runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Margrethe Vestager (RV), 2006-04-26:
Nu har vi jo egentlig fået skræmmende og tankevækkende eksempler på, hvad der kan ske i Venstres gruppeværelse med den luft og de arealvilkår, man har der, og det synes jeg jo egentlig må mane til eftertanke hos den socialdemokratiske ordfører, for når det kommer til styringen af skolen, så har man sådan en meget centralistisk tilgang.
den mangfoldighed af børn og elever og behov, den møder
Kan vi ikke friste Socialdemokraterne til at anlægge den samme respekt for det decentrale i styringen, så den ikke kun gælder for de vilkår, der er gældende for det indholdsmæssige?
Kim Mortensen (S), 2006-04-26:
Jo, det kan der være, og der er eksempler på, at faciliteterne ikke er i orden, at skolerne ikke fungerer, at der ikke er ressourcer nok, at der ikke er adgang til undervisningsmaterialer.
Så, jo, det er der masser af eksempler på, og det synes jeg også er på sin plads at man stiller krav om.
Jeg tror bare stadig væk, vi skal holde fast i, at ansvaret for den her opgave skal være i kommunerne, og lade være med at prøve at flytte den derfra.
Thomas Krog (SF), 2006-04-26:
Det skal der ikke herske nogen tvivl om, og derfor vil jeg også godt prøve at stille spørgsmålet en gang til
: Er der ikke nogen situationer, man kan komme ud for, hvor det simpelt hen ikke er i orden, hvor man simpelt hen spilder nogle unge, spilder nogle ressourcer, spilder nogle muligheder i det her land på gulvet, fordi forholdene i folkeskolen simpelt hen ikke er i orden?
Det handler jo ikke om at diktere, hvordan det skal se ud, men det handler om at sige: Der er en grænse for, hvor galt det må se ud.
Kan der ikke være nogle ting med hensyn til lokaler og luft, antal elever, lærernes efteruddannelse, hvor man siger, at det måske er på sin plads at stille nogle minimumskrav?
Kim Mortensen (S), 2006-04-26:
Jo, jeg tror bare, det er svært at lave et magisk tal for, hvad der er rigtigt, for i nogle situationer kan 20 være det rigtige tal, i nogle situationer kan 15 være det rigtige tal, og i nogle situationer kan 27 måske være det rigtige tal.
Så derfor tror jeg ikke, at vi skal trylle et sandfærdigt tal frem her – ud over at jeg personligt har det sådan, at da min datter f.eks. var i en klasse med 28, inden den blev delt, var det meget svært.
Det kan hænge sammen med klassestørrelsen, det kan hænge sammen med, at der var meget uroligt, men det var i hvert fald meget svært at få en ordentlig undervisning frem i lokalet.
Carina Christensen (KF), 2006-04-26:
Som jeg hører spørgsmålet, så ender det jo med at blive en diskussion om pengene, og hvordan pengene anvendes.
Og igen: Vi har en af verdens dyreste folkeskoler, vi afsætter utrolig mange midler til folkeskolen, og vi er meget stolte af, at også den her regering har brugt rigtig mange penge på folkeskolen og også vil gøre det i fremtiden.
Men det er jo kommunernes ansvar at drive folkeskolerne.
Det er dem, der fastsætter serviceniveauet lokalt, og det ansvar forventer jeg også at de kan leve op til og vil gøre i fremtiden.
Jeg synes ikke, at vi skal fastsætte det herindefra.
Og så vil jeg sige, at det i øvrigt er meget betryggende at høre, at Enhedslisten har fundet de 15 mia. kr.
Thomas Krog (SF), 2006-04-26:
Når nu vi snakker skolepolitik, så forstod jeg ikke helt den socialdemokratiske ordførers kommentar om en Venstreborgmester.
Jeg troede jo, Venstre var vennerne i de her spørgsmål, men det behøver ordføreren ikke svare på.
Det skal der slet ikke herske nogen tvivl om.
Og krav stiller vi jo også til eleverne.
Altså, de møder nogle krav i den anden ende, så er det ikke rimeligt nok, at vi også stiller nogle krav om, at de faktisk sidder i et lokale i et antal, som gør, at den enkelte elev faktisk er i stand til at lære noget, er i stand til at kunne honorere de krav, vi stiller i den sidste ende?
Kan vi ikke godt herfra også stille nogle krav om, at de forhold skal være i orden?
Jeg har jo i flere tidligere debatter om folkeskolen kunnet konstatere, at De Konservative i lighed med SF i øvrigt er meget optaget af fagligheden i folkeskolen.
Så vil jeg godt i den sammenhæng spørge den konservative ordfører: Hvis nu man har det her lille klasselokale, hvor der sidder 30 elever med tomme maver, luften er dårlig, læreren har ikke været på efteruddannelse i de her 25 år og er blevet lidt træt af det og glæder sig bare til at kunne komme på den her pension, der jo så i øvrigt er udskudt, tror den konservative ordfører så ikke, at det er lige meget, om de har en, to eller tre historietimer om ugen, fordi de i virkeligheden ikke får noget ud af det?
Er kvaliteten ikke lige så vigtig som antallet af timer?
Jeg prøver bare på at sætte antal af timer over for kvaliteten.
Jeg kan forstå med hensyn til antallet af timer, at der mener De Konservative ikke kommunerne kan løfte deres opgave.
Så er Det Konservative Folkeparti med til at sige, at vi skal bruge flere timer på historie og dansk ude i folkeskolen i kommunerne.
Det er de lokale ikke gode nok til at finde ud af.
Det, jeg så stiller spørgsmål om, er: Kan det ikke for nogle elever være fuldstændig irrelevant, hvis rammerne i øvrigt ikke er i orden?
Kan de godt 200 mio. kr., som De Konservative vil bruge på flere timer, ikke være fuldstændig spildt, hvis det er sådan, at der sidder nogle elever under de vilkår, jeg omtalte?
Er man derfor ikke, hvis det virkelig skal batte noget, nødt til at tage hånd om begge dele, både antallet af timer og de vilkår, som eleverne sidder under?
Og hvorfor er det kommunen, der skal tage hånd om det ene, og så Det Konservative Folkeparti her i Folketinget, der tager hånd om det andet?
Majbrit Berlau (EL), 2006-04-26:
Jeg kan fuldt ud tilslutte mig SF’s ordførers kommentar, og når vi især lægger op til rettigheder i form af efteruddannelse, er det netop, fordi der er et stort problem her.
Afstemning
Thomas Krog (SF), 2006-04-26:
Dansk Folkepartis ordfører kommenterede det nye læreruddannelsesforlig og omtalte bl.a. den følgegruppe, der skal arbejde på at løse det store og markante problem med linjefagsdækningen, som bemærkningerne i Enhedslistens forslag også tydeligt påviser.
Jeg vil bare spørge fru Majbrit Berlau, om ordføreren ikke er enig med mig i, at når det er nødvendigt i forbindelse med sådan en ny uddannelse at nedsætte følgegrupper til at følge op på det problem, er det netop, fordi man ikke har formået at løse det.
Majbrit Berlau (EL), 2006-04-26:
Jeg ved ikke, hvad det er for en ros, jeg skulle tildele kommunalpolitikerne for at gennemføre regeringens nedskæringer.
Det er jo det, du beder mig om – undskyld, det er det, ordføreren beder mig om, nu må jeg lige få orden på formerne her.
Ordføreren beder mig om at sige, at det har været fantastisk at følge den borgerlige nedslagtning af den danske folkeskole, men det vil jeg overhovedet ikke stå her og rose.
Nej, jeg vil rose, at kommunerne problematiserer, at regeringen kræver, at de foretager nedskæringer.
Når de siger helt konkret, at nedskæringer vil få de og de konsekvenser for den danske folkeskole, vil jeg rigtig gerne rose dem for det, fordi det giver os herinde muligheder for at reflektere over tingene og spørge: Hvad er det for et niveau, denne regering er med til at lægge for den danske folkeskole?
Jeg vil sige, at jeg er enig i – det har jeg også sagt – at der er forskelle i den danske folkeskole.
Nogle af de danske folkeskoler vil sikkert kunne leve op til en række af de rettigheder, vi ønsker, og det synes jeg er dejligt.
Men jeg kan fortælle dig, at der er en række folkeskoler, der ikke er i stand til at leve op til dem, og jeg kan ikke forstå, hvorfor børn skal have en ulige behandling.
Det er jo det, der lægges op til.
Når vi ikke tildeler alle børn de samme rettighederne, bliver børnene behandlet ulige, afhængigt af hvor deres forældre har bosat sig, og det mener jeg er en uacceptabel situation.
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2006-04-26:
Det har jo rigtig meget med finansieringen at gøre, at forslaget bliver afvist.
Det er i hvert fald tilfældet for Venstres vedkommende.
I øvrigt undrer det mig egentlig såre, at man ikke fra Enhedslistens side udtrykker opbakning til det, kommunerne egentlig laver i dag.
Mange af tingene kører altså allerede, men de bliver stillet op som noget, man kunne ønske sig.
Jeg forstår ikke, at man ikke fra Enhedslistens side roser skolerne og de folkevalgte byrådspolitikere for det arbejde, de har gjort.
Det virker snarere som en gennemborende kritik af de ledere, der har foretaget prioriteringer, og er det intentionen bag forslaget at komme med en gennemborende kritik?
Majbrit Berlau (EL), 2006-04-26:
Omvendt kunne man jo stille spørgsmålet: Kunne man ikke forestille sig, at regeringspartierne ville give udtryk for ros til Enhedslisten for rent faktisk at påpege, at man kan tildele eleverne rettigheder?
Det er mig fuldstændig uforståeligt, at jeg står i en situation, hvor man kalder rettigheder for utopier.
Vi snakker altså om noget så simpelt som ret til skole-hjem-samtaler, og vi snakker om ret til at have adgang til et pædagogisk servicecenter, som giver gode muligheder for at få optimalt udbytte af undervisningen.
Jeg synes, det er helt simple og reelle rettighedsforslag, vi stiller her, og jeg er meget forarget over, at man så hårdnakket afviser dem.
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2006-04-26:
Ordføreren for Enhedslisten sagde, at formålet er at få eleverne godt videre i livet, og derfor vil jeg spørge: Kan Enhedslisten så ikke udtale sig rosende og positivt om regeringens tildeling af ekstra timer til dansk og historie?
Det sker jo med statspenge, så kommunerne ikke får ekstraudgifter netop her, og det har da i allerhøjeste grad også noget med undervisningsmiljøet at gøre.
Majbrit Berlau (EL), 2006-04-26:
Nu skal ordføreren lytte efter, for som jeg også sagde tidligere, er formålet med forslaget primært at tildele elever rettigheder, som de kan håndhæve i deres hverdag.
Folkeskolen er det sted, hvor de tilbringer mange timer af deres vågne hverdag, og derfor skal de have mulighed for at kunne sige: Vi har ret til at modtage en ordentlig undervisning.
Det er i virkeligheden det, der er vores primære mål: at sikre, at selv om man er under 15 år og går i den danske folkeskole, er man ikke rettighedsløs.
Hvis politikere af forskellige årsager vælger at skære ned på ens skole, skal man kunne fremføre, at det ikke er acceptabelt, og at man har nogle rettigheder, som man kan håndhæve.
Det er i hvert fald et stort mål for Enhedslisten at sikre, at de fleste borgere og helst alle borgere her i samfundet har nogle rettigheder.
Carina Christensen (KF), 2006-04-26:
Jeg er altså stadig lidt forvirret og forstår ikke rigtig, hvad baggrunden for forslaget er.
Jeg kan forstå, at man ikke har mistillid til de lokalt valgte politikere og sådan set synes, de godt kan løfte opgaverne derude, hvis de bare havde haft nogle flere penge at gøre godt med.
Men alligevel fremsætter man et beslutningsforslag, hvor man pålægger os her på Christiansborg at diktere i detaljer, hvad der skal foregå ude på den enkelte skole, bl.a. at der skal være et pædagogisk servicecenter, som skal være åbent i hele undervisningstiden og have et minimumsbudget på 300 kr. pr. elev og have 10-15 itarbejdsplader osv.
Det er altså planlægning helt ned i den mindste detalje, og for mig at se kan det da kun være et udtryk for en enorm mistillid til, at de lokalt valgte politikere har gode intentioner og ønsker at sikre nogle godt og fornuftigt drevne folkeskoler.
Ellers forstår jeg simpelt hen ikke, hvad man vil med forslaget.
Majbrit Berlau (EL), 2006-04-26:
Forslaget er ikke et udtryk for mistillid, det er et udtryk for to helt andre ting: For det første har vi den helt principielle holdning, at vi mener, at elever i den danske folkeskole skal have rettigheder, som de kan håndhæve over for politikerne.
De står i en rettighedsløs situation i dag, så det primære mål er i virkeligheden at sikre, at man – også selv om man går i folkeskolen – har mulighed for at hæve sin røst i det demokratiske samfund og slå politikerne i hovedet ved at sige: Det her har vi ret til, det kan vi kræve som folkeskoleelever i Danmark.
Det er det primære mål.
For det andet handler det om, at vi kan se, at den danske folkeskole har været økonomisk udsultet gennem længere tid.
Hver gang der sker nedskæringer, går det ud over den danske folkeskole, og det mener vi er helt uacceptabelt.
Derfor vil vi sikre, at der f.eks. ikke kan skæres ned på bevillingerne til undervisningsmidler.
Det er absolut ikke sådan, at vi har mistillid til de kommunale politikere.
Nogle af dem er rigtig ærgerlige over det, mens andre måske ikke er så bitre igen.
Carina Christensen (KF), 2006-04-26:
Jeg er lidt interesseret i at spørge om baggrunden for, at Enhedslisten har valgt at fremsætte dette beslutningsforslag.
Jeg vil gerne høre, om det udspringer af en dyb, dyb mistillid til kommunerne og til de folkevalgte politikere ude i kommunerne.
Hvis man nu har meget stor tiltro til kommunerne, men alene synes, at det er på grund af, at der ikke er afsat penge nok til folkeskoleområdet, det er nødvendigt at nedprioritere, kunne man jo have fremsat et beslutningsforslag om, at området skal tilføres ekstra midler, og man kunne også have opsat nogle meget principielle retningslinjer for, hvordan man synes de penge skal forvaltes ude i kommunerne.
Tværtimod fremsætter de et beslutningsforslag, som ned til mindste detalje pinder ud, hvordan de lokalt valgte politikere ude i kommunerne skal agere på folkeskoleområdet, og hvorfor har man denne mistillid til kommunerne?
Majbrit Berlau (EL), 2006-04-26:
Som jeg har nævnt tidligere under debatten, er forslaget her fuldt ud finansieret i Enhedslistens finanslovforslag, og ordføreren er meget velkommen til at kigge på det.
Martin Henriksen (DF), 2006-04-26:
Jeg må altså forstå det sådan, at Enhedslisten trods alt er klar over, at der bliver taget initiativer, som går i den rigtige retning.
Det er fuldstændig rigtigt, at det ikke er godt nok, før det krav om linjefagsdækning, der også er stillet fra Dansk Folkepartis side, er opfyldt.
Men jeg forstår det sådan, at Enhedslisten trods alt mener, at det går i den rigtige retning, og også anerkender, at det flertal, som bl.a. har indgået folkeskoleforliget og aftalen om læreruddannelsen, netop har sat fokus på de ting.
En anden ting er, at når jeg læser Enhedslistens beslutningsforslag igennem, kan jeg ikke finde noget om finansiering.
Som jeg kan forstå det, vil det koste omkring 14-15 mia. kr., og hvor har Enhedslisten tænkt sig at de penge skulle komme fra?
Majbrit Berlau (EL), 2006-04-26:
Jeg vil sige, at jeg i høj grad er af den opfattelse, at det ikke er godt nok.
Det, vi forsøger ved at sætte rettigheder op, er jo bl.a. at sikre, at samtlige lærere, der underviser i den danske folkeskole, får efter- og videreuddannelse, så eleverne får den bedst mulige undervisning.
Men det er der ikke lagt op til i forliget, tværtimod er der lagt op til, at man fortsat kan prioritere efter- og videreuddannelsen, og der er også lagt op til, at det i høj grad fortsat er et af de områder, hvor man kan vælge at spare penge, hvis det er det, man ønsker.
Der er ikke lagt op til, at eleverne har ret til at blive undervist af lærere, som rent faktisk er efter- og videreuddannede, og det er det, vi problematiserer.
Martin Henriksen (DF), 2006-04-26:
Jeg kan forstå, at det ligger Enhedslisten meget på sinde at sikre de rigtige lærere til de rigtige fag, altså linjefagsdækning, og derfor vil jeg egentlig godt høre, om Enhedslisten ikke kan bekræfte, at der på finansloven for 2006 faktisk er sat penge af til efteruddannelse af lærere og ledere.
Hvis man kigger på folkeskoleforliget, indeholder det bl.a. kvalitetsrapporten, som kommunerne skal aflevere en gang om året, så der er altså fokus på at sikre de rigtige lærere til de rigtige fag, og i medfør af aftalen om læreruddannelsen, som vi har indgået for ikke så lang tid siden, nedsættes der også en følgegruppe, som skal kigge på, om det er de rigtige lærere, der bliver uddannet, så der bliver linjefagsdækning.
Kan Enhedslisten ikke bekræfte det?
Thomas Krog (SF), 2006-04-26:
Fru Margrethe Vestager forstod fuldstændig, hvad jeg sagde omkring gruppeværelset, men det er bestemt ikke for stort.
Hvis der er noget, så er det jo SF’s folketingsgruppe, der er for lille.
I øvrigt er jeg fuldstændig enig i, hvad der bliver sagt omkring den kommunale økonomi.
Det er jo et stort problem og et helt centralt problem i forhold til, at vi overhovedet står og diskuterer det her, at kommunerne har været pressede og der faktisk finder nedskæringer sted.
Jeg er også, som fru Margrethe Vestager har hørt mig sige flere gange, meget optaget af, at netop lærerne, og at netop kommunalbestyrelserne er aktivt inde og deltager i debatten om folkeskolen; på den måde kan man være med til at udvikle nogle gode faglige miljøer.
Men der er også nogle enkelte steder – jeg nævnte bl.a. lærernes efteruddannelse – hvor det altså er noget så vigtigt at vi får sat virkelig fokus på det, og der vil vi i SF godt gå ind og sige: Nu er det på tide, at der bliver rettet på det her, og at vi derfor påbyder, at der skal efteruddannelse til.
Margrethe Vestager (RV), 2006-04-26:
Jeg blev ikke fuldstændig klar over, hvad der er SF’s holdning til minimumsstandarder.
Eksemplet her fra Folketinget er jo sådan set meget godt: Folketingets standard gør, at Venstres gruppemedlemmer oplever, at deres gruppeværelse er for lille, og SF’s gruppemedlemmer oplever, at deres gruppeværelse er for stort.
Altså, det passer ikke rigtig godt nogen af stederne.
At man så kunne ønske sig, at det af naturlige eller vælgerbestemte årsager kom til at passe bedre, er så noget andet.
Men synes SF ikke som Det Radikale Venstre, at det er mere hensigtsmæssigt, at man lokalt finder ud af, hvordan tingene skal være og indretter det i dialog efter de lokale vilkår, og at det derfor snarere er kommunens økonomi, end det er de centrale krav, man skal se på, sådan at man sørger for, at folk har mulighed for at tage ansvar for undervisningsmiljøet lokalt?
Thomas Krog (SF), 2006-04-26:
I forhold til de bemærkninger, der er kommet fra bl.a. Venstre, og jeg hørte også lidt fra Socialdemokraterne, omkring gruppeværelser, kan jeg oplyse, at SF’s gruppeværelse faktisk er så stort, at vi har plads til flere.
Der er plads til, at der kan komme flere, men det kunne jo også være en af årsagerne til, at der kommer kreative tanker derfra.
Det modsatte kan i hvert fald også være tilfældet.
Jeg synes, det ville være spændende at inddrage det i den her sammenhæng og sige: Jamen er det ikke også på tide, vi får noget tilsvarende her?
Der er simpelt hen nogle ting, vi ikke skal acceptere, ja, der er simpelt hen nogle ting, der kan være så gale, at vores børn bliver hæmmet i den udvikling, som de ellers skulle have i den alder, og det kan vi ikke leve med.
På samme måde har jeg det med hensyn til folkeskolen.
Det kunne være rart her at få lavet nogle ordentlige vurderinger af: Hvordan ser virkeligheden egentlig ud, og er der nogle steder, det er så galt, at det faktisk hæmmer børnenes udvikling og faktisk ikke giver dem det læringsmiljø, de har brug for for at leve op til de krav, som flertallet her jo vil stille om bl.a. test, det betyder så ikke så meget, men nok så vigtigt, de krav, hele globaliseringssamfundet stiller til de elever, der kommer ud af folkeskolen og videre i uddannelsessystemet?
I SF er vi villige til at investere i bygningerne.
Det er meget påfaldende, at man, hvis man kommer til en by, kan se de store, flotte erhvervsbygninger, og så står den der gamle skole, som ikke rigtig er blevet renoveret, ovre i et hjørne.
Sådan ser det i hvert fald ud mange steder.
SF er også villig til på nogle konkrete områder at gå ind og sikre de her minimumsstandarder.
Vi har gentagne gange foreslået et krav om efteruddannelse til lærere.
Det er klart, at det koster nogle penge, men hele diskussionen om faglighed i folkeskolen mener vi er fuldstændig central.
Igen vil jeg sige, at antallet af timer jo ikke virker, hvis ikke kvaliteten er der.
I forhold til antallet af elever i folkeskolen mener jeg også, det kan være relevant at sige: Jamen skal man i hvert fald ikke i det mindste have et vist antal kvadratmeter pr. elev?
Men der er en del ting i det her forslag, som dels er for detaljerede og dels er noget, som vi ikke skal beslutte her i Folketinget.
Det er vigtigt.
Det er jo utrolig vigtigt, at vi lader kommunerne og lærerne selv bestemme nogle af de her ting.
Det skal vi passe på med ikke at ødelægge, og det mener jeg at flertallet er i gang med at ødelægge.
Og det synes jeg også at Enhedslisten skal passe lidt på med i forhold til det her forslag.
Men jeg kan slutte fuldstændig op omkring, at der er nogle positive ting at arbejde med – og det gælder alle punkterne – og der er som sagt også nogle steder, SF faktisk er villig til at gå ind og lave nogle minimumsstandarder, og ikke bare villig til, der er nogle områder, hvor vi også går ind og foreslår det.
Margrethe Vestager (RV), 2006-04-26:
Det er en tilbagevendende diskussion i Folketinget, om vilkårene for Danmarks skoleelever er rimelige eller ej.
Jeg har deltaget i de her diskussioner siden midten af 1990’erne, og vi vender hele tiden tilbage og tilbage og tilbage og tilbage til den her type af overvejelser.
To bemærkninger fra radikal side.
Den ene er, at hvis man laver den her slags minimumskrav, så er der en fuldstændig akut risiko for, at det bliver standarden, og er der noget, den danske folkeskole ikke har brug for, så er det standarder.
Derfor tror vi, det vil være til stor ulempe for skolen, hvis den bliver mødt af den her type centralistiske krav, og at det vil være en fristelse, hvis der skulle være enkelte kommunalpolitikere, som har svært ved at få finansieret kommunens udgifter, at sige: Hvis det her er det mindste, det skal være, så er det også det, det bliver.
Det synes vi ikke som radikale er tilfredsstillende.
Jeg tror, man ville blive forholdsvis overrasket over, at det forhåbentlig står betydelig bedre til, end man kunne tro, når man læser beslutningsforslaget.
Det andet er, at vi synes, det er helt afgørende at følge op på lov om undervisningsmiljø.
Lov om undervisningsmiljø er jo netop i sit værdifundament tænkt som en adgang til, at undervisningsmiljøet kan være en demokratisk foreteelse, ikke noget, som stikkes ud på grund af en centralistisk, statslig tænkning, men som skabes i en dialog, en forpligtende dialog mellem elever, lærere, forældre, skolebestyrelse og medarbejdere i øvrigt, netop for at sørge for, at de ret mange regler af retlig karakter, der gælder for elevernes undervisningsmiljø i forhold til deres sikkerhed og sundhed, bliver sat ind i en sammenhæng, hvor det også handler om undervisningsmiljø.
Uanset hvordan man vender og drejer det, er det vigtigt, at eleverne er engagerede og med i vurderingen af og opfølgningen på undervisningsmiljøet, fordi eleverne er med til at skabe det gode undervisningsmiljø.
I det lys synes jeg, at man i stedet for at gå den her centrale vej, hvor man risikerer, at minimumskrav bliver standard, skulle gå en vej, hvor man sagde: Hvordan kan vi sammen udvikle undervisningsmiljøet med den inddragelse og det demokratiske fundament, der ligger for netop den lovgivning?
Enhedslisten har under tidligere behandlinger på uddannelsesområdet i Folketingssalen i dag netop lagt meget vægt på det demokratiske element, og derfor synes jeg, det ville være meget oplagt, når man forfølger de målsætninger, som Enhedslisten har, og som vi deler i Det Radikale Venstre, med hensyn til at der skal være rimelige og ordentlige vilkår for en kreativ og differentieret undervisning i folkeskolen, at man så går vejen ved at støtte lov om undervisningsmiljø, for den lovgivning er der, det er et redskab, og jo mere det bliver brugt, jo bedre undervisningsmiljø får vi også.
Så med de bemærkninger kan Det Radikale Venstre ikke støtte beslutningsforslaget, men vi håber, at vi kan få en række interessante oplysninger frem i forbindelse med udvalgets behandling af det.