runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jette Gottlieb (EL), 2001-05-10:
Da Enhedslistens ordfører på området, hr. Søren Søndergaard, ikke kan være til stede, vil jeg fremføre følgende på hans vegne: Enhedslisten kan støtte forslagets ønske om, at der gennemføres en ændring af både lovgivning og administrativ praksis, så de regler, der i dag gælder for placeringen af flygtninge i kommunerne, i højere grad tager udgangspunkt i flygtningenes konkrete behov og ikke blot følger stive beregninger og stramme kvoter.
Hensigten med integrationsloven er ikke overraskende at bidrage til flygtningenes integration, og det sker efter vores opfattelse ikke, hvis man gennemfører en administration på boligplaceringsområdet, som fører til, at folk placeres i en kommune med dårlige muligheder, både for at opnå kontakt med danskere og med mennesker fra deres netværk, som de kender og er trygge ved.
Der har været flere sager, hvor nære slægtninge er blevet placeret på urimelig lang afstand af hinanden, og det har fået til følge, at folk er blevet isolerede og ikke har fået en god start på integrationen i Danmark.
Integrationsloven blev, da den blev lanceret, betegnet som et kæmpefremskridt, ja, som verdens førende lov på området.
Men den blev født med et par defekter, og en af dem var introduktionsydelsen.
Det lykkedes dog, ganske vist først efter et voldsomt pres fra både dansk og international side,
at få rettet op på det, så vi fik fjernet den direkte lovfæstede diskrimination.
En anden af defekterne er efter vores opfattelse stavnsbindingen i de 3 integrationsår og ikke mindst de ringe muligheder for at tilpasse et introduktionsforløb, som tager udgangspunkt i personernes behov. Der er gode grunde til, at alle kommuner skal bidrage til integrationsopgaven, men det må også være muligt at udvikle både lovgivning og administration, så hensynet til den enkeltes velfærd indgår med afgørende vægt.
Det er klart, at den boligplacerede i første omgang skal søge at få løst problemerne dér, hvor han eller hun er placeret, men går det ikke, skal der være muligheder for at finde andre løsninger, og det åbnes der mulighed for med dette forslag.
Eva Kjer Hansen (V), 2001-05-10:
Det her beslutningsforslag er ved at være sådan en årlig tilbagevendende begivenhed.
Men vi ser ikke nogen grund til at ændre opfattelse omkring forslaget.
Spørgsmålet om miljø, sundhed og velvære i institutioner m.v. er selvfølgelig vigtige emner at diskutere.
Det er vigtigt, at der er ordentlige forhold rundtomkring, og der er mange forskellige faktorer, der spiller ind.
Vi synes ikke, der er brug for en særlig lov på det her område.
Tværtimod er det jo lige netop forældrene, der her skal spille en aktiv rolle, og der er gode muligheder for det, om ikke andet så gennem forældrebestyrelserne.
Så vi kan således ikke støtte forslaget, som det foreligger.
Det samme gælder for Det Konservative Folkeparti.
Villy Søvndal (SF), 2001-05-10:
Det er jo en vigtig børnepolitisk dag i dag, hvor vi også diskuterer barsel m.v. Vi synes fra SF's side, det er vigtigt, at børnene får en høj placering på den politiske dagsorden.
Vi har en tradition for at støtte Enhedslistens forslag på det her punkt, og det gør vi også i dag.
Dels synes vi, det er vigtigt at få samlet bestemmelserne om sikkerhed og sundhed for børn i én lov, dels synes vi også, det er vigtigt at lave nogle sikre regler for sikkerhed og sundhed, dels omkring areal, så der er sikkerhed for plads i vores daginstitutioner, dels i forbindelse med materialer, så vi sikrer, at institutionerne er sikre, også hvad angår materiale.
Endelig indeholder forslaget fra Enhedslisten et forslag
om et uvildigt og effektivt tilsyn, og man foreslår embedslægerne.
Vi er lidt usikre på, om det er klogt.
Man kan sige, at forskellen på en daginstitution og de andre typer af steder, hvor vi diskuterer et embedslægetilsyn, jo er, at man ofte som forældre kommer på sine børns daginstitutioner.
Vi er også enig i, at det koster penge at lave forbedringer.
Det er det fjerde element i Enhedslistens forslag, nemlig at bruge 300 mio. kr., som reserveres for finansåret 2002 til at forbedre de forhold, der trænger til forbedring.
Endelig er vi enige i, at det er vigtigt at styrke forældrebestyrelsernes rolle.
Men vi støtter forslaget.
Aase D. Madsen (DF), 2001-05-10:
Så vidt jeg kan se, er det tredje gang, at dette beslutningsforslag bliver fremsat, og så kan man måske ud fra den forudsætning sige, at alle gode gange er tre; men det vil så tiden jo vise.
I Dansk Folkeparti er vi ikke i tvivl om, at alle forældre er meget bevidste om miljøet i de institutioner, hvor deres børn tilbringer en meget stor del af deres vågne liv.
Vi er heller ikke i tvivl om, at pædagoger og andre ansatte på institutionerne også meget opmærksomme på miljøet; det er jo også deres arbejdsmiljø, det gælder.
Vi ved, at organisationerne, medarbejderne og forældrebestyrelserne kan gå til kommunerne, hvis der er problemer.
Men hvis der er problemer med sikkerhed og sundhed på institutionerne, der kræver en hurtig indsats, kan Dansk Folkeparti da ikke se, hvorfor man ikke skulle kunne gå til embedslægerne og få de problemer løst, hvis det gælder om at få et hurtigt indgreb, altså ved pludseligt opstået
sundhedsfare eller lignende
Vi har i medierne mange gange set børneinstitutioner, der er blevet sammenlignet med et støjhelvede og børnene med burhøns.
Så hvis det er korrekt, som det står i bemærkningerne, at kun 5 pct. af de eksisterende pædagogiske dagtilbud og skolefritidsordninger har den plads, der er påbudt i bygningsreglementet pr. barn, så mener jeg, det er et problem.
Jamen er det ikke sådan, at det er et kommunalt krav, at bygningsreglementerne skal overholdes?
Og farer kommunerne ikke selv ud med bål og brand over for de borgere, der ikke overholder bygningsreglementet til punkt og prikke?
Og selv om belægningen kan svinge meget, er det en kendsgerning, at for lidt plads har indflydelse på børnenes helbred.
Sådan et klart og overskueligt hefte med reglerne på området bør være tilgængeligt på institutionerne, men det er det måske allerede.
Jeg synes, jeg hørte en ordfører nævne det.
Hvis det er, hvad der er behov for, så er Dansk Folkeparti med på den, men hvis der i ordene »miljølov for børn« ligger noget ganske andet, så må Dansk Folkeparti sige fra.
Tove Videbæk (KRF), 2001-05-10:
I Kristeligt Folkeparti er vi faktisk glade for, at Enhedslisten sætter en miljølov for børn på dagsordenen igen. Der er stadig væk et påtrængende behov for at sikre, at vores børn færdes i sikre og sunde omgivelser.
Og det gælder ikke bare i daginstitutioner, fritidshjem og skolefritidsordningerne, men også i folkeskoler, på ungdomsuddannelser og videregående uddannelser.
Men ét sted skal vi jo begynde, og jeg synes, at Enhedslistens forslag på mange måder er et godt skridt i den rigtige retning.
Vi ved jo, at vores børn i hverdagen mange steder opholder sig på alt for lidt plads og med et usundt støjniveau, og børnene får hovedpine, rindende øjne og allergi i flere institutioner.
Det er en uacceptabel behandling af fremtidens råstof, som vi leverer i øjeblikket.
I den sammenhæng vil jeg da også lige indskyde, at Kristeligt Folkeparti ønsker større fleksibilitet i dagpasningstilbudene, og det skyldes jo ikke bare rent ideologisk forsvar, men i høj grad overvejelser om, at institutionerne så ville blive aflastet, så der bliver mere plads til dem, der er der.
For hvis man indførte større fleksibilitet i pasningstilbudet, ville man i højere grad kunne se familier, der passede børnene på deltid, trekvart tid eller fuld tid.
Og det ville konkret skabe mere plads til børnene i disse institutioner, der i dag er fyldt til bristepunktet.
Så jeg mener, at den politiske indsats vedrørende børnenes miljø skal foregå på to niveauer.
De børn, der opholder sig i en institution, skal sikres sunde omgivelser, højere kvalitet, samtidig med at fleksibiliteten i selve børnepasningen skal øges.
Jeg har fuld sympati for intentionerne i Enhedslistens forslag og bakker op om de fleste punkter fra større overskuelighed over regler for sundhed og sikkerhed til uvildigt tilsyn, osv.
Og jeg vil sige til Enhedslisten: Lad os dog sammen lave et forslag igen.
Vi har gjort det tidligere.
Børnene har krav på det.
Vi skylder dem det.
Så lad os lave et forslag,
som vi alle sammen kan gå ind for.
Det her kan vi ikke støtte.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2001-05-10:
Ja, ministeren er jo kommet med en lang redegørelse, og der var ikke meget i det, jeg var uenig i.
Men derudover kan jeg på Venstres vegne fremhæve, at vi naturligvis ikke kan støtte forslaget alene af den grund, at vi jo tydeligt har tilkendegivet, hvad vor politik er i vort eget beslutningsforslag.
Vi ønsker helt i modsætning til hr. Knud Erik Hansen en smidigere og hurtigere sagsgang, og vi kan nu ikke få øje på, at sagsbehandlingstiden er blevet kortere, som hr. Sass Larsen var inde på, men det skal glæde os meget, hvis den bliver kortere.
Det er efter vores opfattelse den allerbedste måde at dæmme op for det pres, der nu er på flygtningecentrene.
Det skyldes jo netop, at sagsbehandlingstiderne er for lange, og at halvdelen af de asylsøgere, der kommer til Danmark, overhovedet ikke har noget asylgrundlag.
Til gengæld er jeg enig med hr. Sass Larsen i, at selvfølgelig fører en ankeinstans til til en længere sagsbehandlingstid.
Det er - jeg kan ikke huske, om hr. Sass Larsen sagde logik - men det er det i hvert fald.
Jeg går ud fra, at hvis asylsøgere skal have lov at anke, så skal det offentlige også.
Så skal alle 3-2-sager såvel som 2-3-sager kunne indbringes for en højere instans.
Det skal der nok ikke så meget fantasi til at forestille sig, medmindre hr. Knud Erik Hansen mener, der skal sidde tre fra Flygtningehjælpen i den øverste klageinstans.
Så vi kan ikke støtte dette forslag på nogen måde også under hensyn til det, ministeren har sagt, og jeg vil benytte lejligheden igen til stærkt at opfordre ministeren til at få gjort noget ved de sagsbehandlingstider.
Det er helt uholdbart, som det ser ud i øjeblikket. Og ministeren har jo, i modsætning til den tidligere regering, fuld opbakning fra oppositionen til at forenkle klagevejene.
Knud Erik Hansen (SF), 2001-05-10:
Jeg vil lige kort sige, at det da er klart, vi er enige i, at vi ikke skal have et system, der er politisk infiltreret.
Når det er nævnt, at det er sådan i nogle af de andre lande, er det så sandelig ikke nævnt som eksempel til efterfølgelse.
Vores forslag går heller ikke på, at vi skal have et andet organ end Flygtningenævnet.
Det er faktisk vores opfattelse, at det er et godt organ og en god måde at anke på efter den administrative afgørelse i Udlændingestyrelsen og i det her tilfælde måske endda også bedre end en domstol. Normalt har vi jo en praksis, hvor vi siger, at hvis man får en afgørelse fra en administrativ instans, kan man gå til en domstol.
Hvis Flygtningenævnet er domstolen, er det første instans.
Men så er det normalt sådan, at man faktisk kan anke en domstolskendelse til en højere instans, fra byretten til landsretten.
Det er jo det princip, man afviger for asylansøgere, og det er det, vi har svært ved at forstå: at asylansøgere ikke skal have den samme retssikkerhed, som vi ellers har i en retsstat som Danmark.
Peter Skaarup (DF), 2001-05-10:
Jamen vi er enige i, at der bør stå »skal« i forslaget, og at det bør være en indsats, der også retter sig imod hashhandel osv. generelt og ikke bare, hvis der er uorden.
Så vi er enige med Kristeligt Folkeparti i den holdning. Jeg synes ikke helt, at jeg fik svar på spørgsmålet omkring strafniveauet.
Uanset at det ikke er justitsministeren, der bestemmer, hvad straffen skal være, så ved ministeren vel meget godt - og det var det, jeg spurgte om - hvad man normalt vil få af straf, hvad gennemsnitsstraffen, hvis man ser kriminalitet svarende til det her, er, når der er en strafferamme på 4 måneder.
Justitsministeren ved jo også udmærket godt, at strafferammen for voldtægt er langt, langt højere, end gennemsnitsstraffen rent faktisk ender med at blive.
Og derfor er der også sat et arbejde i gang fra Folketingets side, fra regeringens side, for at undersøge, hvordan det kan hænge sammen.
Derfor efterlyser jeg sådan set, at ministeren svarer på, om det ikke er problematisk, at strafferammen kun er 4 måneder i gentagelsestilfælde.
Er det særlig afskrækkende for dem, der driver de her hashklubber og kommer der?
Egil Møller (DF), 2001-05-10:
Ja, så prøver jeg så for tredje gang at stille et direkte spørgsmål til justitsministeren, og det lyder: Vil man holde den udlejer, som uforvarende er kommet i den situation, at hans lokaler bliver anvendt til et ulovligt formål, skadesløs?
Det må jo være i samfundets interesse, at man bekæmper kriminalitet, og så må det jo også være i samfundets interesse, at man holder lovlydige borgere fri for ansvar, og at man i givet fald erstatter et tab.
Frank Jensen (S), 2001-05-10:
Jeg kan anbefale hr. Sjursen at aflægge et besøg hos Københavns Politi.
Jeg synes, hr. Sjursen gang på gang gør sig meget klog på, hvad politiet gør af indsats.
Jeg synes da, det kunne måske være tiltrængt med et lille besøg hos Københavns Politi og en samtale med de folk, der gør en kæmpeindsats på områder, hvorom hr. Sjursen jo her i Folketinget gang på gang siger, at der foregår for lidt, at det går i den rigtige retning, men at det stadig væk ikke er nok.
Den sang har jeg jo hørt så mange gange.
Det er klart, at jeg som justitsminister ganske ofte mødes med både politiets ledelse og politiets organisationer, og jeg kan så bare måske som indledning introducere hr. Sjursen til det, som Københavns Politi bl.a. gør.
Når det drejer sig om handel med mennesker, herunder også mennesker, der kommer ind i den københavnske prostitutionsverden,
ligger der en samlet handlingsplan fra politiets side for den politimæssigt operative indsats.
Det gør der også, når det drejer sig om hashklubber og den ulovlige aktivitet, som vi her taler om.
Og kunne vi så ikke sige, at næste gang, vi taler om det her, så har hr. Sjursen aflagt et besøg og talt med nogle rigtige, virkelige folk, der arbejder ude i marken, fremfor at jeg skal stå og bekræfte det standpunkt og det synspunkt og de erfaringer, jeg selv har draget af den meget tætte kontakt med politiet, for det ville gøre tingene meget lettere.
Så ville vi tage udgangspunkt i en fælles virkelighed og i, hvad der faktisk foregår.
Det er ikke rigtigt, at politiet ikke foretager en patruljering og en effektiv retshåndhævelse i forhold til de her meget alvorlige kriminaliteter.
Når det er nødvendigt, som også Rigsadvokaten, Statsadvokaten har sagt, at supplere allerede eksisterende kriminaliseringer og straffebestemmelser på det her område med mulighed for at kunne nedlægge et forbud mod at tage ophold for andre i de her ejendomme, boliger og lokaler, så er det, fordi de indgrebsmuligheder, vi har i dag, ikke kan stoppe det, når det har antaget den her systematiske karakter.
Det er derfor, at vi skal have de her nye bestemmelser, og jeg vil selvfølgelig med hr. Sjursen yderligere drøfte under udvalgsbehandlingen, hvornår bestemmelsen kan bringes i anvendelse.
Vi er jo ikke uenige om målet, det har hr. Sjursen også sagt allerede i starten af sin ordførertale her i dag.
: Altså jeg tror, at hr. Skaarup er bekendt med mange forskellige lovovertrædelser, som vi jo alle kan komme til at kende, både på færdselslovsområdet, på restaurationsområdet og på området med euforiserende stoffer, og jeg har et stærkt indtryk af, at både bødestraf og også i gentagelsestilfælde frihedsstraf er ret afskrækkende virkemiddel, også i det her tilfælde.
Til hr. Egil Møller må jeg henvise spørgsmålet om de her erstatninger til den videre drøftelse i udvalget.
Jann Sjursen (KRF), 2001-05-10:
Jeg kan oplyse justitsministeren om, at det ikke er mange måneder siden, at det er i dette år, jeg rent faktisk aflagde Station 1 et besøg.
Det var godt nok uden kamerahold og uden stor mediedækning, men det var et flere timers besøg, hvor jeg både havde samtale med stationslederen og andre, som arbejder med de sager her.
Så det besøg har jeg faktisk aflagt.
Det var ganske informativt, og det betød også, at jeg har meget stor respekt for politiets indsats.
Så det her skal ikke ses som en kritik af politiet.
Hvis man kan kritisere nogen, er det regering og Folketing for ikke at sørge for, at politiet får ressourcer nok og får de nødvendige midler til at kunne foretage den effektive retshåndhævelse, som ministeren her står og siger at politiet rent faktisk gør.
Så kom ikke her og sig, at jeg ikke ved noget om det, og at politiet gennemfører en nødvendig og effektiv retshåndhævelse.
Det gør de ikke, alene af den grund at de fra Folketingets og regeringens side ikke har fået de nødvendige midler, hverken økonomisk eller i forhold til retsplejeloven og straffeloven
Peter Skaarup (DF), 2001-05-10:
Jeg mener grundlæggende, at vi skal passe på, at det her ikke bliver for sløvt, og det er derfor, jeg fokuserer lidt på strafferammerne.
Jeg synes ikke, det er særlig afskrækkende, hvis der først i gentagelsestilfælde kan blive tale om fængselsstraf.
Det er ikke særlig afskrækkende, og det er i hvert fald for noget, der er for lidt, når vi taler om 4 måneder som strafferamme.
Det er vi åbenbart ikke enige om, og jeg kan bebude, at vi vil stille ændringsforslag i forbindelse med udvalgsbehandlingen vedrørende det her punkt. Så vil jeg godt lige holde fast i den diskussion om Christiania.
Justitsministeren siger ligesom, at det her ikke kan gøre ret meget ved Christiania-problematikken; men problemet er jo, at de henved 60 hashklubber, der er i København, efter politiets oplysninger i stort omfang får deres leverancer af hash fra Christiania.
Svenskerne brokker sig også over, at Christiania er hovedleverandør til deres marked, så derfor: Kunne justitsministeren ikke gøre noget ved Christiania og sikre, at de retter sig efter lovgivningen derude?
Det vil det her forslag medføre, hvis det bliver justeret lidt.
Frank Jensen (S), 2001-05-10:
Jeg var glad for, at hr. Sjursen fik lejlighed til at komme op og få rettet det, som var et klart hovedindtryk af det, som hr. Sjursen sagde i sit andet indlæg, nemlig at politiet gjorde for lidt, når det drejede sig om bekæmpelse af de almindelige overtrædelser af bestemmelserne om rufferi, alfonseri og i øvrigt omkring overholdelse af lov om euforiserende stoffer og narkotikaområdet.
Nu var det så ikke længere et spørgsmål om viljen fra politiets side, men et spørgsmål om ressourcerne.
Jeg er glad for at kunne sige til hr. Sjursen og til andre, der måske ikke helt kan erindre det, at vi i øjeblikket har et politiforlig, der giver politiet de bedste økonomiske rammer, dansk politi nogen sinde i historien har haft.
Vi har i øjeblikket den største politistyrke, dansk politi nogen sinde har haft i Danmarkshistorien.
Så kan man jo altid spørge, hvornår nok er nok.
Og der er det så, at hr. Sjursen mener, at når nu hr. Sjursen af forskellige grunde ikke kom med i politiforliget, så beklager hr. Sjursen, at det er ikke nok endnu.
Jeg var glad for, at hr. Sjursen fik lejlighed til at komme op og få rettet det, som var et klart hovedindtryk af det, som hr. Sjursen sagde i sit andet indlæg, nemlig at politiet gjorde for lidt, når det drejede sig om bekæmpelse af de almindelige overtrædelser af bestemmelserne om rufferi, alfonseri og i øvrigt omkring overholdelse af lov om euforiserende stoffer og narkotikaområdet.
Men nu var det så ikke længere et spørgsmål om viljen fra politiets side, men et spørgsmål om ressourcerne. Jeg er glad for at kunne sige til hr. Sjursen og til andre, der måske ikke helt kan erindre det, at vi i øjeblikket har et politiforlig, der giver politiet de bedste økonomiske rammer, dansk politi nogen sinde i historien har haft.
Vi har i øjeblikket den største politistyrke, dansk politi nogen sinde har haft i Danmarkshistorien.
Så kan man jo altid spørge, hvornår nok er nok.
Og der er det så, at hr. Sjursen mener, at når nu hr. Sjursen af forskellige grunde ikke kom med i politiforliget, så beklager hr. Sjursen, at det er ikke nok endnu.
Jeg kan sige, at jeg mærker en ret stor tilfredshed hos politiet og politiets organisationer med de økonomiske rammer og de ressourcer og det mandskabsantal, der i kraft af et stort flertal i Folketinget, inkluderet også de to store borgerlige partier, er skabt mulighed for at kunne gennemføre her for et halvandet års tid siden, og det er jeg selvfølgelig utrolig glad for.
Henrik Sass Larsen (S), 2001-05-10:
Grundigt og sikkert nedbringer vi sagsbehandlingstiden fra borgerlige højder under Schlüter, hvor den i gennemsnit var op til flere år, til et endemål, som vi har inden for rækkevidde, hvor sagsbehandlingstiden i gennemsnit vil være 3-4 måneder.
Og lige præcis 3-4 måneder er faktisk et indirekte svar til dette beslutningsforslag, ligesom det er til befolkningen i øvrigt.
Det er ikke papirnusseriet eller stempelafgivningen, der tager tid.
Det er efterforskningstiden og hensynet til den enkelte asylansøgers retssikkerhed
Der foregår et grundigt og forsvarligt stykke arbejde i både Udlændingestyrelsen og i Flygtningenævnet.
SF's forslag vil imødegå den tendens.
SF's forslag vil medføre katastrofalt lange sagsbehandlingstider uden nogen efter vores mening forbedrede retssikkerhedsmæssige konsekvenser.
Derfor er vi uenige med forslagsstillerne i, at der er behov for endnu flere ankeinstanser.
Den enkelte asylansøger får i dag en grundig procedure: asylsamtale, udfyldning af asylansøgningsskema med bistand af tolk og i sager, der ankes, med bistand af advokat til Flygtningenævnet.
Der foregår efter vores opfattelse en fuldt ud retssikkerhedsmæssigt forsvarlig procedure.
Vi deler heller ikke forslagsstillernes holdning til, at ministeriets udpegede repræsentanter i Flygtningenævnet
skulle udgøre et problem.
De er personligt udpeget og er uafhængige af ministeriets holdning og modtager således ikke politiske instrukser fra ministeriet.
Vi er ligeledes uenige med forslagsstillerne i, at Flygtningenævnet ikke skal kunne afvise skriftlig dokumentation, selv om den ikke forinden er blevet forelagt Udlændingestyrelsen. Det er således, som ministeren også redegjorde for, at hvis oplysningerne er af afgørende betydning for den enkelte asylsag, ja, så skal de fremlægges i dag.
Ordningen tager i dag sigte på at undgå, at der kan spekuleres i bevidst udsættelse af sagen, og det synes vi er en velfungerende ordning.
Endelig deler vi ikke holdningen til, at Flygtningenævnets skriftlige behandling kun skal gælde undtagelsestilfælde.
De bliver i dag hovedsagelig brugt ved sager, hvor ansøgning om asyl er sket i danske repræsentationer i udlandet, og hvor den enkelte asylansøger ikke er i landet.
Til gengæld indkaldes allerede i dag f.eks. familie til ansøger også til Flygtningenævnets møder, som også ministeren redegjorde grundigt for.
Socialdemokratiet kan derfor ikke støtte beslutningsforslaget.
Knud Erik Hansen (SF), 2001-05-10:
Det bliver fremstillet fra hr. Henrik Sass Larsens side, som om det her forslag vil betyde et væld af forlænget sagsbehandlingstid.
Det mener jeg er objektivt forkert.
Hvis man læser bemærkningerne, så står der faktisk, at dem, vi sigter til, er de klart få sager, hvor der er tvivl.
Hvis man går procenterne igennem og ser, hvor mange der bliver tale om, så er det faktisk forholdsvis få.
Der er i gennemsnit 14 pct., der får afvisning i Flygtningenævnet, og vi har så sagt, at det er dem, hvor der er dissens, hvor der er uenighed, og det er måske i virkeligheden 2-3 pct. i alt af alle asylansøgere.
Så vores intention er ikke, at det her skal være en generel procedure for alle, men vi har bragt det frem, fordi vi synes, det er utrolig vigtigt de steder, hvor der er tvivl.
Så jeg vil godt spørge hr. Henrik Sass Larsen, om det ændrer den holdning, jeg oplevede som et ret grundlæggende udgangspunkt for Socialdemokratiet, at det her var mange.