan selvfølgelig også udmærket være frugtbare og givende, og vi vil også arbejde for, at det skal blive sådan, hvis færingerne vælger løsrivelsesvejen.
Men jeg synes bare, det klart tilkendegiver, at der ligger mere i rigsfællesskabet end det, hr. Frank Dahlgaard gør det til.
Så til hr. Eidesgaard: Jeg er fuldt opmærksom på de sidste bemærkninger, hr. Eidesgaard kom med.
Det er selvfølgelig et spørgsmål om, hvad man vil fremprovokere, men jeg vil bare sige, at vi vil ikke holde vores synspunkter tilbage her i Folketinget.
Når vi har nogle synspunkter om et emne, fremfører vi dem, uanset hvad de så måtte afstedkomme.
Vi synes, det mest ærlige og reelle er at lægge sine holdninger klart frem, og det tror jeg også man vil have respekt for på Færøerne, når det kommer til stykket.
Per Stig Møller (KF), 2001-05-09:
Jeg synes, det var et godt indlæg, der kom her, for det viser jo, at vi er enige om forståelsen af bloktilskuddet.
Jeg er enig i den beskrivelse, som er kommet her omkring bloktilskuddet; det var jo også det, jeg selv sagde.
Peter Duetoft (CD), 2001-05-09:
Nu er det jo sådan i et mindre parti, at man kan have
mange kasketter på, og nu vil jeg lige skifte til finansudvalgsformandens og sige, at jeg tror ikke, der er mange i Danmark, der beder om at få lov til at sende penge til Færøerne.
Hvis Færøerne vil blive inden for rigsfællesskabet og ikke have noget bloktilskud, tror jeg i virkeligheden, der var meget få danskere, der ville protestere imod det, så jeg kan ikke se, det udelukker, at man ønsker en mere selvstændig økonomi, men stadig væk er inden for rigsfællesskabet.
Jeg ved godt, det måske er farligt at sige det, fordi det måske kan forpeste luften, men det er ikke meningen, vil jeg sige til hr. Breckmann.
Jeg synes også, vi er nødt til at sige, at historisk set har vi jo også nogle følelser i Danmark.
Jeg mener ikke - og nu lægger jeg mig ud med nogle - at Islands afgang fra riget var specielt yndefuld.
Det satte nogle spor, at der var en aftale om, at man skulle forhandle om udviklingen, og midt under en krig forlod Island blot rigsfællesskabet.
Det gør selvfølgelig, at nogle af os siger, at derfor vil vi gerne have en eller anden form for klarhed over, om man nu forsøger at forny hjemmestyret for så om 10 eller 15 år bare at gå, eller hvad, for så er det bedre at få diskussionen fra starten.
Frank Dahlgaard (UP), 2001-05-09:
Blot et enkelt spørgsmål til Dansk Folkepartis ordfører.
Hr. Thulesen Dahl sagde noget i retning af, at rigsfællesskabet bør bevares, og at det giver os noget værdifuldt.
Der er mit spørgsmål: Hvad er det egentlig, det giver os af værdifuldt, som vi ikke kunne få, hvis Færøerne var en selvstændig stat og Danmark en anden selvstændig stat?
Ulla Tørnæs (V), 2001-05-09:
Ja, må jeg sige til hr. Óli Breckmann, jeg kan jo desværre ikke svare, hvad de økonomiske forhandlinger vil munde ud i.
Det er jo sådan, at det er regeringen, der varetager det, og vi har jo altså desværre ikke haft et folketingsvalg endnu, så det spørgsmål eller den kommentar skulle måske næsten have været rettet til fru Sonja Mikkelsen i stedet for til mig.
Men tak for bemærkningerne.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2001-05-09:
Dansk Folkeparti havde varslet, at vi i dag samtidig med denne debat skulle have en særskilt debat om råstofaftalen fra 1992.
Den forespørgsel har vi pillet af.
Men det er jo ikke, fordi vi ikke ønsker debatten, det er, fordi vi mener, at den debat også kan rummes i den forespørgsel, der er til behandling nu.
På den baggrund vil jeg gerne spørge fru Sonja
Mikkelsen, om ikke den sidste pind i forslaget til vedtagelse - og det er jo også hensigten med det - fuldstændig lukker for en debat, som ellers ikke burde lukkes på nuværende tidspunkt. Er det ikke korrekt, at det, der har været hensigten indtil nu, har været at tage en debat, bl.a. med tidligere statsminister Poul Schlüter, omkring vurderingen af de her ting, før man lukker den sag?
Og er det ikke rigtigt, at det Socialdemokratiet med sit forslag her, som desværre ser ud til at samle et flertal for den her pinds vedkommende, er med til nu fuldstændig at lukke den her debat, før den skulle lukkes?
Niels Helveg Petersen (RV), 2001-05-09:
Jeg vil gerne sige tak til statsministeren for, hvad jeg synes var en god redegørelse for det forhandlingsforløb, Danmark og Færøerne har været igennem, og lad mig sige, at jeg er i alt væsentligt enig i de synspunkter og holdninger, som statsministeren på regeringens vegne har fremlagt.
Derfor kan jeg også gøre mit indlæg kort.
Lad mig understrege, at jeg hilser velkommen, at det færøske landsstyre nu ønsker forhandlinger om overdragelse af anliggender på basis af hjemmestyreordningen, selv om jeg også er fuldt opmærksom på, at der af hjemmestyret er nævnt anliggender, der i henhold til hjemmestyreloven ikke kan overdrages.
Lad mig også sige, at jeg er enig i, at olieaftalen ikke er til genforhandling.
Jeg er enig i det princip, som ligger i olieaftalen for Færøernes vedkommende, og jeg er enig i det synspunkt, regeringen har lagt frem: at vi nu forhandler bloktilskud ét år frem.
Så har jeg et par bemærkninger til debatten.
Jeg vil gerne over for hr. Óli Breckmann kvittere for den holdning, hr. Breckmann lægger frem, og som jeg synes har en del sandhed i sig, nemlig at et bloktilskud af den type kan være en blandet fornøjelse for en økonomi, for det har også sine uheldige sider.
Men der er jo én ting, man ikke kan bortforklare, nemlig at bloktilskuddet jo er en reel overførsel af ressourcer fra Danmark til Færøerne, ganske som det ville være en regulær overførsel af ressourcer fra nogle danskere til andre danskere, hvis man øgede bloktilskuddet
til Bornholm med eksempelvis 1 mia. kr.
Så hvad man end kan mene om bloktilskud som princip, kan man ikke tale sig uden om, at der er tale om en reel overførsel af ressourcer fra Danmark til Færøerne med disse bloktilskud.
Det kan der ikke rokkes ved.
Lad mig så sige, at også jeg er tilhænger af rigsfællesskabet.
Det har ikke alene politiske og praktiske fordele, men det har også et følelsesmæssigt fundament af kulturelle og historiske årsager.
Jeg tror ikke, jeg kan forklare hr. Frank Dahlgaard det, men sådan er mit synspunkt.
Lad mig også gøre den bemærkning, at på ét punkt adskiller Islands økonomi sig fundamentalt fra den færøske, nemlig derved at Island har adgang til energikilder, som Færøerne ikke har adgang til.
Det er muligt, at Færøerne
med tiden får adgang til olieforekomster; det må fremtiden jo vise.
Men i dag har Island jo adgang til en rigelig energiforsyning, som giver et fundament for den islandske økonomi, så derfor er den ikke en enstrenget økonomi.
Island har en fantastisk fordel, især med dagens høje energipriser, ved at kunne hente sin energi i sin egen undergrund.
Da Island trådte ud af fællesskabet med Danmark, skete det på basis af, at man 25 år tidligere havde forhandlet om Islands selvstændighed.
Men det er en anden situation, og jeg synes ikke, det tjener noget formål at drage den historiske diskussion om Island ind i denne debat.
Den har andre forudsætninger.
Frank Dahlgaard (UP), 2001-05-09:
Jeg vil gerne stille to spørgsmål til den socialdemokratiske ordfører.
For det første: Mener fru Sonja Mikkelsen ikke, at man fra færøsk side har passeret »the point of no return« i den måde, man har argumenteret på og opført sig på og klart har tilkendegivet, at man ønsker selvstændighed, men man stadig væk ønsker økonomiske tilskud fra Danmark?
Og er det et grundlag at fortsætte et rigsfællesskab på? For det andet vil jeg spørge, om jeg kunne få uddybet den argumentation, som jeg ikke føler hænger sammen fra fru Sonja Mikkelsens side, om, at vi har et samhørighedsforhold til Færøerne. Det har vi jo, men kræver det et rigsfællesskab?
Har vi ikke i dag i Danmark det mest hjertelige forhold til Norge og til Island, som netop er selvstændige lande, mens det var et anstrengt forhold, dengang Island og Norge hørte ind under det danske rigsfællesskab?
Sonja Mikkelsen (S), 2001-05-09:
Først skal jeg sige til hr. Thulesen Dahl, at det er min opfattelse, at vi bør lukke for tvivlen i forhold til den aftale, der er indgået om Færøernes undergrund.
Det har for så vidt ikke noget at gøre med, at det ikke kan være fornuftigt at afklare, hvad der egentlig foregik i forbindelse med overdragelsen af undergrunden til Færøernes disposition, og det er jo det, som bl.a. tidligere statsminister Poul Schlüter kan bidrage til.
Men det er ikke noget, der for Socialdemokratiet kan betyde, at vi tvivler på selve aftalen, der blev indgået i 1992, og derfor mener jeg ikke, at det her er at lukke debatten i utide.
Til hr. Frank Dahlgaard kan jeg til det første spørgsmål svare klart nej.
Det er ikke min opfattelse, at man på Færøerne er kommet til det, man kalder point of no return.
Om samhørigheden: Ja, vi har sandelig heldigvis i Norden en tæt samhørighed med hinanden, men den samhørighed, der er i rigsfællesskabet, er jo noget mere udvidet, kan man godt sige, ikke mindst fordi vi har fælles forvaltning på en række områder, som jo har gjort, at vi også har delt værdierne med hinanden på en noget mere tæt måde.
Til hr. Óli Breckmann vil jeg gerne sige, at for mig viser alene det, at landsstyret på den ene side har fremsat et beslutningsforslag i Lagtinget, som fører frem til en suverænitet, og på den anden side har skrevet til statsministeren og bedt om forhandlinger inden for hjemmestyreloven, at der ikke er en fuldstændig entydig opfattelse af, hvad det er for et scenario, vi har foran os.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2001-05-09:
Hvorfor skal Færøudvalget det?
Hvorfor ikke bare overlade stakken af papirer, i det omfang de ikke måtte være det, til forskere, der så kan sidde og lave sådan en historieskrivning?
Jeg kan overhovedet ikke forstå meningen med, at man har haft en massiv debat for nogen tid siden om, at man skulle have forhenværende statsminister Poul Schlüter ind, man skulle diskutere det her, man skulle til bunds i sagen, finde ud af, hvad der var sket og hvordan, hvis ikke det skulle kunne få nogen betydning overhovedet.
Så har det jo bare været et slag i luften.
Det kan jeg så forstå, det er fra Socialdemokratiets side, og det synes jeg virker helt forkert.
Altså det er da en bagvendt måde at gøre det på at lukke debatten og sige, at nu er det slut, resultatet er givet, konklusionen er draget, og i øvrigt vil vi så gerne i Færøudvalget have en debat med forhenværende statsminister Poul Schlüter, fordi det kan da være af historisk interesse
for nogle
Det er da en mærkelig måde at gøre det på.
Frank Dahlgaard (UP), 2001-05-09:
Jeg kan forstå på fru Sonja Mikkelsens argumentation, at vi kan få et godt og et nært forhold til Færøerne, også hvis Færøerne bliver en selvstændig nation, præcis som vi har det til Island og til Norge, som for længe siden, og for Norges vedkommende for meget længe siden, blev selvstændige nationer. Dette forhold var ikke godt, så længe Danmark havde overherredømmet, og Norge og Island var underlagt styre fra København.
Det blev godt, da disse lande blev selvstændige.
Er historiens lære ikke netop, at vi kan få et godt og et endnu bedre forhold ikke bare på det personlige plan mellem danskere og færinge, for dér er det jo godt, men også på det officielle plan, hvor det er utrolig anstrengt i dag?
Et spørgsmål til: Hvor meget mere skal de færøske demokratisk valgte repræsentanter opføre sig fuldstændig vanvittigt og barnagtigt og provokerende over for Danmark, før der bliver taget et initiativ fra dansk side til at sige, at nu må det være nok, nu må vi fra dansk side bringe rigsfællesskabet til ophør?