runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Villy Søvndal (SF), 2002-11-18:
Jeg vil spørge fru Grete Schødts, om hun ikke hører Venstres ordfører sådan, at det alene er tekniske problemer, der gør, at regeringspartierne ikke er i stand til dette her.
Det er jo i sand nød, man skal kende sine venner, og derfor synes jeg egentlig, at der påhviler oppositionen en særlig pligt i det her spørgsmål til at være behjælpelig med den tekniske udregning, som regeringspartierne ikke magter, for jeg må bestemt forstå ordførertalen sådan, at man godt ville, hvis man altså bare kunne.
Derfor vil jeg spørge fru Grete Schødts: Skal vi så ikke yde den humanitære hjælp at levere det tekniske ændringsforslag, der muliggør det her, for det er ikke særlig teknisk indviklet? Så må jeg modsat også forstå Venstres ordfører sådan, at når vi så yder den hjælp, stemmer regeringspartierne for.
Eva Kjer Hansen (V), 2002-11-18:
Hvis der er en pensionist, der har et særligt behov, er det jo korrekt, at så har vedkommende mulighed for at få hjælp, f.eks. til diætkost.
Efter en individuel vurdering i det konkrete tilfælde kan man tage stilling til det, og det mener
jeg at der fortsat skal være mulighed for.
Men jeg vil så gerne spørge fru Grete Schødts, om ikke der i givet fald, hvis det område også skulle tages med ind, skal være en dokumentation for, at der også er en merudgift ved denne omlægning af kosten, der måtte finde sted.
Der er det, at jeg spørger: Hvordan er det så, at man skal skrue en model sammen, hvor man så også får det klart defineret?
Det mener jeg simpelt hen er yderst vanskeligt, og at det derfor ikke er nødvendigt at tage det område med i den foreliggende model.
Grete Schødts (S), 2002-11-18:
Altså det her er jo ikke et slankemiddel, diætkost for at tabe sig.
Diætkost er i min begrebsverden noget, mennesker er nødt til at have, fordi de har et helbred, der gør, at det er nødvendigt.
Lad mig blot nævne sukkersygepatienter, og mange andre kunne nævnes, så vi kan godt afgrænse personkredsen, men lad os da stille det som et spørgsmål og få et svar, vi kan forholde os til.
Line Barfod (EL), 2002-11-18:
Enhedslisten har den hobby, at vi arbejder på at få gennemført vores politik.
Derfor fremsætter vi en række forslag, hvor vi forsøger at få gennemført vores politik, og især når vi kan konstatere, at der er et flertal i Folketinget, der støtter vores politik, håber vi da på, det kan vedtages.
Det, der er det besynderlige med Dansk Folkeparti,
er, at man nogle gange stemmer imod forslag, som man siger man støtter.
Det gør det nogle gange lidt svært at vide, hvad man kan få gennemført af politiske ændringer, fordi vi ikke kan regne med et parti, der stemmer imod det, man ellers siger man støtter.
Men jeg spurgte sådan set med hensyn til diætkost, om Dansk Folkeparti vil være med til at udvide helbredstillægget, så det også omfatter diætkost, hvis vi kan fremlægge de beregninger og det grundlag, man allerede i dag bruger, når man lægeligt ordinerer diætkost, de beregninger, der viser, at det er dyrere med den lægeligt ordinerede diætkost end med almindelig mad.
Knud Erik Kirkegaard (KF), 2002-11-18:
Der blev indgået en aftale for 8 år siden mellem en række partier om, hvordan man skulle stemme i Folketingssalen i forbindelse med en række forslag, dels forslag fra regeringen, dels forslag fra oppositionen og dels en række ændringsforslag.
Denne aftale blev gennemført til punkt og prikke, men at kalde det et forlig er efter min opfattelse en misforståelse. Så vil den gamle aftale fra 1986 også være et forlig, og det har jeg indtil nu ikke hørt at nogen ville hævde.
Jeg mener altså ikke, at vi har et forlig med Socialdemokratiet på dette område her.
Men vi har et forsvarsforlig, og det står vi naturligvis fast på skal overholdes af de partier, som har indgået forsvarsforliget.
Vi har et efterlønsforlig, og her bør partierne også overholde den aftale, der er indgået.
Men det gør Socialdemokratiet jo ikke.
Vi påpegede fra Venstre og De Konservative, at det var et brud på forliget, men i Socialdemokratiet var man bimlende ligeglad.
Jan Petersen (S), 2002-11-18:
Socialdemokratiet har et forsvarsforlig med Det Konservative Folkeparti og andre partier.
Deri er også aftalt, hvordan indkomster og udgifter skal se ud i de kommende år.
For et par år siden, husker jeg, forsøgte vi at effektivisere staten ved at lave mere effektive indkøb, og vi foreslog i den forbindelse, at den effekt, der ville komme ud af det, også skulle gælde for forsvarets område.
Det var hr. Kirkegaards parti uenig i, og man råbte forligsbrud, hvis vi gennemførte det, selv om der var flertal for det i Folketinget.
Vi undlod at gøre det.
Nu er vi i en situation, der er af præcis samme karakter.
Vi har et forlig med Det Konservative Folkeparti, der via partistøtteloven fastlægger, hvordan dette område skal behandles, indtil det forlig bliver opsagt, og det er ikke opsagt i forbindelse med folketingsvalget.
Så vil jeg gerne høre hr. Kirkegaard: Hvori er forskellen mellem det, Det Konservative Folkeparti udsatte den tidligere regering for, og som den anerkendte og derfor undlod at gennemføre med det flertal, og så den situation, vi er i nu?
Jeg mener, at hr. Kirkegaard er ude i et forligsbrud.
Knud Erik Kirkegaard (KF), 2002-11-18:
Jeg vil gerne slå fast, at i Det Konservative Folkeparti er vi tilhængere af offentlig partistøtte.
Det var vi, da den offentlige partistøtte blev indført i 1986 med virkning fra 1987.
Og det var vi i 1995, da en række partier forhøjede beløbet, der skulle gå til den offentlige partistøtte.
Vi er tilhængere, fordi vi har den opfattelse, at det arbejde, der udføres i partierne, er et vigtigt arbejde for det danske folkestyre, og vi er også klar over, at dette arbejde koster ganske mange penge under nutidens vilkår.
Derfor er der altså også grund til at vise offentlig bevågenhed i forhold til at give støtte til de politiske partier.
Det er jo heller ikke sådan, at det forslag, som vi behandler her i dag, principielt rokker ved det forhold, at der naturligvis skal være offentlig støtte til de politiske partier i Danmark.
Nu er det jo sådan, at i forbindelse med finansloven for 2003 er der indgået en aftale mellem en række partier om at stille effektivitetskrav i den offentlige sektor - her tænker jeg specielt på statens område - og ud fra en rimelighedsbetragtning kan jeg godt se fornuften i, at man stiller præcis det samme krav til de politiske partier.
Det har vi ingen problemer med, og som et led i den samlede aftale om finansloven kan vi anbefale, at Folketinget vedtager lovforslag nr. L 76.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2002-11-18:
Jeg ved godt, jeg har en dyb stemme, men hr. var måske alligevel at overdrive.
Også Enhedslisten kan tilslutte sig forslaget.
Anders Samuelsen (RV), 2002-11-18:
Ditto for Det Radikale Venstre.
Bent Bøgsted (DF), 2002-11-18:
Dansk Folkeparti støtter det her forslag.
Det er en god idé, og selv om det sker igennem satspuljen, som vi ikke har haft indflydelse på i år, så kan vi fuldt ud støtte det, der sker på det her område med de handicappede.
Ole Vagn Christensen (S), 2002-11-18:
Da vores ordfører, fru Anne-Marie Meldgaard, ikke kan være til stede, skal jeg på hendes vegne fremføre følgende: Socialdemokraterne ønsker at investere i det rummelige arbejdsmarked, derfor er vi positive over for lovforslaget. Forslaget vil forlænge en forsøgsordning, der giver arbejdsformidlingen mulighed for at hjælpe handicappede til at blive på arbejdsmarkedet eller til at komme ind på arbejdsmarkedet.
Det betyder, at mennesker med handicap har bedre mulighed for at leve et virksomt liv; det er et lille skridt i den rigtige retning.
Vi mener til gengæld ikke, at det er nødvendigt at lave flere analyser for at permanentgøre ordningen.
Socialdemokraterne havde ønsket, at ordningen var overgået til at være en fast del af finansloven og ikke at være en del af satspuljen.
Jeg kunne godt tænke mig, at beskæftigelsesministeren her i dag redegør for, hvorfor regeringen ikke ønsker at gøre ordningen permanent.
Derfor er det meget vigtigt, at denne ordning ikke bliver en syltekrukke, hvor gode intentioner strander i lang sagsbehandling og unødvendigt analysearbejde.
Vi mener, at det er en god idé, at arbejdsformidlingen har mulighed for at gribe ind i akutte tilfælde.
Det er på arbejdsformidlingen, at man først bliver bevidst om de handicappedes erhvervsmuligheder og konkrete problemer.
Men vi savner en garanti for, at hjælpen til de handicappede bliver hurtig og effektiv.
Socialdemokraterne mener selvfølgelig også, at når arbejdsformidlingen bevilger hjælp til handicappede, så skal den økonomiske refusion være sikker. Derfor opfordrer vi regeringen til at finde en holdbar løsning på konflikten mellem denne lov og lov om aktiv socialhjælp.
Hjælp til handicappede må ikke bremses, fordi arbejdsformidlingen frygter, at refusionen fra kommunerne udebliver.
Socialdemokraterne støtter selvsagt en permanentgørelse af ordningen, så der bliver harmoni mellem den aktive socialpolitik og denne lovgivning.
Sådan kan vi hjælpe de handicappede til at blive på arbejdsmarkedet og til at få en god og aktiv tilværelse.
Selv om ønsket om en permanentgørelse er stor, mener vi selvfølgelig, at en videreførelse er bedre end ingenting, så derfor støtter vi forslaget.
Tove Videbæk (KRF), 2002-11-18:
Bl.a. blev det aftalt, at handicaporganisationerne skal inddrages i arbejdet med at integrere handicappede på arbejdsmarkedet.
Rigtig mange handicappede kan få mulighed for at være aktive medspillere på arbejdsmarkedet, hvis der bl.a. hjælpes med anskaffelse af hjælpemidler, og der foretages nogle arbejdspladsindretninger.
Både anskaffelse af hjælpemidler og arbejdspladsindretninger er en del af den kommunale opgavevaretagelse, men i satspuljen for 2003 er der afsat 5 mio. kr. til at videreføre den forsøgsordning, der udløber i 2002.
Puljen skal bruges til akut støtte, altså når der er behov for en hurtig løsning, som ikke kan afvente en kommunal behandling af sagen.
På denne led vil den handicappede ikke skulle vente og vente uvirksom, men vil kunne komme
hurtigt i gang
Kristeligt Folkeparti kan bestemt støtte dette forslag.
Jann Sjursen (KRF), 2002-11-18:
Vi hæfter os især ved, at den kommunale budgetgaranti udvides til også at omfatte de kommunale nettoudgifter til ledighedsydelse.
Det er selvfølgelig i sig selv rigtigt, men vi ser også positivt på det ud fra det synspunkt, at det jo mange gange er kommuner i yderkantsområderne, kan vi godt kalde det, som har budgetmæssige vanskeligheder netop som følge af ydelser som ledighedsydelser.
Derfor er vi glade for, at de nu også bliver omfattet af den kommunale budgetgaranti, og man kan sige, at det er et lille regionalpolitisk plus, der opstår som følge heraf. Vi er positive over for lovforslaget og vil selvfølgelig også i forbindelse med udvalgsarbejdet se på de spørgsmål, der er rejst i høringssvarene, også fra Amtsrådsforeningen, som flere ordførere har nævnt.
Line Barfod (EL), 2002-11-18:
Også Enhedslisten kan støtte lovforslaget.
Jeg ser ikke nogen grund til, at jeg fortsætter med at gentage de samme gode argumenter, som andre er kommet med, men skal blot sige, at ligesom den foregående ordfører støtter jeg også bemærkningerne om svarene fra Amtsrådsforeningen.
Marianne Jelved (RV), 2002-11-18:
Det Radikale Venstre er enig i det, de tidligere ordførere har sagt.
Det er på mange måder et udmærket lovforslag, og vi er enige i, at ledighedsydelser for mennesker på fleksjob gøres til en del af budgetgarantien.
Det er logisk set i lyset af, hvad der i øvrigt dækkes af budgetgarantien for kommunerne.
Det er af principielle grunde, jeg siger det, ikke af hensyn til den siddende regering, men fordi det af hensyn til sagens fremme er vigtigt, at forudsætningerne for den kommunale økonomi er så velkendte som muligt og så velbelyste som muligt på en måde, som begge parter er enige om.
Derfor vil vi også være positive over for at ændre den måde, man laver afregningen mellem stat og kommune på, når det kan hjælpe.
Så skal jeg bare henvise til både hr. Tofts og fru Anne Baastrups bemærkninger om dødsbobeskatning osv.
Et godt råd til regeringen er: Bliv dog enige med Amtsrådsforeningen om også den del.
Knud Erik Kirkegaard (KF), 2002-11-18:
Når en kommune skal lægge budget, er det afgørende, at kommunen har så fast grund som muligt under fødderne, når den skal tage stilling til økonomien for det efterfølgende år.
Når kommunerne under ét forhandler næste års økonomi med staten, er det også afgørende for disse forhandlingers soliditet, at man ved den lejlighed har så fast grund under fødderne som overhovedet muligt.
Så vidt jeg kan vurdere dette lovforslag, som jo er et led i forliget mellem staten og kommunerne om næste års økonomi,
vil det være medvirkende til, at man i disse to situationer kan få mere fast grund under fødderne, og det er naturligvis kun positivt.
Det er ganske udmærket, at den såkaldte ledighedsydelse kommer ind under budgetgarantien, og det er ganske udmærket, at man forskubber betalingsterminerne for efterregulering mellem stat og kommune på forskellige enkeltområder, så man ved så meget som overhovedet muligt om næste års økonomi i de situationer, jeg omtalte før.
Jeg opfatter det som et meget positivt forslag, som vi varmt kan støtte.
Uno Larsson (DF), 2002-11-18:
En god ting kan ikke siges for tit.
Lovforslaget er en udmøntning af regeringens aftale af 14. juni 2002 med Kommunernes Landsforening og Amtsrådsforeningen.
Lad os bare kalde det en sikkerhedsventil over for kommunerne og amtskommunerne, for formålet med det er jo, som det også er blevet sagt, at de kan lave nogle ordentlige budgetter fremover.
Lovforslaget indebærer for det første en ændring af dækningsområdet for den kommunale budgetgaranti, således at kommunernes nettoudgifter og ledighedsydelser er omfattet af ordningen fra år 2004.
Dette sker som følge af førtidspensionsreformen fra 2002, som bl.a. indebar, at personer, der venter på fleksjob eller er mellem to fleksjob, kan modtage ledighedsydelse i den såkaldte vente- og mellemperiode.
Det er budgetgarantiens formål at sikre, at kommunebudgetterne ikke påvirkes af ændringerne i de kommunale udgifter på området, som er nært forbundet med den almindelige konjunkturudvikling.
For det andet indebærer lovforslaget, at tidspunktet for afregning for efterregulering af skatteindtægter, skatterestancer, den kommunale andel af dødsboskat og mellemperiodeskat og udligning af generelle tilskud m.m. mellem staten og kommunerne udskydes et kvartal, nemlig fra 4. kvartal i år 2 efter indkomståret til 1. kvartal i år 3 efter indkomståret.
Dansk Folkeparti så gerne, at det rykkede den modsatte vej, men lad gå.
Formålet er dels at skabe større budgetsikkerhed for kommunerne og amtskommunerne og dels at skabe større sikkerhed om det kommunale indtægtsgrundlag i forbindelse med regeringens årlige økonomiaftaler med de kommunale partnere.
Efter den gældende lov er der blevet udbetalt acontobeløb.
Herudover indebærer lovforslaget, at de efterreguleringer, der afregnes, vil være kendt på det tidspunkt, hvor regeringen og de kommunale organisationer forhandler vilkårene for kommunernes og amtskommunernes økonomi for det kommende år.
Forslaget vil således give større sikkerhed og bedre forudsætninger for den kommunale økonomi i forbindelse med kommunalforhandlingerne.
Dansk Folkeparti vil varmt anbefale lovforslaget.
Arne Toft (S), 2002-11-18:
Jeg skal ikke gentage alt det, som Venstres ordfører på så udmærket vis har sagt. Der er jo tale om en aftale, som skal udmøntes nu, og det er rigtigt, at forslaget indeholder to elementer, dels med hensyn til vægtningsområde på den kommunale budgetgaranti og dels ændring af tidspunktet for afvejning mellem staten og kommunen.
Begge forslag har det samlede formål at skabe budgetsikkerhed for både kommuner og amter, hvilket efter Socialdemokratiets mening er et mål, som det er vigtigt at arbejde hen imod, for større budgetsikkerhed giver jo kommuner og amter bedre mulighed for at levere en god velfærd. Ændringen af dækningsområdet for den kommunale budgetgaranti er et resultat af førtidspensionsreformen i 2001 og er i sig selv meget rimelig, Der ligger en enstemmig indstilling fra den til formålet nedsatte arbejdsgruppe bestående af nogle eksperter fra ministeriet og KL
, så jeg kan ikke se nogen problemer i dette forslag.
På samme måde er udskydelsen af tidspunktet for afregning for efterregningsreguleringen mellem staten og kommunerne ganske logisk, når målet er at skabe mere budgetsikkerhed, og på den baggrund kan vi i Socialdemokratiet støtte forslaget. Jeg skal dog lige sige, at da jeg læste svarene fra KL og Amtsrådsforeningen, kunne jeg se, Amtsrådsforeningen har en indsigelse, i og med at man har taget dødsbobeskatning og mellemperiodebeskatning med i lovgivningen.
Marianne Pedersen (V), 2002-11-18:
Lovforslaget har baggrund i kommuneaftalerne mellem Amtsrådsforeningen og regeringen i juni dette år.
Forslaget indebærer en udvidelse af den kommunale budgetgaranti, således at budgetgarantien fra 2004 også omfatter kommunernes nettoudgifter til ledighedsydelse.
Begrebet budgetgaranti har eksisteret i 10 år, og der sker løbende justeringer af, hvilke områder der omfattes af ordningen.
Bl.a. indebar førtidspensionsreformen i 2001, at personer, der ventede på et fleksjob eller er mellem to fleksjob, kan få ledighedsydelse i venteperioden. Budgetgarantiens formål er netop at sikre, at kommunerne ikke lider tab på områder, der er nært knyttede til den almindelige konjunkturudvikling.
I og med at kommunerne ikke er herre over konjunkturudviklingen og dermed de udgifter, en eventuel lavkonjunktur kunne medføre på disse områder, er KL og regeringen enige om, at her skal garantien sikre kommunernes eventuelle udgifter. Samtidig vil parterne udarbejde en mere simpel opgørelsesmetode af budgetgarantien, som skulle gøre det nemmere at forstå de årlige reguleringer.
Den anden del af lovforslaget indebærer, at efterreguleringer af skatteindtægter, udligning og generelle tilskud m.v. udskydes ét kvartal, nemlig fra 4. kvartal i år 2 efter indkomståret til 1. kvartal i år 3 efter indkomståret.
Formålet er at skabe større budgetsikkerhed for kommuner og amtskommuner gennem bedre kendskab til indtægtsgrundlaget, når der skal forhandles økonomiaftale med regeringen.
Vi anbefaler forslaget.
Jens Vibjerg (V), 2002-11-18:
Venstre kan selvfølgelig støtte dette forslag, idet det jo handler om at sikre handicappede bedre muligheder for at passe et arbejde, det være sig, hvis der er brug for særlige arbejdsredskaber, eller hvis der er brug for særlig indretning af arbejdspladsen.
Venstre er optaget af at sikre flest mulige en plads på arbejdsmarkedet, først og fremmest af medmenneskelige grunde, men også, fordi samfundet har brug for arbejdskraften.
Endvidere er forslaget jo en del af satspuljeforliget, så Venstre støtter varmt forslaget.
Og så skal jeg på den konservative ordførers vegne, som ikke kan være til stede på nuværende tidspunkt, sige, at De Konservative også støtter forslaget.
Villy Søvndal (SF), 2002-11-18:
Jeg skal først takke Venstre for tilståelsen: man tog 140 mio. kr. sidste år, men råder delvis bod på det i år.
Der var en lang forklaring, men den lange forklaring mundede da ud i, at det var rigtigt, at man tog 140 mio. kr. sidste år.
Men så bidrager man i år med 100 mio. kr. til et udmærket formål, og derfor stemmer vi for lovforslaget.
Det er bare en lidt underlig måde at præsentere det på over for offentligheden.
Når man det ene år tager 140 mio. kr. og næste år bidrager med 100 mio. kr., siger man, det er en meget stor dag, fordi man har forbedret forholdene for de pågældende grupper, men det har man jo ikke.
Man har været med til at lukke et hul, som man selv har været med til at skabe. En anden sag er, at fru Eva Kjer Hansen argumenterer for nødvendigheden af at lave en undersøgelse.
Det kan en regering jo altid have behov for, men jeg synes nu, at dokumentationen er meget tydelig.
Ældre Sagen har lavet en undersøgelse, der er over et år gammel, og som viste, at 53 pct. af kommunerne i Danmark havde beskåret tillæggene, men ministeriet havde alligevel behov for at lave sin egen undersøgelse.
Men vi vil som sagt meget gerne være regeringen behjælpelig med at kigge på diætkostområdet, så vi får den afgrænsning, der er nødvendig.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2002-11-18:
Jeg takker for den behandling, lovforslaget har fået i Tinget i dag.
Med lovforslaget videreføres forsøgsordningen, hvor arbejdsformidlingen har mulighed for at bevilge støtte til arbejdsredskaber af hastende karakter og arbejdspladsindretninger af mindre omfang til personer med handicap.
Lovforslaget er i tråd med regeringens bestræbelser på at få flere personer, herunder handicappede, i job.
og lov om kompensation til handicappede i erhverv.
Jeg vil gerne benytte lejligheden til at sige, at De Samvirkende Invalideorganisationer, Det Centrale Handicapråd og Center for Ligebehandling af Handicappede er blevet hørt om lovforslaget, og at de alle er positive over for en forlængelse af forsøgsordningen.
Organisationerne synes også, det er positivt, at der vil blive iværksat et analysearbejde af de to ordninger med henblik på en revision af reglerne om hjælpemidler og arbejdspladsindretninger.
Jeg ser frem til udvalgets arbejde
med lovforslaget.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2002-11-18:
Dette forslag finder vi i
Venstre er rimeligt, for når vi forlanger af andre, at der skal effektiviseres og udøves en stram økonomisk styring,
er det også kun rimeligt, at vi selv lever op til de samme krav. Venstre kan støtte forslaget.
Poul Nødgaard (DF), 2002-11-18:
Det bliver jo gentagelse på gentagelse.
Men lad mig så til ære for fru Line Barfod sige, at vi stemmer for alle de ting, som vi har indgået en finanslovaftale om.
Nøjagtig som Enhedslisten også i sin tid, da man formentlig var i opposition, stemte for en lang række ting, som man havde indgået aftale med regeringen om.
Så jeg kan slet ikke forstå spørgsmålet, for vi har indgået den krystalklare aftale med regeringen, at vi skal tage toppen af de her tilskud, og det er det, som det her forslag meget enkelt er udtryk for.
Så vil jeg bede hr. Jan Petersen om at høre efter.
Jeg synes, det er på kanten til noget temmelig ufint at begynde at stå og fremhæve enkelte store, danske virksomheder her i en folketingsdebat.
Det har man naturligvis lov til, men jeg synes, det er ufint at gøre det for tredje gang.
Jeg tror godt, at jeg tør sige hundrede procent sikkert - jeg kan ikke huske vores senest aflagte regnskab - at der i hvert fald ingen tilskud er fra firmaet A.P. Møller.
Og havde der så været det, hvad så?
Hvor får Socialdemokratiet tilskud fra?
Fra en lang række fagforeninger og lignende.
Hvis så Dansk Folkeparti skulle få fra en enkelt større erhvervsvirksomhed, bryder Socialdemokratiets verden så sammen af den grund?
er lig nul i forhold til det, Socialdemokratiet får fra den danske fagbevægelse.
Nu er der så noget, der tyder på, at Socialdemokratiet begynder at få noget mindre, efterhånden som man får øjnene op for, at Socialdemokratiet alligevel ikke er arbejdernes parti.
Jan Petersen (S), 2002-11-18:
Jeg vil blot benytte lejligheden til at bede hr. Poul Nødgaard om at gå op og bekræfte fra Folketingets talerstol, at Dansk Folkeparti modtager og har modtaget støtte fra A.P Møller.
Jeg synes, det ville være en glimrende nyhed også at fortælle, hvor stort beløbet var.
Så kunne jeg dernæst blot gøre den kommentar, at med hr. Poul Nødgaards seneste indlæg står det hundrede procent klart nu, at hr. Poul Nødgaard forholder sig til et andet forslag
end det, der er fremsat i Folketinget
For det forslag, der er fremsat i Folketinget, pålægger partierne en nedgang med henvisning til, at de skal være mere effektive, men hr. Nødgaard siger, at det, hans parti ønsker, er en nedgang i statstilskuddet.
Jeg synes faktisk, at det forslag, hr. Nødgaard taler om, ville være et rigtigt forslag at drøfte i Folketinget, for det handler om det, som er hr. Nødgaards synspunkt, nemlig at partierne skal have mindre tilskud.
Det er et ærligt og ordentligt synspunkt.
Det er bare ikke det, der står i forslaget.