Svend Auken (S), 1999-01-28:
Jeg vil gerne sige tak for initiativet til denne debat, et initiativ, som jo har støtte fra alle partierne i Folketinget.
Jeg vil også med det samme sige til hr. Hans Christian Schmidt, at jeg synes, det er et glimrende forslag
til vedtagelse, som han på vegne af mange partier har lagt frem til debatten i dag
Man kan sige, at det er lidt overraskende at lægge vedtagelsen frem, før vi overhovedet har haft diskussionen, men hvis man hører efter, er vedtagelsen jo netop ikke en, der lukker debatten, men tværtimod er med til at føre debatten ind på de rette baner.
Det synes jeg er positivt, og regeringen kan helt tilslutte sig den vedtagelse.
Vi synes, den indeholder meget fornuftige synspunkter.
Jeg vil med det kendskab, vi har til det underliggende pres på affaldsproduktionen herhjemme, sige, at hvis vi overhovedet skal opnå en stabilisering, dvs. afkoble væksten i produktionen af affald fra den almindelige vækst i samfundsøkonomien, vil det kræve, at vi minimerer affaldet. Vi kan simpelt hen ikke nå en så ambitiøs målsætning som den
at stabilisere i en vækstøkonomi, uden at vi minimerer.
Så jeg er meget glad for både det, der lægger op til stabilisering i vedtagelsen, og glad for, at man nævner de indsatsområder, som vi skal bruge for at højne kvaliteten i affaldshåndteringen, og at man specifikt peger på, at det er vigtigt at udnytte ressourcerne i affaldet bedre.
Med forespørgslen i dag er vi med denne vedtagelse og den debat, som jeg glæder mig til, nær ved afslutningen på den grundige, omfattende offentlige meningsudveksling om de kommende års prioriteter i dansk affaldspolitik, der startede med regeringens redegørelse for nøjagtig et år siden og med den efterfølgende forespørgsel i februar måned. Udkastet til »Affald 21«, som i september måned blev sendt ud i en bred offentlig høring, har givet mange og - synes jeg - både positive og konstruktive reaktioner.
Der har også været kritik i disse reaktioner.
Den kritik, vi har mødt, synes jeg, har været både saglig og spændende og har givet anledning til gode, fornuftige forbedringer i den planlægning, vi står overfor.
Planen skal danne udgangspunkt for den kommunale affaldsplanlægning for årene 2000-2003, og det er samtidig hensigten, at »Affald 21« kan opfylde de krav til en plan, som alle medlemslande i Den Europæiske Union skal udarbejde.
Siden udkastet til »Affald 21« blev sendt i høring, er affaldstallene for 1997 blevet offentliggjort.
De viser, at den samlede affaldsproduktion på knap 13 millioner t er faldet med ½ pct. fra 1996, men som hr. Hans Christian Schmidt var inde på, så dækker det over forskellige bevægelser i de enkelte sektorer. Der er grund til at fremhæve, at den lavere eksport af el har medført et betydeligt fald i mængden af flyveaske på godt ½ million t, svarende til ca. 25 pct. Byggeaffald derimod er på grund af den store aktivitet i sektoren steget med knap 350.000 t, svarende til 11 pct.
Her er det dog positivt, at størstedelen af byggeaffaldet bliver genanvendt.
Affaldsmængden fra husholdningerne er uændret, ja, mængden af storskrald er faktisk faldet, og det synes jeg er utrolig positivt. For de øvrige sektorer, altså service og industri, er der tale om beherskede stigninger på 1-4 pct. Her ser vi altså desværre stadig væk stigninger.
Hvordan bliver affaldet så behandlet?
Ja, genanvendelsen stiger.
Nu genanvender vi 63 pct. af affaldet.
Tidligere var målet jo for år 2000 54 pct.
Vi er allerede over dette mål, altså over 54-pct.-målet; vi er oppe på 63 pct.
Hvordan er det gået med deponeringen, altså anbringelse
af affaldet på lossepladser?
Ja, den er faldet til 16 pct. og altså lavere end det mål på 21 pct., der var opstillet for år 2000.
Faldet skyldes, at der i 1997 er sket et kraftigt fald i deponeringen af restprodukterne fra kraftværkerne, men også stoppet for deponering af forbrændingsegnet affald har naturligvis haft en indflydelse og vil især i fremtiden få en vigtig indflydelse. Således har vi altså allerede nået de generelle mål for år 2000, og udviklingen i de samlede affaldsmængder er fra 1996-1997 stort set uændret, om end jeg tror, at hr. Hans Christian Schmidt har ret, når han siger, at der, når vi renser for alle bevægelser, stadigvæk er tale om en beskeden stigning.
Målet er, som jeg sagde det før, at vi afkobler væksten i affaldet fra udviklingen i den almindelige samfundsøkonomi.
Sådan som vi har haft held til at gøre det på energiområdet, skal vi også formå at gøre det på affaldsområdet.
Affaldsproduktionen er fortsat for stor.
Der deponeres stadig for meget affald fra industrien, og der genanvendes for lidt fra husholdningerne og fra servicesektoren.
Altså disse tre ting: for stor affaldsproduktion, det, at der stadig deponeres for meget affald fra industrien, og det, at der genanvendes for lidt affald fra husholdningerne og fra servicesektoren, er tre helt afgørende udfordringer for os. Hvad skal vi så gøre fremover?
»Affald 21« fokuserer på forebyggelsen af affald og øget kvalitet i affaldsbehandlingen som de to vigtigste elementer.
Der er opstillet nye målsætninger for de enkelte sektorer.
I »Affald 21«
har regeringen foreslået nye mål for behandlingen af affaldet.
De nye mål for år 2004 er, at 64 pct. af affaldet skal genanvendes, 24 pct. skal til forbrænding, og maksimalt 12 pct. af affaldet skal gå til deponering.
Det er, så vidt jeg kan vurdere det, international rekord, hvis vi kommer ned
på et så lavt tal for anbringelse på lossepladser
Der er lande, vi normalt sammenligner os med, hvor 4/5 af alt affaldet fortsat deponeres på losseplads.
Her kommer vi altså ned på 12 pct., hvis målene i »Affald 21« nås.
Målene er jo fastsat ud fra en beregning af, hvor langt vi kan nå med de initiativer, der er i planen, men det er klart, at kommer der yderligere initiativer i kraft af debatten her og forslag, vi kan se positivt på, ja, så giver det sig selv, at vi kan nå ganske langt.
Umiddelbart giver de nye tal indtryk af, at målet for genanvendelse allerede er nået, men her vægter bygge- og anlægsbranchen selvfølgelig meget i det samlede regnestykke.
Mange af de nye initiativer drejer sig ikke om affaldstunge fraktioner.
De drejer sig i højere grad dels om lette, men vigtige fraktioner som plast og papir, dels om fraktioner, der indeholder farlige stoffer, og som vi skal sørge for bliver behandlet miljømæssigt korrekt.
Det er i »Affald 21« fortsat en første prioritet at forebygge affaldsproduktionen.
Der skal bruges forskellige strategier, afhængigt af om vi taler om affald fra produktionen, altså procesaffaldet, om vi taler om affald fra udtjente produkter eller restprodukter, f.eks. fra kulkraftværker. Vi skal gennem renere teknologi på virksomhederne, begrænse mængden af industriaffald og ved miljøstyring mindske ressourceforbruget, herunder affaldsproduktionen og anvendelsen af miljøfarlige stoffer på virksomhederne.
Gennem miljøstyring, grønne regnskaber og miljøgodkendelser skal virksomhederne være opmærksomme på affaldet.
Der kan både spares penge og ressourcer.
Vi skal gennem strategien for renere produkter sikre, at kvaliteten og levetiden for produkterne bliver øget, at genanvendeligheden af kasserede produkter bliver forbedret, og at produktdesignet også tager hensyn til affaldsperspektivet. Vi skal påvirke husholdningernes materielle forbrug for at nedsætte affaldsmængderne.
Og som et resultat af regeringens stop for etablering af nye kulfyrede kraftværker vil der i de kommende år ske et fald i affaldet herfra i takt med afviklingen af de eksisterende værker.
Vi skal gennemgå de enkelte sektorer for at finde frem til faktorer, der styrer affaldsdannelsen, og for at finde andre metoder til affaldsminimering.
Affaldsforebyggelse er således en meget svær opgave, der skal løses,
og det er en opgave, der selvfølgelig ikke kan løses gennem politiske initiativer alene; den kan kun løses, hvis alle aktører på området mobiliserer deres opfindsomhed, tager ansvaret på sig og samarbejder for at nå målet.
Jeg er overbevist om, at der hos befolkningen, i virksomhederne og i detailhandelen er et ønske om at deltage aktivt. Kommunerne og affaldsselskaberne har også et ansvar, de har jo et førstehåndskendskab til affaldet, og til hvilke materialer der giver problemer i affaldshåndteringen.
Det er derfor også kommunernes opgave at komme med gode ideer til affaldsforebyggende initiativer.
Af reaktionerne fra organisationerne kan jeg se, at de efterlyser yderligere initiativer til affaldsforebyggelse.
Derfor vil jeg tage initiativ til, at der gennemføres en konference om affaldsforebyggelse, en form for konference, hvor alle involverede parter kan mødes og bidrage til inspirerende og forpligtende samarbejde.
Og jeg vil naturligvis orientere Miljø- og Planlægningsudvalget om konferencens resultater, ligesom det selvfølgelig vil være naturligt, at de medlemmer, der ønsker at overvære konferencen, får mulighed for det.
Den anden vigtige og nye udfordring er, at vi i fremtiden skal fokusere på at øge kvaliteten i affaldsbehandlingen.
Det vil sige, at vi skal reducere miljøpåvirkninger fra de miljøbelastende stoffer i affaldet, og vi skal udnytte ressourcerne i affaldet bedre.
Derfor er der i »Affald 21« otte særlige indsatsområder, der omfatter sortering i flere fraktioner, og som indebærer en særskilt behandling af de udsorterede fraktioner.
Organisk affald fra dagrenovationen er et område, som vi har høstet gode og mindre gode erfaringer på, som vi kan bygge videre på.
Det er dog fortsat for tidligt at igangsætte
en storstilet omlægning af indsamling af dagrenovationen.
Først når erfaringsgrundlaget på biogasområdet er blevet tilstrækkeligt, skal organisk affald indsamles særskilt her i hele landet.
Men der skal ikke herske et sekunds tvivl om, at kan vi gøre det, så vil det blive gjort - kan vi gøre det forsvarligt, så vil det blive gjort - men at iværksætte en storstilet tvungen omlægning på det her område, uden at de fornødne anlæg er til stede, og uden at de kan fungere på en miljømæssig og økonomisk tilfredsstillende måde, vil være halsløs gerning.
Derfor skal vi arbejde på at skabe forudsætningerne for denne omlægning.
De forudsætninger er ikke tilvejebragt nu, selv om vi har gjort fremskridt.
Det er mig en glæde, at befolkningen er meget positiv over for at sortere affald.
Det er ikke dér, flaskehalsen er.
Den ligger i at få biogasanlæg og andre til at fungere tilstrækkeligt effektivt.
Hjemmekomposteringer, centralkompostering er fortsat gode løsninger, men i fremtidens udbygning af biologisk behandling vil biogasløsninger, hvis de kan bringes til at fungere bedre end dem, vi hidtil har set, fortsat være at foretrække, fordi der naturligvis er miljømæssige fordele forbundet med, at man både kan udnytte gødnings- og energiindholdet i affaldet. Papir- og papindsamlinger fra husholdninger og erhverv skal øges væsentligt.
De nuværende ordninger er ikke gode nok.
Det er mit indtryk, at kommunerne godt kunne have gjort mere for at nå målene.
Allerede i den gamle handlingsplan var det et mål at øge indsamlingen af papir fra husstandene, men dette er ikke sket endnu.
For elektronikskrots vedkommende glæder jeg mig meget over, at elektronikbekendtgørelsen nu er på gaden.
Det vil betyde særskilt indsamling og krav til bearbejdningen.
For biler arbejder regeringen på et samlet initiativ med tre elementer: skærpede krav til selve skrotningen, krav om certificeret kvalitet som miljøstyringssystemer og en tilhørende finansieringsordning, hvor alle bilejere kommer til at betale for en forsvarlig skrotning af bilerne.
Jeg glæder mig over, at de foreløbige sonderinger tyder på en positiv holdning her i Folketinget til, at vi finder en løsning på disse problemer.
Pvc, som ikke genanvendes, og imprægneret træ er eksempler på affaldsfraktioner, der volder problemer ved affaldsforbrænding; dem skal vi have løst.
For batterierne skal der etableres en særskilt indsamlingsordning, når bedre behandlingsmetoder er udviklet.
Jeg skal også gøre opmærksom på, at mange peger på, at teknologiudviklingen er vigtig.
Jeg er meget enig i dette, og vi skal se på mulighederne for at styrke incitamenterne til at udvikle teknologien til at håndtere vores affald bedre.
Fra flere sider er der peget på, at ikke alle kommuner lever op til deres ansvar, og at der er behov for at oprette større og mere fagligt funderede enheder.
Reglerne på affaldsområdet er blevet mere og mere teknisk kompliceret, og det kræver naturligvis en faglig kompetence.
Alligevel vil vi i regeringen ikke lægge op til at ændre ansvarsfordelingen på dette område, men nok lægge op til, at der er et større samarbejde mellem kommunerne på dette område.
Jeg skal endelig afslutningsvis betone producentansvaret, som kommer til at spille en stadig stigende rolle i fremtiden, og så udtrykke ønske om, at vi må få en god og positiv debat her i dag, hvor partierne virkelig gives mulighed for at give et dækkende signalement af deres synspunkter. Forhandling