Mogens Lykketoft (S), 2001-12-06:
Det er tvetydigheden i statsministerens egen og partiet Venstres hele fremfærd, der giver, at begge disse synspunkter og begge disse iagttagelser er værd at fremhæve.
Og det er vel i og for sig illustrationen af det problem.
Så har jeg noteret mig, at det er meget betydningsfuldt for statsministeren at forklare sin politik som noget, der afspejler brede ønsker i befolkningen.
Det er selvfølgelig også godt, det skal man da prøve.
Men jeg mener faktisk, at man som statsminister skal sigte højere.
Man skal sigte efter at gå foran, forklare, inspirere og tale nok så meget op til folks forhåbninger som ned til deres fordomme.
Jeg synes ærlig talt ikke, at statsministeren er kommet helt ind i den rolle endnu, og det vil jeg så bare opfordre til.
Det ville se pænt ud.
Men der er meget af den gamle polemiker Anders Fogh Rasmussen tilbage i statsministerens nye klædedragt.
Der har vi gang på gang set det her med, at man henvender sig til seerne, til befolkningen, og siger: I ved jo alle sammen, I er kommet af med flere penge.
i skat, men skattestoppets problem er jo, at de udgifter, man vil fastholde, de ekstra forbedringer, man tilbyder, stiger mindst i takt med befolkningens indkomster, og når man så begynder at fastfryse nogle af skatterne, så bliver der et hul.
Det er selvfølgelig også baggrunden for det første skred fra valgkampløfter til realiteter efter valget, dette at skattestoppet altså ikke var fra dag ét, men fra år to.
Venstres hjemmeside siger i august 2001: »Ejendomsværdiskatten er også inkluderet i Venstres skattestop, og derfor vil den også øjeblikkelig blive fastlåst i det øjeblik, vi overtager regeringsmagten.
Efter valget var tonen en anden.
Der var meldingen: Jo, den stigning, der kom i år 2002, kom, for den var jo udsendt
, selv om Told- og Skattestyrelsens direktør sagde, at det kunne man nu nok rette, hvis det var det.
Jamen det er jo fup!
Men jeg kan godt forstå baggrunden for det, for regnestykkerne hænger jo ikke sammen.
Så synes jeg bare ikke, at man skal stå her og bryste sig af at være en regering, der altid lever op til det, man har lovet, når man allerede har demonstreret, at det gør man ikke.
Så tillader jeg mig at vende tilbage til mit udtryk om Venstres tryllekunster.
Så kan jeg godt forstå, at den tidligere amtsborgmester i Frederiksborg Amt har valgt at tage imod tilbuddet om at blive indenrigs- og sundhedsminister.
Det kan jeg godt forstå, for det bliver ikke nemt at være amtsborgmester eller for den sags skyld borgmester med alle de ting, regeringen siger, der skal bruges flere penge på, og så et skattestop.
Det bliver næsten uløselige opgaver, og så er det alligevel bedre at være inde og kunne dække sig bag statsministerens brede ryg, når regnestykkerne ikke hænger sammen.
I hurtig rækkefølge nogle bemærkninger:
Jeg tillader mig at tage det som et løfte om vores forlig om arbejdsmarkedspolitikken, at man ikke skærer i den aktive arbejdsmarkedspolitik uden aftale med vores forligskreds på en sådan måde, så vi ikke kan leve op til de krav om aktivering, som vi har aftalt i 1998, i 1999 og i år 2000, for de jongleringer med tallene, der blev gjort gældende heroppe, dækker jo over, at næsten fire femtedele af beløbet er forsørgelse af dagpenge, som under alle omstændigheder skal afholdes.
Det, som ikke må ske - og jeg opfatter det, statsministeren sagde, som udtryk for et tilsagn - er, at man sætter en afgørende del af nedskæringen ind på den aktive indsats.
Det vil være forligsbrud.
Så er jeg selvfølgelig enig med statsministeren i, at kreativ bogføring er noget skidt, og man kan nævne mange eksempler fra fortiden.
Man kan nævne - og det gjorde statsministeren også - fru Nathalie Linds sociale pensionsfond.
Den har plaget os alle sammen utrolig meget.
Den manglende pædagogik omkring Den Sociale Pensionsfond har givet os alle sammen, skiftende regeringer, store problemer.
Nu er det statsministeren, der har overtaget problemet, hvor fru Pia Kjærsgaard vil blive ved med at spørge, om ikke der er nogle, der er blevet snydt.
Der er ikke nogen, der er blevet snydt, men det er den dårligst mulige pædagogik, der har været anvendt.
Sådan noget skal man prøve at undgå.
Hvis man kan det oven i skattestoppet og alt det andet, så er det da en nyhed, som jeg tror burde give anledning til newsbreaking på begge de nationale kanaler.
Men hvis man ikke kan undvære disse 50 mia. kr., og man synes, det er et problem, at det hedder et arbejdsmarkedsbidrag, så synes jeg, vi alle sammen skal samles her om at kalde det en bruttoskat.
Det er et forlig, vi tilbyder regeringen. Vi kan lave det i aften, og så er vi ude over det pædagogiske problem, som jeg sådan set gerne vil medgive statsministeren, at vi har haft, og som har givet anledning til alt for mange misforståelser.
Lad os være ærlige.
Vi kan da også godt kalde bidraget til Den Særlige Pensionsopsparing for en skat, og vi kan da også godt lave en aftale om, at det bidrag - den skat - går ind og sikrer en gradvis forbedring af folkepensionen i stedet for.
Det tilbud kan vi da også godt give.
Men det, som ville være højst pinagtigt, var da, hvis man virkelig gennemførte det forslag, regeringen har på bordet, og som jeg desværre kom til at sige noget forkert om tidligere.
Jeg har regnet efter.
Det er ikke forkert, at den arbejdsløse får tilskrevet 1.300 kr. mindre til sin pension om året end i dag, hvis regeringens forslag bliver gennemført, men det er faktisk 8.000 kr. mere, jeg får tilskrevet, og ikke 7.000 kr.
Jeg synes, det er et pinagtigt forslag for en regering, der gerne vil hjælpe de svage, og derfor skal det at fastholde en ordentlig fordelingspolitik ikke strande på, at der er nogle betegnelser for det, der foregår, som statsministeren ikke kan lide.
Vi laver de betegnelser om, men fastholder en ordentlig fordelingspolitik.
Det vil være mit forslag.
Så skal jeg kun sige til det med antallet af mennesker
på overførsler
Men i øvrigt er vi det land, der har flest beskæftigede mellem 16 og 65 år.
Det skal vi være glade for.
Og i øvrigt er alle de andre overførsler faldet med ca. 150.000 i antal.
Men lad os ikke strides om alle de tal.
Lad os sørge for, at antallet af mennesker på overførsler bliver ved med at falde ved at holde fast i en ordentlig, solid økonomisk politik.