runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2001-02-27:
Det er lidt pudsigt, at den socialdemokratiske ordfører går op her til den konservative ordfører og forsøger at anfægte, at vi går ned i det forslag til vedtagelse, som de selv samme partier har været med til at fremsætte, og tager en pind ud af det, hvor vi gerne vil diskutere det punkt.
Det er så forkert. Hvis vi ikke kun maler med den brede pensel, så skulle det være forkert. Det er også lidt pudsigt at høre fru Lene Espersen sige, at det, vi gør, er at tage udgangspunkt i et forslag, som ikke har en gang på Jorden.
Det er udtryk for politisk drilleri i lighed med det, som fru Lene Espersen altså gjorde tidligere på dagen over for udviklingsministeren.
Det var jo i virkeligheden det, hun kom til at sige.
Det var bare politisk drilleri, for det forslag, man debatterede, var et forslag, der overhovedet ikke havde gang på Jorden. Men sagen er, at det her i hvert fald for os handler om noget meget mere essentielt.
Det handler nemlig om, at så længe vi har vores forbehold, og det håber vi i Dansk Folkeparti at vi vil have i mange, mange år i forhold til det område, er vi så indstillet på fra dansk side at respektere det derhen, at vi vil bruge det til noget, at vi aktivt tager stilling fra sag til sag om EU's retlige politik? Er det noget, der er til gavn for Danmark, så tager vi det ind, er det ikke til gavn for Danmark, så afviser vi det.
Det er jo derfor, vi var så glade i Dansk Folkeparti, da vi så Venstres og De Konservatives nye melding om, at man var indstillet på at bruge det danske forbehold aktivt til gavn for den danske befolkning.
Og det er derfor, det er dobbelt ærgerligt, når vi nu hører fra begge ordførere og nu i særdeleshed skåret ud i pap fra fru Lene Espersens side, for det er mere klar tale, det må jeg anerkende, at det ikke er på tale, at man skal bruge det danske forbehold aktivt, tværtimod intensiverer man arbejdet for at få afskaffet forbeholdet.
Det synes jeg er ærgerligt, men det er en konstatering, der skaber klarhed.
Det må jeg jo erkende.
Lene Espersen (KF), 2001-02-27:
Jeg vil sige, at den eneste sammenligning, jeg kan se mellem den forudgående debat, vi havde her i salen i dag omkring udviklingsministerens politik/ikkepolitik, og så den diskussion, vi har lige nu, er, om man bliver ved med at have det princip, at man går efter bolden og ikke efter manden.
Tidligere i dag forsøgte vi at få præciseret, hvad der var regeringens politik, og jeg mener, at det er reelt og ordentligt, at man som folketingsmedlem forsøger at få det præciseret, efter at der havde været temmelig megen forvirring om det i weekenden.
Jeg mener ikke, at Dansk Folkeparti eller Enhedslisten i dag opfører sig ordentligt i forhold til den diskussion og den debat, vi har om det svenske formandskabsprogram.
Vi skal have en diskussion om, hvilke perspektiver der er i det arbejde, svenskerne har lagt for dagen, for at få en diskussion omkring formandskabsprogrammet, og så synes jeg ikke, det er fair, at man bruger tiden på at så tvivl om, hvad vores vedtagelse indeholder.
Jeg synes nærmest, det giver sig selv, hvad der står på skrift, at der er politisk opbakning til.
Jeg synes faktisk, det var bedre, hvis vi brugte kræfterne på at diskutere, hvad vi kan gøre for at sikre, at udvidelsen og det, at der bliver fastlagt et årstal i forbindelse med topmødet, bliver en realitet.
Se, det ville der være perspektiver i, og det ville være at tænke solidarisk i forhold til ansøgerlandene og i forhold til den fremtid, vi alle sammen ønsker for det europæiske samarbejde, frem for alt det her fnidder fnadder, som overhovedet ikke fører noget som helst sted hen.
Jeg mener, at forslaget til vedtagelse skal læses på en sådan måde, at de forslagsstillere, heriblandt Det Konservative Folkeparti, der står bag forslaget til vedtagelse, ønsker at fremme den diskussion, der foregår inden for de politikområder, der er nævnt i forslaget.
Her har udvidelsesforhandlingerne helt klart den største prioritet, men der er en lang række andre spørgsmål, som vi ønsker, at diskussionen skal fremmes omkring, og hvor vi ønsker, at det svenske formandskab skal være meget fremadrettet i arbejdet. Jeg mener ikke, at man kan tillade sig at sige, at de partier, der står bag forslaget, afgiver en blankocheck, der betyder, at man siger ja til mandatgivning på samtlige direktiver inden for alle de politikområder, der er nævnt her.
Det vil simpelt hen være for vidtgående, for det første fordi svenskerne slet ikke kan nå at få alting vedtaget på alle områder, og for det andet fordi vi heller ikke ved, hvordan forhandlingssituationen vil udvikle sig inden for de forskellige politikområder.
Så jeg vil synes, det er for langt at gå at sige, at vi, blot fordi vi ønsker at fremme debatten og fokus, så dermed også har sagt, at hvad der f.eks. måtte komme af forslag om det indre marked er fremragende uanset hvad.
Dem må vi selvfølgelig forholde os til, når de bliver fremlagt i Europaudvalget.
Men det, som det svenske formandskab lægger op til, nemlig en realpolitisk drøftelse af at finde fælles europæiske løsninger, synes vi er fremragende.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-02-27:
Jeg synes ærlig talt, det er stærkt nok.
Man kommer fra Det Konservative Folkepartis side med et forslag til vedtagelse, hvori der står noget med asylpolitik og Tamperekonklusioner, og så spørger vi, hvad det, som Det Konservative Folkeparti sammen med nogle andre partier har foreslået her i Folketingssalen til vedtagelse, betyder. Og så skal vi have, ja, simpelt hen et møgfald, fordi vi tillader os at bringe det ind i debatten: Det er en uforskammethed af hr. Kristian Thulesen Dahl og Enhedslisten overhovedet at bringe det ind i debatten!
Jeg håber, at fru Lene Espersen selv kan se, at sammenhængskraften i hendes argumentation ligesom er ved at gå lidt op i fugerne. Men jeg synes, det har været nyttigt.
Det vil jeg til gengæld sige.
For de, der har fulgt den her debat i befolkningen, vil nu kunne se, at der ikke er sammenhængskraft i det forslag til vedtagelse, at partierne ikke aner, hvad det er, de har foreslået.
De er i hvert fald vildt uenige om, hvad det betyder, og de kan ikke rigtig forklare det, og det bryder fru Lene Espersen sig ikke om at diskutere.
Jamen det er sådan, det er.
Lene Espersen (KF), 2001-02-27:
Jeg er da glad for, at Dansk Folkepartis ordfører her fra talerstolen ligesom kommer med en åben erkendelse af, at det sådan set aldrig har været Dansk Folkepartis politik, at udvidelsen, udvidelsespolitikken og udvidelsesprocessen var noget, der skulle have en særlig høj politisk profil. Jeg har jo set i hvert fald mindst ét medlem af Dansk Folkeparti citeret for, at man sådan set var lidt modstander af udvidelsen.
Og set i lyset af det kan jeg godt forstå, at hr. Kristian Thulesen Dahl hellere vil diskutere noget helt andet end det svenske formandskabs program; det er jo meget, meget, meget sjovere.
Jeg siger blot, at vi i Europaudvalget og i forhold til EU-debatten har forsøgt at sætte en proces i gang, hvor vi prøver at lave nogle mere fremadrettede debatter om, hvad det er, vi vil med Europa.
Hvad er det, vi vil?
Når et land fremkommer med et formandskabsprogram og kommer med nogle fantastisk gode forslag til, hvordan EU-samarbejdet kan udvikle sig, hvordan skal vi så forholde os til det?
Jeg synes, det er et godt initiativ, at vi tager den her diskussion om formandskabsprogrammerne.
Men jeg vil godt fastholde, at jeg mener, at såvel Enhedslisten som Dansk Folkeparti - det var sådan set en ren bekendelsessag for Dansk Folkeparti - misbruger den mulighed, vi har for at diskutere formandskabsprogram, ved at fortabe sig i alle mulige andre detaljer, der ikke har særlig meget med sagen at gøre.
Og jeg må sige til hr. Keld Albrechtsen, at jeg fastholder min kritik, for jeg mener, at hr. Keld Albrechtsen fra talerstolen har forsøgt at give lyttere, seere og andre, der følger med i debatten, det indtryk, at hvis man er enig i de hovedprioriteter, som det svenske formandskab har, så siger man ja til samtlige direktivforslag, som svenskerne lægger på bordet, og den kobling kan simpelt hen ikke laves.
Men at svenskerne har valgt at lægge vægten på nogle fornuftige politikområdet mener jeg faktisk vil klæde det danske Folketing at bakke op om, og derfor er vi også medforslagsstillere til den her vedtagelse.
Anne Baastrup (SF), 2001-02-27:
Det blev besluttet, umiddelbart inden mødet i salen her i dag startede.
Det vil sige, at hvis det var sådan, at Dansk Folkeparti havde ønsket at inddrage andre i et forslag til vedtagelse, så kunne Dansk Folkeparti overhovedet ikke vide, at SF havde bundet sig til anden side.
Hr. Thulesen Dahl opfører sig ikke ordentligt, hvis det er sådan, at han ønsker at inddrage Parlamentet i et samarbejde.
Dansk Folkeparti viser jo, at de overhovedet ikke er interesserede i, hvad det er, der foregår.
Charlotte Antonsen (V), 2001-02-27:
Hr. Thulesen Dahl har tidligere fremsat et forslag, der handler om åbenhed i EU-systemet.
Da vil jeg gerne spørge hr. Thulesen Dahl, om hr. Thulesen Dahl ikke er enig i, at et af de steder, hvor der har været problemer med åbenhed i EU, er med hensyn til NATO-dokumenter, netop fordi NATO er en forsvarsalliance og af den grund naturligvis har nogle hemmeligstemplede papirer.
Så jeg vil gerne spørge, om hr. Thulesen Dahls forslag også gælder NATO.
Ønsker Dansk Folkeparti, at man også i NATO skal indføre de svenske åbenhedsregler om, at alting er åbent, eller tror Dansk Folkeparti måske, at den svenske neutralitet og netop det, at de ikke har været i et forsvarssamarbejde, har betydet, at de så kunne have nogle andre åbenhedsregler, fordi de ikke havde det samme sikkerhedspolitiske behov som de af os, der har været allierede? Ønsker man at overføre dette forslag til NATO?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2001-02-27:
Det er søreme en ordentlig svada, man skal høre fra SF's ordfører, fru Anne Baastrup, heroppefra: Vi er useriøse og opfører os ikke ordentligt, forbereder os ikke, osv. osv.
Jamen må jeg henlede fru Anne Baastrups opmærksomhed på, at jeg som ordfører i EU-spørgsmål mange gange har haft den oplevelse, at SF pludselig er kommet med et forslag, som måske nok har været gennemarbejdet og drøftet med nogle, diskuteret og sådan noget, men som ikke har været forelagt mig forud for debatten.
Det er i hvert fald en ny praksis, men hvis SF vil love, at man fremover henvender sig til Dansk Folkeparti i god tid inden hver debat og konsulterer os med hensyn til deres ideer og tanker med henblik på, om vi vil være medforslagsstiller, jamen så vil jeg gerne give tilsagn om det samme den anden vej.
Det er slet ikke noget problem for mig.
Sådan har det ikke været, men hvis SF vil have den linje, og hvis det er baggrunden for at kunne etablere et ordentligt samarbejde, er der ingen problemer med Dansk Folkeparti.
Så med hensyn til fru Charlotte Antonsens spørgsmål:
Jamen der vil klart være ting inden for forsvarsområdet, som er omfattet af fortrolighed.
Det siger jo sig selv.
Men det er jo bare ikke det, det her drejer sig om.
Det drejer sig om, hvorvidt man som helt grundliggende regel har en langt større adgang til åbenhed om de almindelige spørgsmål, end man har i dag i EU-systemet.
Kommissionens forslag opererer med en vis forbedring af de nuværende regler.
Svenskerne arbejder på en endnu bedre forbedring, og derfor er det så afgørende for Dansk Folkeparti, at den danske regering støtter svenskernes bestræbelser i forhold til Kommissionens forslag.
Det kan jo ikke altid være rart at blive konfronteret med dét.
Det ved jeg da godt.
Det var også derfor, jeg gerne ville bruge debatten i dag til at få skabt klarheden over, hvad der er Venstres og De Konservatives politik i forhold til det retlige forbehold.
Og det er den strategi, jeg har efterlyst først fra fru Charlotte Antonsen, hvor det var utrolig svært at få bare nogle sammenhængende ord frem omkring den her overvejelse, og nu fra fru Lene Espersens side.
Det kan da ikke være uforskammet at forsøge at efterlyse et partis holdning til et så vigtigt spørgsmål, som de selv har bragt ind i debatten for 14 dage siden i særdeleshed, og som de så også bringer ind i debatten i dag i form af det forslag til vedtagelse, der ligger på bordet foran os.
Det er sådan set i al enkelhed det, nogle har forsøgt. Her må jeg altså bare sige, at der er milevid forskel på det, der bliver sagt den 8. februar, og så i dag, men jeg må også anerkende det, fru Lene Espersen gør opmærksom på: at efter Ritzau-telegrammet den 8. februar kom der en korrektion eller et dementi, eller hvad man skal kalde det, fra hr. Bendt Bendtsen.
Anne Baastrup (SF), 2001-02-27:
Da det her lovforslag blev andenbehandlet, fik vi nedstemt et ændringsforslag, der handlede om, at elever og studerende skulle have ret til at stemme i sikkerhedsudvalgene.
Det har givet anledning til en hel del debat blandt de folk, som jo er den egentlige grund til, at vi har fået det her lovforslag, nemlig de elever og studerende, som igennem de sidste 6-7 år har kæmpet for, at deres arbejdsmiljø kom på dagsordenen herinde.
Det har derfor været vigtigt for mig i hele det her forløb, siden vores ændringsforslag blev forkastet, at få præciseret, at de rettigheder, man har tilkæmpet sig ude på uddannelsesinstitutionerne, naturligvis ikke ryger, fordi det her lovforslag bliver vedtaget.
Jeg vil derfor også bede undervisningsministeren om at bekræfte her fra talerstolen, at det forhold, at det her lovforslag bliver vedtaget, forhindrer på ingen måde, at de studerende og eleverne rundtomkring på uddannelsesinstitutionerne kan lave lokalaftaler, og har de fået lokalaftaler, skal de ikke på nogen måde udsættes for en dårligere behandling end det, de allerede har opnået. Under forudsætning af, at ministeren bekræfter mit spørgsmål, er det her lovforslag et lille bitte, bitte, bitte skridt i retning af en accept af elever og studerende som voksne mennesker, der har ret til et ordentlig arbejdsmiljø, mennesker, der har ret til at få indflydelse på deres dagligdag, mennesker, som har ret til, at også deres arbejdsmiljø er på den daglige dagsorden.
Derfor stemmer SF for, men det forudsætter naturligvis, at undervisningsministeren går op og bekræfter, at de tilkæmpede rettigheder kan man ikke miste.
Margrete Auken (SF), 2001-02-27:
...om gældslettelse, som har været drøftet, og som ministeren selv har bekræftet var vigtige
, så de tidligt kommer frem til det svenske formandskab, sådan at vi får forberedt det, da der jo ikke uden videre er konsensus i EU om, at det skal være sådan.
Der er jo en hel del i EU, der støtter Venstres og De Konservatives afvisning af at gøre noget ordentligt for de fattige.
Jens Hald Madsen (V), 2001-02-27:
Jeg vil da gerne sige, at jeg synes, det er et spændende forslag.
Det har jeg stor respekt for.
Når man er minister og kommer med forslag, så går jeg ud fra, at man selvfølgelig har talt med sine regeringskolleger og med statsministeren, at man selvfølgelig har talt med sin folketingsgruppe, og at man fuldt ud har opbakning, når man går ud som minister.
Derfor er det jo spændende så at finde ud af, at ministeren starter med at sige, at ministeren har dummet sig og trækker forslaget tilbage.
Lidt efter siger ministeren så: Jamen min opgave er også at skabe debat og offentlig debat. Sådan set lød det, som om ministeren ikke har fortrudt det.
Derfor må det første spørgsmål jo være: Føler ministeren, at ministeren har dummet sig, har fortrudt at have taget det her forslag op, eller hvor er vi henne?
Anita Bay Bundegaard (RV), 2001-02-27:
Jeg vil bare gentage, at det her var et løst forslag.
Det er ikke regeringens politik, det er ikke min politik.
Og så synes jeg i øvrigt, vi skal bruge tiden på at diskutere de reelle problemer, og jeg står fast ved, at de er der.
Jeg tror egentlig også, at Venstre ville have godt af at sige: Jamen sådan ser virkeligheden ud. Vi vil også gerne forholde os til problemerne.
Det kunne jeg egentlig godt tænke mig vi fik en debat om, når vi nu står her.
Hvis vi ikke skal bruge al tiden på at diskutere det samme, som er fuldstændig formålsløst, så kunne vi måske tage den reelle debat.
Jens Hald Madsen (V), 2001-02-27:
Jo, men jeg bliver lidt forvirret.
Undskyld mig, jeg bliver lidt forvirret, når ministeren siger, at hun vil bringe det op i EU, og så siger hun, at det ikke er regeringens politik, det er ikke hendes politik.
Hvis politik er det så, ministeren vil bringe op i EU?
Altså hvem er det egentlig, ministeren repræsenterer?
Det er det, der hele tiden forvirrer mig.
Har ministeren fortrudt det?
Har ministeren ikke fortrudt det?
Er det, for at ministeren gerne vil skabe offentlig debat, eller vil ministeren holde fast i, at hun er minister og repræsenterer regeringen? Det er bare det, vi skal have helt klarlagt.
Altså er det her noget, som ministeren har tænkt sig at bringe op i EU, selv om det ikke er hendes politik, eller hvordan?
Anita Bay Bundegaard (RV), 2001-02-27:
Jeg tager det gerne en tredje, fjerde gang eller hvor mange det nu er: Det her forslag om konventionen er taget af bordet.
Det er ikke regeringens forslag, det er ikke mit forslag.
Men uanset konventioner eller ej, så har vi et problem
med nogle flygtninge, der melder sig hver eneste dag ved Europas grænser.
Det er det spørgsmål, jeg synes, vi skal diskutere i EU.
Jens Hald Madsen (V), 2001-02-27:
Lad os så prøve at kigge på det her forslag
Det, jeg har fået oplyst, er, at der er 1,2 milliarder mennesker, som lever under fattigdomsgrænsen, og så skal vi jo så sidde lige nu og fordele lidt, for vi skal også finde boliger til dem.
Derfor vil jeg gerne spørge ministeren: Er det de 290 millioner syd for Sahara i Afrika, vi skal tage imod, er det de 522 millioner mennesker i Sydasien, vi skal tage imod, eller er det de 278 millioner, som er i Østasien og Stillehavet?
Anita Bay Bundegaard (RV), 2001-02-27:
Vi kan sådan set godt diskutere tal.
Før sagde hr. Frank Dahlgaard 1,3 milliarder, nu bliver det til 1,2 milliarder, men lad nu det ligge. Jeg har ikke sagt, vi skal tage imod alle de her mennesker, som der siges her.
Det, jeg gerne vil sige, er, at vi ikke kan lukke øjnene for, at de allerede kommer. Det her er ikke noget, vi taler om i fremtid.
Hvordan forholder vi os til, at de gør det?
Og så vil jeg gerne spørge hr. Jens Hald Madsen: Hvad er det for nogle løsningsforslag, hr. Jens Hald Madsen ser for sig?
Mener hr. Jens Hald Madsen ikke, at EU er det rigtige sted f.eks. at løse de her problemer, og mener hr. Jens Hald Madsen i øvrigt, at ulandsbistanden er det rette sted at skære, hvis vi ikke vil have, at flygtningene kommer til Europa?
Jens Hald Madsen (V), 2001-02-27:
Jo, men hvis det skal bringes op i EU - altså nu skal vi jo følge med, for det er lidt svært at finde ud af - så vil jeg gerne vide, hvad det så er, ministeren konkret vil bringe op i EU, når der altså ikke er noget forslag fra regeringen, og der ikke er noget forslag fra udviklingsministeren.
Hvad er det så, der bliver bragt op?
Det er jo altså sådan set ministeren selv, der har gjort, at hun sidder her i dag, for det er ministeren selv, der er kommet med et forslag, der tilsyneladende ikke er nogen opbakning til.
Jeg vil blot vide, om det er noget, som ministeren vil bringe op i EU eller ej, og hvis ja, hvordan vil det så se ud.
Anita Bay Bundegaard (RV), 2001-02-27:
Jamen jeg beklager skam ikke, at jeg sidder her i dag.
Jeg er da glad for, at vi kan have den her debat.
Det kan godt være, det kan være svært at skelne imellem, at man kun kan tale i konkrete termer som, at det må være at forslag, vi må tale om i EU.
Altså jeg har da forstået, at EU også godt kan diskutere tingene, uden at der er helt konkrete forslag på bordet.
Jeg vil gerne understrege igen: Konventionsforslaget er ikke på bordet, det er heller ikke på EU's bord, og det tror
jeg heller ikke, det kommer.
Men problemerne, som vi står med, og som hr. Jens Hald Madsen tilsyneladende ikke vil diskutere - det er i hvert fald ikke dem, han taler om - består altså, uanset om vi lukker øjnene eller ej.
Ulla Tørnæs (V), 2001-02-27:
Med lidt god vilje er det efterhånden gået op for mig, at det forslag, som er omtalt i Weekendavisen, altså ikke er regeringens politik.
Det er heller ikke udviklingsministerens politik.
Det er meget godt, at der er et sammenfald dér.
Alt andet ville være fuldstændig uholdbart efter min opfattelse, og vi ville oven i købet være i en ny statsretlig situation, hvis det var tilfældet.
Vi har også hørt, at ministeren siger: Jeg dummede mig.
Men så bliver jeg nødt til at spørge, om ministeren dummede sig én gang til, da ministeren svarede fru Margrete Auken for lidt siden.
Det var her, hvor hele EU-vinklen kom op.
Lad mig vende det om og spørge ministeren: Hvad er det for en indgangsvinkel, hvorunder ministeren vil bringe hele det her tema op i EU-regi?
Ministeren har sagt, at ministeren har dummet sig, og at det ikke var regeringens politik, og at det var taget af bordet.
Så er det ret vigtigt for Folketinget i dag helt klart at få at vide, hvad det så er for en indgangsvinkel
udviklingsministeren vil tage, når det skal bringes op i EU.
Anita Bay Bundegaard (RV), 2001-02-27:
Jamen jeg er da ked af, at Venstre ikke kan forstå og ikke synes, det er en god idé, at man diskuterer de problemer, som man har i Europa, også på EU-plan, hvor vi kan sige: Jamen kan vi forholde os til, at der er kommet 10-15 gange flere illegale indvandrere fra 1993 til 1999?
Hvad er det egentlig, vi gør ved det her problem?
Er det Spaniens problem, er det Europas problem?
Det pres, vi ser på de europæiske grænser, er det et fælles problem, som vi skal forsøge at løse?
Det er den problemstilling, jeg gerne vil have, at vi tager op i EU, og jeg synes, man er nødt til at skelne imellem konkrete forslag og en diskussion, hvor man ser problemerne.
Det kan være, der kan komme konkrete forslag ud af det, men lad os da starte med at diskutere det.
Jeg synes egentlig, det ville være rart, hvis Venstre ville forholde sig til problemerne.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2001-02-27:
Jeg synes, der er én ting, der er befriende i det, ministeren siger her i dag, og det er, at ministeren så klart siger, at »de kommer allerede«.
Altså at de her folk, der flygter alene på grund af fattigdom, som altså ikke er konventionsflygtninge, de kommer allerede, altså underforstået, at mange af dem, der er kommet til Danmark i dag, er kommet på den konto.
De er ikke kommet, fordi de flygter efter flygtningekonventionen.
Det er mig bekendt første gang, at regeringen har erkendt det.
Ja, altså forudsat selvfølgelig, at ministeren taler på vegne af regeringen og ikke på vegne af en tidligere debatredaktør.
Så ville jeg sige, at hvis man skal gå ind på ministerens tankegang, må det vel forudsætte, hvis vi skal sørge for at vende det her om, så vi ikke får de her problemer fremover, at man netop opererer med en form for grænser, at man opererer med, at hertil kan folk komme og ikke længere.
Her må jeg så spørge ministeren, hvordan det hænger sammen med den udtalelse, der kom for et øjeblik siden, om, at regeringen ikke tror på grænsekontrol, paskontrol og lignende.
Jeg havde forstået det sådan, at en forudsætning for at fjerne grænsekontrollen, f.eks. mellem Danmark og Tyskland, er, at regeringen mener, at den ydre grænse, altså mellem Schengenlandene og ud, er sikker.
Er det ikke korrekt?
Anita Bay Bundegaard (RV), 2001-02-27:
Jamen jeg vil gerne bekræfte over for hr. Kristian Thulesen Dahl, at problemerne er her, og at de her mennesker, som flygter af flere forskellige grunde, allerede er her, og det kan vi altså se.
Vi kan se, som jeg har sagt tidligere, at de kommer i land på den sydspanske kyst, levende eller druknede, og det er det, mange faktisk gør.
I den første uge af januar druknede 360, der var på vej over Gibraltarstrædet,
bare for at tage en enkelt uge.
Det er sådan set alvorlige problemer, som jeg synes vi
skal forholde os til, og derfor skal vi selvfølgelig diskutere, hvad det er, vi skal gøre, men jeg tror ikke på, og det tror den danske regering ikke på, at det, at man bygger mure op og sætter hegn og pigtråd op osv., hjælper noget som helst.
Selvfølgelig skal vi have en kontrol, og det har vi jo også - det er også derfor, at nogle af de her mennesker bliver fanget - og det har vi ved den spanske grænse.
Men vi er da nødt til at tale om: Hvordan regulerer vi det her problem?
Det har vi jo gjort med politiske asylsøgere i mange år, men hvordan gør vi det faktisk nu, når vi ser nye problemer?