Jann Sjursen (KRF), 1999-12-10:
Sidste år vedtog et flertal her i Folketinget det, som nogle har kaldt verdens første integrationslov, og jeg vil sige, at jeg ved den lejlighed på Kristeligt Folkepartis vegne i og for sig også udtrykte begejstring over, at vi fik en samlet lov, som gav udtryk for det, vi vil på integrationsområdet.
Alligevel så hørte Kristeligt Folkeparti dengang til de partier, som valgte at stemme imod integrationsloven.
Dels fordi den altså diskriminerer, dels fordi den i praksis har betydet, at udlændinge på introduktionsydelse faktisk ikke har haft de samme muligheder som danskere.
Og reelt er det vores opfattelse, at introduktionsydelsen har været med til at klientgøre en række udlændinge og dermed også i virkeligheden modvirket de positive intentioner, der var i loven om en positiv integration i vort land. Udlændinge har været henvist til tillægsydelser på kommunekontoret, hjælp i særlige tilfælde, som det hedder, og det er jo også det, som de foreløbige undersøgelser, som det fremgår af lovforslagets bemærkninger, har vist.
Kommunerne har over for regeringen kunnet tilkendegive, at der er mange udlændinge på introduktionsydelse, som reelt har måttet gå på kommunekontoret og bede om yderligere hjælp, og der er slet ikke kommet de udlændinge i arbejdet, som regeringen havde regnet med, da lovforslaget blev fremsat sidste år.
Derfor så er vi glade for, at indenrigsministeren og regeringen også på baggrund af den kritik, der har været rejst også fra humanitære organisationer og også den diskussion, der har været med UNHCR, nu langt om længe - for at sige det sådan - har taget sig sammen og har fremsat det her ændringsforslag til loven.
Det kan vi støtte.
Jeg vil sige, at der også er andre elementer i integrationsloven, som var en diskussion værd.
Ikke at de var afgørende for, at Kristeligt Folkeparti sidste år valgte at stemme imod, men jeg synes sådan set, det er vigtigt her i debatten i dag at pege på reglerne i integrationsloven om boligplacering.
Vi har ikke principielt den store kvababbelse over dem, men vi mener, at de regler i praksis har givet problemer for en række udlændinge og også har ført til familiesplittelser, sådan som der også har været fremdraget eksempler på i pressen.
Derfor så er det vores opfattelse, som også det blev nævnt i nogle af høringssvarene, som jeg lige har nået at øje lidt i dag, at vi bliver nødt til at se på boligplaceringsreglerne eller i hvert fald på, hvordan de kan håndteres på en sådan måde, at vi ikke oplever flere sager, hvor familier rent faktisk bliver splittet.
Det synes jeg er uacceptabelt.
En eneste ting vil jeg sige til lovforslaget, og det er, at det jo indgår som en del af finanslovaftalerne, også som
en aftale mellem regeringspartierne, CD, Enhedslisten og SF.
I den forbindelse har man også bestemt sig for, at de øgede udgifter for Indenrigsministeriet her i forbindelse med forhøjelsen af introduktionsydelsen, at de skal finansieres ved omprioriteringer inden for miljø-, freds- og stabilitetsrammens flygtningedel, altså den såkaldte Mifresta-ramme.
Og der vil jeg godt sige, at lige præcis det punkt vil jeg godt tage reservation over for i debatten her i dag.
Vi synes ikke umiddelbart, at det er den smukkeste måde at finansiere det her forslag på, selv om vi støtter det.
Men det er jo et tema, som vi kan komme tilbage til i forbindelse med det grundige udvalgsarbejde, som jeg forudser, og det er også et tema, som vi vil komme tilbage til i forbindelse med andenbehandlingen af finanslovforslaget, hvor netop regeringen har fremsat et ændringsforslag vedrørende finansieringen her. Men bortset fra denne ene mere principielle reservation også, så vil jeg godt sige, at vi fra Kristeligt Folkepartis side kan støtte selve indholdet i forslaget.