Jann Sjursen (KRF), 1998-10-08:
Der var så absolut for Kristeligt Folkeparti at se mange gode elementer i statsministerens åbningstale.
Hvis man først ser på det holdningsmæssige plan, tænker
jeg her ikke mindst på statsministerens meget klare understregning af vores fælles ansvar over for de socialt svageste i vort samfund.
Jeg må nu alligevel også erkende en vis skuffelse over, at statsministeren ikke fortsatte denne linje på det holdningsprægede område og heller ikke tog fat på flere overvejelser over, hvilke værdier vort samfund mere grundlæggende skal bygge på, selv om den meget vigtige grundtone blev anslået.
I grundloven har vi jo faktisk også nogle grundlæggende udtryk for de værdier, vort danske samfund bygger på, og i forbindelse med, at vi næste år står for at skulle fejre grundlovens 150 års jubilæum, havde jeg faktisk håbet, at statsministeren i sin åbningstale i tirsdags ville have meddelt, at regeringen nu var sindet at fremsætte et forslag om nedsættelse af en forfatningskommission, for jeg synes, at jubilæet næste år er tiden til også at få nedsat en kommission, så jubilæet netop også kan få en fremadrettet politisk dimension med en efter Kristeligt Folkepartis mening tiltrængt debat om grundlovens indhold.
Jeg er enig med de jurister, som også i denne uge har argumenteret for en grundlovsrevision.
Der er brug for, at det bliver gjort mere klart og mere konkret, hvilke værdier vi bygger vort samfund på.
Når vi fra dansk side f.eks. er helt i front, når det gælder menneskerettigheder og også i international sammenhæng, synes vi fra Kristeligt Folkepartis side også, at det må afspejles i vores forfatning i form af et rettigheds- og værdikatalog.
Vi synes også, det kunne være værd at se på den klare adskillelse mellem den lovgivende, den udøvende og den dømmende magt, på spørgsmål om faste valgperioder, og man kunne også se på tronfølgelovgivningen i den forbindelse.
Men da statsministeren ikke på regeringens vegne kom med det tilsagn i åbningstalen, vil jeg da her godt bebude, at Kristeligt Folkeparti ønsker at fremsætte et sådan beslutningsforslag om en forfatningskommission i den folketingssamling, som vi nu har taget fat på.
Statsministeren viede en meget stor del af sin tale til arbejdsmarkedsreform III.
Man kan sige, at både regeringen og partiet Venstre i den sammenhæng er voldsomt begejstrede for det forslag, der er kommet ud af trepartsdrøftelserne, og ikke mindst den enighed, der er opnået mellem arbejdsmarkedets parter.
Begge parter, både Venstre og regeringen, er stort set parat til at ophøje det forslag, man er nået frem til, til lov.
Det er jo i sig selv en lidt løjerlig procedure, synes vi i Kristeligt Folkeparti, for selv om to vigtige parter på arbejdsmarkedet er blevet enige om noget, er det jo dog ikke omfattende alle parter på arbejdsmarkedet, og man kan jo sige, at det er jo ikke lige just de to parter, der har hånds- og halsret over en ny arbejdsmarkedsreform eller burde have det over en lovgivning derom.
Når det er sagt, vil jeg da også sige, at Kristeligt Folkeparti finder, at der er mange positive elementer i det, man er nået frem til, som også statsministeren skitserede det i sin åbningstale i tirsdags. Vi synes, det er vigtigt, at man får sat ind med en hurtigere aktivering af de ledige og mere kvalitet i aktiveringstilbudene.
Det er vaskeægte menneskelig politik, vil jeg kalde det, og jeg ser da absolut også gode muligheder for, at Kristeligt Folkeparti på det område her vil kunne indgå i et forlig med regeringen.
Men jeg vil dog her anmelde, at vi i forbindelse med forhandlingerne om arbejdsmarkedsreform III især vil kaste det kritiske søgelys mod to punkter i regeringens forslag.
Det første er afkortelse af dagpengeperioden fra 5 til 4 år, og det andet er den skærpede kurs over for de 50-54-årige
På begge disse områder synes vi, at det ikke er tiden at tage fat dér, når man i øvrigt ønsker at fremme en hurtig aktivering, der også vil komme de pågældende grupper til gavn, om jeg så må sige, både de 50-54-årige og dem, som er ude i længere ledighed.
Netop på det punkt synes vi ikke, at arbejdsmarkedsreformen, sådan som regeringen har sagt det, er udtryk for en menneskelig politik.
På efterlønsområdet bevægede statsministeren sig som katten rundt om den varme grød, vil jeg godt sige.
Der blev lagt op til lidt justeringer for at mindske efterspørgslen efter efterlønsordningen, men vi synes alligevel, det er lidt paradoksalt, at regeringen lægger så utrolig megen vægt på, at vi alle sammen skal arbejde mere, de uddannelsessøgende skal hurtigt igennem uddannelsessystemet, så de kan komme ud på arbejdsmarkedet, førtidspensionisterne skal arbejde mere, børnefamilierne skal måske ikke, det kommer jeg tilbage til senere, men lige præcis når det gælder dem, der når frem til efterlønsalderen, skal de fortsat, uanset hvor raske og rørige de er, have mulighed for at gå på efterløn.
Vi synes ikke, at det hænger sammen, og det hænger heller ikke sammen med det ønske, som statsministeren i hvert fald tidligere har givet udtryk for, nemlig at de, der har børn skal have mulighed for bedre orlovsordninger, mere fleksible orlovsordninger, at få mere tid til børnene, og det hænger heller ikke sammen med, at der trods alt, når vi taler om førtidspensionisterne, er mennesker, som reelt er fysisk og psykisk nedslidte, og som ikke kan og heller ikke skal tvinges ud på arbejdsmarkedet igen.
Ellers deler Kristeligt Folkeparti da på førtidspensionsområdet regeringens opfattelse af, at der er en del, som igennem årene har fået tildelt førtidspension, der rent faktisk godt kunne og også gerne ville yde en arbejdsindsats, selv om de ikke er 100 pct. effektive på arbejdsmarkedet, og dem skal vi finde plads til også gennem fleksjobs.
I relation til arbejdsmarkedsreformen vil jeg godt sige, at det for Kristeligt Folkeparti er meget bemærkelsesværdigt, at statsministeren nu for alvor har stoppet talen om at lette vilkårene for børnefamilierne og det, efter at han i det seneste halve år har givet utrolig mange løfter på netop det område.
Vi kan fra Kristeligt Folkepartis side ikke tolke det anderledes, end at regeringen reelt har opgivet dette punkt, har opgivet for alvor at give forældre mere tid til deres børn, og det synes vi er meget skuffende.
Vi vil i denne folketingssamling fremsætte forslag, der er med til at sikre børnefamilierne valgfrihed gennem orlov, gennem ret til deltidsarbejde og også gennem mulighed for selv at få økonomisk mulighed for at passe egne børn.
I virkeligheden anser vi en form for familiereform som værende den allervigtigste reform af alle også i denne folketingssamling.
Vi ser det også i relation til bestræbelserne på at hjælpe kommunerne med at få realiseret den pasningsgaranti, som der har været talt så meget om i de senere år.
Vi synes ikke, at pasningsgarantien skal opfyldes ved merindskrivninger ved daginstitutionerne og dermed også mindre kvalitet i daginstitutionerne, men ved, at forældrene får et reelt valg, og vi tror, at flere så ville vælge at være mere sammen med deres børn, og det i sig selv vil kunne aflaste ventelisterne til daginstitutionerne og skabe mere plads til de børn, som selvfølgelig fortsat vil være i de offentlige pasningstilbud. I forbindelse med pinsepakkeforhandlingerne før Folketingets mødefri periode forsøgte Kristeligt Folkeparti at inddrage spørgsmålet om boligstøtten.
Regeringen var jo ude med riven i forhold til boligejerne, og vi fandt, at det var helt relevant også i den sammenhæng at se på boligstøtten.
Det mislykkedes, men jeg vil gerne i dag hilse det velkommen, at regeringen nu er på vej med initiativer på det område, at regeringen har taget temaet op, for vi må erkende, at boligstøtten er løbet løbsk.
Vi må også erkende, at den ikke lever op til sin oprindelige målsætning om at støtte de absolut svageste, og derfor medvirker vi gerne til at få løst den opgave, som regeringen nu har lagt op til, og som vi altså selv tidligere har peget på, ikke kun for at finde besparelser, det kan selvfølgelig være vigtigt nok i den situation, vi står i nu, men også for at sikre, at boligstøtten lever op til sit oprindelige formål, sådan som det var tænkt tidligere.
Statsministeren gav i sin tale også plads til at omtale den kommende energireform.
Jeg synes, det er vigtigt, at vi holder os for øje, at regering og Folketing jo er forpligtet på nogle målsætninger på CO2-området, som jeg mener også må være forpligtende for den energireform, som regeringen om kort tid fremsætter forslag om.
Jeg er også glad for, at statsministeren i sin tale understregede det og også undertregede betydningen af en fortsat udbygning af den vedvarende energisektor, og at forbrugerbeskyttelsen skal sikres også i forbindelse med en balanceret markedsåbning, hvor der kommer mere konkurrence ind i energisektoren.
Der er mange forskellige skruer at stille på i forbindelse med en energireform.
I forhold til de meldinger, der hidtil er kommet fra regeringen, er jeg ikke sikker på, at man der har ramt det rigtige, heller ikke i forhold til at sikre lidt mere konkurrence i energisektoren, hvilket jeg synes kan have sin fordel.
Men jeg tror, at det må være muligt, at et bredt flertal inkluderende Kristeligt Folkeparti kan finde hinanden i den sammenhæng.
Det kan være, fordi der ikke er nogen specielt lette løsninger på det område, det må jeg medgive regeringen og statsministeren, men Kristeligt Folkeparti vil foreslå i denne folketingssamling, at man ser på beskatningen af biler.
Vi synes, at den grønne ejerafgift på biler skal være mere grøn, og vi synes sådan set også godt, at vi kunne lave registreringsafgiften for biler grøn, sådan at begge afgifter afspejlede bilers benzinøkonomi og dermed belastningen af miljøet i højere grad, end det er tilfældet. I dag har vi jo truffet beslutning her i Folketinget
også med Kristeligt Folkepartis stemmer om en tilslutning til en eventuel militær indsats i Kosovo
Beslutningen i dag vidner jo helt klart om den internationale orientering og det ansvar, som Folketinget gerne tager på sig, men som vi også gerne overlader til dansk forsvar.
De opgaver, som vi dermed sender danske soldater ud i, kræver en grundig uddannelse og også en solid udrustning.
Når jeg nævner det, er det jo, fordi vi i den folketingssamling, som vi nu har taget hul på, skal forhandle et nyt forsvarsforlig på grundlag af den betænkning, som Forsvarskommissionen snart kommer med.
Jeg nævner det i dag, fordi statsministeren ikke nævnte det i sin åbningstale og for at udtrykke håb om, at regeringen i den sammenhæng ikke rent økonomisk har låst sig fast på de budgettal, som fremgår af regeringens finanslovforslag, hvor der jo er lagt op til endog store besparelser på forsvarsområdet, besparelser, som efter Kristeligt Folkepartis opfattelse vil være en hindring for at opnå et bredt forsvarsforlig, og som måske mere væsentligt vil være en hindring for, at vi fortsat vil kunne have et forsvar, som kan påtage sig opgaver i international sammenhæng af den kaliber, som vi netop har drøftet i dag.
De vil også være en hindring for, at vi kan have et troværdigt nærforsvar, som kan hævde dansk suverænitet og også bidrage til NATO's kollektive selvforsvarsevne.
Her er der et område, hvor vi håber, at regeringen vil korrigere sin egen kurs, således som den er anslået i regeringsgrundlaget fra marts måned.
Når det gælder ulandsbistanden er der til gengæld en klar fællesnævner for regeringen og Kristeligt Folkeparti, og det er vi glade for.
Jeg synes også godt, at jeg her vil sige, at vi i virkeligheden har en fælles interesse i ikke bare at sikre kvantiteten på ulandsområdet, men også i at sikre kvaliteten, når det gælder den bistand, som vi formidler til en lang række af verdens fattigste.
Jeg synes, det er vigtigt, at vi i denne samling også tager skridt til at forbedre evalueringen af ulandsbistanden og dermed sikre, at vi kan gøre det endnu bedre, end vi gør det i dag, og at vi kan hjælpe endnu flere med de penge, som vi i dag yder i bistand.
1. oktober i år var det så 25 år siden, at den nuværende abortlov trådte i kraft.
Jeg synes, det er værd at markere også i denne åbningsdebat, at i de 25 år har abort langt hen ad vejen været et tabuemne, som det i hvert fald har været svært at diskutere.
Jeg synes alligevel, det er glædeligt, at flere og flere godt kan se, at abort ikke er så ganske uproblematisk, og det førte jo også til, at vi i maj måned fra Kristeligt Folkepartis side fik et hundrede procents opbakning her i Tinget til et forslag, der pålægger regeringen inden den 1. november at komme med en handlingsplan til nedbringelse af det høje aborttal.
Jeg vil også her give udtryk for, at vi fra Kristeligt Folkepartis side ser frem til den handlingsplan, som regeringen skal komme med, og vi ser frem til initiativer, som i endnu højere grad kan forebygge uønsket graviditet og også sikre en langt bedre rådgivning af gravide, som overvejer abort, for det er, som statsministeren også var inde på i sin tale, vigtigt at forebygge, ja, det er vigtigere at forebygge end at helbrede.
Og fysisk og psykisk står mange mennesker i vores samfund i dag med sår, som de har fået, fordi vi ikke har sat ind tidligere - det gælder på abortområdet, og det gælder på en række misbrugsområder, også alkohol og narko - og derfor mener vi, at det er vigtigt, at man i det hele taget opprioriterer forebyggelsesindsatsen.
Statsministeren lagde i sin tale meget vægt på, at vi skal bevare, værne og endda forny vores velfærdssamfund, og det er da langt hen ad vejen rigtigt også set med Kristeligt Folkepartis øjne.
Men jeg vil alligevel godt her spørge, om vi har nok i dét.
Har vi nok i det velfærdssamfund, vi har i dag, i et samfund, hvor vi nok har meget at leve af materielt set, men hvor det måske somme tider kniber med at have noget at leve for?
Men i virkeligheden er det måske ikke så meget en styrkelse eller fornyelse af vores velfærdssamfund, vi har brug for, men en styrkelse af de værdier, som vi finder i det, vi også kalder det civile samfund, samfundet mellem staten og markedet, de nære sociale fællesskaber, som jo er det, der dybest set betyder allermest for os mennesker.
Her skal vi fra Folketingets side - ikke lovgive om, at enhver skal have en god ven, men alligevel være med til at skabe nogle bedre rammer for, at trivslen i de små enheder, i familien, i foreningerne, på arbejdspladserne, bliver fremmet, og det synes jeg absolut også er en vigtig opgave for os her i Tinget at sætte fokus på og også at appellere til andre om at tage et medansvar på det område.
Med disse ord vil jeg sige, at vi fra Kristeligt Folkepartis side klart finder muligheder for at indgå forlig med regeringen på centrale områder også i den kommende samling her, men at vi selvfølgelig har vore ønsker og vore prioriteringer i forhold til de forslag, som regeringen har lagt frem.
Men viljen til at samarbejde og til at nå løsninger i fællesskab er der, og vi håber også, at den er der fra regeringens side, når det gælder om at skabe solide løsninger for fremtiden.