runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Søren Krarup (DF), 2002-01-23:
Vi så forleden udenrigsministeren i et interview i BBC, hvor han på et udmærket engelsk værgede sig tappert imod en vulgær journalist og en ideologisk fordomsfuldhed, som måtte forbløffe en dansker.
Forholdet er tydeligvis, at 13 år efter Murens fald og 11 år efter Sovjetunionens sammenbrud er den herskende klasse i Europa mere ensrettet og mere politisk korrekt, end propagandacentralerne i Moskva var i stand til at gøre den under den kolde krig.
Er det Overvågningscenteret i Wien, dette totalitære instrument til frembringelse af ensretning i EU, der står bag?
Var journalisten på BBC informeret af et medlem af Enhedslisten, af en kulturredaktør på dagbladet Politiken eller af direktøren for Det Danske Center for Menneskerettigheder?
Under alle omstændigheder var synet på Danmark og danskerne så perfidt og så morbidt, at det også må have slået udenrigsministeren og fået ham til at overveje lykken ved at være opslugt af et EU, der mener sådan.
Jeg vil i forlængelse heraf spørge ham, om han kan oplyse mig om, hvor denne massive politiske korrekthed, i dette tilfælde hos BBC, mon kan komme fra.
Jeppe Kofod (S), 2002-01-23:
»Vil overvågningen af menneskerettigheder nationalt - som hidtil varetaget af Det Danske Center for Menneskerettigheder - i fremtiden ligge under Udenrigsministeriets ressort?«
Per Stig Møller (KF), 2002-01-23:
I den konkrete sag omkring modersmålsundervisningen og børnekonventionen har jeg også svært ved at se, at det skulle være forbudt at afskaffe modersmålsundervisningen.
Så ville jo stort set alle store lande i denne her verden krænke menneskerettighederne, for der er ikke ret mange steder, man har modersmålsundervisning i de store lande.
Den findes f.eks. ikke i Frankrig, som ellers respekterer alle menneskerettighederne.
Så jeg har meget svært ved at se, at det skulle være en krænkelse af menneskerettighederne.
Det er muligt, at man nu kan finde en eller anden paragraf at hænge mig op på, men så betyder det altså, at alle store lande krænker menneskerettighederne, og det har jeg svært ved at tro i denne her forbindelse.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Jesper Langballe (DF), 2002-01-23:
I diskussionen om nedlæggelsen af Menneskerettighedscentret eller inddragelsen af det i den nye DUPA-konstruktion
bliver det hele tiden fremhævet fra oppositionen til venstre, hvor umådelig væsentligt det er at have sådan en fuldstændig upartisk institution, der kan kigge regeringen over skulderen.
Jeg vil gerne spørge udenrigsministeren helt konkret, om det ikke er evident, at Menneskerettighedscentret f.eks. under valgkampen og i tiden forinden har virket som et rent meningskontor, der støttede venstrefløjens synspunkter.
Jeg vil gerne nævne et eneste eksempel og bede ministeren om at tage stilling til det.
Når Menneskerettighedscentret erklærer, at det at afskaffe kommunernes tvang til at give modersmålsundervisning til indvandrerbørn er i strid med FN's børnekonvention,
vil jeg gerne spørge ministeren, om man med et sådant svar ikke må sige, at der er man helt ude i hampen, hvor påberåbelsen af, at det er ekspertudsagn, simpelt hen er et skalkeskjul for et indlæg i valgkampen.
Per Stig Møller (KF), 2002-01-23:
Først til hr. Ole Stavad: Det er da ikke sikkert, at Socialdemokratiet er imod det lovforslag.
Lad os nu se, når lovforslaget kommer.
Det er da meget muligt, at Socialdemokratiet kan se, at det er ganske fornuftigt, hvad vi laver.
For øjeblikket reagerer man jo simpelt hen, ja, nu tør jeg næsten ikke sige det, som en pavlovsk hund.
Hvis vi nu kan lave en bedre konstruktion, som gør den sammenhængende forskning stærkere, og vi samtidig sikrer høringsfunktionen og den kritiske, uafhængige instans' fuldstændig uafhængighed i den konstruktion, vi laver, så er det da ikke sikkert, at Socialdemokratiet er imod.
Hvis Socialdemokratiet forlods er imod, er der jo ingen grund til at åbne forhandlingerne, men jeg forstår det tilbud, jeg har givet, sådan, at vi selvfølgelig indbyder Socialdemokratiet, når vi har lavet lovforslaget, til at forhandle det, og hvis Socialdemokratiet ikke forlods er imod, så er Socialdemokratiet velkommen i forhandlingerne.
Hvis Socialdemokratiet forlods er imod, er der jo ikke nogen grund til at forhandle.
Til hr. Jeppe Kofod omkring menneskerettighederne: Det fremgår jo lysende klart af regeringserklæringen, at regeringen arbejder for at styrke menneskerettighedsindsaten i Danmark og i verden.
Og det er så det, vi gør ved at skabe den nye proces, hvor vi altså etablerer en menneskerettighedsenhed i Udenrigsministeriet, således at det indgår i alle former for politikker, at vi etablerer et nyt sammenhængende center med de andre institutter, og at vi bevarer den uafhængige hørings- og kritikfunktion svarende til Parisindstillingen.
Ole Stavad (S), 2002-01-23:
Jeg vil gerne kvittere for udenrigsministerens svar.
Derfor ville jeg gerne spørge udenrigsministeren: Lå der i den besvarelse en åbning fra udenrigsministerens side?
Lå der fra udenrigsministeren et signal om, at når lovforslaget kommer, vil udenrigsministeren og regeringen optage forhandlinger, også med Socialdemokratiet, med henblik på at vise bevægelighed, med henblik på at gå ind og sige: Er der ting, vi kan gøre i klogskab sammen, eksempelvis omkring forskningen?
Jeg kan ikke vurdere, om man kan skrue ting bedre sammen.
Det vil jeg ikke afvise at man kan, men hvad menneskerettighedssiden og den uvildige høringsinstans angår, har ministeren i dag sendt et signal om, at han er parat til at drøfte det.
Eller var det bare et signal om, at Socialdemokratiet var velkommen til at stemme for det lovforslag, som Socialdemokratiet er imod?
Jeppe Kofod (S), 2002-01-23:
For det første savnede jeg et svar fra udenrigsministeren på, hvorfor den danske model er blevet så populær rundtomkring i verden - den har jo givet inspiration til bl.a. Tyskland og en række andre lande - og hvorfor man så vil nedlægge den.
Det sidste har udenrigsministeren svaret på, men det første synes jeg ikke er særlig klart.
Man kan jo være enig eller uenig i menneskerettighederne.
I så fald kan man jo gøre menneskerettighederne til noget politisk, og så er det jo klart, at objektiviteten så ikke er til stede.
Så jeg vil bare spørge udenrigsministeren, om ikke regeringen mener, at det er stærkt nødvendigt, at man fremmer menneskerettighederne både i Danmark og i omverdenen, og at det derfor er vigtigt, at man har en stærk institution på det område her, der ligesom kan være vagthund over for samfundet i øvrigt.
Per Stig Møller (KF), 2002-01-23:
Jo, jeg er enig med hr. Søren Krarup i, at objektivitet gives jo ikke, fordi den, der undersøger, altid selv er en, der påvirker det undersøgte objekt.
Det ved vi fra Niels Bohr, fra hans undersøgelser, om jeg så må sige, hans filosofi, og det er en kendsgerning.
Så til hr. Jeppe Kofod og hr. Ole Stavad: Jamen altså for det første er det ikke rigtigt at sige, at vi nedlægger.
Vi flytter en bevilling for at forandre.
Vi forandrer for at forbedre; det har jeg prøvet at forklare i dag, og det forklarede statsministeren også i går, men det vil man altså ikke forstå, men så må man jo vente, til man ser.
Vi vil forbedre den samlede danske forskningsindsats, og jeg forestiller mig faktisk, at det, vi sådan i arbejdssproget kalder Dansk Udenrigspolitisk Akademi, bliver et meget stærkt videncenter, som vil blive et af de bedste i Europa, fordi vi præcis konstaterer, at tingene hænger sammen. Det, vi gør, er jo altså at skabe
nye og mere rigtige sammenhænge.
Og det er fuldstændig rigtigt, at jeg var med til at oprette Menneskerettighedscentret med en folketingsbeslutning her i 1987, men der er 14 år imellem 1987 og 2001.
Der er en lang række andre institutioner, som er inde på banen, som er kommet eller har forandret sig siden da, og det betyder da selvfølgelig, at man så må stoppe op og se, om vi nu har fået den rigtige model, eller om det er rigtigt, at vi sådan tilfældigvis har vedtaget det ene eller det andet eller tredje eller fjerde eller femte center, som vi har i Danmark.
Men nu har vi altså alle de centre, og skal vi så ikke prøve at se, om vi ikke kan bringe dem sammen og få en synergieffekt og forbedringer ud af det.
Jeg kan sige til hr. Ole Stavad, at det lovforslag, som vi fremsætter omkring den 1. marts,
naturligvis vil blive forelagt til forhandling med Folketingets partier. Socialdemokratiet skal være meget velkommen til at trække i arbejdstøjet og bidrage til denne her forbedring af den danske forskningsindsats, som samtidig bevarer høringsfunktionen, vagthundefunktionen og mulighederne for selv at arbejde.
Søren Krarup (DF), 2002-01-23:
Det er på ny dette spørgsmål om objektivitet.
Nu hører man - sådan ikke uventet - et forsøg på at mistænkeliggøre regeringen, fordi den gør det fornuftige, at den støtter sig til Dansk Folkeparti i dette spørgsmål.
Men jeg har jo lyst til så at mistænkeliggøre hele venstrefløjens dyrkelse af forskning og eksperter og objektivitet, og jeg ville ønske, at man havde, om man så må sige, lidt mere filosofisk træning, for ikke at sige tankekraft, så man var i stand til at forstå, hvordan forholdet faktisk er imellem det objektive og det subjektive.
Og jeg ville ønske, at der var en smule sans for, at denne tale om eksperter og objektivitet og uafhængighed er et kamufleret dække for en subjektivitet, som ikke uden videre kan frikendes for selvfølgelig partimæssige interesser.
Og jeg vil i overensstemmelse med forretningsordenen stille som spørgsmål til udenrigsministeren, om han ikke er enig med mig.
Per Stig Møller (KF), 2002-01-23:
Spørgsmålet lyder: Vil overvågningen af menneskerettigheder nationalt - som hidtil er varetaget af Det Danske Center for Menneskerettigheder - i fremtiden ligge under Udenrigsministeriets ressort? Det Danske Center for Menneskerettigheder er i dag fast høringsinstans, når det gælder lovforslag, der rejser spørgsmål af menneskeretlig karakter.
Gennem dette arbejde har der udviklet sig et positivt samarbejde med skiftende regeringer.
På et forskningsbaseret grundlag har centret kunnet give opbakning til foreslåede initiativer, eventuelt suppleret med forslag om, hvad der yderligere vil kunne gøres for at bringe retstilstanden i overensstemmelse med den internationale retlige udvikling.
I et mindre antal tilfælde har centret konstateret, at forslag måtte anses for stridende mod menneskerettighederne, således som de relevante konventioner må fortolkes, bl.a. på grundlag af konventionsorganernes tilkendegivelser.
Som oftest har der været tale om en dialog om, hvilke løsninger der i dansk sammenhæng ville stemme bedst overens
med konventionerne og de værdier, som disse bygger på.
Denne vagthundefunktion kan naturligvis ikke løses i Udenrigsministeriet eller noget andet ministerielt organ.
Det er der heller ingen regering der har tænkt sig eller givet udtryk for.
Rådgivningen er ikke en politisk rådgivning, den skal i hvert fald ikke være det.
Funktionen skal naturligvis videreføres, men den hører hjemme i et forskningsmiljø og har en naturlig plads i den kommende udenrigspolitiske institution. Jeg vil gerne igen bekræfte, at regeringen i det lovforberedende arbejde, der p.t. finder sted, vil finde en løsning, der lever op til Parisprincipperne.
I regeringsgrundlaget har vi anført, at regeringen vil oprette en særlig menneskerettighedsenhed i Udenrigsministeriet med henblik på at styrke arbejdet med menneskerettighederne.
Der er her tale om en opprioritering af menneskerettighedsarbejdet i Udenrigsministeriet, fordi regeringen tager menneskerettighederne alvorligt, som det fremgår af det tidligere svar.
Vi får altså samlet en større kapacitet og kan påtage os flere opgaver end i dag, f.eks. udarbejde rapporter og redegørelser til Folketinget om menneskerettighedssituationen, sådan som vi f.eks. kender det fra State Department-rapporterne.
Ole Stavad (S), 2002-01-23:
Jeg har to spørgsmål til udenrigsministeren.
Det første er, om ikke udenrigsministeren alligevel har det lidt skidt med at skulle basere nedlæggelsen af Det Danske Center for Menneskerettigheder på et parti, der argumenterer, som vi hørte, hr. Søren Krarup gjorde det for et øjeblik siden.
ville udenrigsministeren jo ikke kunne gennemføre det.
Der er argumentationen da i hvert fald ren, må man sige. Det andet spørgsmål, jeg har til udenrigsministeren, er: Jeg synes, det er blevet mere og mere underligt i går og i dag, hvor først statsministeren i går og i dag udenrigsministeren meget konkret og kontant og besværgende siger, at vi skal stadig væk have en af regeringen fuldstændig uafhængig høringsinstans.
Det synes jeg selvfølgelig er godt.
Men hvad er så baggrunden for, at man benytter lejligheden til at starte med at nedlægge den uafhængige, af regeringen fuldstændig uafhængige instans, man har i forvejen, for at oprette en ny?
Jeppe Kofod (S), 2002-01-23:
Jeg synes stadig væk ikke, der er kommet noget særlig godt argument for, at man skulle nedlægge en velfungerende institution, og så vidt jeg ved, er det et af de første lande i verden, der nedlægger en national menneskerettighedsinstitution.
Og hvilket signal synes man så, man sender til omverdenen?
Det synes jeg man bør overveje i regeringen.
Men det, der får mig til at følge op på spørgsmålet, er også det, vi hører fra regeringens parlamentariske grundlag, nemlig at Det Danske Center for Menneskerettigheder har været alt for politisk, har været meningstyranniserende osv. Det er jo nogle ting, vi har hørt før, og det er også nogle ting, vi har hørt fra medlemmer af partiet Venstre.
Og der er jeg nødt til at spørge: Er det det, der ligger bag, at man nedlægger den her institution?
Er det sådan, at udenrigsministeren kan bekræfte, at der har været de her diskussioner, overvejelser, at man synes, at det her center blander sig alt for meget i debatten og på en forkert måde?
Jeg spørger, fordi jeg ved, at udenrigsministeren i sin tid var meget, meget aktiv i forhold til oprettelsen af centret, så jeg kunne godt tænke mig at vide, hvad det er for et holdningsskift, der ligger hos udenrigsministeren, siden man pludselig laver om på tidligere tiders beslutninger.
Per Stig Møller (KF), 2002-01-23:
Til hr. Søren Krarup vil jeg sige, at jeg konstaterede ikke noget spørgsmål, så derfor kommer der heller ikke noget svar.
Men til hr. Jeppe Kofod og fru Sandy Brinck
vil jeg sige: Det, vi gør - og det er motiveringen for at gøre det - er, at vi mener, at der skal forbedres i forskningen i Danmark i udenrigspolitik, i omverdensforhold.
Det er temmelig absurd at forestille sig, at vi kan have
den sydlige halvkugle liggende i ét center for sig selv, som overhovedet ikke har noget at gøre med dem, der forsker i den nordlige halvkugle, nemlig DUPI.
Det er absurd at forestille sig, at man kan have freds- og konfliktforskning et tredje sted, som ikke har noget at gøre med det fjerde sted, hvor man har holocaustforskningen, og det femte sted, hvor man har menneskerettighedsforskningen.
De ting hænger jo sammen.
Derfor vil menneskerettighedsforskningen blive styrket, fordi den kommer sammen med freds- og konfliktforskning i konkrete områder som nord og syd, det vil sige hele halvkuglen.
Det er den ene side af det.
Den anden side af det er jo høringsfunktionen, det, jeg kalder vagthundefunktionen.
Den er meget vigtig.
Det er den, der har med Parishenstillingen at gøre.
Den er vigtig, og vi respekterer Parishenstillingen, fordi vi sørger for i den nye konstruktion, at vagthundefunktionen, den kritiske funktion, høringsfunktionen bliver uafhængig.
Regeringen vil i sit lovforslag selvfølgelig drage omsorg for, at vi i det kommende udenrigspolitiske forskningscenter bevarer en høringsinstans i menneskerettighedsspørgsmål, der nyder den frihed, som disse former foreskriver i henhold til Parisprincipperne.
Derfor tror jeg, det ender med, samtidig med at Udenrigsministeriet laver sin enhed, som betyder, at menneskerettighedsaspektet skal ind i al form for udenrigspolitisk virksomhed, ikke kun ulandsvirksomhed, men al form for udenrigspolitisk virksomhed, at hr. Jeppe Kofod om et års tid vil sige: Hvor var det godt set, hvor var det godt gjort.
Søren Krarup (DF), 2002-01-23:
Udenrigsministeren siger, at dér, hvor der er menneskerettigheder, er der ikke folkedrab, og dér, hvor der er folkedrab, er der ikke menneskerettigheder.
Jeg vil godt minde udenrigsministeren om, hvad han naturligvis ved, at ingen grundlov har været så fyldt af menneskerettigheder som Stalins grundlov af 1936, og mig bekendt var der et ikke ganske ubetydeligt folkedrab i Sovjet på den tid. Men det var nu ikke det, jeg ville sige.
Jeg vil lige sætte spørgsmålstegn ved: Der tales så meget om forskning og om uafhængighed.
Jeg synes, at vi, der har deltaget i denne debat om menneskerettigheder og indvandrerpolitik i 20 år, ved bedst, at der jo overhovedet ikke er tale om, at der findes en sådan objektiv forskning eller uafhængighed.
Jeg kan med sandhed sige, at jeg har erfaring for, at det såkaldte Center for Menneskerettigheder i debatten aldeles ikke er objektivt, ikke sagligt, ikke uafhængigt
, men i allerhøjeste grad har været præget af dets udgangspunkt, nemlig først og fremmest i Dansk Flygtningehjælp.
Så jeg synes, det er fortræffeligt, at man sørger for, at den såkaldte forskning, den indflydelse, der udgår fra Center for Menneskerettigheder, bliver spredt, at den kommer i en anden sammenhæng end den rent ideologiske fra Dansk Flygtningehjælp.
Sandy Brinck (S), 2002-01-23:
I går i Folketingets spørgetime kredsede statsministeren også meget om centrets forskningsopgaver, og udenrigsministeren fortsætter i samme spor.
Kan udenrigsministeren ikke bekræfte og derefter uddybe, at centret rent faktisk har andre funktioner end det rent forskningsmæssige?
Jeppe Kofod (S), 2002-01-23:
Jeg synes ikke rigtig, at udenrigsministeren svarer på det spørgsmål, jeg stillede, nemlig hvorfor man nedlægger et center, som er internationalt bredt anerkendt for sin forskning, og som jeg ikke har hørt nogen som helst hverken i centret eller omkring det miljø anbefale at man nedlagde.
Er det, fordi regeringen har mistillid til det her center og det her centers arbejde?
Er det - der er nogle, der har antydet det, bl.a. fru Birthe Rønn Hornbech i en kronik i Berlingske Tidende - fordi centret er for politisk, at det går ind og blander sig i den politiske proces?
Er det sådan nogle overvejelser, der ligger bag?
Eller hvad er det mere konkret, der gør, at man ikke synes, at Det Danske Center for Menneskerettigheder leverer en ordentlig forskning og løser opgaven ordentligt?
Det synes jeg slet ikke man har hørt i debatten.
Man har bare sagt, at man vil styrke forskningen.
Det kan vi være enige i.
Men hvorfor skal man gøre det på den her måde?
Det har der ikke været ét eneste argument for.
Per Stig Møller (KF), 2002-01-23:
Formålet med hele den ændring, vi er i gang med omkring forskningsinstitutionerne i menneskerettigheder, i folkedrab i den sydlige verden, i den nordlige verden, i freds- og konfliktforskning, er at styrke den samlede danske forskningsindsats, og menneskerettighederne hører rimeligt hjemme i forbindelse med freds- og konfliktforskning og folkedrab.
Så derfor er det ikke rigtigt at dele verden op i alle disse sektorer, når disse sektorer i virkeligheden hænger sammen.
Det, der er tale om, er altså i virkeligheden, at vi styrker den samlede forskningsindsats i forhold til omverdenen, forskning i omverdenen, og at vi styrker forskningsindsatsen omkring menneskerettigheder.
Det er derfor heller ikke rigtigt, at regeringen har planer om at nedlægge de aktiviteter, der udføres af Det Danske Center for Menneskerettigheder.
Det, regeringen ønsker, er at oprette en forskningsinstitution, som samler det, jeg nævnte: Dansk Udenrigspolitisk Institut, Center for Udviklingsforskning, Dansk Center for Holocaust og Folkedrabsstudier, Center for Freds- og Konfliktforskning og dele af bevillingerne og aktiviteterne under Det Danske Center for Menneskerettigheder.
Det andet punkt er, at vi ønsker at bevare den uafhængige høringsfunktion, som Det Danske Center for Menneskerettigheder i dag varetager i relation til en påtænkt dansk lovgivning, der berører menneskerettighederne.
Det tredje, vi gør, er, at vi etablerer en menneskerettighedsenhed i Udenrigsministeriet.
Det er jo kun en teknik, der i sig selv intet ændrer ved centrets forhold.
For centrets uafhængighed har det ingen betydning, om dets bevillinger står på det ene ministeriums konto eller på det andet ministeriums konto.
Den nye samlede forskningsinstitution vil skabe en samlet og omkostningseffektiv forsknings- og udredningsinformationsvirksomhed, og hovedformålet er at styrke den danske internationale forskning.
Jeppe Kofod (S), 2002-01-23:
Hvorfor overhovedet nedlægge dette center?
Det spørgsmål synes jeg at regeringen og udenrigsministeren skylder os og befolkningen et svar på.
»Kan udenrigsministeren bekræfte, at regeringens planer om at nedlægge Det Danske Center for Menneskerettigheder som uafhængig enhed ikke stemmer overens med FN's anbefalinger om nationale uafhængige menneskeretsenheder i de såkaldte Parisprincipper?«
Sandy Brinck (S), 2002-01-23:
Jamen jeg kan forstå, at hvis jeg skal prøve at udlede et argument for at nedlægge centret, så er det noget med systemet.
Derfor må jeg spørge, om ministeren ikke kan bekræfte, at andre lande netop har brugt den danske organisationsmodel som mønstermodel?
Det er ikke bare fjerne lande, det er også lande som Tyskland og Norge, som faktisk har bygget deres uafhængige menneskerettighedsinstitutioner op efter dansk model.
Hans Christian Schmidt (V), 2002-01-23:
Jeg deltager i en regering, hvor man prioriterer økonomien.
Sådan må det være, når man skal prioritere ting.
Ud over det har jeg ikke flere kommentarer.
Jeppe Kofod (S), 2002-01-23:
Først vil jeg takke for svaret.
Og så vil jeg spørge udenrigsministeren, om han så hermed kan bekræfte, at den bestyrelse, den nye institution får, vil være fuldstændig uafhængig af den regering, der nu er.
Det er jo meget vigtigt at få bekræftet det her.
Alt det andet, udenrigsministeren var inde på, kan vi jo være enige om, men det her er jo et meget principielt spørgsmål, som er vigtigt i forhold til at bevare uafhængigheden af en ny institution.
Jeg vil gerne have udenrigsministeren til at bekræfte, at det er sådan, det hænger sammen.
Sandy Brinck (S), 2002-01-23:
Jeg synes, at udenrigsministerens svar var utrolig positivt, men ville egentlig godt som opfølgning på min kollegas spørgsmål sige, at når udenrigsministeren før sammenlignede Socialdemokratiets reaktion med Pavlovs hunde, så må vi jo sige, at når regeringen bliver misforstået - jeg har nu forstået det sådan, at vi har misforstået det - så kunne det jo være hjælpsomt, om regeringen lagde kortene på bordet, så vi kunne se, hvad det er, det indeholder.
Jeg synes, at de svar, vi har fået nu her, hjælper gevaldigt på forståelsen af, hvordan man vil få en uafhængig høringsinstans, og det håber vi så at regeringen vil leve op til.
Men det ville have været hjælpsomt, om vi havde fået de oplysninger fra start af.
Søren Krarup (DF), 2002-01-23:
»Er udenrigsministeren efter sit interview i BBC i stand til at oplyse, hvorfra udlandet har sit massivt ensrettede og monotont mistænkeliggørende syn på Danmark og dansk politik i almindelighed og Dansk Folkeparti i særdeleshed?«
Per Stig Møller (KF), 2002-01-23:
Det er da klart, at denne uafhængige høringsfunktion, som også kan tage kritiske spørgsmål op, også vil kunne blive brugt som konsulenter, som det hidtil er sket.
På den måde har den jo fået sine egne indtægter fra andre rundtomkring i verden, og det vil vi da ikke lave om på.
Det var da ganske udmærket, om det også fortsat bliver bedt om at løse opgaver. Det er det ene svar.
Det andet er: Ja, Parisprincipperne - og det har jeg jo sagt flere gange i dag - vil selvfølgelig blive efterlevet.
Meningen har ikke været ikke at efterleve dem, meningen har været at skabe en ny dynamik og nye sammenhænge.
Hermed sluttede spørgsmålet.