Villy Søvndal (SF), 2004-02-19:
Terror skaber frygt, og frygten er en af de stærkeste drivkræfter i denne verden.
Den tvinger i disse år forandringer af meget stor rækkevidde igennem i en række demokratisk forankrede samfund.
Der er efter SF's opfattelse ingen sag i denne verden, der retfærdiggør anvendelse af terror over for uskyldige civile som virkemiddel til at nå et bestemt mål, og derfor fordømmer vi terror mod uskyldige under enhver form, hvad enten den udøves af fanatiske grupperinger eller af regeringer. Jeg synes, at skævheden i debatten, specielt fra Venstres og Dansk Folkepartis side, har været den totale blindhed for den terror, der udøves af regeringer under dække af terrorbekæmpelsesbegrebet.
Det er den største enkeltsag, vi overhovedet står med, og den var med i Socialdemokratiets oplæg.
Men hvis man ikke har blik for terrorens proportioner, om jeg så må sige, rammer man fuldstændig forkert i denne debat.
Hvis man i øvrigt er optaget af, hvilke daglige beretninger vi modtager om terror, når vi ser tv-nyhederne, uanset hvilken station vi ser dem på, er der vel tre steder, der klikker igen stort set hver eneste dag, og den ene er Israel-Palæstina-konflikten.
Her er det også en stat, der udøver terror, oven i købet ved at bygge en mur.
Det er ikke en undskyldning for den palæstinensiske sides terroraktioner, men der er trods alt forskel på, når en stat udøver terror som i dette tilfælde.
Jeg synes, det giver anledning til den næste overvejelse, og den har som overskrift: Hvordan bekæmper vi bedst terror?
Efter terrorangrebet den 11. september i USA var der en gryende erkendelse af, at terrortruslen ikke alene lade sig bekæmpe med militære midler.
Også alt det, der giver terroren vækstbetingelser, skal bekæmpes, nemlig håbløsheden,
afmagten, de uløste konflikter, den ekstreme fattigdom og den ekstreme fanatisme.
Desværre vandt den rene militære tænkning over de mere velfunderede overvejelser.
Det blev senest understreget på topmødet i Davos, hvor der blev udtrykt stor skepsis over den linje, den nuværende amerikanske administration har valgt i kampen mod terror.
En række højt estimerede internationale forskere konkluderede, at verden ikke var blevet et sikrere sted, tværtimod.
F.eks. sagde Jessica Stern fra Harvard University, og jeg citerer fra Politiken den 23. januar: »Den triste sandhed er, at nettoresultatet af krigen mod terror har været mere krig og mere terror.« Hvad er så problemet set i sammenhæng med det, der er det centrale i Enhedslistens forespørgsel, nemlig forholdet til de internationale konventioner?
For det førte er der et åbenbart problem i forbindelse med retten til selvforsvar.
Det er defineret meget klart i FN's charter, at man kun har ret til selvforsvar, når man står over for en umiddelbar trussel, og derfor er Bushs doktrin om forebyggende angreb i lodret modsætning til både charteret og andre internationale konventioner.
Det andet problem, som jeg ikke skal omtale her, fordi det kommer frem under den næste forespørgsel, er hele diskussionen om retsstatens behandling af fanger: retten til at komme for en domstol og blive dømt, hvis man har foretaget sig noget, som er en terrorhandling eller på anden måde ulovligt.
Jeg synes, at den af regeringsordførerne, der kom tættest på sandheden, i virkeligheden var fru Gitte Seeberg, som sagde, at her er der en udfordring - forstået på den måde, at det er klart, at der ikke alene begås fejl, men også sker indgreb mod den almindelige retssikkerhed og borgernes retssikkerhed, som var utænkelige før den 11. september 2001.
Jeg synes, man skal kvittere for fru Gitte Seebergs indlæg, som fastslog, at der er et problem, som de øvrige regeringspartier, Dansk Folkeparti og Venstre, ikke vil diskutere.
Jeg forstår ikke helt, at regeringen vil afvise det meget bløde oplæg, der ligger i det fælles forslag til vedtagelse fra os, nemlig at vi skal have en redegørelse for problemerne.
Derfor er vi gået sammen med Enhedslisten om det foreslåede forslag til vedtagelse.