runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Peter Skaarup (DF), 1999-05-26:
Af hr. Jann Sjursens besvarelse kan man jo nærmest udlede, at det her er forløberen for landstyrker, og jeg vil da godt spørge hr. Jann Sjursen, om det kan bekræftes, at det er den holdning, som Kristeligt Folkeparti fortsat har.
Videre vil jeg godt lige høre hr. Jann Sjursen angående det spørgsmål, jeg stillede, der gik på, hvad det egentlig skal nytte, det her, når nu vi godt ved, at det er russerne, der eksporterer olie til Jugoslavien, og at det her ikke vil have nogen virkning over for den russiske eksport af olie.
Hvor er så nytten af forslaget?
Hvor er nytten af de millioner af kroner, det koster de danske skatteydere, og hvor er nytten af den eskalering, som der er tale om her?
Det svarede hr. Jann Sjursen ikke på.
Men kan ministeren ikke forestille sig en situation, hvor Danmark har sendt F 16-fly af sted, mandskab med dem - senere i denne her uge bestemmer vi os formentlig til at sende en række flådeskibe af sted, og senere igen kan det være, vi kommer til at sende landstyrker af sted til Balkankrigen - kunne ministeren ikke se et problem i, at nogle af de mennesker, der af sig selv er taget ned til krigen dernede,
For dybest set kan de pågældende jo komme til at skyde på danske soldater og skyde på danske fly og være medvirkende til meget kedelige personskader på danskere, der er i krig dernede.
Er det ikke et problem i forhold til lovgivningen, at vi altså kan se de konfrontationer mellem én dansk statsborger, der er på den ene side i krigen, og så en anden dansk statsborger, der er på den anden side i krigen?
Det kunne være på serbisk side, men det kunne så sandelig også være på UCK-side, fordi NATO jo ikke er allieret med UCK, men også på det seneste har bombet en UCK-lejr i området.
Grunden til, at spørgsmålet er stillet, er jo altså, at vi igennem den seneste tid har set en hel del danske statsborgere, asylsøgere, hvad det nu har været, der er rejst ned til krigen på Balkan og har ageret enten på serbisk side eller på UCK-side. Og vi mener i og for sig, at der er et problem i forhold til os.
Der er en bevidsthed i befolkningen om, at man bl.a. har givet offentlige kroner til nogle af de mennesker, der er kommet hertil enten som asylsøgere, eller som er blevet danske statsborgere hen ad vejen, og der er altså en udbredt mistillid til, at man kan tillade personer at tage ned til krigen for så bare at vende tilbage igen på et senere tidspunkt.
Derfor spørger vi: Er det stridende imod lovgivningen, hvis personer, der har fået dansk statsborgerskab, deltager i krigen dernede?
»Er det stridende mod dansk lovgivning, at personer med udenlandsk herkomst, men som har fået dansk statsborgerskab, deltager i krigen i Kosovo på enten serbisk eller UCK-side?«
Niels Helveg Petersen (RV), 1999-05-26:
Jeg forstår spørgsmålet sådan, at vi her taler om danske statsborgeres deltagelse som kombattanter i den væbnede konflikt i Kosovo mellem serbere og kosovoalbanere.
Konflikten må betragtes som en intern, væbnet konflikt.
Den er reguleret af artikel 3 i Genèvekonventionen af 12. august 1949 om beskyttelse af ofrene for væbnede konflikter.
I tilfælde af tilfangetagelse skal sådanne personer under alle forhold behandles humant.
Vold, tortur, gidseltagning, krænkelse af den personlige værdighed under alle omstændigheder er selvsagt forbudt.
Stilles de pågældende for en domstol, har de krav på alle de retsgarantier, der gælder for retfærdig rettergang.
Det er også forudsat i den nævnte artikel 3, at uvildige humanitære organisationer som f.eks. Den Internationale Røde Kors Komité er berettiget til at tilbyde de stridende parter deres bistand.
Og det siger sig selv, at i en situation som den spørgeren nævner, vil vi fra dansk side gøre alt, hvad vi kan for at sikre, at denne bestemmelse bliver respekteret.
Det vil under alle omstændigheder være ledetråden for os, at et menneske med den form for tilknytning til Danmark selvfølgelig skal behandles i overensstemmelse med gældende internationale regler.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Christian H. Hansen (DF), 1999-05-26:
Grunden til, at vi stiller spørgsmålet, er, at Danmark jo er i krig på nuværende tidspunkt, og hvis man tager udgangspunkt i, at en dansk statsborger, som enten er i krig på UCK-side eller serbisk side, bliver taget til fange eller måske tilbageholdt som gidsel, hvordan forholder man sig så fra dansk side.
Vil man blande sig i det?
Vil staten bruge kræfter på løsladelse?
Her tænkes på eventuelle forhandlinger.
Og så kunne man uddybe det lidt mere: Nu snakker vi i spørgsmålet her om en dansk statsborger, men hvordan ville det forholde sig, hvis det nu f.eks. var en asylansøger?
»Vil udenrigsministeren oplyse, hvorledes den danske stat vil forholde sig, hvis en dansk statsborger, der deltager i krigen i Kosovo på enten serbisk eller UCK-side, bliver taget til fange, herunder tilbageholdt som gidsel af en af de krigsførende parter?«
Niels Helveg Petersen (RV), 1999-05-26:
Hvis det drejer sig om et menneske, der bliver løsladt fra krigsfangenskab, er jeg sikker på, at mange ville føle, at det var en forpligtelse at hjælpe den pågældende til Danmark.
Den danske stat som sådan har ingen juridiske forpligtelser, men jeg håber, at der i en sådan situation vil være mange, der vil være klar til at hjælpe.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Klaus Kjær (DF), 1999-05-26:
Hvilke forpligtelser har den danske stat så med hensyn til eventuelt at sørge for løsladte krigsfangers hjemtransport?
Man kunne jo forestille sig, at en dansk statsborger eller en asylansøger eller en, som har midlertidig opholdstilladelse
her i Danmark,
bliver taget til fange og enten bliver sluppet løs eller får lejlighed til at flygte osv., hvilke forpligtelser har den danske stat over for en sådan borger?
Niels Helveg Petersen (RV), 1999-05-26:
Svaret på disse spørgsmål er det samme, som svaret på det første spørgsmål.
Klaus Kjær (DF), 1999-05-26:
I tilfælde af at den pågældende bliver transporteret tilbage til Danmark, gælder der så samme regler f.eks. med hensyn til tilskud til begravelsesomkostninger, og hvordan forholder det sig, hvis personen er så heldig ikke at blive dræbt, men blot såret, hvem skal så betale for hjemtransporten og de påfølgende behandlingsudgifter også i tilfælde af, at andre betaler hjemtransporten?
Niels Helveg Petersen (RV), 1999-05-26:
Hvis en dansk statsborger, der deltager i konflikten i Kosovo på serbisk side eller på UCK-side, skulle blive dræbt, gælder der samme regler for hjemtransport til Danmark som for alle andre danske statsborgere, der dør i udlandet.
Ønsker de pårørende, at den afdøde skal transporteres til Danmark, og det praktisk er muligt, så er det enten de pårørende selv, der må afholde udgifterne, eller den pågældendes eventuelle forsikring.
Der er ikke andre muligheder.
Klaus Kjær (DF), 1999-05-26:
Som det jo er bekendt, er Dansk Folkeparti meget optaget af, men også bekymret over situationen i Kosovo.
Vi taler således ikke om personer, som er blevet dræbt eller kommer til skade i NATO-regi, men om personer, som selvbestaltet føler, at nu må de ned og hjælpe en af parterne i selve Kosovo.
Og det første spørgsmål går på, om udenrigsministeren vil oplyse, om det er den danske stat, der skal betale for hjemtransporten, hvis en dansk statsborger, der deltager i krigen i Kosovo på enten serbisk eller UCK-side, bliver dræbt under krigshandlingerne i Kosovo. Og som en lille udvidelse af spørgsmålet, vil jeg allerede her spørge, om der gælder samme regler for asylansøgere og personer med midlertidigt ophold her i Danmark.
»Vil udenrigsministeren oplyse, om det er den danske stat, der skal betale for hjemtransporten, hvis en dansk statsborger, der deltager i krigen i Kosovo på enten serbisk eller UCK-side, bliver dræbt under krigshandlingerne i Kosovo?«
Jann Sjursen (KRF), 1999-05-26:
Jeg vil da godt så her repetere, som det også står i bemærkningerne til beslutningsforslaget, at det beslutningsforslag her følger af de beslutninger, som bl.a. blev truffet på NATO-topmødet i Washington den 23.-25. april.
Jeg vil blot sige det på den måde, at vi fra Kristeligt Folkepartis side fuldt ud har tillid til, at de beslutninger, som blev truffet på NATO-topmødet, er ganske fornuftige, og at det derfor også er meget fornuftigt, at Danmark medvirker til at implementere de beslutninger, som er truffet også i det regi.
Vi har større tiltro til, uden at jeg skal forklejne hr. Peter Skaarup og Dansk Folkeparti, at det er vejen at følge, end at det er den vej, som Dansk Folkeparti er slået ind på.
Med hensyn til landkrig vil jeg sige, at jeg selvfølgelig står ved de ord, som jeg tidligere har sagt om det emne.
Jeg vil også godt understrege, at forslaget her jo ikke handler om, at Danmark nu kaster sig ind i en landkrig.
Men jeg vil da ikke lægge skjul på, at Kristeligt Folkeparti
stadig væk er af den opfattelse, at det ville være nyttigt, om NATO forberedte sig på - jeg understreger forberedte sig på - også for alvor at kunne sætte styrker ind i en landkrig med henblik på, gerne og selvfølgelig helst, at implementere en egentlig fredsaftale eller også med henblik på at skabe fred, før en egentlig aftale måtte være nået.
Pernille Sams (KF), 1999-05-26:
meget positive over for forslaget, for den opblødning, der blev givet udtryk for med en meget direkte og positiv opbakning, og så også til de ordførere, som åbner en mulighed for, at sommeren og flere gode argumenter og udvalgsbehandlingen kan bringe en anden lovgivning på banen til efteråret. Jeg havde måske håbet, at flere sådan umiddelbart ville være indstillet på at anerkende, at de nuværende regler i hvert fald ikke er tilstrækkelig gode, men vi må jo indrømme, at der ikke umiddelbart er flertal for beslutningsforslaget her i dag.
Derfor vil vi jo selvfølgelig gøre det, at vi nu vil lade sommerens forhandlinger i Erhvervsudvalget og med de forskellige partier være afgørende for, hvad vi så gør ved forslaget til efteråret.
Det er muligt, vi med et bredt flertal i Folketinget i virkeligheden kan finde en mulighed for at komme igennem med noget.
Jeg lagde da bl.a. mærke til, at SF ikke var fuldstændig afvisende over for, at de nuværende regler måske skulle justeres.
Ellers må vi jo genfremsætte forslaget til efteråret, men gad vide om ikke vi kan få et godt samarbejde om det i løbet af sommeren.
Det tror jeg.
Og enten i forbindelse med finanslovaftalerne, der måske skal indgås, eller i forbindelse med efterårets love er jeg nu ret positiv over for, at vi kan finde et flertal, der på basis af den her debat er indstillet på at ændre de nuværende regler.
Jann Sjursen (KRF), 1999-05-26:
Jeg kan ikke undlade at gøre den bemærkning, og jeg i og for sig synes, det er interessant med den diskrepans, der efterhånden er ved at udvikle sig mellem Fremskridtspartiet og Dansk Folkeparti på det her område, hvor jeg alt andet lige må sige, at jeg har langt større sympati for Fremskridtspartiets holdning i denne her sammenhæng, end jeg har for Dansk Folkepartis.
Vi kan også fra Kristeligt Folkepartis side tilslutte os regeringens forslag om maritim håndhævelse af handelssanktioner over for Forbundsrepublikken Jugoslavien og også om det danske maritime bidrag til NATO's indsats på det vestlige Balkan.
Forslaget ligger, som det fremgår af bemærkningerne, i klar forlængelse af de bidrag, som Danmark hidtil har ydet, og som Kristeligt Folkeparti også har givet sin støtte til, og derfor er det heller ikke overraskende, at vi giver vor støtte til endnu et dansk bidrag.
Jeg vil godt understrege, at selv om vi tilsiger en hurtig udvalgsbehandling også fra Kristeligt Folkepartis side, er det her ikke en ekspeditionssag for Kristeligt Folkeparti.
Det er nøden, der tvinger os til også at udruste, havde jeg nær sagt, det sidste af vore tre værn til en indsats på Balkan, men det er ikke desto mindre en nødvendig indsats, som må til for at få fulgt op på de beslutninger og de initiativer, som allerede er taget fra NATO's side for at få stoppet krigen i Kosovo.
Med disse få ord vil jeg tilsige Kristeligt Folkepartis støtte til forslaget.
Villy Søvndal (SF), 1999-05-26:
Jeg blev en smule overrasket over hr. Jensbys tale, og det kan være over et ord eller to.
Hr. Jensby sagde faktisk, at ud over flyvevåbnet, søværnet og hæren, skulle hjemmeværnet sendes ud.
Det er nyt for mig, men jeg har jo ikke deltaget i forsvarsforligsforhandlingerne.
Det nye for mig er, at hjemmeværnet skal sendes ud.
Jeg tror i øvrigt også, det kommer som en overraskelse for hjemmeværnet, nogle ville måske sige et chok, og det er klart, det efterlader et par spørgsmål.
Hvor skal de hen?
Skal de til Kosovo?
Hvis de skal derned, hvad skal de så lave?
Hvordan skal de deltage aktivt?
Jeg har meget brug for et svar.
Jeg tror, det ville chokere ganske mange hjemmeværnsfolk i et langt større omfang, end hr. Jensby forestiller sig.
Svend Aage Jensby (V), 1999-05-26:
Hr. Kaalund har på udmærket vis redegjort for essensen i beslutningsforslaget, så det behøver jeg ikke at bruge Folketingets tid på at gentage.
Det, jeg siger i det følgende, siger jeg også på vegne af CD's ordfører, hr. Arne Melchior, som på grund af andre gøremål er forhindret i at være til stede.
Det, regeringen efterlyser, er et samtykke til en maritim håndhævelse af handelssanktionerne over for Forbundsrepublikken Jugoslavien og til, at vi kan stille med et maritimt bidrag af et omfang, som hr. Kaalund har været inde på.
Jeg kan jo også i den her situation sige til regeringen, som vi altid har gjort siden januar 1993, at når regeringen efterlyser støtte til dansk forsvar, støtter Venstre det.
Det synes jeg er godt.
Det var nødvendigt.
Jeg mener strengt taget, vi fandt et rimeligt niveau.
Vi havde gerne set, at de økonomiske rammer for forsvaret var blevet bedre
, men alligevel var det set med mine øjne et acceptabelt resultat i den situation, Danmark er i, og den situation, forsvaret står i, vi nåede frem til i en sen aftentime i går. Vi lægger i Venstre megen vægt på, at dansk forsvar, dvs. hæren, søværnet, flyvevåbnet samt hjemmeværnet - det er det, vi forstår ved forsvaret - skal kunne deltage i internationale operationer.
Der er sket en forskydning med hensyn til forsvarets opgaver.
Det er jo også det, der kommer til udtryk her i regeringens forslag.
Nu har vi i årevis haft hærstyrker ude i internationale opgaver.
Vi har faktisk i lang tid i et stort omfang haft flyvevåbnet i operationen
over Kosovo, og nu påkalder regeringen sig søværnets bistand.
Det er jo sådan set det, der finder udtryk her i forslaget, og når nu udenrigsministeren engang vender tilbage til salen - jeg beder formanden give mig den fornødne tid - så har jeg et spørgsmål til udenrigsministeren, og det lyder, idet jeg tilslutter mig det, hr. Kaalund har sagt om operationen: Er det rigtigt, at vi i Venstre kan opfatte det sådan, at med forslaget erklærer regeringen sig enig i, at også søværnet på lige fod med hæren og flyvevåbnet skal kunne deltage i internationale operationer, have den fornødne uddannelse, have den fornødne udrustning til de operationer?
Hvis ministeren vil svare mig på det, altså at der med regeringens forslag også ligger en anerkendelse af søværnets ligeværd i den henseende, så kan jeg tilslutte mig forslaget.
Per Kaalund (S), 1999-05-26:
Om en beslutning om landkrig skal træffes, så vil Folketinget blive inddraget, og der vil naturligvis på det tidspunkt i givet tilfælde ligge en indstilling fra regeringen om, i hvilket omfang og hvornår og på hvilket tidspunkt Danmark skal deltage.
Peter Skaarup (DF), 1999-05-26:
Jeg kan så forstå, at Socialdemokratiet og regeringen ikke vil afvise en landkrig, og at Danmark skal sende soldater af sted til en sådan.
Og dér vil jeg da godt spørge: Hvornår forventer hr. Per Kaalund, at Danmark skal tage den beslutning, og hvor mange soldater skal deltage i den landkrig?
Forventer man, at det er det, NATO planlægger i øjeblikket og kommer med udtalelser om i øjeblikket, eller skal vi op på et meget større tal fremover, hvis det er sådan, at situationen skal løses ved en landkrig?
Vi har set, at serberne under anden verdenskrig kunne holde mange tyske divisioner i meget lang tid i det bjergsomme terræn, vi taler om her, og derfor er det at spille bold med skæbnen, hvis Danmark og andre lande går ind i en landkrig med serberne.
Per Kaalund (S), 1999-05-26:
Jeg tror ikke, at man oplever internationale kriser eller krige som dem, man ser i øjeblikket, uden at man kan finde eksperter, der udtaler sig i den ene, den anden og den tredje retning.
Der vil være mange forskellige meninger om, hvilke fremgangsmetoder man skal anvende, og på hvilke tidspunkter man skal gøre det.
Socialdemokratiet har ingen intentioner om landkrig.
Peter Skaarup (DF), 1999-05-26:
Jo, men det er meget godt, at Socialdemokratiet og hr. Per Kaalund siger, at man vil vælge de rette midler på de rette tidspunkter
I fortsættelse af det vil jeg godt spørge hr. Per
Kaalund, om Socialdemokratiet også som konsekvens af de kamphandlinger, vi har dernede, mener, at der skal en landkrig til for at få gjort en ende på situationen, eller hvad?
Svend Aage Jensby (V), 1999-05-26:
Ja, nu har jeg jo haft den tvivlsomme fornøjelse at sidde med hr. Søvndal i Forsvarskommissionen.
Det, jeg sagde, var, hvad jeg forstod ved dansk forsvar, nemlig hæren, flyvevåbnet, søværnet samt hjemmeværnet, og så sagde jeg om de tre værn, at de naturligvis skal kunne deltage i internationale opgaver, og dernæst, hvad der også står i Forsvarskommissionens betænkning, at hvis hjemmeværnet på frivillig basis ønsker at deltage i internationale operationer, så kan de naturligvis gøre det.
Der er ingen, der kunne drømme om at udkommandere hjemmeværnet, men det er op til enhver officer, ethvert hjemmeværnsmedlem, der har den fornødne uddannelse, at deltage i internationale operationer.
Det er sådan set også det, der ligger i det nye forsvarsforlig, vil jeg sige til hr. Søvndal, så det er ikke nogen overraskelse.
Per Kaalund (S), 1999-05-26:
Jeg kan forsikre hr. Peter Skaarup om, at den socialdemokratiske folketingsgruppe meget gerne ser en ende på den krig og de krigshandlinger, der foregår i området, og vi agter fortsat at støtte regeringens bestræbelser på, at disse krigshandlinger bringes til ende, og vi er overbeviste om, at regeringen vælger de rette midler på de rette tidspunkter i samarbejde med andre nationer.
På NATO-topmødet i forrige måned blev man enig om at skærpe sanktionerne over for Jugoslavien, og i konsekvens af det har EU gennemført et forbud mod salg og levering af olie m.v. til Jugoslavien.
NATO har sideløbende besluttet at sende sin stående flådestyrke i Atlanterhavet til Adriaterhavet, bl.a. for at kunne overvåge og håndhæve FN's og EU's sanktioner.
Danmark deltager permanent i den stående flådestyrke, og regeringen søger nu mandat til, at en korvet - eller fregat i internationalt sprog - kan forlægges til Adriaterhavet.
Opgaven forudses at være overvågning, inspektion og eventuel støtte til en implementeringsstyrke.
Sideløbende planlægger NATO at sende sin nordlige minerydningsstyrke til Adriaterhavet.
Den deltager Danmark også i, og her søger regeringen også mandat.
Opgaven dér bliver at rydde ammunition.
Det er fortrinsvis nedkastet ubrugt ammunition, hvis operationen ikke har tømt ammunitionslagret, var jeg lige ved at sige, fra fly m.v.
Desværre er det nødvendigt fortsat at styrke presset på Jugoslavien, og Danmark må deltage heri i forlængelse af vores hidtidige engagement både med F 16-flyene og de ca. 200 mand, som vi har i det nordlige Albanien til at bistå de humanitære organisationer m.v. Vi må håbe, at krigshandlingerne snarest bringes til ophør.
Danmark støtter naturligvis det internationale samfunds bestræbelser for at finde en fredsløsning.
En resolution fra FN's Sikkerhedsråd må være det rigtige, og principperne er angivet fra G 8-landene, for det første omgående afslutning af vold og undertrykkelse af befolkningen i Kosovo, for det andet tilbagetrækning af militære og paramilitære styrker fra området og for det tredje udstationering af en effektiv international styrke.
Der er 7 punkter i alt.
Jeg kan nævne, at Socialdemokratiet støtter denne sag om, at der gives mandat til regeringen.
Jens Peter Vernersen (S), 1999-05-26:
Jeg vil godt sige til hr. Flemming Kofod-Svendsen, at der altså ikke er noget hold i, at en tysk lønarbejder har flere penge til rådighed, når skatten er betalt, end en dansk lønarbejder.
Det er der ikke hold i.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 1999-05-26:
, og det er da rigtigt, at løntrykket også er højt i Tyskland, men hvis skatten så er lidt lavere, har den enkelte medarbejder jo mere ud af sin løn end i Danmark.
Hvis så kompensationen oven i købet er bedre, ja, så vil der jo være en dobbelt motivation for en tysk arbejder til at tage et konkret arbejde frem for en dansker. Så jeg tror, der er brug for ganske grundige undersøgelser sommeren over, og så har vi da noget at forhandle om igen til efteråret.
Peter Skaarup (DF), 1999-05-26:
Jeg har forståelse for, at ministeren måske ikke kan gå ind i et konkret forhold, en konkret handling, men jeg vil bare prøve at lægge et eksempel frem, som ministeren så kunne vurdere, om ikke det vil komme ind under den danske straffelovs bestemmelser.
Vil der være tale om noget, der efter danske regler vil kunne blive betragtet som en strafbar handling, eller hvordan vil det blive betragtet, som ministeren ser det?
Jeg tænker ikke på nogen situationer, der er hændt indtil nu, men jeg forestiller mig en fremtidig situation, og ministeren må jo kunne svare på, hvordan den vil blive betragtet fra regeringens side.
Foranlediget af hr. Per Kaalunds indlæg på vegne af Socialdemokratiet vil jeg godt spørge Socialdemokratiet, om ikke man på et tidspunkt mener, at den krig bør have en ende. Om man ikke fortsat bør se på forhandlingsløsninger, der kan sikre, at vi ikke hele tiden skal tage stilling til nye også danske bidrag til konflikten dernede.
Det er jo fjerde gang inden for relativ kort tid, at Folketinget må sende flere styrker af sted, enten flåde, fly, eller hvad det nu er af mandskab, vi må sende af sted.
Hvornår mener regeringen i lighed med Italien, Folkekirkens Nødhjælp og andre velmenende organisationer, at der må et bombestop til, at krigen må stoppe, sådan at man kan komme til forhandlingsbordet igen, så man kan hjælpe mange af de mennesker, mange af de flygtninge, der er kommet i knibe på grund af bl.a. NATO's bomber?
Villy Søvndal (SF), 1999-05-26:
Jeg skal takke ikke kun på egne vegne, formentlig taler jeg også på hovedparten af hjemmeværnets vegne, for, at situationen blev afdramatiseret.
Jeg forstår altså, at hjemmeværnet nu kan læne sig trygt tilbage i sikker forvisning om, at det ikke vil blive sendt ud.
Jeg synes i øvrigt, det er interessant, at når vi diskuterer en situation, der er så alvorlig som situationen i Kosovo, bliver den så decideret brugt til en indenrigspolitisk situation, nemlig til at tvinge de danske forsvarsudgifter op på områder, hvor hr. Jensby af kærlighed til hjemmeværnet formentlig kom til at fortale sig.
Men jeg takker for berigtigelsen.
Peter Skaarup (DF), 1999-05-26:
Det var, ligesom Det Konservative Folkepartis ordfører, hr. Hans Engell, betragtede det her som sådan en ekspeditionssag, som ligger i klar forlængelse af de tidligere bidrag, og derfor skulle Danmark bare sige ja.
Der vil jeg da godt spørge hr. Hans Engell, om ikke det vækker til eftertanke, at det her dybest set kan komme til at betyde, at NATO og Danmark kommer i en klar konflikt med Rusland.
Jeg kan bare citere, hvad den russiske udenrigsminister, Igor Ivanov, sagde i Berlingske Tidende 26. april, nemlig at alliancen, og det vil sige NATO, ikke kan lave en sådan embargo, at man vil fortsætte sine olieleverancer til Jugoslavien, at i henhold til international ret kan sanktioner og embargoer kun gennemføres af FN's Sikkerhedsråd, og at Rusland i sit forhold til andre lande følger international ret og ikke NATO-beslutninger.
Vi vil ikke foretage os noget, der vil øge lidelserne for det jugoslaviske folk, vi vil fortsætte med at levere olie og overholde vores internationale forpligtelser, sagde han.
På den baggrund mener jeg, det vil være rigtigt, at ordføreren svarer på, hvordan man har tænkt sig at håndtere den konflikt, der jo helt klart her kommer med Rusland.