runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bodil Thrane (V), 1999-01-28:
Vi vil meget gerne opstille målsætninger for alverdens ting, men vi har ingen planer om at opstille målsætninger for menneskers adfærd.
Det kan godt være, at man har det i det parti, hr. Søren Kolstrup tilhører, men det har vi ikke i Venstre; vi accepterer mennesker, som de er med den forskellige adfærd, de har.
Og nogle år er der et stort forbrug, og det medfører store dynger af affald, og andre år er der et lille forbrug, og det medfører mindre dynger af affald, og det vil vi gerne forholde os til på en bevægelig måde, så vi løser problemerne, som de opstår, med en målsætning, som vi gerne vil leve op til, men kan det ikke ske, så bliver vi nødt til at forholde os til en anden virkelighed.
Og pvc er et meget miljøvenligt og genanvendeligt stof, som i visse sammenhænge kan bruges, og derfor synes vi, det er forkert, at man sætter en streg og siger, at det skal substitueres.
Vi vil meget gerne forhandle om at minimere brugen af det, men vi synes, det er forkert, når ministeren siger, at det skal erstattes med andre ting, og det er egentlig derfor, vi ønsker en forhandling om, hvordan det her skal foregå, for vi er ikke indstillet på at underminere grundlaget for pvc-industrien i Danmark.
Anni Svanholt (SF), 1999-01-28:
Med det svar, jeg fik fra fru Bodil Thrane, må jeg spørge
meget direkte: Når Venstre er medforslagsstiller til et forslag til vedtagelse, som er fremsat her i Tinget i dag, er det så ikke ensbetydende med, at Venstre godkender »Affald 21«, altså at det er en godkendelse af »Affald 21«, man dermed står bag?
Bodil Thrane (V), 1999-01-28:
Hvis vi havde godkendt »Affald 21«, som den ligger lige her og nu, behøvede vi slet ikke have debatten.
Pernille Blach Hansen (S), 1999-01-28:
Det var fru Anni Svanholts udtalelser om affaldsforbrænding, der fik mig op på talerstolen, for jeg synes, debatten fortjener af blive lidt mere nuanceret end som så.
Jeg synes faktisk, at al det her om affaldsforbrænding også kan ses som en god historie, som en succeshistorie om noget miljøpolitik, der faktisk er lykkedes.
Det synes jeg faktisk også er positivt.
Så vil jeg også gerne henlede fru Anni Svanholts opmærksomhed på, at vi jo netop har forhøjet afgiften for affald til forbrænding med 70 kr. pr. ton, og det forventes, at det betyder en reduktion i affaldsmængden på ca. 5 pct.
Hans Christian Schmidt (V), 1999-01-28:
Fru Anni Svanholt har ved et par lejligheder været meget aktiv omkring pvc-debatten, og jeg vil gerne medgive, at der i »Affald 21« jo står miljørigtig projektering. Men hvis man definerer begrebet miljørigtig projektering, må det være en vurdering af materialets totale miljøpåvirkning fra vugge til grav, og pvc bruges jo til mange ting, bl.a. til vinduer og døre.
Jeg vil godt spørge fru Anni Svanholt: Er fru Anni Svanholt bekendt med nogle undersøgelser i dag, der viser, at vinduer og døre, fremstillet af pvc, skulle være ringere end tilsvarende produkter fremstillet af træ og ren aluminium, eller hvad man nu laver dem af? Er fru Anni Svanholt bekendt med, at der findes nogle undersøgelser, der fortæller, at netop vinduer og døre, der baserer sig på pvc, skulle være ringere end de andre?
Ebbe Kalnæs (CD), 1999-01-28:
Når fru Anni Svanholt lægger holdninger frem i forhold til forbrænding, undrer det mig lidt, at vi, når vi taler forbrænding her i Folketinget, bruger det sådan lidt i flæng.
Vi har et område, hvor vi i Danmark udadtil og på mange måder praler af, at vi skal forbedre vores vedvarende energi med 1 pct. om året.
Vi er oppe på 10 pct.
Det lyder flot.
Men jeg vil lige gøre opmærksom på, at af de 7 pct. el, vi laver på vindmøller, er det på det samlede energiforbrug 1 pct.; af det, vi laver på sol, er det 3 promille; af det, vi laver på biobrændsel, er det under 1 pct.
8 pct. af det, vi praler med at vi laver i vedvarende energi, er afbrænding af affald.
Selvfølgelig skal vi ikke afbrænde ting, der ikke er rimelige at brænde af, der er giftige, der giver problemer; selvfølgelig skal vi ikke afbrænde ting, der lige så godt kunne have været genbrugt.
Men hvorfor gøre afbrænding til sådan et problem og så i anden sammenhæng bryste sig af vedvarende energi, når det er 8 pct. af de 10, vi laver?
Anni Svanholt (SF), 1999-01-28:
Affaldsforbrænding er ikke en løsning på affaldsproblemet og kan ikke være det.
For hvor er tilskyndelsen til genanvendelse, hvis affaldet blot kan brændes af?
Så hvis vi ikke kan gøre noget, der er bedre, er det klart, at forbrænding er bedre end deponering.
Det er et stort problem, og det, der også er problemet med affaldsforbrænding, er, at kommunerne jo økonomisk har bundet sig 20 år ud i fremtiden; de skal levere affaldet.
Hvis der er rigelig kapacitet, får vi ikke kommunerne til virkelig til at gøre noget for genanvendelse.
Det er vi helt enige i, og vi er også meget glade for, at regeringen blev inspireret af SF's forslag til finanslov på dette område, så vi takker kun for, at det er sådan.
Med pvc, ja, så må man udskifte hele og halve vinduer, og man kan jo ikke reparere på pvc-vinduer.
Så det er også noget med at anvende nogle materialer, som er holdbare, og som man kan reparere, og som folk i almindelighed kan gøre noget ved.
Hr. Ebbe Kalnæs taler om vedvarende energi og affald.
Jamen vi er jo enige om, vil jeg sige til hr. Ebbe Kalnæs, at vi skal have masser af vedvarende energi, og vi lader os ikke nøje med, at vedvarende energi er registreret som affald.
Det kalder jeg ikke rigtig vedvarende energi.
Jeg har også forstået, at CD har den samme opfattelse.
Hans Christian Schmidt (V), 1999-01-28:
Altså jeg er meget klar over, at fru Anni Svanholt har nogle forestillinger om, hvordan man kan genanvende gamle trævinduer og ikke kan udskifte pvc-vinduer og sådan noget.
Men jeg vil gerne spørge fru Anni Svanholt: Kender fru Anni Svanholt nogen undersøgelser, der dokumenterer det?
For i så tilfælde ville det jo være ret nyt.
Og jeg synes jo, det er tankevækkende, at SF bygger sin miljøpolitik på pvc-området omkring nogle forestillinger om, at man mener nok, at det er noget med, at man kan skifte nogle vinduer ud, og at trævinduer kan males, og sådan noget. Jeg synes jo ikke, at det ligefrem er det mest dokumenterbare grundlag for, at vi f.eks. skal sige til alle virksomheder, at nu kan man ikke lave vinduer og døre i pvc.
Må jeg minde om, at vi faktisk har en frivillig aftale om pvc, hvor man netop siger, at pvc er et fremragende byggemateriale.
Derfor vil jeg spørge fru Anni Svanholt: Kunne man ikke i stedet for blive enige om, at man skal se lidt nuanceret på debatten, altså at det er de steder, hvor der optræder meget bly, kadmium osv., at det er dér, at vi vil kigge lidt på det?
Jeg kender ikke nogen, der har nogle undersøgelser, der dokumenterer, at det er det ikke.
Så skulle vi ikke prøve at nuancere det?
Pernille Blach Hansen (S), 1999-01-28:
Jeg er meget enig med fru Anni Svanholt i, at der selvfølgelig er nogle problematiske elementer, når vi snakker affaldsforbrænding, med specielle stoffer osv. Men jeg synes nu, at fru Anni Svanholt slipper lidt for nemt om ved det ved bare at sige, at vi skal ikke deponere, og vi skal helst heller ikke forbrænde.
Men så er mit spørgsmål: Hvad skal vi så?
Vi står jo aktuelt med nogle problemer, vi er nødt til at forholde os til.
Så spørger fru Anni Svanholt også, hvad tilskyndelsen er til at genanvende eller minimere, hvis vi har mulighed for forbrænding.
Jamen en af tilskyndelserne er jo netop den afgift, som vi faktisk begge to er enige om er en god idé.
Vibeke Peschardt (RV), 1999-01-28:
Men det, vi taler om i dag, og det, SF er så kede af, og det er jeg sådan set også selv, er jo i virkeligheden, at affaldsmængderne er steget.
Jeg synes, man kan dele det her op i to dele.
Man kan sige, at affaldsmængderne, alt det affald, samfundet producerer, er den ene del af det.
Den næste del af det er så affaldshierarkiet, som vi kalder det.
Man kan genanvende det; det kan man sige er det bedste.
Så kan man forbrænde det; det er det næstbedste.
Og endelig kan man deponere det, og det er det værste, når man ikke kan komme ud af det.
De ting synes jeg faktisk der er taget hånd om, og at det er noget, der ligner en succeshistorie.
Men så er mit spørgsmål til fru Anni Svanholt: Hvordan reducerer vi affaldsmængden?
Det er den, der ikke er gentaget i den plan, der nu er lagt frem fra 1998 til 2004.
Men det vil sige, at målene jo er skredet, fordi virkeligheden har vist, at de er skredet.
Og hvad skal man så gøre?
Anni Svanholt (SF), 1999-01-28:
Til hr. Hans Christian Schmidt: Der er ingen tvivl om, at laver vi et omfattende miljøregnskab på pvc-trævinduer og -døre og tilsvarende træ-træ, jamen så vil pvc tabe, fordi man kan jo ikke komme af med det.
Man har det enten i form af udslip, hvis det bliver forbrændt, for så har man alle de farlige stoffer ud igennem en skorsten, eller også har man noget liggende til deponering i evig tid.
Vi mener i SF, at vi altså skal have det forbudt, vi skal have udfaset pvc systematisk.
Det er det eneste holdbare; ellers skal vi trækkes med de dér umulige stoffer til evig tid.
Og der er jo faktisk mange meget miljøfarlige stoffer, som er meget svære at håndtere, og som vi bruger meget energi på at forsøge at gøre noget ved.
Med hensyn til forbrænding - det er til fru Pernille Blach Hansen - vil jeg gerne sige, at i SF fornægter vi ikke virkeligheden.
Vi er godt klar over, at der er nogle forbrændingsværker rundt omkring, og der er også overvejelser om at udvide kapaciteten.
Vi synes, at det skal være meget svært, og at man skal lave en grundig landsplanlægning på det her område og sørge for, at dér, hvor man så rent faktisk har de her affaldsforbrændingsanlæg, det er også dér, hvor man kan bruge varmen.
Men vi ønsker ikke ny kapacitet; man skal gøre alt for at undgå ny kapacitet, fordi det ødelægger og binder vores affaldspolitik mange år ud i fremtiden.
Til fru Vibeke Peschardt vil jeg gerne sige, at vi er enige i, og jeg er glad for at høre, at De Radikale også mener det, at man skal have en målsætning om reduktion af mængderne for øje, og så skal man arbejde på at minimere, og man skal bruge affaldshierarkiet.
Men når man ikke har kunnet gennemføre den plan, man havde hidtil, handler det jo også noget om virkemidlerne.
Det bliver der rettet noget op på i den nye plan, men vi skal da videre.
Hans Christian Schmidt (V), 1999-01-28:
Er det ikke lige i overkanten, at fru Anni Svanholt her fra talerstolen kan sige, at der er ingen tvivl om, at hvis man laver sådan nogle undersøgelser, vil det vise sig, at sådan vil det gå?
Altså jeg synes, kunne man ikke forestille sig ... prøv at tænke på, at der er mange virksomheder med mange ansatte, der laver døre og vinduer i pvc.
Man kunne vel godt gøre dem den tjeneste, at man i det mindste lige undersøger det, inden man siger sådan noget.
Jeg forstår også på fru Anni Svanholt, at hun ikke mener, at pvc-vinduer genbruges i dag.
Det er jo helt forkert.
Det er det, den frivillige aftale går ud på, og det er det, der sker.
Jeg kan kun opfordre fru Anni Svanholt og andre, der har den opfattelse, at man tager ud og besøger de arbejdspladser.
Det er helt sikkert, det kan man komme til.
Altså jeg synes, vi skulle koncentrere os om de tungmetalholdige stabilisatorer som f.eks. bly.
Og så ville det måske være rimeligt, at vi sammen etablerer nogle praktiske ordninger med hensyn til at bortskaffe affaldsprodukter, der indeholder bly og kadmium osv. Jeg beder om, at SF også bliver lidt nuanceret i debatten, for ellers bliver det jo bare sådan en, hvor vi taler om pvc og slet ikke om farligheden deri.
Bodil Thrane (V), 1999-01-28:
Pvc er et godt stof, men der er noget skidt deri, og det skal vi have noget gjort ved.
Der er noget, der hedder kemisk genanvendelse.
Det er sådan en slags destillation, og det kan man bruge i en masse sammenhænge. Jeg vil gerne spørge SF's ordfører, om SF fuldstændig har lukket af for en forskningsmekanisme, der kan øge genbruget på en måde, så de farlige ting i pvc kan tages fra, og de gode ting i pvc kan genanvendes.
Det vil jeg gerne have en kommentar til.
Så synes jeg, det var lidt interessant, at fru Anni Svanholt på et tidligere tidspunkt sagde, at kommunerne er bundet i 20 år til forbrænding.
Jamen kære venner.
Problemet er jo ikke, at kommunerne suser rundt og samler affald ind for at skaffe nok til de forbrændingsanstalter.
Problemet er jo, at der er alt for meget affald til, at det kan blive forbrændt.
Der er masser af ressourcer i forbrænding, og der er masser af ting, vi ikke kan gøre andet ved end at brænde.
Jeg vil da også gerne høre SF's mening om, hvorvidt vi aldrig skal brænde nogen som helst ting?
Er det målet på sigt?
Anni Svanholt (SF), 1999-01-28:
Til Hans Christian Schmidt: Jamen det er indlysende, at Venstre og SF kan aldrig blive enige om den politik.
SF har jo fremsat forslag om udfasning af pvc, og det er det, vi vil.
Vi kan også høre, at det måske kan gå i den retning.
Vi venter jo på en redegørelse.
sådan nogle farlige stoffer i vores samfund, og den frivillige aftale, som hr. Hans Christian Schmidt berømmer, er jo ærlig talt ikke ret meget værd.
Den har jo slet ikke kunnet leve op til de aftaler og de mål, der var.
Til fru Bodil Thrane, som åbenbart mener, at pvc er et godt stof, men at der er noget skidt: Hvordan kan det være godt, når det er så skidt?
Vi synes i SF, at det er noget skidt.
Vi skal ikke den vej, og vi skal ikke satse på det, men vi har da også nogle problemer med det.
Vi skal altså minimere ved kilden, vi skal genanvende meget mere, og selvfølgelig kan det lade sig gøre at genanvende meget mere, end vi gør i dag, især på husholdningsområdet.
Jeg kan også høre, at fru Bodil Thrane og jeg er enige om kildesortering.
Vibeke Peschardt (RV), 1999-01-28:
Jamen så bliver jeg nødt til at spørge fru Anni Svanholt.
Man har nu i 1997 besluttet sig for at sige til kommunerne: Slut med affaldsdeponering af alt, hvad der kan brændes.
Kan man så undre sig over, at efterspørgslen på forbrændingskapacitet stiger?
Jeg vil gerne have, at fru Anni Svanholt svarer på det.
Anni Svanholt (SF), 1999-01-28:
Der er et pres, fordi man ikke kan deponere forbrændingsegnet affald, men det pres skal altså også være på at øge genanvendelsen og også lave mellemdeponering af nogle produkter, som man så også har mulighed for senere at genanvende og genindvinde forskellige stoffer af, altså sådan, at det ikke for evighed enten er blevet futtet af eller er slutdeponeret.
Det er jo også sådan i dag, at der er tale om mellemdeponering.
Svend Aage Fauerholdt (DF), 1999-01-28:
Tager vi udgangspunkt i at spørge, hvordan er det i dag, opfylder vi de krav, der er på affaldsområdet, og hvad er det så ud over det, der ligger i dag, vi sigter efter, er det da klart, og det skinner tydeligt igennem, at vi skal minimere affaldet, så vidt muligt det kan nås.
Derfor skal vi vel også tage ind i debatten i dag, hvad vi så gør for at minimere affaldet, for det er jo ikke ligefrem affaldsafgifter, befolkningen har brug for.
Hvis vi starter i den helt bløde ende og snakker om en betydelig større hjemmekompostering, var det jo virkelig et sted at tage fat, og det er ganske lidt rådgivning, der skal til omkring det.
Vi kan gå videre og måske rådgive virksomheder betydelig mere, for det, det drejer sig om i dag, er jo at få helt rene fraktioner ind i læssene i stedet for, som det er i dag, at få det blandet sammen i et stor virvar.
Måske er der kun ét at gøre ved det, hvis man ikke kan sortere det, og det er at køre det til deponi.
Vi skal fremover have det opdelt i rene fraktioner.
Når man kommer ovre fra det midtjyske, ved man, at vi har utrolig store problemer derovre, og det kan godt flettes ind i den dagsorden, som vi så vidt muligt skal rette os efter i dag.
Vores forbrændingsanlæg er langt, langt bagefter, men vi vil jo gerne - og vi skal også - i det midtjyske opfylde den lovgivning, der er, nemlig at intet, der kan brændes, må komme på deponi. Derfor har vi de store problemer.
Vi pakker det sammen og gemmer det og gemmer det, indtil vi har de forbrændingsanlæg, vi har brug for.
Den mulighed, der er, når genanvendelsen stopper, er, at vi må prøve at få lidt varme ud af brændbart materiale, og det er vel i sig selv også en god ting.
Man kan her i dag også lige snakke om de mange bilvrag, vi har rundtomkring i landet, som slet ikke pynter.
Der vil i hvert fald Dansk Folkeparti gerne være med til at prøve, om vi kan løse det problem.
Vi skal alle være gode ved naturen, og det vil være en miljøgevinst også for danskerne at få ryddet op betydelig flere steder, end det sker i dag.
Får vi så bilvragene samlet sammen, jamen så har vi igen et problem, når vi får dem skilt ad, for så mangler vi igen et sted, hvor vi kan afbrænde de ca. 25 pct. af bilen, som er brændbar, det, vi kalder skrotaffald.
Det skal der slås et slag for.
Det her skal vi have lidt mere snak om i Miljø- og Planlægningsudvalget, og det er Dansk Folkepartis håb, at vi når en løsning, for skal vi nogen steder gøre noget for miljøet, jamen så er det det åbne land, vi satser på.
Vi skal også have lov til ude i kommunerne selv at finde ud af tingene.
Så var man fra Kristeligt Folkepartis side inde på en konference om affald.
Jamen affald, det skal vi simpelt hen diskutere en gang imellem.
Anni Svanholt (SF), 1999-01-28:
Jeg forstod på fru Bodil Thrane, at der var megen kritik af »Affald 21« og pvc osv., egentlig en række kritiske bemærkninger, så jeg vil da gerne spørge, om Venstre faktisk støtter »Affald 21«.
Man kan godt have sine tvivl, når Venstre kommer med sådan nogle udsagn om det dér med pvc.
Pvc er jo et meget problematisk stof, og det bliver vi nødt til at få håndteret og udfaset, taget ud af affaldsstrømmen, men det er åbenbart ikke det, Venstre går ind for.
Jann Sjursen (KRF), 1999-01-28:
Jeg tror, der er en tendens til, at denne her debat kommer til at handle mere om form end om indhold, men jeg vil dog godt kvittere for, at hr. Jacob Buksti på Socialdemokratiets vegne i hvert fald forsøgte at lokalisere nogle områder, som kunne være interessante at diskutere i en proces, der kunne føre frem mod grundlovsændringer, og stillede mange spørgsmål, som var gode, og som også er vigtige på nuværende tidspunkt.
Men med hensyn til den debat, som både hr. Jacob Buksti og statsministeren efterlyste, synes jeg også, det er værd at bemærke, at partierne jo også i den sammenhæng har et ansvar.
Hvis der skal komme en folkelig debat, kræver det jo også, at vi selv gør det her til et projekt og selv tager stilling til, hvad det er for nogle ændringer, henholdsvis Kristeligt Folkeparti og Socialdemokratiet eventuelt bør være med til at gennemføre.
Hans Christian Schmidt (V), 1999-01-28:
Venstre prioriterer affaldsområderne meget højt, og derfor havde vi selvfølgelig også gerne set, at »Affald 21« var kommet allerede sidste forår, men den blev jo som bekendt forsinket af folketingsvalget.
Der har været en række drøftelser og tekniske gennemgange, men nu har vi altså ministerens »Affald 21«, og den er så kommet med mange analyser og undersøgelser af affaldsområdet og - medgiver vi - også med en række initiativer.
Fra visse sider var der ligesom lagt op til, at når vi modtog ministerens »Affald 21«, skulle den være grundlag for, at vi lavede en beretning i Miljø- og Planlægningsudvalget. Vi må medgive, at det selvfølgelig er en mulighed, men det er ikke et forslag, som for at sige det ligeud gror i vores have.
Vi er mere til den åbne debat i stedet for de lukkede forhandlinger.
Jeg vil ikke her redegøre for Venstres politik på affaldsområdet, det vil vores ordfører, fru Bodil Thrane, gøre på et senere tidspunkt, men blot konstatere, at renser vi tallene for affald for flyveasker og slagger osv., så har vi en stigning i affaldet, og derfor er det vigtigt, at vi gør noget her og nu.
Det er også vigtigt, at vi går ind og kigger på en kildesortering, og det er vigtigt, at vi fastholder hinanden på, at genanvendeligheden er det vigtigste.
Jeg skal derfor allerede nu på vegne af Venstre, Socialdemokratiet, Det Konservative Folkeparti, Dansk Folkeparti, Centrum-Demokraterne, Det Radikale Venstre og Fremskridtspartiet til forespørgslen i dag stille forslag til vedtagelse om på baggrund af redegørelsen »Affald 21« at opfordre Folketinget til, at følgende elementer tillægges særlig prioritet i de kommende års indsats på affaldsområdet: at de samlede affaldsmængder stabiliseres, at kvaliteten i affaldsbehandlingen øges bl.a. ved, at der sker en øget kildesortering af affaldet, herunder på de i »Affald 21« nævnte indsatsområder, og at det sikres, at ressourcerne i affaldet udnyttes bedre end efter den tidligere plan, først og fremmest ved øget genanvendelse. Jeg håber på en god debat og glæder mig til at høre ministerens bud på forespørgslen.
Hans Christian Schmidt (V), 1999-01-28:
Jeg vil sige tak til ministeren for besvarelsen af forespørgslen.
Jeg synes, der er kommet en lang række spændende tiltag, som ministeren har redegjort for her i dag.
Jeg bemærker jo også, når ministeren redegør for tingene, at det indimellem også mere er hans egne forslag, hans egne tanker.
Jeg har i hvert fald ikke kunnet gennemlæse dem alle sammen i selve rapporten.
Jeg tænker her på, at vi jo diskuterer lidt, hvordan vi slipper af med bilerne - de her skrotbiler, som bliver stående ude på gaderne - og dér kan vi høre, at ministeren har gjort sig nogle tanker.
Jeg vil nu sige til ministeren, så han ved det på forhånd, at skal vi ind i nogle aftaler dér, så skal det ske ved forhandlinger, og det egner det sig ikke rigtig til, når vi står her nede i Folketingssalen.
Men vi kommer gerne til en forhandling om det, og vi har som altid gode, brugbare ideer, der er konstruktive, og som skulle være nemme for ministeren at gå med til.
Men jeg vil sende det klare signal med det samme.
Ellers vil jeg, som ministeren også var inde på,
Også jeg afventer en spændende debat i dag.
Martin Glerup (S), 1999-01-28:
Med hensyn til bilskrotordningen er det jo klart, at vi må sørge for at få de gamle bilvrag væk fra naturen, væk fra parkeringspladser osv., og det undrer mig, at hr. Hans Christian Schmidt ligesom tager afstand fra den ordning, hvor vi solidarisk sørger for, at der bliver et finansieringsgrundlag, ved at der betales en 50-60 kr. om året for hver enkelt bil til den ordning.
Jeg har også indtryk af, at Venstre måske står lidt isoleret med deres indstilling til det spørgsmål, så det er da positivt, at vi godt kan få det gennemført alligevel.
Hans Christian Schmidt (V), 1999-01-28:
Nu ønsker jeg sådan set ikke, at det her skal udarte til en debat om et enkelt element, men lad mig minde hr. Martin Glerup om, at Venstre ofte har stået alene med et synspunkt i starten.
Vi er mange gange blevet flere, så man behøver ikke at tage som udgangspunkt, at det er forkert.
Så vil jeg blot sige, at hvis det eneste synspunkt, hr. Martin Glerup har tilbage, er at sige: Herregud skulle 50 kr.
være noget særligt, så vil jeg kun sige til hr. Martin Glerup, at der findes så mange miljøafgifter for øjeblikket, så det da bare er at tage noget fra den store pulje og føre herover.
Der er så rigeligt med miljøafgifter, som den danske befolkning betaler.
Så hvis det er problemet, mener jeg, det er nemt at løse.
Men her skal vi altså ind og kigge på en ordning, og som jeg siger: Vi går gerne ind i en forhandling, men endnu er vi ikke blevet inviteret.
Søren Kolstrup (EL), 1999-01-28:
Fru Pernille Blach Hansen talte pænt om det bæredygtige samfund og talte pænt om behovet for stigende genanvendelse.
Vi står imidlertid i dag over for et helt principielt spørgsmål: Skal det danske samfund acceptere de eksisterende affaldsbjerge?
Skal det danske samfund acceptere, at hver gang, vi konstaterer, at affaldsbjergene er steget i det her samfund, så laver vi et forslag til vedtagelse, hvor vi siger, at nu stabiliserer vi, nu stabiliserer vi?
Tidligere havde man en tanke om at ville reducere affaldsmængderne.
Jeg skal spørge fru Pernille Blach Hansen, om man med dette her forslag til vedtagelse entydigt og klart vil indlede et nyt kursskifte i dansk affaldspolitik, hvor man siger, at nu handler det om at fastholde de høje affaldsbjerge.
Er det målet for Socialdemokratiet?
Og et spørgsmål til: Er det også målet for Socialdemokratiet at acceptere fortsat affaldsforbrænding og dermed hindre de smukke, kvalitative instrumenter, som omtales i den nye affaldsredegørelse?