runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2002-02-06:
Det er klart, at der er stor forskel på, om det er små- eller storforbrugere af energi.
Nu er det jo sådan, at dansk erhvervsliv typisk ikke er storforbrugere, når vi lige ser bort fra et par enkelte virksomheder som f.eks. Stålvalseværket og cementfabrikationen.
Men det er ikke desto mindre helt klart fra Eurostats statistik, at Danmarks elpris - der har jeg taget den for det, der vil være en typisk mindre eller mellemstor virksomhed - altså er på 60 pct. af det, den er i England, som er en af vores vigtige handelspartnere. Og den er endnu mere favorabel for Danmarks vedkommende målt i forhold til Tyskland. Så jeg vil gerne spørge ministeren: Hvad er det egentlig, der er begrundelsen for, at man kan standse en udbygning, som vil betyde 1 øre mere på elprisen?
For ministeren er vel enig i, at stigende produktion og stigende udbud er noget af det, der frem for noget som helst andet er med til at presse priserne ned?
Det går jeg ud fra ministeren
er enig i.
Så vil ministeren alligevel gå hjem i tænkeboks og tænke over, om det her ikke var, jeg vil ikke kalde det en svipser, jeg vil bare sige en måske lidt for hurtig udregning i starten af en ministerperiode, og så i stedet for satse på, at Danmark faktisk får en øget VE-produktion, som kan være med til at presse priserne på markedet.
Bendt Bendtsen (KF), 2002-02-06:
Jeg vil starte med at sige, at der jo er stillet en række spørgsmål af fru Anne Grete Holmsgaard, og jeg havde håbet, at jeg kunne nå at se de spørgsmål og nå at få dem frem.
Vi har arbejdet hårdt på at få dem frem, og det gør vi, hver gang vi får spørgsmål.
Men der var altså også en hel del eksterne oplysninger, vi skulle nå at indhente.
Derfor beklager jeg over for fru Anne Grete Holmsgaard, at vi ikke har nået det her til kl. 11. Jeg skal sørge for, at man i løbet af dagen eller i morgen, lige så hurtigt vi kan klare det, får de svar over.
Det har noget at gøre med, at der er bedt om eksterne oplysninger, som skal frem til spørgeren.
Så det skal vi have klaret så hurtigt som overhovedet muligt.
Jeg ved, at min opgave som minister er at servicere Folketinget.
Dette agter jeg at leve op til så godt som overhovedet muligt, og derfor skal vi svare på de spørgsmål så hurtigt som overhovedet muligt.
Når jeg har valgt at ophæve pålægget angående havvindmølleparkerne, er det, fordi jeg føler, at både forbrugere og danske virksomheder har oplevet stigende elpriser.
Det er rigtigt, at vi i Danmark har været dygtige til at producere el fra vores kraft-varme-værker.
Vi har faktisk været konkurrencedygtige i forhold til det, der ligger syd for grænsen. Det, vi har oplevet gennem de senere år, er markante stigninger, som egentlig har gravet sig ind i den konkurrencefordel, danske virksomheder har haft.
Og når vi ser på internationale undersøgelser, World Economic Forum og andre, må vi konstatere, at den danske konkurrenceevne i OECD-sammenhæng ikke ligger særlig kønt.
Det har den nuværende regering ønsket at lave om på.
En af årsagerne til det er, at vi ikke kan blive ved med at få den stigning.
Vi har forudsat 20 pct. VE-strøm.
Vi ligger på 27 pct.
Det koster elforbrugerne incl. forbrugere og erhvervsvirksomheder 900 mio. kr. om året.
Hertil kommer, at det, hvis havvindmøllepålægget blev opretholdt, ville stige fra 27 pct. til 31 pct., og når det er fuldt indfaset, vil det koste 300 mio. kr. om året.
Det er rigtigt, at det svarer til 1 øre pr. kWh, som spørgeren selv angiver, og jeg anser det ikke - hverken over
for forbrugerne eller over for erhvervslivet - for at være en udvikling, som vi er nødt til at fortsætte.
Med hensyn til priser og Eurostat er der jo stor forskel på, om det er små eller store og energitunge virksomheder.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2002-02-06:
Ja, nu vil jeg allerførst sige, at jeg ikke ved, hvad det er for nogle priser, ministeren refererer til.
Jeg har bedt to gange, dels mundtligt på et forhandlingsmøde og efterfølgende skriftligt, om at få en prissammenligning, og jeg havde faktisk et løfte om, at jeg ville have fået den i dag kl. 11.
Men jeg har så i stedet for været inde at se på Eurostats statistikker, som jeg går ud fra må være fælles gods, hvad enten man er folketingsmedlem eller minister, og det fremgår ganske tydeligt af Eurostats elprisstatistik, at priserne i Danmark ligger væsentligt lavere end i Tyskland og England, som er to af vores vigtigste markeder.
Derimod ligger vi højere end Sverige.
Det er det ene. Det andet går på, at en udbygning med tre havmøller, som den ellers har været forudsat, formentlig vil give en prisstigning på 1 øre pr. kilowatt-time.
Hvad er den nærmere begrundelse for, at ministeren i stedet for at standse pålægget og dermed udbuddet f.eks. ikke har valgt at sige, at man lettede afgiften med 1 eller 1½ øre?
Bendt Bendtsen (KF), 2002-02-06:
Det ligger regeringen meget på sinde at bremse stigningen i elpriserne ikke mindst for erhvervslivet.
Stigende elpriser sammenlignet med udlandets fører til en forringet konkurrenceevne for erhvervslivet og tab af arbejdspladser.
De danske elpriser er steget betydeligt i de senere år, men der er sket en modsatrettet udvikling i andre EU-lande, især i Tyskland, som er vores største samhandelspartner.
I dag er situationen den, at elpriserne for almindelige husholdninger er væsentlig højere end i de fleste andre EU-lande.
For vore virksomheder ligger de danske elpriser i den høje ende, mens elpriserne for mindre virksomheder ligger under gennemsnittet i EU.
Situationen er generelt den, at danske virksomheder har tabt den konkurrencefordel i form af relativt lave priser, som de tidligere har haft, og der er en betydelig risiko for, at den forkerte udvikling vil fortsætte, hvis der ikke bliver grebet ind.
Det er baggrunden for regeringens beslutning om at trække pålægget om udbygningen med tre yderligere havvindmølleparker tilbage.
Jeg vil gerne præcisere, at det er pålægget, jeg agter at trække tilbage, ikke nødvendigvis udbygningen.
Jeg har bedt Energistyrelsen om at fortsætte med at forberede et udbud i fri licitation, og hvis møllerne kan konkurrere på markedsvilkår, altså kommercielle vilkår, vil det være en ganske fornuftig løsning.
Man skal jo være opmærksom på, at der til dels forventes stigende elpriser på det frie elmarked, og at der dels forventes en fortsat udvikling og effektivisering af vores møller. Men hensyn til afgifterne på elforbruget
har regeringen trukket de CO2-afgiftsstigninger for erhvervslivet af bordet, som den tidligere regering planlagde, men der er ikke aktuelle planer om yderligere afgiftslempelser.
Virksomhedernes problemer med elprisen skyldes i højere grad betalingen af den prioriterede strøm, end det skyldes afgiftssystemet.
Margrethe Vestager (RV), 2002-02-06:
»Vil ministeren redegøre for rammerne for finansloven for 2003 i lyset af skattestoppet og kravene i »Danmark 2010«, som regeringen har gjort til sine?« Skriftlig begrundelse
I forbindelse med den offentlige drøftelse af regeringens forslag til finanslov for 2002 har ministeren for videnskab, teknologi og udvikling stillet i udsigt, at uddannelsesområdet i hans ressort vil blive tilgodeset i finansloven for 2003.
Ministeren for videnskab, teknologi og udvikling udtrykker i Radioavisen den 31. januar 2002, at dette er en reparationsfinanslov med store krav til at indfri valgløfterne.
Tallene for 2003-2005 er tekniske fremskrivninger, og det bliver ikke de tal, universiteterne kommer til at opleve.
Dette forstås af spørgeren som et løfte
om øgede bevillinger.
På den baggrund ønskes finansministerens vurdering af det udgiftspolitiske råderum for indfrielse af dette løfte.
Det antages af spørgeren, at ministeren for videnskab, teknologi og udvikling afgiver sine løfter om øgede bevillinger til uddannelse i forståelse med finansministeren og i forståelse for de generelle krav til finansloven, som finansministeren udstikker.
Tove Fergo (V), 2002-02-06:
Ja, på nogle måder mener jeg det, og det mener vi faktisk i Kirkeministeriet.
Derfor er der nedsat det, der hedder et forenklingsudvalg, og der er fremkommet 17 forskellige forslag til, hvordan man kan gå sammen om forskellige ting.
Til de mange små kirker hører der jo som regel også en kirkegård, og man kunne f.eks. gå sammen om driften af kirkegårdene, i et område have én graver, måske få gravearbejdet udført på en anden måde.
Man behøvede måske heller ikke have gravemaskiner alle steder; man kunne måske få en entreprenør til at foretage gravearbejdet, og på den måde kunne man spare nogle penge.
og se på, om man kunne have lidt mere fleksible arbejdsforhold for kirkens ansatte.
Ja, der er som sagt 17 forskellige modeller, og hvis man selv har ideer og forslag til nogle andre modeller, så kan jeg love én ting fra Kirkeministeriets side, og det er, at vi har ingen hellige køer, vi har ingen barrierer; vi er parate til både at give dispensation og ændre på reglerne, hvis det er det, der skal til.
Bendt Bendtsen (KF), 2002-02-06:
Jeg vil sige til fru Anne Grete Holmsgaard: Det er selvfølgelig rigtigt, at jeg kom til at sige offentlige kroner, men forbrugerkroner eller erhvervskroner er det rigtige.
Om jeg betvivler Eurostat?
Nej, det gør jeg ikke, men jeg er nødt til at sige, at det er utrolig svært at sammenligne priser.
Man kan vurdere, at priserne for danske virksomheder spænder utrolig vidt, ja, næsten op til 50 pct. og måske 100 pct., så jeg vil godt have lov til at se de analyser.
Og jeg må bare noterer mig og klart konstatere, at dansk konkurrenceevne er blevet forringet, fordi stigningerne i de danske elpriser sammenlignet med de udenlandske elpriser er gået utrolig op, og det er gået ud over danske virksomheders konkurrencefordel, og det er gået ud over danske forbrugere. Der bliver spurgt helt konkret, om jeg er rede til at sikre, at vi fortsat vil udbygge vedvarende energi med tilskud.
Holdningen er den i regeringen, at vi mener, at man skal lære at klare sig på kommercielle vilkår til markedsprisen plus det VE-bevis, der skal udstedes på et tidspunkt.
Så kan jeg sige til fru Aase D. Madsen, at vi jo netop arbejder med det, for vi nærmer os det punkt, hvor der kan blive balanceproblemer med hensyn til kritiske eloverløb.
Det er en af de ting, vi undersøger i udvalget.
Hvilke muligheder er der for at give decentrale værker mulighed for at fyre på en anden måde, altså at man ikke skal producere el altid.
Vi ser også på andre elementer, og så vidt jeg er orienteret, er det vist - om det lige er 1 øre, er jeg ikke sikker på - omkring 300 mio. kr. og ikke 100 mio. kr. Men det er rigtigt, at hvis vi nedsætter elprisen, kan det være en skattenedsættelse, det kan man sige.
Jeg tror, at vi må se på, at vi ikke kommer til at nedsætte vores elpriser.
Det, der vil ske, er, at vi kan prøve at tage toppen af den stigning, som vi er udsat for, og som vil blive fremtiden.
Det tyder alle analyser på.
Tove Fergo (V), 2002-02-06:
Ja, nu vil jeg lige understrege, at jeg taler om det kirkelige selvstyre og ikke om det kommunale selvstyre.
Jeg ved godt, at kommunalbestyrelserne kan ikke bestemme, hvor meget de lokale kirker skal opkræve i skat.
Kommunalbestyrelsens eneste opgave er på baggrund af ønskerne fra menighedsrådene og provstiudvalget at regne procenten ud, og den er forpligtet til at regne procenten ud.
Kun hvis den er helt vildt stigende, så er der nogle regler for det.
Så det er jeg helt klar over.
Men nu taler jeg om det kirkelige selvstyre.
Men så vil jeg sige med hensyn til kirkerne og den debat, der jo er løbende, om, hvorvidt man skulle tage vedligeholdelse af kirkebygninger ud af den kirkelige ligning og sige, som hr. Arne Toft jo også siger, at det er kulturarven, og den kan staten betale med det tilskud, som staten i øjeblikket giver til folkekirken, de 620 mio. kr., og så kan kirkeskatten gå til præstelønninger og driften af kirkerne i øvrigt.
Og det er der da nogle der vurderer og taler om.
Jeg har det bare sådan, at det er vigtigt set fra mit synspunkt, at sognemenigheden er det centrale.
Vi har jo en fuldstændig flad folkekirkestruktur, som er unik og af enestående værdi.
Og sognemenigheden er noget meget værdifuldt.
Det er det tætteste lille fællesskab, vi har, når vi ser bort fra familie og venskabskreds, og det skulle gerne være bærende.
Og til sådan et lille fællesskab hører der faktisk også et hus, et hjem, en bygning, og det er kirkebygningen.
Jeg mener, det er værdifuldt, at det er menighedsrådet, altså de folkevalgte repræsentanter for sognet, som har det som deres samlingspunkt, og som også har ansvaret for kirkebygningen. Vi ser jo også, hvor fantastisk flot kirkebygningerne er vedligeholdt, hvor meget man værner om dem, og jeg synes, det danske samfund kan være meget, meget tilfredse med og glade for, at vi har så velbevaret en kulturarv.
Og det har vi måske netop, fordi den ligger i hænderne på nogle, som holder af den.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2002-02-06:
Hvordan føler spørgeren selv, at hendes arbejdsmetode virker, at ingenting kan laves om, at ingenting kan forandres, at ingenting kan vurderes?
Vi har her et problem, som vi skal løse: Hvordan får vi mest muligt tilsyn for pengene, og det synes jeg faktisk
er en helt fair måde at gøre de her ting op på.
Så kan man selvfølgelig altid drukne det ved alle mulige ting, som ikke kan laves om, men det skal nu ikke afholde mig fra at sige igen, at jeg ser på det her på en fordomsfri måde, og hvis de folk, der beskæftiger sig med det, kan anvise bedre metoder end fru Anne Baastrup, så vil jeg meget gerne lytte til de folk, der ved noget om det område, de beskæftiger sig med.
Og for så vidt angår procedurer omkring afskedigelse, og at planen bliver lagt frem, tror jeg, at fru Anne Baastrup ikke har sat sig ind i, hvordan den procedure er.
Anne Baastrup (SF), 2002-02-06:
Nu er det sådan, at ministeren er leder af en ret stor virksomhed.
Mener ministeren, at det er i overensstemmelse med god, moderne, fremtidssikret ledelsesstil, at man går i gang med at fyre 130 mennesker, og så fortæller man i øvrigt de resterende, dem, der så eventuelt får lov til at blive, at de ikke rigtig kan vide, hvor det er, deres fremtidige arbejdsplads kommer til at være, ihukommende at ministeren svarede, da jeg for en halv time siden spurgte, om ministeren overhovedet var klar over, hvordan malerbrancheforeningen ordnede deres skriftlige APV, at det anede ministeren intet om? Nu går man så blot i gang med at sige: Jeg ordner det hele, og jeg ved i øvrigt intet om indholdet.
Er det god, moderne, fremtidssikret ledelsesstil i Venstres forståelse, at man simpelt hen bare starter med at fyre, og så går man i øvrigt i gang med at flytte de medarbejdere, der måtte blive tilbage, rundt, uden at de selv ved, hvor de skal være?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2002-02-06:
Jeg vil gerne til spørgerne sige, at der ligger et oplæg til drøftelse af Arbejdstilsynets arbejdsmåde og indretning.
Jeg synes lidt, når jeg hører de spørgsmål og de kommentarer, der bliver givet, at jeg kan drage en pendant til de svar, jeg gav tidligere, nemlig at spørgerne er meget optaget af de formelle regler om, at nu skal der ligge en skriftlig APV, og nu skal der være det ene og det andet.
Den indgang, jeg har til de her problemer, er: Hvordan gør vi noget konkret for arbejdsmiljøet ude på virksomhederne?
Der synes jeg, at det er en fair og ordentlig måde at gribe det an på, at man siger: Løser vi det med de ressourcer, vi har på den mest optimale måde, eller kan vi gennemføre tilsyn og overvågning og rådgivning på virksomhederne på en anden måde end den, vi har været vant til indtil nu?
Jeg vil nødig drage nogen sammenligninger med beton og forstokkethed osv., men er det ikke en fair arbejdsmåde at sige: Vi har en vis mængde ressourcer, hvordan udnytter vi pengene bedst muligt?
Og er det helt åndssvagt, at de, der arbejder med det i det daglige, prøver at gøre sig nogle tanker om, hvordan det her skal foregå?
Det har jeg meget vanskeligt ved at forstå.
Hvis jeg skal forstå, hvad SF og Socialdemokratiet mener, er det, at vi ikke skal diskutere, om det kan gøres bedre, fordi man har fundet de vises sten en gang for alle.
Men jeg vil godt sige, at det er altså en af de nye vinde, der blæser med den nye regering, at der ikke ligger
nogen bindinger på forhånd.
Vi går fordomsfrit til opgaven.
Jeg kan se, vi har en vis mængde penge til rådighed.
Hvordan får vi mest arbejdsmiljø for pengene, og hvordan får vi flest mulige kontrolbesøg ude på virksomhederne?
Det er altså ikke en måde og en arbejdsmetode, jeg føler nogen skam over at anvende, tværtimod.
Lene Garsdal (SF), 2002-02-06:
Ministeren har bekræftet, at han stadig væk tager udgangspunkt i »Rent arbejdsmiljø år 2005«.
En væsentlig følgegruppe til denne plan er Arbejdsmiljøinstituttet, som følger op på opfyldelsen af de syv visioner, som står i denne plan.
Nu kan man se på finansloven, at Arbejdsmiljøinstituttet skal nedskæres med en tredjedel af sit personale.
Kan ministeren bekræfte, at det vil få følger for Arbejdsmiljøinstituttets muligheder for at følge udviklingen i planen for et rent arbejdsmiljø år 2005?
Carsten Hansen (S), 2002-02-06:
Det samlede budget i forhold til Arbejdstilsynet er jo ikke mere end Hjørring Sygehus', men det forhindrer ganske mange skader og ulykker. Der vil komme flere skader og ulykker, siger man i forhold til det her. Det, som jeg vil bede ministeren bekræfte, er, at der bliver færre og kortere kontrolbesøg på virksomhederne i forhold til den ikke mere hemmelige plan, som ligger, at den aftalte indsats i forhold til 2005 falder bort, og at registreringen af farlige kemiske produkter ikke mere vil være til stede, hvis denne her plan gennemføres.
Bjarne Laustsen (S), 2002-02-06:
Jeg fik ikke noget svar på mit spørgsmål om det lovforslag og den plan, der nu ligger, som jo, indtil ministeren løfter sløret for det, må siges stadig væk at være hemmelig.
Ministeren læser ikke Fyens Stiftstidende, men vi andre har set den, og jeg er helt sikker på, som det også fremgår, at ministeren mener, at hr. Carsten Hansen er et meget aktivt medlem på Fyn, hvilket kan bekræftes.
Men det er nu ganske velmenende folk, der har ment noget omkring arbejdsmiljøet i den her sag her, og som har udtalt sig til det pågældende dagblad. Det, jeg vil sige, er, at der jo med den plan sker en øget centralisering og en øget regionalisering, og da der er et vedtagelsesforslag, der siger noget om at bevare arbejdspladser ude i yderområderne, ude i regionerne, så synes jeg, det her forslag strider groft imod det, når man fjerner hele AT fra Fyn.
Anne Baastrup (SF), 2002-02-06:
Jeg er blevet i tvivl om, hvorvidt ministeren støtter Arbejdstilsynets direktør i forsøget på at redde, hvad reddes kan, eller om ministeren blot siger, det er direktøren, der nu har til hensigt at gøre et eller andet.
Det er det ene spørgsmål.
Det andet er: Er det sådan, at man har til hensigt at afvikle Arbejdstilsynets bibliotek, og hvordan vil ministeren så sikre, at man i det fremtidige arbejdsmiljøarbejde rent faktisk vil få indhentet viden?
Skal det så bare være ude på de almindelige folkebiblioteker, eller hvordan regner ministeren med, at man overhovedet kan oparbejde en vidensbank, fastholde en vidensbank, hvis Arbejdstilsynets bibliotek også skal forsvinde?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2002-02-06:
Nu har jeg desværre ikke læst Fyens Stiftstidende og kan derfor hverken af- eller bekræfte det
, men da jeg kan forstå, at hr. Carsten Hansen har været meget aktiv med hensyn til den artikel i Fyens Stiftstidende, så tror jeg, at hr. Carsten Hansen kan fortælle meget mere om, hvad baggrunden er for den artikel. Når der nævnes en hemmelig plan, er det papir, der omtales, et papir, som Arbejdstilsynets direktør har diskuteret med medarbejderne som et oplæg til den drøftelse.
Men jeg synes, at spørgeren selv må fortælle om, hvad hans artikler i Fyens Stiftstidende går ud på.
Men hensyn til »Rent arbejdsmiljø år 2005« har jeg over for Arbejdsmiljørådet givet udtryk
for, at det er et udmærket papir at tage udgangspunkt i med hensyn til vurderingen af det fremtidige arbejde.
En del af det, der står i papiret, er jo gennemført.
Men jeg synes, det er et udmærket oplæg, og jeg har tilkendegivet over for Arbejdsmiljørådet, at det er fint at tage udgangspunkt i det.
Anne Baastrup (SF), 2002-02-06:
Det, jeg blot synes er så interessant i denne sag, er, at det under APV'ernes skriftlige vurdering kom ganske tydeligt frem, at beskæftigelsesministeren overhovedet ikke anede, hvordan man i malerbrancheforeningen rent faktisk kørte sagen.
Sådan som jeg har forstået det, fyrer man samtlige ansatte i Arbejdstilsynet, og så kan folk i øvrigt søge deres egen stilling, men de aner ikke, hvordan den fremtidige arbejdsplads bliver.
Er det en metode at fastholde gode, dygtige medarbejdere på?
Er der ikke andre metoder?
Og så er det, jeg spørger: Er det Venstres måde at køre en fremtidig moderne ledelsesstil på?
Carsten Hansen (S), 2002-02-06:
Jeg kan ikke lade være med at tage Fyens Stiftstidende frem i dag, for der står jo, at en hemmelig plan slagter Arbejdstilsynet.
Jeg vil godt bede ministeren bekræfte, at det, der står i denne her avis, er rigtigt, nemlig at den der såkaldte hemmelige plan fører til kortere og færre kontrolbesøg.
Og ifølge det, der står i dagspressen, skulle det altså fremgå af ministerens egne papirer fra Arbejdstilsynet.
Kan det virkelig have sin rigtighed?
Vil ministeren sige, om det, der står i dagspressen i dag om en hemmelig plan, er rigtigt eller forkert?
Anne Baastrup (SF), 2002-02-06:
Jeg takker for svaret.
I den forbindelse vil jeg godt spørge, om beskæftigelsesministeren fortsat har til hensigt at gennemføre projektet »Rent arbejdsmiljø år 2005«.
Det er jo en aftale, som Arbejdstilsynet har indgået med LO og DA.
Hvis man ser på finansloven som sådan, når det drejer sig om Arbejdstilsynets område, så fremtræder det, som om man rent faktisk ønsker at neddrosle det projekt.
For efter min bedste overbevisning bliver det meget, meget vanskeligt at opnå det mål. Jeg vil spørge: Har beskæftigelsesministeren overtaget den tidligere regerings aftale mellem LO og DA om et »Rent arbejdsmiljø år 2005«?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2002-02-06:
Jeg er nødt til at rette en lille misforståelse.
Det her er ikke et spørgsmål om, at de overvejelser, der måtte være om at ændre antallet af regioner inden for Arbejdstilsynets område, skulle indebære, at der flyttes arbejdspladser til København.
Det er der under ingen omstændigheder tale om.
Det, der er tale om, er, at regeringen forventer, at der inden for den offentlige sektor sker en effektivisering af indsatsen på samme måde, som det sker i det øvrige samfund, og på den måde kan man så diskutere, hvordan arbejdsmiljøindsatsen kan løses bedst muligt.
Nu kan jeg forstå, at fru Anne Baastrup er begyndt at interessere sig meget for de fynske forhold, og derfor vil jeg godt sige, at når man overvejer at lave nogle regioner på Arbejdstilsynets område, så skyldes det forskellige omstændigheder.
Den ene er naturligvis spørgsmålet om personalereduktion.
Den anden er altså også et spørgsmål om at udnytte ressourcerne bedst muligt og prøve at eliminere, at pengene går til mursten og centre rundtomkring.
Men når der bliver spurgt, om det medfører, at der bliver færre til at foretage tilsyn på Fyn, så vil det ikke være tilfældet.
For de tilsynsførende, der er på Fyn, vil blive boende på Fyn.
De vil have udgangspunkt i deres arbejde fra deres hjem.
Det, der vil være tale om, er, at de tilsynsopgaver, der bliver løst, bliver løst af medarbejdere, der bor på Fyn, og som kører ud fra deres hjem på Fyn.
Så kan det være, at de en gang om ugen skal mødes for at planlægge strategi, opgaver, og at der skal være faglig udveksling osv.
Men med hensyn til tilsynsfunktionen da kan jeg sige, at den vil være effektiv.