Villy Søvndal (SF), 1999-01-14:
Jeg vil godt indlede med at sige tak for den, synes jeg, sjældent store sympati, der blev givet udtryk for hos vel stort set alle ordførere.
Det er meget sjældent, man får et så imødekommende afslag.
Og så vil jeg så opholde mig lidt ved argumentationen.
Den var opført i tre punkter.
Indvending nummer to lød, at forslaget er for lidt bredt.
Og indvending nummer tre lød, at der er for få brugere med.
Se, de to første indvendinger er jo svære at forene i ét forslag, og jeg vil derfor godt uddybe, hvorfor SF mener, at der er brug for et råd, der tænker i sammenhæng.
Jeg synes godt, man kan karakterisere de sidste års udvikling på den måde, at mange ting er lykkedes.
Jeg vil også godt give den nuværende regering al den ære, den fortjener, for de ting, der er lykkedes.
Specielt på arbejdsmarkedsområdet er der mange ting, der er lykkedes, og som også har en ganske gavnlig social effekt.
Det er der slet ingen tvivl om.
Modsat er der helt oplagt nogle ting, der ikke er lykkedes.
Der er sivet en rapport fra SFI, som jeg forstår vil blive offentliggjort senere, der siger som overskrift: De dårligt stillede unge marginaliseres i stigende grad.
Det var avisoverskrifterne her i starten af ugen.
Jeg har en anden overskrift, som diskuteres meget i øjeblikket.
Den hedder, at uanset der ikke er ændret på lovgivningsområdet, ser det ud til, at den praktiske hjemmehjælp er på vej ud i halvdelen af de danske kommuner.
Det sker, uden at der er en egentlig debat om det.
Ja, der er en debat i offentligheden, men der er ikke nogen samlet debat.
Vi er i gang med en ny socialpolitisk tænkning på mange måder, der, synes jeg, nødvendiggør også en etisk diskussion
af socialpolitikken
Vi er på vej til det relativt formynderiske synspunkt, der hedder, at vi ved bedst, hvad der er bedst for en del af dem, der henvender sig til det sociale system.
Vi ved, at arbejde er bedst i alle tilfælde.
Vi ved, at det er bedst at give det, der i socialpolitikken er betegnet som det kærlige spark.
Det er udtryk for en tankegang, der er mere inspireret af Bismarck og Grimm end af Grundtvig.
Og der tror jeg, vi har brug for nogle, der overordnet tager bestik af de socialpolitiske tendenser og er i stand til at holde fast i en sammenhængende og ordentlig socialpolitisk diskussion.
Det var vores ønske med forslaget her.
Der er en sidste ting, jeg godt vil pege på, nemlig at vi er et forvaltningsland med tre forvaltningsafsnit, kommuner, amter og stat.
Vi har ganske store og måske endda stigende problemer med at få de tre niveauer til at arbejde
Vi kan få dem til det på enkeltområder.
Der deler jeg meget ministerens opfattelse af, at vores erfaring med følgegrupper eksempelvis inden for narkoområdet er entydigt gunstige, entydigt positive.
Men vi har brug for også på det overordnede plan, tror jeg, at tegne mere sammenhæng, mere helhed i den socialpolitik, der udmøntes.
Jeg skal også kvittere for hr. Jørn Pedersens indlæg, som også var præget af megen sympati for forslaget: Der er gode intentioner, men vi har mange råd.
Vi har mange råd, der inden for deres specifikke område arbejder godt, Børnerådet, ældrerådene, Handicaprådet osv.
Men det, der mangler, er stadig væk nogle, der tænker de her ting ind i en sammenhæng og helhed.
Og jeg vil sige, at for os står de to ting jo ikke i modsætning til hinanden.
Det, at man tænker ting i sammenhæng, er ikke i modsætning til nødvendigheden af de specifikke råd.
Så vi forestiller os ikke, at det her forslag betyder, at vi skal afvikle dem.
Jeg synes også, at fru Tove Fergo holdt et interessant indlæg med en påpegning af, at stigende bevillinger gav stigende problemer.
Sådan kunne man næsten høre det.
Det tror jeg nu er en kortslutning.
Jeg tror, at der mangler den analyse, der hedder, at vores type af højt industrialiserede samfund har en centrifugalkraft, der sender mennesker ud på sidelinjen, hvis vi ikke foretager os noget modsat.
Hvis man ser på de lande, der er kendetegnet ved ikke at have en stor offentlig indsats, en stor offentlig sektor - de, der er tættest på, eksempelvis England og Tyskland for den sags skyld - kan man vel ikke sige, at de har nogen jubelhistorier at præsentere på det her område.
Tværtimod er det min bestemte opfattelse, at den offentlige indsats har været med til at formindske den centrifugalkraft, den udstødelse, der ellers ville finde sted, og som er langt, langt mere omfattende, hvis man kigger på et land som England, hvor man har afviklet store dele af den offentlige sektor op igennem 1980'erne.
Det kan jeg ikke forestille mig, og slet ikke, når hun er medlem af Venstre, der jo er på vej ind til midten og ikke er tilhænger af minimalstatsteorien.
Men jeg synes også, fru Tove Fergos indlæg efterlader det spørgsmål: Hvad virker så godt, og hvordan bevarer vi det samlede overblik også i en periode, hvor der sker ganske store ændringer i socialpolitikken, ganske store forskydninger?
Det er jo netop det, sådan et råd kunne være meget velegnet til, og derfor forstår jeg ikke helt, at Venstre netop med den argumentation og de forholdsvis interessante problemstillinger, fru Tove Fergo rejser,
ikke også drager konklusionen af den spændende analyse, nemlig at lave et råd, der kommer med nogle velunderbyggede analyser og svar på de ting, vi står over for.
Jeg skal takke fru Yvonne Herløv Andersen for sympatien.
Jeg synes, fru Yvonne Herløv Andersen pegede på et andet vigtigt punkt, nemlig vigtigheden af at holde meget fokus på socialpolitikken.
Jeg tror, det, at man gør det fra de politiske partiers side, betyder, at så at sige grobunden for det fælles ansvar i vores samfund vokser en lille smule, hver gang vi tager en ordentlig socialpolitisk debat.
Derfor tror jeg, det er vigtigt at fastholde et konstant fokus på socialpolitikken, som sådan et råd kunne være medvirkende til.
Og sådan hørte jeg også fru Yvonne Herløv Andersen.
Jeg hørte i virkeligheden også fra flere af ordførerne, at det var mere konkrete ting, vi skulle være optaget af i det videre udvalgsarbejde.
Det er da klart, vi laver jo netop udvalgsarbejde for at kunne brodere videre på et forslag.
Vi har ikke et forslag, der på den måde er et færdigt forslag.
Vi vil gerne deltage i et videre konstruktivt arbejde med det.
Hr. Anders Samuelsen nævnte i sit indlæg også, at vi jo har en række råd på enkeltområder.
Det har jeg sådan set
svaret på, men jeg synes alligevel, det sociale område er karakteriseret af, hvis man sammenligner med andre områder, at vi mangler det overordnede syn. Jeg gaflede mig ind på Internettet i går med noget besvær for at prøve at se, hvad der egentlig eksisterer af gode råd i Danmark.
Der er sådan en oversigt.
Den standser ved nr. 100.
Så har man valgt at sætte en streg dér, og de gør opmærksom på, at der kun er 100 råd, 100 råd!
Jeg vil bare fortælle, hvad det for råd, vi øvrigt fra statsligt hold synes er interessante i Danmark.
Rådet for større badesikkerhed.
Jamen der er da ingen tvivl om, at det er en vigtig ting.
Det er vigtigt, at mennesker ikke drukner.
Men man har altså syntes, at her var et så vigtigt område at sætte fokus på, at vi har brug for et råd, der konstant arbejder.
På dyreværnsområdet har vi Det særlige råd vedrørende dyreværnsspørgsmål.
Vi har også Det Dyreetiske Råd.
Jeg er helt uden forbehold enig i, at det er vigtigt at behandle dyr ordentligt, men jeg synes alligevel, at det er påfaldende, at vi ikke synes, at der på socialområdet på samme måde er brug for nogle overordnede organer til at tage stilling til det samlede billede. Vi har et Plantesundhedsråd.
Det er helt givet
meget vigtigt.
Vi har et Kosmetikråd.
Der er ingen tvivl om, at det er vigtigt.
Vi har et Litteraturråd.
Der er ingen tvivl om, at det er godt og rigtigt.
Men det er dog påfaldende, at på det offentlige område, der bruger to tredjedele af de offentlige udgifter, det offentlige område, som vel også uddannelsesmæssigt udgør to tredjedele, har vi ikke noget rådgivende, vejledende råd, mens områder, som man vel uden at genere nogen af dem, jeg har nævnt, kan betegnes som lidt mere perifere, er kendetegnet ved, de har råd.
Jeg vil bare spørge til afslutning: Undrer det ikke også ordførerne, da de nu skulle lave ordførertalerne, at vi på så stort et område ikke synes, at der er behov for et mere samlet overblik?