Søren Kolstrup (EL), 1998-12-04:
af den gældende lovgivning.
Vi synes, det er ganske utroligt, at et så vigtigt forhold nu bankes igennem på 2 uger, uden at der har været en ordentlig debat ude på universiteterne og blandt de ansatte og studerende.
Enhedslisten finder det dybt bekymrende, at en sådan lov hastes igennem.
Finansministeriets regnedrenge har jo med begejstring peget på Holland som et mønstereksempel.
Her bliver de unge banket igennem uddannelsessystemet og er ca. 4 år yngre i snit end danske unge, når de er færdige.
Men det er også interessant, at sandheden om Holland jo er, at de unge ikke har mulighed for personlig udvikling og refleksion, og at de hænger fast i en uddannelse, de egentlig ikke bryder sig om, fordi der ikke er råd til at skifte, kan man se i Jyllands-Posten i denne uge.
Også det hollandske erhvervsliv er træt af de ustabile, uvidende og umodne unge, der alt for ofte kommer ud af det hollandske uddannelsessystem.
Nu oprettes der så indslusningsår, så unge kan snuse til de forskellige uddannelser, inden de beslutter sig, og der oprettes udslusningsår efter uddannelsen.
Vi synes, det er interessant, at det hollandske eksempel, som har været sådan et lysende eksempel for den danske administration, er ubrugeligt.
Det giver kun pæne tal på budgettet.
Det synes jeg vi skal have i baghovedet, når vi diskuterer hele fordelingen mellem kvote I og II.
Den nuværende fordeling mellem folk, der kommer ind på karaktersnit, og folk, der kommer gennem kvote II på andre kvalifikationer end blot karakterer, har jo udviklet sig gennem de krav, uddannelserne selv har stillet.
De krav, som uddannelserne selv har fundet relevante, har altså reguleret fordelingen.
Kunne det være, fordi uddannelserne selv mener, der er brug for andre kvalifikationer end karaktererne?
Og burde vi så ikke eventuelt respektere det?
I bemærkningerne til lovforslaget nævner man, at der er store forskelle mellem forskellige uddannelser, og hvordan man optages på dem.
Det har været fremme tidligere i debatten, at specielt de mellemlange videregående uddannelser - pædagoger, lærere osv. - optager mange med andre kvalifikationer.
Naturligt nok, for disse uddannelser handler meget om at arbejde med mennesker, børn og unge.
Her kan ingen karakterer bruges som bevis for ens kvalifikationer, mens man kan blive en god pædagog uden at have specielt høje karakterer.
Nu vil ministeren måske tvinge disse uddannelser til at ændre optagelseskrav.
Har man nogen som helst overvejelser om, hvad det vil betyde for de mennesker, der optages?
Vil det blive andre mennesker?
Vil de have andre kvalifikationer?
Det kunne være interessant at høre, hvilke uddannelsespolitiske overvejelser den fungerende undervisningsminister har gjort sig.
Vi ved i øvrigt - det er dokumenteret gennem Danmarks Statistik - at den sociale arv stadig væk fastholdes, også på de gymnasiale ungdomsuddannelser.
Unge fra akademiske hjem får højere karakterer end unge fra arbejderhjem.
Også på den baggrund finder vi det dybt bekymrende, at man flytter fra kvote II til kvote I, når man betænker, at det finder sted i en situation, hvor der er knappe ressourcer, og det er jo hele tiden præmissen for diskussionen.
Vi var i en helt anden situation, hvis hr. Brian Mikkelsens politik for slet ikke at snakke om vores andres politik
var gået igennem, så der var langt flere uddannelsespladser.
Men det er ikke den situation, vi taler om.
Endelig skal optagelsesprøver åbenbart presses igennem, eller hvordan skal bemærkningerne ellers forstås?
Det er altså for os vigtigt at få en diskussion, der afklarer de her forhold.
Vil man til simpelt hen at ændre den gældende lovgivning på en række fundamentale måder?
I så fald er vi jo langt uden for den gældende finanslov, og det vækker dyb bekymring hos os.