runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Jensen (V), 2000-12-05:
Der skal ikke være nogen tvivl om, at vi i Venstre ikke synes, at det er en offentlig opgave at stille computere og internetadgang til rådighed for folk, der bruger den adgang til at kigge på f.eks. pornografiske billeder og andet.
Hvis man kigger på de ting, der blev opremset, er det jo faktisk sådan, at vi uden for Internettet har tilladt, at der er radiostationer med faktisk et klart nazistisk tilhørsforhold, som jeg ikke tror vil slippe igennem mange af de filtre, der forefindes i dag på internetområdet.
Derfor ville man lave to forskellige regelsæt, hvis forslaget, som det ligger nu, blev vedtaget.
I Venstre synes vi, det er et problem, at børn får et forkvaklet forhold til sex og seksualitet.
Når man tager forslaget og kigger på, hvad det reelt er, der er problemet, så er det i hvert fald min opfattelse, at det, der reelt er problemet, er et spørgsmål om pornografi og børns kiggen på pornobilleder, og det, som så er problematikken, er ikke, at de bruger Internettet til det.
Vi skal ikke dræbe budbringeren, fordi vi ikke kan lide det budskab, der kommer.
Vi skal acceptere Internettet som det fantastiske medie,
det er til at søge oplysninger, til at få information på alle mulige områder, også på områder, hvor vi ikke synes at det er noget børn eller andre skal have information om, men det er der, og ytringsfriheden bruges også af personer til at sige ting, vi ikke kan lide at høre.
I Venstre synes vi, vi skal tage fat i det reelle problem, nemlig børns forhold til seksualitet og børns forhold til porno, og det løses ikke ved at gå ind og indføre filtre eller andet.
Det løses ved, at man ude lokalt på biblioteker, i skoler og andre steder får en debat om, hvad det er for et menneskesyn, der følger med den pornografiske udvikling, der sker.
I Venstre er vi ikke tilhængere af, at man indfører filtre, som det ligger nu.
Vi er heller ikke tilhængere af, at man puster til en problematik, som muligvis ikke er der.
Jeg har det samme indtryk, som Socialdemokratiets ordfører lige gjorde rede for, nemlig, at på bibliotekerne føler man ikke, at det er et stort problem, og at mange kommuner og mange skoler har taget hånd om problemerne.
Derfor håber vi under udvalgsarbejdet at komme til at kigge på, hvor stor den reelle problemstilling er.
Er det noget, der bliver brugt i skoler og på biblioteker?
Jeg tror også, det vil være svært for os herinde at blive enige om, hvad der ville være skadeligt.
Vi vil gerne være med til at stoppe, at offentligt udstyr bliver brugt til det.
Vi vil gerne være med til at arbejde med problemstillingen, men sådan som beslutningsforslaget ligger nu, kan vi Venstre i ikke støtte det.
Thomas Adelskov (S), 2000-12-05:
Jeg er lidt ked af at få så barske ord fra hr. Brian Mikkelsen.
Jeg skal derfor spørge, om ikke det er korrekt, at vi i en lang række sammenhænge overlader det til både kommuner og skoler at træffe afgørelser.
Jeg tænker f.eks. på vor nylig vedtagne bibliotekslov, hvor det jo klart fremgår, at det er kommunerne selv, der afgørende går ind og træffer beslutning om, hvad for et materiale man vil udbyde og udlåne fra det enkelte bibliotek.
Tilsvarende er det i vores folkeskole.
Læseplaner og materialevalg er en lokal afgørelse, der i første omgang afgøres i skolebestyrelser, hvor også forældre og elever har sæde, og dernæst blandt lærerne.
Bekymrer det ikke hr. Brian Mikkelsen lidt, når en lang række lærere, som jeg har været i kontakt med - nu kan jeg jo ikke svare for hr. Brian Mikkelsen - svarer tilbage til mig, at man ikke har behov for netfiltre? Det, der er hovedsigtet i det her, er, at man selv løser tingene lokalt.
Den tillid skal vi som politikere, når vi vedtager lovgivning herinde, have og sende med ud.
Knud Erik Hansen (SF), 2000-12-05:
Det var lidt meget at skulle høre på, at man ikke tog stilling til en problemstilling, hvis man var imod en teknisk løsning.
Det er klart, at det er en problemstilling, som vi skal tage stilling til og også tage alvorligt, men det, vi diskuterer, er jo faktisk den tekniske løsning.
Forslaget går meget på en teknisk løsning af det her problem.
Jeg synes, hr. Brian Mikkelsen kørte meget let hen over de problemer, der rent faktisk er i denne her tekniske løsning.
Men der er også et andet problem, som jeg gerne vil spørge De Konservative om, for hvis vi skal fastsætte centrale påbud i cirkulærer, som der står, så må det også indebære en stillingtagen til kriterier for det her.
Det indebærer så også, at vi faktisk centralt skal fastlægge nogle kriterier for, hvad der skal filtreres og ikke filtreres.
Det kunne blive ganske besværligt at administrere.
Er det det, De Konservative godt vil have, eller hvorledes mener De Konservative, man rent faktisk skal fastsætte kriterierne?
Brian Mikkelsen (KF), 2000-12-05:
Nu er politik jo altid et spørgsmål om et valg, og jeg vil sige til hr. Thomas Adelskov, at da vi drøftede biblioteksloven, kom der et konkret ændringsforslag, som Det Konservative Folkeparti og også Folketingets andre borgerlige partier på nær et enkelt, nemlig CD, stemte for.
Forslaget gik ud på, at man ved brug af et filter skulle indskrænke muligheden for bl.a. at kunne se porno på pc'er på bibliotekerne.
Det stod direkte i det ændringsforslag, vi støttede, så jeg har slet ikke nogen betænkeligheder ved at referere til en sådan lov.
Med hensyn til folkeskolen er det selvfølgelig noget andet, og det respekterer jeg også.
Det er forskellige lærere og forskellige ledelser, man snakker med.
Jeg har hørt forskellige meldinger, som jeg kan forstå at hr. Thomas Adelskov også har, men jeg har ikke hørt, at Danmarks Lærerforening har haft nogen holdning til denne sag.
Men jeg kan konstatere, at vi som politikere i Folketinget har et ansvar for at sige, hvad vi synes er rigtigt, hvad vi synes
er rimeligt, og hvad vi synes er forkert, og Det Konservative Folkeparti og jeg synes ikke, det er rimeligt, at børn har adgang til rå porno og vold på nettet.
Det tager vi afstand fra.
Hvis der overhovedet - og det leder mig over til hr. Knud Erik Hansen - er nogen som helst teknisk mulighed for, at man kan stoppe det, vil vi godt have det stoppet, og her er jeg uenig med hr. Knud Erik Hansen i, at diskussionen har drejet sig om tekniske løsninger.
Jeg har hørt principielle holdninger til spørgsmålet, i hvert fald fra de ordførere, jeg har hørt tidligere, og i øvrigt også fra ministeren.
Det handler altså om principielle holdninger, og her er vores holdning fra konservativ side fuldstændig klar: Vi vil ikke have, at børn skal have adgang til den slags, og så må man arbejde for tekniske løsninger, for at man kan forhindre det.
Thomas Adelskov (S), 2000-12-05:
Nu rejser hr. Brian Mikkelsen igen spørgsmålet om tekniske løsninger.
Jeg ved ikke, om hr. Brian Mikkelsen kan bekræfte, at det f.eks. vil være et problem, hvis man vil søge på emner, der er aids-relaterede, f.eks. Aids-sekretariatets hjemmeside, og Sex & Samliv filtreres fra.
Og hvad nu, hvis en skoleklasse er i den situation, at den ønsker oplysninger om f.eks. brystkræft, og at de netfiltre, man anvender, screener og scanner for f.eks. ordet bryst, som måske går igen fem gange?
Synes hr. Brian Mikkelsen ikke, det vil være et problem, at man dermed frasorterer en lang række sider, som undervisningsmæssigt og kulturelt set kan være meget nyttige?
Og synes hr. Brian Mikkelsen ikke, at det til syvende og sidst må være en stor fordel, at det er i det pædagogiske rum, børn får et fornuftigt forhold til det meget bras, der findes på Internettet, og ikke ved, at vi fra centralt hold sender en opdateret netfilterfil en gang om ugen eller en gang i døgnet?
Knud Erik Hansen (SF), 2000-12-05:
Der er klart, at det er et væsentligt problem, som der skal tages stilling til, og det, vi diskuterer, er, på hvilken måde det er relevant, at Folketinget tager stilling.
Det, der angives her, er en bestemt teknisk løsning, som man vil pålægge kommunerne, selv om vi normalt siger, at det er kommunernes opgave at klare de tekniske løsninger.
Det er oven i købet en teknisk løsning, som er yderst tvivlsom i forhold til og samtidig indeholder nogle skjulte kriterier, så Forskningsministeriet dagligt skal sidde og vurdere, hvad man må se, og hvad man ikke må se. Jeg synes, der er mange problemer i den løsning.
Dermed være ikke sagt, at vi ikke synes, problemet er reelt.
Men forslaget er en teknisk løsning, som er fyldt med så mange problemer, at det kan være grund nok til, at vi siger nej til den, men jeg vil ikke have skudt i skoene, at vi ikke tager problemet alvorligt.
Brian Mikkelsen (KF), 2000-12-05:
Jeg vil godt sige til både hr. Thomas Adelskov og hr. Knud Erik Hansen, at det er jo altid nemt at finde problemer og besværligheder.
Men her kan vi konstatere, at der er en mulighed for at løse nogle af problemerne.
Jeg har, og det kan jeg jo høre at andre af ordførerne også har, læst henvendelsen fra Digital Rights om besværlighederne ved det her.
Jeg kan konstatere, at i England har man vedtaget lovgivning om det, og i USA har man endnu ikke gjort det, men der er forslag om det.
Jeg kan også konstatere, at i hvert fald de eksperter, jeg har fået brev fra, siger, at det godt kan lade sig gøre.
Der kan i hvert fald ikke ske andet, end at det ikke kommer til at virke 100 pct., men bare det, at det kommer til at virke, er da godt nok.
Men jeg er altså, lader det til, fundamentalt uenig med hr. Thomas Adelskov, som ellers plejer at være meget fornuftig, med hensyn til, om vi som politikere godt må sige fra over for nogle ting, som er besluttet lokalt.
Lad os tage et eksempel: X-købing Kommune beslutter helt banalt, at man godt må gå over for rødt lys i X-købing Kommune, eller endnu værre: Man vil tillade rå og afstumpet vold, for det kunne være meget skægt i den by.
Jamen så har vi som politikere et ansvar for at sige fra centralt hold: Den beslutning, I har vedtaget i X-købing Kommune er fuldstændig tåbelig, og den vil vi ikke være med til.
rå og afstumpet vold og porno på nettet
Hvis der kan gøres noget som helst for at holde det væk fra børnene i offentlige rum, skal man gøre det.
Egil Møller (DF), 2000-12-05:
Jeg synes, det er interessant at høre den konservative ordfører udtale sig, som han gør; men jeg er lidt forvirret.
Den 10. november i år fremsatte hr. Frank Dahlgaard et forslag til vedtagelse, der lød således: »Folketinget pålægger regeringen inden den 1. marts 2001 at tage de nødvendige initiativer, som kan gøre det muligt for børn og forældre i Danmark at undgå at blive konfronteret med pornografiske billeder i offentlige rum - herunder bl.a. på Internettet og ukodede tv-kanaler.«
Det forslag stemte hr. Brian Mikkelsen og hans parti imod.
Hvordan kan man på så kort tid vende 180 grader?
Brian Mikkelsen (KF), 2000-12-05:
Hr. Egil Møller læste ikke det sidste med i det vedtagelsesforslag.
Der er et par linjer til.
Der er bl.a. et par linjer om, at man heller ikke må have det i kiosker, forretninger osv.
Vi vil ikke være med til at indskrænke ytringsfriheden for kiosker og lignende, men her tager vi konkret stilling.
Der var visse ting i det, hr. Frank Dahlgaard kom frem med, som var fornuftige nok, men her tager vi stilling til et konkret forslag fra CD, som vi i den konservative folketingsgruppe har vurderet til at være meget fornuftigt. De andre ting, som hr. Frank Dahlgaard nævnte i sit oplæg og i sit forslag, altså at man skulle forbyde, at blade, magasiner osv. lå frit fremme i købmandsbutikkerne, var vi ikke enige i, og det gjorde, at vi besluttede ikke at stemme for det forslag.
Kim Behnke (FRI), 2000-12-05:
Det er ikke lang tid siden, Folketinget havde en grundig debat om hele diskussionen om lovkvalitet.
I den forbindelse blev der i Udvalget for Forretningsordenen afgivet en god, omfattende og meget, meget grundig beretning.
Socialdemokratiet var med til at understøtte, Socialdemokratiet argumenterede også fra denne talerstol for, at nu skulle der være lovkvalitet, og en af de ting, der var det gennemgående tema, var, at i udvalgene skulle man sørge for at trække i nødbremsen, når ministrene forsøgte at drive ting igennem Folketinget.
Mit spørgsmål til hr. Vernersen er nu: Har Socialdemokratiet på noget tidspunkt, siden man afgav den beretning, i ét eller flere af Folketingets udvalg udtalt sig mod en minister?
Min påstand er, at svaret er nej, og derfor var det bare lirumlarum og fest til folket, dengang man skrev under på det.
Vis nu, at Socialdemokratiet står inde for det, der står i den betænkning!
Jens Peter Vernersen (S), 2000-12-05:
For det første vil jeg da sige, at der rent faktisk jo er offentlighed om spørgsmålet.
Vi har lige netop nu her en debat i Folketingssalen, hvor vi diskuterer dette ændringsforslag, og det er der masser af folk der ser på.
Derfor er der jo altså også offentlighed om spørgsmålet, og der er tid frem til tredjebehandlingen.
Må jeg så også sige, at i det materiale, vi har fået fra Lov- og Parlamentssekretariatet, står jo netop også, at for identitet taler, at det har til formål at rette op på en teknisk fejl, og derfor har man ikke været i tvivl om, at det var o.k.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-12-05:
Jeg sidder og undres over hr. Vernersens argumentation.
Altså i første omgang er det, man foretager sig, o.k., for herregud, der er jo kun tale om 52 kr. pr. skatteyder, har man regnet sig frem til, så beløbets størrelse gør vel, at det ikke kan være så afgørende med principperne. Nu her bagefter, når hr. Vernersen godt kan se jorden skride lidt under sig, går han minsandten op på talerstolen og siger, at nå ja, men det er vist ikke så galt, for vi har jo en anden behandling, og der er massevis af mennesker, der overhører debatten, så de kan jo bare melde sig.
Der er vel en grund til, at vi har nogle tanker nedfældet om en første, en anden og en tredje behandling af forslag, og jeg vil spørge Socialdemokratiets ordfører: Gør denne her debat slet ikke spor indtryk?
Gør det ikke indtryk i en sådan grad, at man måske kunne overveje at lave en anden procedure?
Så vil jeg også spørge: Er der noget som helst til hinder for, at regeringen kommer med et lovforslag, som omhandler det, ændringsforslag nr. 1 omhandler i den pågældende sag?
I stedet for at lave en stor debat her om principper på foranledning af det her ændringsforslag, så kunne man da køre den rene linje i stedet for at lave det her makværk.
Kim Behnke (FRI), 2000-12-05:
Jeg ved ikke, om det var tiden, der forhindrede hr. Vernersen i at svare på mit spørgsmål, men jeg skal gentage det, så hr. Vernersen får en mulighed for at svare: Har hr. Vernersen ét, ja, bare ét enkelt eksempel på, at Socialdemokratiet har levet op til den beretning, der blev afgivet om lovkvalitet, nemlig at man i udvalgene stopper sager, hvor ministre forsøger at tromle noget igennem Folketinget?
Har hr. Vernersen bare ét eksempel på, at Socialdemokratiet har sagt til en minister: Den her går ikke?
Jens Peter Vernersen (S), 2000-12-05:
Nu kan jeg jo selvfølgelig svare på spørgsmålet, som hr. Kim Behnke stiller, på den måde, at det kunne jo være, fordi ministre rent faktisk bestræber sig på at leve op til de bestemmelser, vi har vedtaget, at vi ikke kommer i den situation.
Det ved jeg godt ville ligge meget, meget fjernt fra hr. Kim Behnkes forestillingsevne, men det kunne jo rent faktisk være derfor - og det er det så også.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 2000-12-05:
Hr. Vernersen var inde på, at nu foregår der en debat i offentlighed
: Mener hr. Vernersen ikke, at det er klogt, sådan som vi også har det fra vores grundlov, at der ved lovforslag sker en behandling tre gange?
Og synes hr. Vernersen, at det i en travl tid, hvor der skal vedtages utrolig mange forslag, er lang tid fra begyndelsen af en uge til ind i næste uge, at offentligheden har adgang til at blive klar over, hvad der i grunden foregår i Folketinget?
Synes hr. Vernersen, at den form for, at offentligheden har adgang til at følge med i, hvad der sker herinde, er tilfredsstillende?
Kim Behnke (FRI), 2000-12-05:
Må jeg gøre hr. Vernersen opmærksom på, at dette her ikke er nogen Holbergkomedie, så derfor holder sådan en Erasmus Montanus-argumentation jo ikke. Hvad er det i det ændringsforslag her, der er så vigtigt for Socialdemokratiet at gennemtrumfe på den her side af jul, at man ikke lytter til de berettigede kritikpunkter, der er, den berettigede tvivl om, hvorvidt identiteten er i orden?
Socialdemokratiet kunne dermed demonstrere over for Folketinget og over for offentligheden, at det udøver denne rettidige omhu, som hr. Vernersen påstår skulle være tilfældet.
Lad os bruge det her som sagen, der viser, at Socialdemokratiet vil leve op til sit ansvar som partigruppe og som udvalgsmedlemmer frem for at lade sig tromle af en skatteminister.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-12-05:
Jeg spurgte om to meget enkelte ting: Den ene var, om den debat, der er, slet ikke gør indtryk på hr. Vernersen, og om den måde, vi behandler forslagene på, slet ikke noget sted rokker lidt ved samvittigheden.
Den anden var, om der er noget til hinder for, at regeringen kommer med et selvstændigt forslag om ændringsforslag nr. 1.
Hvad er det for tungtvejende argumenter - jeg har ikke hørt dem i hvert fald - som gør, at det ikke kan lade sig gøre?
Jeg synes, hr. Vernersen undlader at svare på de spørgsmål, der er stillet, og det synes jeg da i det mindste man må kunne forlange, når hr. Vernersens egen argumentation for, at det er i orden at lave det på den her måde, er, at vi jo har en anden behandling, der foregår i fuld offentlighed, hvor alle kan sidde og lytte til det her.
Hvis det er hr. Vernersens egen argumentation, så må vi også kunne forlange at få svar på de her meget klare og enkle spørgsmål, der bliver stillet i dag.
Jens Peter Vernersen (S), 2000-12-05:
Jeg kan svare meget enkelt på alle de spørgsmål, der er stillet her:
Vi mener, at det er rimeligt at stille det her ændringsforslag, og derfor har vi indstillet til udvalget, at lovforslaget med ændringsforslagene kommer videre til anden behandling og tredje behandling.
Så enkelt er det.
Vi har ikke fundet, at den konflikt er til stede, der bliver beskrevet, for vi mener, at der, ud over de ting, jeg har beskrevet, også er tale om at rette op på en teknisk fejl.
Aage Frandsen (SF), 2000-12-05:
Det, vi diskuterer her, er, om dette ændringsforslag kan behandles.
Det kan det.
Om det kan vedtages?
Det afgør Folketinget.
Det er et meget principielt spørgsmål, og når jeg så hører argumenter med, at det er en skærpende omstændighed, at det vedrører mange mennesker eller sådan noget, så er det for mig fuldstændig ligegyldigt.
så er det ligegyldigt, om det er mange penge eller mange mennesker, det omfatter, eller om det i det hele taget opfattes som en stor sag.
Det er under alle omstændigheder et principielt spørgsmål
, og er der ikke tale identitet mellem ændringsforslaget og lovforslaget, så skal Folketinget under alle omstændigheder afvise det, og så skal Folketingets formand naturligvis også afvise det. Vi kan ikke have, at man kan så tvivl om, hvorvidt noget er i overensstemmelse med eller ikke er i overensstemmelse med grundloven.
Det her skal være i overensstemmelse med den, ellers må man ikke gøre det, og det er ligegyldigt, om det er mange eller få, det drejer sig om.
Det er én diskussion.
Så er der en anden diskussion.
Det er generelt om lovkvalitet, og der kan man sige meget om det, der foregår i Folketinget, også i retning af, at lovkvaliteten på nogle områder ikke er særlig god, og den bliver hverken god eller dårlig ved, at man kommer med et nyt lovforslag, som behandles i løbet af meget kort tid.
Vi har i øjeblikket i Folketinget nogle lovforslag, som også behandles i Folketinget på dispensation.
Man kan så sige, at det burde vi jo ikke gøre i henhold til det, vi egentlig har sagt var god lovkvalitet.
Alligevel gør vi det.
Så kommer jeg til noget andet, som også er principielt.
Det er for mig også fuldstændig ligegyldigt, om der er et flertal og et stort flertal i Folketinget for, at man skal se igennem fingre med det ene og det andet.
Det her er principielle spørgsmål, og det vil sige, at hvis der er noget, der burde være afvist på grund af manglende identitet, så går det ikke, uanset hvor mange i Folketinget der ønsker at bryde bestemmelsen.
Derfor synes jeg altså, at det har lidt karakter af, at man gør det, som er et spørgsmål om vurderingen af, om der er tale om en identitet i henhold til grundlovens bestemmelse, til et meget politisk spørgsmål mere end at se på: Er det i overensstemmelse med de formelle regler, som ligger i grundloven?
Men det, der må afgøre det, er selvfølgelig, at er der et princip, som er helt centralt i henhold til grundloven, så kan det ikke brydes, uanset om der er et stort flertal for eller enstemmighed i Folketinget om at ville gøre det.
Man godt kan diskutere lovkvaliteten og sådan noget, men det ligger inden for, at der er identitet, og hvis man sagde, at det ikke gjorde, så vil jeg godt sige til Folketinget, at så er der ganske mange andre ændringsforslag, som man har vedtaget i Folketinget, som heller ikke gør det.
Det kan så være, fordi man vil flytte grænsen i forhold til tidligere.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 2000-12-05:
Jeg har altid opfattet hr. Aage Frandsen som en ordfører, der lægger meget vægt på principper, på offentlighed, og vi har nu fået en udtalelse af Folketingets Lov- og Parlamentssekretariat og af Udvalgsafdelingen, der udtrykkeligt gør opmærksom på, at ændringsforslaget ikke angår samme problem og formål som lovforslaget.
Ændringsforslaget har heller ikke været selvstændigt omtalt under førstebehandlingen af nr. L 52, og man siger som konklusion, at efter administrationens opfattelse bør et ændringsforslag som det omhandlede gennemføres som et lovforslag på grund af dets ikke ganske uvæsentlige økonomiske konsekvenser for et stort antal borgere.
Angående den politiske vurdering overrasker det mig, at hr. Aage Frandsen så hurtigt kommer over det principielle spørgsmål og tilsyneladende er parat til at flytte grænser og sige, at flertallet altid har ret, for det er jo reelt det, hr. Aage Frandsen siger her.
Mariann Fischer Boel (V), 2000-12-05:
Jeg er fuldstændig enig med hr. Aage Frandsen i, at det her er en principiel diskussion, og at det ikke er et spørgsmål om, hvor lidt, hvor meget, hvor mange procent, eller hvor mange der bliver berørt af det. Men hr. Aage Frandsen må også være enig med mig i, at et flertal i Skatteudvalget har defineret på basis af et notat, vi har modtaget fra Lov- og Parlamentssekretariatet, at den her sag ligger i gråzonen, og ud fra de forudsætninger har Skatteudvalget så truffet sin beslutning om, at flertallet mener, at ændringsforslaget kunne forblive i lovforslaget.
Så vil jeg godt høre hr. Aage Frandsen
: Det kan vel ikke være rigtigt, at det, at der i andre tilfælde, i andre udvalg, har passeret nogle ændringsforslag, som kunne ligge på kanten, skulle legitimere, at man så flytter nogle hegnspæle sådan med blivende virkning for fremtiden?
Det kan vel ikke rigtig være meningen?
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 2000-12-05:
Jeg har altid opfattet den socialdemokratiske ordfører, som en person, der vil, at det skal gå rigtigt og korrekt til, og derfor forstår jeg ikke, hvorfor ikke hr. Vernersen kan støtte den enkle tankegang, at finder man ud af, at der er en fejl, så er det korrekte at komme med et lovforslag, et selvstændigt lovforslag, som kan gennemgå tre behandlinger i Folketinget, og hvor offentligheden har fuld adgang til at følge med i, hvad der sker.
Ønsker den socialdemokratiske ordfører ikke maksimal offentlighed om lovgivningen, eller hvordan?