Per Kaalund (S), 2006-05-30:
Som det fremgår af vores betænkningsbidrag, og som vi sagde ved førstebehandlingen af dette beslutningsforslag, stemmer Socialdemokraterne imod at give mandat som foreslået af regeringen.
Vi har som også tidligere nævnt for mere end et år siden foreslået regeringen en plan for tilbagetrækning, en såkaldt exitstrategi, med en seneste udløbsdato den 1. juli i år, og dette fastholder vi stadig væk.
Udvalgsbehandlingen mellem førstebehandlingen og nu her anden og sidste behandling har jo givet svar på nogle af de stillede spørgsmål, selv om spørgsmålene har været meget summariske, men det har ikke ændret vores opfattelse og vores indstilling i denne sag.
Vi har undret os over, at regeringen ikke med et ja eller et nej kan bekræfte, at Danmark er det eneste vesteuropæiske land – bortset fra England, der er krigsførende – der er tilbage i den multinationale styrke, når Italien som bebudet har trukket sig ud.
Danmark er, tror jeg, nu nummer otte på listen med hensyn til antal soldater i Irak, og det vil sige, at store dele af verden og nationerne ganske enkelt ikke er med.
Vi er de få, der er tilbage.
Angående debatten og den offentlige kritik har man set, at i USA og i England er der en kraftig debat og meget diskussion, som foregår jævnligt, og vi har senest set, at den britiske statsminister, Tony Blair, har været på besøg hos Iraks nye premierminister, al-Maliki, og drøftet spørgsmål, hvor det fremgik af referaterne, at det var spørgsmål om tilbagetrækning af koalitionsstyrkerne formentlig efter en eller anden plan.
Vi har set, at debatten i Danmark og i medierne er meget behersket.
Vi har set, at statsministeren har været på besøg i Irak her i forrige uge og også haft møder med den nye premierminister, al-Maliki, og det er vores indtryk, at statsministeren nærmest bad om at få lov til at blive længst muligt i Irak
Efter at den irakiske premierminister havde været ude med meldinger om, at man nok kunne se en ende på det danske bidrag, skiftede det i forbindelse med statsministerens besøg dernede.
Jeg forstår hr. Villy Søvndals bemærkninger om statsministerens manglende deltagelse.
Vi er holdt op med at undre os.
Statsministeren var ikke på talerstolen i Folketinget, da statsministeren sendte Danmark i krig i 2003, og har ikke været det nogen gange siden ud over i spørgetimer, men her fra talerstolen har statsministeren ikke deltaget i debat.
Ej heller giver statsministeren, så vidt jeg har forstået, interview om det her.
Jeg vil gerne også sige herfra i dag, at de danske soldater, der nu skal være i Irak på et spinkelt mandat, vil vi selvfølgelig på forskellig vis og med den mulighed, vi har, støtte, for så vidt angår deres personlige sikkerhed, deres udstyr og deres materiel osv.
De skal vide, at det naturligvis ikke er anderledes, end at vi støtter op om dem, men vi støtter ikke op om missionen.
Hvad angår vores tanker om Irak, fremgår de af det irakiske initiativ, som vi har tilladt os at benævne det, med hensyn til genopbygning.
Vi deltager også fortsat i NATO’s træningsmission, og vi støtter gerne FN-opgaver, herunder også muligheden for at stille et transportfly til rådighed for FN-opgaverne.
Men afslutningsvis må jeg sige, at vi ikke kan medvirke til at give mandat.