Ole M. Nielsen (KRF), 2000-12-12:
Vi var glædeligt overrasket, dengang vi fik forslag til lov om butikstid fremsat.
Det var meget bedre, eller ikke nær så ringe kan man også sige, som vi har frygtet, meget bedre, end vi havde forestillet os, og det må da også stadig væk siges, at den lukkelov, der ser ud til at komme ud af det her, er da ikke det ringeste, man kan forestille sig.
Det ringeste, og det, man frygter, er jo bare det, at regeringen har indgået forlig med partier, som ønsker, at den helt skal ophæves, men det, som er det allerværste i lukkeloven - og det fik vi så ikke fjernet, det havde vi haft en lille forhåbning om - er jo, at det helt tydeligt er en glidebane, vi er på vej ud på. Den lukkelov, vi nu laver, er altså kun sådan et step i retning af den fulde liberalisering, altså ophævelse af lukkeloven. Men vi var glade, dengang vi så det her forslag, fordi vi havde frygtet noget, der var værre, og det havde vi såmænd god grund til ud fra den rapport, Erhvervsministeriet fremlagde i foråret. Vi var glade, og vi var fortrøstningsfulde, da vi fandt ud af, at det så ud til, at vi kunne lave et rigtig godt flertal med SF, Enhedslisten, De Konservative og Kristeligt Folkeparti sammen med regeringen og prøve at få forbedret det lovforslag, som lå, en lille smule.
Så kom erhvervsministeren jo desværre bare ud i noget skidt.
Man kan jo risikere, at man bliver fanget af sine ord
Jeg ved ikke, hvordan ministeren kunne have undgået det.
Men hvis Venstre i hvert fald var gået med til alt, men det gjorde Venstre heller ikke.
Venstre krævede trods alt en lille smule indrømmelser, så der havde måske været en mulighed for at komme ud af den fælde.
Nu er der jo snak om bure, men jeg synes såmænd mere, at det var en fælde, regeringen kom i i forhold til Venstre.
Venstre er jo et liberalt parti i hvert fald i den her sag.
Det er man jo slet ikke altid, men her er man altså liberal. Her man superliberal.
Her vil man have
fri markedsøkonomi.
Men markedsøkonomi tager ikke hensyn, og det er derfor, vi er så uenige på det her område.
Vi ønsker at tage hensyn.
Vi ønsker at beskytte forbrugerne imod de store butikskæder, de store varehuses dygtige markedsføring, må vi sige.
Vi ønsker at beskytte den butikstype, som især er truet nu med den nye lukkelov og den kommende liberalisering om nogle år, nemlig special- og udvalgsvarebutikkerne.
Jeg tror såmænd, at dagligevarebutiksproblemet er sådan nogenlunde afklaret.
Jeg frygter ikke den helt store nedlæggelse af dagligevarebutikker i fremtiden, selv om jeg tror, at den udvidelse, der nu sker af omsætningsgrænsen fra 20 til 23 mio. kr., er med til at true de mindste butikker i den gruppe af dagligvarebutikker, som skal have lov til at have åben alle 7 dage hele året.
Det er klart, og det sagde Venstres ordfører jo, at der er mange butikker i den størrelsesorden, fra 20-23 mio. kr., som nu lovligt - de har måske anvendt det noget ulovligt - vil kunne holde åbent.
Og det tror jeg altså er med til yderligere at tage brødet ud af munden på de mindste dagligevarebutikker.
Men igen: Det er specialvarebutikkerne, udvalgsvarebutikkerne, der er truede i fremtiden.
Vi ønsker ikke frihed for enhver pris.
Vi ønsker at beskytte en kultur, som vi har haft, hvor der er forskel på ugens dage.
Vi synes, det er fint, at der er én dag om ugen, hvor man kan have tid til andre sysler og måske ligefrem være forhindret af andre sysler i at gå på indkøb, altså få tid til at dyrke familien, dyrke sport, dyrke det sociale fællesskab og måske ligefrem gå i kirke, hvis man skulle få lyst til det.
Jeg tror, at mange mennesker forstår og kan mærke den forskel, der er på den syvende dag og de andre dage, at samfundet ånder lidt langsommere; der falder lidt ro over systemet.
Når man præsenterer folk for den idé og den opfattelse, er der faktisk mange, der kan fornemme det, men det betyder ikke, at man altid handler rationelt.
Når vi har mulighed for at købe ind om søndagen, så forfalder vi til det, og det er derfor, det er rimeligt at have en lukkelov, som sætter nogle grænser, også for at beskytte de ansatte.
Det er da rigtigt, som Venstres ordfører sagde i et tidligere indlæg, at 25 pct. af arbejdstagerne i Danmark arbejder om søndagen.
Jeg ved ikke, om det er 25 pct., men vi er da helt enige i, at det er et stort antal, men hvorfor skal alle gøre det?
Vi er da enige i, at det er nødvendigt, at nogle er i gang, når vi andre holder fri, men det er dog undtagelsen indtil nu.
Hvorfor skal det være det almindelige?
Hvorfor skal det hele jævnes ud til at være sådan en lind grød og lige ubehageligt altid og uden de der fornemmelser af noget andet i samfundet, som f.eks. at dagene er forskellige?
Vi ønsker, at der bliver taget hensyn til de butikshandlende.
Vi er helt sikre på, at når vi får færre specialvarebutikker, så får vi færre faglærte medarbejdere i butikkerne.
Så får vi mere personale, der er dårligt lønnede.
Så får vi dårligere service, dårligere betjening.
Og når de store butikker på længere sigt bliver ene om det, eller når der bliver færre til at udbyde varer, så får vi også mindre konkurrence.
De store butikker handler jo ikke for vores blå øjnes skyld.
Det er klart, at der da ikke er noget, der bliver billigere af, at butikker skal være åbne flere timer, og at personalet skal fordeles over flere timer.
Det bliver det ikke billigere af.
Det bliver kun dyrere, og den omkostning skal da ind igen.
Nej, det, det handler om for butikskæderne, og det siger folk fra Dansk Supermarked helt tydeligt, er, at de ved en liberalisering af lukkeloven regner med, at de kan tilrane sig en større del af omsætningen.
Det er det, det handler om, og det er det, regeringen nu sammen med CD, Venstre og Dansk Folkeparti ønsker at støtte.
For lige at nævne de enkelte elementer i lovforslaget, så er vi utrolig glade for, at havnereglen bliver udfaset.
Vi er også glade for, at der kommer en administration af omsætningsgrænsen, altså dagligvarebutikkernes mulighed for at holde åbent 7 dage om ugen
, men vi er kritiske over for, at man ved Venstres hjælp fik hævet omsætningsgrænsen fra 20 til 23 mio. kr. Det mener vi er unødvendigt, og vi mener, det
er negativt.
Det mest kedelige er jo altså, at vi får de her første fire søndage nu og yderligere fire om 2-3 år.
Det er det, der er negativt for butiksstrukturen, for hele udviklingen, og sammenholdt med det, som jo ligger helt tydeligt i det oprindelige lovforslags bemærkninger, og som vi ikke fik fjernet, men som vi tværtimod får forstærket ved de tiltag, der nu er kommet med at give kommunerne dispensationsmuligheder, er vi ude på en glidebane, hvor der skal yderligere liberalisering til.
Den lukkelov, vi nu får, er overgangen til noget, der efter vores mening er dårligere.
Det er det allermest ubehagelige ved det.
Vi stemmer selvfølgelig for vores eget ændringsforslag
om at fjerne de fire af de otte søndage
Vi synes, det er beklageligt, at det er gået, som det er gået, for vi synes, at der var oplæg til noget godt, og derfor stemmer vi også imod det samlede lovforslag, når det bliver færdigt.