runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Morten Homann (SF), 2003-11-20:
Nu har jeg ikke siddet så længe i Folketinget, som hr. Niels Helveg Petersen, men jeg vil sige, at i de par år, jeg har siddet herinde, erindrer jeg ikke, at jeg har hørt et så defensivt indlæg fra en part i en aftale.
Jeg kan så godt forstå det - det skal siges - for hvis jeg var den radikale ordfører, så ville jeg heller ikke være så stolt af det, jeg havde lavet.
Jeg ville også sørge for at komme af med forbeholdene i den aftale.
Men hvis vi skærer ind til benet, drejer det sig jo ikke bare om at finde de godt 200 mio. kr.
Det drejer sig også om nogle indholdsmæssige ændringer, som Det Radikale Venstre aktivt har sagt ja til.
Jeg kan ikke genkende den beskrivelse, hr. Niels Helveg Petersen giver af vetoretten.
Vetoretten har faktisk i mange henseender været det magtmiddel, der har gjort, at udlejere og lejere har kunnet stå ligeværdigt over for hinanden og lave nogle aftaler, bl.a. om boligforbedring.
Jeg kan heller ikke genkende det billede, som hr. Niels Helveg Petersen tegner af huslejevirkningen af forslaget.
De bliver tildelt de få lejere, som skal lægge ryg til.
Morten Homann (SF), 2003-11-20:
Jeg synes, det lød som et fornuftigt synspunkt, som man måske i den nuværende folketingsgruppe hos partiet Venstre kunne studere lidt nærmere, for mange af de pointer holder jo stadig væk vand i dag.
Og selvfølgelig har hr. Ulrik Kragh ret i, at der er gennemført meget byfornyelse i mellemtiden.
Der er mange ting, som er lykkedes som konsekvens af den holdning, som blev refereret lige før, som konsekvens af, at man så behovet for at prioritere byfornyelsen.
Det betyder ikke, at opgaven er løst.
Der er stadig væk mere end 100.000 boliger, som mangler basale fornødenheder - toilet, bad, centralvarme, ordentlig isolering osv. - og det vil sige, at opgaven ikke er slut.
Det kan godt være, at man synes, at nu må nok være nok, men det betyder altså, at der er mere end 100.000 mennesker, som - takket være Venstre, Dansk Folkeparti og Det Radikale Venstre - må finde sig i at leve i de her boliger, som ikke lever op til en tidssvarende standard.
Så opgaven er altså ikke slut endnu, og de argumenter fra den nuværende statsminister synes jeg absolut stadig væk holder vand.
Ulrik Kragh (V), 2003-11-20:
Når hr. Morten Homann svarer på det foregående spørgsmål, kan han jo samtidig også svare på, hvor mange tusind lejligheder der er renoveret siden da, og hvordan det danske boligmarked har ændret sig, og hvordan vedligeholdelsesstandarden har ændret sig siden 1980.
Lissa Mathiasen (S), 2003-11-20:
Jeg kunne godt tænke mig at spørge, om SF's ordfører er enig i følgende, som en ikke helt tilfældig person har sagt her i Folketinget den 18. marts 1980.
Jeg vil godt citere.
Der står: Jeg vil godt rent indledningsvis slå fast, at Venstre mener, at byfornyelse som princip er en god og rigtig ting.
Det er på tide at gøre op med brug og smid væk-filosofien i boligpolitikken.
Det er samfundsøkonomisk mere fordelagtigt at bevare og forbedre den bestående bebyggelse frem for bare at rive ned og bygge nyt.
Det er billigere at udnytte den eksisterende infrastruktur frem for at skulle bygge en ny op.
For det andet er modernisering og vedligeholdelse mindre belastende for betalingsbalancen, end nybyggeriet er det. For det tredje giver en investering i byfornyelse mere beskæftigelse end den samme investering i nybyggeri.
For det fjerde sikrer byfornyelsen af de ældre bykvarterer en bedre befolkningsfordeling i de større byers boligområder.
Og for det femte vil en byfornyelse sænke forbruget af landbrugsjord til byudvikling.
For det sjette kan en rigtigt gennemført byfornyelse skabe et bedre bomiljø end den betonslum, der er vokset op i kølvandet af tidligere tiders totalsaneringer.
Citat slut.
Sagt af hr. Anders Fogh Rasmussen den 18. marts 1980.
Er man ikke enig i SF i, at det faktisk var nogle kloge betragtninger, man på et tidligere tidspunkt havde fra Venstres side?
Niels Helveg Petersen (RV), 2003-11-20:
Til hr. Homann vil jeg sige, at jeg kunne ikke drømme om at bestride, at denne omlægning af anvendelsen af midlerne fører til, at lejerne skal betale en større andel af byfornyelsen; det fremgår fuldstændigt soleklart af bemærkningerne til lovforslaget.
Men jeg vil gerne kvittere for ministerens tilsagn om, at man selvfølgelig i udvalgsarbejdet nøje vil se på, hvilket niveau af huslejestigninger det fører til.
Hr. Keld Albrechtsen accepterer ikke den sammenkædning, som Det Radikale Venstre har foretaget mellem jernbaneforliget og finansieringen af byfornyelsen, men det gør vi altså.
Lad mig så sige om beskæftigelsen, at jeg husker godt de dage, da der var brug for at knække kurven.
Der var brug for at give økonomien et virkeligt spark, og her var gennemførelsen af byfornyelse jo meget effektfuld.
Men det var en anden situation, vi var i dengang.
Jeg ser med glæde tilbage på, at vi brugte pengene på fornuftig byfornyelse i den situation, men det rokker ikke ved, at det nuværende regelsæt for byfornyelsen trænger til at blive gennemgået og at blive forenklet og moderniseret, og det indeholder lovforslaget jo også forslag om.
Poul Qvist Jørgensen (S), 2003-11-20:
Det havde måske allerede fundet sted, hvis den, der havde kreeret løsningen, ikke p.t. befandt sig et andet sted, nemlig i Irak.
Det handler om 150 mand i en længerevarende periode og derefter en permanent politistation, hvor vi rent faktisk er i den situation i kongeriget, at vi mener, vi mangler almindeligt politi til almindelige politimæssige opgaver til de almindelige borgere i dette samfund.
Det er sådan set det proportionsniveau, vi diskuterer på.
Jeg har jo lige læst op, hvad vi er er enige i, hvad vi stemte, da vi havde den her debat sidste gang den 9. april 2002, og jeg vil gentage den pind, som konkret handler om det her, og som vi jo altså har stemt for, nemlig at sikre, at politiindsatsen fastholdes eller forøges med henblik på yderligere normalisering af politiets indsats på Christiania og en fortsat målrettet bekæmpelse af kriminaliteten, herunder hashhandel. Kan man gå længere?
Ja, det kan man åbenbart godt, hvis man er meget borgerlig.
Vi andre synes faktisk ikke, at vi kan forlange, at man skal gå længere.
Det kan ikke siges tydeligere.
Det kan siges mere ubehageligt, og det har man jo ret til.
Inge-Lene Ebdrup (V), 2003-11-20:
Jeg må jo konstatere, at Socialdemokraterne ikke har noget bud på, hvordan man skal komme aktiviteterne i Pusher Street til livs.
Det, jeg så gerne vil bede Socialdemokratiets ordfører svare mig på, er: Hvordan skal jeg forklare min søn, at vi i et demokrati og i et retssamfund er nødt til at bruge 30 kampklædte betjente for at foretage en ganske almindelig patruljering, som så ender i en razzia, fordi det viser sig, at der er både hash og måske våben og andre ting?
Hvordan skal jeg forklare min søn, at jeg som medlem af det danske parlament, det danske Folketing, stiltiende accepterer, hvis altså jeg var enig i Socialdemokratiets linje, at man et sted i Danmark skal bruge 30 kampklædte betjente for at udøve en ganske almindelig patruljering?
Jeg har svært ved at finde en forklaring, og jeg håber, at Socialdemokratiets ordfører kan hjælpe mig.
Jeppe Kofod (S), 2003-11-20:
Jeg må sige til alle tre spørgere, at det ikke er nogen indholdsløs vedtagelse.
Jeg forstår ikke, at man kan få sig selv til at sige det.
Det er et forslag til vedtagelse, hvor der står: »Folketinget lægger afgørende vægt på, at dansk deltagelse i militære indsatser finder sted i overensstemmelse med folkeretten.« Hvordan kan det være indholdsløst?
Det er da en af de vigtigste principielle tilkendegivelser, vi giver udtryk for fra det her Folketing her.
Det er da utrolig vigtigt, at der ikke er tvivl om, at vi for fremtiden baserer vores indsatser og vores beslutninger på folkeretten.
Jeg synes, at det burde være naturligt, at både SF, Enhedslisten og Kristendemokraterne kunne støtte det synspunkt.
Jeg synes, det er en god vedtagelse, som gør, at vi kan samles om det her princip, som der er blevet udøvet vold på i forbindelse med beslutningen om deltagelse i Irakkrigen, som Socialdemokratiet var imod.
Vi var jo tilbage i marts måned
imod, at vi deltog i Irakkrigen, for der var ikke noget folkeretligt grundlag for det.
I denne formulering ligger der også, at der ikke har været noget klart mandat tidligere, hverken for besættelsen, krigen og heller ikke for tiden efterfølgende.
Det er der nu i resolution 1511.
Der er et klart mandat.
Så jeg synes egentlig, at dette forslag til vedtagelse er et kæmpe skridt i den rigtige retning og i øvrigt en stor indrømmelse fra regeringen til oppositionen.
Villy Søvndal (SF), 2003-11-20:
Jeg er med på, at der i krig indgås underlige alliancer, det ser man jo ved, at militærdiktaturer allierer sig med demokratiske lande i en bestemt kamp, men at det foregår i fredstid, synes jeg næsten er for stærkt.
Jeg vil bare spørge om, hvordan det føles. Efter at hr. Jeppe Kofod i øvrigt har holdt en tale, som var skarpt vendt imod regeringens brud på folkeretten, laver man gudhjælpemig et vedtagelsesforslag, hvor man siger, at det skal være i overensstemmelse med folkeretten, vel vidende at Venstre har en fuldstændig anden tolkning af det, nemlig at hvad fatter gør, er altid det rigtige, det er sådan Venstres tolkning af folkeretten, og så melder Socialdemokratiet sig nu til at stå omkranset i et vedtagelsesforslag af hr. Søren Krarup og hr. Troels Lund Poulsen.
Jeg spørger bare: Hvordan føles det?
Søren Søndergaard (EL), 2003-11-20:
Socialdemokratiet springer op som en løve og falder ned som en dikkende lammehale, for det er jo fuldstændig rigtigt, som det bliver sagt fra hr. Jann Sjursen, at man laver en fuldstændig indholdsløs erklæring om, at man går ind for folkeretten, og så er man måske hamrende uenig med regeringen om, hvad det egentlig betyder.
Eller måske er man slet ikke uenig, og det er måske, fordi Socialdemokratiet, hvis vi kigger lidt tilbage i historien, har et medansvar for netop i en række tilfælde at føre en politik, der har været fuldstændig baseret på amerikanske kilder. Vi er jo nogle, der stadig væk husker dengang, da den socialdemokratisk-radikale regering accepterede støtte til bombardementet i Sudan.
Man havde fået at vide fra amerikanske kilder, at her var der en Al-Qaeda giftfabrik.
Det viste sig at være en tysk forretningsmand, der havde en fabrik, der producerede malariamedicin i samarbejde med FN.
Den blev bombet af USA, og den danske regering med hr. Jeppe Kofods parti i spidsen gik ud og hyldede denne her aktion, fordi man alene baserede sig på amerikanske kilder.
Så er problemet ikke, at man siger en hel masse herfra, men når det kommer til stykket og man har regeringsansvaret, så gør man det samme som den nuværende regering, og derfor kan man skrive under på det her indholdsløse forslag til vedtagelse?
Jann Sjursen (KD), 2003-11-20:
Det var en meget stærk og klar tale, den socialdemokratiske ordfører holdt. Statsministeren og udenrigsministeren blev rask væk beskyldt for at have vildledt Folketinget og for at have været på skrøbelig folkeretlig grund, når det gælder beslutningen om dansk deltagelse i Irakkrigen. Så meget desto mere fremstår det helt absurd, at Socialdemokraterne i dag er gået med til et forslag til vedtagelse sammen med Venstre, Konservative og Dansk Folkeparti og så også Det Radikale Venstre, som ligger milevidt fra hele den kontekst, der var i hr. Jeppe Kofods tale her, og hvor der ikke er så meget som én millimeters indrømmelse til Socialdemokraterne og hr. Jeppe Kofod i forhold til det folkeretlige grundlag.
Hr. Troels Lund Poulsen fra Venstre har her for lidt siden fra talerstolen sagt, at krigen, som Danmark deltog i, var hjemlet i folkeretten, og at det også er dækket ind af den formulering, der er i det forslag til vedtagelse.
Hvordan i alverden har Socialdemokraterne kunne indskibe sig i det selskab, som man er med i i det her forslag til vedtagelse?
Troels Lund Poulsen (V), 2003-11-20:
Jeg vil sige til hr. Søren Søndergaard, at der var noget, der gjorde mig meget glad i det, som hr. Søren Søndergaard sagde.
Han vælger så at pakke det ind.
Men det, som hr. Søren Søndergaard har løftet sløret for i dag i denne her debat, er jo, at når vi skal stemme i morgen om udsendelse af danske soldater, så vil Enhedslisten bakke op om det.
Det må jo være konsekvensen af det, som hr. Søren Søndergaard siger om vigtigheden af, at FN får en betydning, vigtigheden af, at der er andre til stede end USA.
Jeg kan ikke tolke det, hr. Søren Søndergaard har sagt, på andre måder.
Derfor må jeg gå ud fra, at Enhedslisten støtter det, som var en bred appel i FN, nemlig at få flere lande til at støtte genopbygningen af Irak og sikre stabilitet.
Søren Søndergaard (EL), 2003-11-20:
Jeg er fuldstændig enig i, at den irakiske befolkning er blevet befriet for Saddam Hussein, men den er blevet besat af USA.
Det er jo det, der er problemet.
Hvorfor opløste USA den irakiske hær i stedet for at bruge de lavere dele til at kontrollere landet, indsætte nogle nye folk som chefer?
Hvorfor lader man ikke den irakiske befolkning stemme mere?
Hvorfor har amerikanerne gennemført, at de 200 største selskaber i Irak skal privatiseres?
Hvorfor har man gjort det uden om det midlertidige regeringsråd?
Hvorfor har man taget den slags beslutninger?
Hvem har givet USA lov til det?
Er det det irakiske folk, der har givet dem lov til det?
Så ja, det irakiske folk er blevet befriet for Saddam Hussein, men det er desværre blevet besat af USA, og det er den besættelse, der skal bringes til ophør jo før, jo bedre.
Troels Lund Poulsen (V), 2003-11-20:
Nu er det her jo blevet en debat om folkeret, så lad os da bare læse op, hvad der så står i det notat fra Udenrigsministeriets folkeretskontor i det tilfælde, at der er nogen, der har glemt det.
»Sammenfattende er det vurderingen, at der i den foreliggende situation, resolution 1441, for så vidt foreligger klarere og mere opdateret juridisk grundlag for iværksættelse af militære forholdsregler over for Irak med henblik på at fjerne Iraks kapacitet til at opbygge og anvende masseødelæggelsesvåben, end tilfældet var, da den daværende regering i februar 1998 fremlagde beslutningsforslaget B 114 om dansk deltagelse i militær indsats over for Irak.« Det er så det folkeretsnotat, som både hr. Villy Søvndal og hr. Søren Søndergaard bestrider det faktuelle i.
Det vil jeg overhovedet ikke sige noget til.
Hr. Søren Søndergaard og hr. Villy Søvndal har jo lov til at have den holdning, at folkeretskontoret i Udenrigsministeriet ikke leverer et brugbart materiale.
Deri er jeg bare uenig.
, og vi ser gang på gang nye massegrave blive gravet frem, efterhånden som man får kendskab til det brutale regime. Det er jo også et svar til hr. Villy Søvndal.
Hr. Villy Søvndal har den opfattelse, at det bliver værre i den situation, den irakiske befolkning nu er i, end det var før.
Dertil må jeg blot sige til hr. Villy Søvndal
: Det er jeg meget uenig i. Jeg mener, at der er skabt basis for et frit Irak, et Irak, hvor man har fri adgang til medier, til demokrati, til uddannelse, til sundhed, alt det, som kendetegner et frit land.
Men hvis hr. Villy Søvndal mener, og det er jo det, som jeg må forstå, at alting var bedre under Saddam Hussein, så må han jo have den holdning.
Jeg er blot ikke enig i den holdning.
Villy Søvndal (SF), 2003-11-20:
Forespørgslen i dag drejer sig om, hvordan man vil håndtere fremtidige krige.
Det er klart, at hvis man nu følger hr. Troels Lund Poulsens grundtegning, så går det ufattelig godt.
Der er godt nok formentlig omkommet et sted i omegnen af 50.000 irakere ifølge FN-rapporten i sidste uge fra det, der hedder Med-Act.
Men lad det nu ligge, det går ufattelig godt.
Det betyder vel så, at næste gang, man står i situationen, den kan jo komme hurtigt med det nuværende amerikanske lederskab, så har hr. Troels Lund Poulsen nu recepten: Man behøver ikke at bekymre sig om folkeretten; den kan man bøje, som man vil.
Hvis man synes, at det, der er sket indtil nu i Irak, er en succes, så skal andre af Jordens folk vel ikke forskånes, så skal de vel have samme gode tilbud om at blive hjulpet videre civilisatorisk af hr. Troels Lund Poulsen og vennerne i Washington. Det er jo derfor, at den kortslutning, at det går godt, er så fatal.
Det går ikke godt.
Det er det, der er problemet.
Søren Søndergaard (EL), 2003-11-20:
Først vil jeg godt takke formanden for den autoriserede oversættelse af citatet.
Det var meget hjælpsomt og gjorde det sådan set kun endnu værre og endnu klarere, at centrale personer, der stod bag den Irakkrig, og som jo helt klart var rådgivende, da krigen blev gennemført, helt klart spillede en rolle - hvad de gør nu, er sådan set ligegyldigt - da man traf den beslutning, siger: Det her er i strid med folkeretten.
Det var i strid med folkeretten, og vi gjorde det med åbne øjne.
Der vil komme flere eksempler på det.
Flere vil indrømme, at sådan forholder det sig, og derfor har hr. Troels Lund Poulsen og Venstre et problem, når de benægter det.
Til gengæld synes jeg, at man altså skal forbavses utrolig meget over hr. Troels Lund Poulsens bemærkninger om befrielse kontra besættelse.
Der er da ikke nogen, der kan være i tvivl om, heller ikke hvis man spørger Udenrigsministeriet, at der er tale om en besættelse, og at USA er en besættelseshær.
Altså når nu hr. Troels Lund Poulsen henholder sig så meget til et papir fra Udenrigsministeriet, fra folkeretskontoret, er der så nogen i Udenrigsministeriet, der på noget tidspunkt har været i tvivl om, at der er tale om en besættelsesstyrke?
Det er da en helt ny oplysning.
Det er en besættelsesstyrke, og hr. Troels Lund Poulsen bør forholde sig til den som en besættelsesstyrke.
Troels Lund Poulsen (V), 2003-11-20:
Ja, det er jo altid en fornøjelse, når hr. Søren Søndergaard fortæller mig, hvor jeg får mine ting fra.
Richard Perle, og det ved hr. Søren Søndergaard også godt, har overhovedet ingen betydning i amerikansk politik længere.
Han er ikke længere tilknyttet Pentagon som rådgiver, men om han så havde været tilknyttet, så havde det intet betydet for den tale, jeg holdt. Jeg har bare tilladt mig i dag - og deri er vi så desværre uenige, men lad mig så gøre det igen, for jeg kan forstå, at der er nogle, som har meget svært ved at forstå, hvad jeg har sagt - at sige, at jeg synes, det er glædeligt, at der i dag bliver brugt 26 gange så mange penge på sundhed som før Saddam Hussein, at der nu er åbnet 240 hospitaler og mere end 1.200 klinikker over hele Irak.
Det tillader jeg mig at glæde mig over.
Der er selvfølgelig nogle, der kan synes, det er et problem.
Derudover synes jeg, det er utrolig glædeligt, at der nu er kommet skred i hele uddannelsesdelen i Irak, at flere og flere universiteter er blevet genåbnet, og at langt de fleste skoler er blevet genåbnet.
Jeg glæder mig over, at der er skred i en demokratiseringsproces.
Jeg glæder mig over, at vand og sanitet er kommet på dagsordenen.
Alt det kan man selvfølgelig godt vælge at negligere og sige, at det ingen betydning har, men efter min opfattelse er det med til at sikre, at man bevæger sig i den rigtige retning, og at der ikke er tale om en besættelse, men derimod om en befrielse af det irakiske folk.
Til Jann Sjursen vil jeg blot sige, at i 1998, da man også diskuterede Irak, lavede folkeretskontoret jo også et notat, hvori man sagde, at det var i overensstemmelse med folkeretten, og det var jo igen et meget klart svar til hr. Jann Sjursen, da man sidst her i Folketingssalen diskuterede Irak.
Søren Søndergaard (EL), 2003-11-20:
Enhver vælger jo, hvor naiv man vil være, og det må hr. Jeppe Kofod og Socialdemokratiet selvfølgelig også have lov til at vælge.
Jeg vil bare sige, at for mit vedkommende synes jeg, det er meget naivt at sige, at det repræsenterer et fantastisk skridt fremad, fordi der står, at der nu er et klart mandat, og det var der ikke tidligere, hvorefter regeringen går op og siger, at der har været et klart mandat hele tiden, og statsministeren nikker.
Så regeringen går op og siger - og om et øjeblik vil statsministeren nikke igen: Jamen det var der sådan set også, da vi sendte dem ud; det var i overensstemmelse med folkeretten.
Dette forslag til vedtagelse betyder absolut ingenting, ud over at Socialdemokratiet og De Radikale er kommet tilbage i folden.
Det er præcis ligesom med Irakhøringen.
Man er kommet tilbage i folden, og så må spørgsmålet stilles mere politisk: Hvorfor er man det?
Hvorfor har Socialdemokratiet og De Radikale kapituleret?
Min analyse, og den kan hr. Jeppe Kofod jo argumentere imod, er, at det er, fordi man ved, at man skal i regering igen, og der vil man gøre det samme, som man tidligere har gjort, nemlig bryde folkeretten og rette sig efter, hvad USA siger, ligesom da man bombede Sudan.
Eller vil hr. Jeppe Kofod komme herop og beklage, at den socialdemokratisk-radikale regering tidligere støttede det aggressive angreb på Sudan?
Jann Sjursen (KD), 2003-11-20:
Jeg vil godt understrege over for hr. Jeppe Kofod, at jeg ikke har sagt, at det her forslag til vedtagelse er indholdsløst, det er det ikke.
Men det er fuldstændig meningsløst efter den debat, vi har haft indtil nu, og med de tilkendegivelser, vi har fået fra statsministeren og udenrigsministeren og fra hr. Troels Lund Poulsen fra Venstre, at Socialdemokraterne tilslutter sig det her forslag til vedtagelse - specielt dette, at man nu lige pludselig skal til at lægge afgørende vægt på, at dansk deltagelse i militære indsatser finder sted i overensstemmelse med folkeretten, når vi ved fra hr. Troels Lund Poulsen, at den sætning også indbefatter det, Folketinget tog stilling til i marts måned, nemlig at gå i krig mod Irak, på trods af, som hr. Jeppe Kofod selv sagde, at det var en knægtelse af folkeretten.
Der var ikke noget FN-mandat eller alle de andre gode og rigtige ting, hr. Jeppe Kofod har sagt.
Hr. Jeppe Kofod må forstå, at det virker helt absurd.
Han kan godt prøve at bortforklare det med, at det er en kæmpe indrømmelse fra regeringens side, men det er vist kun hr. Jeppe Kofod, der i denne debat kan se, at den indrømmelse er givet.
Søren Søndergaard (EL), 2003-11-20:
Jeg vil bare bede fru Gitte Seeberg bekræfte, at den tekst, der er fremlagt her til vedtagelse, overhovedet intet ændrer i regeringens politik, hverken hvad angår fremtiden, eller hvad angår fortiden.
Det er simpelt hen bare en konstatering af, hvordan regeringen mener tingene har været, hvordan de skal være, og hvordan de vil være fremover.
Gitte Seeberg (KF), 2003-11-20:
Det er rigtigt nok, at vi har forskellige synspunkter i sagen, og det er jo også fremgået klart af debatten.
Jeg må sige, at Det Konservative Folkeparti er enig, heldigvis, med regeringen i, at på det tidspunkt, hvor vi fra dansk side havde truffet beslutningen, var det nok, og da var tidspunktet efter vores opfattelse kommet til at træffe beslutningen.
Som jeg også sagde i mit ordførerindlæg, er den beslutning juridisk forankret i FN, og det er det, der har været det afgørende for os.
Jeg mener faktisk, at det var rigtigt at gøre det på det tidspunkt.
Jeg tror ikke - og der deler jeg de synspunkter, Venstres ordfører var fremme med før - at det havde forandret noget at vente 1, 2 eller 3 måneder.
Jeg tror, at det havde trukket tiden ud, og jeg tror ikke, at der var kommet noget ud af det.
Jeppe Kofod (S), 2003-11-20:
Jeg skal blot sige, at jeg er fuldstændig enig med De Konservatives ordfører i, at det er vigtigt, at grundlaget er i orden, når man iværksætter militære aktioner.
Sådan måtte jeg forstå indlægget fra ordføreren.
Men på et tidspunkt sagde fru Gitte Seeberg, at man selvfølgelig kan have forskellige synspunkter om, hvornår nok er nok. Jeg vil gerne stille et spørgsmål, som jeg har spurgt udenrigsministeren om, men ikke fået noget svar på, om resolution 1441, som et enigt Sikkerhedsråd står bag, fra november sidste år. Et stort flertal af de lande, som stemte for den resolution, lagde afgørende vægt på, at der ikke var nogen automatisk beføjelse til magtanvendelse i resolutionen.
Det, der jo er problemet, er, at hvis det kun er få lande, der afgør det, så er det ikke forankret i folkeretten, og så er der altså ikke noget FN-mandat bag.
Jeg skal bare høre, om fru Gitte Seeberg kan bekræfte, at der var et stort antal lande, der specifikt udtrykte, at resolution 1441 ikke var automatik til magtanvendelse.