runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Karen Højte Jensen (KF), 1997-10-30:
Jeg skal blot bibringe hr. Bruno Jerup den historiske kendsgerning, at den borgerlige regering i 1987 faktisk nedsatte arbejdsgiverperioden fra 13 til 5 uger.
Og jeg er fuldstændig enig med ministeren i, at det er påkrævet at få et samlet overblik over reglerne, når der nu er lejlighed til det, men jeg mener ikke, at vi skal have en særlig miljølov til særlige aldersgrupper.
Jeg synes også, det er vigtigt at sige, at i praksis er forældrebestyrelserne, daginstitutionsbestyrelserne og personalet jo meget aktive på det her område.
Og i enhver byggesagsbehandling skal man jo også dokumentere, at man kan opfylde en lang række af de krav, som fremgår af de forskellige regelsæt, og der er sikkerhedsudvalg og andre ting.
Men når det så foreslås, at embedslægeinstitutionen skal have påbudsmuligheder, fordi embedslægen ikke har tilstrækkelige beføjelser, vil jeg sige, at hvis hr. Bruno Jerup færdedes ude i den praktiske verden - og det kan jo være, at han gør det - ville han have erfaret, at den kommune, der overser en kritisk vurdering fra embedslægen, kommer meget dårligt af sted, så det tror jeg ikke mange kommuner tør vove sig ud i.
Og så vil jeg sige, at ansvaret for dette først og fremmest ligger hos kommunerne, og dér mener jeg at det ligger godt, og så vil jeg, som også andre har gjort, afvise at afsætte 300 mio. kr. til formålet. Hvis der skal gøres noget ekstra her, må det være en kommunal udgift.
Margrete Auken (SF), 1997-10-30:
Jeg skal bare sige kort om forslaget her, at den høje prioritering, som man i kommunerne har med hensyn til at give
tilstrækkeligt med dagtilbud til børn,
kniber det jo med, når det kommer til kvaliteten.
Og det er på tide, at der i lovgivningen stilles krav med hensyn til miljøet i dagtilbudene generelt, for støj er et overvældende problem
mange steder, og arbejdstilsynets støjgrænser overholdes ikke alle steder.
Tilsvarende ser vi mange steder, at der udstedes pasningsgarantier ved at opnormere antallet af børn, der kan være i institutionerne, og det er ikke en farbar vej, for sygeligheden blandt børn og voksne stiger, når de fysiske forhold forringes.
Enhedslisten foreslår en fælles miljølov for børn, der vil give forældre, ansatte m.v. et godt overblik over de krav, der skal opfyldes.
Samtidig foreslår man præcise krav til areal og standarder, samt hvilke materialer børn må beskæftige sig med.
Dette punkt er en forudsætning for, at punkt 1 kan få betydning, og det er en god idé.
Og det er også en god idé samtidig at forbedre forældrenes indflydelse på miljøforholdene.
Endelig foreslås det, at embedslægen får beføjelse til at udstede påbud og forbud, og her er det mit indtryk, at embedslægen har visse muligheder, men de er formentlig ikke gode nok.
SF støtter det derfor.
Til slut ønsker man, at der afsættes 300 mio. kr. til forbedring af institutionerne.
Jeg er usikker på, om måden, som denne forbedring skal gives på, er god nok, for den straffer de kommuner, der har taget dette punkt alvorligt, og belønner de kommuner, der har ladet stå til.
Men det er formentlig ikke muligt at finde en mere retfærdig måde, hvis vi her og nu skal løfte standarden.
Så det SF støtter også.
Bruno Jerup (EL), 1997-10-30:
, at han i virkeligheden er meget positiv over for Enhedslistens ideer på dette område. Det, der så undrer mig lidt - og det kunne jeg godt tænke mig at spørge både hr. Erik Larsen og ministeren om - er, hvordan den formålsbestemmelse, som er i den nye bistandslov i forhold til dette, faktisk kan bruges på den måde, som hr. Erik Larsen antyder.
Kan man i den indlægge alle forhold af miljømæssig art i forhold til børn - støjforhold, kvadratmeterplads og deslige - og på grundlag af det gå gennem klagerådene, til den landsdækkende klageinstans og til domstolsprøvelse, således som det faktisk er tænkt i forhold til den eksisterende bistandslov?
Jeg kunne godt tænke mig at høre, om det var det, hr. Erik Larsen faktisk prøvede at sige.
Erik Larsen (V), 1997-10-30:
Det er klart, at formålet med det beslutningsforslag, som Enhedslisten har lagt frem her i dag, er et godt formål.
Det er gode ord, der er i beslutningsforslaget.
Men når det er sagt, synes jeg også, at man skal vende blikket mod, at vi har vedtaget nogle nye sociale love, bl.a. en ny social servicelov.
I denne lovgivning er der nu nogle formålsbestemmelser med hensyn til daginstitutioner, der siger noget om, at man lokalt skal sikre kvalitet.
Når det handler om kvalitet, kan det også handle om de momenter, der er inde i beslutningsforslaget her om sikkerhed og miljø for børnene, og en lang række andre ting, og selvfølgelig skal de ting være i orden.
Jeg synes, det er et stort fremskridt, at der nu i formålsparagraffen for daginstitutioner i den nye sociale servicelov netop bliver peget på de indholdsmæssige kvaliteter.
Det er utrolig vigtigt at fremhæve
, at spørgsmål som dem, der omhandles her, bør være lokalt forankret.
Som ministeren også var inde på, er det kommunernes ansvar, at forholdene for børnene i daginstitutionerne er i orden.
Jeg synes, det er utrolig vigtigt at holde fast ved, at denne lokale forankring er bærende for at nå gode resultater, og ikke sådan et statsligt regelsæt.
Venstre er generelt imod puljer, og derfor kan vi heller ikke støtte forslaget om at afsætte 300 mio. kr. i en pulje.
I øvrigt er det nok heller ikke igennem et sådant beslutningsforslag, at man i givet fald skulle finde ud af det, men vi kan ikke støtte det.
Vi er optaget af, at forældrebestyrelserne får et relevant og godt ansvar for daginstitutionsområdet, og derfor lægger vi også vægt på den lokale forankring, for den lokale forankring er faktisk også vejen til at styrke forældrebestyrelsernes indflydelse og ansvar.
Karen Jespersen (V), 1997-10-30:
Det er min vurdering, at embedslægen har tilstrækkelige beføjelser til at sikre et effektivt tilsyn med sikkerheden og sundheden på daginstitutionsområdet, og at det derfor heller ikke er nødvendigt at give embedslægen en selvstændig adgang til at udstede påbud og forbud over for daginstitutionerne.
Bruno Jerup (EL), 1997-10-30:
Det er ikke, fordi jeg vil holde en lang tale på nuværende tidspunkt.
Det er alene, fordi ministeren i sin indstilling til forslaget glemte et element, som jeg godt vil høre ministerens holdning til, nemlig punkt tre i forslaget, der handler om at udvide embedslægeinstitutionens muligheder for at gå ind og give et pålæg.
Embedslægen har i dag en mulighed for at gå ind og foreslå en institution en ændring og for at gå til kommunen og spørge, om kommunen ikke har lyst til at lave det her om.
Men embedslægen kan ikke gå ind og pålægge kommunen og institutionen at lave noget om.
Det ligger som et ekstra element i forslaget, og det forholdt ministeren sig ikke til.
Karen Jespersen (V), 1997-10-30:
Formålet med beslutningsforslaget er at sikre, at børn i dagtilbud har et sundt og sikkert fysisk miljø, og det er selvfølgelig et godt formål, som ingen vist kan være uenig i.
Nu er det selvfølgelig, som det sikkert også er forslagsstillerne bekendt, kommunerne, der har det lokale ansvar for miljøet i daginstitutionerne, men jeg vil gerne kommentere de enkelte punkter i beslutningsforslaget.
Det ene går ud på at lave et samlet lovforslag, hvor alle de regler, der vedrører miljøet i daginstitutionerne, bliver samlet.
Men problemet er, at netop det, at ekspertisen er spredt på enkelte ministerier, har en selvstændig begrundelse.
Det er en god idé, at ekspertisen ligger i det ministerium, der også har baggrunden for at varetage den på det bestemte område, altså at regler vedrørende sundhed ligger i Sundhedsministeriet, miljø i Miljøministeriet og så fremdeles.
Men det betyder ikke, at der ikke er brug for et samlet overblik over, hvilke regler der gælder.
Derfor meddelte jeg også på børnenes grundlovsdag den 4. juni i år, at jeg nu vil sørge for, at man får et samlet overblik over de regelsæt, der er gældende for daginstitutioner, og jeg er i gang med at kontakte ministerierne for at få denne oversigt.
Det kan opfylde det formål, som er ét af forslagsstillernes formål, nemlig at forældre, ansatte og andre ét sted har et samlet overblik over, hvad der er gældende, og det kan selvfølgelig også bruges som udgangspunkt for at se, om der er noget, der skal gøres bedre.
På den måde mener jeg faktisk, at vi har taget højde for en af de væsentligste dele af dette beslutningsforslag.
Det samme gælder de 300 mio. kr., der som en del af forslaget skal sættes af til at forbedre det fysiske miljø.
Det er kommunernes ansvar at sørge for at varetage dette, og de udgifter, der er forbundet med det, bliver dækket over bloktilskuddene.
Her vil jeg bare sige, at jeg i allerhøjeste grad har erfaring for, at forældrene interesserer sig for det spørgsmål.
Jeg tror ikke, at der i den forbindelse er brug
for ekstra gulerødder i form af oplysningskampagner eller andet.
Vi har nogle udmærkede forældrebestyrelser, som det drejer sig om at få aktiveret så meget som muligt.
Jeg må sige, at hvor velment forslaget her end er, kan jeg ikke støtte det, for jeg mener, at vi i virkeligheden på vigtige punkter har taget hul på noget af det, der ligger bag forslaget, og efter min mening faktisk på en bedre måde.
Lars Løkke Rasmussen (V), 1997-10-30:
Jeg skal bare sige tak til socialministeren.
Så fik vi bekræftet, at der overhovedet ikke er nogen af de incitamenter, som man ellers sådan lidt floromvundet prøver at trække frem i dette lovforslag.
Det handler alene om at få dækket et hul i statens finanser
, og det er det private erhvervsliv, der skal betale til skade for beskæftigelsen og til skade for den ellers rigtige ambition om at få folk, der har en svag arbejdsmarkedstilknytning, ind på arbejdsmarkedet.
Tak for det.
Jeg har lige præcis givet et, som jeg tror, ministeren godt ville kunne tage stilling til alene på det foreliggende grundlag, nemlig det udmærkede eksempel, vi har oplevet fra en fynsk kommune her i sommer.
Jeg tror, det var en falckredder, der gik på sygedagpenge på grund af en hoftelidelse, og hvor kommunen kunne se en samfundsøkonomisk god forretning i at betale for en behandling på et privathospital, fordi det betød, at kommunen sparede sygedagpenge.
Den falckredder, der var involveret i denne sag, kunne fastholde sit arbejde og undgik altså at ryge for 120-dages-reglen.
Det var kort sagt en situation, som kommunen håndterede på en så flot måde, at det var til økonomisk gavn og glæde for alle.
Jeg tror, at socialministeren sagtens kan overskue at besvare her fra Folketingets talerstol, om det ikke ville være en god idé at tilføje et sådant element i dette lovforslag.
Karen Jespersen (V), 1997-10-30:
Jeg vil blot gentage til Venstres og De Konservatives ordførere, at det først og fremmest er et forslag, der skal nedbringe statens udgifter, og hvis hr. Lars Løkke Rasmussen har ideer til, hvordan man kan nedbringe sygedagpengene, vil jeg med interesse imødese forslagene fra hans parti.
Til fru Karen Højte Jensen: Jeg mener altså ikke, at dette forslag bremser for oprettelsen af arbejdspladser.
Bruno Jerup (EL), 1997-10-30:
Der er jo den forskel, at hvis man f.eks. kigger på de ansatte, har de det, der hedder Arbejdstilsynet, og Arbejdstilsynet har den beføjelse, som vi ønsker, at embedslægen kunne få på børnenes sundheds vegne i dette spørgsmål.
Ministerens svar undrer mig, for når det handler om de voksne, som i høj grad kan forsvare sig selv, har vi en instans, der kan komme med et pålæg.
Men når det drejer sig om børnene, har man åbenbart ikke lyst til at lave en instans, der kan komme med et sådant pålæg.
Kim Behnke (FP), 1997-10-30:
To bemærkninger eller rettere sagt en bemærkning og et spørgsmål til hr. Steen Gade.
Bemærkningen er, at som det fremgik af min ordførertale, er det sådan set ikke, fordi Fremskridtspartiet har ændret sit principielle syn på ulandsbistand.
Lige så vel som vi må affinde os med, at indkomstskatten bliver opkrævet, og med alle mulige andre ting i det danske samfund, så ønsker vi, at tingene, herunder ulandsbistanden, skal foregå på ordentlige og anstændige vilkår.
Derfor bryder vi os ikke om, at der er de mange hvide elefanter, og at danske skatteydere føler sig til grin over, at deres penge går til korrupte regimer.
Det kan jeg heller ikke forstå SF bryder sig om. Jeg kan ikke forstå, SF bryder sig om, at dansk ulandsbistand indirekte også repræsenterer imperialisme rundt omkring i de pågældende lande.
Og så til spørgsmålet: Hvordan kan det være, SF kritikløst stemmer for hver eneste ulandsbevilling i Finansudvalget vel vidende, at mange af projekterne aldeles ikke lever op til SF's krav om økologi osv., at man giver tilskud til kunstgødningsprojekter, at man giver tilskud til, at gamle udtjente dieselgeneratorer bliver stillet op i ulandene osv.?
Hvorfor håndhæver SF ikke sin egen økologiske profil, når det gælder ulandsbevillingerne?
Helge Adam Møller (KF), 1997-10-30:
Når man har sagt noget forkert og det bliver påtalt, skal man selvfølgelig også rette den med det samme.
Og det er rigtigt, jeg fik vist sagt, at udlandsgælden er på 800 mia. kr., men det er Danmarks samlede statsgæld, der er på knap 800 mia. kr.
Ministeren kommenterede ikke, hvad det ville betyde, hvis man fulgte De Konservatives og Venstres forslag til finansloven og altså reducerede ulandshjælpen beskedent.
Ministeren kan sikkert tallet bedre end jeg, men er det ikke korrekt, at Danmark fortsat vil være mellem de fem eller seks lande ud af verdens 200 nationer, som yder mest, selv hvis vi går ned på det niveau, vi har foreslået?
Og er det ikke rigtigt, at vi med de 0,7 pct. vil være over det, som vi har bundet os til?
Er det ikke korrekt?
Arne Melchior (CD), 1997-10-30:
Fru Birthe Rønn Hornbech talte en smule foragteligt om dem, der har råd til at rejse langt væk.
Jeg har også været flygtning engang.
Min far og mor skulle med fem børn flygte til Sverige, altså til et nært land.
Det kostede 2.000 kr. pr. hoved.
Det var 14.000 kr., og det var mere end to årslønninger for min far.
Han måtte ud og låne de penge, men han var så en velstående flygtning, som kunne skaffe de penge.
Må jeg spørge formanden for Folketingets Kirkeudvalg: Og hvis det så endelig er velstående mennesker, skal de så, hvis de er forfulgt, behandles som pariaer, eller skal de behandles på samme måde, som fru Rønn Hornbech ønsker at blive behandlet?
Bjørn Elmquist (RV), 1997-10-30:
Så kan jeg sige til fru Birthe Rønn Hornbech, at der simpelt hen ingen støtte var fra nogen side, for det var et totalt urealistisk forslag.
Det kan da godt være, at det kan have mange gode elementer i sig, og derfor konstaterer vi med glæde, at der er så mange af flygtningestrømmen, der opholder sig i nærområderne, for så undgår de kulturchok og mange andre ting.
Men realiteten var, at der ingen andre lande var, der ville være med til det.
Så kan man godt prøve at fastholde det på lang sigt, til lykke med det, men vi skal forholde os til dagens realiteter.
Er det ikke det, man også så tit siger fra Venstres side?
Det var en gang sniksnak, vi fik her.
Vi kommer nok ikke ret meget den anden vej, men nu var fru Birthe Rønn Hornbech inde på, at man godt kunne indgå en menneskehandel, man kunne godt indgå aftaler om økonomi, om at yde midler til kommuner rundt omkring i nærområder inden for de enkelte lande, som ville modtage deres egne statsborgere.
Må jeg så spørge, hvad det er, Venstre vil sætte på som stykpris.
Er det det, der er realiteten?
Anne Baastrup (SF), 1997-10-30:
Jeg har forstået, at det er Venstres langsigtede idé, der nu bliver præsenteret.
Man forestiller sig i Venstre, at der er nogle flygtningelejre i nogle nærområder, og så siger fru Birthe Rønn Hornbech, at nogle af disse flygtninge skal have behandlet deres sag af danske myndigheder.
Så må jeg spørge endnu engang: Hvad er det for nogle kriterier, Venstre vil gå ind på?
Hvem skal have lov til at få behandlet sin sag af de danske myndigheder?
Hvad er det for en forestilling, som fru Birthe Rønn Hornbech har om hele systemet?
Ét er en langsigtet idé, men der skal også på en eller anden måde være lidt kød på, og jeg kan stadig væk ikke se, hvordan man på den ene side vil have behandlet sagerne dér, samtidig med at man slet ikke vil have flygtninge i Danmark, men i nærområderne.
Der er en brist i logikken efter min bedste overbevisning, og jeg vil derfor meget gerne have, at fru Birthe Rønn Hornbech uddyber det lidt mere.
Arne Melchior (CD), 1997-10-30:
Jeg skal gerne beklage, at jeg blandede fru Rønn Hornbechs identitet som formand for Kirkeudvalget ind i sagen.
Det var faktisk både pænt, kollegialt og yderst respektfuldt ment, idet fru Rønn Hornbech udmærket ved, at jeg har den opfattelse, at hun normalt har et højt etisk menneskesyn.
Men fordi jeg sagde den titel, som fru Rønn Hornbech jo har, undgik hun at besvare mit spørgsmål, og jeg fik ikke svar på, om mennesker, der har råd til at flygte, skal behandles som pariaer.
Der er her af flere blevet talt om, at visse lande har en moralsk pligt til at modtage deres flygtede medborgere retur.
Har vi så ifølge fru Rønn Hornbech ikke en moralsk og etisk pligt til at behandle også disse mennesker anstændigt?
Det er spørgsmål ét.
Spørgsmål to er: Ved fru Rønn Hornbech, at Danmark højst er sjette land i Europa med hensyn til modtagelse af flygtninge i forhold til befolkningstallet, og at der altså derfor ikke kan være noget signal ud over verden om, at det er Danmark, der er dum?
Er fru Rønn Hornbech ikke i stedet lidt stolt af, at Danmark hører til de lande, der etisk, moralsk og humant påtager sig sin lille del af en verdensopgave?
Henrik Svane (RV), 1997-10-30:
Vi hørte fru Birthe Rønn Hornbech sige, at Venstre ikke vil være med til at støtte et land som f.eks. Somalia, hvor der ikke er afsluttede krigshandlinger og hermed lavet en fred, hvor vi har accepteret, at dette styre så må sidde der.
Derfor må jeg spørge én gang til: Hvad vil Venstre gøre ved de afviste somaliske asylansøgere i perioden, indtil der indgås en aftale med en regering i Somalia, som er demokratisk valgt?
Skal de låses inde, eller hvilke forhold vil Venstre give disse stakler?
Birthe Rønn Hornbech (V), 1997-10-30:
Her har vi den tidligere indenrigsministers ord for, at der er indgået en aftale om, at de kan sendes tilbage, uden at der sendes penge til landet.
Det går jeg selvfølgelig ud fra er et troværdigt udsagn.
Jeg kan omvendt spørge: Hvordan kan det være, at vi skal behandle dem, der har penge, bedre end dem, der ikke har penge, og som er nødt til at blive i nærområderne?
Det er det spørgsmål, jeg bliver ved med at stille.
Hvad er det for et menneskesyn, der fører til, at vi kun interesserer os for dem, der har penge, og som kommer herop?
Her synes jeg, og det er også sagt til fru Anne Baastrup, at der er en brist i logikken.
Jeg er ikke stolt af vores udlændingepolitik, kan jeg sige til hr. Arne Melchior.
Jeg synes, vi har en asocial og uretfærdig flygtningepolitik, for hvem er det, vi tager imod?
Det er netop dem, der har råd til at mase sig herop.
Vi finansierer menneskesmuglere, og det er jeg ikke spor stolt af.
Jeg vil ikke gå ind i nogen dialog med hr. Bjørn
Elmquist
Udtrykket menneskehandel har jeg aldrig brugt.
Det må stå for hans egen regning.
Det må være hans opfattelse.
Jeg kan ikke tvinge folk til at forstå det, jeg har sagt.
Søren Søndergaard (EL), 1997-10-30:
Hr. Helge Adam Møller sagde tidligere, at regeringens flygtningepolitik var asocial, og at man skulle hjælpe i nærområdet, og derfor vil jeg gerne give hr. Helge Adam Møller muligheden for at svare på, om Det Konservative Folkeparti har aftaler med nogle nærområder i Afrika, hvortil man kan sende flygtninge, og som har vist vilje til at modtage flygtninge efter aftale med Det Konservative Folkeparti og eventuelt kommende regeringspartnere.
Indtil da, siger hr. Helge Adam Møller, skal vi bruge økonomisk pression, og vi skal bruge sanktioner.
Så vil jeg spørge: Er hr. Helge Adam Møller ikke klar over, at på det tidspunkt, da Danmark var deltager i en total økonomisk boykot af Serbien, Restjugoslavien, hvor det ikke var muligt at sende noget som helst derned, ikke en gang oppositionsblade var det tilladt at sende derned på grund af denne skærpede boykotsituation, var det eneste, vi i den situation fra dansk side forsøgte at sende tilbage, folk, der var flygtet dernedefra? Er hr. Helge Adam Møller overhovedet ikke klar over det?
Tom Behnke (FP), 1997-10-30:
Forhenværende statsminister Poul Schlüter har lagt op til, at der skulle indgås et nationalt kompromis på dette område.
Jeg tror, der er mange andre, der også er interesseret, men vi er i hvert fald i Fremskridtspartiet meget interesseret i at høre, hvor langt man er nået med disse forhandlinger om et nationalt kompromis, og hvilke nationale kompromiser det Det Konservative Folkeparti er villig til at indgå.
Sådan som jeg har forstået, at det blev lagt frem af Poul Schlüter, skulle det jo være et kompromis, der gjorde, at man lagde låg på hele denne debat, og det ville være interessant at høre, om hr. Helge Adam Møller er enig med forhenværende statsminister Poul Schlüter.
Arne Melchior (CD), 1997-10-30:
Hr. Helge Adam Møller undslog sig ikke for at bruge betegnelsen bestikkelse om Somaliaaftalen.
Er hr. Helge Adam Møller bekendt med, eller er han ikke bekendt med, at den danske direktør i New York for UNHCR udsendte en pressemeddelelse, hvori han utvetydigt fastslog, at den danske aftale var fuldt ud i tråd med UNHCR's og FN's politik på området?
Og havde hr. Helge Adam Møller lejlighed til at høre generalsekretær Kofi Annan fra FN holde foredrag og besvare spørgsmål om disse ting i Nationalmuseets festsal, hvor han udtalte sig på linje med direktøren for UNHCR?
Det var det ene. Det andet er: Hr. Helge Adam Møller kan sikkert ikke lide menneskehandel - det er der ingen af os, der kan - men han opfordrer til en brutal menneskehandel.
Det er menneskehandel, så Det Konservative Folkeparti skulle skamme sig langt væk.
Lotte Henriksen (S), 1997-10-30:
Jeg vil gerne spørge hr. Helge Adam Møller, hvad han tror vil blive konsekvensen, såfremt man begynder at lave sanktioner mod de lande, der modtager udviklingsbistand.
En af baggrundene for, at vi rent faktisk giver bistand, er jo den fattigdomsbekæmpelse, som også skal medvirke til, at der ikke kommer flere flygtninge, så hvis vi nu begynder at skære i ulandsbistanden over for Vietnam og Indien, hvad betyder det så for flygtningestrømmen fra disse lande?
Betyder det, at vi, som hr. Arne Melchior nævnte det, skal til at nedlægge de ulandsbistandsprojekter, som vi er i gang med i disse lande, på grund af at vi skal skære i ulandsbistanden?
Hvad får det af konsekvenser for flygtninge?
Skal vi så til at give nabolandene penge i stedet for?
Henrik Svane (RV), 1997-10-30:
Det er jo ikke kun Danmark, der har et problem med at få sendt afviste asylansøgere tilbage til deres oprindelsesland.
Det problem kender mange europæiske lande, det ved vi alt om.
Jeg vil gerne spørge fru Birthe Rønn Hornbech, hvad Venstre har tænkt sig at gøre, indtil det i givet fald lykkes at få nogle aftaler med nærområderne, hvilket jeg selv tvivler på er muligt, om at nærområderne vil være med til at have danskfinansierede lejre, der skal indeholde statsborgere, som ikke tilhører det pågældende land, som er et nærområde.
Hvad vil Venstre stille op med de afviste asylansøgere i den periode, der går, indtil det lykkes at få dem hjem?
Skal de sættes bag lås og slå?
Skal de være på vand og brød?
Hvilket niveau vil Venstre tilbyde de stakler, der ikke kan komme tilbage til deres oprindelsesland, fordi de ikke kan få asyl i Danmark?