runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Frank Dahlgaard (KRF), 2001-10-24:
Det synes jeg egentlig var et godt svar.
Når vi har disse forbehold, er det, fordi vi har haft nogle folkeafstemninger, hvor den danske befolkning er blevet spurgt.
Vi husker tilbage i september 1992, hvor den franske befolkning blev spurgt, og det blev så et lille ja - jeg tror, det var på 51 pct. - til Maastrichttraktaten.
I Danmark var det så lige på den anden side.
Både den danske og franske befolkning var delt på midten.
Der var jo ikke nogen reel forskel, men selvfølgelig spiller det en rolle, om man er lige på den ene eller den anden side.
I kernelandet i EU, Frankrig, er befolkningen altså lige så skeptisk.
Det var de dengang.
Meningsmålinger viser, at det er de såmænd stadig væk.
Men tak til ministeren for det tilsagn om, at man vil føre Danmark frem som et ordentligt EU-land, ikke som et andenklasses EU-land, men et EU-land, som absolut er med i første division i EU-klubben.
Frank Jensen (S), 2001-10-24:
Det er rigtigt, at når man vurderer, hvorvidt en person kan opholde sig i Danmark, sker det ud fra en vurdering af de retsregler, vi har i Danmark, sådan som hr. Keld Albrechtsen refererede den tidligere udenrigsminister for.
Det er dét, som er det gældende.
Opnår vi en fælles definition af terrorisme, som forpligter alle lande, tror jeg, hr. Albrechtsen kan se for sig, at så løser vi mange problemer, og som sagt: Vi går efter meget klare definitioner, og vi går efter at sikre grundlæggende retssikkerhedsprincipper; men vi går til gengæld også efter at blive enige så betids, at vi kan nå at gennemføre lovgivning på området i den nærmeste fremtid her i det danske Folketing.
Det skal naturligvis foregå efter reglerne for lovgivning i Danmark med tre behandlinger her i Folketingssalen, og inden vi forpligter os, vil vi konsultere Folketinget og drøfte spørgsmålet yderligere, og det vil vi gøre i den nærmeste fremtid.
Når vi er ved vejs ende, vil jeg jo fremlægge lovforslaget for Folketinget, og jeg har en forventning om, at vi også meget snart vil lægge lovforslaget frem til høring med baggrund i de forhandlinger, vi har med vore europæiske partnere.
Det vil vi kunne justere i lyset af den fremgang, vi gør i Europa, og min forventning er, at vi når til enighed
den 6.-7. december om begge rammeafgørelser
Som sagt deler hr. Albrechtsen og jeg ønsket om en meget klar definition af terrorisme.
Den skal være så klar, at den kan indsættes i den danske straffelov og dermed også give grundlag for, at vi kan udlevere personer, som har begået eller er mistænkt for at have begået den type alvorlig kriminalitet uden for Danmarks grænser.
Der må ikke være helle, der må ikke være mulighed for, at man kan smyge sig ud af ansvaret for en meget alvorlig forbrydelse, og det tror jeg heller ikke hr. Albrechtsen lægger op til med sit spørgsmål.
Derfor vil jeg garantere, at grundlæggende retssikkerhedsprincipper vil blive overholdt, og at vi som udgangspunkt vil sikre dobbelt strafbarhed i Danmark.
Dér, hvor vi kan opnå fælles definitioner, er det opfyldt, og dér, hvor vi ikke kan det, gælder dobbelt strafbarhedsprincippet.
Grundlæggende retssikkerhedsprincipper som f.eks., at man indbringer spørgsmålet for en dansk domstol inden udlevering, er også grundlæggende for mig og for regeringen, og det vil vi også varetage under de videre forhandlinger.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-10-24:
Jeg er glad for, at ministeren understreger, at Danmark ikke vil fravige princippet om dobbelt strafbarhed.
Mit spørgsmål går på: Hvis terrorisme føres på listen over kriminelle handlinger, der kan føre til udlevering, er regeringen så enig med mig i, at den definition skal være meget præcis?
Jeg vil spørge ministeren, om han kan huske den debat, vi havde i forbindelse med Amsterdamtraktaten, hvor Belgien fik en undtagelse.
Man forbeholdt sig ret til at modtage flygtninge fra Spanien, fordi Spanien stempler folk, som efter belgisk opfattelse bestemt ikke er terrorister, som sådanne.
Vi skulle nødig komme i den situation, hvor vi skal udlevere mennesker, som Spanien kalder terrorister, men som efter dansk retspraksis og danske ideer bestemt ikke kan betegnes som terrorister.
Frank Jensen (S), 2001-10-24:
De regler, vi har i udleveringsloven om udlevering af lovovertrædere fra Danmark til udlandet,
omfatter alle personer, der opholder sig i Danmark, og ikke blot personer med bopæl her i landet, som spørgeren lægger op til i sit skriftlige spørgsmål.
Efter udleveringsloven kan Danmark ikke imødekomme en anmodning om udlevering, hvis det forhold, der ligger til grund for anmodningen, ikke er strafbart i Danmark.
Kommissionen har fremlagt et forslag til en rammeafgørelse om indførelse af en europæisk arrestordre.
Forslaget tager sigte på at gennemføre en forenkling af udleveringsreglerne mellem EU-landene, og det blev drøftet på et ekstraordinært rådsmøde den 16. oktober.
Jeg havde forud for rådsmødet lejlighed til at orientere såvel Retsudvalget som Europaudvalget om sagen, og jeg redegjorde i den forbindelse bl.a. for overvejelserne vedrørende rammeafgørelsens anvendelsesområde.
Kommissionen har foreslået et bredt anvendelsesområde, hvor rammeafgørelsen skal omfatte alle former for alvorlig kriminalitet kombineret med en opgivelse af kravet om dobbelt strafbarhed.
Fra dansk side finder vi ikke umiddelbart grundlag for at opgive det grundlæggende krav om dobbelt strafbarhed.
Vi kan imidlertid sikre, at kravet altid er opfyldt ved at lade rammeafgørelsen finde anvendelse i forbindelse med nærmere opregnede og definerede forbrydelser, som er strafbare i alle EU-lande.
Under forhandlingerne i Rådet har jeg derfor foreslået, at anvendelsesområdet fastlægges i form af en oversigt over forbrydelser, hvor der findes fælles definitioner.
Det gælder f.eks. for falskmøntneri.
Endvidere vil terrorisme blive omfattet af listen, fordi den rammeafgørelse, jeg omtalte i besvarelsen af det forrige spørgsmål, vil indeholde en fælles definition af de strafbare forhold i forbindelse med terrorisme. Som sagt mener vi, at vi kan opretholde det grundlæggende retsprincip om dobbelt strafbarhed.
Til gengæld vil kravet om dobbelt strafbarhed være opfyldt de steder, hvor vi har opnået fælles definitioner af kriminelle handlinger.
Det synes vi er en rigtig tilgang, og jeg mærkede i den forgangne uge på et møde med mine kolleger i Luxembourg, at det ser ud til, at det er ad den vej, vi kan nå til enighed, og at vi kan gøre det den 6.-7. december.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-10-24:
Dette spørgsmål vedrører så det andet forslag, der ligger på bordet i EU, nemlig forslaget om at udlevere egne statsborgere til retsforfølgelse i et andet EU-land.
Det er jo et brud med hidtige danske principper, hvis det bliver gennemført, og jeg er glad for, at vi er enige om, at en terrordefinition skal være præcis.
Men er ministeren ikke også enig i, at før vi ved, hvad en terrorist er, kan vi ikke begynde at udlevere mistænkte til retsforfølgelse i andre lande på det grundlag?
»Vil regeringen konsekvent fastholde princippet om dobbelt strafbarhed i forbindelse med udlevering af personer, som har bopæl i Danmark?«
Skriftlig begrundelse
Der føres i EU i øjeblikket en giftig diskussion om en såkaldt europæisk arrestordre, som kan føre til, at Danmark tvinges til at udlevere egne borgere til retsforfølgelse i andre EU-lande i forbindelse med mistanke om deltagelse i terror.
Især må regeringen være særlig omhyggelig, når det gælder udlevering til retsforfølgelse af personer, som af andre stater stemples som terrorister, men som ikke nødvendigvis er det i dansk forstand.
Det kan være mennesker som f.eks. støtter baskisk eller makedonsk uafhængighed, men som på ingen måde går ind for anvendelsen af vold mod civile som en del af en politisk kamp.
Især i en situation, hvor der i EU-landene er vidt forskellige opfattelser af begrebet, kunne dette få ulykkelige konsekvenser.
Dette var også årsagen til, at Belgien tog forbehold over for Amsterdamtraktatens bestemmelser vedrørende afvisning af flygtninge, som kommer fra et EU-land.
Også Danmark må fastholde retten til ud fra en konkret dansk vurdering at kunne modtage flygtninge som af et andet land er stemplet som terrorister, men som efter dansk retsopfattelse ikke er det.
Frank Jensen (S), 2001-10-24:
Jo, jeg tror, hr. Albrechtsen og jeg er enige meget langt hen ad vejen.
Men der kan også være typer af kriminalitet, ud over dem, hr. Albrechtsen her har nævnt som alvorlige typer kriminalitet, der kan anvendes med terroristisk formål, som bør være omfattet af definitionen, og alt det vil jeg vende tilbage til, når vi nærmer os en forhandlingssituation, et forhandlingstidspunkt, hvor det også vil være rigtigt at sige mere præcist fra regeringens side: Nu er vi dér, hvor regeringen ønsker vi skal være, og så er vi klar til at bede Folketinget om at få et forhandlingsoplæg.
Jeg er sikker på, at når vi når dertil, vil det være i hr. Albrechtsens og hr. Albrechtsens partis interesse at være sammen med os andre om at give et forhandlingsoplæg, der gør, at vi kan få den klare definition af terrorisme, som hr. Albrechtsens parti mange gange har efterspurgt, både hos regeringen og i de europæiske drøftelser, vi har haft om terrorbekæmpelse i mange år.
Nu er vi dér, hvor vi kan forvente at få en meget klar definition, og jeg tror, hr. Albrechtsen og jeg kan være enige om, at den bør vi også sætte ind i den danske straffelov, fordi vi jo ikke i dag har en egentlig terroristbestemmelse i straffeloven.
Vi har en række kriminalitetstyper, som vi knytter sammen med terror, men vi har ikke en egentlig terrorbestemmelse, og det synes jeg efter omstændighederne og efter det grimme fjæs, terrorismen og terroristerne viste her for ganske nylig den 11. september, at der er al mulig grund til at vi får i Danmark.
Men det skal ske sammen med vores europæiske partnere.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-10-24:
Jeg vil gerne sige tak, fordi vi får et tilsagn om en meget grundig behandling i Folketingets Europaudvalg og Folketingets Retsudvalg.
Der er grund til, at de to udvalg gør et meget omhyggeligt stykke arbejde.
Jeg vil godt spørge ministeren, om de principper, den danske regering gav udtryk for i forbindelse med debatten om Amsterdamtraktaten, hvor vi jo havde diskussionen om Danmarks ret til at modtage flygtninge fra andre EU-lande, stadig har gyldighed for den danske regering.
Ganske vist fik vi ikke en undtagelse på samme måde som Belgien, så det fremgår ikke udtrykkeligt af Traktaten.
Men den daværende udenrigsminister, hr. Niels Helveg Petersen, forsikrede Folketinget og befolkningen om, at Danmark kan modtage en flygtning fra Spanien, selv om den spanske regering kalder vedkommende terrorist, hvis der efter dansk opfattelse ikke er tale om en terrorist.
Der er to forskellige terroristbegreber i Spanien og i Danmark, og det mener jeg der skal blive ved med at være.
Det spanske begreb er rent politisk, det knytter sig ikke til brugen af vold, som ministeren og jeg er enige om at der skal gøres en indsats imod.
Så vil jeg blot spørge: Er ministeren ikke enig i, at det, som kan omfattes af begrebet terrorisme, er, at uskyldige mennesker myrdes eller lemlæstes eller trues på liv eller helbred, og at det er en meget stor fejl, hvis man begynder at indbefatte alle mulige andre former for kriminalitet i definitionen på terrorisme?
Det vil jo kunne lede til en sortlistning af hundredvis af politiske foreninger
rundtomkring i Europa, som i dag virker fuldstændig legalt,
og er ministeren ikke enig i, at den præcise indsnævring af begrebet til det, som det faktisk handler om, netop er den, vi skal nå frem til?
Ole Stavad (S), 2001-10-24:
Det arbejde vil jeg sammen med kollegerne fortsætte.
Jeg hører så, sagt til hr. Frank Dahlgaard, til dem, der gerne så, at vi også på et tidspunkt kunne være med på første klasse på områder, som vi på nuværende tidspunkt har valgt at stå uden for.
Men det er jo en diskussion, vi har med hinanden og med befolkningen, og det har ikke noget at gøre med at være første- eller andenklasses eller fodslæbende i forhold til det europæiske samarbejde.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Frank Dahlgaard (KRF), 2001-10-24:
Der er bygget en bro mellem København og Malmø, mellem Danmark og Sverige, det gamle Danmark, og det skulle give mere integration.
Det går lidt skidt med det, og det skyldes bl.a., at der stadig væk ikke er en samordning af pensioner, skatter og arbejdsmarkedsmæssige forhold, som giver problemer bl.a. på skatteområdet.
Hvad agter regeringen at gøre for at bringe de ting i orden, sådan at vi kan få den arbejdsmarkedsintegration, som er tilsigtet?
Svend Auken (S), 2001-10-24:
Som jeg sagde i mit svar, så foreligger der et høringssvar fra april i år fra de fire køleforeninger, Autoriserede Kølefirmaers Brancheforening, Dansk Køleforening, Selskabet for Køleteknik og Varmepumpefabrikantforeningen, hvor de netop anbefaler 10-kilos-grænsen og siger, at man skal undtage dem, der ligger under 10 kg, fra forbudet.
Det er det, vi har fulgt. Jeg mener faktisk, at i den her sag har vi gjort, hvad vi overhovedet kunne for at høre.
Om der er sket fejl, ved jeg ikke.
Jeg beder hr. Ulrik Kragh forstå, at vi har masser
af bekendtgørelser, og den almindelige linje er, at vi hører, jeg vil ikke sige gud og hver mand, men vi hører i hvert fald alle dem, som på mindste måde er berørt af det.
Det synes jeg altså også er sket i den her sag.
Sammenligner man det endelige resultat med det forslag, vi oprindelig kom frem med, må man jo indrømme, at der er sket ganske mange ændringer, bl.a. ud fra de hensyn, som hr. Ulrik Kragh nævner.
Ulrik Kragh (V), 2001-10-24:
Det tror jeg også kan være nødvendigt, for hvis det er sådan, at vi ser på de store anlæg, som miljøministeren omtaler, så har han fuldstændig ret i, at der er en teknologisk udvikling.
Vi har mellemstørrelseanlæggene stadig væk, og de er blevet præsenteret for ministeren før, hvor vi altså har et forbrug på mellem 40 og 50 kilo, hvor der er et væsentligt problem.
Ministeren siger, at vi skal følge den teknologiske udvikling, vi skal være på forkant, og vi skal have et samarbejde med virksomhederne.
Det er der i forvejen.
Derfor vil jeg sige til ministeren: Der er behov for, at man begynder at lytte til de virksomheder, der repræsenterer flere tusinde arbejdspladser.
Det nytter ikke noget, at man siger, at man snakker med dem, for det er jo ikke den oplevelse, de har ude i virksomhederne.
Det er ikke den oplevelse, de har ude på arbejdspladserne.
Derfor skal jeg spørge ministeren, om det her var et tilsagn om yderligere dialog med dem, der ved, hvor skoen trykker.
Svend Auken (S), 2001-10-24:
Jeg tror, det er klogt at følge med den teknologiske udvikling og få et samlet anlæg, der ikke bruger HFC, og så, om jeg så må sige, få de driftsfordele, der er ved at have en stor enhed, frem for at splitte den op.
Jeg tror ikke, at der er mange, der vil gøre det.
Vi har netop lagt 10-kilos-grænsen, fordi det ud fra et fagligt og teknisk synspunkt og ud fra et miljømæssigt synspunktet er sådan, som hr. Ulrik Kragh påpeger det: er man under 10 kilo, er der alt andet lige en risiko for en større miljømæssig belastning, hvis man ikke har HFC med, hvorimod de tilsvarende argumenter ikke gælder, når man er over 10 kilo.
Det synes jeg er en teknisk vurdering, og hvis hr. Ulrik Kragh efter at have studeret det notat, hvor også brancherne har været med inde og vurdere det tekniske grundlag, ønsker at fortsætte dialogen med mig, er jeg meget parat til at gøre det.
Ulrik Kragh (V), 2001-10-24:
Jeg kan godt forstå, at ministeren siger, at han ikke rigtig har fulgt sagen.
Det var måske ved at være på tide, at han begyndte at gøre det.
Det er jo således, at de selskaber, der producerer eksempelvis klimaanlæg og aircondition til restauranter og lignende, som har været på banen helt fra starten af, har anlæg med et forbrug på 40-50 kg HFC, når det er sådan, at de virker i drift.
Det, der laves med denne her bekendtgørelse, er, at der skabes en situation, hvor man for at lave den type anlæg er nødt til at splitte det op i fem enkeltanlæg, der får en lavere effektivitetsgrad, der får et større energiforbrug og dermed en større CO2-udledning.
Det er vel at mærke virksomheder, som i forbindelse med afgiftsdiskussionen i december måned blev fritaget for denne afgift.
Og de er ikke blevet spurgt.
Jeg synes egentlig, at det - i forhold til at ministeren nu kommer med den anden chance - er lidt underligt, at det så alligevel ikke er lykkedes.
Det er trods alt
en lille branche, som man kunne tale med.
Hvordan forholder ministeren sig til det konkrete problem, at man nu er nødt til at opsplitte energieffektive anlæg i fem små anlæg, som dermed får en større CO2-forurening?
Svend Auken (S), 2001-10-24:
Som hr. Ulrik Kragh er opmærksom på og også nævner, har der været en lang forhistorie, og de parter, han nævner, har været inddraget i processen i forbindelse med høringssvar i foråret, og man har prøvet at tage hensyn til det.
Siden hen har der været en teknisk vurdering, hvor også en række brancheorganisationer har været inddraget.
Jeg tror, man har gjort sig stor umage med hensyn til at inddrage alle, men jeg skal jo ikke her kunne sige det, for
jeg har jo ikke fulgt processen så nøje selv.
Hvis der er nogle, der ikke er blevet hørt tilstrækkeligt, skal jeg selvfølgelig gerne beklage det.
Man vil også kunne se, hvordan der er sket ganske mange ændringer i forhold til det oprindelige udkast, netop på foranledning af både sagkyndige instanser og brancheinteresser.
Jeg skal meget gerne stå ved det løfte og gentage det løfte, jeg har givet, om, at hr. Ulrik Kragh kan se det notat og kan se det materiale, som Teknologisk Institut har lavet.
Frank Dahlgaard (KRF), 2001-10-24:
»Hvad agter regeringen at gøre for at samordne reglerne omkring skat, pensioner og sociale ydelser med de svenske myndigheder, således at Øresundsbroens muligheder for ét fælles arbejdsmarked i Øresundsregionen kan blive til virkelighed?«
Ulrik Kragh (V), 2001-10-24:
Tak for svaret.
Det materiale, der bliver omtalt, vil jeg selvfølgelig gerne se.
Denne her sag er jo en sag, der har kørt igennem en periode, og de foregående gange, vi har diskuteret tingene, har ministeren lovet højt og helligt, at alle relevante partnere ville blive spurgt.
Derfor undrer det mig, at man kastede denne her bekendtgørelse på gaden for ca. 10 dage siden, uden at et forum som Varmepumpefabrikantforeningen i Danmark evt. er blevet spurgt.
Den indbefatter dog immervæk 20 medlemsvirksomheder, som alle sammen har en væsentlig indsigt i, hvad der gør sig gældende for varmepumper, aircondition, køleanlæg og fugtfjerneranlæg.
Det er jo ikke, fordi styrelsen ikke kender denne her forening, i og med at man arbejder sammen med dem med statsstøttet udvikling.
Derfor vil jeg gerne spørge ministeren, om han på den baggrund føler, at alle relevante virksomheder er blevet hørt i forhold til 10-kilos-begrænsningen, som der jo ikke var nogen der kendte til for en lille uges tid siden, og som kommer som et lyn fra en klar himmel.
»Hvordan har ministeren fundet frem til de mængder HFC-gas pr. anlæg, som er anført i det nye, endelige udkast til bekendtgørelse om regulering af industrielle drivhusgasser?
Skriftlig begrundelse
Såfremt køleanlæggene skal ned på 10 kg pr. anlæg vil energieffektiviteten falde til skade for miljøet.
Endvidere er varmepumper ikke indeholdt i 10 kg grænsen, hvilket betyder, at der vil blive lukket for produktion af nye varmepumper til skade for miljøet.
Ole Stavad (S), 2001-10-24:
Jeg er helt opmærksom på, at man kan finde tilsvarende problemstillinger en lang række andre steder.
Jeg synes, det er meget glædeligt, at Nordisk Råd har prioriteret hele diskussionen og bedt den tidligere finske nordiske minister, Ole Norrback, om at stå i spidsen for sådan et arbejde.
Det er lige nøjagtig noget af det, som hr. Frank Dahlgaard spørger om her til sidst, som også var et forsøg på lidt i overskrifter at nævne det, som jeg mener vi skal arbejde med og tænke videre i.
For der er så mange af de her problemer, der også handler om uvidenhed.
Der er så mange af de her problemer, som betyder, at når en borger henvender sig til en kommunal forvaltning - det kan være her eller i andre lande - har man ikke den viden, der skal til for at finde en løsning.
Det er derfor, jeg tror på, at et meget vigtigt fremadrettet middel er, at der ved hjælp af de moderne muligheder, IT-mulighederne, bliver skabt et redskab, som mere permanent kan være med til at sikre, at man helt enkelt alle steder kan gå ind og finde det rigtige svar.
Det tror jeg er noget fuldstændig grundlæggende, i stedet for at vi bruger alle kræfterne på at tro, at vi kan få regler, som vi har bygget op over årtier og århundreder, til at blive ens.
Selv om vi i Norden opfatter os som nogle, der ligner hinanden meget, så er vi systemmæssigt vanvittig forskellige, og dér skal man ikke bilde sig selv eller andre ind, at det kan man bare nedbryde. Men vi skal finde et redskab, og det er et redskab, der er mere generelt og permanent, og hver gang, der dukker ting op, kan vi sørge for, at vi får givet de rigtige svar.
Det er noget af det, som jeg i hvert fald vil prøve også på mandag at tage op med min kollega. Hermed sluttede spørgsmålet.
Frank Dahlgaard (KRF), 2001-10-24:
Tak for svaret, som jeg opfatter absolut som positivt.
Vil ministeren så også medvirke til at få danske myndigheder, og selvfølgelig først og fremmest på det område, ministeren har med at gøre, til at blive klar over reglerne?
For situationen er jo den, at der kommer en rapport, som vi har kendskab til, den såkaldte Ole Norrback-rapport.
Den finske ambassadør i Oslo er blevet sat til at finde ud af, hvad der er af barrierer imellem de nordiske lande for borgerne.
Hvordan kan jeg overflytte min pension?
Hvorfor bliver jeg beskattet i begge lande?
Så henvender man sig til myndighederne, og så kan myndighederne ikke give svar.
Det gælder ikke bare i Danmark, men også i de andre nordiske lande.
Vil ministeren være med til at opprioritere det, sådan at myndighederne i Danmark har lige så godt kendskab til disse forhold, som man f.eks. har til EU-forhold?
Ole Stavad (S), 2001-10-24:
Jeg er fuldstændig enig med hr. Frank Dahlgaard i, at det er sådan et dagligdagsproblem, som skaber en helt uacceptabel barriere.
Men der skal to parter til at finde en løsning, og jeg håber også, at det sker.
Så noget af det er jo svære øvelser.
Men det, jeg tør give et tilsagn om, er, at vi gør os meget betydelige anstrengelser fra dansk side for, at dér, hvor der overhovedet kan findes acceptable løsninger, ikke skabes flere problemer.
Hvis det skaber flere problemer, end det løser, andre steder, kan det jo være svært, men der, hvor det ikke er tilfældet, kan jeg love hr. Frank Dahlgaard, at fra den danske regerings side, fra de enkelte ministres side vil vi gøre os meget store anstrengelser, men der skal så også være to til at indgå en aftale.
Jeg vil i sagens natur være parat til at give en status over de her ting.
Jeg vil også gerne gøre opmærksom på, at når jeg har nævnt 28 barrierer, er det jo en illusion at tro, at det er så det: Når vi har løst dem, som er identificeret, så har vi løst alle problemer.
Jeg tror, at der er masser af yderligere problemer, som vi vil se dukke op.
Derfor er jeg også lidt optaget af, hvordan vi kan få skabt et samarbejdsforum, hvor vi tænker i en helt anden måde at kunne bruge de nye muligheder på, der ligger på IT-siden osv., for der er også utrolig meget af det, der handler om at kunne give tilstrækkelig præcis information.
Når vi kan se, at der steder, hvor der har været en landgrænse med lige så mange forskelle i deres systemer, og hvor problemerne er langt mindre, så er det, fordi man har fået de der informationssystemer til at virke, og fordi man ved, hvordan man løser problemerne.
Der skal vi hjælpe hinanden med at finde de rigtige redskaber til også fremadrettet at finde de barrierer, vi ikke har sat ord på endnu.