Thorkild B. Fransgaard (FP), 1998-06-24:
Ja, der er nogen tid til fodboldkampen endnu, så I må lytte til mig.
Når et truende underskud på betalingsbalancen skal rettes op, er der tre muligheder.
Det ene er at føre en erhvervspolitik, så vi kan konkurrere og eksportere noget mere, den anden er at holde igen på det offentlige forbrug, og den tredje er at pålægge befolkningen flere skatter og afgifter, så de ikke har så mange penge at bruge, så de ikke kan købe så meget.
Regeringen har valgt kun at bruge den ene mulighed, nemlig igen at pålægge borgerne nogle nye byrder, nogle byrder, der mest ligner et ideologisk felttog mod husejerne og mellemindkomsterne.
Den anden mulighed med eventuelt at kunne holde noget tilbage i det offentlige overforbrug har der overhovedet ikke været tale om, for det er noget, der skurrer godt i en socialists øre, selv om det ville være ganske rimeligt, at man også kunne tage det op, når den almindelige befolkning skal holde igen.
Den tredje mulighed, som jeg vil tale om, er, at man førte en erhvervspolitik, således at erhvervslivet igen kunne konkurrere og eksportere noget mere og dermed være med til at bage en større kage end den, vi bager i dag.
Så havde vi noget mere at dele ud af.
Men den mulighed ville regeringen overhovedet heller ikke høre tale om.
Man holder sig til den første, nemlig at borgerne bare skal betale noget mere i skatter og afgifter.
Den anden mulighed, at vi alle sammen fik lyst til at producere noget mere og have noget mere at fordele, ville man ikke tale om.
Tværtimod så strammer man afskrivningsreglerne, man pålægger erhvervslivet nogle flere afgifter, og man korter kredittiderne med hensyn til tilbagebetaling af moms
og afgifter.
Og sidst, men ikke mindst: Nu kommer der en ny aktieafgift, som gør det uinteressant at investere i aktier, og dermed vil aktiekurserne selvfølgelig rasle ned.
Det er den forkerte vej.
Vi så hellere, at regeringen tog fat i en rigtig erhvervspolitik og gjorde det på en måde, så erhvervslivet fik lyst til virkelig at stramme sig an og komme ud og få solgt noget mere på eksportmarkederne, så vi havde noget mere at bruge af.
Men det ville regeringen ikke.
Fremskridtspartiet ser meget hellere, at vi lemper de byrder, der allerede er lagt på erhvervslivets skuldre, og i forbindelse med det, vi diskuterer her, kunne vi selvfølgelig tage op, om man kunne sænke erhvervsskatten lidt.
Det blev der jo også talt om, men det er taget af bordet igen.
På den måde kunne de få lysten til igen at gøre
en ekstra indsats, som det danske erhvervsliv har gjort gennem mange år.
Der er nok ingen andre steder i verden, hvor man med den iver kæmper for at få noget produceret og få noget solgt, men det ene indgreb efter det andet over for erhvervslivet får mange til at begynde at miste lysten lidt efter lidt.
Vi ved desværre, at med det flertal, der er herinde nu, kan vi ikke gøre noget ved det, men vi håber, der kommer et andet flertal en dag.
Fremskridtspartiet vil selvfølgelig stemme imod de lovforslag, som er blevet behandlet her, men vi vil her ved andenbehandlingen stemme for alle de ændringsforslag, der rykker forslagene bare en lille smule i den rigtige retning. Men selve lovforslagene kan vi selvfølgelig ikke stemme for.