runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-02-20:
Jo, bestemt.
Jeg har meget stor respekt for både fru Anne Baastrup og fru Inge Dahl-Sørensen, som sagtens kan indgå forlig. Men det, jeg siger, er bare, at gennem år og dag etablerer vi jo mange konstruktioner her i Folketinget, hvor partier går sammen, såmænd også SF og Venstre, som fru Anne Baastrup siger, for at skabe flertal for en bestemt ting. Men det, at man skaber et flertal og laver en aftale om at gennemføre en bestemt ting, er jo ikke det samme som at indgå et forlig, der gælder, jeg ved ikke hvor langt frem i tiden.
Man laver en stemmeaftale, man stemmer for en bestemt ting, som man på det tidspunkt synes er rigtig, og vi vedgår gerne, at vi var med til at etablere dette Adoptionsråd.
Men regeringens opfattelse er, at det over år og dag er blevet for meget med alle disse råd og nævn og centre og institutioner, og derfor rydder vi op nu, også med Adoptionsrådet, selv om vi selv har været med til at stemme for det.
Der er såmænd nok også noget andet af det, vi nedlægger, vi selv har været med til at stemme for i tidens løb, men vi synes, det er blevet for meget med alle disse råd og nævn og centre, og derfor bliver de nedlagt.
Anne Baastrup (SF), 2002-02-20:
Det synes jeg er interessant.
Et forlig, hvad er så det?
Man kunne rent faktisk bibringe viden helt gratis, en viden, som man får ved at sidde omkring et bord og udveksle erfaringer i fællesskab.
Er det kun, når den tidligere hr. Anders Fogh Rasmussen, den nuværende statsminister, indgår en aftale med en eller anden fin mand, det er et forlig?
Kan vi andre almindelige ordførere ikke indgå en aftale med Venstre, der opfattes som et forlig?
Ja, jeg vil gerne have et svar: Hvad er et forlig?
Er jeg ikke fin nok til at indgå et forlig med fru Inge Dahl-Sørensen?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-02-20:
Allerførst vil jeg sige, at jeg overhovedet ikke er enig med fru Anne Baastrup i, at der skulle være tale om, at et forlig dannede baggrund for oprettelsen af Adoptionsrådet, og derfor er der ikke noget som helst, der forhindrer regeringen i at fremsætte forslag om at nedlægge Adoptionsrådet.
men der er gennem de senere år skudt et uigennemsigtigt og ressourcekrævende mellemlag af råd og nævn op.
Anne Baastrup (SF), 2002-02-20:
Jeg forsøger at afgrænse, hvor Venstre kan acceptere et forlig, og hvor Venstre ikke kan acceptere et forlig, og her er der en meget ekstrem sag.
I 1998-1999 havde vi en hel del problemer i Retsudvalget med henvendelser fra adoptanter, og her indgik jeg et rigtig godt samarbejde med Venstres ordfører på adoptionsområdet, hvor vi indgik en aftale, som vi bagefter fik de øvrige partier til at støtte uden om regeringspartierne.
Så blev den daværende regering presset, og så fik vi nedsat Adoptionsrådet.
Det råd er stort set gratis, ud over hvad en kop kaffe koster, det er frivillige organisationer, der deltager i rådet sammen med bl.a. Civilretsdirektoratet.
Og nu står jeg fuldstændig uforstående overfor, at man først indgår en aftale, hvor Venstre og SF presser på, og bagefter, så snart man får magten, fjerner man den.
Det forstår jeg ikke.
I maj 1999 blev der vedtaget en ændring af adoptionsloven.
Herved blev hele forløbet af en adoptionssag grundlæggende ændret.
Forud for denne lovændring havde vi i Folketingets Retsudvalg fået adskillige henvendelser fra adoptanter, der beklagede sig over den behandling, de fik fra myndighedernes side.
Opfattelsen af at det var en lidt småkriminel handling at ønske at adoptere et barn, var det gennemgående indtryk, man fik ved disse henvendelser.
Den daværende justitsminister blev derfor pålagt at nedsætte et særligt råd, hvor adoptanter og de formidlende organisationer kunne komme i dialog med myndighederne.
Statsministeren kan ikke forsvare nedlæggelsen af rådet med, at der er penge at spare, da det stort set er gratis at lade dette råd fungere.
Desuden plejer det at være Venstres holdning, at frivillige organisationer skal have mulighed for at deltage i forvaltningen af samfundets opgaver.
Bjarne Laustsen (S), 2002-02-20:
Der er noget, der tyder på, at regeringen ikke har gjort sit hjemmearbejde, for så havde den jo ikke meldt ud, at den ville fjerne APV'erne for de små virksomheder, når nu det viser sig i praksis, det ikke kan lade sig gøre.
Derfor synes jeg, det er lidt underligt, at regeringen allerede efter så kort tid begynder at samle på nederlag, for det er jo et element i konkurrencepakken, som man så ikke kan gennemføre, sådan som man åbenbart har lovet nogle.
Hvorfor har man ikke taget fat i det der med, at man vil forenkle reglerne og komme med det udspil, når man nu siger, o.k., nu har EU sagt, at det er i orden.
Hvorfor har man så ikke selv lagt op til, at vi kan forenkle?
Hvorfor er man så kommet med alle de forskellige forslag og har overladt nogle ting til parterne i stedet for at vente på, at effekten af den tidligere regerings indsats på området kan måles?
Kan man ikke få problemer med, hvad man selv har sagt i forhold til EU-lovgivningen, når man ikke skal have sikkerhedsrepræsentanter på de små virksomheder mere?
Anne Baastrup (SF), 2002-02-20:
Nu er det altså sådan, at jeg har meget, meget svært ved at finde ud af, hvor Venstre overhovedet befinder sig med hensyn til frivilligt arbejde.
Dengang vi oprindelig indgik aftalen i serviceloven om de 100 mio. kr. til frivilligt arbejde, var det i et samarbejde med Venstre, og Venstre syntes dengang, at det var absolut nødvendigt med professionel bistand til frivillighedsarbejde.
Det er heller ikke mere end tre svar siden, statsministeren sagde, at han var enig med mig i, at professionel bistand til frivillighedsarbejde er en god ting, og han anerkendte, at der var udenlandske erfaringer, der påviste det samme.
Men nu siger statsministeren, at professionel bistand til det arbejde er slet ikke nødvendig, og her er forskellen mellem Venstre og os.
Det er da en underlig måde at svare på, når det er sådan, at ministeren først siger ja, og bagefter siger nej.
Før valget støttede Venstre frivillighedsarbejde, men efter valget støtter Venstre ikke frivillighedsarbejde.
Det er altså svært at finde ud af. Hermed sluttede spørgsmålet.
Carsten Hansen (S), 2002-02-20:
Det er jo interessant, at når vi kigger i finansloven, så er der en besparelse på hele arbejdsmiljøet på ca. 220 mio. kr. set i overslagsårene, og så siger man, at det ikke er en forringelse, det er en effektivisering og en besparelse, der kun går ud over nogle ganske få.
Hvis det havde sin rigtighed, kunne man jo flytte det hele til København og bare nedlægge Arbejdstilsynet, skulle jeg mene.
Men det, som jeg godt vil bore i, er egentlig: Hvorfor meldte statsministeren og Venstre ikke klart ud, at man ville skære Arbejdstilsynet, man ville lukke Arbejdstilsynet på Fyn, man ville lukke det i Nordjylland?
Hvorfor meldte man ikke det klart ud?
Så kunne folk have forholdt sig til, hvordan det er, Venstre behandler arbejdsmiljøet.
Er det et ordentligt og godt arbejdsmiljø, at 85 pct. af samtlige virksomheder inden for en enkelt branche ikke har en sikkerhedsrepræsentant?
Bjarne Laustsen (S), 2002-02-20:
Nu siger statsministeren, at den danske regering er klog, men EF-retten er mindre klog, fordi den burde faktisk have gjort det, den danske regering havde villet, og med hensyn til, om man havde vidst det, havde man jo selv gjort opmærksom på, at der var et problem.
Derfor mine spørgsmål om, hvorfor man ikke afventede det her.
Når man så kigger på de her forskellige spørgsmål, var det så noget af det, statsministeren kunne tænke sig at få med i et kompetencekatalog, at der ikke skal være nogen regler i EU om beskyttelse af lønmodtagere og ikke nogen minimumsrettigheder for de ansatte?
Statsministeren siger, at vi ikke fratager den lille mand noget, men det eneste, man gør, er at fratage den lille mand noget.
hos tandlægerne, som jo er en af de små virksomheder, som typisk omfatter medarbejdere under fem, og de er meget, meget tilfredse med både APV og sikkerhedsorganisationen ned til fem ansatte og har positive resultater deraf.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Klaus Hækkerup (S), 2002-02-20:
Jeg vil godt følge hr. Jacob Bukstis spørgsmål op.
Og den næste dag dementerer hun i pressen.
Er det her ikke omfattet af et tilsagn, som statsministeren gav i går, om ved politiets hjælp at søge alt undersøgt til bunds i sagen, så vi kan få afklaret, om der har været klare objektive forhold vedrørende den licitation, der er foretaget af de pågældende plejeboliger?
Jacob Buksti (S), 2002-02-20:
Det var sådan set også det svar, jeg regnede med.
Nu er det sådan, at statsministeren i går i spørgetiden var prisværdig klar i sine udtalelser i retning af, at man ville sørge for, at hver en sten blev vendt, og hvis der var huller, så ville statsministeren sørge for, at de blev fyldt ud.
Derfor vil jeg spørge, om ikke statsministeren allerede nu ville kunne tage initiativ til, både i statsministerens og ikke mindst i finansministerens interesse, at sørge for, at bagmandspolitiet får til opgave at se på de pågældende sponsorkontrakter eller reklamekontrakter, eller hvad man nu vælger at kalde dem, plus at man måske også inddrager spørgsmålet om, hvorvidt de licitationer, der er gennemført, er gennemført efter reglerne.
Dagen efter var de ikke forudsat.
Er det ikke sådan, at statsministeren har en interesse i at sørge for, at netop hver en sten bliver vendt, og at statsministeren med god samvittighed her i Folketinget kan sige: Der er ikke fejet noget ind under gulvtæppet?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-02-20:
Finansministeren har givet et svar i en pressemeddelelse den 12. februar og på et senere afholdt pressemøde.
Jeg vil gerne understrege, at jeg ikke kender de pågældende kontrakter, som er indgået mellem en privat virksomhed og Farum Kommune og Farum Boldklub.
Finansministeren har oplyst, at alle kontrakter, der er indgået mellem Jydsk Rengøring og Farum Kommune, er indgået på almindelige og for alle parter kendte forretningsmæssige vilkår.
Finansministeren har tillige oplyst, at reklameaftalen mellem Jydsk Rengøring og Farum Boldklub er indgået på almindelige forretningsmæssige vilkår.
Jacob Buksti (S), 2002-02-20:
Nu skal jeg lade være med at kommentere statsministerens valgkampsstemning og bare sætte stor pris på statsministerens telepatiske evner i retning af at konstatere, hvad det er, jeg i givet fald er ude på at få svar på.
Vi var også omkring, at der jo faktisk nærmest er tale om en tilståelsessag, idet både direktører fra Skanska og fra Alletiders Rejser har sagt, at sådan var det.
Så er det selvfølgelig interessant, at man her også støder på den nuværende finansminister i kraft af finansministerens tidligere job som direktør for Jydsk Rengøring.
»Er statsministeren enig med finansministeren i dennes bedømmelse af de indgåede kontrakter mellem Jydsk Rengøring, Farum Kommune og Farum Boldklub, som finansministeren i en pressemeddelelse fra Venstre den 12. februar 2002 beskriver med udtrykket »Der er intet at komme efter i denne sag«?
« Skriftlig begrundelse
Det er væsentligt for offentligheden at få den samlede regerings klare svar på de spørgsmål, der er rejst i dagspressen om anvendelsen af det almindelige forretningsmæssige princip »noget-for-noget«.
»Er statsministeren enig med Venstres politiske ordfører i, at med borgmester Peter Brixtoftes tilbagevenden til borgmesterposten i »mønsterkommunen Farum« rejses der tvivl om, hvorvidt der bliver gennemført en uvildig og tilbundsgående undersøgelse af »magtens arrogance, vennetjenester og sammenspisthed«, som har været kendetegnende for »mønsterkommunen«?«
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-02-20:
Jeg må sige både til hr. Jens Peter Vernersen og til hr. Aage Frandsen, at der overhovedet ikke er tale om løftebrud.
Vi har efter valget gjort nøjagtig det, som vi sagde før valget, nemlig gennemført et skattestop, der gælder fra dag ét, hvor den nye regering er trådt til.
Sådan er det.
Jeg tror, jeg må sige til hr. Aage Frandsen: Nej, hr. Jacob Bukstis formål er et helt andet. Hr. Jacob Bukstis
formål - det antydede hr. Jacob Buksti selv - er at få mig til at sige, at der rent faktisk i den gamle pinsepakkes slutår 2002 lå en sænkning af indkomstskatten.
Det er det, hr. Jacob Buksti gerne vil have mig til at sige.
Men hvis man begynder at rulle alt det tilbage, som den tidligere regering har lavet på skatteområdet, så er det fuldstændig uoverskueligt, hvordan det virker for den enkelte skatteyder.
Og derfor, hvis hr. Jacob Buksti og hr. Jens Peter Vernersen og andre i Socialdemokratiet er så bekymrede på skatteydernes vegne, så ville jeg ønske, at den bekymring havde været lige så udtalt, dengang hr. Jacob Buksti var i regering, og hr. Jens Peter Vernersen var medlem af et regeringsparti, for så kunne de i tide have gjort noget ved det i stedet for at blive ved med at vælte nye skatter og afgifter ud over befolkningen.
Hver eneste måned i den tid, som hr. Jacob Bukstis regering sad ved magten, kom der en ny skat eller afgift.
Og det er her, befolkningen kan mærke den afgørende forskel.
Nu er der kommet en ny regering, som ikke forhøjer skatter og afgifter.
Og det vil blive en af de slående forskelle på den tidligere regering og den nye regering, at nu er der et skattestop, akkurat som vi lovede det inden valget.
Jens Peter Vernersen (S), 2002-02-20:
Den sammenligning, som statsministeren foretog mellem bundskatten og ejendomsværdiskatten, eksisterer jo ikke.
Statsministeren må jo give medhold i, at netop skattestoppet er defineret sådan, at bundskatten skulle holdes intakt, hvorimod ejendomsværdiskatten - ejendomsværdiskatten - ikke skulle ændres fra dag ét.
Det var det, der fremgik af Venstres hjemmeside, og det var jo også det, som den daværende skatteordfører, fru Mariann Fischer Boel, nu fødevareministeren, skrev på hjemmesiden: at ejendomsværdiskatten fra dag ét ikke skulle ændres, den skulle gå i nul.
Statsministeren kan jo lige så godt stille og roligt sige, at det, der er sket her, er et udtryk for et klokkeklart løftebrud fra Venstres og fra statsministerens side.
Det er jo det, det drejer sig om, og ikke spor andet.
Alt det andet sniksnak synes jeg egentlig, vi skulle spare tiden for.
Aage Frandsen (SF), 2002-02-20:
Jeg har jo lyttet til det samme som statsministeren, når hr. Jacob Buksti siger forskellige ting om skattestop.
Jeg må indrømme, at jeg nu har forstået, at det alene er hr. Jacob Bukstis formål bare at få statsministeren til at sige stille og roligt: Det, der stod på hjemmesiden, svarer
ikke til det efter valget
Og den pågældende borger, som hr. Buksti refererer til, som bor i Hinnerup Kommune - det er den samme kommune, jeg bor i - føler sig lidt snydt, sådan som vi siger ovre hos os.
Han føler sig en hel del snydt.
Sådan er det bare.
Det sker jo en gang imellem, at man kommer til at sige noget i en valgkamp og lægge det ud på sin hjemmeside osv., osv., at der sker noget, som man ikke holder bagefter, og så synes jeg bare, man skal sige: Jamen altså, der var en svipser.
Jacob Buksti (S), 2002-02-20:
Det nytter altså ikke noget med nok så mange polemiske betragtninger.
Det er dokumenteret ved de e-mails, der er sendt fra Venstres sekretariat, at det, Venstre sagde skattestoppet var,
var, at man ikke kunne komme til at betale mere i kroner og øre i ejendomsværdiskat i 2002, end man gjorde i 2001.
Det var det, man sagde.
Og der er ingen som helst nye ting, som er sket i forhold til de beslutninger, der er truffet, som man ikke kunne have sagt før valget.
Men det kunne jo være, at statsministeren netop kom til at sige, hvad grunden er, nemlig, som det også fremgår af Finansministeriets svar på spørgsmål nr. S 483, at: »Regeringen har således lagt afgørende vægt på, at der med de samlede ændringer som følge af allerede trufne beslutninger, herunder indfasningen af Pinsepakken og det besluttede loft over stigningen i ejendomsværdiskatten i 2002, sker en betydelig samlet skattelettelse i 2002, som de fleste danskere vil mærke helt kontant i tegnebogen.«
Det var det, den tidligere regering stod for.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-02-20:
Ja, og som hr. Jacob Buksti udmærket ved, ville det altså betyde, hvis den nye regering skulle til at rulle de beslutninger tilbage, som den tidligere regering havde truffet, at ikke blot ejendomsværdiskatten skulle tilbagereguleres, grønne afgifter skulle tilbagereguleres, men også satserne for bundskatten skulle tilbagereguleres, og ud over at det ville være en kolossal stor øvelse, ville der også være skatteydere, der ud af det kom til at betale mere i skat, og det ville være i strid med skattestoppet.
Derfor ved hr. Jacob Buksti udmærket godt, at den nye regering ikke kunne gøre andet end at sige, at vi desværre bliver nødt til at acceptere beslutninger, som er truffet af den gamle regering.
Skattestoppet gælder naturligvis fra dag 1, hvor den nye regering er trådt til, nøjagtig som vi sagde i valgkampen.
Så det, vi sagde før valget, har vi stået ved, og det har vi gennemført efter valget.
Men man kunne jo godt efterhånden få det indtryk, at hr. Jacob Buksti varmer op til at fremsætte et forslag i Folketinget om, at alle disse ting skal rulles tilbage.
Nu tilkommer det jo ikke mig at stille spørgsmål til hr. Jacob Buksti, men man sidder jo pludselig og får det indtryk, at det er det, hr. Jacob Buksti gerne vil, og det kunne være meget interessant at se, om hr. Jacob Buksti overhovedet er i stand til at fremsætte sådan et forslag.
Jacob Buksti (S), 2002-02-20:
Jamen statsministeren slipper altså ikke uden om at bekræfte, at Venstres sekretariat så sent som den 19. november kl. 18.34 til en vælger i Hinnerup oplyser, at man simpelt hen ikke kan komme til at betale mere i kroner og øre i 2002, end man gjorde i 2001.
Men jeg vil da gerne spørge statsministeren, om statsministeren så er enig med finansministeren, når finansministeren i svaret på spørgsmål nr. S 483 siger: »Regeringen har aldrig påstået, at loftet ikke kunne være sat lavere eller højere for den sags skyld.
Teknisk og lovgivningsmæssigt
kan det naturligvis lade sig gøre, men det afgørende er ikke, om der teknisk kan finde en efterregulering sted i slutskatten i 2002.
Det afgørende er, at der politisk er truffet en beslutning om, hvor loftet skal ligge.«
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-02-20:
Lad mig blot repetere, hvordan ikraftsættelsen af skattestoppet er besluttet, og der er fremsat lovforslag i Folketinget om det: Efter at den nuværende regering er trådt til, træffes der ikke beslutning om forhøjelse af eksisterende skatter og afgifter eller om indførelse af nye.
For så vidt angår ejendomsværdiskatten, som spørgeren tænker på, ja, der sker der det, at skattestoppet er sat i kraft på den måde, at ingen kan komme til at betale mere i ejendomsværdiskat end det, der fremgår af de skattekort, som blev sendt ud som en følge af beslutninger truffet af hr. Jacob Buksti og den regering, som han dengang var medlem af.
Jeg er utrolig taknemlig for den opmærksomhed, som hr. Jacob Buksti her viser dem, der betaler ejendomsværdiskat, og jeg kan kun udtrykke det håb, at hr. Bukstis rørende omsorg for disse skattebetalere vil vare ved.
Jacob Buksti (S), 2002-02-20:
Jamen jeg skal trøste statsministeren med, at jeg sandelig har hørt statsministerens forskellige svar.
Jeg kan bare ikke få det til at give sammenhæng.
Derfor må jeg spørge statsministeren, om statsministeren kan bekræfte, at Venstres sekretariat helt frem til aftenen før valget gav vælgerne oplysning om, at hvis det var sådan, at man betalte 10.000 kr. i ejendomsværdiskat i 2001, så kunne man ikke komme til at betale mere end 10.000 kr. i ejendomsværdiskat i 2002.
Er det ikke korrekt?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-02-20:
Nu er det jo rent faktisk ikke første gang, vi har lejlighed til at udveksle synspunkter om det her, og jeg har faktisk svaret på det her spørgsmål flere gange i Folketinget
, så hr. Buksti har jo ikke ret i, at der ikke har været lejlighed til at snakke om det.
Det har der været meget rig lejlighed til, men jeg gør det gerne én gang til for hr. Buksti.
Jeg vil blot fastslå, at Venstre har, når det gælder overholdelse af skattestoppet, fuldstændig gjort det, som vi sagde før valget, nemlig at sikre, at fra dag 1, hvor den nye regering er trådt til, bliver der ikke truffet beslutninger om nye skatter og afgifter eller forhøjelser af gamle skatter og afgifter.
Sådan er det.
Jacob Buksti (S), 2002-02-20:
Både statsministeren og jeg er jo klar over, at det her spørgsmål er et, der har ligget til besvarelse i Folketingssalen ganske længe.
Det er faktisk sådan, at jeg stillede det den 18. januar kl. 8.54.
Statsministeren har ikke kunnet finde mulighed for at besvare det før i dag, og det er selvfølgelig statsministerens afgørelse.
Jeg er meget glad for, at Folketingets formand i et svar til mig af 29. januar har præciseret, at det bør være et enkeltstående tilfælde, at man i så lang tid ikke kan komme i onsdagsspørgetiden, og at det kun er uopsættelige forhold, der forhindrer statsministerens og hans ministres fremmøde. Derfor vil jeg jo gerne give statsministeren mulighed for trods den lange ventetid at forklare, hvad det er, der ligger i regeringens skattestop, og hvad det er, partiet Venstre meldte ud under valgkampen.
»Var statsministeren som Venstres formand vidende om, at Venstres sekretariat gav vildledende oplysninger til vælgerne om skattestoppet helt frem til valgdagen den 20. november 2001?«
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-02-20:
Regeringen fremlægger sit regeringsprogram den 27. november.
Af det fremgår, at vi ønsker at fjerne det der bureaukrati, der hedder skriftlige arbejdspladsvurderinger for de små virksomheder, simpelt hen fordi vi synes, at det handler om at få et bedre arbejdsmiljø.
Så det, man skal koncentrere kræfterne om i de små virksomheder, er at skabe bedre arbejdsmiljø i stedet for at sidde med bunker af papir på skrivebordene og lave arbejdspladsvurderinger af hensyn til at holde nogle systemer i gang.
Det handler om at få arbejdsmiljø for den enkelte ude på arbejdspladsen og ikke om en masse bureaukrati.
Derfor foreslog regeringen det.
Så spørger hr. Bjarne Laustsen: Jamen har regeringen så gjort sit hjemmearbejde, når der nu kommer en afgørelse fra EF-Domstolen, og pludselig må regeringen så lave sin politik om?
Det kunne regeringen ikke vide, da vi skrev programmet den 27. november,
men straks Domstolens afgørelse kommer, gør beskæftigelsesministeren selvfølgelig det, som beskæftigelsesministeren skal, nemlig at sige: Jamen så må vi rette os efter den afgørelse, altså bliver der disse skriftlige arbejdspladsvurderinger.
Men beskæftigelsesministeren er straks gået i gang med at finde ud af, hvordan vi kan gøre det på en måde, der er så enkel og så ubureaukratisk som muligt, således at det, det drejer sig om, er at få bedre arbejdsmiljø og mindre bureaukrati.
Så skal jeg i øvrigt sige både til hr. Bjarne Laustsen
og hr. Carsten Hansen, at regeringen jo så derudover har indledt en dialog med arbejdsmarkedets parter om, hvordan vi kan få nogle praktiske resultater og fremskridt, når det gælder arbejdsmiljø, i stedet for alt det der teori, papirbehandling og bureaukrati, som vi har oplevet at arbejdsmiljødiskussionen meget er blevet til i de senere år.
Til hr. Jørn Jespersen vil jeg bare sige, at det, jeg har sagt, jo ikke er, at det nødvendigvis er det offentlige, der skal overtage opgaven.
Jeg vil gerne gentage, at jeg har al mulig sympati for frivilligt arbejde, for privat initiativ, hvor det end måtte finde sted.
Det er bare ikke sikkert, at det altid skal foregå med tilskud.
Det er det, jeg siger.
Det er altså også det, regeringen har signaleret med det her.
Men jeg vil sige til fru Karen Jespersen, at 2005 og årene efter er der altså ikke taget stilling til.
Når der er givet meddelelse om årene frem til 2004, er det jo, skal vi sige budgetoverslagsfremskrivninger.
Men jeg skal ikke lægge skjul på, at min opfattelse er, at man godt kan udføre frivilligt arbejde i Danmark, uden at der nødvendigvis skal gives et tilskud.
Fru Karen Jespersen har da ret i, at der også godt kan gives tilskud for at understøtte et frivilligt arbejde.
Men det er altså ikke nødvendigvis sådan, at man absolut skal have tilskud for at udføre et frivilligt arbejde, og det er dét, jeg hele tiden aner i den holdning, som SF giver udtryk for: man skal altid have tilskud fra det offentlige, før man kan udføre et stykke frivilligt arbejde.
Det er den holdning, vi gerne vil gøre op med.