Ole M. Nielsen (KRF), 2001-03-13:
Der er ingen tvivl om, at 60.000 anmeldte arbejdsskader om året er for mange.
Hvis man sådan regner lidt på det, betyder det jo altså, at det er én i hver arbejdstagers livsforløb på arbejdsmarkedet.
Man kan så sige, at eftersom de fleste skader jo heldigvis er små skader, er det ikke så galt, selv om det selvfølgelig også er noget.
Problemet er jo, at der er nogle ganske enkelte brancher, nogle ganske enkelte virksomheder, som tæller
ganske groft i den statistik her.
Og der må jeg sige, at vi, der også er på arbejdsmarkedet i mange år, og hvis største risiko er sådan på niveau med at falde op af trappen til talerstolen her, har et ansvar for at sikre arbejdsmiljøet for dem, der sætter liv og lemmer på spil for at opbygge et samfund for os andre - og også for at skaffe det daglige brød.
Jeg har altid selv haft det ondt med, at der er nogle, der har en betydeligt større erhvervsrisiko, end vi har, og som ikke har mere, ja, måske tværtimod har mindre ud af det økonomisk.
Det er sådan mine overordnede overvejelser om det med arbejdsmiljø, og derfor er det selvfølgelig noget, vi skal gøre noget ved, og derfor er det også svært for Kristeligt Folkeparti at gå imod det her, selv om der er elementer i det, vi ikke er glade for.
Jeg synes, det er lidt irriterende, at sådan et lovforslag som det her med flere elementer bliver fremsat.
Vi ved, at der allerede er et flertal for det, for ellers ville jeg have foreslået, at sådan et forslag blev opdelt, for der er nogle elementer heri, som vi ikke er så stolte af.
Det er sådan ligesom, at hvis man ikke går ind for det her forslag, så går man ikke ind for et bedre arbejdsmiljø.
Det er, ligesom det er dommen.
Det er vurderingen af os, at vi er aktører.
Men det er jo ikke altid, at det er opbygning af et nyt bureaukrati, der forbedrer tingene.
Spørgsmålet er for mig, om vi får det arbejdsmiljø for pengene, som vi betaler for.
Jeg tænker her på Arbejdstilsynet, om det er effektivt nok, eller om vi har samme problemer dér, som bare ikke er kommet så meget op til overfladen, som de er på en anden institution inden for Arbejdsministeriets område, som vi ikke behøver at nævne navnet på i dag.
Det kunne man godt være i tvivl om.
Til de enkelte elementer her vil jeg sige om udbyderansvaret, at det er vi helt med på.
Det er helt klart, at når man udbyder, skal der stilles nogle krav, ikke bare til arbejdsmiljøet, men til en række andre områder.
Bygherreansvaret er vi også med på, selv om vi nok kan synes, at det måske kan fremme en lidt kedelig tendens, for det ville jo nemt gå i retning af, at man ikke som bygherre kan undvære en hovedentreprenør.
Det ville nemt bliver løsningen på problemet
, tror jeg, at man skal have en hovedentreprenør, for hvis man som almindelig ikkebyggekyndig og ikkearbejdslederkyndig
skal foretage et byggeri, så kan man ikke entrere med 7-8 forskellige håndværkere og så regne med, at det går nok, og at de får det koordineret med hinanden.
Men det er absolut en god ting, for der sker for mange ulykker på byggemarkedet.
Så er der det gebyrbelagte tilsyn.
Det vil vi også acceptere.
Administrative bøder er derimod nok for mig det sværeste punkt.
Det er vi ikke stolte af.
Ret til for den ansatte at forlade arbejdspladsen i forbindelse med en alvorlig og umiddelbar fare kan vi også tilslutte os, men det er jo en interessant diskussion, der er i Dansk Arbejdsgiverforenings høringssvar, nemlig om det allerede er omfattet af lovgivningen.
Der er vist flere høringssvar, der beskæftiger sig med det, men jeg vil gerne benytte lejligheden til endnu en gang at rose ministeren for at gå ind for at implementere EF-direktiver i dansk arbejdsmarkedspolitik.
Det støtter vi generelt.
Det mener vi faktisk skulle ske på flere områder, for der er en hel del arbejdstagere, som ikke er omfattet af overenskomster.
Så er der bedriftssundhedstjenesten.
Vi kan ikke helt finde ud af, hvad det er bedriftssundhedstjenesten yderligere skal kunne i forhold til det, den kan nu, men det må vi jo finde ud af under udvalgsbehandlingen. Så havde jeg forventet, at der stod i det her forslag, at alle virksomheder skulle forpligtes til at være medlem af en BST.
Det står der ikke.
Og jeg kan forstå på vores snak
nede på gulvet, at det er noget, ministeren har haft bemyndigelse til at foranstalte.
Jeg synes måske nok, at der er lidt problemer i hele det aspekt, men det er jo en del af finanslovforliget, så det kan vi ikke gøre noget ved.
Generelt må vi tilslutte os det her lovforslag.