Anders Samuelsen (RV), 2001-01-25:
Fokus skal i stedet vendes 180 grader for at sikre dem en plads i samfundet gennem et fleksjob så langt, deres arbejdsevne nu rækker«.
Det er et citat fra Politikens leder nogle uger før jul, og jeg er fuldstændig enig i lederens udsagn.
Lidt baggrund i høj grad med radikale briller
herefter: Medlem af Europa-Parlamentet, tidligere medlem af Folketinget og tidligere minister Lone Dybkjær, og forhenværende socialminister Aase Olesen lancerede tilbage i 1980'erne begrebet den aktive socialpolitik.
Det blev de ikke kun populære på.
Det Radikale Venstres socialudvalg og arbejdsmarkedsudvalg har løbende behandlet problemstillingen: Hvordan undgår vi at parkere folk mod deres vilje på en passiv ydelse?
Tilbage i 1996
på Det Radikale Venstres sommergruppemøde lancerede Marianne Jelved og Jørgen Estrup det første stykke papir, der beskrev de første radikale ideer til en reform af førtidspensionen.
I forbindelse med Det Radikale sommergruppemøde i 1997 lancerede man papiret »Velfærd med ansvar«, og i valgkampen op til folketingsvalget i 1998 gik Det Radikale Venstre til valg på det, som man kaldte 20-pct.s-problematikken, altså spørgsmålet om, hvordan vi giver det marginaliserede Danmark en bedre mulighed for at opnå en tilknytning til arbejdsmarkedet.
Det efterfølgende sommergruppemøde i 1998 supplerede med arbejdspapiret »Det rummelige arbejdsmarked« med fokus på effektiv formidling af job med udgangspunkt i den enkeltes muligheder frem for begrænsninger.
Strategien var: For det første at få den generelle arbejdsløshed ned.
Og det var lykkedes fra 1993 til 1998.
For det andet at etablere det rummelige arbejdsmarked.
I den rækkefølge vel at mærke, for ellers ville korthuset falde.
I løbet af 1999 lagde en række partier op til en hurtig reform.
En for hurtig reform efter vores opfattelse
, fordi vi ikke havde fået det rummelige arbejdsmarked tilstrækkeligt etableret, så der var en udsigt til, at det ville komme til at fungere fuldt ud.
Ideen var at gøre det klart, hvad vi gik efter, og vores ønsker var: Overhold tidsplanen, styrk formidlingen, giv bedre rettigheder til fleksjob og forenkel systemet, skær ydelserne ned til én ydelse og læg den på et ordentligt niveau, styrk retssikkerheden og endelig, eller rettere sagt først og fremmest: se på muligheder frem for begrænsninger, dvs. arbejdsevne i stedet for erhvervsevne.
Enhver reform har vanviddets skær over sig, er der nogen, der har sagt, og det gælder også for førtidspensionsreformen, øjensynlig også for vores forslag til en reform.
Sådan kan man i hvert fald godt opfatte nogle af de udsagn, der er kommet.
Reaktionen var i hvert fald ikke udelukkende begejstring, da vi offentliggjorde vores ønsker.
Ja, så vidt jeg husker, blev jeg faktisk oven i købet af en person fra prominent hold anklaget for at være decideret asocial, oven i købet i Radioavisen.
Det er ikke hver dag, man får den store ære.
Nogle benyttede lejligheden til at byde over, andre satsede på en tostrenget model.
Og i dag er der så flertal, der står bag den model, som vi behandler i dag.
Vi, der har arbejdet med denne reform, ved, at vores ideer undervejs har været upopulære, men vi har troet på, at vores ideer var rigtige.
Vores mål har været klare, og det tør jeg sige har været gældende for alle, der står bag reformen.
Vi har ikke altid været enige om midlerne, men vi har været enige om at nå et resultat, og det har vi nået.
Derfor er det skønt at se, at det ser ud til, at vi kan gøre arbejdet færdigt, så reformen kan træde endelig i kraft fra 2003, igen helt efter tidsplanen.
Nu står vi så over for den virkelige udfordring.
En udfordring med masser af muligheder, men også en udfordring, som kræver opbakning for at blive en succes.
LO skal, som andre organisationer, overvinde en vis form
for egoisme.
En egoisme, der undervejs har fristet dem til at lade deres egen interesse i at skaffe sig flere a-kasse-medlemmer gå forud for kommende fleksjobberes interesser.
Vi skal overvinde Danmarks Arbejdsgiverforenings tilbagelænede og småfornærmede attitude, der undervejs har fået dem til at tage førtidspensionister og fleksjobbere som gidsler i forbindelse med andet lovgivningsarbejde, f.eks. arbejdsmiljøreformen.
Og vi skal overvinde Kommunernes Landsforenings konstante fokus på økonomi frem for mennesker og deres evige trusler om at blokere for en ordentlig formidling af fleksjob.
Men de skal alle være tilgivet, for nu peger alle på, at de trods alt og trods alle forbehold vil bakke op bag reformen.
Og kan vi få LO, DA og KL med, ja, så er denne reform, som Politiken skrev i sin leder, måske den mest perspektivrige sociale reform i årevis. Men vi skal også give andre mulighed for at bidrage konstruktivt på lokalt plan i et succesfuldt samarbejde med lokale udgaver af de nævnte organisationer. Derfor etableres der jobformidlingshuse rundt om i
Danmark
Disse formidlingshuse, som vi fra Radikal side har ønsket i flere år, skal være og har bevist,
at de kan være murbrækkere til det rummelige arbejdsmarked.
I Helsingør har Handicapidrættens Videnscenter i samarbejde med de lokale været tovholder for formidlingshuset Flexgruppen.
De har skaffet 100 i arbejde i løbet af 1 år - det var målsætningen for 3 år, et imponerende stykke arbejde - ved at være et frirum, hvor udgangspunktet har været den enkeltes muligheder, og hvor alle lokale kræfter som sagt har arbejdet sammen.
Det er et eksempel til efterfølgelse.
Reformen er ikke en garanti i sig selv.
Den er en udfordring.
Nu skal de udfyldes.
Rammerne skal udfyldes af arbejdsgivere, rammerne skal udfyldes af alle kollegerne ude på arbejdspladserne.
Til slut: Jeg tror ikke, at der er mange, der går efter en plads i Folketinget blot for at varme sædet.
Alle folketingsmedlemmer ønsker nærmest desperat at være med til at gøre en forskel.
Det føler jeg, at vi, der står bag denne her reform, gør med den her reform, som er frugten af mange års arbejde og mange års ihærdige bestræbelser og som forlænger en linje, der som sagt blev lagt i 1980'erne.
Jeg vil også godt slutte af med en speciel tak til ministeren for en fornem ledelse af forhandlingerne og også en tak til hans medarbejdere for en fantastisk indsats undervejs.
Det Radikale Venstre støtter forslaget.