Ester Larsen (V), 2001-10-11:
Jeg vil gerne understrege, at beslutningsforslag nr. B 10 gælder alle borgere.
Jeg må konstatere, at sundhedsministeren anser det for uetisk, hvis en kommune griber ind og forhindrer en social deroute for en af sine borgere.
Den holdning synes jeg er beklagelig.
Ventelister til sygdomsbehandling er et problem i Danmark.
Kapaciteten er for lille til at leve op til efterspørgselspresset.
Et tilsvarende mål satte den tidligere sundhedsminister, Torben Lund, sig, men hans forventninger blev svært skuffede.
Venstre er mere end enig i, at der skal gøres noget ved venteproblemerne, men Venstre mener også, at de mennesker, der kommer helt urimeligt i knibe, mens de venter, skal kunne modtage en kommunalt betalt behandling uden for det offentlige behandlingssystem. Ventetiden former sig nemlig meget forskelligt for patienter.
Nogle kan passe deres arbejde og leve nogenlunde ugeneret i ventetiden, andre må sygemeldes, nogle mister deres arbejde og dermed deres bolig, og deres familiesituation kan være truet. Nogle ventepatienter får altså alvorlige sociale komplikationer til deres fysiske sygdom, komplikationer, som sygehusvæsenet ikke er indstillet på at kunne løse.
Det er her kommunen, der har ansvaret, når sociale ulykker ramler ned over en borger, og her har flere kommuner så valgt at række en hånd til borgere i form af betaling for behandling på et privathospital. Det drejer sig om mange forskellige kommuner, det er Holmegaard, det er Dragsholm, det er Løgstør og givetvis andre, som har undgået offentlig omtale. Det, vi vil lægge op til med dette forslag, er at få skabt et indiskutabelt lovgrundlag for denne håndsrækning.
De mennesker, der er i størst risiko for at komme ud på en social sliske, er selvsagt mennesker, som ikke selv har stærke økonomiske sikkerhedsforanstaltninger.
Det er da også fremgået af de eksempler, der har været genstand for presseomtale; det har drejet sig om en fabriksarbejder, en Falck-redder, en hjemmehjælper.
En del private arbejdsgivere har draget omsorg for, at deres ansatte ikke kommer i sådanne ubehagelige ventesituationer, men det offentligt ejede Post Danmark har sandelig også tegnet forsikringer, som sikrer deres ansatte ret til behandling på et privathospital.
Når regeringen nu er så arg modstander af denne slags forsikringsordninger, er det da egentlig helt ubegribeligt, at man har accepteret denne ordning i en offentlig virksomhed, en ordning, som den socialdemokratiske ordfører kalder usmagelig.
Når sundhedsministeren ifølge presseforlydender havde held til at bremse tilsvarende initiativer hos SiD, er det da overraskende, at Post Danmark fører en personalepolitik, som regeringen er så inderligt imod. Venstre vil gerne give kommunerne et redskab til at give borgerne præcis den hjælp, de har brug for i en presset situation. Siden vi behandlede det her forslag i sidste samling, er problemet med sociale komplikationer for ventepatienter vokset, så der nu er opstået en debat om behovet for, at kommuner går ind og forsikrer deres borgere.
Forslaget er kraftigt støttet af det tanketænkende Institut for Serviceudvikling, som bl.a. rådgiver regeringen.
Instituttets direktør, Finn Heintzelmann, mener ifølge Berlingske Tidende, at det er nødvendigt at lade kommuner få del i initiativet.
Han anbefaler, at patienter gennem samarbejde med forsikringsselskaber sendes til behandling på privathospitaler i Danmark eller i udlandet.
Ordningen er kendt fra Norge, hvor den praktiseres i Eidskog Kommune.
Alle borgere her, uanset alder og vægt eller tilknytning til arbejdsmarkedet, forsikres, så de har ret til hurtig behandling.
Der er endnu ikke nogen kommuner i Danmark, der har tegnet en sådan forsikring.
Om det så også på sigt er den bedste løsning, kan diskuteres, men én ting står klart, at hvis kommuner får en indiskutabel ret til at sende borgere med sociale komplikationer til behandling på kommunens regning efter en konkret vurdering i hvert enkelt tilfælde, vil en del problemer for særligt udsatte ventepatienter kunne løses bedre, end det sker i dag.
Ventetiderne skal nedsættes for alle ventende patienter.
Det mål skal der arbejdes hårdt for, men indtil det lykkes, er det vigtigt at afbøde, at mennesker kvases.
Det er ikke rimeligt, at man i tilgift til sygdom eller ulykke mister arbejde, dagpengeret, hus og måske også ser sit ægteskab gå i spåner. Virkeligheden viser desværre eksempler på, at mennesker rammes af dette ulykkesregister.
De særlig uheldige rammes af alle elementerne.
Og det er skammeligt at nægte kommunerne det nødvendige redskab til at afbøde nogle af skaderne.
Det er dybt beklageligt, at principrytteri får lov til at stå i vejen for, at kommunerne kan vise et medmenneskeligt ansigt over for borgere i vanskeligheder.
Det er sagt, at det her forslag er symptombehandling, og det vil jeg gerne medgive.
Men jeg er fuldt og helt overbevist om, at det er bedre at give mennesker i vanskeligheder symptombehandling end ikke at give dem nogen behandling.
Så jeg vil gerne stærkt anbefale forslaget.