runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Svend Auken (S), 2002-04-23:
Det er jo fint, at hr. Dohrmann går ind for energiforskning,
så er det bare ærgerligt, at han ikke var opmærksom på, at han netop har sparet 80 pct. væk i forbindelse med finansloven. Lige en enkelt bemærkning, inden jeg stiller mit spørgsmål.
Jeg tror, man skal være opmærksom på, at når man opgør effekten af Kyotoprotokollen, så er det ikke nok kun at se på første budgetperiode, så skal man se et langt løb foran sig. Som jeg selv sagde, kan vi måske være tvunget til, at fire femtedele af den rige verdens drivhusgasser skal skæres væk inden for det århundrede, vi netop er startet på, hvis vi skal undgå en egentlig klimakatastrofe.
Mit spørgsmål til hr. Dohrmann er: Hr. Dohrmann sagde, at klimaforskere selv tvivlede på, at Kyotoprotokollen havde nogen betydning.
Der vil jeg gerne have nogle eksempler på de klimaforskere, for tværtimod har det internationale klimapanel jo bakket stærkt op omkring både hypotesen og forslaget. Jeg vil lige gøre hr. Dohrmann opmærksom på, at lektor Bjørn Lomborg ikke er klimaforsker.
Han har den samme tvivlsomme uddannelse, som jeg har.
Og den berettiger i hvert fald ikke til etiketten klimaforsker.
Så hr. Lomborg skal han ikke komme med i denne her sammenhæng.
Hvad er det for
klimaforskere, hr. Dohrmann har haft i tankerne, da han skrev det, han skrev i sit forslag til vedtagelse?
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-04-23:
Hr. Dohrmann begynder godt nok med at sige, at vi skal hjælpe hinanden, at vi har en fælles forpligtelse til at nedbringe CO2-udledningen, men med hensyn til det seneste omkring det, der står i forslaget til vedtagelse, å er jeg i tvivl om, hvorvidt hr. Dohrmann overhovedet accepterer CO2-udledningen som et problem.
Det ligger ret uklart for mig, for når man ikke mener, at Kyotoprotokollens bestemmelser hjælper noget, så må det jo være, fordi det ikke er et problem.
Kan hr. Dohrmann beskrive for mig, at det er lovligt at grave vindmøllevinger ned?
Ellers kan man jo ikke bruge mod vindmølleindustrien eller vindmølleideen, at nogen gør det, hvis det er ulovligt.
Jørn Dohrmann (DF), 2002-04-23:
Vi skal alle sammen være med til at reducere CO2-udslippet på trods af omprioritering af midler
, men det er en opgave, vi skal løse.
Jeg har læst mig til, at man i USA får et tilskud til vindenergi på ca. 17 øre pr. kW, og i Danmark får man et tilskud, som har været helt oppe over 60 øre pr. kW.
på de tilskud.
Jeg tror ikke, USA vil gå med til at tabe penge på at sætte vindmøller op.
Det er igen et bevis på, at når der kommer et tilskud, jamen så spørger man ikke om rimeligheden i det.
Er det virkelig rimeligt, at en lille plet jord, hvor en vindmølle skal stå, bliver handlet til ca. ½ mio. kr.?
Den pris får man for at stille en vindmølle op i de næste 30 år, og bagefter kan landmanden få den jord tilbage igen. Hvad sker der f.eks. med en vindmølle, når den er udtjent eller skal tages ned?
Fakta er jo, at vindmøllevinger, som man producerer forkert i dag, bliver klippet i stykker, og så bliver de gravet ned i jorden.
Jeg ved ikke, om der er nogen, der egentlig går og tænker over det til daglig.
Har man overhovedet undersøgt, hvad det har af virkning på miljøet, når man graver
sådan nogle vindmøllevinger ned?
Forholder det sig ikke sådan, at når det er vindenergi, der er tale om, så er det lige meget, så er alt godt?
Jeg kunne godt tænke mig at vide, hvad løsningen er, når alle vindmøller engang skal fjernes, og om der er nogen, der kan svare på det.
Så vil jeg gerne have lov til at understrege, at vi er tilhængere af miljørigtig produceret strøm og energi, men at alt skal være drevet med tilskud er en forfejlet politik. Vi vil også gerne være med til at forske på området
, så vi finder nogle gode, brugbare løsninger, som vore efterkommere kan være stolte af. Måske bør vi overveje, om det kunne være en mulighed at pumpe CO2 ned i undergrunden. Alt skal undersøges.
Dansk Folkeparti er åben for alle muligheder, og derfor vil vi gerne fremsætte følgende: Forslag til vedtagelse
Folketinget opfordrer regeringen til ikke at ratificere Kyotoprotokollen, idet det selv blandt klimaforskere og eksperter er meget omdiskuteret, om Kyoto-aftalens gennemførelse overhovedet har nogen målelig effekt på den globale opvarmning.
F.eks. har direktøren for regeringens nyoprettede Miljøinstitut
, Bjørn Lomborg,
Hans Christian Schmidt (V), 2002-04-23:
Jo, men nu får vi jo en debat sådan lige midt i det hele.
Jeg vil bare lige sige, at jeg går da ud fra, at hr. Svend Auken er enig med mig i, at det, han sådan set svarede hr. Ole M. Nielsen eller spurgte hr. Ole M. Nielsen om - jeg er ikke rigtig klar over det, men der udspandt sig en debat - nemlig at de sidste 5 mio. ton, vi fik ekstra, dem måtte der være et andet forhold til.
Altså jeg er nødt til at sige, at hvis man med hr. Svend Aukens sidste ord vil gå ud og sige, at vi laver Joint Implementation, og at den CO2-godskrivning, man kan få ved det, overlader vi til det land, vi laver det sammen med, så får vi altså et problem med de 5 mio. ton.
Jeg går ud fra, at det, vi har sagt til hinanden - sådan har jeg oplevet det indtil dette øjeblik - det er: Vi kan gå ud og lave Joint Implementation, og selvfølgelig kan Danmark blive godskrevet for det.
Ellers har vi virkelig et problem, for så hjælper det jo ingenting, når vi pludselig skal ud og finde 5 mio. ton mere.
Jeg hørte også debatten med hr. Keld Albrechtsen om, at han mente, at det hele var kvoter, og at det hele var Joint Implementation.
Men det, der er vigtigt for mig, er - og jeg mener ikke, vi kan være på vej ud i det nu - at når vi skal finde 5 mio. ton mere, er vi også enige om, at det kan gøres ved Joint Implementation, og at Danmark kan godskrives for det.
Svend Auken (S), 2002-04-23:
Men der er jo ingen grund til at skjule, at vi altid har bevæget os ind i dette samarbejde fra vidt forskellige udgangspunkter.
Og jeg vil sige til miljøministeren og i forlængelse af det, hr. Albrechtsen sagde, at et af de afgørende skel - der er mange flere, som jeg skal komme ind på, når jeg skal holde min ordførertale - netop er spørgsmålet om projekter gennemført fælles med andre lande, hvad enten det er her i Europa, eller det er i udviklingslande.
Jeg har altid være tilhænger af den slags projekter, og Danmark er gået foran, når det drejer sig om at forberede den slags projekter.
Men jeg har altid ment, at kreditten burde tilfalde de lande, der har brug for udvikling, og ikke tilfalde os.
Det bør ikke være os, der løser os ud af vore nationale forpligtelser ved at stjæle kreditten eller glæden ved gevinsten ved de fælles projekter.
Så der er en forskel dér.
Der er klart en forskel dér mellem den tidligere regering og den nuværende regering.
Vi er enige om det internationale, det er værdifuldt.
Men hvem skal have kreditten?
Dertil går enigheden.
Og skal det her erstatte nationale foranstaltninger eller ej?
Keld Albrechtsen (EL), 2002-04-23:
Ja, nu må vi jo meget grundigt have undersøgt, hvad det er, statsministeren rent faktisk har sagt.
Men jeg må tolke Ritzau-telegrammet således, at det signal, statsministeren giver, er, at nu vil han bruge miljøbistanden til at finansiere løsningen af Danmarks CO2-problem, altså med andre ord for på den måde reelt at kunne nedskære miljøbistanden.
Det har aldrig været tanken - sådan har jeg i hvert fald ikke forstået den tidligere regerings politik - at man havde til hensigt at bruge miljøstøtten til ulande og østlande som et redskab til at løse Danmarks CO2-opgave.
Det må hr. Svend Auken så korrigere, hvis det er forkert forstået, men sådan har jeg aldrig opfattet det.
Og sådan kan det, statsministeren har sagt på pressemødet, altså læses.
Nu må vi finde ud af, hvad der rent faktisk er sagt, men jeg synes, det er bekymrende, det signal, som jeg kan tolke ud af det her telegram, og jeg vil vende tilbage til det over for statsministeren.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2002-04-23:
Jeg er fuldt på det rene med, at det, der står i Ritzau-telegrammet, er, at statsministeren »anslog«.
Det finder jeg er en meget løsagtig måde at omgås de her tal på, for det kan lige så godt vise sig, at en krone investeret i Danmark er bedre end en krone investeret i Østeuropa.
Det afhænger af mange faktorer.
Det afhænger bl.a. af olieprisudviklingen, det afhænger af, hvordan man udregner priserne, hvad det egentlig er, man har med i skyggepriserne, og hvad man ikke har med i skyggepriserne.
Jeg gik sådan set ud fra, at noget af det arbejde, der skulle foregå i arbejdsgrupperne, var at få et lidt klarere grundlag frem for de her beregninger, for ellers synes jeg faktisk ikke, det giver meget mening.
Hans Christian Schmidt (V), 2002-04-23:
Jamen jeg tror, det måske var godt, hvis alle fik det her Ritzau-telegram, for det er godt at læse.
Faktisk er det, der er citeret fra Ritzau, at statsministeren anslog, at en krone brugt i Østeuropa eller i ulandene giver 4 til 10 gange så stor en effekt som en krone brugt i Danmark.
Jeg tror sådan set, at det godt kan passe, at det spænd, der ligger der, er mellem 4 og 10.
Men fru Anne Grete Holmsgaard har jo ret i, at det, man så netop skal finde ud af, er: Hvad er det så for systemer, der giver hvad?
Det skal vi til at finde ud af, og det er det, man arbejder på i de tre udvalg.
Så jeg tror sådan set, at her har vi ingen misforståelser, men at det simpelt hen er et spænd, og at der er blevet sagt, at derimellem ligger det.
Jeg kan i hvert fald bekræfte, at det er rigtigt, at der pågår et meget, meget hårdt arbejde i de tre udvalg, der simpelt hen skal finde ud af: Hvordan vi skal fordele det, hvad skal vi fordele, hvornår og hvorfor? Jeg vil sige, at jeg kun har villet oplyse om de her ting, fordi Ritzau pludselig kommer ind her, nogle har set telegrammet, og så begynder man at sige nogle ting om det.
Men jeg vil kun sige, at der er ingen forskel på de ting, der er understreget heri, og så det, miljøministeren læste op i sin tale, nemlig at det er klart, at vi vil bruge penge på Joint Implementation.
Jeg nævnte alle tre mekanismer: Jeg nævnte kvoter, Joint Implementation, og jeg nævnte CDM, Clean Development Mechanism.
Og Joint Implementation er jo netop særdeles anvendelig i Østeuropa.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2002-04-23:
Det er en udtalelse, jeg studser meget over.
Mig bekendt er det sådan, at en af årsagerne til, at regeringen ikke kan fremlægge en plan nu, er, at den faktisk har brug for lidt mere tid til at sidde og arbejde på, hvad det egentlig er for nogle reelle skyggepriser, vi taler om på det her område.
Så jeg vil gerne bede miljøministeren om at komme herop
og enten sige, at han er enig i, at det her er størrelsesordenen, eller at det faktisk er mere løst, og at man faktisk ikke er fuldstændig klar over, hvad det er for en størrelsesorden, man taler om, når man taler om det ene virkemiddel i forhold til det andet.
For hvis man var det, ville jeg sige, at så behøver man da ikke længere tid til at lave den plan; så kunne man jo sådan set præsentere den her i løbet af foråret.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-04-23:
Jeg synes faktisk, at ministeren har ret, for jeg hørte nemlig godt de signaler i ministerens svartale, at der var tale om at lave Joint Implementation i Østeuropa osv.; det kunne man tydeligt høre, så der er ikke noget forkert i dét.
Det, jeg skal kritisere, hvis jeg skal kritisere det, der er refereret i Ritzau-telegrammet, i det omfang det er rigtigt, er det, at man kalder det Øststøtte, når man går ind
og løser sine CO2-problemer i Østeuropa
Jeg kan godt se, at det er at få to problemer løst for den samme krone.
Men det er ikke særlig hæderligt, og det er ikke noget, der forbedrer miljøet en hel masse.
Hans Christian Schmidt (V), 2002-04-23:
Ja, det er jo ikke så tit, at man sådan lige går ind i debatten, men jeg er nødt til at gøre det, når jeg oplever, at hr. Keld Albrechtsen citerer et Ritzau-telegram om de meldinger, som statsministeren er kommet med.
Jeg synes, at når man citerer, skal man citere betydeligt mere fra telegrammet, for jeg må fastholde, at når jeg læser, hvad det er, statsministeren er citeret for, så er det fuldstændig i overensstemmelse med det, miljøministeren har sagt i dag, nemlig at vi har en plan, som vi arbejder med, vi har tre udvalg, der sidder og arbejder med tingene.
Nu må vi se, og jeg tror endda, jeg brugte ordene »hvor«, »hvornår«, »hvad« og »hvor meget«.
Det er klart, at heri bliver det bare nævnt, at regeringen afsætter mindst 130 mio. kr. i Øststøtten til Joint Implementation; det kan altså være mere.
Derfor vil jeg sige: Det hænger altså fuldstændig sammen.
Jeg kan godt forstå, at man kan have nogle holdninger, at man kan være enig eller uenig, men jeg må sige, at det, der står heri, kan for mig at se, når jeg kigger hernedad, kun læses, som at det er nogle eksempler, som jeg er fuldstændig enig i, og at man i øvrigt stadig væk må afvente den endelige strategi, og det er den, der kommer frem, når de tre udvalg afleverer deres rapporter.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-04-23:
Det var bemærkningen fra hr. Vesselbo om, at man havde jo også sat ting i gang for at finde ud af, hvordan man nu løste de her problemer billigst muligt, og jeg bemærkede også, at ministeren sagde det.
Det var en af de ting, jeg ikke nåede i min ordførertale.
Det er jo en mærkelig rækkefølge at fyre eksperterne og nedlægge forskningen og rydde op i alle ting, og så sige: Nu sætter vi en undersøgelse i gang for at finde ud af, hvad der er godt, og hvad der er skidt.
Og så tage stilling, når man har fundet ud af det.
Men det er jo, fordi man har taget stilling på forhånd, det kan hr. Vesselbo lige så godt bekræfte, man har jo taget stilling til, at vedvarende energi og forskning i nye energiformer osv. ikke er noget, man tror på. Man vil ud og lave Joint Implementation og handle med varm luft.
Og så skal jeg i øvrigt lige sige, da jeg jo har haft min ordførertale,
at det forslag til vedtagelse, der er fremsat af regeringen, er nøjagtig ligesom de kvoter, man vil handle med: Det er varm luft.
Derfor kan vi ikke tilslutte os det.
Eyvind Vesselbo (V), 2002-04-23:
hr. Svend Auken spurgte om flere gange, og jeg kan så bekræfte, at vi ser det som et problem; ellers var vi jo ikke gået med til at reducere det med 21 pct.
Til hr. Keld Albrechtsen kan jeg kun sige: Nu uddyber hr. Keld Albrechtsen Ritzaumeddelelsen og taler om, at der er
en plan.
Men den plan har jeg ikke set, og det ville jo være helt urimeligt, hvis jeg skulle begynde at kommentere noget, jeg ikke har set.
Så jeg kan simpelt hen ikke kommentere det, som hr. Keld Albrechtsen spørger mig om.
Det er ikke uvilje, men jeg kender faktisk ikke planen.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-04-23:
Det er rigtigt, det har vi ikke, og derfor må vi andre jo også tage det forbehold.
Jeg kan oplyse hr. Vesselbo om, at det, statsministeren har sagt på et pressemøde, ifølge Ritzau er, at man sigter efter, at de danske miljøinvesteringer kan bruges til delvis at opfylde kravet til de reduktioner af CO2-udslip, som Danmark er forpligtet til efter Kyotoaftalen.
Det vil sige, at statsministeren altså på et pressemøde i dag har fremlagt en helt konkret plan for, hvordan reduktionen skal foregå, en plan, som Enhedslisten i øvrigt er dybt uenig i.
Men det er ikke den plan, ministeren kommer med i sin tale.
Der siger ministeren, at man arbejder på en plan, at man ikke har lagt sig fast.
Jeg synes, det er ret væsentligt at vide, om det er statsministerens udtalelser, der er gældende for regeringens politik, og om man har lagt sig fast på en bestemt plan, eller om det er miljøministerens, at man ikke har lagt sig fast, men at man kommer med en plan, når man har gennemarbejdet det hele.
Det er jo faktisk ret afgørende.
Det er i hvert fald ret afgørende for Enhedslisten at vide, om tingene er lagt fast og toget er kørt og regeringen har besluttet det hele.
Svend Auken (S), 2002-04-23:
Udenfor stod faktisk kun Enhedslisten, men de har så til gengæld forsøgt at komme ind.
Hr. Ole M. Nielsen stillede tidligere et meget interessant spørgsmål til Venstre, om man overhovedet accepterede klimahypotesen, men jeg tager faktisk hr. Vesselbos mere fredsommelige bemærkning her til sidst og miljøministerens tale her som udtryk for, at man faktisk anser problemet for at være alvorligt.
I hvert fald er det ikke lykkedes hr. Vesselbo at overbevise mig om, at jeg skal ændre mening om hans forslag til vedtagelse, så Socialdemokratiet vil fortsat kunne stemme for forslaget til vedtagelse.
Men jeg tager det forbehold, at jeg ikke har hørt hr. Vesselbos sidste ord i denne debat.
Det var en fremragende tale, hr. Ole M. Nielsen holdt.
Jeg var enig i hvert eneste ord, han sagde, og man kunne have ondt ham en betydelig længere taletid, fordi iagttagelsen var rigtig.
Hr. Ole M. Nielsen formulerer det i vedtagelsen mere elskværdigt, nemlig som handel med ikkeudnyttede kvoter, men det er jo det, vi populært kalder varm luft, først og fremmest på grund af afindustrialiseringen i Rusland og i Ukraine. Her er mit spørgsmål til hr. Ole M. Nielsen: Forstår
hr. Ole M. Nielsen ikke, at der kan være en forskel mellem opfyldelsen af vores 21 pct. reduktionsforpligtelse, når det drejer sig om det korrigerede tal, som vi hidtil har anvendt, og så de ekstra 5 mio. t, vi påføres i forbindelse med, at de 21 pct. skal tages af det ukorrigerede tal? Kan hr. Ole M. Nielsen ikke forstå, at der må gælde lidt slappere principper, når det drejer sig om de ekstra 5 mio. t?
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2002-04-23:
Et gammelt ordsprog siger, at det kan være svært at se skoven for bare træer.
Jeg tror, det er det, som måske gør sig gældende i Venstres miljøpolitik.
Man har så travlt med at skabe frihed for den enkelte borger, at man glemmer, at friheden kan gå ud over andres frihed, f.eks. muligheden for at gå en tur i skoven eller udsigten til en skov, som virkelig bare består af træer og natur.
I den forbindelse er det selvfølgelig glædeligt at konstatere, at Venstre nu åbenbart har skiftet holdning, og alligevel er jeg en lille smule bekymret over hr. Søren Gades udtalelser.
Derfor vil jeg gerne have, at hr. Søren Gade her fra Folketingets talerstol bekræfter, at i den her regeringsperiode har Venstre og regeringen ingen planer om hverken at bygge i skoven eller privatisere statsskovene.
Eyvind Vesselbo (V), 2002-04-23:
Det skal både Danmark og EU, og det er i EU-regi aftalt, at medlemsstaterne og Fællesskabet vil ratificere samtidig inden den 1. juni 2002.
Folketinget har tidligere vedtaget med stort flertal at ratificere Kyotoprotokollen, det var den 29. maj 2001, men her var præmisserne ikke, som de er nu, derfor må vi gøre det om.
Den tidligere beslutning var baseret på et andet grundlag, nemlig at Danmark skulle reducere sine drivhusgasser med 21 pct. i 2012 i forhold til et udledningsniveau i 1990 korrigeret for eleksport.
Vi ved nu, at situationen har ændret sig, og derfor har regeringen indgået en holdbar aftale med de andre EU-lande om at reducere CO2-udslippet med 21 pct. ukorrigeret i perioden 2008-12, og det er jo det, vi har diskuteret i mange timer nu.
Og det er så det, vi skal tage stilling til i dag.
Vi forpligter os til at reducere 5 mio. t CO2 mere, end det var planlagt.
Det er godt for miljøet, og det viser en regering, som sætter miljøet i centrum.
Det bliver dyrt, derfor skal vi finde de bedste måder at gøre det på, så borgerne og erhvervslivet ikke bliver straffet for, at der nu er kommet en ekstraregning.
Det ville selvfølgelig have været rart, hvis det her havde været klaret noget tidligere, men nu er vi ved målstregen, og derfor vil Venstre støtte forslaget og håber på en seriøs og venlig behandling i udvalget.
Bendt Bendtsen (KF), 2002-04-23:
Jeg kan give det simple svar, at vi selvfølgelig vil give danske virksomheder, danske forbrugere så god og så stor konkurrence på markedet som overhovedet muligt, og det er det, vi agerer efter.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Ole Stavad (S), 2002-04-23:
Jeg er bare dybt forundret over den sag, som betyder, at alle 12 eurolande har valgt at binde sig til en bestemt metode, som de har åbnet op for, at de 3 lande, der ikke er med, kan vælge at være med i.
Som jeg gjorde opmærksom på, har svenskerne ud fra alle de oplysninger, jeg har, valgt at tilslutte sig.
Det simple spørgsmål, jeg har stillet økonomi- og erhvervsministeren, er, om den danske regering agter at følge den samme metode, som de nu 13 andre europæiske lande gør.
Jeg må selvfølgelig bøje mig, hvis økonomi- og erhvervsministeren ikke har et svar i dag.
Jeg er bare forundret over det, hvis det skulle være tilfældet.
Bendt Bendtsen (KF), 2002-04-23:
Nu har hr. Ole Stavad jo en fortid i mit ministerium, så han kender alle skuffesagerne.
Men jeg kan sige, vi da er meget optagede af, at der er god konkurrence på det her område, og at det er en sag, som vi ser på.
Hvordan hver enkel sag skal skæres, synes jeg er lige rigeligt at forlange i et sådant spørgsmål.
Det bliver fremstillet, som om ministeren overhovedet ikke er klar over, at sagen eksisterer.
Jo, det ved vi, men hvordan den specifikt skal ordnes, hvor vi ligger henne i forhandlingerne, hvem der har sagt hvad, kan jeg ikke sige til hr. Ole Stavad.
Ole Stavad (S), 2002-04-23:
Økonomi- og erhvervsministeren fik nærmest sagen til at lyde, som om det var en bagatel, som ikke spiller nogen rolle.
Det har været på indre marked-mødet, det har været på økonomiudvalgsmødet, det har faktisk været en ganske stor sag, som også danske banker har været optaget af, og det er ganske betydningsfuldt, i forhold til hvordan danske banker stiller sig, og hvordan konkurrenceevnen for danske virksomheder er.
Derfor er jeg da dybt forundret over det, hvis økonomi- og erhvervsministeren skal forstås sådan, at økonomi- og erhvervsministeren ikke er bekendt med sagen.
Er det tilfældet?
Bendt Bendtsen (KF), 2002-04-23:
Også i dag er hr. Ole Stavad meget specifikt spørgende til et bestemt direktiv.
Jeg kan på nuværende tidspunkt sige, at vi er meget optaget af at minimere omkostningerne mellem landene, og at det er en sag, som jeg vil gå hjem og se nærmere på.
Det er en sag, som jeg kan orientere hr. Ole Stavad om på et andet tidspunkt.
Det er en sag, jeg vil se på.
Ole Stavad (S), 2002-04-23:
Jeg vil gerne spørge ministeren i hans egenskab af økonomiminister, indre marked-minister, minister for nordiske anliggender.
Der er vedtaget et direktiv, som gælder for alle eurolandene, der betyder, at når banker overfører beløb på tværs af landegrænserne, må de ikke tage et højere gebyr, end hvis de laver overførsler inden for landets grænser.
Foreningen Norden lavede en undersøgelse i de nordiske lande, der viser, at der er ekstremt høje gebyrer.
Som sagt gælder det kun for eurolandene.
Det betyder, at Finland er med.
Derudover kan man vælge at være med.
Mig bekendt har Sverige truffet et valg om at tilslutte sig ordningen.
Derfor vil jeg godt høre, om økonomi- og erhvervsministeren kan løfte sløret for, om noget sådant er tilfældet.