Keld Albrechtsen (EL), 2004-05-18:
I Enhedslisten syntes vi, det var beklageligt, at regeringen i realiteten ikke viste nogen vilje til at forhandle de her spørgsmål med oppositionen.
Vi var, som hr. Lidegaard var inde på,
inde til et forhandlingsmøde - det er nok rigtigt, det varede cirka ½ time -
og vi fremførte fra oppositionspartiernes side nogle løsningsmodeller, som jeg faktisk ikke mener at ministeren var i stand til at tilbagevise.
Det var saglige løsningsmodeller, først og fremmest et lavere loft, fordi vi godt ville sikre, at der blev
så mange familielandbrug som muligt, og de kunne så få lov at udvikle sig inden for det loft
Til gengæld skulle vi undgå, at det bliver storgodser; det er derfor, nogle har kaldt det en godsejerlov, og jeg synes, det er fuldstændig berettiget at kalde det en godsejerlov, for det, man jo har gjort, er, som hr. Kirk i og for sig også selv klart indrømmer her fra talerstolen, at man skal give plads for strukturudviklingen, man skal altså ikke sætte nogen begrænsninger på koncentrationen.
Det var o.k., hvis det var sådan, at det var økologiske andelsbrug, hvor de, der var med i de større enheder, stadig væk havde et medejerskab, så man bevarede tilknytningen til den jord, man arbejder på, men det er der jo ikke tale om.
Det synes vi i Enhedslisten er en beklagelig udvikling, og jeg kan ikke forstå, hvorfor den ikke skal bremses.
Så spurgte vi under det forhandlingsmøde, som vi havde: Hvis man tager udgangspunkt i 250 ha eller 275 ha, er det så ikke fuldt ud rationelt?
Og så viste det sig, at ministerens egne tal klart viste, at enheder af den størrelse er fuldt ud rentable.
Af hensyn til rentabiliteten behøver de ikke at være større.
Så spurgte vi ministeren, om vi ikke kunne sætte grænsen der, for hvis vi er enige om, at det er rentabelt under det loft, hvorfor skal vi så fjerne det loft og lade udviklingen køre løs med koncentration i godser?
Men i stedet for at gå ind i den diskussion og besvare det spørgsmål blev forhandlingerne afbrudt, og vi blev ingensinde indbudt igen.
Egentlig et mærkeligt forløb.
Vi møder frem.
Vi kommer med nogle ideer, med nogle forslag, og så får vi at vide, at vi kan gå hjem.
Så forventer vi egentlig, at ministeren igangsætter nogle overvejelser om, hvordan man eventuelt kan komme hinanden i møde.
Men der kommer ingen overvejelser.
Vi ser bare på et tidspunkt, at der bliver skrevet en betænkning, og så er det slut.
Men det er jo regeringens valg.
Den kan sige, at den vil køre alt inden for landbrug og natur og miljøbeskyttelse osv. sammen med Dansk Folkeparti.
Det er ikke noget, oppositionen reelt skal inviteres med på.
Det kører man på et smalt flertal her i Folketinget.
Det må jo være, fordi man er godt tilfreds med, at man har magten og føler sig overbevist om, at man kan vinde næste folketingsvalg.
Det synes jeg så til gengæld ikke der er ret meget der tyder på.
Hvis man ikke vinder næste folketingsvalg, er det i virkeligheden ikke særlig klogt af regeringsblokken at blive ved med at køre på den måde, for så vil det da være logisk, at oppositionen, hvis den får regeringsmagten efter næste valg, vil lave det her om.
Det er ikke sikkert, at en kommende regering, som udgår af de nuværende oppositionspartier, vil være helt så arrogante i deres måde at forhandle på, det tror jeg faktisk ikke, som den nuværende regering.
Men lavet om vil det da blive, det, der nu bliver vedtaget af regeringsblokken her i Folketinget.
Jeg tror egentlig ikke, at det kan være udtryk for landmændenes eget ønske, at der skal indføres sådan en slingrekurs.
Men det har man valgt, på den måde man forhandler det og bestyrer det i kraft af det flertal, man
midlertidigt har i Folketinget i dag.
Det synes vi i Enhedslisten er beklageligt.
Vi synes ikke, det er en klog måde, regeringspartierne har grebet det an på.