Line Barfod (EL), 2002-05-30:
Dette forår har været præget af de mange historier om livets gang i Farum.
I mange år har Venstre gang på gang fremhævet Farum som mønsterkommune.
I 1999 udtalte den nuværende finansminister, der jo har et nært kendskab til Farum, at problemet er, at ikke alle kommuner har gjort som Farum.
Så sent som den 22. januar i år roste indenrigsministeren bl.a. Farum Kommune for at være med til at sprænge rammerne for, hvad en kommune kan og ikke kan.
Men Farumsagen handler jo bare om en enkelt mand i Farum, der har begået nogle fejl og drukket for meget rødvin, eller gør den?
Venstreregeringen gør det samme.
Indvandrere og flygtninge skal på halv kontanthjælp tvinges ud som løntrykkere i private virksomheder.
De 25-30-årige skal på halve dagpenge for at tvinges ud som billig arbejdskraft.
Regeringen varsler nedskæringer på revalideringsydelsen for at tvinge folk ud i lavtlønsjob i stedet for at blive omskolet.
Den næste gruppe, regeringen har peget på som en problemgruppe, er de ældre ledige.
Skal de ældre ledige også ned på halv ydelse?
Eller skal de ældre ledige miste retten til at blive på dagpenge og dermed miste retten til efterløn?
Erfaringerne fra Farum viser tydeligt, at de tvangsaktiverede bliver fastholdt som løntrykkere uden rettigheder, og det er det, regeringen nu ønsker gennemført på landsplan.
Men når indvandrere og andre grupper bliver marginaliseret, får halve ydelser og bliver tvunget til at være løntrykkere, er der stor risiko for mere sort arbejde og for flere konflikter i samfundet.
Jo større de sociale uligheder bliver, jo mere man udstøder folk, jo flere konflikter bliver der.
Et andet led i Farummodellen er at kue kritikere.
I Farum blev kritiske embedsmænd fyret.
Eksperter, der udtaler sig kritisk, risikerer deres stilling eller måske endda hele deres institut.
Venstreregeringen har samme holdning.
Fremover kan de store landmænd få lov at udbygge de store svinefarme.
De, der har landejendomme i naturskønne områder, får mulighed for at bygge og sælge huse tæt på skov og sø.
At naturen samtidig indskrænkes for alle andre, er regeringen ligeglad med.
De store firmaer får mulighed for at så gensplejsede planter.
Regeringen tillader det, selv om man ved, at de gensplejsede planter smitter alle de omkringliggende planter i flere kilometers omkreds.
Ingen vil være beskyttet mod smitten fra gensplejsede organismer.
Forbrugerne får ingen mulighed for at vælge, om de ønsker at spise fødevarer med gensplejsede organismer, og plantelivet ændres for de kommende generationer, alene for at tilfredsstille et kortsigtet profithensyn hos regeringens venner.
Et fjerde led i Farummodellen er nedskæringer, som man delvis forsøger at skjule ved at udlicitere og sælge ud af arvesølvet.
Venstreregeringen har også gennemført drastiske nedskæringer.
Regeringen har konsekvent skåret ned på alt med perspektiv og alt, hvad der handler om forebyggelse.
På miljøområdet er de folkelige initiativer og dermed det folkelige engagement i miljøløsninger skåret væk.
Det store arbejde med økologisk omlægning, så vi kan sikre rent drikkevand til de kommende generationer og kan få fødevarer uden gift- og medicinrester, er bombet flere år tilbage.
Forsøget med socialt bundfradrag på de grønne afgifter, så man kun skal betale, hvis man frådser med el og vand, men ikke skal betale afgift af det almindelige forbrug af el og vand, har regeringen stoppet. På arbejdsmiljøområdet har regeringen stoppet udbygningen af Bedriftssundhedstjenesten og skåret kraftigt ned på Arbejdstilsynet.
Som Venstres ordfører, hr Anders Møller,
klart sagde det under debatten i tirsdags, skal Arbejdstilsynet fremover være konsulterende og ikke kontrollerende, for ifølge Venstre findes der ikke arbejdsgivere, der bevidst vil udsætte deres medarbejdere for dårligt arbejdsmiljø.
De, der kender virkeligheden på arbejdspladserne, ved, at sager som de mange manganforgiftede på Stålvalseværket desværre ikke er enestående.
Det er folks liv og helbred, der lider skade, når regeringen skærer ned.
På uddannelsesområdet har regeringen forsøgt at skjule
de store besparelser, men trods røgslør og talmanipulation står det klart, at regeringen skærer op imod 1 mia. kr. på det danske uddannelsessystem alene i 2002.
Det betyder nedskæringer på næsten alle uddannelser, og nogle uddannelser lukkes helt.
, hvis Danmark skal udvikle sig som videnssamfund.
Landets elever og studerende har heldigvis gennemskuet regeringen og afsløret regeringen og Dansk Folkeparti som grundlæggende ungdomsfjendsk og asocial.
Folkeoplysningen er skåret ned, men vi ved jo også, at viden er farlig; en oplyst befolkning kan kritisere regeringens politik.
80 års tradition for folkeoplysning er pludselig reduceret til, at folk selv må betale.
Væk er ideen om, at folk mødes om at lære noget sammen i stedet for at sidde hver for sig derhjemme og se amerikanske serier i fjernsynet.
Ligestillingen er nu kun tale ved festlige lejligheder.
Videnscenteret er skåret væk, lønstatistikken er udskudt, barselorlov og pensionsordninger ændres, så kvindernes vilkår forringes.
Der nedlægges daginstitutionspladser.
Arbejdsgiverne skal have ret til at presse medarbejderne på deltid, også det vil ramme kvinderne hårdt.
På det sociale område har regeringen gang på gang fremhævet, at man vil hjælpe de allersvageste, det vil sige narkomaner, hjemløse, handicappede, sindslidende.
Men det er netop disse grupper, der bliver ramt af nedskæringerne i stat, amt og kommuner, og de håndører, regeringen samtidig deler ud i små puljer, hjælper intet i forhold til de store nedskæringer.
Socialministeren har så sent som i går sagt i Politiken, at det er usselt at skære ned på kvindekrisecentrene, men det er jo konsekvensen, når regeringen pålægger amter og kommuner at skære så kraftigt ned.
Regeringen tager fra de allerfattigste i verden, når der skæres på ulandsbistanden.
Offentligt ansatte fyres i stort omfang, og dermed forsvinder også hele den viden, de har.
Der skæres på kulturen og på vores historie, regeringen har kun foragt tilovers for såvel gamle, gulnede papirer som nye, spændende talenter.
Der er ingen plads til spræl, ikke rum til at sikre kommende generationer kendskab til historien.
Det forebyggende arbejde skæres ned på alle områder: sundhedsmæssigt, socialt, boligsocialt, kriminalpræventivt, trafiksikkerhedsmæssigt, selv Børnenes Trafikklub skal skæres ned.
Selv om alle ved, at det er billigere at forebygge, vælger regeringen alligevel at score de kortsigtede besparelser.
TV 2 sælges, uden at pengene bruges til bedre tv, Post Danmark sælges, uden at pengene bruges til at sikre posthuse
over hele landet
Selv kirkens jord skal sælges for at skaffe penge, og de penge, der kommer fra salg og nedskæringer, går til skattestop og gaver til vennerne i erhvervslivet.
Ja, Farummodellen er at sælge ud, skære ned og give til vennerne.
Det er så det femte led i Farummodellen at give til vennerne.
Venstreregeringen har gjort det samme.
Erhvervslivet har fået skattelettelser for over 2 mia. kr., og A.P. Møller kan også trygt regne med, at regeringen ikke vil hæve beskatningen af Nordsøolien til samme niveau, som f.eks. i Norge, selv om det ville give mellem 7 mia. og 14 mia. kr. ekstra i skatteindtægter.
Enhedslisten afslørede under valgkampen de mange multinationale selskaber, der ikke betaler skat.
Coca-Cola, McDonald's, Nestlé, Unilever og mange andre burde efter de gældende skatteregler betale mellem 5 mia. og 14 mia. kr. om året i skat - de betaler ikke én krone.
Sidst statsministeren var minister i en borgerlig regering, skar han ned på skattekontrollen.
Pengene fossede ud af statskassen.
Vi fik alle selskabstømmersagerne.
Nu er han igen minister, og der bliver igen skåret ned på kontrollen af selskaberne, og pengene vil igen fosse ud af statskassen, ligesom pengene i Farum fossede fra kommunekassen og til privates lommer.
Der gives til vennerne, Dansk Folkeparti får lov til at bestemme udlændingepolitikken og stemmer så til gengæld, som regeringen ønsker, stort set uden nogen kritik.
Udlændingene kommer til at betale prisen for Venstres ønske om magt og gennemførelse af det liberalistiske projekt.
Et sjette led i Farummodellen er at give lidt spektakulære gaver til folket.
I Farum fik skolebørnene gratis computere, og pensionisterne fik gratisrejser, men det er småpenge sammenlignet med de store summer, Farum Boldklub koster kommunens borgere.
Venstreregeringen har givet 1,5 mia. kr. til at nedbringe ventelisterne på sygehusene og 0,5 mia. kr. til bureaukrati på ældreområdet
, men regeringen er endnu mere udspekuleret end Farum Byråd, for de spektakulære gaver bruges samtidig til at gennemtvinge en privatisering af de offentlige ydelser. Et syvende led i Farummodellen har været lysten til at føre sig frem i udlandet.
Statsministeren fører sig også frem, men som USA's bugtaler, »Voice of America«.
Først da USA havde accepteret en undersøgelse, fulgte den danske regering trop.
I krigen mod terror vil regeringen blindt følge USA's ønsker om, hvem der skal kaldes terrorister.
Danmark skal ikke have nogen selvstændig holdning til, hvem vi opfatter som befrielsesbevægelser, og regeringen vil ikke engang støtte et krav om, at et menneske, USA får sat på FN's terrorliste, skal have ret til at få det prøvet ved domstolene.
Borgernes retssikkerhed har ingen betydning, når USA har talt.
Selv Venstres tidligere EU-begejstring køles nu ned for at glæde USA
Farum er brudt sammen.
Det har tydeligt vist sig, at den liberalistiske model har spillet fallit, men der er en anden mulighed.
Danmark er stadig et af verdens rigeste lande.
Enhedslisten foreslår, at vi i stedet sætter os nogle ambitiøse mål, der peger fremad, med mere uddannelse og bedre uddannelse.
For Enhedslisten er der ingen tvivl om, at uddannelse er Danmarks råstof og fremtid.
Det skal vi investere i, ikke spare på.
Der skal være boliger til alle.
Et af de største problemer i Danmark i dag, er boligmangelen, men regeringen gør intet.
Enhedslisten vil fortsat arbejde for at få sat gang i boligbyggeriet.
Vi skal afskaffe fattigdommen.
10 pct. af den danske befolkning lever under fattigdomsgrænsen, og deres indkomst skal hæves.
Vi skal støtte freds- og mæglingsarbejdet, så vi kan få løst konflikterne i verden på fredelig vis i stedet for at se afmægtigt på voldsspiralen.
Det har vist sig, at store grupper i samfundet ikke støtter regeringens ultraliberalistiske Farummodel.
Ved finanslovdebatten den 20. marts så vi for første gang, at arbejdere, uddannelsessøgende, indvandrerorganisationer, miljøorganisationer, ulandsorganisationer, kunstnere og andre gik sammen om at protestere mod en kortsynet og asocial finanslov.
Et sådant samarbejde er vejen frem til at sætte en helt anden dagsorden.
Pengene er der, det er kun et spørgsmål, om man vil give til vennerne og føre kortsigtet politik, hvor man sælger ud af arvesølvet og gør Danmark fattigere og udhuler demokratiet, eller om man vil satse på at udvikle landet, inddrage borgerne og sætte det enkelte menneske før markedet.
I Enhedslisten er vi ikke i tvivl om, hvilken vej vi vælger.