Per Clausen (EL), 2006-04-07:
Se, det havde vi jo en meget, meget lang diskussion om, da vi behandlede Enhedslistens beslutningsforslag om det spørgsmål, hvor jeg må sige, at en af de ordførere, der gav udtryk for størst støtte til vores forslag, faktisk var den radikale ordfører.
Så det er vi måske enige om.
Det er f.eks. at have en planlov, hvor man erkender, at forudsætningen for, at små virksomheder, små butikker, kan eksistere, er, at der lægges klare begrænsninger på muligheden for at etablere store virksomheder, altså at man erkender, at det enkelte menneskes frie valg indimellem tilgodeses betydelig mere gennem stram statslig lovgivning end ved at overlade det hele til markedskræfterne, for så står man tilbage med at have valget mellem nogle få store butikker.
Det er bare ét eksempel på, hvad man kan gøre, altså lave en planlov, der fungerer, og ikke bøje nakken, fordi Dansk Supermarked og A.P. Møller mener, at det skal være anderledes.
Når man nu siger »forbrugerne« i en sag som denne, er det bl.a. ældre mennesker uden kørekort boende i landdistrikterne. Jeg kan sige som tidligere byrådsmedlem i Odense, at der var vi meget optaget af, at der skulle bygges ældreboliger i landsbysamfundet.
Det var vi, fordi de folk, der havde levet hele deres liv i et landsbysamfund, gerne ville blive boende.
Men hvad nu, når den sidste butik lukker og slukker? Når slagteren, der har solgt små dagligvarer, også lukker og slukker, så er der 8 km til næste forretningssted.
Jeg har hørt mange kommentarer i dag om, at de handlende, der er derude, ikke kan lide det.
Det kunne måske også være, fordi de ikke kunne lide konkurrencen i detailhandelen.
og den samfundsmæssige udvikling har jo ændret og forstærket behovet for nye forretningskoncepter, som tilgodeser forbrugere med forskelligartede behov.
Det er min forventning, at forslaget vil fremme forbrugernes adgang til produkter, også fra mindre lokale producenter, som har svært ved at få deres produkter solgt i dag gennem almindelige butikker med at fast forretningssted.
Man ved godt, der er et eller andet om, at der skal være noget omsætning pr. hyldemeter, før produktet kommer ind på hylden.
Det er ikke noget, jeg skal lovgive om, men det her er i hvert fald en mulighed for at få lokale produkter solgt.
Så hørte jeg en ordentlig salut om Bilka og A.P. Møller, lige da hr. Per Clausen gik ned af talerstolen.
Det er jo netop derfor, vi har sagt: Det her er ikke en lovgivning for rullende Bilkaer.
Det er det ikke, for lovforslaget giver mulighed for, at mindre handlende kan køre rundt til forbrugerne og tilbyde almindelige dagligvarer.
Så der er fastsat en beløbsgrænse på 28,2 mio. kr. inklusive moms som årlig omsætningsgrænse for omførsel af nye dagligvarer.
Det er i øvrigt den omsætningsgrænse, vi har, når vi taler om de små købmænd, der har lov til at holde åbent om søndagen.
Med henblik på at liberaliseringen ikke skal medføre øget snyd med skatter og afgifter, er der lagt en række kontrolforanstaltninger ind.
Personer, som ønsker at sælge de nye dagligvarer ved omførsel, skal indhente en omførselsM073s55675622nakl.fm Page 5614 Wednesday, June 7, 2006 9:30 AM godkendelse ved en registrering hos Erhvervsog Selskabsstyrelsen.
Det lyder måske lidt bureaukratisk, men det kan også registreres elektronisk.
Og skattemyndighederne får kompetence til at kontrollere overholdelsen af de regelsæt her og får mulighed for at beslaglægge ulovlige varer.
Vi har også forhøjet strafniveauet for det her.
Jeg mener faktisk af hele mit hjerte, at det her giver mulighed for nye spændende dagligvarekoncepter til glæde for forbrugerne og de små forretningsdrivende, uden at vi sådan smider kontrollen over bord.
Jeg har faktisk tænkt meget over det her lovforslag og på, at det jo netop er til glæde for de ældre, som gerne vil blive boende, og som muligvis ikke har en bil og ikke kan komme omkring.
Og ja, så er det rigtigt, at man i dag har den mulighed, at man kan ringe og bestille sine varer.
Så har vi hele diskussionen af fødevarekontrol og lignende.
Uden at jeg skal blande mig i den igangværende debat, må man vel også formode, at hvis der er nogen, der bringer fødevarer rundt, der er bestilt i dag, så ligger varerne måske i en papkasse i en varevogn og ruller rundt, inden alle varerne er afleveret.
Det er sådan, det er i dag.
Vil man til at gribe ind over for det?
Vil man gribe ind over for gamle fru Jensen, der har bestilt sine fødevarer?
Det kunne man jo så tænke lidt over.
Nu er der mulighed for at kontrollere de biler, der kører rundt og bringer varer ud til de ældre.
Så var der et spørgsmål fra fru Karen Hækkerup om, hvorvidt der var mulighed for at sige, at man skal have en butik i lokalområdet, for at man kan få lov til at køre rundt.
Der er jeg nødt til at sige, at der er en EU-dom, som hindrer nogle af de her bestemmelser.
Der kan altså ikke i loven stilles krav om, at rullende butikker kun kan etableres, hvis man har en lokalbutik, altså et fast forretningssted i området.
Det ligger der en afgørelse om fra EU, og den kan vi selvfølgelig sørge for bliver mangfoldiggjort i forbindelse med udvalgsbehandlingen.
Så vi har altså en EU-dom, som forhindrer, at det kun er de lokale købmænd, der kan omføre, jævnfør det, man i EU-retten kalder et givet forvaltningsområde.
Så vil jeg gerne sige til hr. Poul Henrik Hedeboe, at jeg synes, der var en ærlig tilgang til det her, uden at jeg vil risikere at få ros fra øvrige steder i oppositionen, og jeg vil blot sige, at den lokale købmand gerne må lave en rullende butik ved siden af den faste.
Jeg håber selvfølgelig, at det her vil kunne give lidt mere konkurrence til gavn for de forbrugere, der ikke har mulighed for at bevæge sig rundt, og så kunne man godt få en lille mistanke om, at de detailhandlere, der står bag de her henvendelser, ikke kan lide konkurrencen.
Med hensyn til bemærkningerne vedrørende fødevarekontrol vil jeg sige, at det kan vi selvfølgelig tage en diskussion af, men det her er jo et spørgsmål om et nyt koncept, og det er ikke anderledes, end hvis man åbner butikker i dag.
Så vil der også blive noget mere at se til.
Hr. Poul Erik Christensen spørger til salg af sukkervarer, sodavand og chokolade.
Jeg må sige, at det er helt korrekt forstået.
Det lovforslag, jeg havde ude i høring, indeholdt de produkter, som vi fra ministeriet mente og som vi egentlig havde hørt fra ordførerne kunne være interessante at bringe rundt.
Jeg må så også sige, at vi efter vurderingen fra Skatteministeriet har truffet den afgørelse i regeringen at tage de her produkter ud.
Jeg beklager, hvis fru Karen Hækkerup og Socialdemokratiet ikke når i mål i den her sag, for jeg har i hvert fald hørt, at Socialdemokratiets tidligere lukkelovsordfører og erhvervsordføreren faktisk var meget, meget åbne over for og tilhængere af det her lovforslag.
Så hører jeg i dag, at det er man ikke, og det er så, fordi der er kommet en ny ordfører på.
Så kunne man jo spørge, om der er en ændring ved andenbehandlingen, hvis der er en anden ordfører på.
Men jeg må sige, at jeg håber, at vi kan få afdækket de problemstillinger, der er i det her lovforslag.
Til fru Colette Brix vil jeg sige, at det jo så er en holdning, vi hører fra Dansk Folkepartis side i dag, og den må vi tage til efterretning.
Hvis det kun skal være frostvarer, der skal omføres, er der praktisk talt ikke meget at drive forretning på mere i forhold til det forslag, der ligger.
Det ville betyde, at Hjemis kunne køre lidt rundt med nogle frostvarer, men jeg tror ikke på, at det ville afføde nogen nye forretningskoncepter, nogen nye små købmænd, der ville køre rundt og levere varer til de ældre ude i landdistrikterne, hvor butikkerne har lukket.
Så kan man sige: Har man nu ikke nogen store analyser af det her?
Næ, det her er et spørgsM073s55675622nakl.fm Page 5615 Wednesday, June 7, 2006 9:30 AM
mål om, at vi vil give de ældre i vores landdistrikter et øget tilbud, og om, at vi går ind og giver skattevæsenet nogle ekstra muligheder for kontrol.
Det er sådan set det.
Det her er jo ikke noget stort ideologisk, politisk forslag, men det er faktisk et forslag, der skulle gavne ældre mennesker uden kørekort i landdistrikterne, som har 8 km hen til butikken for at hente en liter mælk og andre ting, f.eks. en pakke havregryn.
Jeg mener egentlig, at det burde være rimeligt, at den ældre, der bor derude i en ældrebolig, kan gå ud til en butik og pege på nogle ting, frem for at den ældre skal bestille det hele over telefonen, hvor det så muligvis også er et andet prisniveau.
Med de ord må jeg sige, at hvis ministeren skal i land med det her forslag, så skal han kunne tælle til 90, og min personlige holdning inderst inde er, at enten giver vi de ældre nogle muligheder, eller også kommer det ikke igennem.
Men jeg vil sige, at jeg i dag nok er lidt skuffet over den valne tilgang, vi har set til det her forslag, oven på den store diskussion, vi havde om lukkeloven.
jeg er nødt til at sige, at fra venstre side af salen var der faktisk et massivt krav om, at nu måtte det komme i den lukkelov, der blev fremsat, nu måtte vi give de ældre mulighederne.
I dag hører vi så lige pludselig lidt andre toner.
Det beklager jeg.
Jeg har igen forsøgt at lytte til ordførerne og finde en mulighed for at få et godt lovforslag til gavn for de ældre i landdistrikterne, men det her skal åbenbart køres ned af ikke mindst nogle detailhandelsorganisationer.