runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ole Stavad (S), 1999-10-26:
Også her kan jeg glæde mig over, at et flertal har taget vel imod forslaget.
Og det er rigtigt, både som det fremgår af forslaget, og som også flere har været inde på i deres ordførertaler, at der lige før sommerpausen blev vedtaget et beslutningsforslag fremsat af Enhedslisten.
Dengang blev det vedtaget med et meget snævert flertal.
Det kunne jeg godt have en vis forståelse for, fordi det fik en meget hurtig behandling, og fordi der var ordførere, der var partier, som var særdeles usikre på, om det her nu også var det rigtige.
Det kunne jeg bestemt godt forstå at der var en betydelig usikkerhed over for.
Tak til hr. Klaus Kjær.
Jeg synes, det er glædeligt, at når man har set konkret på det, hvad er det så, der kommer ud af det?
Så går man ind med en positiv holdning, som jeg registrerede
og noterede, og det synes jeg var fornemt.
Også fru Sonja Albrink og hr. Flemming Kofod-Svendsen signalerede, at der var en vis usikkerhed, men nu var der ting, som jeg tror hr. Flemming Kofod-Svendsen sagde at han kritisk ville gå ind og undersøge og vurdere.
Det synes jeg er en helt fair måde.
Derimod var jeg lidt undrende over for Venstre og De Konservative.
Jeg hørte nu en vis positiv usikkerhed hos fru Mariann Fischer Boel.
Som jeg hørte det, var der ikke en smækket dør, og det synes jeg bestemt er glædeligt, fordi det gør, at jeg tror på, at vi under udvalgsarbejdet kan nå frem til, at også Venstre vil kunne tilslutte sig.
Hvorimod fra fru Pernille Sams hørte jeg nærmest et nej; det her ville man slet ikke være med til.
Jeg forstår ikke, hvis det er sådan, at det skulle være konklusionen hos Venstre og De Konservative eller for den sags skyld andre partier her.
For det eneste, der sker her, er, at dér, hvor vi i øvrigt i vores lovgivning har ment det var nødvendigt at lægge begrænsninger for, hvad et underskud måtte bruges til, er der af en eller anden grund, som jeg i hvert fald ikke i ministeriet har kunnet finde ud af hvad er, sket det, at man ikke har fået den samme begrænsning ind, som der er på de almindelige underskud, om man så må sige, så man ikke i nogle situationer skal kunne bringe dem med over, hvor de pludselig kommer sammen med noget, der har givet overskud, så man dermed kan bruge dem til noget helt andet.
Derfor bare denne stilfærdige opfordring, også til fru Pernille Sams, om, at man lige bruger udvalgsarbejdet til at arbejde det her igennem og tænke det igennem.
Jeg synes, det ville være et flot signal, hvis det her forslag kunne vedtages i meget betydelig enighed, når det kommer til tredje behandling, og dermed også sende et klart signal ud af det her hus om, at vi står sammen om at holde vores skattelovgivning fri for mærkelige lommer, som kan bruges til noget, som næppe nogen i denne her sal vil synes er acceptabelt.
Pernille Sams (KF), 1999-10-26:
Nu lagde jeg mærke til, at skatteministeren var i gang med en stor diskussion med et andet menneske samtidig med, at jeg her fra talerstolen fortalte, hvad Det Konservative Folkeparti mente om sagen, og derfor kan det jo være, at der er visse detaljer i min ordførertale, der er undgået skatteministerens opmærksomhed.
Men jeg sagde udtrykkeligt - og nu gentager jeg det så for skatteministerens skyld, selv om det allerede står i Folketingets forhandlinger - at i det omfang der er særskilte huller i den nuværende lovgivning, som utilsigtet kan bruges til at omgå ånden i loven, er vi indstillet på at medvirke til at lukke dem.
Men en generel opstramning som den foreslåede er vi dybt betænkelige ved.
Det Konservative Folkepartis holdning er - modsat denne her regerings, som i en lang række tilfælde går ud med meldinger, som kunne give befolkningen indtryk af, at fusioner generelt er skadelige i erhvervslivet - at fusioner både er nødvendige og ønskelige.
Vi ønsker også, at det faktum skal afspejles i vores lovgivning, og derfor er vi betænkelige, men er absolut indstillet på at medvirke til at lukke utilsigtede huller i skattelovgivningen, nøjagtig som jeg sagde det i mit første indlæg.
Ole Stavad (S), 1999-10-26:
Det, fru Pernille Sams sagde, hørte jeg godt i den første runde.
Det kan godt være, at forskellen på fru Pernille Sams og Det Konservative Folkeparti og mig er, at jeg har for svært ved at få øje på det tilsigtede hul.
Altså fru Pernille Sams taler hele tiden om det utilsigtede hul, og det utilsigtede hul skal så lukkes, men hvad det er for et tilsigtet hul, der ikke skal lukkes?
Det kan jeg ikke finde ud af.
Der ligger i øvrigt ikke i det her noget signal om, at spaltning og fusion osv. ikke kan være kloge, vigtige instrumenter til at få en erhvervsstruktur, som er hensigtsmæssig, og som er nødvendig, bestemt nej.
Det går jeg ud fra at der heller ikke lå i det forslag, som en anden skatteminister i en tidligere regering fremsatte for at undgå, at man kunne misbruge nøjagtig det samme instrument i forhold til det generelle underskud.
Og derfor har jeg lidt svært ved at se, hvad det er, fru Pernille Sams leder efter som model, da den model, vi har anvendt her, er den model, der er anvendt på det generelle underskud.
Derudover vil jeg selvfølgelig meget gerne modtage inspiration via udvalg og spørgsmål og på anden vis under arbejdet, inden vi når frem til tredje behandling, og skulle der komme gode ideer, der er bedre end de foreslåede her, så vil jeg være lige så åben, som jeg hørte fru Pernille Sams var i sit andet indlæg.
Pernille Blach Hansen (S), 1999-10-26:
Administrationsgodtgørelsen kom til ad snørklede veje i ambiens tid, og man kan ikke sige, at godtgørelsen i dag er præget af en højere logik.
Eksempelvis er det ulogisk, at godtgørelsen aftrappes med antallet af ansatte, idet administrative byrder vil vokse med antallet af ansatte.
Dertil kommer, at godtgørelsen ikke ydes til virksomheder, drevet i selskabsform, samt at en stor del af godtgørelsen udbetales til personer, der ikke har driften af virksomheden som hovederhverv.
Der er altså god grund til at revidere situationen.
Der er dog ingen tvivl om, at der stadig væk er behov for, at mindre virksomheder får mulighed for at mindske deres administrative byrder.
Derfor er det planen, at en del af provenuet for ophævelsen af administrationsgodtgørelsen skal anvendes mere fremadrettet.
Der skal etableres en puljeordning til støtte for virksomheders etablering af IT-platforme.
Det skal bl.a. gøre overgangen til elektronisk indberetning af oplysninger til Told og Skat mindre besværlig samt forbedre mulighederne for de mindre virksomheder for at lade serviceleverandører overtage administrative opgaver.
På den baggrund kan Socialdemokratiet støtte forslaget.
Mariann Fischer Boel (V), 1999-10-26:
Ja, nogle vil måske opleve gensynsglæde, og andre vil sige: »Åh nej, ikke nu igen!«, når vi nu skal til at behandle ministerens forslag om fjernelse af administrationsgodtgørelsen.
Men uanset hvordan vi vender og drejer det her forslag, så er det uomtvisteligt, at det er statskassen, der er den sikre vinder: Den årlige samlede godtgørelse på 600 mio. kr., engangsudgifterne til IT-platformen 150 mio. kr. Nettogevinsten over de næste 3 år - nu opererer vi nemlig med både netto- og bruttotal - 750 mio. kr. direkte ned i statskassen.
Ministeren bruger i bemærkningerne nogle kræfter på at forklare logikken eller den manglende logik i den nuværende ordning, da de administrative godtgørelser jo aftrappes efter antallet af ansatte.
Men nu er det rent faktisk sådan, at der er lavet talrige beregninger over, hvor megen tid en virksomhed anvender pr. år til administrative indberetninger. Virksomheder uden ansatte anvender 16 dage om året, mens virksomheder, der har 1-4 ansatte, bruger 17 dage om året på administrative byrder. Jeg vil indrømme, at det godt kan virke lidt overraskende, at tidsforbruget næsten er det samme for virksomheder uden ansatte som for virksomheder med mellem 1
Man burde - og det er jo så også det, ministeren gør - forvente, at der er et spring i ressourceforbruget, når der ansættes medarbejdere.
De har ikke rigtig nogen at diskutere eller tale med om det.
Og så er det vel i realiteternes verden også sådan, at IT-udrustningen i de helt små enmandsfirmaer måske enten slet ikke eksisterer eller ikke er helt up to date.
Nu kan vi jo ikke afvise, at det her forslag vil komme til at indgå i finanslovforhandlingerne.
Men det er klart Venstres holdning, at det ikke må blive de små virksomheder, der igen kommer i klemme.
Vi mener helt klart, at der er brug for en underskov af den type virksomheder, som modtager den her administrationsgodtgørelse, altså virksomheder med op til 3-4 ansatte.
Den type virksomheder har notorisk problemer med det administrative bøvl, og vi ønsker, at de fortsat skal have både viljen og lysten til at drive virksomhed.
Pernille Sams (KF), 1999-10-26:
Det Konservative Folkeparti kan ikke tilslutte sig
dette forslag.
Regeringens finanslovforslag for det kommende år øger omkostningerne for erhvervslivet med omkring 2 mia. kr. Heraf er det nærværende forslag et af de mange, som peger afgørende i den forkerte retning.
Det er ikke første gang, regeringen forsøger at fjerne denne lille kompensation, som de små selvstændige får for at administrere alle de enorme dynger af administrative byrder, der er pålagt dem.
Og det er da rigtigt, at administrationsgodtgørelsen er en fordel for alle de helt små erhvervsdrivende.
Uanset om man så kan anfægte genialiteten i den måde, administrationsgodtgørelsen er bygget op på,
så er og bliver den dog en fordel for de helt små virksomheder.
Det synes vi er i orden.
Og for at sige det, så det ikke kan misforstås, så vil vi ikke være med til at fjerne denne ordning, medmindre der sættes noget bedre i stedet for - så enkelt er det - og det er bestemt ikke tilfældet her, tværtimod.
I stedet for at blive ved at jagte administrationsgodtgørelsen ville det klæde regeringen at fremlægge forslag, som kunne gå ind og afhjælpe det problem, som administrationsgodtgørelsen skal kompensere for, nemlig de store dynger af administrative opgaver, som virksomhederne er pålagt.
Regeringen kunne passende lægge op til at fjerne nogle af alle disse byrder.
Sådanne forslag deltager vi med glæde i.
Men et klart nej fra os til dette lovforslag.
Mariann Fischer Boel (V), 1999-10-26:
Da Venstres ordfører på det her område, hr. Svend Aage Jensby, ikke kan være til stede, skal jeg fremføre Venstres holdning til L 22. Forslaget er jo kommet til verden som opfølgning på en diskussion, vi havde her i maj måned i Folketinget om et beslutningsforslag, som Enhedslisten havde fremsat, og i øvrigt også på et tidligere tilsagn fra skatteministeren om at fremsætte et forslag til personskatteloven.
Der er to elementer i forslaget: Det er sådan, at hvis et selskab, A, fusionerer med et selskab, B, så kan A's tab på ejendomsavancer, tab på aktier og tab på terminskontrakter efter de nugældende regler fradrages i selskab B's fremtidige gevinster.
Den mulighed ophæves med det her forslag.
Det foreslås også, at tab på aktier, der har været ejet i mere end 3 år, ikke skal kunne fremføres til modregning.
Det kan de i dag.
Det er Venstres klare opfattelse, at der skal være mulighed for, at man også i fremtiden kan fusionere uden alt for snærende bånd, så vi kan få et dynamisk erhvervsliv.
Men jeg vil ikke afvise, at det kan være sandsynligt, at den nugældende lovgivning giver visse muligheder for at udnytte den lovgivning, vi har, lovlig kreativt. Vi har noteret os, at begrænsningsreglerne ikke gælder tab, der først realiseres efter, at fusionen er en realitet og har fundet sted, ligesom det beregnede provenu efter skatteministerens beregninger i bemærkningerne til lovforslaget i virkeligheden er relativt begrænsede.
Fra Venstres side vil vi under udvalgsbehandlingen gerne have belyst de misbrugsmuligheder, der er i de nugældende regler, ligesom vi gerne vil have nogle beregninger over, om lovforslaget vil påføre erhvervslivet urimelige byrder og en øget beskatning.
Men jeg vil godt understrege, at Venstre som udgangspunkt i denne her sag helt klart ikke ønsker at bidrage til lovgivning, der kan give anledning til misbrug.
Pernille Sams (KF), 1999-10-26:
Jeg kan godt forstå, hr. Aage Frandsen trådte en anelse vande og ikke sagde præcis ja eller nej, for det lød mest, som om
hr. Aage Frandsen var parat til at støtte forslaget i princippet.
har for ganske kort tid siden fået store overskrifter på at garantere, at SF ikke vil være med til at støtte et forslag om at fjerne administrationsgodtgørelsen.
Fordi det er det, der sikrer, hvorvidt flertallet er hjemme for det her forslag eller ej, tror jeg, det ville være meget rart at kende SF's holdning.
Så derfor tror jeg, der er mange, der i dag er meget interesserede i at finde ud af, om SF i princippet er med til og har lyst til at sikre flertallet for det her forslag eller ej.
For i de meldinger, SF tidligere har været ude med, har man forsøgt at være garanten for, at administrationsgodtgørelsen ikke blev afskaffet.
Det er det, andre SF'ere rejser rundt i landet og fortæller, og nu siger hr. Aage Frandsen noget helt andet herfra.
Frode Sørensen (S), 1999-10-26:
Det her forslag har til formål at lukke to umiddelbart urimelige huller i skattelovgivningen.
Det centrale i lovforslaget er at indføre en regel om, at man ikke kan tage et uudnyttet skattemæssigt tab med sig fra én virksomhed til en anden, når man fusionerer skattefrit.
På det her punkt kom Enhedslisten jo regeringen i forkøbet i sommer, og da regeringspartierne var fuldkommen enige med forslagsstillerne dengang, ja, så støtter Socialdemokratiet naturligvis dette lovforslag nu.
Den anden, mere teknisk prægede del af forslaget handler om at udvide reglerne for skattemæssige tab, der ikke kan overføres eller fremføres i andre love, med tab på aktier, der har været ejet i 3 år eller derover.
Når vi indfører det, vil alle tab efter aktieavancebeskatningen være omfattet af begrænsningsreglerne, og det synes vi er fint.
Det er netop den type opgaver, panelet er skabt for at tage sig af.
Så Socialdemokratiet er som nævnt positivt indstillet over for forslaget og håber på en hurtig udvalgsbehandling.
Mariann Fischer Boel (V), 1999-10-26:
Jeg ved ikke, om jeg kan bede ministeren bekræfte, at man for andre husdyrtyper, f.eks. mink, som jeg nævnte i min ordførertale, beregner værdien ud fra en produktionspris.
Og dér kan det åbenbart godt lade sig gøre, så derfor vil jeg også formode, at det ville kunne lade sig gøre i de andre former for husdyrproduktion i landbruget.
Hugo Sørensen (S), 1999-10-26:
I særdeleshed
international organiseret svig inden for told,- afgifts- og momssystemerne har været stigende i de seneste år.
Dette lovforslag tager primært sigte på at gennemføre svigbekæmpende foranstaltninger.
Forslaget indeholder tiltag, der medfører, at der kan fastsættes regler om tvungen brug af et EU-system til forhåndsunderretning om tobaks- og spiritusforsendelser, da især disse varegrupper på grund af høje beskatninger er udsat for svindel.
Alene i 1996 skønnedes den samlede svindel for disse produkters vedkommende at udgøre 36 mia. kr. Efter de nye regler skal f.eks. danske virksomheder ved afsendelse af cigaretter eller spiritus til andre EU-lande eller i forbindelse med eksport til tredjelande via et andet EU-land varsle Told og Skat om afsendelsen, inden denne foretages.
Myndighederne i bestemmelseslandet kan herefter undersøge, om modtagervirksomheden overhovedet eksisterer, og om virksomheden vil vedkende sig de varer, der er undervejs.
Samtidig får myndighederne i bestemmelseslandet lejlighed til at vurdere, om der skal foretages en fysisk kontrol, når varerne ankommer.
Endvidere foreslås det, at danske virksomheder, der modtager sådanne forsendelser, skal underrette Told og Skat om, at varerne er ankommet. Det foreslås også, at Told og Skat får hjemmel til at tilbageholde pakker med spiritus- og tobaksvarer, der ved fjernsalg sælges fra virksomheder i andre EU-lande til danske forbrugere, indtil skyldig afgift er betalt.
Lovforslaget indeholder desuden forslag til ændring af momsloven, kildeskatteloven og lov om en arbejdsmarkedsfond vedrørende transport af fordringer.
Herudover indeholder forslaget en bestemmelse med sigte på at imødegå momssvig ved at begrænse mulighederne for at foretage modregning i negativ moms.
Forslaget indeholder for så vidt angår toldloven et forslag om, at told- og skattemyndighederne efter risikovurdering skal kunne fratage visse virksomheder adgang til told- og skattekreditordninger, samt genfremsættelse af tidligere foreslåede ændringer af rentebestemmelserne.
Det tidligere forslag - lovforslag nr. L 52 af 17. december 1997 - bortfaldt som følge af folketingsvalget i marts 1998.
Desuden indeholder forslaget visse ændringer af toldloven som følge af planlagte ændringer af toldprocedurerne.
Der arbejdes endvidere på at indføre et nyt edb-system, som forventes at kunne tages i brug i anden halvdel af år 2000.
Jens Peter Vernersen (S), 1999-10-26:
Det lovforslag, som vi skal behandle her i dag, er en ændring af husdyrbeskatningslovens regler vedrørende nedskrivning af værdierne af husdyrbesætninger.
Hidtil har det jo helt tilbage fra 1981 været sådan, at man har kunnet foretage disse nedskrivninger med 31 pct. af den værdi, besætningerne nu var opgjort til.
Med lovforslaget sker der over 6 år en gradvis nedtrapning af den ret til nedskrivning.
I Socialdemokratiet synes vi, det er rigtigt, at man ikke med denne ordning udskyder skatten, som det har været tilfældet.
For landbrugets vedkommende betyder det, at den ret, det har haft til en rentefri skattekredit, afvikles.
Rentevirkningen skønnes for landbruget at have en størrelse på 10-15 mio. kr. i år 2000, men selvfølgelig afhængigt af, hvilken rentesats man i givet fald må låne pengene til, idet der jo alene er tale om et likviditetsspørgsmål.
nu er fremsat.
Mariann Fischer Boel (V), 1999-10-26:
Det her er en rigtig Stavad, eller det er måske i virkeligheden en rigtig Lykketoft.
De står i virkeligheden igen fuldstændig lyslevende for os.
Jeg synes også, det måske kan være lidt tankevækkende, at skatteministeren tager fat i et erhverv, der i øjeblikket er utrolig meget berørt af negative konjunkturer, og så foreslår en afskrivningsmodel, der er ringere end den, det øvrige erhvervsliv har, og det vil jeg godt vende tilbage til.
I dag er det sådan, at landbruget i forbindelse med opgørelsen af den skattepligtige indkomst skal angive værdien af besætningerne på grundlag af det, der kaldes normalhandelsværdierne.
De værdier bliver udmeldt af ligningsrådet, og det er så det grundlag, der afskrives på.
Hvis man nu afskaffer de gældende nedskrivningsregler, så mener jeg, at der helt klart er tale om en særbyrde for landbruget, da det jo som sagt skal anvende de her normalhandelspriser også i fremtiden.
De øvrige erhverv ansætter jo efter produktionspriser, altså en lavere værdi end handelsprisen.
Og jeg kunne da godt tænke mig at få en vurdering fra skatteministeren af, om det er noget, man har tænkt sig at rette op på.
I øvrigt synes jeg måske, det er lidt af en kuriositet, det er lidt besynderligt, at ligningsrådet anvender produktionspriser efter varelagerlovens regler, når det gælder mink og hjorte, der jo er i samme branche som de øvrige husdyrbesætninger.
Men det er jeg sikker på at skatteministeren har en logisk god forklaring på.
Det kommer jo næppe som nogen overraskelse, at Venstre ikke kan støtte lovforslaget.
Vi mener i modsætning til regeringen, det er vigtigt, at vi har et erhvervsliv, der kan både udvikle sig, investere i ny teknologi og være konkurrencedygtigt.
Ministerens lovforslag medfører en økonomisk stramning
for landbrugserhvervet.
Nu ved jeg ikke, om jeg vil bruge udtrykket, at der fifles med provenutallene, men forslaget taler om en rentevirkning efter skat på 10-15 mio. kr. - og jeg synes måske også, at »efter skat« er en nyskabelse - for i år 2002, når systemet er fuldt indfaset, så er det 65 mio. kr.
Dér er jeg meget glad for ministerens bemærkning til det foregående lovforslag, hvor ministeren bekræftede, at et ubevilget overtræk godt kunne koste 13,52 pct., fordi det jo er penge, der kommer til at ligge yderst.
Så jeg er sikker på, at hvis vi beder ministeren om at lave nogle andre beregningsmodeller for, hvad de reelle tal er, når vi kommer op på et renteniveau, der svarer til det, ministeren erkender kunne gælde for det, der ligger yderst, vil vi få nogle helt andre tal. Socialdemokratiets ordfører sagde fuldstændig rigtigt, at besætningsnedskrivningerne blev indført i 1981 som led i den daværende socialdemokratiske regerings erhvervsfremmende foranstaltninger.
Jeg ved ikke, om vi kan konkludere, at afskaffelse af nedskrivningerne må være et udtryk for det modsatte.
Flemming Hansen (KF), 1999-10-26:
Lovforslaget er en klar forringelse af de muligheder, landbruget har for at nedskrive værdien af sine besætninger.
Jeg mener, at der er tale om et meget alvorligt angreb på et helt erhverv, idet der vel næppe er noget andet erhverv - måske bortset fra kaffe- og oliemarkedet - hvor priserne svinger så voldsomt, som de gør inden for landbruget.
Det er derfor helt afgørende, at man driftsmæssigt kan sikre sig ved at have fornuftige nedskrivningsregler.
Jeg har noteret mig, at der er tale om en overgangsordning, ligesom der var, da man forringede vilkårene for byerhvervene; men alligevel må man sige, at der er tale om en så meget, meget væsentlig forringelse af et helt erhvervs vilkår, at jeg med sikkerhed kan sige, at Det Konservative Folkeparti ikke vil støtte lovforslaget.
betænkeligt store - økonomiske vanskeligheder,
giver man det dette ekstra skub, der vil bringe mange ud over grænsen, så de ikke kan klare sig. Vi er opmærksomme på, at lovforslaget indgår som en del af regeringens finanslovoplæg, som skal forhandles i løbet af de næste 14 dages tid.
Vi finder, det er endnu et afskyeligt eksempel på socialdemokratisk erhvervspolitik, og vi kan på ingen måde støtte lovforslaget.
Klaus Kjær (DF), 1999-10-26:
Det anføres i bemærkningerne til lovforslaget, at den gældende ordning er en særordning, som blev indført i 1981 som led i erhvervsfremmende foranstaltninger for landbrugerne.
Nu finder man altså, at tiden er kommet til, at den skal afskaffes, godt nok gradvis.
Men uanset at der er tale om en gradvis nedtrapning af nedskrivningsprocenten, så vil lovforslaget, når det endeligt er gennemført, medføre en rentevirkning på 65 mio. kr. årligt til skade for landbrugserhvervet.
Landbrugets organisationer har da også anført, at erhvervet belastes med en forøgelse af gælden på 1,7 mia. kr., ligesom landbrugsorganisationerne også sætter spørgsmålstegn ved, om rentevirkningen nu også er de 65 mio. kr.; de mener, den måske snarere ligger på omkring 100 mio. kr. årligt efter skat, idet det er den yderste gæld, som forøges.
Lovforslaget vil således forringe landmændenes vilkår ved at fjerne den skattekredit, der har eksisteret siden 1981, og der er ikke noget, der tyder på, at landmændenes økonomiske forhold er blevet relativt forbedret siden da.
Dansk Folkeparti kan ikke støtte lovforslaget.
Sonja Albrink (CD), 1999-10-26:
Med det lovforslag, vi her behandler, tilsigter regeringen at ophæve en særlig adgang for landbruget til at nedskrive værdien af dets husdyrbesætninger ved opgørelsen af den skattepligtige indkomst.
Da der, som tidligere ordfører også har sagt, er tale om et forslag, som vil medføre negative økonomiske konsekvenser for et erhverv, der i forvejen er presset af dårlige markedspriser og af grønne afgifter, må CD sige, at vi ikke kan støtte lovforslaget.
Det må så gøres til genstand for nærmere drøftelser under finanslovforhandlingerne.
Morten Helveg Petersen (RV), 1999-10-26:
I Det Radikale Venstre er vi ikke specielt begejstrede for, at der eksisterer skattemæssige særordninger for bestemte erhverv.
Vi er også principielt tilhængere af at rydde op i fradragsjunglen.
Lovforslaget her er i overensstemmelse med principper
bag forskellige skattereformer om at skabe et bredere skattegrundlag
, og derfor støtter vi i Det Radikale Venstre dette lovforslag, hvor landbrugernes muligheder for at udnytte den rentefri skattekredit aftrappes over en årrække og skal være helt udfaset i år 2005.
Vi kan støtte lovforslaget.