Jakob Axel Nielsen (KF), 2006-11-14:
Det er en kendt sag, at danskerne lever længere; det er en kendt og meget positiv sag.
Det er en kendt sag, at om 12, 13, 14 år krydser kurverne med hensyn til arbejdsudbud for dem, der er på arbejdsmarkedet, og dem, der ikke er på arbejdsmarkedet.
Altså, det er en kendt sag, at der er store årgange, der træder ud, og der er små årgange, der træder ind.
Det burde derfor også være en kendt sag, at man er nødt til at tage bestik af den situation og justere den situation.
Det svarer nemlig til, at man vælger at gå ned på halv tid og sætte sit forbrug op, hvis ikke vi gør noget ved det.
Alligevel har det her lovforslag, som både jeg og Det Konservative Folkeparti er meget, meget glade for, haft en utrolig svær fødsel.
Mit parti har startet med at diskutere behovet for velfærdsreformer, ikke for at genere nogen, men for at sikre et solidt fundament under vores fremtidige velfærd.
Det er også en kendt sag, at der er partier her i Folketinget, som i dag er med i aftalen, der – sagt sådan lidt småpopulært – måske har syntes, at vi haft helt plim i låget.
Jeg kan se, at hr. Thomas Adelskov nikker.
Alligevel har vi fået en velfærdskommission, der har modnet den her sag meget godt og grundigt, og til sidst er der 158 mandater i Folketinget, svarende til alle Folketingets partier bortset fra SF og Enhedslisten, der har indset, at det er pinedød nødvendigt, at vi gør noget på tilbagetrækningsområdet.
I al beskedenhed betragter vi det som en kæmpe konservativ sejr, at der nu er så mange mandater, der har indset det, som vi har talt om i så mange år.
Det er jeg meget glad for at der er 158 mandater bag ved.
Løsningen her er ikke just, som jeg har talt for at den skulle være, når vi har diskuteret efterløn, men jeg har også altid tilføjet, at vi Konservative ikke er religiøse – for os er det resultatet, der tæller.
Og nu får vi altså en aftale, der peger 10, 20, 30 år ud i fremtiden og sikrer vores velfærdssamfund.
Det er vi fantastisk glade for, og vi er også glade for at se, at der kommer et resultat, som sikrer alle befolkningsgrupper.
Hvad er det så, aftalen indeholder?
Jo, den har to hovedoverskrifter, kan man sige.
Der er noget med senere tilbagetrækning, og så er der også noget, der hedder styrkede jobmuligheder for ældre.
Lad os kigge på den senere tilbagetrækning.
Der justerer vi altså efterlønsalderen, og vi justerer den løbende, sådan at der er en gennemsnitlig ens pensionstid, ca. 19½ år, til danskerne – også i den tid, der kommer, hvor vi har længere levetid.
Vi laver udfasning af delpensionen, en lille lov, som ikke er særlig meget brugt i dag; den omfatter ca. 300 mennesker.
Vi laver en justering af fleksydelsen for de ældre, og i morgen vil socialordførerne behandle forslaget om den tilsvarende konsekvensrettelse på området for pensionsloven.
Så er der den del af lovforslaget, der vedrører, hvordan man sikrer styrkede jobmuligheder for de ældre, og der er jeg glad for at se, at vi nu prøver at komme væk fra den der fastlåsning i, at ældre er en stor homogen gruppe, som ikke er forskellige fra hinanden, mens alle unge er forskellige fra hinanden.
Sandheden er, at alle mulige grupper mennesker i Danmark er forskellige fra hinanden, og derfor er det fint, at vi nu indfører ens behandling for de 58-59-årige, så den bliver som den behandling, man giver f.eks. 39-40-årige.
Samtidig med at man dropper den forlængede dagpengeperiode og betragter ældre som en ressource på samme måde som alle mulige andre, laver vi en forbedret mulighed for seniorjob, hvor kommunerne er forpligtet til at finde et kvalificeret og indholdsrigt seniorjob.
Endelig har vi indført en fortrydelsesordning for de mange mennesker, der ikke er kommet på muligheden for efterløn i de år, hvor man tænkte: Nej, det kan jeg godt undvære.
Der kan man altså få samlet op på de 15 år, man ikke nåede at være med på, i kraft af en fortrydelsesordning.
Også en god nyskabelse for dem, der måtte have det behov.
Og endelig: Når vi nu mener, at folk skal arbejde længere, synes jeg, det er helt naturligt, at vi også begynder at tale arbejdsmiljø.
Hvordan forbedrer man arbejdsmiljøet, sådan at vi også kan gå rundt på vores arbejdsmarked og have et godt seniorliv og have et godt liv, når vi kommer hjem fra arbejde?
Det gør man ved at forbedre arbejdsmiljøet, så vi undgår psykisk nedslidning, så vi undgår fysisk nedslidning, og så vi sætter ind over for livsstilssygdomme.
Der afsættes 3 mia. kr., som skal fordeles efter principper, så vi ved, vi får noget ny viden om det over de næste 10 år.
Alt i alt må jeg sige, at fra en konservativ synsvinkel er vi utrolig godt tilfredse med, at en så bred forsamling i Folketinget har vist den nødvendige ansvarlighed til at sikre det her velfærdssamfund, vi holder af.
Lad mig slutte af med at sige, at når man anerkender, at vi bliver ældre, når man anerkender, at der kommer store årgange ud af arbejdsmarkedet og små ind, ja, så forstår jeg ikke de partier, der ikke vil være med til at løse problemet.
Det opfatter jeg rent faktisk som en eller anden form for rationel egoisme i nuet, hvor man ikke er parat til at kigge fremad, til at sikre alle.