Ebbe Kalnæs (CD), 1999-02-09:
Da CD's ordfører ikke kan være til stede i dag, vil jeg fremføre CD's holdning til regeringens forslag.
Den første del af lovforslaget er en udløber af EF-Domstolens afgørelse om, at gravide har ret til fuld løn
under sygdom, uanset hvad årsagen til sygdommen er. CD er tilfreds med den del af lovforslaget, som dels er et udtryk for en større ligestilling mellem kvinder og mænd, dels er et eksempel på, hvordan EU også har noget at lære os. Danmark har selv været med til at forhandle EU-reglerne på arbejdsmarkedsområdet, og naturligvis skal vi tilslutte os de fælles regler.
Endvidere viser det os i Danmark, at det er vigtigt at have lovgivning på arbejdsmarkedsområdet.
CD priser den danske model, aftalesystemet, hvor arbejdsgiver og arbejdstager sammen finder fællesløsninger på problemerne, og det har gjort Danmark til et foregangsland i reguleringen på arbejdsmarkedet.
CD har ingen ønsker om at ændre ved den danske model
, men det betyder ikke, at Folketinget skal have berøringsangst over for at lovgive og lave minimumsregler på arbejdsmarkedsområdet.
Ikke mindst ligestillingsspørgsmålet har vist sig at være et område, der kræver, at Folketinget tør lovgive, men CD's grundholdning er stadig, at lovgivningen skal ske afbalanceret uden at ødelægge de gode resultater, der allerede er opnået på arbejdsmarkedet.
Det betyder, at der kun skal lovgives, hvor det er højst nødvendigt.
Lad mig så i denne sammenhæng udtrykke et suk over, at vi i lovgivningen stadig bærer rundt på en funktionærlov, der er en reminiscens fra klassekampens dage.
Naturligvis skal funktionærlovens bestemmelser også have mulighed for at gælde alle mennesker på arbejdsmarkedet i Danmark, både arbejdere og funktionærer. Med hensyn til den anden del af forslaget, om konkurrence- og kundeklausuler, mener vi i CD, at det er påtrængende med en lovgivning på dette område. Udviklingen går mod flere og flere begrænsninger på arbejdstagerens mulighed for at skifte arbejde efter eget ønske.
På den anden side går udviklingen i retning af hårdere konkurrence, hvor virksomhedernes eneret til en bestemt viden er afgørende for, om virksomheden kan klare sig.
Det aspekt bør også vægtes højt.
Derfor er vi i CD positive over for en regulering af området.
Spørgsmålet er blot, om regeringens forslag er den rigtige måde at gøre det på.
Lad mig starte med at sige, at vi i CD er positive over for, at kundeklausuler nu kommer med i lovgivningen på linje med konkurrenceklausuler.
Det er ikke på dette område, CD mener der er problemer.
Dér, hvor der mangler en uddybning, er med hensyn til, hvordan disse klausuler skal reguleres.
Regeringens forslag indeholder en regulering, der bygger på et økonomisk incitament for arbejdsgiverne.
Ved at straffe arbejdsgiverne økonomisk, hvis de laver konkurrence- eller kundeklausuler, er det regeringens håb, at der sker en begrænsning i udbredelsen af disse klausuler, eller at der i det mindste sker en kompensation for arbejdstagere, der indgår en sådan klausul. Problemet opstår, hvis en sådan regulering rammer vilkårligt.
Umiddelbart bliver små virksomheder ramt hårdere end store virksomheder.
De store virksomheder kan bedre bære den økonomiske ekstrabyrde.
Dertil kommer, at der umiddelbart ikke tages tilstrækkeligt hensyn til, hvilken begrænsning der ligger i den pågældende klausul.
Er det hensigtsmæssigt, at en meget stram klausul belaster virksomheden lige så meget som en blød klausul?
De økonomiske incitamenter i lovforslaget regulerer primært med hensyn til, hvor lang tid en given klausul gælder, men der er også andre parametre, der påvirker arbejdstagerens mulighed for at tage ansættelse i en anden virksomhed.
Det bør der ideelt set tages hensyn til.
Der er altså flere ting, der skal ses på under udvalgsbehandlingen.
Jeg mener ikke, regeringen med dette forslag har udtømt argumentationen for, at økonomisk adfærdsregulering er den bedste måde at styre udviklingen på.
I debatten har der været et forslag fremme om at nedsætte et nævn, der skal have til opgave at vurdere konkurrence- og kundeklausuler.
Det vil vi i CD gerne se nærmere på, og jeg mener også, arbejdsmarkedets parter skal have lov til at komme til orde i denne sag.
CD kan ikke tilslutte sig forslaget, før udvalget har fået høringssvarene, og før andre reguleringsformer er blevet vendt.