Lene Espersen (KF), 2004-04-22:
Der er næppe nogen i denne forsamling, der kan være uenig i, at vi skal gøre, hvad vi kan for at beskytte de mest udsatte i trafikken.
Jeg kan også tilslutte mig, at ulykkestallene for børn og ældre er på et uacceptabelt højt niveau.
Som det vil fremgå af mine kommentarer til beslutningsforslagenes enkelte punkter, gøres der af samme grund allerede i dag en stor indsats for at øge færdselssikkerheden på dette område.
I beslutningsforslag nr. B 137 foreslås, at alle kommuner pr. 1. juni 2005 skal have gennemført trafiksikkerhedsplaner for at styrke færdselssikkerheden for de mest udsatte i den lokale trafik.
Vedrørende dette forslag har jeg indhentet en udtalelse fra Trafikministeriet.
Trafikministeriet har i den forbindelse oplyst, at alle amter i Danmark har udarbejdet en lokal handlingsplan for trafiksikkerhed.
For kommunernes vedkommende viser en opgørelse foretaget i 2002, at 166 kommuner på dette tidspunkt havde eller var ved at udarbejde en plan for trafiksikkerheden, 46 kommuner havde en anden plan for trafik, hvori trafiksikkerhed indgik, mens 63 kommuner i 2002 fortsat manglede at udarbejde en lokal handlingsplan for trafiksikkerhed.
Vejdirektoratet har som hjælp og inspiration til de kommuner, der mangler at udarbejde en plan for trafiksikkerhed, på en ny internetside på vejsektorportalen samlet erfaringer og ideer til, hvordan man udarbejder en lokal trafiksikkerhedsplan.
For at inspirere kommunerne til at udarbejde og vedtage en lokal handlingsplan for trafiksikkerhed har Trafikministeriet desuden af restmidlerne fra trafikpuljen afsat midler til at støtte udarbejdelsen af lokale handlingsplaner i de kommuner, der mangler en sådan.
Som det fremgår, foretages der altså allerede i dag en særlig indsats for at sikre udarbejdelsen af lokale trafiksikkerhedsplaner.
I beslutningsforslaget anføres det også, at der som led i den lokale trafikplanlægning skal indføres en hastighedsgrænse på 30 km/t. på vejene omkring daginstitutioner, skoler, plejehjem og ældreboliger.
Som bekendt er der allerede i dag hjemmel i færdselsloven til lokalt at fastsætte differentieret hastighedsgrænser.
En lavere hastighedsgrænse kan fastsættes, hvor det konkret ikke findes forsvarligt eller ønskeligt at tillade kørsel med en hastighed svarende til den generelle hastighedsgrænse.
Dette omfatter bl.a. tilfælde, hvor en nedsættelse af den gældende hastighedsgrænse skønnes påkrævet af hensyn til fodgængere og cyklister.
Samtidig fremgår det af det forslag til en ændring af færdselsloven, som jeg fremsatte i november, at regeringen har lagt op til en øget anvendelse af differentieret hastighedsgrænser.
Dette er gjort særligt med henblik på at ændre hastigheden i nedadgående retning.
Overordnet set mener jeg, at det vil give et særdeles diffust trafikbillede rent hastighedsmæssigt, hvis der på vejene omkring alle de nævnte institutioner og ældreboliger m.v. skal indføres en hastighedsgrænse på 30 km/t., for der findes jo et ret stort antal daginstitutioner, plejehjem, ældreboliger og skoler.
Hvis alle områder omkring disse institutioner m.v. skal omkranses af vejskilte, tror jeg ikke, at særlig mange bilister vil kunne overskue, hvornår de kører ind og henholdsvis ud af en 30-km/t.-hastighedsbegrænsning. Den eksisterende mulighed for at ændre de generelle hastighedsgrænser i tilfælde, hvor konkrete færdselshensyn tilsiger det, er efter min opfattelse ikke alene tilstrækkelig, men også mest hensigtsmæssig, for så kan hastigheden nemlig sænkes lokalt af de myndigheder, der har det bedste beslutningsgrundlag, og det er altså i disse situationer det lokale politi og de lokale vejmyndigheder og ikke os her på Christiansborg.
I forlængelse af forslaget om lokale trafiksikkerhedsplaner i alle kommuner foreslås der
øget fokus på sikker færdsel i trafikken for børn og ældre.
Også for dette forslags vedkommende har jeg indhentet en udtalelse fra Trafikministeriet.
Det fremgår af Trafikministeriets udtalelse, at ca. 60 pct. af det samlede antal trafikulykker sker på det vejnet, som primærkommunerne er ansvarlige for.
Der findes imidlertid ikke i dag en samlet status over kommunernes registreringer af trafikulykker.
Det nye fælles samarbejde om trafikuheld mellem Vejdirektoratet, amterne og kommunerne indebærer, at der vil blive arbejdet hen imod etablering af et fælles system til udpegning af sorte pletter.
Der vil nok gå nogle år, før systemet er færdigetableret.
I Vejdirektoratet er man endvidere i gang med at vurdere eksisterende og mulige nye arbejdsmetoder for at udpege sorte pletter.
Vejdirektoratets indsats på området har hidtil været koncentreret om vejanlæggenes udformning samt lokale projekter.
Herudover har Vejdirektoratet bidraget med erfaringsopsamling og formidling af viden til kommuner og amter.
Vejdirektoratet vil også fremover kunne vejlede kommunerne i arbejdet med at forbedre forholdene for børn og ældre i trafikken ud fra de foreliggende vejledninger m.v. Endelig kan jeg nævne, at Rådet for Større Færdselssikkerhed i 2004 har fået bevilget midler til et projekt om ældre i trafikken, herunder om ældre som cyklister og fodgængere.
Samlet set gøres der således allerede i dag en stor indsats for at sætte fokus på sikker færdsel i trafikken.
Regeringen kan på den baggrund derfor ikke støtte beslutningsforslaget.
I beslutningsforslag nr. B 138 opfordres regeringen til at iværksætte initiativer med henblik på at styrke færdselssikkerheden for unge og knallertkørere.
Forslagsstillerne har på den baggrund fremsat forslag om, at knallerter skal indregistreres og forsynes med nummerplader.
Som det fremgår af regeringens trafikredegørelse fra september 2003, overvejer regeringen at indføre en nummerpladeordning for de knallerter, der i dag ikke er registreringspligtige, hvilket vil sige knallerter, som maksimalt må køre 30 km/t. Det skal i den forbindelse nærmere overvejes, om og i givet fald efter hvilke retningslinjer de knallerter, der ikke i dag er omfattet af en registreringspligt, ville skulle omfattes af kravet om registrering.
Justitsministeriet har derfor anmodet Rigspolitichefen om at nedsætte en arbejdsgruppe med henblik på at vurdere muligheden for registrering af ikkeregistreringspligtige knallerter og i givet fald udarbejde en model for registrering af disse knallerter.
Arbejdsgruppen skal endvidere fremkomme med forslag til nødvendige ændringer af love og administrative forskrifter.
Det er Rigspolitichefens umiddelbare vurdering, at det vil være muligt inden for rammerne af det nuværende nummerpladesystem at forsyne knallerter, der ikke i dag er registreringspligtige, med nummerplader. Der foreslås endvidere, at der indføres en skærpet kontrol med og sanktioner mod forhandlere, der har medvirket til at tune knallerter.
Knallertforhandlere kan efter den nuværende lovgivning på området straffes, hvis det af politiet kan bevises, at der er solgt tuningsdele, eller hvis forhandleren har foretaget tuning af en knallert.
Det kan dog ofte vise sig vanskeligt for politiet at bevise, hvem der har foretaget konstruktive ændringer af en knallert, da knallertføreren typisk vil være meget tilbageholdende med at oplyse om og i givet fald hvem der har medvirket til tuning af knallerten.
Rigspolitichefen har imidlertid oplyst, at der indledes strafferetslig efterforskning mod forhandleren, hvis der foreligger en konkret mistanke om, at knallertforhandleren ved medvirken til tuning af knallerter har begået et strafbart forhold.
Der har i de senere år alene været rejst tiltale mod knallertforhandlere i et par sager, men Rigspolitichefen har oplyst, at politiet også fremover vil have opmærksomheden rettet mod denne type af sager.
Jeg vil samtidig oplyse, at der for øjeblikket arbejdes på at indføre såkaldte rullefelter, der ved en simpel måling af knallerters maksimalhastighed kan skabe grundlag for at rejse tiltale dels for overskridelse af den køretøjsbestemte maksimalhastighed, dels for, at der er foretaget konstruktive ændringer af knallerten.
Disse rullefelter vil efter min opfattelse kunne begrænse antallet af knallerter, der er tunet og derved kører for stærkt.
Sidste punkt i beslutningsforslaget indeholder en opfordring til, at der sker en prioritering af forskning i unges trafikkulturvaner.
Trafikministeriet har i den forbindelse oplyst, at der allerede er gennemført og fortsat gennemføres en række projekter med fokus på unges trafikkultur og trafikvaner.
Som et eksempel på disse projekter kan det nævnes, at amterne i Danmark i samarbejde med Danmarks TransportForskning arbejder på et projekt om udarbejdelse af et idéoplæg for fremtidige kampagner og tiltag over for unge trafikanter, som kan mindske risikoen for uheld.
Danmarks TransportForskning gennemfører desuden et ph.d.-projekt om unges trafik og livsstil og et projekt om unges trafikale adfærd og holdning over tid.
Rådet for Større Færdselssikkerhed har også gennemført en række kampagner og informationsprojekter målrettet de unge, hvilket har givet en række nyttige erfaringer med at kommunikere med de unge om risikofyldt adfærd i trafikken.
Rådet for Større Færdselssikkerhed vil i 2004 i samarbejde med amterne udvikle en langsigtet kampagne, der gør de unge opmærksomme på risikoen og konsekvensen af deres færdsel i trafikken.
Endelig kan jeg nævne, at Færdselssikkerhedskommissionen netop har afholdt en konference om unge trafikanter.
Der blev på konferencen orienteret om initiativer til at sikre en større færdselssikkerhed for denne gruppe trafikanter.
Regeringen kan på denne baggrund ikke støtte B 138.