runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-11-14:
Nu hørte jeg jo med interesse Venstres ordførers forklaringer på det her med hævelsen af efterlønsalderen, hvor han meget godt redegjorde for, hvordan man hævede efterlønsalderen til 62 år, og derefter omtalte den automatiske regulering til 63 år, 64 år, 65 år og 66 år med det her meget fine ord indeksering.
Jeg ville nok bruge et sådan mindre pænt ord om det, men det skal jeg nok lade være at bruge her.
Men jeg kunne godt tænke mig at vide, om ikke Venstres ordfører vil give mig ret i, at det, der fremgår af lovforslaget, er, at der er en automatisk regulering af efterlønsalderen startende i 2015 og med virkning fra 2025 på baggrund af statistiske tal for restlevetiden.
Er det ikke rigtigt forstået, at det er en del af forliget, at man har sådan en automatisk regulering inkorporeret, og at det ikke er til politisk diskussion – hvilket der ellers er nogle af forligspartierne der har påstået?
Jens Vibjerg (V), 2006-11-14:
Det er rigtigt, at det ligger i aftalen, at hvis levealderen bliver ved med at stige – hvilket jeg håber den gør, for det er jo et udtryk for, at vi alle sammen bliver sundere og sundere, lever et sundere liv, har et arbejdsmarked, der ikke belaster helbredet så meget, alle de der positive ting – skal man i 2015 vurdere, hvordan det er gået.
Og hvis levetiden fortsætter med at stige, måske endda i den takt, som hr. Jørgen Arbo-Bæhr skitserer, ja, så skal man med 10 års forvarsel tage stilling til, om efterlønsalderen skal stige igen med et halvt år ad gangen.
Jeg håber – det skal jeg ærligt indrømme – at vi kommer i den situation, at det er tilfældet.
Men jeg kan forstå på hr. Jørgen Arbo-Bæhrs spørgsmål, at han sådan set ikke håber, vi lever længere.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-11-14:
Nu omtalte Venstres ordfører, at vi alle sammen lever længere, og det er jo det, der desværre er forkert.
Hvis bare det var så vel.
Jeg bliver nødt til så at spørge Venstres ordfører, om det ikke er korrekt, at det, at vi gennemsnitligt lever længere, ikke gælder for alle grupper, at f.eks. de kortuddannede, de ufaglærte, hjemmehjælperne, sundhedspersonalet osv. ikke har den stigning i levetiden, som andre, højtuddannede mennesker har, og at de derfor i virkeligheden kommer til at sakke bagud og får mindre tid til deres otium.
Og det er netop de grupper, der bruger efterlønnen i dag.
Jens Vibjerg (V), 2006-11-14:
Det er forkert, når hr. Jørgen Arbo-Bæhr siger, at ikke alle grupper har en længere levetid, for det har alle grupper.
Der kan være lidt forskel på, hvor meget den stiger, men alle grupper har en længere levetid.
Der er selvfølgelig enkeltpersoner, der ikke har det; der er jo nogle, der dør i en for tidlig alder af forskellige årsager.
Men det, at vi i gennemsnit lever længere i de år her, er i hvert fald uomtvisteligt, og det bliver vi forhåbentlig ved med.
Så er der nogle grupper – og det er for øvrigt de grupper, som først og fremmest bruger efterlønsordningen, og som den er tiltænkt – som der bliver gjort en ekstra indsats for i perioden op til 2019, indtil vi forhøjer efterlønsalderen, en massiv indsats for bl.a. at undgå nedslidning.
Thomas Adelskov (S), 2006-11-14:
Jeg vil egentlig gerne dvæle ved det samme spørgsmål, som hr. Jørgen Arbo-Bæhr rejser.
Jeg vil godt spørge Venstres ordfører: Hvis nu ikke man vedkender sig den del af aftalen om at indeksere efterlønsalderen, mener Venstre så, at man ikke længere er medlem af forligskredsen, at man melder sig ud?
Når jeg spørger, er det, fordi der i aftalen meget udtrykkeligt står, at fra 2025 indekseres aldersgrænsen i tilbagetrækningssystemet med udgangspunkt i restlevetiden for 60-årige, således at den forventede periode med efterløn og folkepension er omkring 19½ år på længere sigt.
Hvis nu man frasiger sig det og siger: Det er vi ikke længere en del af, vi vil ikke være med til at indeksere og regulere, er man så ikke længere en del af velfærdsforligspartierne?
Jens Vibjerg (V), 2006-11-14:
Jeg kan i hvert fald sige, at Venstre ikke frasiger sig noget på det her felt.
Vi står selvfølgelig fuldt og helt bag den aftale, og det er jeg da helt overbevist om at alle partier gør, når de er med i en aftale – i den aftale her, i hvert fald.
Vi har jo tradition for i det her Folketing, at de aftaler, vi indgår, holder vi også, og det er jeg helt overbevist om at de partier, der står bag aftalen, gør.
Thomas Adelskov (S), 2006-11-14:
Det kan man sådan set også være hundrede procent sikker på at Socialdemokraterne gør.
Når jeg spørger, er det, fordi jeg på linje med, hvad hr. Jørgen Arbo-Bæhr refererede til før, har noteret mig, at Dansk Folkeparti har meddelt, at de ikke står ved den del af aftalen.
Så sent som ved den forespørgselsdebat, vi havde i fredags, var det jo Dansk Folkepartis synspunkt, at aftalen ikke betød, at man skulle indeksere efterløns- og pensionsalderen med en stigende levetid fra 2025 og frem.
Vi er sådan set fuldstændig enige med Venstre om, at det er en klokkeklar del af aftalen.
Det vedstår vi.
Og spørgsmålet til Venstres ordfører er så: Er Venstre enig i, at hvis ikke man vedstår det, må man betragtes som ikke længere værende en del af aftalepartierne?
Jens Vibjerg (V), 2006-11-14:
Altså, hvis man overholder en aftale, betyder det også, at man ikke kan botanisere i den, og det er jeg helt overbevist om at der heller ikke er nogen partier der gør.
Vi har en aftale, og den står alle partier selvfølgelig ved, det er jeg helt overbevist om.
Så man kan ikke botanisere i en aftale.
Nu er det jo en god pakke, der er lagt frem, en samlet pakke, som har mange rigtig gode elementer, og jeg er glad for, at så mange partier har fundet sammen om i fællesskab at løfte den her opgave, som set med mine briller og efter min bedste overbevisning er noget af det bedste, vi har lavet for den danske befolkning i mange, mange, mange år.
Ole Sohn (SF), 2006-11-14:
Jeg tror måske, man skulle spørge nogle jord- og betonarbejdere, nogle kassedamer, nogle sygehjælpere og sygeplejersker, for så tror jeg, man ville få et lidt andet svar på, hvor god en idé det er at tvangshæve efterløns- og pensionsalderen.
Det er korrekt, at der har været en offentlig debat om efterlønsalderen, hvorvidt den skulle være 60, 62 eller 63 år.
Men det, der ikke har været en offentlig debat om, er indekseringen, som pr. automatik – og det kan jeg forstå at to af forligspartierne er enige om – hæver efterlønsalderen fra 63 til 64 til 65 til 66 år og tilsvarende hæver pensionsalderen fra de 65 til de 71 år.
Så mit andet spørgsmål er: Synes
Venstres ordfører ikke, at det havde været rimeligt, at man ikke vedtog det hen over natten, som en tyv om natten, men havde en offentlig, åben debat med vælgerne om, hvor meget af den ekstra middellevetid, vi får, der skal gå til arbejde, og hvor meget der skal gå til fritid?
Er det ikke lidt underligt at lave en aftale om natten og sige, at al ekstra levetid skal gå til arbejde?
Jens Vibjerg (V), 2006-11-14:
Nu er der ikke noget i den her aftale, der er kommet som en tyv om natten.
Det har været grundigt debatteret i meget, meget lang tid, og i alle de debatter, jeg har været ude i i den periode, hvor vi havde den folkelige debat, har et utal af muligheder været debatteret.
Så der er intet forslag i det her Folketing – det tør jeg godt, havde jeg nær sagt, æde min gamle hat på – der har haft så grundig en behandling som det her.
Så må jeg sige til hr. Ole Sohn, hvis hr. Ole Sohn ellers er interesseret i at høre svaret
, at jeg tror, at jeg næsten har mere føling med jord- og betonarbejderen, end hr. Ole Sohn har
Jeg er helt overbevist om, at jeg har læsset flere ton roer med håndkraft, end hr. Ole Sohn har læsset støbematerialer i sin tid som jord- og betonarbejder, så jeg ved, hvad det vil sige virkelig at have hårdt fysisk arbejde.
Jeg må sige, at det for mig er utrolig vigtigt, at vi nu både sætter ind for at undgå nedslidning og samtidig gør en indsats på hele området, som sikrer, at alle får mulighed for at være med længst muligt.
Bent Bøgsted (DF), 2006-11-14:
Det var egentlig ikke meningen, at jeg ville stille spørgsmål til hr. Jens Vibjerg, men nu da hr. Jens Vibjerg står og siger fra talerstolen, at han ikke er nedslidt, selv om han har læsset mange roer, vil jeg godt stille et spørgsmål.
Nu er vi kommet ind på den indeksering, og jeg vil egentlig godt høre hr. Jens Vibjerg bekræfte, at for at den indeksering kan træde i kraft, skal den faktisk vedtages ved lov.
Det er det, der står i lovforslaget, og det vil sige, at den automatik, som hr. Thomas Adelskov er fortaler for, hvor alderen bare skal stige og stige og stige, er der ikke.
Hvis ikke der er flertal for lovforslaget, kan det ikke blive vedtaget, og det vil sige, at efterlønsalderen så vil blive, hvor den er, ved de 62 år.
Er det ikke korrekt?
Jens Vibjerg (V), 2006-11-14:
Det er korrekt, at det skal ske ved lov og med 10 års forudgående varsel.
Det er også rigtigt, at hvis SF og Enhedslisten har flertal på det tidspunkt, ja, så er det ikke sikkert, at vi kan køre det igennem Folketinget.
Men den situation tror jeg nu ikke vi kommer i.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-11-14:
Al ære værd for fru Jytte Andersens kreative tankegang; det er en ide, jeg synes lyder meget fornuftig, og den kunne være værd at arbejde videre med.
Det bygger i hvert fald på op til flere misforståelser.
For efterlønsforringelser er jo ikke noget, der rammer dem, der er ældre i dag.
Efterlønsforringelser er jo noget, der rammer dem, der er unge i dag.
Nu ved jeg jo, at fru Jytte Andersen har sådan et stort hjerte for dem, der er de svageste på arbejdsmarkedet, og derfor kunne jeg egentlig godt tænke mig at vide, om fru Jytte Andersen erkender med hensyn til forringelserne af den forlængede dagpengeret for de arbejdsløse og forringelserne af efterlønnen, altså den højere efterlønsalder, at det tilsammen betyder, at ufaglærte inden for både det offentlige og det private, dem, der i dag først og fremmest har glæde af den forlængede dagpengeret og den lave efterlønsalder, lige præcis er dem, det her vil gå ud over i længden.
Det er lige præcis dem, som i første omgang mister dagpengeretten og i anden omgang mister retten til efterløn.
Er det ikke korrekt?
Jytte Andersen (S), 2006-11-14:
Til den der argumentation, som hr. Jørgen ArboBæhr havde som indgang til sit spørgsmål, altså at han var uforstående over for, at jeg postulerer, at der er skræmmebilleder fra Enhedslistens side, vil jeg sige, at det svarer hr. Arbo-Bæhr jo på i det sidste.
Helt ærligt, vi har mellem 12-13 år og så op til 19 år til at skabe et arbejdsmarked, som folk har mulighed for at blive på og ikke blive syge og nedslidte af.
Det har vi med arbejdsmiljøindsatsen.
Det vil altså sige, at de, der er mere end 48 år, slet ikke vil blive berørt af de her regler.
Og hvis vi nu taler om, at aldersgrænsen skulle sættes op til 63 år, så skal vi jo helt ned til dem, der er i 40års-alderen, og de behøver ikke at være bange, fordi vi netop sætter ind med så markant en arbejdsmiljøindsats.
Med hensyn til den forlængede dagpengeret som fjernes, vil jeg sige, at der jo i stedet for står en beskæftigelsesgaranti, der giver en ret til et arbejde på overenskomstmæssige vilkår med et indhold, som man selv aftaler med arbejdsgiveren.
Jeg mener sådan set, at det er det, de gerne vil have – de ældre, jeg snakker med på arbejdsmarkedet.
De vil jo gerne have et arbejde.
De vil jo ikke smides ud, og de skal heller ikke smides ud.
Der er plads til dem, der er muligheder for dem, og vi har brug for dem.
Derfor en beskæftigelsesgaranti, derfor reglerne og rammerne om seniorjob.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-11-14:
Tak for svaret.
Jeg er meget, meget glad for, at fru Jytte Andersen har det her meget optimistiske syn – og det kan vi jo kun dele – på, hvilke muligheder der er, hvis vi griber arbejdsmarkedspolitikken korrekt an.
Men det er bare sjovt: Det hænger jo ikke sammen.
For hvis det virkelig lykkes at skabe et arbejdsmarked, hvor mennesker ikke bliver nedslidte, hvor der stort set ikke er nogen arbejdsløse, og hvor der er plads til de ældre – de vil gerne blive, og så går de jo ikke på efterløn – hvorfor er det så nødvendigt at forringe efterlønsbetingelserne?
Hvis folk ikke blive nedslidte – hvis man tror på det – så ved vi jo, at så bliver de længere på arbejdsmarkedet.
Jeg beklager, men det hænger bare ikke sammen.
Jytte Andersen (S), 2006-11-14:
Altså, jeg tror sådan set, at regler betyder noget for folks adfærd.
Og vi ved, at folk lever betydelig længere i årene fremover – det gælder alle grupper, sådan som vi har været inde på før.
Jeg erkender, at der med hensyn til levetid er en meget stor ulighed mellem de forskellige grupper, men alle lever faktisk længere.
Men de lever faktisk længere, forhåbentlig fordi de får et bedre arbejdsmiljø, og det er derfor, vi laver reglerne om.
Hvis der bliver flere i Danmark, der har brug for ældreomsorg, og det ved vi jo – vi har en forsørgelsesforpligtelse, en omsorgsforpligtelse, som vil stige – og hvis vi skal gøre det godt nok, er det nødvendigt, at der sker et positivt bidrag til udvikling af arbejdsstyrken.
Og det er det her et eksempel på: ved at ændre på reglerne giver vi vores bidrag til en positiv udvikling.
Det er altså 3 mia. kr., vi snakker om.
Vi har 12-13 år til en benhård indsats netop for de grupper.
Der må jeg sige, at jeg faktisk er så optimistisk, at jeg tror på, at vi vil stå i en situation med et bedre arbejdsmiljø.
Forhåbentlig vil der også være et fagligt pres for et bedre arbejdsmiljø og dermed mindre nedslidning.
Det vil sige, at også de grupper – kassedamer, sygehjælpere, politibetjente, fængselsbetjente – som i dag har et hårdt arbejdsmiljø, vil have kræfter til en gradvis tilbagetrækning fra arbejdsmarkedet.
Og vi vedstår, at alderen for efterløn sættes op til 62 år, og kun hvis gennemsnitslevealderen hæves over en 2-årig periode, vil der ske en opjustering på ½ år, og den vil så stige til 63 år.
Men det er jo under forudsætning af, at gennemsnitslevealderen stiger, og det hænger efter vores bedste overbevisning og ud fra alle erfaringer sammen med, hvordan man bliver behandlet på arbejdsmarkedet, og vi tror altså på, at en massiv arbejdsmiljøindsats virker.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-11-14:
Nu var det ikke lige det, jeg spurgte om.
Jeg spurgte, om lovforslag nr. L 59 betyder, at det hermed er vedtaget, at efterlønsalderen i 2015 skal reguleres, hvis det er sådan, at middellevetiden er steget.
Er det det, der bliver vedtaget med lovforslag nr. L 59?
Jakob Axel Nielsen (KF), 2006-11-14:
Jeg vil gerne sige, hvad der er min klare opfattelse af det her, og det er, at forligspartierne er bundet 20, 25, 30 år ud i fremtiden af den her aftale.
Derfor er hr. Thomas Adelskovs indledende bemærkning om Det Konservative Folkepartis intentioner om afskaffelse af efterlønnen sådan fuldstændig malplaceret, for nu er det den her aftale, det gælder.
Ole Sohn (SF), 2006-11-14:
Nu har der jo igennem dagen været en del polemik om den her indeksering.
Socialdemokraterne har en opfattelse, Dansk Folkeparti en anden, og jeg har så min, efter at jeg har læst lovforslaget.
Men det kan være, ministeren kan slå en ting fast: Når en indeksering skrives ind i loven, er det så, fordi det er meningen, at man skal bruge indekseringen, eller er det meningen, at den bare sådan er til pynt, og at man skal diskutere den frit fra leveren ad åre?
Er der en indeksering i loven, eller er der ikke en indeksering i loven?
Det har vi jo fået bekræftet af alle ordførere fra de partier, der deltager i forliget.
Ja, det er selvfølgelig altid rart, at man som minister kan konstatere, at de, man har lavet en aftale med, står inde for den.
Men forligspartierne mener jo åbenlyst noget forskelligt om indholdet.
Så tænkte jeg, at den, man så går til, vel må være ministeren, som er ansvarlig på området.
Ministeren må, når der i lovforslaget står, at der er en indeksering og det er beskrevet, hvordan den fungerer, kunne sige til Folketinget, om det så er ensbetydende med, at indekseringen er en del af lovforslaget, og at den virker, eller om det er noget, man ikke skal tage alvorligt, sådan som Dansk Folkeparti mener.
Jeg mener altså, at det da er lidt vigtigt for borgerne at vide, om den er der, eller om den ikke er der.
Det er jo sådan set det vigtigste.
Så hvis hr. Ole Sohn skulle have været med og haft indflydelse på det her, skulle hr. Ole Sohn jo have været en del af forligskredsen.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-11-14:
Jeg synes, at vi har behov for at få præciseret: Er det sådan, at hvis vi vedtager L 59, eller rettere sagt hvis et flertal vedtager L 59, så har vi dermed i det her Folketing besluttet, at efterlønsalderen automatisk skal reguleres ved en lov i 2015 på baggrund af en stigning i levealderen, hvis der er den her stigning i levealderen?
Er det en del af det, det bliver vedtaget med det lovforslag?
Jytte Andersen (S), 2006-11-14:
Jeg vil først og fremmest sige tak for, at ministeren tager så positivt imod min idé, og at alle partier – forhåbentlig – spiller positivt med.
Når jeg beder om ordet, er det, fordi jeg kan forstå, at ministeren glæder sig over, at alle partier står bag forliget, og det kan jeg godt forstå.
Men det kom jo frem i forbindelse med hr. Bent Bøgsteds besvarelse, at der er grund til en yderligere præcisering.
Er ministeren helt sikker på, at alle har den samme fortolkning af aftalen og den samme fortolkning af indekseringen af efterlønsalderen?
Hvis ministeren ikke er helt sikker på det, hvilke initiativer vil ministeren så tage?
Og det er jo det, jeg har hørt fra alle ordførere fra de partier, der står bag ved aftalen, så det er jeg sådan set ikke bekymret for.
Der synes jeg faktisk, det vil være tilfredsstillende her at få at vide af ministeren, at ministeren går ud fra, at en opbakning til aftalen også er ensbetydende med, at forligspartierne er enige i fortolkningen af indeksering.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslagene overgik derefter til anden behandling.
Afstemning
Tina Nedergaard (V), 2006-11-14:
Som det er de fleste bekendt, indgik regeringspartierne, Socialdemokraterne, Dansk Folkeparti og Det Radikale Venstre i sommer en aftale om fremtidens velfærd.
I den forbindelse blev det også aftalt, at aldersgrænsen i forskelsbehandlingsloven ændres fra 65 til 70 år, og at den pligtige afgangsalder for tjenestemænd søges hævet.
Dette lovforslag udmønter denne del af velfærdsaftalen.
Formålet er at forhindre, at lønmodtagere på arbejdsmarkedet på baggrund af en individuel overenskomst forhindres i at fortsætte i deres job, alene fordi de er fyldt 65.
Ligeledes vil kollektive overenskomster fremover skulle tage højde herfor og sikre, at der ikke aldersdiskrimineres mod personer, som er under 70 år.
Vigtigt er det for os i Venstre at fastslå, at vi har brug for alle, som har kræfter, evner og lyst til at bidrage længere tid på arbejdsmarkedet, end tilfældet er i dag.
Grænsen på 65 år er ikke tidssvarende og afspejler ikke den ressource, som mange i slutningen af 60'erne er i besiddelse af.
I en tid, hvor der er brug for arbejdskraft, og hvor vi i høj grad også har brug for den erfarne medarbejders kompetencer, forekommer det helt uhensigtsmæssigt, at de skal tvinges bort fra deres job alene på grund af en tradition eller firkantede regler.
Lovforslaget, vi behandler i dag, respekterer endvidere de særlige bestemmelser, der gælder for kollektive aftaler, der var gældende den 28. september 2004, da forbuddet mod forskelsbehandling på grund af alder blev gennemført.
Men det fastslås dog i forslaget, at aldersgrænsen i disse aftaler kan hæves med henblik på en fastsættelse af en højere aldersgrænse for pligtmæssig fratræden end den, der i dag er gældende i aftalerne.
Under hensyntagen til disse bestemmelser er det i velfærdsaftalen også besluttet, at regeringen skal forhandle med de involverede tjenestemandsorganisationer om at forhøje den pligtige fratrædelsesalder, hvilket selvfølgelig skal ske under hensyn til, at der med dette lovforslags vedtagelse ikke er hjemmel til at pålægge tjenestemændene en sådan forhøjelse.
Venstre støtter forslaget, som vi finder er et vigtigt bidrag til en individuel og personlig tilgang til spørgsmålet om en medarbejders tilbagetræden fra arbejdsmarkedet, hvor såvel arbejdsgiver som lønmodtager kan tage hensyn til jobbets karakter og medarbejderens ønsker og behov uden at være begrænset af en meget lavt fastsat tilbagetrækningsalder.
Jytte Andersen (S), 2006-11-14:
Brevet er også sendt rundt til ordførerne, og jeg vil tillade mig at citere fra det brev, fordi det faktisk meget godt illustrer, hvorfor det her forslag er et nødvendigt og godt forslag: Jeg har været ansat hos en it-virksomhed siden 1982, og jeg bliver 65 år til næste år.
Jeg synes godt om mit job, og ledelsen i virksomheden synes godt om mig.
Jeg har over for afdelingslederen udtrykt mine ønsker om at fortsætte med at arbejde, indtil jeg bliver 67 år, hvilket han er helt indforstået med.
Jævnfør nuværende overenskomster mellem virksomhederne og vedkommendes fagforening er pensionsalderen 65 år.
Han fortsætter herefter: Jeg er nu blevet informeret om, at jeg skal fratræde min stilling senest den 30. november 2007, med den begrundelse at mit ansættelsesforhold ophører, i forbindelse med at jeg når pensionsalderen, og det er så i øvrigt i en tid, hvor den pågældende virksomhed mangler arbejdskraft.
Det er jo tosset, for det betyder jo, at folk, der gerne vil være på arbejdsmarkedet, og virksomheder, der gerne vil have, at medarbejderne bliver der, ikke har mulighed for det.
Vi synes, det er et godt forslag.
Vi synes også, det er godt, at der er tænkt over, at arbejdsmarkedets parter skal have en chance for at lave aftalerne om, men det er jo et udtryk for en aldersdiskriminerende regel, som vi nu fjerner.
Dermed bidrager vi også til, at arbejdsmarkedet kan udvikle sig mere fleksibelt, og sikrer en mere gradvis tilbagetrækning fra arbejdsmarkedet.
Så vi støtter forslaget.
Bent Bøgsted (DF), 2006-11-14:
Forslaget er en del af velfærdsforliget, og det er et godt forslag.
Det går ganske enkelt ud på, at der fremover ikke kan aftales pligtmæssig fratræden i individuelle aftaler før det halvfjerdsindstyvende år.
Ligeledes får det betydning for, hvad der kan aftales i kollektive overenskomster, så det fremover ikke kan aftales, at lønmodtagere skal fratræde før det halvfjerdsindstyvende år.
Dansk Folkeparti støtter det her forslag, der fjerner en, hvad skal man sige, diskrimination på grund af alder.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2006-11-14:
Det demonstrer i virkeligheden i al sin enkelhed, hvor pip det er, at vi tvinger nogle mennesker, der har en god arbejdsevne og har lyst til at arbejde, ud af arbejdsmarkedet, blot fordi de når en vis alder.
Nej, det skal selvfølgelig være sådan, at folk, der gerne vil og kan, også skal have lov.
Vi har himmelråbende meget brug for alle gode kræfter.
Så jeg synes, det er dejligt, når borgerne retter henvendelse til os med sådan nogle meget illustrative problemstillinger.
Og så er det også utrolig dejligt, når man, så kort tid efter at man har modtaget sådan et brev, er i stand til at kunne førstebehandle et lovforslag, der imødekommer den problemstilling.
Vi har brug for alle gode kræfter ude på arbejdsmarkedet, og de, der kan og vil, skal ikke bremses af tekniske handelshindringer, havde jeg nær sagt.