runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jens Kirk (V), 2001-03-15:
Vi er enige med hr. Jørn Jespersen i, at underskoven af producenter i forarbejdningsleddet er gavnlig - også gavnlig for de store, fordi de ligesom bliver holdt i ørerne.
Men tilbage til velfærd og bakterier og her campylobacter: Er det ikke en kendsgerning, at jo mere vi lægger velfærd og miljø ind i vores opstaldningsformer og måske også sætter dyrene på friland, jo flere får vi af nogle helt andre problemer.
Vi kan somme tider stå i den konflikt, at vi skal have velfærd for dyr på den ene side, og så skal vi have fødevarekvalitet og sikkerhed på den anden side.
Kan vi helt undgå den konflikt?
Og er vi helt sikre på, hvor den grænse er henne, hvor slaget skal slås?
Er det lige på grænsen af det frie land, eller er det lige inde i stalden?
Hvor er det henne, hr. Jørn Jespersen?
Ole M. Nielsen (KRF), 2001-03-15:
Hr. Jørn Jespersen indrømmede i sit indlæg her lige før, at der har været problemer med svampe i økologisk mad, men at det slet ikke var noget i sammenligning med de problemer, der var i konventionel mad.
Hr. Jørn Jespersen nævnte også i et tidligere indlæg - måske i et spørgsmål til Venstres ordfører - problemer med pesticid- og medicinrester i konventionel mad.
Jeg må indrømme, at jeg er uvidende om, hvad det er for nogle problemer, hr. Jørn Jespersen hentyder til, og jeg vil gerne høre lidt om, hvilken dokumentation han har på det.
Christian Mejdahl (V), 2001-03-15:
Socialdemokratiets ordfører, hr. Erling Christensen, sagde, at fødevaresikkerhed er producenternes ansvar.
Det lyder rigtigt, og det er jeg i og for sig også enig i langt hen ad vejen.
Jeg vil derfor godt spørge, om ikke også hr. Erling Christensen mener, at der ligger et ansvar i forarbejdningsleddet, i detailleddet og for så vidt også på køkkenbordet, når vi snakker om fødevaresikkerhed.
Jeg er helt sikker på, at dér er nogle af risiciene lige så store, som de måske er i producentleddet.
Jens Kirk (V), 2001-03-15:
Tak for hr. Erling Christensens fremlæggelse af Socialdemokratiets synspunkter.
Vi går selvfølgelig alle sammen ind for fødevaresikkerhed, ingen tvivl om det, og vi kan også alle sammen gå ind for, at alle skal spise sundt og ernæringsrigtigt, men det kan nok ikke altid være f.eks. fødevareerhvervet alene, der skal sørge for, at alle spiser rigtigt.
Det, der får mig herop, er lige så meget side 53 i redegørelsen, hvor der sluttes af med, at der står på de sidste 5 linjer, at jordbruget og især de store jordbrug modtager store beløb fra skatteborgerne.
Det er korrekt, men er det det, vi skal diskutere her, for jeg synes jo nok, at det er lidt mærkeligt, at vi skal diskutere det her.
Vi ved, at vi i vores jordlove faktisk gør alt for ligesom at sige, at vi ikke kan have disse ejendomme, men det er ligegodt dem, man lægger vægt på her.
Det er vel også en kendsgerning, at vi indbetaler 14 mia. kr. til EU, og at vi får ca. 14 mia. kr. tilbage, og det er for størstedelens vedkommende landbrugets skyld, at vi får alle disse penge tilbage, og de 5 mia. kr. vil gå til forbrugerne i Danmark som et tilskud til alle skatteborgere her i Danmark.
Christian H. Hansen (DF), 2001-03-15:
Hr. Erling Christensen var inde på noget omkring producenterne, når de producerede fødevarerne, og jeg vil gerne spørge hr. Erling Christensen, om det ikke lige så meget er en dialog, vi skal have skabt med forbrugerne, for på den ene side vil forbrugerne gerne have sunde fødevarer, de vil gerne have en god fødevaresikkerhed, de vil gerne have, at tingene er helt i orden, men på den anden side ser vi også en tendens til, at kødpølsen stadig væk kun må koste 2,50 kr., og det hænger ligesom ikke sammen.
Derfor var det måske en idé at få skabt en dialog med forbrugerne om, at hvis de vil have kvalitet, må de også betale lidt mere for det.
Erling Christensen (S), 2001-03-15:
Jeg sagde i slutningen af min ordførertale om dilemmaerne, at de politiske beslutninger herom skal fremstå klart og åbent og i dialog med befolkningen.
Det er Socialdemokratiets politik.
Jo, kan jeg sige til alle spørgerne, ansvaret ligger også hos familierne, som jeg sagde, ligger det også hjemme på køkkenbordet, men der ligger også et ansvar hos myndighederne i forhold til at vejlede producenterne og forarbejdningsleddet hele vejen igennem, således at det ikke bare er kontrol, men også vejledning.
Det er det samarbejde, der skal til, for at nå den målsætning, som ligger her i redegørelsen.
Det var det, jeg klart gjorde rede for i min ordførertale.
Så jo, Christian Mejdahl, ansvaret har vi hver især ...
Undskyld, hr. Christian Mejdahl - på det område her.
Til hr. Jens Kirk: Jeg kunne jo spørge, om hr. Jens Kirk er uenig i det, der står på side 53, eller om hr. Jens Kirk mener, at de 14 mia. kr., der går frem og tilbage til EU, skulle bruges på en anden måde, men vi må høre, om det kommer i Venstres ordførertale.
Så er jeg da glad for, at hr. Christian A. Hansen fra Dansk Folkeparti gentager Socialdemokratiets politik omkring dialogen, for det er vi fuldstændig enige om, og svaret til hr. Christian A. Hansen har jeg også givet i forbindelse med svaret til hr. Christian Mejdahl.
Annie Lunde Hansen (CD), 2001-03-15:
Når Erling Christensen nævner, at det måske kan være svært for nogle indkomstgrupper altid at købe de bedste og de sundeste fødevarer,
må jeg så spørge, om Socialdemokratiet i den nærmeste fremtid vil være med til en differentieret moms på fødevarer.
Er det noget, vi kan forvente af
Socialdemokratiet?
Ole M. Nielsen (KRF), 2001-03-15:
Jeg synes, at vi har nogle paradoksproblemer i den megen snak om fødevarekvalitetssikkerhed og økologi på den ene side og så det stadig voksende forbrug af junkfood og hel- og halvfabrikata i husholdningerne, som er tilsat masser af kunstige tilsætningsstoffer og fedt, og jeg ved ikke hvad for noget skidt, der indgår i det, suppleret med at forbrugerne spiser helt forkert.
Der er sådan en kvalitetsopfattelse, kvalitetssøgning, som er i modsætning til de brede massers - undskyld udtrykket - måde at købe ind og spise på.
Har Socialdemokratiet et bud på bedre oplysning af forbrugerne?
Jeg tænker på, at der var noget, der hed husholdningens 5 minutter, eller hvad det nu hed, i radioen i gamle dage, sådan noget med Husholdningsrådet, eller hvad det nu var.
Med alle de medier, vi har til rådighed nutildags, så burde der måske kunne blive 5 minutter til sådan noget hver dag.
Jeg tror virkelig, at der er et behov, for folk er kommet langt fra de naturlige forhold, når det gælder, hvor fødevarer kommer fra, og hvad de indeholder.
Jens Kirk (V), 2001-03-15:
Enhver kan regne ud, at der er ejendomme, som ligger over det, man må have på én ejendom som landmand.
Men det er en fødevarepolitisk redegørelse, ikke så meget økonomisk, og derfor kan jeg ikke forstå, hvorfor den redegørelse skal slutte den sidste linje med, at for øvrigt så modtager de store brug så meget i gennemsnit.
Det er sådan set dem, vi helst ikke vil have, eller mange helst ikke vil have her i Folketinget.
Men det er vel en kendsgerning, at hvis vi ikke vil have de store landbrugserhverv, de store landbrugsproduktioner, så vil vi få færre milliarder retur fra den fælles ordning i EU.
Så vil vi ikke få ca. 14 mia. kr., men måske kun 10-12 mia. kr.
Og det er dér, at der ligger et tilskud til de danske forbrugere.
Jeg så gerne som liberal, at man selv betalte for fødevarerne ved, at man giver en højere pris for de fødevarer af god kvalitet, som man gerne vil købe.
Erling Christensen (S), 2001-03-15:
Hr. Jens Kirk snakker ikke om markedsøkonomi, hr. Jens Kirk siger, at han er medlem at et liberalt parti, man kunne somme tider have lyst til at sige liberalistisk parti, og hr. Jens Kirk står og snakker om EU, men i forhold til de problemer, vi har stået med i forbindelse med BSE, hvor vi snakkede markedsøkonomi for at løse problemet, så har det ikke været den udmelding, jeg har fået fra hr. Jens Kirk.
Når det er nævnt på side 53, kunne jeg forestille mig, at ministeren og ministeriet har ment, at fødevareredegørelsen skal omhandle fødevarer fra jord til bord og derfor også, hvor de kommer fra, og at det er en faktuel oplysning, der er givet her.
Til fru Annie Lunde Hansen: Jeg nævnte problemet med fødevarer.
Jeg har ikke tiden til at forklare problemet omkring økologien, som jeg var inde på, men det er væsentligt, som jeg sagde, at vi får gjort det muligt, at også lavindkomstgrupperne kan få råd til at købe økologiske fødevarer.
Med hensyn til den differentierede moms har jeg set de forskellige regeringer, der har siddet igennem årene, hvor det har været drøftet, og det er ikke blevet gennemført.
Jeg vil ikke her i forbindelse med fødevareredegørelsen give et svar på, hvor Socialdemokratiet står, for det har ikke været min opgave, men vi kan måske senere diskutere det i Skatteudvalget.
Hr. Ole M. Nielsen har fuldstændig ret i det paradoksproblem eller dilemma i forhold til junkfood, som er nævnt i fødevareredegørelsen.
Det var derfor, at jeg i min ordførertale nævnte, at en målrettet indsats på ernæringsområdet er vigtig, og det forstår jeg at hr. Ole M. Nielsen er enig med mig i.
Vi kan ikke tage ansvaret fra hjemmet, fra familien.
Vi forsøger igennem information om ernæring og gennem støtte til skolebespisning at få forbrugernes øjne rettet mod den rigtige ernæring, således at man lærer det fra barnsben af, således at dårlige eksempler ikke går i arv til næste generation, men at det er de gode ting, den positive cirkel, vi får til at gå i arv.
Jens Kirk (V), 2001-03-15:
Det er jo ikke meget svar, man får fra en socialdemokratisk ordfører.
Jeg spørger én gang mere: Er det ikke korrekt, at det er den store landbrugseksport, landbrugsproduktion i Danmark, som er årsag til, at vi får lige så mange EU-kroner hjem, som vi indbetaler, og at vi deraf kan se, at ca. 4-5 mia. kr. går til at billiggøre fødevarerne i Danmark, altså til den danske skatteborger?
Burde det ikke også have været en faktuel oplysning, der skulle have stået under de fem linjer, som nok ikke hører så meget hjemme i den redegørelse, vi snakker om her?
Annie Lunde Hansen (CD), 2001-03-15:
Når hr. Erling Christensen taler om sundhed og ernæring helt ned til skoleklasserne og institutionerne, kan vi være helt enige med ham. Men så vil jeg gerne spørge, om det kan være helt korrekt, at man så beder institutionerne om kun at købe økologiske fødevarer, når vi på nuværende tidspunkt ikke har nogen undersøgelse af, om økologiske varer er sundere end almindelige fødevarer.
Dér synes jeg, at de forskellige institutioner skulle stilles frit, så de virkelig købte de bedste varer af bedste kvalitet til børnene.
Erling Christensen (S), 2001-03-15:
Til hr. Jens Kirk: Strukturerne diskuterer vi i landbrugsloven, her snakker vi om fødevarer.
Det er da klart, at dansk landbrugseksport og værdien af det, landbruget producerer, er af stor betydning for det danske samfund.
Det er der jo ingen der er i tvivl om.
Men jeg synes ikke, at tiden og emnet lægger op til en EU-diskussion.
Vi kan godt tage den for min skyld, men her i dag snakker vi om fødevareredegørelsen.
Til hr. Ole M. Nielsen: Elendigheden er der, og derfor er der skolebespisning.
Det var det, jeg sagde omkring samfundet, hvordan vi har for travlt alle sammen, hvordan mange, som hr. Ole M. Nielsen siger, køber junkfood.
Hvordan gør vi noget ved det?
Det gør vi også i skolekøkkenet, i hjemkundskab, som det hedder, og derfor er det også væsentligt, at dét er med, men det er selvfølgelig også væsentligt, at hjemkundskabslokalet, skolekøkkenet, også kan bruges, når man snakker om skolebespisning, og her er der nogle bureaukratiske regler.
Det er en stor opgave, der ligger i at starte op.
Det er familier, som har travlt, og derfor handler det også om, som jeg sagde i min ordførertale, at give information, give vejledning.
Det kunne være, som hr. Ole M. Nielsen siger, at medierne jævnlig hen over ugen gav gode råd til familien om, hvordan man hurtigt kan tilberede et godt og nærende måltid.
Til fru Annie Lunde Hansen om institutionen, der skal stilles frit
Det, det handler om her, er, at vi også dér giver en vejledning, så de kan tilberede gode og nærende måltider til både børn og ældre på de institutioner, som vi har.
Ole M. Nielsen (KRF), 2001-03-15:
Der er mange emner at diskutere med regeringens ordfører på området, og det var fru Annie Lunde Hansen, der fik mig ind på emnet, som jeg også har overvejet i forvejen til min ordførertale, for fru Annie Lunde Hansen snakkede om, at man skulle indkøbe de bedste fødevarer til f.eks. skolekøkkenet, skolebutikken og plejehjemmet.
Kan den socialdemokratisk ordfører bekræfte, at det ikke kan dokumenteres, at økologiske fødevarer er bedre eller sundere, men når man løber dem, er det, fordi man går ind for en anden produktionsform end den såkaldte konventionelle?
Det er det, det handler om, og det kan sagtens accepteres, men man skal ikke tro, at man får et bedre eller sundere produkt.
Christian H. Hansen (DF), 2001-03-15:
Det er kort til hr. Erling Christensen, som nævnte, da han skulle svare på et spørgsmål, som var stillet af Venstre, at det her er en fødevarepolitisk redegørelse, og derfor mest omhandlede fødevarer - jeg tror, at vi alle sammen hurtigt kan blive enige om, at det er meget logisk - og derfor var dialogen om EU ikke taget med. Så vil jeg gerne spørge hr. Erling Christensen: Man skriver et andet sted i redegørelsen også om
tilskudsordningerne, at dem skal man prøve at få reduceret
, osv.
Og man snakker om dialog, og her snakker man så om dialog i forhold til de østeuropæiske lande, men det fremgår jo tydeligt af redegørelsen, at én af grundene til den dialog er, at man skal sørge for at få de østeuropæiske lande ind i EU.
Lige på det felt kan man altså godt drøfte EU, men man kan ikke på det andet felt, hvordan forholder det sig med det?
Annie Lunde Hansen (CD), 2001-03-15:
Til hr. Erling Christensen: Det er ikke korrekt, at institutionerne i kommunerne stilles frit.
Vi ser det gentagne gange både i pressen og i de kommuner, vi selv bor
i, at kommunerne bliver pålagt at købe økologiske varer.
Så vil jeg gerne spørge: Er det bevist, at økologiske varer er bedre og er sundere?
Jeg ved godt, at det er en anden produktionsform, og at der måske er nogle miljøaspekter i det, men jeg vil gerne have at vide, om de helbredsmæssigt og sundhedsmæssigt skulle være bedre.
Erling Christensen (S), 2001-03-15:
Det er jo netop, som fru Annie Lunde Hansen var inde på her til slut: Det er andre produktionsformer, det er et andet miljø, og så skyldes det jo også den frygt, som den moderne storproduktion har givet forbrugerne.
Vi har haft alt for mange eksempler på forbrugernes berettigede frygt for indholdet af fødevaretilsætningsstoffer, pesticider og mange andre ting, og vi har haft en dioxinsag osv., som gør, at forbrugerne er nervøse for det, de spiser.
Derfor er det, forbrugerne ønsker økologi, og det er også derfor, vi fra Socialdemokratiets side støtter den økologiske produktionsform, fordi forbrugerne ved, hvad det handler om.
De ved noget om dyrevelfærd, de ved noget om miljøet, og som den fødevarepolitiske redegørelse nævner i sin indledning, og som jeg sluttede min ordførertale af med, er vi næsten hver dag nødt til at tage politisk stilling til det dilemma, vi står med.
Men vi må sige, at økologien giver i hvert fald forbrugerne fornemmelse af en større tryghed ved at spise disse fødevarer.
Det har vi oplevet.
Med hensyn til EU og tilskudsordninger er det jo meget interessant, at hr. Christian H. Hansen fra Dansk Folkeparti vil have en dialog om EU.
Det vil vi også gerne i Socialdemokratiet, også i forlængelse af Agenda 2000 på landbrugsområdet, som jo i høj grad var det, vi skulle bruge i dag.
Vi skulle måske fremrykke tidspunktet for en mere markedsrettet økonomi på landbrugsområdet, og så kunne det jo godt være - det er i hvert fald det, man siger - at hvis vi fik alle disse tilskud væk, kom forbrugerne til at betale den pris for fødevarerne, som virkelig er fødevarernes pris.
Ritt Bjerregaard (S), 2001-03-15:
Jeg vil godt lige knytte et par bemærkninger til diskussionen om, hvad det egentlig er, vi ved om økologien og om sundheden.
Det er ikke så forfærdelig længe siden, at der blev lavet en større undersøgelse på KVL, og den undersøgelse viste for det første, at vi har meget lille viden, og derfor gav undersøgelsen klart udtryk for, at der var brug for noget mere viden på området.
Men undersøgelsen understregede også, at der var adskillige tendenser for de forskellige områder, der understregede, at noget tydede på, at der var en større sundhedsværdi i de økologiske fødevarer, men at den viden, man havde til rådighed, var for lille på nuværende tidspunkt.
Det vil altså sige, at der fra videnskabsfolkenes side klart er tilkendegivet, at der er nogle elementer, man meget gerne vil have undersøgt yderligere.
Dertil synes jeg, man skal føje - hvad den socialdemokratiske ordfører, hr. Erling Christensen, allerede har gjort - at økologien først og fremmest er spørgsmål om en produktionsform.
Det er klart, at det er en fordel at få fødevarer, der ikke er produceret med anvendelse af pesticider eller kunstgødning for den sags skyld, og det er jo ikke nogen større videnskabelig undersøgelse, der behøves, for at vi ved med sikkerhed, at situationen er sådan.
Det er jo simpelt hen kriterierne for den økologiske produktion.
Måske skulle jeg lige tilføje, at med hensyn til de offentlige køkkener har der lige været afholdt en større konference med Kommunernes Landsforening.
Vi arbejder sammen med Kommunernes Landsforening for at prøve at finde ud af, om vi ikke kan lave en frivillig aftale, som ligner den, KL har lavet om miljøet, for at støtte anvendelsen af økologiske varer i de offentlige køkkener.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-03-15:
Jeg synes, det var godt, at ministeren kom med de oplysninger om kvaliteten af økologisk mad, som nogle af de borgerlige ordførere tilsyneladende ikke har været opmærksomme på, og i den forbindelse er jeg også glad for ministerens understregning af, at selvfølgelig er fødevarer, der er produceret uden brug af gift, sundere end dem, som er produceret med gift.
Det behøver man hverken at være profet eller videnskabsmand for at regne ud, og jeg synes, det er fint, at ministeren understregede det.
Men jeg har et spørgsmål til hr. Erling Christensen om den trussel mod fødevarekvaliteten, som ligger i, at vore fødevarer systematisk forurenes med gensplejsning.
Vil Socialdemokratiet være indstillet på sammen med os andre at gennemføre en lov om fuldstændig mærkning her i Danmark af fødevarer, så man som forbruger kan være sikker på, at de ikke indeholder gensplejsede bestanddele, og at der heller ikke har været anvendt gensplejset foder?
Jeg synes, det kunne være en god ting, hvis vi gennemførte en sådan lov, og jeg håber, hr. Erling Christensen kan svare bekræftende.
Christian Mejdahl (V), 2001-03-15:
Hr. Erling Christensen sagde, at økologien næsten er garant
Fisken, der hives op af havet, indeholder jo også i et vist omfang dioxin, og det gør mælken fra den økologiske ko måske også, fordi den dioxin, der kommer op af skorstenene, falder ned på det græs, som køerne æder.
Jørn Jespersen (SF), 2001-03-15:
Det drejer sig også om den misforståelse, som en række borgerlige ordførere tilsyneladende har gjort sig skyldige i med hensyn til de oplysninger, der kom fra KVL for nylig, om sundhedsværdien af de økologiske varer i forhold til de konventionelle.
Sagen er jo, som også fødevareministeren har redegjort for, at man sagde, at man endnu ikke havde det endelige, hundrede procent sikre videnskabelige bevis for, at de økologiske varer var sundere, og derfor ville man gerne have flere midler til at forske i lige præcis de aspekter.
Det er altså ikke særlig usædvanligt, at forskere har den slags ønsker om at kunne underbygge deres resultater yderligere ved hjælp af yderligere forskningsmidler, men derimod er det jo helt indlysende, at økologiske varer ikke er sprøjtede, og at hovedparten af de pesticidrester, der findes i fødevarer, netop stammer fra direkte sprøjtning med pesticider.
De findes altså ikke i de økologiske varer, og derfor er det indlysende, at de økologiske varer alene af den grund er sundere.
Dertil kommer, at mange undersøgelser tyder på, at de har et betydeligt højere indhold af de såkaldte sekundære næringsstoffer, som også er af stor betydning for menneskelig sundhed.
Jeg skal spørge den socialdemokratiske ordfører, om han kan bekræfte, at det er sådan, det forholder sig med udsagnene fra KVL.
Erling Christensen (S), 2001-03-15:
Jeg synes, det er ærgerligt, at hr. Keld Albrechtsen ikke var med Fødevareudvalget i USA, hvor vi netop havde lejlighed til at diskutere GMO-problematikken.
Det var hårdt stof at komme igennem.
Det var svært stof, men det var videnskabeligt dokumenteret.
Men som jeg sagde i min ordførertale: Ja, hr. Keld Albrechtsen og jeg er enige i redegørelsens hensigt om at forbedre mærkningsreglerne og gøre dem mere gennemskuelige, ikke mindst på GMO-området.
Jeg kan bekræfte det, hr. Christian Mejdahl sagde om dioxin.
Det findes de steder, hr. Christian Mejdahl nævnte, så det er jeg enig med hr. Christian Mejdahl i.
Og så vil jeg også gerne bekræfte hr. Jørn Jespersens udsagn.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-03-15:
Ja, jeg kan bekræfte, at mine arbejdsopgaver her i landet ofte stiller sig i vejen for rejseaktiviteter.
Det er på den måde, jeg har valgt at prioritere mit arbejde, og det kan naturligvis kritiseres.
Men tilbage til spørgsmålet om GMO-mærkning: Jeg er glad for, at vi kan være enige om hensigten, nemlig at vi skal have de varer mærket.
Men problemet er, at tiden går, og flere og flere af vore fødevarer forurenes med f.eks. gensplejset soja og majs.
De produkter er ikke mærkede, så forbrugerne kan ikke se, om det, de tager ned fra hylden, indeholder gensplejsning eller ej, og de kan heller ikke se, om der har været brugt gensplejset foder.
Derfor var mit spørgsmål, om man fra Socialdemokratiets side vil være med til at lave en lov, så der indføres fuldstændig mærkning, også af gensplejset soja og majs og når der har været brugt gensplejset foder.
Jørn Jespersen (SF), 2001-03-15:
Jeg takker for bekræftelsen fra hr. Erling Christensen og håber, at det kan bidrage til, at de misforståelser, der åbenbart har været fra borgerlig side om økologi, er ryddet af vejen, så vi ikke behøver at bruge så meget mere tid på dem.
Jeg vil godt lidt ind på et andet aspekt, nemlig spørgsmålet om EU-støtten og den betydning, den har for forbrugerne.
Jeg kan forstå, at Venstre er meget optaget af støtte og tilskud og sådan noget; det er jo paradoksalt set i sammenhæng med partiets mere generelle ideologi, men det er på den anden side ikke ukendt, så det kan ikke overraske så meget.
Men kan den socialdemokratiske ordfører bekræfte, at de beregninger, der er lavet over, hvad f.eks. sukkerordningen i de europæiske landbrugsordninger koster de europæiske forbrugere, helt samstemmende viser, at de koster forbrugerne 11 mia. kr. om året?
Og betyder det ikke samtidig, at vi hindrer fattige ulande i at eksportere deres varer til os, og at vi får en intensiv produktion, som er til skade for natur og miljø?
Er det ikke konsekvensen af EU's landbrugspolitik?
Christian Mejdahl (V), 2001-03-15:
Det bliver jo spændende at kunne følges med hr. Jørn Jespersen på den liberale frihandelslinje.
Jeg vil godt spørge om det med campylobacter.
Hr. Jørn Jespersen satte det op imod det der med salmonellaen, og det viser sig jo at være endnu et paradoks.
Jeg vil godt spørge hr. Jørn Jespersen, om han ikke godt kan bekræfte, at det ikke mindst er hos de fritgående dyr, campylobacterproblemet opstår, og de fritgående dyr er vel ikke dem, man traditionelt rubricerer under begrebet industriproduktion, som hr. Jørn Jespersen var inde på.