runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Claus Hjort Frederiksen (V), 2004-01-21:
Lovforslaget er et led i regeringens bestræbelser på at indføre mere valgfrihed i pensionsordningerne generelt, bestræbelser, som løbende bliver omsat til konkrete forslag.
Det første skridt blev taget med valgfrihed i SP-ordningen, hvor Folketinget sidste efterår vedtog at indføre flytteret i SP og give medlemmerne større indflydelse på investeringen af deres pensionsmidler.
Derudover er branchen indkaldt til en drøftelse af mulighederne for forbedringer af rentegarantiordningerne og flyttemulighederne i de private pensionsordninger.
Pensionsmarkedsrådet er desuden blevet bedt om at iværksætte et arbejde om information og gennemsigtighed i pensionerne og god og effektiv selskabsledelse i arbejdsmarkedspensionerne.
Ligesom de nævnte tiltag bygger dette lovforslag på anbefalingerne i Bremerudvalgets rapport.
LD har allerede for et par år siden indført puljevalg, som giver medlemmerne mulighed for at få indflydelse på investeringen af deres indestående.
Med lovforslaget suppleres dette tiltag med en flytteret.
Medlemmerne får således fremover mulighed for at vælge at lade pensionspengene stå hos LD eller f.eks. slå dem sammen med en anden af deres pensionsordninger.
Der er så fra forskellig side blevet peget på, at LD har gjort meget ud af at investere medlemmernes penge i små danske virksomheder og med stor succes for både LD og virksomhederne.
Der har lydt bekymrede røster om, at en flytteret måske vil betyde, at LD ikke længere kan udnytte deres ekspertise inden for dette område, og at det vil få store konsekvenser for de små danske virksomheder, som kommer til at mangle risikovillig kapital.
Jeg hælder måske nok til at mene
Men det vil naturligvis være fornuftigt at gøre brug af den ekspertise, LD gennem en årrække har oparbejdet inden for området.
Derfor skabes der også med lovforslaget den fornødne fleksibilitet til, at LD kan oprette et fondsmæglerselskab, der kan tilbyde sin knowhow til andre investeringsforvaltere.
LD kan på den måde udnytte sin viden, andre investeringsinstitutter får del i de gode afkastmuligheder, og de små danske iværksættere er sikret den nødvendige kapital.
Der er derfor ingen grund til bekymring på deres vegne.
Til hr. Anders Samuelsen vil jeg bare sige kort, at for at diskutere, om der er et brud på skattestoppet, er det jo en forudsætning, at der er tale om en skat, og det er der jo ikke her.
Her er der tale om en fortsættelse af den etableringsudgift, man har, for at kontohaverne, ud over at de kan vælge puljer, nu altså kan gå det skridt videre, at de kan flytte deres midler. Jeg vil afslutningsvis takke de ordførere, der har støttet lovforslaget her i dag.
Skulle der fortsat være uafklarede spørgsmål i forbindelse med lovforslaget, så er jeg sikker på, at det vil kunne løses under udvalgsbehandlingen.
Mogens Nørgård Pedersen (KD), 2004-01-21:
Vi Kristendemokrater kunne godt sige noget godt om den her lov.
Allerhelst så vi, at den blev opdelt, sådan at Lønmodtagernes Dyrtidsfond fik mulighed for også at administrere andre opspareres midler.
Det synes vi faktisk er positivt, også fordi de rent faktisk gør det så godt, både når det gælder investeringer, og når det gælder administrationsomkostningerne.
Derimod er vi noget skeptiske over for den anden del af forslaget, at man kan flytte sine penge ud af fonden, og grunden til, at vi er betænkelige ved det, er jo ikke så meget det, at folk ikke skal lov til at administrere deres egne penge eller have indflydelse på deres egne penge.
Grunden er mere, at når vi nu har denne fond, og når vi har det system, som vi har, og som altså omfatter Lønmodtagernes Dyrtidsfond, så mener vi, at det er der en grund til.
Der er en grund til, at vi har disse fonde, og for de fonde har fællesskabet og solidariteten altid betydet meget.
Det er det vi er bange for bliver voldsomt svækket, ved at man giver den her valgfrihed eller frit valg-mulighed.
Vi er simpelt hen bange for, at kapitalgrundlaget for fonden bliver udhulet, sådan at man ikke har de midler at administrere, hvad man altså er så god til. Derfor skal jeg blot sige, at Kristendemokraterne ikke umiddelbart kan støtte forslaget, sådan som det foreligger.
Line Barfod (EL), 2004-01-21:
Den Sociale Pensionsfond for nu at gøre den færdig først blev oprettet for 30 år siden, og det, Dansk Folkeparti har stemt for i modstrid med sine valgløfter ved finanslovene siden valget, er, at man hvert år tager penge, 8 mia. kr., tror jeg det er, fra Den Sociale Pensionsfond og putter ind i statskassen.
Det stemmer Dansk Folkeparti for ved hver eneste finanslov.
Jo, vi stiller ændringsforslag om, at man skal lade være, og Dansk Folkeparti stemmer imod vores ændringsforslag.
Med hensyn til pengene i Lønmodtagernes Dyrtidsfond er risikoen for den enkelte lønmodtager jo, at hvis man flytter dem over i et eller andet privat firma, så kan det firma gå ned.
Vi har jo set det i USA, hvor Enron gik ned, og folk mistede deres pensionsopsparing.
Vi synes, det er et stort problem, at så stor en del af pensionen i Danmark er baseret på private opsparinger, i private firmaer, der kan gå ned, hvis finansmarkedet krakker, og folk så fuldstændig kan miste deres pension.
Der synes vi hellere, vi skulle have nogle solidariske ordninger under demokratisk kontrol.
Bent Bøgsted (DF), 2004-01-21:
Det er muligt, at jeg har udtrykt mig forkert eller har sagt noget forkert, for det var ikke SP-kontoen, jeg snakkede om.
Det var den konto, der blev slugt af staten for nogle år siden, hvor der også kører nogle retssager.
Så vidt jeg husker, hedder den Den Sociale Pensionsfond, og det er ikke SP-ordningen, som vi har lavet flytteret på.
Det er det, man kan forhindre, idet folk, der er nervøse for den slags, nu har mulighed for at gå ind og flytte pengene.
Det er ikke efter min opfattelse noget, som Enhedslisten skulle have noget imod.
Line Barfod (EL), 2004-01-21:
Jeg har meget svært ved at se, at det her skulle kunne hindre, at der kom andre indgreb.
Problemet med Den Sociale Pensionsfond er jo bl.a., at Dansk Folkeparti nu sammen med flertallet i Folketinget hvert eneste år til finansloven stjæler penge ud af den for at bruge dem til andre formål.
Det, vi ser her, er jo også, at Dansk Folkeparti sammen med flertallet i Folketinget vil være med til at sige, at nu skal der altså bruges mellem 25 og 50 mio. af de penge, der står i Dyrtidsfonden, til at etablere det her system.
Det er ikke til gavn for de mennesker, der har den opsparing stående, fordi de ikke kan forvente at få en bedre forrentning af deres penge et andet sted.
Vi synes hellere, at pensionsformuer burde være under demokratisk kontrol.
Bent Bøgsted (DF), 2004-01-21:
Jeg vil gerne spørge fru Line Barfod, hvad det er, Enhedslisten har imod, at folk, der har penge stående i LD, også får mere råderet over deres indestående.
Ved at vi giver dem rådemulighed eller ret til at flytte deres indestående, får folk indflydelse på deres egne penge.
Det kunne jo forhindre tiltag, som vi så i forbindelse med Den Sociale Pensionsfond, der blev slugt af staten, uden at folk havde fået indflydelse.
Ved at vi giver dem råderet, så har de også bedre muligheder for at få indflydelse og for at forhindre, at den slags kan gentage sig.
Har Enhedslisten noget imod det?
Line Barfod (EL), 2004-01-21:
40.000 kr. kan i nogle sammenhænge være mange penge og i andre sammenhænge få penge.
I forhold til om det vil være interessant for banker og kreditforeninger osv., så har jeg haft ganske mange sager, hvor jeg har oplevet, at folk af deres bank er blevet tvunget til at starte en indbetaling på 100 kr. om måneden til en opsparing eller en livsforsikring for at kunne få f.eks. en budgetkonto eller et lån.
Så 40.000 kan bestemt være noget, som banker og kreditforeninger osv. vil bruge som pression.
Lars Barfoed (KF), 2004-01-21:
Som jeg netop forklarede, sagt til hr. Ole Vagn Christensen, er der sådan nogle regler i forvejen.
Der er etiske retningslinjer for bankernes rådgivning af kunderne, der sikrer, at bankerne skal rådgive kunderne i overensstemmelse med kundernes interesser.
Det er en følge af almindelig dansk erstatningsret, at hvis man rådgiver kunderne på en dårlig måde, således at det medfører tab for kunderne, skal der betales en erstatning.
Det er der da masser af eksempler på at der også bliver.
Heldigvis er bankerne jo normalt opmærksomme på, at de skal rådgive kunderne på en forsvarlig måde, så det er jo da heldigvis undtagelsen, når man ser på, hvor mange gange hver eneste dag der sker rådgivning af kunder i lignende situationer, at det fører til sager, for slet ikke at tale om sager, hvor der er erstatningsansvar. Men der er sådanne erstatningsregler i forvejen.
Flemming Oppfeldt (V), 2004-01-21:
Jeg vil bare oplyse hr. Ole Vagn Christensen om, at som det er oplyst fra Lønmodtagernes Dyrtidsfond, vil dette at etablere det frie valg koste medlemmerne i Lønmodtagernes Dyrtidsfond et sted mellem 19 og 38 kr. som en engangsudgift.
Ole Vagn Christensen (S), 2004-01-21:
Det nye i det her er jo sådan set, at hidtil har man ikke kunnet spille med Lønmodtagernes Dyrtidsfond.
Det har jo ikke været sådan, at man har kunnet sige, at nu skal du, hvis du vil have de lån, hvis du vil være kunde her, komme med dine opsparinger.
Det nye i det her er jo sådan set, at nu gives der banker, pengeinstitutter i al almindelighed, kreditforeninger og forsikringsselskaber den mulighed, at man kan bruge det som et pres over for mennesker, som står i den situation, at på grund af forskellige hændelser i deres liv er det nødvendigt for dem at have en kontakt til et pengeinstitut.
Derfor er det nye i det her jo, at man får mulighed for nu at bruge nogle penge, som man ikke hidtil har haft mulighed for at kunne bruge i dette arbejde.
Det er derfor jeg spørger: Er der så ikke brug for, at man også får nogle erstatningsregler på disse områder, således at man holder dyrtidsmodtageren skadefri?
Jeg har også et par spørgsmål til hr. Lars Barfoed: Mener hr. Lars Barfoed, at det kun er folk under 45 år, der har brug for et pengeinstitut eller en forsikring eller en kreditforening?
Men mener hr. Lars Barfoed, at der også er brug for, at mennesker over 45 år har kontakt til et pengeinstitut, en forsikring eller en kreditforening?
Vil det så ikke være sådan, at man kan være udsat for et pres og dermed en dårlig rådgivning?
Mit andet spørgsmål er om dårlig rådgivning, som vi har set masser af eksempler på i England, hvor man har givet folk det råd, at de skulle gå hen og sætte deres penge et sted, og så viser det sig, at de faktisk har fået dem vældig meget forringet.
Der kører nu en række civile retssager.
Det er jo ikke et frit valg, man giver folk der, og derfor er spørgsmålet: Ville det, som hr. Lars Barfoed var inde på med dårlige rådgivere og rådgiveransvar, ikke være rigtigt, at vi sideløbende i Erhvervsudvalget fik den sag taget op, således at pengeinstitutterne, kreditforeningerne og forsikringsselskaberne kan blive udsat for, at der faktisk skal betales erstatning, hvis de har rådgivet folk forkert?
Lars Barfoed (KF), 2004-01-21:
Det er jo sådan, at det, som alle er med til at betale, kun er engangsomkostningen.
Derefter er det kun dem, der benytter sig af ordningen, som kommer til at betale for den flytning, der rent faktisk sker af kapital.
Så jeg mener egentlig, at det hensyn er varetaget fuldstændigt. Så vil jeg gerne spørge, om det ikke er korrekt, at LD faktisk får nogle muligheder for at tiltrække kapital; ikke som depotkapital, men man får mulighed for at forvalte kapital i LD på investorernes vegne, altså også kapital, der ikke er LD's egen.
Det får LD jo med muligheden for at danne fondsmæglerselskaber.
Lene Jensen (S), 2004-01-21:
Jeg håber ikke, at jeg har frasagt mig enhver rettighed til at have ideologiske synspunkter.
Jeg siger bare, at når vi diskuterer alle de her vigtige principper, er det måske meget godt også at have sin sunde fornuft med.
Det kan jeg i hvert fald kun tilråde.
Må jeg sige, at jo, det er rigtigt, at der er masser af tilfælde, hvor det er sådan, det forholder sig.
Det, jeg bare siger, når vi diskuterer det her pensionsområde,
er: Hvorfor ikke gøre, som vi gør på så mange andre områder, nemlig prøve at udforme det sådan, at det fortrinsvis er dem, der benytter det frie valg, der også betaler for det? Det, jeg angriber, er måske i virkeligheden, at man pr. definition lægger et loft over, hvad det må koste den enkelte, mens man ikke pr. definition lægger et loft over, hvad det må koste fællesskabet.
Der hedder det fra 25 til 50 mio. kr.
Da vi diskuterede SP, sagde man, at det var 123 mio. kr.
Det viste sig vist at blive omkring 200 mio. kr.
En million her og en million der bliver jo til penge, ikke sandt?
I virkeligheden er det, jeg angriber, at vi ikke kan tale os frem til, at der måske er en mere smidig model i forhold til at sørge for en mere retfærdig fordeling af omkostningerne.
Lars Barfoed (KF), 2004-01-21:
Jeg vil gerne starte med at sige, at jeg synes, det var en interessant information, at Socialdemokratiet ikke har særlig mange sådan ideologiske principper, men er mere båret af sådan praktisk sund fornuft.
Er fru Lene Jensen ikke enig i, at der er masser af eksempler i det her samfund på, at alle borgere bidrager til, at nogle borgere kan benytte sig af nogle faciliteter?
Det kan være børnehaver, det kan være kollektiv trafik, det er på alle mulige områder, hvor det offentlige leverer en service, hvor vi alle sammen er med til at betale for, at de muligheder står til rådighed for dem, der vil benytte sig af det.
Det er jo det samme princip, der gælder her.
Her er det bare en helt minimal omkostning.
Her er det en omkostning på skønnet fra 19 kr. til 38 kr. pr. kontohaver, der så giver alle mulighed for at træffe et valg om at placere pengene et andet sted.
Det er vel meget rimeligt.
Lene Jensen (S), 2004-01-21:
Nej, det har vi ikke regnet på.
Når jeg siger det med at kunne gå tilbage til LD eller for den sags skyld se sin kapitalpension dybt i øjnene og spørge, om ikke den ville have det meget bedre hos LD's kompetente investorer,
er det for at illustrere, at Venstres valgfrihed jo et eller andet sted er et ideologisk paradenummer.
Det er uden
konsekvens.
Man har jo ikke tillid til, at lønmodtagerne kan finde ud af at placere deres penge i LD.
Man vil jo ikke have, at LD får det input fra den enkelte lønmodtager.
Derfor er det ikke et frit valg for den enkelte lønmodtager, man er optaget af.
Det er at rende rundt med nogle paradeforslag, som et eller andet sted måske ikke er det vigtigste i verden.
Det synes jeg et eller andet sted at man skal tænke på, når man diskuterer de her ting.
Frit valg behøver da ikke kun at gå den ene vej, eller hvad?
Flemming Oppfeldt (V), 2004-01-21:
Jeg anholder bare ordene, når man siger, at »vi ikke har noget principielt imod frit valg«, og der så ikke findes ikke et eneste eksempel på, at Socialdemokratiet går ind for et frit valg.
Vi ønsker f.eks., at man skal kunne gå tilbage til LD, når man er gået ud. Har Socialdemokratiet regnet lidt på, hvad det vil koste, for det er jo en facilitet, der så skal indføres i LD?
Lene Jensen (S), 2004-01-21:
Jeg vil meget nødig stå her og udtale mig om noget, som hører hjemme i Socialudvalget, når det er LD, vi behandler.
Det, jeg siger, er, at vi ikke principielt har problemer med frit valg.
Det kan så enten være, fordi de bliver tvunget til at betale for noget, de egentlig ikke ønsker, eller det kan være, fordi den rådgivning, de får, medfører, at det frie valg, de foretager, har rigtig, rigtig dårlige konsekvenser for dem selv f.eks. i forhold til at miste en pensionsformue, eller hvad det kan være.
Det er derfor, jeg siger, at det er så vigtigt, når vi snakker frit valg, ikke bare at rende rundt med parolerne i ærmerne, men konkret tage stilling til, hvad det betyder på de områder, vi diskuterer. Modsat Venstre har vi ikke meget, meget hårde ideologiske principper.
Vi har en hel del sund fornuft og ægte bekymring for dem, som skal leve med de her systemer, som vi herinde sidder og opfinder.
Flemming Oppfeldt (V), 2004-01-21:
En enkelt bemærkning, som den socialdemokratiske ordfører kom med, synes jeg, jeg lige bliver nødt til at efterprøve.
Den socialdemokratiske ordfører sagde, at Socialdemokratiet indimellem får skudt i skoene, at man er imod valgfrihed, og at sådan forholder det sig ikke.
Jeg bliver nødt til at spørge den socialdemokratiske ordfører: Passer det ikke, at Socialdemokratiet vil ophæve det frie valg for ældrepleje, plejehjem, høreapparater, sygehus, børnepasning og nu også
disse pensionsordninger, når Socialdemokratiet kommer til?
Flemming Oppfeldt (V), 2004-01-21:
Jeg forstår godt, at Enhedslisten vil lave et forslag, der lyder som noget i retning af, at alle klokker ringer:
Advarsel!
Du forlader nu Lønmodtagernes Dyrtidsfond, men kommer hen et andet sted.
Advarsel!
Du træder ind i et nyt sted, og det er helt forfærdeligt, hvad der sker her.
For hvis man får oplysning om, hvad Lønmodtagernes Dyrtidsfond bruger til administration - det skriver de i alle breve - plus hvad de så derefter skal forvalte det til, så tror jeg godt, at en almindelig lønmodtager naturligvis kan regne det ud, ligesom vi også kan regne ud, når vi skifter telefonabonnement og den slags. For 10 år siden var der nogle, der var meget bekymrede, hvis man skulle skifte telefon fra KTAS til noget konkurrerende, men det går da meget godt i dag, og det har tvunget telefonpriserne ned.
Det er måske den slags effektiviseringer, vort samfund trænger til, og derfor ser
jeg dette forslag om valgfrihed som en vitalisering af hele pensionsområdet.
Lene Jensen (S), 2004-01-21:
Det er fuldstændig rigtig refereret af hr. Lars Barfoed, at der er de her to elementer i finansieringsmodellen i forhold til de administrative omkostninger.
Det, jeg bare siger, er, at jeg ikke er overbevist om, at man fra regeringens side har fundet de allerviseste sten i den anledning.
Det synes jeg sådan set at vi har behov for at diskutere.
Nu gør vi det her, og jeg ser frem til, at vi også kan gøre det i udvalget.
Så anerkender jeg fuldstændig, som jeg vist også har givet udtryk for i min ordførertale, at det er et rigtig positivt skridt, at LD nu får lejligheden til at agere bredere og også med andre folks penge, idet folk i den her sammenhæng jo f.eks. er arbejdsmarkedspensionsordninger og andre investorer.
Jeg synes, det er et rigtig godt skridt, og det mener jeg sådan set også at jeg har givet udtryk for i min ordførertale.
Line Barfod (EL), 2004-01-21:
Så må det være svært at skulle stå og tale om frihed.
Så bliver man nødt til at komme med postulater om andre.
Men for at vende tilbage til selve spørgsmålet, som hr. Flemming Oppfeldt ikke svarer på: Hvorfor ikke forpligte de andre udbydere til, at de ikke bare skal oplyse, hvad deres egne omkostninger er, men skal sammenligne, så forbrugeren får en reel forbrugeroplysning, så man får øje for, at det rent faktisk koster penge, og at det her alene er et reklamenummer fra Venstre for at forsøge at bortforklare al den anden statsstyring, man er ved at indføre her i landet, og som rent faktisk vil medføre en lang række forringelser for borgerne? Hvorfor ikke give den reelle forbrugeroplysning?
Det er lidt sjovt at høre hr. Flemming Oppfeldt stå og tale om frihed, og at han er imod statsstyring osv., når
regeringen lige har fremsat et forslag om, at alle børn i Danmark skal lege med ler, og at socialministeren fremover skal bestemme, hvad børnene skal lege med.
Det hænger ikke helt sammen.
Men for at følge op på hr. Ole Sohns spørgsmål: Vi ved jo fra andre dele af det finansielle marked, at det er utrolig svært for forbrugerne at finde rundt i, hvad udgifterne egentlig er f.eks. på lån og andet.
Det, der bliver efterlyst, er jo, hvorfor man ikke laver et krav om, at der skal være en oversigt over, hvad administrationsomkostningerne er sammenlignet med Lønmodtagernes Dyrtidsfond, så man har en reel forbrugeroplysning, så forbrugerne kan se, at de faktisk vil tabe penge på at flytte deres penge.
Flemming Oppfeldt (V), 2004-01-21:
Jamen jeg er helt med på, at der er nogen, der gerne fortsat vil leve i et gråt og trist og ensartet, østeuropæisk, statsstyret samfund.
Og det kan jo have en værdi.
Men jeg mener, at det har en ekstra værdi at kunne bevæge sig ud i et andet samfund.
Det har en ekstra værdi for alle mennesker.
Og det er da ikke en dårlig ting.
Det er et gode - et absolut gode.
Ole Sohn (SF), 2004-01-21:
Det er korrekt, at det er en fordel, for det er jo en kendsgerning, at alle vil have den billigste administrator.
Altså man kan godt have nogle ideologiske grunde, men det er ikke en økonomisk fordel.
Derfor mener jeg, det er meget vigtigt, at man gør opmærksom på, at hvis man gør brug af den mulighed, som nu gives, så bliver pengenes værdi forringet.
Og jeg synes da, det må være vigtigt at gøre opmærksom på, at det jo er det, der er konsekvensen, når man går fra den billigste administrator og over til andre.
Det synes jeg da er vigtigt at folk bliver gjort opmærksom på.
Flemming Oppfeldt (V), 2004-01-21:
Ja, det hedder jo i forslaget, at andre kapitalforvaltere skal oplyse forbrugeren om, hvad konsekvenserne af et sådant valg er, og herunder må også være flytteomkostninger.
Man skal lige tænke på, når vi drøfter det her, at der er to typer omkostninger.
Der er en etableringsomkostning.
Den er selvfølgelig fælles for alle, fordi det er en valgfrihed, det er en facilitet, det er en fordel, alle får.
Men selve den aktuelle flytteomkostning kommer hver enkelt, der flytter, selv til at betale for.
Så der bliver altså brugerbetaling på flytteomkostningen.
Det fremgår af forslaget.
Ole Sohn (SF), 2004-01-21:
Når man nu laver sådan en tvangsordning, hvor alle skal pålægges bidrag til noget, som de ikke ønsker at gøre brug af, vil Venstre så være med at sikre, at man, hvis man ønsker at flytte, så får en samlet oversigt over, hvad andre kapitaladministratorer tager i administrationsomkostninger, sådan at man ikke overlader brugerne til reklameslogans, men til reelle fakta om, hvad det koster?
Det er jo en kendsgerning, at LD er den billigste administrator.
Så vil jeg også mene, at det er en vigtig forbrugeroplysning at sørge for at sige til dem, der ønsker at flytte: I kan godt flytte, men I skal huske, at administrationsomkostningerne disse alternative steder er så og så dyre, så man får et reelt valg og ikke overlades til reklamens vold.
Flemming Oppfeldt (V), 2004-01-21:
Jeg vil godt svare den radikale ordfører ved at gentage en ting.
Der er jo rent faktisk en omkostning ved at udbetale penge i dag fra Lønmodtagernes Dyrtidsfond.
Den omkostning skal man jo holde op mod at etablere den her facilitet, for den omkostning ligger jo i et andet led, hvis folk flytter.
Det er jo da ret afgørende. Hvis man er modstander af det her, så må jeg jo sige, at hvis man er det bare på grund af 38 kr., så går man da i ualmindelig små sko.
Det kan godt være, at jeg kan blive beskyldt for at gå i rimeligt små sko - jeg har ikke talt om 400 kr., men den radikale ordfører taler om 400 kr. - men når jeg taler om 38 kr., så er vi da nede i noget, man overhovedet ikke kan gå i.
Jeg vil så sige generelt, at den radikale ordfører jo bare fremhæver, at Det Radikale Venstre sammen med Socialdemokratiet er imod frit valg. Hvis bare alle retter sig efter deres model, så kan folk jo vælge, hvad de vil, bare de vælger den radikale, ensartede model.
Anders Samuelsen (RV), 2004-01-21:
Jeg kan godt forstå, at Venstres ordfører ønsker at tale
udenom, men faktum er altså - og jeg anerkender, at det er et meget, meget lille beløb - at det jo er et brud.
Så enkelt er det.
Det er en øget udgift for lønmodtagerne.
Det er så, hvad det er.
Vi ved så faktuelt, at en lønmodtager i gennemsnit har 40.000 kr. stående på den her konto.
40.000 kr.
Lad os sige, at de kan forbedre - og nu ser vi den positive situation - deres afkast med 1 pct. ved at flytte.
1 pct., det er 400 kr.
Den skal de oven i købet betale skat af.
Det er det, vi taler om.
Det er altså den her kæmpemæssige fordel, som Venstre nu kommer ud og tilbyder den måbende danske befolkning.
Så skal jeg altså lige huske at sige, som det også blev understreget fra den socialdemokratiske ordførers side, at LD har været ret gode til at få lønmodtagernes penge til at yngle.
Så det er ikke engang sikkert, at de kan få den her forbedring.