Lene Garsdal (SF), 2002-05-13:
SF har stået bag de senere års initiativer på arbejdsmiljøområdet, og nu siden valget har vi så set en systematisk tilbagerulning af de initiativer.
Det gennemgående træk har været et ønske om at glæde arbejdsgiverne, så de undgår udgifter og administrativt besvær.
Så har vi fundet tiden inde til at spørge ministeren, hvilke mål og prioriteringer regeringen egentlig har for arbejdsmiljøet.
Vi har spurgt mange gange, og svaret har hele tiden været, at de afventer parternes tilbagemelding.
Og vi har så også kunnet forstå på dagens diskussion, at alle regeringens ønsker er pantsat hos parterne. Parterne er også inddraget i prioriteringen inden for handlingsprogrammet »Rent Arbejdsmiljø år 2005« og i rollefordelingen og i metoder og virkemidler i arbejdsmiljøindsatsen.
Vi har uden glæde set regeringens lovgivningsinitiativer
Som vi har været inde på flere gange i dag: Hvad nu, hvis parterne, eventuelt kun den ene side, mener, at nogle af de syv visioner må droppes, vil det så være i orden?
Hvad nu, hvis de ønskede effektmål nedbringes til et minimum, vil det så også være i orden?
Når jeg spørger til ministerens visioner på området, er det jo, fordi al erfaring viser, at hvis parterne ikke har nogen viden om, i hvilken retning og hvorhen en minister vil på arbejdsmiljøområdet, kan det frygtes, at det, som parterne kan enes om, er at blive stående fuldstændig stille.
Det vil næppe være i overensstemmelse med et arbejdsmiljø, der til enhver tid er i overensstemmelse med den tekniske og sociale udvikling i samfundet, sådan som det står formuleret i arbejdsmiljøloven.
Jeg vil gerne høre, om ministeren er enig i, at hvis den danske model med trepartssamarbejdet skal fungere, må det politiske system være aktivt og tydeligt anvise en retning.
Den anden del af forespørgslen drejer sig om arbejdsmiljøviden.
SF har flere gange givet udtryk for, at den kraftige beskæring af forskningsindsatsen på Arbejdsmiljøinstituttet vil medføre en katastrofal nedgang i produktionen af ny viden til stor skade for dem, der skulle have glæde af den, nemlig de ansatte på de danske virksomheder.
Det frygter vi stadig væk, og jeg vil derfor gerne spørge ministeren, om beskæringen på Arbejdsmiljøinstituttet fra 2003 og fremefter vil blive fastholdt, som det fremgår af finansloven.
Det tidligere Arbejdsministerium foretog sidste år en analyse af udviklingen inden for arbejdsmiljøforskningen.
Udvalget anbefaler desuden, at der skal skabes en stabil økonomisk ramme til at sikre gennemførelse af strategien.
Hvordan forholder ministeren sig til dette forslag?
Er det en plan, at forskningen inden for arbejdsmiljø skal sikres på et anstændigt niveau?
Så er der nyttiggørelsen af arbejdsmiljøviden.
Vil ministeren fastholde de øvrige sikkerhedsrepræsentanters nuværende 37-timers arbejdsmiljøuddannelse?
Eller har ministeren planer om at beskære timeantallet for at spare virksomhederne for penge?
Så er BST et nøgleord, når det gælder udbredelse af faglig viden til ansatte.
Før valget havde de nuværende regeringspartier et beslutningsforslag om helt at liberalisere bedriftssundhedstjenesten.
Er udbygningen af bedriftssundhedstjenesten kun sat i stå?
Kan vi få svar på, om ministeren mener, at alle ansatte i alle brancher skal være omfattet af bedriftssundhedstjenesten på et eller andet tidspunkt?
Det sidste område, jeg kort vil nævne, er
branchearbejdsmiljørådene.
Kan ministeren løfte sløret bare en lille smule for, hvilken rolle de er tiltænkt fremover?
Vil der eventuelt blive tale om, at de inden for hver af deres områder vil få en rolle i fortolkninger af standarder i det danske arbejdsmiljø og dermed være med til at definere acceptniveauer for arbejdsmiljøpåvirkninger på de danske arbejdspladser?
Eller er det ministerens plan, at det fortsat skal være en myndighedsopgave?
Det ser jeg frem til at få nogle svar på.
Jeg bliver spurgt, om jeg kan nævne eksempler på virksomheder, som har ønsker om at få bøder og andet godt.
Ja, det kunne jeg sådan set godt.
Man kan gå ind i en hvilken som helst statistik og se på dødsulykker og alvorlige ulykker.
Og det er jo i virkeligheden de virksomheder, dem, der har alle ulykkerne, alle de arbejdsbetingede lidelser, der ikke lever op til deres ansvar og sikrer, at arbejdsmiljøet er sikkert og sundt for de ansatte.
Så det ville man kunne.
Jeg vil ikke her nævne enkeltvirksomheder.
Så til det, at jeg skal kommentere, om jeg mener, at regeringen har pantsat sine ønsker hos parterne.
Ja, det synes jeg.
Her får vi ikke et eneste svar.
Vi har forsøgt at rejse en forespørgselsdebat for at få nogle visioner inden for arbejdsmiljøet på det her område, og der er ikke blevet nævnt nogen væsentlige visioner hverken fra Venstre, De Konservative eller ministeren.