runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Inge-Lene Ebdrup (V), 2005-12-16:
Det, der har været situationen, indtil det her forslag blev fremsat, har været, at man, i det øjeblik ens barn fyldte 18 år, kunne fortsætte med at få ekstra boligstøtte, indtil barnet blev 23 år, samtidig med at barnet kunne oppebære kontanthjælp eller SU.
Det, vi gør nu, er at sige, at det er meget rimeligt, at man, når man fra det offentlige får mulighed for at få enten kontanthjælp, SU eller for at tage et job i voksensektoren, også bør bidrage til den almindelige husførelse.
Det, der er vigtigt for os at understrege, er, at ingen af de mindreudbetalinger, der kommer i spil her – altså den mindre boligstøtte, man måtte få – på noget tidspunkt er større end det beløb, man kan oppebære som over 18-årig hjemmeboende ung ved enten af få kontanthjælp eller SU.
Derfor er der ikke nogen, kan man sige, for hvem den samlede husstandsindkomst vil falde.
Det synes vi er meget rimeligt, og det er også derfor, vi nu mener, at myndighedsalderen bør ligestilles på alle områder.
Thomas Adelskov (S), 2005-12-16:
Beskæftigelsesministeren eller regeringen har nedsat et udvalg, som skal se på under- og overkompensation i forhold til arbejdsskader.
Og netop nu, hvor udvalget lige er trådt sammen og har påbegyndt sit arbejde, skal Folketinget tage stilling til, at man foretager nogle besparelser og fjerner en del af det, som regeringen opfatter som en overkompensation, fra udvalgets arbejde og dermed ikke giver udvalget mulighed for at lade det være en del af arbejdet og kommissoriet og indholdet i de anbefalinger, som udvalget, der består af arbejdsmarkedets parter, senere skal komme med.
Kl. 9.10
Vi mener, at regeringen på den måde hiver en besparelse i land i forhold til et udvalgsarbejde, hvor man har pålagt udvalget at komme med anbefalinger, der samlet set skal være udgiftsneutrale.
Vi er derfor imod, at man griber ind i den proces med under- og overkompensationsvurderinger, som udvalget skulle træffe.
Vi synes i Socialdemokratiet, at der er grund til, at beskæftigelsesministeren og regeringen tager det alvorligt, når man beder arbejdsmarkedets parter om at kigge på de urimeligheder, der eksisterer på arbejdsskadeerstatningsområdet.
Vi er af den klare opfattelse, at beskæftigelsesministeren udmærket kunne have brugt de 200 mio. kr., som nu spares med dette lovforslag, bl.a. til at kigge på nogle af de kompensationsproblemer, som har været fremme i medierne i den seneste tid, særlig med hensyn til den såkaldte kapitaliseringsfaktor, hvor man har brugt et renteniveau fra 1978 til beregning af erstatninger.
Vi stemmer imod dette forslag, og vi forstår godt den vrede, der er i dansk fagbevægelse, over, at regeringen på denne måde griber ind i forhold til det udvalgsarbejde, man er gået positivt ind i.
Inge-Lene Ebdrup (V), 2005-12-16:
Nu er de systemer, vi kender i dag, jo netop indrettet på det, som fru Mette Frederiksen efterlyser.
For det er jo sådan, at hvis man som hjemmeboende ung starter en uddannelse og fylder 18 år og dermed er berettiget til SU, er den SU gradueret efter husstandsindkomsten, altså efter hvor mange penge forældrene tjener.
Så allerede her er der jo netop taget hensyn til det, at man gerne vil hjælpe dem, der har en lidt lavere indkomst, når deres børn fylder 18 år og dermed er berettigede til at få SU.
Jamen det kan vi diskutere, men nu synes vi altså, det er meget rimeligt, at når man fylder 18 år, er det de samme regler, der gælder, nemlig at når man får mulighed for at modtage en ydelse fra det offentlige f.eks. i form af kontanthjælp eller SU, skal man heller ikke have en ekstraydelse i form af støtte til boligen, den kan man selv betale.
I øvrigt er der ikke nogen, der får mindre efter de nye regler end det tab, de har her.
Frode Sørensen (S), 2005-12-16:
Egentlig er det her sådan et lille forslag med visse tekniske ændringer til et gammelt forslag, som Socialdemokratiet var imod.
Kl. 9.30
Nu er det jo sådan, at S vil være imod det her forslag, uanset hvad der sker, så vi kunne egentlig også bare lade være med at tage den her debat op.
Men vi mener jo altså også, at hvis vi har et lovforslag, som vi observerer der kan være nogle problemer i, der sandsynligvis gør, at vi allerede næste år risikerer at komme til at diskutere det igen, så havde det måske være bedre, hvis vi havde vendt de sten, der ligger på vejen, havde taget den tid, der skulle til, og ventet med at vedtage det her forslag til næste år.
Men som sagt: Uanset om vi stemmer i dag eller vi stemmer i februar, stemmer Socialdemokratiet imod.
Per Clausen (EL), 2005-12-16:
Nu, inden julefreden for alvor sænker sig, synes jeg da lige, at vi skal benytte lejligheden til også at understrege, at det her forslag er endnu et konkret eksempel på, at regeringen sammen med Dansk Folkeparti i praksis indfører lovgivning, som skaber større ulighed i vores samfund.
Hvorfor så det?
Det er, fordi man jo udmærket godt ved, at de her medarbejderaktier først og fremmest går til de vellønnede medarbejdere, og det er en ordning, der har det formål at flytte skatten fra løn og over på aktieavance, hvor skatten er lavere.
Det er altså grundlæggende noget, der skaber øget ulighed mellem højtlønnede grupper og lavere lønnede grupper.
Så er der selvfølgelig alle de offentligt ansatte, der ikke får glæde af, at nogle på den måde kan slippe med at betale en lavere skat, og så er der selvfølgelig også alle dem, der er uden for arbejdsmarkedet, der heller ingen glæde får af det her.
Hele hovedindholdet i det her lovforslag er altså et forsøg på at øge uligheden i Danmark, og så må man bare ønske regeringen og Dansk Folkeparti til lykke med, at de igen i praksis har fundet hinanden i det her projekt.
Per Clausen (EL), 2005-12-16:
Jeg vil sige, at skatteministeren jo er undskyldt, når hans erindring om, hvad der skete i 1970’erne, ikke er så præcis.
Det siger så måske noget om, at undervisningen, da skatteministeren gik i skole, heller ikke var så grundig, men det har jeg forstået at der er blevet rettet op på nu, efter at den daværende undervisningsminister er blevet undervisningsminister igen.
Nej, pointen og det, der er forskellen på vores synspunkt og skatteministerens synspunkt, er, at vi sådan set i udgangspunktet synes, at de mennesker, der producerer værdierne i virksomhederne, skal have ret til at være med til at eje virksomhederne, have ret til at bestemme over virksomhederne.
Det er sådan set vores synspunkt, men det var ikke os, der opfandt den noget bureaukratiske model, som Socialdemokraterne ville indføre som ØD.
Det er vores udgangspunkt, men det er jo ikke den ret, skatteministeren vil indføre, nej, det er en ret for ledelsen, ejerne af virksomhederne, til, hvis de synes det er hensigtsmæssigt, at dele ud af medarbejderskabet.
Så siger jeg bare, at den måde, det medarbejderskab konkret vil blive delt ud på, vil være yderligere ulighedsskabende i forhold til de store lønmodtagergrupper, der er i Danmark, og derfor er det, jeg har sagt indtil nu, rigtigt, og det, skatteministeren siger, er forkert.
Men hvad angår 1970’erne, er skatteministeren undskyldt.
Kristian Jensen (V), 2005-12-16:
Om man så kalder den model, der var, økonomisk demokrati, eller man vil kalde det noget andet, så gik det jo ud på, at man tvangsmæssigt skulle fordele ejerandelene.
Det, vi siger nu, er, at vi giver mulighed for, at man frivilligt kan uddele.
Hr. Per Clausen har sådan set bekræftet, at min udlægning er korrekt.
Det, hr. Per Clausen arbejdede for med tvang i 1970’erne, giver vi nu mulighed for med frivillighed.
Derfor er det et ganske glimrende lovforslag.
Morten Homann (SF), 2005-12-16:
Jeg synes jo, skatteministeren er så dejlig befriende i sin debatstil og også så åben og ærlig, en ærlighed, man godt kan savne fra nogle af hans ministerkolleger, for det, skatteministeren jo i virkeligheden sagde i sit indlæg, var, at man har lavet et lovforslag, som skulle skabe ulighed, og så har man opdaget, da det var trådt i kraft, at det egentlig ikke skabte ulighed nok, at det ikke virkede godt nok, så nu skal man til at justere det, sådan at man for alvor kan komme i gang med at skabe ulighed.
Det er så det, som står til at blive vedtaget af et flertal bestående af Dansk Folkeparti og regeringen her i dag.
Men det er jo – undskyld mig – sludder og vrøvl, når skatteministeren påstår, at det her ikke er med til at skabe ulighed.
Kl. 9.40
For det første har folk i den offentlige sektor ikke adgang til det her.
For det andet har folk, der er på overførselsindkomst, ikke adgang til det her.
For det tredje gælder, at jo højere indkomst man har, jo større mulighed har man for at undgå at betale skat ved hjælp af denne her ordning.
Så det her tilgodeser jo folk med høje indkomster, som er ansat i den private sektor, og regningen skal så betales af os alle sammen, dvs. altså også af folk på overførselsindkomster, også af folk, der er ansat i den offentlige sektor.
Kristian Jensen (V), 2005-12-16:
Formålet med det her lovforslag er ganske klart at give de danske virksomheder en mulighed for at knytte deres ansatte tættere til sig og skabe en bedre forståelse for, hvad det er, der er grundvilkår for at drive erhvervsliv i Danmark, og også at give medarbejderne en interesse i, at virksomheden går godt, og dermed også en andel af den succes eller fiasko, hvis det måtte gå sådan, som virksomheden frembringer.
Vi har lavet et system, hvor kravet for at komme ind under denne ordning og få medarbejderaktier efter disse regler er, at alle ansatte bliver tilbudt medarbejderaktierne.
Derfor har vi et system, hvor det ikke er højtlønsgrupper eller andre, men alle i koncernerne, alle i virksomhederne, som skal have tilbuddet, for at man kan komme ind under disse ordninger og de her skatteregler.
Morten Homann (SF), 2005-12-16:
Så gik der alligevel spin i den: Alle skal have muligheden.
Men kan vi grave ind til benet af, hvem alle dem, der skal have muligheden for de her medarbejderaktier, er?
Det er ikke folk på overførselsindkomst; det er ikke arbejdsløse, studerende, pensionister og førtidspensionister; det er ikke offentligt ansatte, skolelærere, buschauffører, pædagoger osv. Nej, det er folk, der er ansat i den private sektor.
Det kan godt være, man tilbyder det her til alle medarbejdere i en virksomhed, men hvad er realiteten?
Den er, at jo højere indkomst man har, jo større er ens mulighed for at slippe for skat ved hjælp af det her.
Derfor er det jo også klart, at blandt dem, som tager imod det her tilbud, er der en klar overrepræsentation af folk med meget høje indkomster.
Så det her er altså en skattebegunstigelse af folk, som har høje indkomster, der bliver betalt af alle de folk, som ikke har adgang til denne her ordning, nemlig folk med lave indkomster, folk ansat i den offentlige sektor og folk helt uden for arbejdsmarkedet.
Det er god, gammeldags borgerlig politik, der øger uligheden i Danmark.
Det er klar tale fra skatteministerens side.
Kristian Jensen (V), 2005-12-16:
Det er sådan set ærgerligt, at hr. Morten Homann her ved tredjebehandlingen ikke har en større forståelse for, hvad lovforslaget går ud på, end den, hr. Morten Homann lige har gjort opmærksom på.
Normalt plejer hr. Morten Homann at være bedre inde i lovforslagene end det her.
Det er naturligvis sådan, at for at få aktier i et selskab, så skal man være ansat i det selskab, ligesom man for at få del i vores forhøjelse af førtidspensionen skal være på de niveauer af førtidspensionen, som vi forhøjer.
Sådan er det naturligvis.
Det, vi har sagt med lovforslaget her fra starten, har været, at det vigtige for os er, at virk somhedsejere nu får en mulighed for at kunne knytte deres medarbejdere tættere til virksomheden og give de ansatte en mulighed for at få del i de opture og nedture, der måtte være i virksomhedens økonomi, fordi de som medejere har interesse i, at det går godt, og dermed også en personlig andel i succesen, hvis det går godt i en virksomhed.
Vi gennemfører nu disse præciseringer, og derfor får vi skabt et retssystem, hvor flere danskere får muligheden for at blive medejere af den virksomhed, de arbejder i.
Det synes jeg er glimrende.
Frode Sørensen (S), 2005-12-16:
Men jeg synes, skatteministeren selv er inde på et af problemerne, idet skatteministeren sagde i sit indlæg: Vi har ikke haft mulighed for at gå i dybden med det her.
Det betyder jo, at vi altså vedtager et eller andet, som skatteministeren selv siger at man er usikker på om nu også er rigtigt.
Og der var det egentlig bare, jeg i mit indlæg sagde: Havde skatteministeren sagt, at dette lovforslag, som jo ikke har noget med finansloven at gøre, kunne vi have udskudt til det nye år, så havde vi haft mulighed for at rette på de her ting, og så havde vi måske haft mulighed for at undgå at se det her lovforslag eller et tilsvarende i næste samling.
Per Clausen (EL), 2005-12-16:
Det, som er min pointe, er jo, at muligheden for at udnytte en sådan ordning med medarbejderaktier er større blandt de grupper, som har høje indkomster, og er totalt fraværende for de lønmodtagere, som er ansat i den offentlige sektor.
Så jeg mener sådan set, at uanset hvad skatteministeren siger, så er det her ulighedsskabende, og det er vel sådan set også et meget vigtigt formål med lovforslaget.
Kristian Jensen (V), 2005-12-16:
Det er en imponerende omsorg, hr. Frode Sørensen har for et lovforslag, hvor han startede med at bebude, at uanset om vi skulle stemme i dag eller til februar, så ville hr. Frode Sørensen stemme imod.
Så det er en rørende omsorg, hr. Frode Sørensen har for, at det nu er det rigtige lovforslag.
Problemstillingen om, hvorvidt en koncern skal give tilbuddet om medarbejderaktier til alle ansatte, både inden for landets grænser og uden for landets grænser, er ikke ny, det er ikke noget, der er kommet op med det her lovforslag.
De har rejst det over for os temmelig sent, og derfor har vi ikke haft mulighed for i forbindelse med denne lovgivning at gennemføre det.
Der er en lang række personer, som i forbindelse med de omdannelser af selskaber, som sker i en dynamisk verden, er kommet i klemme, og de har behov for at få afklaret deres situation.
Kirsten Brosbøl (S), 2005-12-16:
Det er jo ganske enkelt ikke korrekt, at der ikke er nogen, der ikke får mindre med det her forslag.
Det er jo ikke sådan, at regeringen samtidig med den her nedskæring på boligstøtten går ind og hæver f.eks. SU’en for hjemmeboende eller går ind og hæver kontanthjælpen for unge, der bor hjemme.
Der bliver jo ikke nogen ændringer i de andre indkomster, så derfor er der altså alt andet lige med det her forslag tale om en besparelse, en nedskæring.
Jeg vil gerne have, at Venstres ordfører bekræfter, at der ikke med det her forslag bliver ændret på andre overførselsindkomster, som unge mennesker kan oppebære som hjemmeboende, og at der derfor er tale om en ren og skær besparelse.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2005-12-16:
Jeg skal kort bemærke, at hr. Thomas Adelskovs bekymring er helt og aldeles ubegrundet.
Lovændringen her skyldes, at Højesteret har fortolket loven på en anden måde, end et samlet Folketing oprindelig havde forudsat.
Det her handler om, at folk, der er kommet til skade, skal have det, der tilkommer dem, hverken mere eller mindre.
Der er ikke nogen, der skal have en ubegrundet gevinst; der er ikke nogen, der skal have for lidt.
Sådan er det.
Anne Baastrup (SF), 2005-12-16:
Nu er der så en højesteretsdom, der går imod regeringens ønske.
Hvis vi så næste gang ser en højesteretsdom, der rent faktisk i højere grad arbejder for regeringens princip, nemlig at de, der kommer til skade, ikke skal have penge, vil vi så se regeringen gå ind og hjælpe de arbejdsskadede?
Vil vi se regeringen gå ind og korrigere en højesteretsdom, som regeringen ikke synes hjælper?
Det, der jo er tilfældet her, er: Der er en højesteretsdom, der går ind og understøtter, hjælper folk på fleksjob.
Hvad gør regeringen?
Den kommer med en lovgivning imod.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2005-12-16:
Det forslag, vi nu har til tredje behandling, er et forslag, som savner begrundelse.
Det savner den begrundelse, at man skal kunne påvise, at folk, der kommer til skade på deres arbejde, også skal have dækket den tabte arbejdsindtjening resten af deres liv.
Vi har at gøre med et forslag, som tager et hjørne af arbejdsskadelovgivningen og tilpasser den til fleksjoblovgivningen, og så siger man, at der er nogle mennesker, som man tror vistnok – vistnok! – får for meget, hvis man ser det over resten af deres livsforløb.
Problemet er, at man ikke aner det.
Der bliver snakket om overkompensation, men man aner ikke, om der er tale om, at folk rent faktisk får for meget.
Til gengæld ved vi jo, at i store dele af arbejdsmarkedslovgivningen får folk for lidt.
Folk får ikke dækket deres tabte arbejdsfortjeneste.
Vi ved det alene af den grund, at når man får udbetalt sin erstatning, så bliver der forlods trukket 20 pct. ud, som om man skulle have brug for 20 pct. mindre penge, når man er arbejdsskadet, end når man går på arbejde.
Man har altså dokumentation for, at de arbejdsskadede bliver snydt, det vil man ikke gøre noget ved, mens man mangler dokumentation for, at nogle arbejdsskadede får for meget, bliver overkompenseret, men det vil man skynde sig at gøre noget ved.
Det viser noget om en regering, som først og fremmest vil spare på de arbejdsskadede og ikke sørger for, at de får den erstatning, de har fortjent, når de har mistet deres erhvervsevne.
Hermed sluttede forhandlingen.
Kl. 9.25
Afstemning
Jakob Axel Nielsen (KF), 2005-12-16:
Jeg kan berolige fru Anne Baastrup.
Den her regering handler ikke sådan efter vidtløftige folkestemninger.
Den handler efter retsregler, og det her handler om retsregler.
Folketinget laver retsregler.
Hvis Højesteret fortolker retsregler på en anden måde, end Folketinget oprindelig har tiltænkt, er det udtryk for, at Folketinget ikke har motiveret eller beskrevet retsreglerne præcist nok.
Det her er erstatningsret.
Mennesker, der er kommet til skade og har fået en arbejdsskade, som har lidt et tab, skal have deres penge for den skade, hverken mere eller mindre.
Det handler om ganske enkel og anstændig erstatningsret.
Jeg er ikke et sekund i tvivl om, at Højesterets afgørelse er korrekt.
Den er korrekt, og det har vi heller ikke nogen grund til at gøre indvendinger imod.
Jeg påpeger blot, hvad jeg sagde før: Det er ikke meningen, at nogen skal få – og undskyld mig udtrykket i den her sammenhæng, hvor folk faktisk er kommet til skade – en appelsin i turbanen.
Kl. 9.15 Borgere skal have, hvad der tilkommer dem, hverken mere eller mindre, og her går man så ind og kompenserer.
Udvalget kommer med sit arbejde, og det er mere generelle og brede forslag, det kommer med, og dem tager vi højde for, når udvalget har talt.
Thomas Adelskov (S), 2005-12-16:
Det var dog en interessant indrømmelse, jeg hørte fra De Konservatives ordfører.
Altså, kapitaliseringsfaktoren er ikke i orden, der er nogle, der bliver snydt.
Vi er enige i, at der er problemer med den kapitaliseringsfaktor, der betyder, at nogle rent faktisk får udbetalt mindre end det, de egentlig er berettigede til, og så hører vi, at hr. Jakob Axel Nielsen siger, at grunden til, at man laver det her forslag, er, at alle skal have det, der tilkommer dem.
Så kunne man jo have brugt nogle af de her penge til at rette op på det problem, som jeg nu hører De Konservative er enige med os andre i er et problem, nemlig kapitaliseringsfaktoren.
Det, vi påpeger, er sådan set, at de 200 mio. kr., som regeringen nu sparer, har man ikke tænkt sig senere at bruge til at rette op på et andet problem.
Jeg er glad over den politiske indrømmelse, jeg hører fra De Konservative i dag, af, at de er enige med os andre i, at der altså er noget galt, og at vi bliver nødt til at gøre noget ved det.
Er regeringen og De Konservative indstillet på, at vi gør noget ved kapitaliseringsfaktoren, og at vi eventuelt kunne bruge de her sparede 200 mio. kr. til at løse det problem?
Jakob Axel Nielsen (KF), 2005-12-16:
Der tages kun stilling til den højesteretsafgørelse, og der foretages en ændring af loven på baggrund af den højesteretsdom, der er faldet, og hverken mere eller mindre.
Det Konservative Folkeparti har den opfattelse, at den her sag handler om simple retsregler, erstatningsret, og ikke, som oppositionen forsøger at gøre det til, en eller anden stor ideologisk kamp.
Folk, der har fået en arbejdsskade, skal have nogle penge, de skal have deres penge så hurtigt som muligt, og det handler hverken om mere eller mindre end det.
Vi behandler et lovforslag om noget helt andet end det, hr. Thomas Adelskov ønsker at komme ind på.
Det er i virkeligheden en meget teknisk lovregel, vi er inde på, og ikke alt det der ideologiserende noget, som hr. Thomas Adelskov bringer ind i debatten.
Højesteret har fortolket lovreglerne anderledes, end vi oprindelig havde tænkt herinde i Folketinget.
Det betød, at der var nogle, der fik en overkompensation.
Regler skal være sådan i erstatningsretten, at hvis man har lidt et tab, så skal man have en erstatning for sit tab.
Jeg tror ikke, jeg kan sige det mere tydeligt.
Det var også det, vi sagde under førstebehandlingen.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2005-12-16:
Hr. Jakob Axel Nielsen sagde jo, at de arbejdsskadede skal have, hvad der tilkommer dem.
Jeg vil bare have bekræftet, at hr. Jakob Axel Nielsen rent faktisk mener, at de arbejdsskadede skal have, hvad der tilkommer dem.
I forlængelse af det vil jeg godt høre, om ikke det er korrekt, at regeringen, siden den kom til i 2001, har vidst, at de arbejdsskadede hvert år er blevet snydt for 195 mio. kr. i meget længere tid, end man har været opmærksom på i Højesterets dom.
Kl. 9.20 Hvorfor er det så, at man skal lave et hurtigt indgreb, som kommer de arbejdsskadede til skade, mens man ikke kan få taget sig sammen til at lave et indgreb, som er til gavn for de arbejdsskadede?
Jakob Axel Nielsen (KF), 2005-12-16:
Hr. Jørgen Arbo-Bæhr kan få bekræftet, at såfremt man har lidt et tab, skal man have erstatning for det tab.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2005-12-16:
Jamen jeg synes, vi har behov for at få at vide, hvad det er for en erstatning, man skal have ifølge hr. Jakob Axel Nielsen.
Er det sådan, at man skal have en erstatning for det, man har i tabt arbejdsfortjeneste, eller er det sådan, at regeringen bare kan bestemme et niveau, f.eks. et niveau, der ligger så langt under, hvad man har i tabt arbejdsfortjeneste, at man kan dokumentere, at de arbejdsskadede bliver snydt for 195 mio. kr. hvert eneste år?
Er det det, der er De Konservatives politik?
Jakob Axel Nielsen (KF), 2005-12-16:
Det handler ikke om, hvad regeringen bestemmer.
Tingene er underlagt domstolskontrol, og man skal have erstatning for sin tabte erhvervsevne.
Det er det, det handler om.
Anne Baastrup (SF), 2005-12-16:
Der er jo en lang række problemer i arbejdsskadelovgivningen.
Det er jo derfor, vi har nedsat et udvalg.
Hvorfor kan regeringen ikke afvente det udvalgsarbejde?
Hvorfor skal man gå ind konkret og ændre på nogle forudsætninger for udvalgsarbejdet, bare fordi der er arbejdsskadede, der efter regeringens opfattelse får en fordel?
Vi har en lang række problemer, kapitaliseringsfaktoren f.eks.
Hvorfor går man så ind konkret, når Højesteret træffer en i mine øjne rigtig afgørelse?
Hvorfor går man så ind?
Frode Sørensen (S), 2005-12-16:
Jamen jeg synes jo, skatteministeren giver mig ret.
Vi har her at gøre med et lovforslag, hvor der er nogle problemstillinger vedrørende, om folk er ansat; det kan godt være, de har deres arbejdsplads i Danmark, men de kan være ansat i et udenlandsk firma eller et dansk firma.
Og det er, som skatteministeren siger, et udyrket marked, og så kunne det da godt være, man skulle have dyrket det i de næste måneder, i stedet for at det kommer i næste folketingssamling.
Så ved jeg ikke, hvorfor skatteministeren ikke mener, at vi skal være opmærksomme på forslag, selv om vi er imod dem.
Jeg tror da, formanden vil være glad for, at vi i udvalgene sørger for, at de forslag, vi fremsætter her i salen til vedtagelse, er gennemarbejdede, så vi ikke risikerer at blive beskyldt for noget, som måske er en form for lidt for hurtigt arbejde, for nu ikke at bruge ordet lovfusk.