runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Hans Christian Schmidt (V), 2000-02-04:
Ja, ministerens tale er man jo nødt til at replicere ved at sige, at det kan godt være, at regeringen er presset for tiden, men det behøver miljøministeren da bestemt ikke at føre ned til nogle miljøforslag her i Folketingssalen.
Det var da en fuldstændig urimelig måde at kommentere en tale på.
Jeg vil håbe, der er nogen, der vil have den venlighed at trykke, hvad jeg har sagt; det bliver jo da heldigvis refereret skriftligt her.
Kunne ministeren ikke - i stedet for at jeg skal høre de store taler - komme herop på talerstolen og sige, hvor der i den tale, som Venstres miljøordfører holdt lige nu, var eksempler på, at nu skal vi ødelægge de natur- og miljøtiltag, vi har iværksat i de senere år?
Nu skal der fuldstændig ændres på alle de ideer og holdninger og tanker, vi har haft.
Hvor var dét henne?
Ingen steder.
Det er ministerens trang til en konfrontation, som jeg jo også må høre fra hr. Jørn Jespersen fra SF.
Det er da fair nok, at vi får en konfrontation, og sandt for dyden er der nok at tage fat på af miljøspørgsmål, men på det her, hvor en miljøordfører igen og igen og igen siger, at vi er enige i Århuskonventionen, vi vil gerne implementere Århuskonventionen, men det er bureaukratiet ved siden af, vi er imod, det forstår jeg ikke.
Og jeg forstår slet ikke, at man kan kalde det et voldsomt udfald.
Nu er det jo sådan, at man skal huske
Det var sandt, at vi foreslog, at Danmarks Naturfredningsforening skulle fratages retten til at kunne klage centralt.
Derimod skulle der jo gives lov til, at man kunne gøre det lokalt.
Der skal da vist noget af en bevægelse til at få det forklaret sådan, at det betyder, at man ikke går ind for nærdemokrati.
Vi tager den lige igen: Altså centralt vil man ikke kunne sidde i København og klage, men lokalt skulle man selvfølgelig stadig væk have lov til det.
Jeg synes, man skal være - ja, jeg ved ikke, hvad man skal være - men hvis man skal have det til at blive til, at man ikke går ind for decentralisering og går ind for nærdemokrati, ja, så ved jeg ikke, hvad man skal bruge det til.
Jeg har på Venstres vegne taget afstand fra det, som det lå.
Jeg har gentaget og gentaget og gentaget, at konventionen omkring åbenhed, adgang til miljøoplysninger, offentlig deltagelse i beslutningsprocesser, adgang til klage- og domsafgørelser på miljøområdet er vi enige i.
Men vi har lov at sætte spørgsmålstegn ved, om vi synes, det er en alt for bureaukratisk måde, det gøres på.
Det er det, vi har gjort, og det fastholder vi.
Ebbe Kalnæs (CD), 2000-02-04:
Jeg vil sige til miljøministeren, at det er holdninger, vi taler om her.
Vi taler ikke om teknikken, vi taler ikke om, at vi ikke skal implementere den her lovgivning, osv.
Det, vi taler om, er holdningen til, hvordan man gør det her.
Vi taler om, hvorvidt det er klogt ikke at få en eller anden afklaring inden for det år, det måske tager at ratificere i EU.
Jeg synes også, vi skal have førertrøjen på.
Vi startede i Århus med at have førertrøjen på.
Jeg er dybt imponeret over dansk indsats på capacity building rundt omkring.
Vi var jo sammen nede og kigge på både Sydafrika og Namibia, hvor vi gør det ekstremt godt med Danced.
Hele den holdning, der ligger i det, er jeg ganske enig i.
Det, der er afgørende, er måden.
Det, jeg angriber, er
det, at vi gang på gang er i en situation, når vi skal ratificere eller på anden måde skal implementere ting, at så skal vi ud i en kamp om, at så skal der fedtes noget på hist og her, og det mener vi ikke er klogt.
Men jeg har ikke sagt noget om - jeg sagde endda, jeg var glad for, at vi havde organisationer i dette land, der bed os i haserne og alle vegne.
Men jeg sagde også, at det er demokratur, når man begynder at skille ad og give særlige forudsætninger.
Det er lige så slemt, når kommunalbestyrelser mener, at de kan placere ansvaret, de nu engang har fået, ude hos en eller anden gruppe, som ikke nødvendigvis taler for borgerne i almindelighed, men er en interesseorganisation.
Jeg har ikke engang sagt bureaukrati i den her sag, husk lige det.
Lad os bruge alle de kræfter, vi kan.
Hvis vi så synes, det er utilstrækkeligt, eller vi synes, Kommissionen er gået i baglås eller der har siddet en eller anden og har skullet prøve på at ødelægge det her, jamen så kom, så strammer vi til, og så går vi længere, hvis det er nødvendigt, men vi skal forsøge først, og det har noget med holdninger at gøre. Jeg taler og har kun talt om holdningen til, hvordan man bærer sig ad med det her.
Det er det, der er afgørende for mig, og det er nok en forskel, som af og til kommer til udtryk i en lang række andre lignende sager.
Der er en vilje i befolkningen til indsigt.
Der er en vilje i befolkningen til miljøbeskyttelse, som er bredere og bredere for hver dag.
Det er heldigt.
Men en gang imellem skal vi passe på, at vi ikke sådan løber foran på en måde, så vi kapper nogle af dem af igen.
Jeg synes ikke, det er klogt, men det er et spørgsmål om temperament, det er holdning, det er livssyn, tror jeg i virkeligheden.
Svend Aage Fauerholdt (DF), 2000-02-04:
I min ordførertale startede jeg med at sige, at i Dansk Folkeparti synes vi, at alle ti partier her i Folketinget vil arbejde for en god miljøpolitik.
Men så hører man miljøministerens svar til os.
Han nævner nogle enkelte partier, og så siger han, at de er ekstremt til højre.
Det ville være rimeligt lige at få en definition af, hvad der ligger i det svar.
Miljøministeren snakker også til sidst om folkestyret, folkestyret i Danmark.
Jamen vi har mange lovforslag på bordet her i Folketinget, og derudaf skal vi så se, hvordan folkestyret arbejder.
Der kan godt blandes andre ting ind i det her, for nu ser vi også, at der ligger et forslag om, at nu skal grisene have bad en gang om ugen.
Der synes vi nok i Dansk Folkeparti: Skulle vi så ikke også have et lovforslag om, at gamle og svagelige mennesker også skulle berettiges til et bad i hvert fald en gang imellem?
Så vi kan tage mange ting op omkring det her.
Hvad er vigtigst for os? Så snart vi skal ind og bruge vand, jamen så snakker vi også om miljø, og derfor synes jeg, at debatten i dag flader ud på en mærkelig måde, hvor vi i hvert fald fra Dansk Folkepartis side gerne vil være med til et godt miljø, men det kan komme så overordnet, at her siger vi fra, fordi vi har nogle muligheder i dag, som vi kan være tjent med.
Søren Kolstrup (EL), 2000-02-04:
Ja, jeg bliver jo nødt til at sige, at hr. Ebbe Kalnæs og hr. Hans Christian Schmidt har en sjælden evne til at få sand og sød musik ud over ministerens læber såsom, at Kommissionen er en del af problemet og ikke en del af løsningen
, så derfor har jeg jo noget at takke de to borgerlige ordførere for.
Men tilbage står, at der var to spørgsmål, som jeg godt ville have ministeren til at reagere på - jeg tror, han var andre steder, da jeg stillede dem: Det ene er det forhold, at der jo er noget, der er undtaget fra loven; det gælder trafik, kemikalier og vand.
Skal vi ikke også sikre os, at trafikken bliver draget tættere ind i det her? Og endelig som det sidste: Hvad der bekymrer Enhedslisten meget, er, hvordan vi skal sikre os, at den her lov ikke bliver indskrænket, når vi nu kommer til at opleve, desværre, desværre, formodentlig i den kommende tid, at udliciteringerne fortsætter, at man lægger flere og flere offentlige opgaver ud i et eller andet halvprivat regi, hvor vi risikerer med denne her lovs bemærkninger in mente, at så kommer loven ikke til at gælde for disse halvprivate selskaber, for disse udliciteringer; i hvert fald er det meget tvivlsomt.
Hvordan pokker skal vi løse det problem, er det ikke alvorligt?
Vi kan selvfølgelig jage
hele den neoliberale bølge på flugt, men det sker jo ikke sådan lige på et par timer.
Vibeke Peschardt (RV), 2000-02-04:
Til hr. Hans Christian Schmidt: Jeg sagde sådan set, at det var svært stof, og det mener jeg også at det er.
Men det kan altså lade sig gøre med mange timers læsning at finde ud af, hvad der står.
Jeg indrømmer, at det er vanskeligt stof, men det er jo ikke sværere, end at folketingsmedlemmer kan finde ud af, hvad der står, hvis de i øvrigt kan tygge sig igennem det hele.
Så til fru Helga Moos: Jeg må indrømme, at det med de statsstøttede organisationer forstod jeg slet ikke.
Jeg mener, at Danmarks Naturfredningsforening er en privat forening med måske 300.000 betalende medlemmer, og jeg mener, at den er totalt selvkørende, og det er i hvert fald en af de mere markante organisationer.
Det kan godt være, at der er andre, der får noget statsstøtte, og det synes jeg
er helt i orden, for det er faktisk svært at dæmme op for hele summen
af storindustrien, og det er også svært at være almindelig borger og komme til orde selv i miljøsager. Til hr. Ebbe Kalnæs: Jeg må indrømme, at jeg ikke rigtig fandt ud af, hvad spørgsmålet gik ud på, men jeg vil sige, at EU-landene jo altså har tiltrådt konventionen
, og hvis der er noget, jeg har misforstået, må hr. Ebbe Kalnæs spørge igen.
Ebbe Kalnæs (CD), 2000-02-04:
Jeg skal medgive fru Vibeke Peschardt, at der er meget stof i denne sag, og jeg skal straks indrømme, at jeg ikke i alle detaljer hverken har forstået eller læst alt.
Jeg vil gerne se dem, som behandler sagerne til daglig herinde, der vil påstå, at de har haft mulighed for at nå det.
Jeg vil også gerne sige, at den høringsfrist, der i øvrigt var på det her område, var bemærkelsesværdig kort, når man tænker på, at det er en Århuskonvention, som handler om god mulighed for at komme ind og præge debatten osv.
Så vil jeg gerne spørge fru Vibeke Peschardt, om ikke fru Vibeke Peschardt synes, der kunne være en vis idé i, at Folketinget udtalte sig positivt om det her og så ventede en smule og lod den fælles debat, der skal til ved en EU-ratificering, indgå i det her, inden vi over hals og hoved går i gang med det, for så vigtigt er det altså heller ikke.
Og demokraturet fandt jeg ud af at De Radikale går ind for.
Hans Christian Schmidt (V), 2000-02-04:
Jeg kan se det som en fuldstændig gennemgående figur i alle høringssvarene.
Ja, selv i direktøren for Miljøstyrelsen, Steen Gades, indlæg i dag i Politiken er det helt klart, at også han siger, at det er meget svært stof, det er meget tungt stof, og derfor er det også meget svært, når Danmark skal gå foran alle andre.
Jeg må i hvert fald have lov til at spørge fru Vibeke Peschardt, om det er sådan, at vi i udvalget kan få en tilkendegivelse fra den radikale miljøordfører om, at vi sammen bør bestræbe os på at gøre det betydelig mere enkelt.
Det er da i hvert fald et ædelt mål at have, at man vil gå i gang med at gøre det mere enkelt; nøjagtig som alle høringssvarene lægger op til.
Søren Kolstrup (EL), 2000-02-04:
Ja, jeg kan meddele, at Enhedslisten, hvad angår de tre fremsatte lovforslag, ikke kan medvirke til lempelser af den eksisterende lovgivning.
Tilbygninger, ombygninger m.v. synes vi fortsat skal foregå på en sådan måde, at det er den gældende lov, der danner udgangspunkt for en regulering.
Det er vort ene udgangspunkt.
Vi har også et andet udgangspunkt, der hedder, at det er ønskeligt med en mere ligelig vækst i samfundet, så det ikke blot er københavnsområdet, der danner en stor metropol.
Vi ønsker også, der bliver pustet liv i en lang række eksisterende, små danske provinsbyer og landsbyer, men det er også vores vurdering, at der i dag i Danmark ligger store, planlagte, velregulerede erhvervsområder, som venter på, at der kommer en virksomhed.
Derfor har vores udgangspunkt i en vurdering af hele det her spørgsmål været, at hovedproblemet i Danmark i virkeligheden er den vældige centralisering af landbrugspolitikken og landbrugsproduktionen, der har fundet sted, og som indebærer nye, dominerende landbrugsejendomme, som ofte skæmmer landskabet.
Det andet problem, vi har i forbindelse med centraliseringen af landbrugspolitikken,
er, at MD Foods m.fl. spænder ben for, at vi kan få mindre, økologiske mejerier, mindre industrienheder knyttet til landbruget, ud i landbruget.
Det er blot for at sige, at hvis forslagsstillerne har den holdning, at der skal mere ligelig vækst i det her samfund, jamen så er vi sandelig til at tale med, men har man det ønske, at man vil lave mere uplanlagt byggeri, så er vi benhårde modstandere.
Jeg skal i øvrigt gøre opmærksom på, at tidligere i forbindelse med behandlingen af B 58 var der et betænkningsbidrag på vej også fra ministerens side, hvor man gav tilsagn om at ville vurdere problemerne med de meget dominerende nye landbrugsbygninger i det åbne land, og ministeriet ville gerne udarbejde en vejledning om landzoneadministrationen.
Derfor skal jeg slutte med at sige, at for Enhedslisten er hovedproblemet i den her diskussion centraliseringen, ikke mindst af svineproduktionen, centraliseringen af landbrugsproduktionen, som vi kun kan komme til livs ved en ny form for regulering, der hviler på en økologisk bæredygtig betragtning.
Hvis der skulle være problemer med genbrug af de eksisterende bygninger, hvis det skulle være sådan, at der er nogle domme, der er faldet uheldigt ud, så synes jeg selvfølgelig, det er interessant at være opmærksom på, hvis der er tale om en systematik i forbindelse hermed, men det må ikke friste os til, mener jeg, at ændre på udgangspunktet i den gældende lovgivning.
Lise Hækkerup (S), 2000-02-04:
Dette lovforslag har ikke kun tyngde rent fysisk, men er også en sværvægter, når det kommer til indholdet.
Lovforslaget er en implementering af Århuskonventionen om miljørettigheder fra juni 1998.
Konventionen er underskrevet af 35 lande, og dermed er det understreget, at miljøspørgsmål ikke kun er nationale anliggender, men er globale.
Her i landet er vi på mange områder nået langt i retning
af beskyttelse af natur og miljø
, men den indbyrdes økonomiske og miljømæssige afhængighed mellem landene nødvendiggør internationalt samarbejde.
Derfor må det internationale miljøsamarbejde indgå med stadig større vægt blandt de miljøpolitiske initiativer.
Danmark har også en forpligtelse til at hjælpe andre lande med sådanne initiativer.
En del af konventionens rettigheder er allerede indeholdt i den eksisterende lovgivning, men der er også vigtige forbedringer.
Der er bl.a. forbedringer med hensyn til aktindsigten.
Og oplysninger om udledninger skal ikke længere kunne undtages fra adgangen til aktindsigt med henvisning til, at der er tale om forretningshemmeligheder.
Der er også forbedringer i retten til deltagelse.
I de løbende revurderinger af de miljøtunge virksomheder indføres der en pligt til forudgående offentlighed samt til at offentliggøre alle afgørelser om revurdering.
Der er ligeledes forbedringer i klageadgangen.
Der indføres en generel klageadgang for lokale og landsdækkende foreninger og organisationer, som har beskyttelse af natur og miljø som hovedformål.
Før har specifikke foreninger været nævnt ved navn, såsom Danmarks Naturfredningsforening og Greenpeace.
Lovændringen vil på denne måde udvide kredsen af klageberettigede.
Den meget omfattende klageadgang er enestående i Europa, og det er noget, vi skal værne om, og noget, vi skal udbygge. Adgangen til viden og retten til at deltage i beslutninger på miljø- og naturområdet er vigtige for det folkelige engagement, som igen er nødvendigt for at skabe en bæredygtig udvikling.
Dette stiller omfattende krav til de offentlige myndigheder om øget åbenhed og dialog samt til den offentlige kommunikation.
Det er vigtigt, at de seneste årtiers fokus på folkelig debat og inddragelse på natur- og miljøbeskyttelsesområdet fortsat styrkes, og at vi alle får et stigende medansvar for udviklingen på natur- og miljøområdet.
fast i Århuskonventionen, til at sikre, at borgere må have adgang til viden og data om natur- og miljøforholdene.
Målet skal være, at selve datagrundlaget for natur- og miljøundersøgelser skal være tilgængeligt for offentligheden, så man i højere grad selv kan analysere og vurdere udviklingen. Dette lovforslag om ændring af visse miljølove handler om en yderligere demokratisering og forbedring af hele beslutningsprocessen på miljøområdet, og det er også mit håb, at det kan føre til en adfærdsændring hen imod mere åbenhed og en mere miljørigtig adfærd hos borgere og virksomheder.
Socialdemokratiet støtter selvsagt lovforslaget.
Søren Kolstrup (EL), 2000-02-04:
Jeg er enig med den socialdemokratiske ordfører i, at denne lov kan opfattes som et positivt skridt.
Jeg er også enig med den socialdemokratiske ordfører i, at håbet selvfølgelig er, at det fører til en miljørigtig adfærd.
Men når vi nu er ved at lave en sådan lov, kan den socialdemokratiske ordfører så forklare mig, hvorfor man faktisk undtager en lang række ministeriers områder, f.eks. sådan noget som trafik.
Dér siger man jo: Jamen dér nøjes vi med business as usual.
Skal vi ikke lige prøve at gøre denne her lov en del bedre, når vi nu er ved det?
Jørn Jespersen (SF), 2000-02-04:
Men efter at have hørt nogle af de borgerlige ordførere bliver jeg helt begejstret for lovforslaget og må sige, at det åbenbart er bedre, end vi har vurderet på forhånd.
Der er åbenbart tale om, at man i højere grad får lagt op til, at almindelige mennesker, befolkningen, borgerne, bliver inddraget, med den bekymring, de borgerlige partier lægger for dagen.
Så jeg vil godt kvittere for, at der åbenbart er bedre intentioner implementeret i lovforslaget, end vi har været opmærksomme på, og det vil vi selvfølgelig meget gerne støtte.
Jeg synes også, det er interessant, at man kan tale om, at her bliver det for bureaukratisk og her er der klagere, der uberettiget kan komme til at blande sig i miljøsager osv., og at der skal være højere gebyrer for, at forskellige grønne organisationer kan deltage i debatten.
For hvad er realiteten i den miljødebat, der foregår i Danmark og i EU i øjeblikket?
Realiteten er, at den bliver oversvømmet af erhvervslobbyister, at der bliver brugt milliarder af kroner på at påvirke den politiske beslutningsproces fra store virksomheder og fra erhvervsorganisationer, som infiltrerer alle mulige gange i ministerier og kommissioner osv., og at almindelige mennesker efterhånden er blevet fremmedgjort over for miljødebatten, fordi den er blevet gjort teknisk, fordi den er blevet gjort bureaukratisk, fordi forskellige organisationer har overtaget magten over hele lovgivningen.
Og så skal man høre borgerlige partier sige, at det er et stort problem, at Danmarks Naturfredningsforening kunne komme og klage over en konkret sag, og at der skal være meget høje gebyrer for at afholde urimelige klager fra at blive indbragt for en domstol!
Jeg synes i stedet for, at vi skulle sige: Skulle vi ikke lave et meget højt gebyr for forskellige erhvervsorganisationer og lobbyister for overhovedet at henvende sig til Kommissionen og regeringen i Danmark og Folketingets partier?
Det tror jeg i virkeligheden ville gavne miljødebatten.
Så alle mine kritiske bemærkninger reserverer jeg til et konstruktivt samarbejde med regeringen, som jeg føler mig
dybt beslægtet med i denne her sag
Det klarer vi selv.
Og så vil jeg bare udtrykke min store sympati for, at befolkningen inddrages yderligere i miljøspørgsmål.
Helga Moos (V), 2000-02-04:
Jeg vil gerne spørge hr. Jørn Jespersen, om jeg hørte rigtigt: at han synes, det er et problem, at miljøpolitikken er blevet teknisk.
Hvordan i alverden kan vi undgå, at miljø er teknisk, når det f.eks. handler om kemiske stoffer?
Det må da være teknik, det kan da ikke kun være følelser.
Hans Christian Schmidt (V), 2000-02-04:
Nu er det jo sådan, at jeg heldigvis har skrevet ned,
hvad jeg har sagt.
Derfor vil jeg sige til hr. Jørn Jespersen, at jeg jo netop sagde, at vi gerne vil implementere konventionen, fordi vi godt kan lide, at man får adgang til miljøoplysninger, og at man offentligt kan deltage i beslutningsprocesser og få adgang til at klage og få domsafgørelser på miljøområdet.
Det kan jeg ikke se er en afvisning af, at befolkningen må blive inddraget.
Så derfor er jeg jo nødt til at spørge hr. Jørn Jespersen: Når nu hr. Jørn Jespersen har læst det forslag igennem, synes hr. Jørn Jespersen så ikke ud fra en almindelig, overordnet betragtning, at det er meget bureaukratisk, og at hvis vi sammen kan sikre det i udvalget, burde vi se, om vi kan forenkle det lidt?
Jørn Jespersen (SF), 2000-02-04:
Jeg skal sige til fru Helga Moos, at jeg synes, det er et problem, at en meget stor del af miljødebatten er kommet til at handle om costbenefitanalyser, og at jeg synes, det er et meget stort problem, at den er kommet til at handle om, hvorvidt man kan lave tekniske løsninger med rensning, filtre, skorstene i stedet for at handle om, hvordan vi skaber en bæredygtig produktion og et bæredygtigt forbrug, og det synes jeg er en svaghed ved debatten.
Og så vil jeg sige til hr. Hans Christian Schmidt, at diskussionen om, hvorvidt det her er bureaukratisk eller ej, synes jeg ikke er den væsentligste diskussion.
Jeg tror, at debatten om miljøpolitikken i Danmark lider af en falsk forestilling om, at alle partier dybest set er blevet lidt grønne langt om længe, og at det i virkeligheden er en illusion, fordi det er en forestilling, der kun baserer sig på pyntegrønt, som bliver udhængt ved diverse lejligheder.
Men realiteten er, at nogle partier, når det kommer til stykket, systematisk modarbejder grønne tiltag, og derfor synes jeg i virkeligheden, det kunne være meget rart, hvis denne her debat om Århuskonventionen fik skilt fårene fra bukkene i miljødebatten.
Så fik vi måske et bedre valggrundlag i forhold til et kommende valg.
Helga Moos (V), 2000-02-04:
Jeg vil gerne spørge hr. Jørn Jespersen, om han kan bekræfte, at det netop er de tekniske anlæg, der har gjort miljøet renere, at det er røgrensningen i skorstenene på kraftværkerne, der har været med til at gøre det renere, og at det er, at vi tænker os om, når vi laver møller, så vingerne til vindmøllerne bliver produceret under sådanne forhold, at de stoffer, der skal anvendes, ikke kommer ud i miljøet, men bliver på vingerne, osv. osv., altså at det er de tekniske anlæg, der har været med til at gøre miljøet så rent, som det er blevet nu. Hvis vi bare ser 30 år tilbage i tiden, var der da betydelig mere urent i miljøet, fordi vi manglede de tekniske anlæg.
Hans Christian Schmidt (V), 2000-02-04:
Jespersen er lidt irriteret over, at befolkningen har gennemskuet, at SF ikke er noget særlig grønt parti, fordi det jo åbenbart, som jeg må forstå det her, handler mere om, at hvis man er et grønt parti, går man ind for, at der skal være et stort regelbureaukrati, og at der skal være masser af forordninger, som folk har svært ved at komme igennem, ellers er man ikke rigtig grøn.
Det er jo lidt ærgerligt, at jeg stiller et spørgsmål, som i sin enkelhed går ud på, om hr. Jørn Jespersen vil være med til, at man i Miljøudvalget i hvert fald forsøger at få det her forslag gjort mere enkelt, for vi kan altså ikke diskutere substansen, kun diskutere, som hr. Jørn Jespersen udtrykker det, at han håber, at det her forslag vil medføre, at man får delt partierne i to grupper: dem, der er grønne, og dem, der ikke er.
Og det er da en melding til befolkningen: at substansen i lovforslaget er underordnet, bare vi kan køre lidt valgpolitik herinde.
Kim Andersen (V), 2000-02-04:
Jeg vil gerne spørge SF's ordfører, om ikke SF's ordfører kan bekræfte, at for at vurdere, om en given produktion er bæredygtig, er det en forudsætning, at man laver en costbenefitanalyse.