Knud Erik Kirkegaard (KF), 2001-03-13:
I det danske samfund og de danske virksomheder er der en stigende forståelse for arbejdsmiljøets betydning.
Et dårligt arbejdsmiljø koster dyrt.
Det gør det naturligvis for den medarbejder, det går ud over, men sygdom og ulykker er også særdeles dyrt for virksomheden.
Hertil kommer, at et problematisk arbejdsmiljø i en virksomhed rygtes, og kombineret med den mangel på arbejdskraft, som generelt kan forudses på det danske arbejdsmarked, vil virksomheder med et dårligt arbejdsmiljø få uendelig svært ved at skaffe arbejdskraft.
Jeg tror, at i længden vil sådanne virksomheder simpelt hen ikke overleve, og derfor er der netop nu de bedst tænkelige forudsætninger for at gøre kampen for et bedre arbejdsmiljø til en folkesag.
Men det har arbejdsministeren og venstrefløjen desværre ingen intentioner om.
De vil i stedet gøre denne vigtige sag til en del af den klassekamp, som ellers afgik ved en blid og stille død for årtier siden.
er imidlertid ikke vejen til et markant bedre arbejdsmiljø.
Man risikerer tværtimod at slå den positive vilje til forbedringer i stykker, så resultatet for arbejdsmiljøet i realiteten bliver negativt.
Forslaget om udbyderansvar og stramning af bygherreansvaret vil vi godt være med til at overveje positivt.
Jeg må dog sige, at ministerens forslag om udbyderansvar lider af den alvorlige skavank, at det i sine formuleringer er meget upræcist.
Skal udbyderen påtage sig et arbejdsmiljøansvar - og det har vi bestemt ingen indvendinger imod - forudsætter det, at udbyderen præcist kender ansvarets omfang, og her må jeg sige, at den nye § 33 A simpelt hen er en gummiparagraf, og det kan ingen være tjent med.
Forslaget om gebyrbelagt tilsyn vender vi os imod.
Det er simpelt hen pløkurimeligt, at en virksomhed, der gør, hvad der skal gøres for arbejdsmiljøet, skal rammes på økonomien, som ministeren foreslår, blot fordi virksomheden efter mere eller mindre tilfældige og uigennemsigtige principper er placeret i en såkaldt belastet branche.
Hvor er retssikkerheden henne?
Et eller andet sted i Sibirien måske.
Vi ved, at Arbejdstilsynet i forvejen i sin påbudsvirksomhed har umådelig svært ved at indordne sig under selv de mest elementære retssikkerhedsprincipper.
Må jeg blot minde om Ombudsmandens sønderlemmende kritik sidste år.
Hertil kommer, at forslaget vil være ødelæggende for det helt nødvendige tillidsforhold mellem virksomhederne og de ansatte på den ene side og Arbejdstilsynet på den anden side.
Vi er naturligvis enige med regeringen i, at den ansatte skal kunne forlade sin arbejdsplads i forbindelse med alvorlig eller umiddelbar fare, og vi er naturligvis indstillet på at implementere de EU-regler, der er vedtaget.
Men vi savner endnu en helt overbevisende argumentation for, at det rent faktisk ikke er sådan i dag, at de er tilfredsstillende implementeret.
Her mangler vi altså en argumentation fra regeringens side.
Så må jeg sige, at BST-forslaget forstår vi ikke rigtig baggrunden for.
Et ganske enkelt spørgsmål: Hvad er det, BST får adgang til med dette forslag, som BST ikke kan i forvejen?
Hvis jeg skal summere op, også på baggrund af den diskussion, der har været med Venstres ordfører: Hvis regeringen er indstillet på at trække forslaget om de administrative bøder ud af forslaget, og hvis man er indstillet på at opgive det gebyrbelagte tilsyn, kan vi hurtigt lave et forlig i eftermiddag.