Lene Espersen (KF), 2003-01-29:
Jeg er meget enig med spørgeren i, at vi selvfølgelig altid skal kulegrave områderne for at se, om vi kan gøre mere i forhold til særligt udsatte grupper, ikke mindst når det angår unge mennesker, der jo oftest slet ikke har den livserfaring og måske heller ikke selvtillid, der skal til for at omgøre en meget, meget dårlig beslutning, de har truffet. Jeg vil dog godt fastholde, at jeg stadig væk tror på, at den bedste måde at nå den gruppe på, ikke er ved at forsøge at lave nykriminaliseringer i stor stil inden for det her område eller forsøge at give et billede af, at vi kan styre, hvad der ligger på internettet, men ved nogle af de projekter, og mange af dem blev jo sat i gang af den tidligere regering, der går ud på via cafémøder og andet at komme i dialog med de unge mennesker, der har det dårligt.
Det kan der være mange årsager til, men den forebyggende indsats tror jeg er helt afgørende for, at man kan få bragt nogle af dem på ret kurs igen.
Jeg kan forstå på fru Elsebeth Gerner Nielsen, at spørgeren har kigget på, hvilke erfaringer man har gjort sig i udlandet.
Der vil jeg sige, at jeg mener, at medvirkensbestemmelserne og den måde, vores straffelov der er skruet sammen på, har den rette balance i tingene, og derfor tror jeg ikke, at det er den vej, vi skal forsøge at forfølge ved at gøre noget mere strafbart, hvis det er selvmord, end hvis det er alle mulige andre typer overgreb og forbrydelser.
Men jeg er indstillet på at forsøge at undersøge, hvordan lovgivningen er i landene omkring os, for vi skal ikke spille alvidende her i Danmark, og jeg kan forstå, at man måske der har gode erfaringer med, hvad man kan gøre for at få reduceret antallet af selvmord.
Så jeg er indstillet på at undersøge, hvordan man der har grebet det an, men jeg må altså understrege, at jeg mener, at straffeloven, som den er i dag, er skruet sammen, så man meget nøje har overvejet, hvornår medvirkensbestemmelserne skulle træde i kraft.
Derfor kan jeg i hvert tilfælde ikke på nuværende tidspunkt sige, at jeg finder nogen som helst anledning til at ændre de regler, men der kunne jo være masser af andre ting, man har gjort i andre lande, som vi kan lære noget af, og det synes jeg bestemt er et forsøg værd.
Jeg kan forstå på spørgeren, at spørgsmålet navnlig drejer sig om selvmord begået af børn og unge.
Jeg er fuldstændig enig med spørgeren i, at selvmord blandt børn og unge er et problem, som vi skal tage særdeles alvorligt.
Jeg mener, det er meget vigtigt, at vi fokuserer på forebyggelsen, men naturligvis skal det strafferetlige værn også være på plads for at hindre, at børn og unge mennesker »hjælpes« til at begå selvmord.
Jeg vil godt starte med at understrege, at det i dag ikke er strafbart at forsøge at begå selvmord, og det giver jo heller ikke nogen mening at kriminalisere det, men det er strafbart at medvirke til, at en person begår selvmord.
Ifølge straffelovens § 240 straffes dette med indtil 4 måneders fængsel.
Hvis handlingen foretages af egennyttige bevæggrunde, er det en skærpende omstændighed, og straffen kan i sådanne tilfælde blive op til 3 års fængsel.
Medvirken til en anden persons selvmord er dog kun strafbar, hvis den pågældende rent faktisk begår selvmord, medmindre medvirkenshandlingen er omfattet af den skærpede strafferamme.
Bestemmelsen omfatter både fysiske hjælpehandlinger og handlinger, der har karakter af anstiftelse eller overtalelse, det vil altså sige både de tilfælde, hvor man ligesom fysisk hjælper til med gerningen, og også der, hvor man måske bruger sin højere alder eller viden og erfaring i et overtalelsesforsøg.
Handlinger, der har karakter af almindelige opfordringer til og også rådgivning om at begå selvmord, er derimod næppe omfattet af bestemmelsen i § 240, idet bestemmelsen må antages at stille krav om en vis kvalificeret påvirkning.
En sådan kriminalisering vil række videre end de almindelige medvirkensprincipper i straffelovens § 23, hvor der i dag stilles krav om, at medvirkensforholdet skal være rettet mod en konkretiseret forbrydelse, for at forholdet er strafbart, og en hjemmeside på internettet, der fortæller, hvordan man på en effektiv og smertefri måde kan begå selvmord, er altså - og man kan sige desværre - uanset hvor moralsk anstødeligt det kan virke, ikke nogen konkret opfordring til at begå selvmord i straffelovens forstand.
Ud over problemstillingen omkring kriminaliseringen på et område, hvor vi i dag ikke har en kriminalisering helt generelt, tror jeg, det vil være meget vanskeligt at håndhæve i praksis, ikke mindst set i forhold til hjemmesider, der hidrører fra andre lande.
Jeg tror derfor ikke på, at vejen frem er en nykriminalisering på det her område.
Jeg er så derimod meget enig med spørgeren i, at særligt tallene for de unge piger mellem 15 og 19 år er ekstremt bekymrende.
Derfor tror jeg, at det, vi skal, er at prøve at tilrettelægge forebyggelsen endnu bedre for den her gruppe unge mennesker, så vi gør, hvad vi kan, for at forhindre dem i at begå selvmord.