Brian Mikkelsen (KF), 2004-03-16:
Først vil jeg gerne udtrykke enighed med forslagsstillerne i, at en øget indsats for produktion og eksport af dansk musik er vigtig.
Og en øget indsats for dansk musik er netop, hvad regeringen aktivt bakker op om i disse år.
Forslaget sigter på at styrke indsatsen gennem etablering af en produktionsstøtteordning for den danske musikbranche, etablering af en eksportstøtteordning for dansk musik samt etablering af en indkøbsordning for nye danske musikproduktioner.
Det lyder jo umiddelbart som et meget sympatisk forslag, men jeg må henlede forslagstillernes opmærksomhed på regeringens initiativer på netop de områder.
Ud fra en tankegang om at styrke indsatsen for musikkens rammebetingelser og eksport af dansk musik præsenterede regeringen sidste år, helt nøjagtigt i august, en meget mere ambitiøs plan, en 4-årig musikhandlingsplan »Liv i musikken«,
som giver musikken en fremtrædende placering i dansk kulturpolitik.
Både den rytmiske og den klassiske musik får over de næste 4 år samlet set godt 100 mio. kr. ekstra, og pengene går til en række initiativer, der tilsammen skal afhjælpe musikkens akutte problemer og samtidig skabe grobund for et rigt musikliv i fremtiden.
Handlingsplanen indeholder en række initiativer på den rytmiske musiks, den klassiske musiks og det ophavsretlige område.
For den rytmiske musik drejer det sig primært om øgede midler til de rytmiske spillesteder og en ny national transportstøtteordning.
Eksportfremstødet vil ske på musikmessen MIDEM i Cannes samt gennem en række initiativer, der styrker beskyttelsen af musikernes ophavsret, og regeringen har desuden som led i handlingsplanen nedsat en arbejdsgruppe, der skal beskrive og undersøge vilkårene for pladeproduktion i Danmark.
Der er nok ingen tvivl om, at den ulovlige digitale kopiering er en medvirkende årsag til det svingende og svigtende pladesalg, og regeringen har derfor iværksat en strategi for at mindske piratkopiering og således komme musikerne og pladeselskaberne til hjælp.
Med den seneste ændring af ophavsretsloven er der indført et forbud mod at fremstille digitale kopier af musik-cd'er, som man har lånt på biblioteket eller af venner og bekendte.
Desuden er der gennemført et forbud mod omgåelse af kopispærringer, hvilket også bidrager til at mindske piratkopiering på musikkens område.
Denne kopiering er udtryk for, at efterspørgslen efter musik i digitalt format er stigende, og det er grunden til, at regeringen i en forsøgsperiode støtter salg og udlån af onlinemusik på bibliotekerne gennem Fonofile, der åbner for musiksalget i løbet af foråret.
Her vil al dansk musik lovligt kunne købes og lånes i digital form, og dermed imødekommes det yngre musikpublikums forbrugsvaner.
Jeg kan være bekymret for, at man opbygger et ikkeeksisterende marked, og derfor kan regeringen ikke støtte forslaget om en indkøbsordning for nye danske musikproduktioner.
Det er også ude på scenerne, at musikken formes.
De rytmiske spillesteder og musikere har altid spillet en central rolle i udviklingen af den rytmiske musik, og musikken lever og udvikler sig på en særlig intens måde i mødet med sit publikum.
I vores handlingsplan har vi derfor
sat fokus på spillestederne ved at afsætte 8 mio. kr. over 4 år til en ny national transportstøtteordning og 30 mio. kr. til spillestedsordningen, som dækker både driftsstøtte til regionale spillesteder og honorarstøtte.
Jeg tror, at forslagsstillerne vil give mig ret i, at det er helt nødvendigt at gøde vækstlaget, ikke mindst fordi det netop er her, vi skal finde den rytmiske musiks nye stjerner.
Det er vigtigt at få undersøgt og beskrevet fremtidsudsigterne for pladeproduktion i Danmark: Hvilke barrierer og trusler om alvorlige udfordringer står branchen over for, og kan der gøres noget fra politisk hold ud over at dæmme op for den ulovlige piratkopiering?
Derfor har vi nedsat en arbejdsgruppe bestående af musikere og repræsentanter for pladebranchen, der skal lave en undersøgelse for os.
I denne undersøgelse indgår også spørgsmålet om produktion og eksportforhold, og arbejdsgruppen består af repræsentanter for hele det brede spektrum inden for pladeområdet.
Jeg skal ikke lægge mig fast på bestemte initiativer, men vil afvente udvalgets anbefalinger og lade fagpersonerne, dvs. branchen først komme med de forslag, som de selv finder anvendelige, i stedet for at vi fra politisk side bestemmer, hvad vi synes er rigtigt.
Vi kan derfor heller ikke støtte forslaget om en produktionsstøtteordning.
Musikeksport ligger også regeringen meget på sinde, og et særligt initiativ i handlingsplanen, som jeg gerne vil trække frem, er MIDEM.
sammen med den danske musikbranche på MIDEM-messen i Cannes med en ekstraordinær støtte på 2 mio. kr. fra Kulturministeriet.
Det var kulminationen på projektet »Discover Denmark«, en 3-årig satsning for dansk musik på MIDEM.
Forskellige danske bands har i de sidste 2 år spillet på de danske showcases på MIDEM, og for disse orkestre har deltagelse på MIDEM haft konkrete resultater i form af koncertturneer, pladeudgivelser og internationale netværk.
»Discover Denmark« høstede i Cannes anerkendelse og ros fra internationale branchefolk.
Kunststyrelsen og Danmarks Eksportråd er i gang med at evaluere projektet og måle virksomhedernes tilfredshed og projektets effekt, og så er det op til den danske musikbranche og de danske musikorganisationer at følge op på satsningen, selvfølgelig sekunderet af den nye Kunststyrelse.
Det er et område, som vi også fra Kulturministeriets side vil følge tæt.
Faktisk viser de nyeste tal, at Danmark eksporterer for mere
end 700 mio. kr. om året, og det vil sige, at der selv uden en kommerciel succes af Aquas format er en grundlæggende dansk musikeksport, der også er værd at tælle i kroner og øre.
Ambitionen for den danske musikbranche må være at få et større antal eksportsucceser i de kommende år, og jeg håber, at »Discover Denmark« vil vise sig at medvirke til at placere dansk musik stærkere på verdenskortet, både kunstnerisk og økonomisk.
Den danske musikbranche skal nu finde ud af, hvordan samarbejdet kan fortsætte og organiseres.
Jeg ved, at Kunststyrelsen er i gang med at udarbejde en oversigt over andre landes organisering af musikeksporten, og initiativet Danish Music United, som er en sponsorklub for dansk musikeksport, er blevet skabt med udgangspunkt i »Discover Denmark«.
Hvordan samarbejder musikbranchen og de statslige organisationer bedst om dette?
Det skal branchen, musikorganisationerne, Kunstrådet og Kunststyrelsen finde ud af i de kommende måneder.
Jeg håber, at årets MIDEM-messe dermed bliver både en kulmination af og en kickstart for dansk musikeksport, og derfor er jeg ikke sikker på, at den foreslåede eksportordning er den rigtige.
I forslaget indgår også et element, der vedrører konsulentbistand til talentfulde musikere for at forbedre deres karrieremæssige udvikling, f.eks. som de ordninger med banddoktorer, der allerede er etableret i nogle af musikkens genreorganisationers regi.
Det lyder som en rigtig god idé, men jeg kan alligevel ikke lade være med at undre mig en lille smule over, at Socialdemokratiet hermed tilsidesætter det armslængdeprincip, man ellers holder så fornemt i hævd. For et års tid siden var vi her i Tinget enige om at etablere Kunstrådet, og vi var enige om at afsætte 3 gange 40 mio. kr. til Kunstrådet, bl.a. til talentudvikling, men lige netop den plan kortslutter Socialdemokratiet jo ved at skære armslængden midt over ved at sige, hvad bestemte penge skal bruges til.
Kunstrådet har sagt, at man vil afsætte 18 mio. kr. til dette formål.
Det er ret ambitiøst, og lad dog fagfolk finde ud af, præcis hvilke redskaber der skal tages i anvendelse.
Det synes jeg ærlig talt ikke er politikernes opgave.
Der finder lige nu en meget interessant udvikling sted, som det er spændende både at følge og prøve at sætte sit præg på.
I de seneste år har vi set mange nye talenter bryde igennem i Danmark, og flere danske navne ser ud til at være på vej til også at få et internationalt gennembrud, så potentialet er helt sikkert til stede.
Regeringen er opmærksom på, at alle kræfter skal forenes, hvis dette potentiale skal omsættes til virkelighed, og under henvisning til de mange initiativer, vi allerede har igangsat, kan regeringen derfor ikke støtte det socialdemokratiske beslutningsforslag.
Jo, men de er udkommet i Danmark.
De bliver solgt i Danmark.
Det vender sig mod en 1970'er-tankegang, som slet ikke hører hjemme i 2004, hvor man producerer på en anderledes måde, og hvor bandene opererer i en global verden.
Det er derfor, vi har nedsat et udvalg, hvor pladebranchen selv sammen med musikorganisationerne skal prøve at komme med forslag, som er bedre end det, fru Mette Frederiksen kommer frem til, og det, som jeg kommer frem til, for de er klogere, i hvert fald klogere end jeg er.
Om de så er klogere end fru Mette Frederiksen, må fru Mette Frederiksen jo selv vurdere, men de er i hvert fald klogere, end jeg er med hensyn til, hvordan man får fremmet produktionen af danske musik-cd'er.
Det kan være, man skal gå en helt anden vej.
Jeg vil slet ikke løfte sløret for det her, men vi har forskellige ideer til det.
Jeg tror ikke, at vejen frem er egentlig musikproduktionsstøtte ved, at man køber nogle cd'er, for som sagt kan folk godt få produceret deres cd'er.
Nej, udfordringen består nu snarere i at få det placeret i danskernes bevidsthed, når man får udgivet en cd, for det er sværere at slå igennem.
Men hvordan trænger man så igennem med det?
Det gør man ikke ved at købe 400 eller 500 eksemplarer af hver eneste cd.
Det gør man måske på nogle andre mere intelligente måder, og det er derfor, vi har nedsat et udvalg, som skal se på, hvordan vi kan få fremmet produktionen af danske musik-cd'er.