Peter Christensen (V), 2003-05-09:
Jeg kan kun bakke op om skatteministerens afvisning af Socialdemokraternes skatteudspil.
Vi har lige førstebehandlet regeringens lovforslag om skattelettelser, og det har bestemt ikke været svært at vælge regeringens forslag frem for Socialdemokraternes skatteudspil.
Venstres indgangsvinkel til skat er, at alle skatter og afgifter er for høje, ingen er for lave.
Vi har for længst nået grænsen, og enhver omlægning, enhver forhøjelse vil kun skabe nye problemer, nye forvridninger.
Vi ønsker ikke at give plads til sådanne omlægninger, omlægninger, hvor pengene blot flyttes fra danskernes ene lomme over i en anden med det gammelkendte resultat, at statskassen tager sig betalt, at statskassen skal have flere penge, altså at den samlede skat stiger.
Danskernes eneste garanti for, at det ikke sker, er skattestoppet, som nu har varet i dette land i 529 dage. Men den garanti vil Socialdemokraterne gøre op med.
De ønsker at flytte en masse penge rundt, flytte fra højre lomme til venstre, opfinde nye skatter, genindføre gamle, hæve dem, vi kender.
Så ingen kan gennemskue, om de taber eller vinder på hele øvelsen, men det er temmelig sikkert også hele meningen, hele ideen.
En avisleder har kaldt reformen for »Georg Gearløs går amok i sit laboratorium«, et sjovt billede af skatteudspillet, men det er også det eneste sjove, der er at sige om Socialdemokraternes eksperiment.
Boligejerne har ikke noget at glæde sig til.
De rammes benhårdt på flere felter.
Først skal de rammes af en højere ejendomsværdiskat, de gammelkendte stigninger skal genindføres.
Det skal det gamle bureaukratiske vurderingssystem sikkert også.
Men ikke nok med det, boligejerne skal også rammes ved, at deres rentefradrag udhules.
En øvelse, som især vil ramme alle førstegangskøbere, alle de mange unge børnefamilier, som lige har købt hus eller lejlighed.
Men ikke kun boligejerne skal rammes af den foreslåede forhøjelse af bruttoskatten.
på hele arbejdsmarkedet
Topskatten sættes op, så hjerneflugten væk fra Danmark kan stige.
Det må ikke kunne betale sig at gøre en ekstra indsats.
Dygtige medarbejdere skal straffes, så hold godt fast på tegnebogen.
Alt i alt konsekvenser, som skader Danmark, konsekvenser, som går i modsat retning af, hvad Danmark har brug for. Men ikke nok med det.
Hele eksperimentet fortsætter.
De private pensionsopsparere skal også straffes.
Vi kender politikken alt for godt, og at både hr. Lykketoft og hr. Stavad har stået i laboratoriet og eksperimenteret, kan ingen være i tvivl om.
Men der har været en eksplosion i laboratoriet.
En beregning fra Finansministeriet viser nemlig, at Socialdemokraternes skatteudspil simpelt hen ikke hænger sammen.
Udspillet vil betyde en varig forringelse af de offentlige finanser på 15 mia. kr. om året eller sagt lige ud, så ligger der en ubetalt regning og venter.
Det efterlader jo helt klart en række spørgsmål, for betyder det, at Socialdemokraterne forlader målsætningen om at halvere den offentlige gæld i 2010, eller indebærer det offentlige nedskæringer for 15 mia. kr., eller betyder det, hvad jeg selv anser for mest sandsynligt, at danskerne kan forvente et gedigent skattesmæk på gennemsnitligt 5.000 kr. for hver familie, og at arbejdsudbuddet faktisk derved vil gå hen og falde?
Jeg ved det ikke, og heldigvis får vi det forhåbentlig heller ikke at se, for Venstre vil en anden vej.
Regeringen
har lige fremlagt et ærligt skatteudspil, der betyder, at en LO-familie vil få op til 1.000 kr. mere om måneden.
Et udspil, hvor alle danskere, der har et arbejde, får reelle skattelettelser.
Ikke en eneste borger vil opleve en skattestigning.
Heri består forskellen mellem regering og Socialdemokraterne.
Vi ønsker skattestop og reelle skattesænkninger.
Jeg kan starte med helt sikkert med at slå fast, at vi ingen intentioner har om at ophæve skattestoppet, for vi ved, at den dag, der ikke er et skattestop, så er der også mulighed for at lave reformer, hvor det hele røres rundt i gryden, netop som vi ser her, og at det dermed ofte vil blive statskassen, der er den eneste vinder, statskassen, der får mere ud af det.
Så har Socialdemokratiet fundet en lille knage.
Den er så lille, at der ikke kan hænge en hel overfrakke på den.
Der kan heller ikke hænge en hel hat.
Men der er den lille knage, at ud fra en eller anden matematisk beregningsforudsætning for 2010 vil det hænge sammen.
Nej, det vil ej.
For jeg siger, at politisk ønsker vi ikke at ophæve skattestoppet.
Men selv om man forudsatte det som beregning f.eks., så ville det måske ikke være 15 mia. kr., det var underfinansieret med, men 11. Og derfor: Forslaget er underfinansieret, uanset om det er den ene eller den anden forudsætning, der gælder. Det er jo også derfor, når vi snakker om beskæftigelseseffektten af det socialdemokratiske forslag, at det er umuligt at have en diskussion om, hvilken konsekvens det vil have, for det afhænger jo helt af, hvem der skal betale den kage, som ikke er finansieret, nemlig underfinansieringen på de 15 eller lad os sige 11 mia. kr.
Det står hen i det uvisse.
Så bliver der sagt: Jamen vi kan stikke snabelen ned i jorden og pumpe noget olie op, eller vi kan gå efter udenlandske selskaber.
Hvis man synes, at det at bruge det råderum, der er for 2010-fremskrivningen, er useriøst, og at det er ikke håndgribeligt nok, så undrer det mig, at man er parat til at tage sådan nogle finansieringsforslag ind. Det er jo finansieringsforslag, som man sagtens kunne have trukket ind, da man selv havde regeringsmagten, men det gjorde man netop ikke.
Jeg har sagt før fra talerstolen, at hvis vi kan gøre noget, der sikrer, at udenlandske selskaber kommer til at betale den skat, de skal betale, så er vi positive.
Men det er en omgang meget luftig finansiering, når man bare lægger nogle tal på bordet, som åbenbart ikke er til at hente, for så havde man vel gjort det, dengang man havde regeringsmagten.