runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Hans Christian Schmidt (V), 2003-01-15:
Jeg vil gerne starte med at sige, at vi er jo ude i nogle gode hypotetiske tankesæt: fordi man skal, hvis man vidste, at, osv. Jeg har en grundlæggende menneskeholdning, som jeg godt kan lide, og den går ud på, at jeg bedømmer folk på det arbejde, de udfører.
Jeg har set det arbejde, der er kommet
fra instituttet
, jeg har også gjort mig den ulejlighed at læse rapporter, og jeg kunne næsten håbe, at vi på et tidspunkt fik lejlighed til at tale lidt om dem, for der er blevet sagt meget om dem i eftermiddag, og jeg må nok sige, at det trænger til en lille uddybning. Jeg vil bare sige her, at de rapporter, der foreligger, synes jeg er godt arbejde.
Jeg er godt tilfreds med de rapporter, jeg får, de får også lov til at præge den debat, der opstår, og jeg har sågar oplevet, at oppositionen har været vild med en af dem, nemlig den om partikelfiltre.
Der er altså noget, som andre også har kunnet lide, og det er sådan set udmærket. Jeg vil blot sige, at med hensyn til hvad en direktør har skrevet i en bog, går jeg overhovedet ikke ind i at diskutere på baggrund af, hvad en vurdering siger.
Jeg forholder mig til det institut, jeg har nedsat, og det kan være ærgerligt for nogle fra oppositionen, fordi de forventer at kunne få debat om noget andet end det, den i grunden burde dreje sig om.
Men det får de altså ikke.
Jeg forholder mig til det arbejde, folk laver, når jeg har ansat dem, og det er jeg faktisk godt tilfreds med.
Så skal jeg bare sige om det enkelte eksempel, fru Pernille Blach Hansen gerne ville have, at det er jo sådan, at hr. Bjørn Lomborg har været lektorbedømt på Aarhus Universitet, bl.a. på baggrund af en ph.d.-afhandling; sådan er det, når man er lektorbedømt.
Men igen: Diskussionen går jo ikke på det.
Jeg kan næsten høre det på tonen i fru Lise
Hækkerup spørgsmål om lektor- eller seniorforskerniveau
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-01-15:
Jeg vil bare sige til fru Pernille Blach Hansen, at det er et institut for miljøvurdering, som skal foretage vurderingen af, hvor vi får mest miljø for pengene.
Og det er klart, at en del af instituttets opgave også er at skabe debat.
Det står oven i købet i formålsbeskrivelsen.
Så det er fuldstændig misforstået, når der er nogle, der har fremstillet det, som om der ikke må være debat.
Det er en del af formålet med instituttet at skabe debat.
Og så skal det foretage en miljøvurdering.
For mig er det sådan set ligegyldigt, om man kalder det det ene eller det andet.
Det skal foretage en miljøvurdering på en saglig måde.
Og hvis man kan konstatere, at der er fejl i de rapporter, der udkommer, er det selvfølgelig beklageligt.
Men så må man jo bare sige, at så kan man ikke lægge de rapporter til grund.
Man kan også være uenig i rapporterne af andre grunde, og så må politikerne lægge dem til grund.
Men det er ubegribeligt for mig, at det har kunnet give så stor en ophidselse, at der blev etableret et institut, som tillader sig at vurdere, om vi får miljø nok for pengene.
Jeg vil sige, at det faktisk går over min forstand, at det kan give anledning til så megen ophidselse.
Og det er derfor, jeg sidder med en nagende mistanke om, at den egentlige grund til, at man har noget imod instituttet, er, at det siger nogle ting, man er uenig i, og det kan man ikke tåle at høre.
Derfor tror jeg også, at den egentlige baggrund for forslaget om, at man skulle lave noget andet, er, at man ønsker et andet institut, der siger det, man selv er enig i.
Men helt ærligt, det er ikke formålet for regeringen.
Formålet for regeringen er at få skabt en fri debat på miljøområdet, hvor regeringen også nogle gange bliver sagt imod, bestemt.
Men vi har da behov for, at der lyder flere stemmer i miljødebatten og ikke kun en ensidig stemme.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-01-15:
Statsministeren må undskylde mig, men nu synes jeg altså, statsministeren padler rundt uden rigtig at sige noget.
Men det kan da være, fordi statsministeren overvejer seriøst at gå ind i en debat med os om løsningen af det alvorlige problem, vi står over for.
Hvis det er tilfældet, er det jo i og for sig et godt tegn.
Derfor vil jeg godt spørge statsministeren: I stedet for at tillægge os alle mulige motiver, skyde os alle mulige ting i skoene, som vi ikke har sagt, kan statsministeren så ikke registrere, at det, vi har sagt, er, at vi gerne vil være med til at sikre så meget debat som overhovedet muligt - også med Bjørn Lomborg?
Nu kan det da ikke siges mere tydeligt.
Men vi vil gerne have en ordentlig miljøvurdering på et højt fagligt niveau i dette land, og det har vi ikke.
Det problem bør vi få løst, og det bør vi sætte os sammen for at få løst.
Vil statsministeren være med til det?
Vil han tage imod et tilbud om, at det gør vi og så måske endda når frem til noget, som hele Folketinget kunne stå bag, og dermed få genoprettet situationen? Jeg synes, debatten i starten havde et beklageligt forløb, hvor statsministeren var meget ophidset og aggressiv og ...
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-01-15:
Jeg tror, den bedste måde, jeg kan svare både hr. Keld Albrechtsen og hr. Torben Hansen på, er ved at gentage, at jeg har fuld tillid til både Bjørn Lomborg og til Institut for Miljøvurdering, og derfor har regeringen ingen som helst planer om at ændre på instituttet.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Pernille Blach Hansen (S), 2003-01-15:
»Giver udtalelsen fra Udvalgene vedrørende Videnskabelig Uredelighed om Bjørn Lomborgs bog anledning til, at statsministeren vil genoverveje ekstrabevillingen til Institut for Miljøvurdering på i alt 20 mio. kr. over de næste 4 år, som statsministeren var den direkte initiativtager til?«
Skriftlig begrundelse
Der henvises til artiklen »Fogh forærer Lomborg 20 mio. kr.« fra Ekstra Bladet den 22. november 2002.
Jeg synes, det er meget uhyggeligt, at statsministeren udtaler fuld tillid til en mand, som er blevet omtalt som værende i klar strid med god videnskabelig skik, men det må jo sige noget om statsministerens videnskabsopfattelse.
Det næste spørgsmål handler om de ekstra penge, som statsministeren personligt sørgede for, at Lomborginstituttet fik den 1. november.
Det var kun 4 dage efter, at Miljøministeriet havde efterlyst, at man snart begyndte at leve op til det, man havde lovet, nemlig at levere et arbejdsprogram, og kun 4 dage efter en stor kritik af rapporten om dåser, som var smækfyldt med fejl.
Da greb statsministeren ind og sørgede for 20 ekstra mio. kr. til Lomborgs institut.
Nu er der blevet rejst så meget blæst om tingene, at der vil være grund til at overveje, om det er lige nu, instituttet skal belønnes med ekstra penge.
Det er jo aldrig set før, at et nyt institut har fået så mange penge efter kun at have virket i mindre end et år.
Derfor vil jeg gerne spørge statsministeren: Giver det her ikke anledning til, at statsministeren overvejer, om det er netop nu, man skal give ekstra penge til Lomborgs institut?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-01-15:
Nej, den debat, der har været, giver overhovedet ikke anledning til at ændre de overvejelser.
Der er givet en ekstra bevilling i en finanslovaftale, og den bevilling står fast.
Pernille Blach Hansen (S), 2003-01-15:
Synes statsministeren ikke, det er paradoksalt, at bestyrelsen lige har besluttet en uafhængig ekstern vurdering, som statsministeren har lagt megen vægt på i sine tidligere besvarelser, og så vil statsministeren ikke engang afvente denne vurdering, før han beslutter, om Lomborginstituttet skal forgyldes?
Statsministeren må forklare, hvorfor vi nu skal have analyseret alle de her rapporter igen, hvis instituttet alligevel skal have flere penge til at lave flere rapporter, der måske også er smækfyldt med fejl.
Jørn Jespersen (SF), 2003-01-15:
Jeg kan forstå, at det samlede svar fra statsministeren i dag på alle spørgsmålene er, og nu prøver jeg at hjælpe statsministeren med en formulering, han kan bruge fast: Jeg har fuld tillid til, at Institut for Miljøvurdering på et uvidenskabeligt grundlag og ved hjælp af fejlbehæftede rapporter kan skabe debat om dansk miljøpolitik.
Det er sådan essensen af det, statsministeren har sagt i dag.
Vi kan nu forstå, at det skal belønnes med en ekstra bevilling, og det er der ikke noget at gøre ved.
Kunne vi så ikke i det mindste appellere til, at Miljøstyrelsen, der skal rette alle fejlene, også får 5 mio. kr. ekstra om året som betaling for det merarbejde, instituttets mange fejl og undladelser giver anledning til?
Keld Albrechtsen (EL), 2003-01-15:
Jeg må indrømme, at jeg synes, det er på kanten af det utrolige at høre statsministeren sige, at han sådan set er fuldstændig ligeglad med, om vi får noget fornuftigt for de 20 mio. kr.
Er det ikke rigtigt, at det faktisk ikke var et ønske fra miljøministerens side, at det skulle være 20 mio. kr.?
Vi har forstået på sammenhængen, at det var et ønske, som statsministeren særskilt fik med i finanslovforhandlingerne.
Derfor må statsministeren have et særligt ansvar for, at disse 20 mio. kr. bliver brugt forsvarligt og fornuftigt.
Derfor synes jeg altså, det er utroligt, at statsministeren bare kan blive ved med at meddele, at regeringen ikke har tænkt sig at gøre noget som helst.
Selv om instituttet er ved at synke, har statsministeren ikke tænkt sig at gøre noget som helst.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-01-15:
Man kan roligt sige, at der ikke tilføres debatten nyt.
Jeg kan kun gentage, hvad jeg tidligere har sagt nu ret mange gange: at regeringens opfattelse er, at der i allerhøjeste grad er brug for instituttets arbejde, at jeg har fuld tillid til instituttet og Bjørn Lomborg, og at der også er brug for den ekstrabevilling, som blev aftalt under forhandlingerne om finansloven, og derfor står det fuldstændig fast.
Lad mig så sige, at jeg kun er blevet bekræftet i nødvendigheden af både instituttet og dets debatskabende aktivitet ved at konstatere den hidsighed, hvormed venstrefløjen bekæmper instituttet.
Det viser, at vi er på rette spor.
Torben Hansen (S), 2003-01-15:
Der var et spørgsmål tidligere, om statsministeren opfattede det som en forskningsinstitution eller en debatinstitution.
Jeg kan da hjælpe statsministeren med at svare på det.
Det vil jeg gerne have et svar på.
Pernille Blach Hansen (S), 2003-01-15:
»Vil ministeren oplyse, hvorvidt Bjørn Lomborg opfylder kriterierne om at have »dokumenteret og anerkendt forskningserfaring«, som det kræves i opslaget til stillingen som direktør for Institut for Miljøvurdering, samt »relevante anerkendte forskningsmæssige kvalifikationer«, som det fremgår af ministerens svar til Folketinget?«
Skriftlig begrundelse
Der henvises til stillingsopslaget til direktør for Institut for Miljøvurdering og til miljøministerens svar på spørgsmål 22, på Alm. del - bilag 35 under Miljø- og Planlægningsudvalget, afgivet den 13. december 2001.
Lise Hækkerup (S), 2003-01-15:
Lektor- eller seniorforskerniveau, siger miljøministeren, og det leder mig tilbage til de to foregående spørgere.
Lektor i hvad?
Lektor ved hvilket fakultet?
Seniorforsker i hvad, hr. miljøminister?
Jørn Jespersen (SF), 2003-01-15:
Med hensyn til at tale sort er det op til hver enkelt at vurdere det.
Alt, hvad der bliver sagt her i salen, bliver jo skrevet ned, og jeg ville bare opfordre til, at hvis man er interesseret i problemstillingen, gennemlæser man det sidste svar, miljøministeren gav.
Så vil man kunne se, hvad jeg mener.
I stillingsopslaget stod der, at vedkommende skulle have dokumenterede forskningsmæssige kvalifikationer på området, og når vi har spurgt, hvad det var for nogle, blev der henvist til direktørens bog »Den skeptiske miljøforkæmper«. Det har nu vist sig, at den er dømt dybt videnskabeligt uvederhæftig, så det kan ministeren altså ikke forholde sig til, fordi han klynger sig til det samme halmstrå, som statsministeren gjorde.
Så kan vi jo spørge på en anden måde: Er der efter miljøministerens opfattelse andre forskningsmæssige kvalifikationer hos direktøren, som kunne begrunde, at han har fået denne stilling?
Lever han op til stillingsopslaget?
Har miljøministeren andre eksempler end den omtalte bog på, at direktøren har de nødvendige forskningsmæssige kvalifikationer?
Det må der kunne svares relativt præcist på.
Pernille Blach Hansen (S), 2003-01-15:
Kan det fremover tages som udtryk for, at jo mere kritik, der rejses af en offentlig institution, jo flere penge vil statsministeren give den?
Det synes jeg da er en interessant nyskabelse.
Man skal bare sørge for som offentlig forskningsinstitution at ansætte en direktør, der er anklaget
, og så får man i samme sekund nogle flere penge af statsministeren, fordi statsministeren føler anledning til at rykke ud med et stort forsvar.
Det er den ene del.
Den anden del er: Kan statsministeren komme med en eneste god grund til, at regeringen ikke fastfryser de ekstra penge og siger, at den vil vente på den uafhængige eksterne evaluering, før pengene bliver udløst?
Det ville da være logisk.
Statsministeren har lige lovprist denne uafhængige eksterne evaluering.
Hvorfor så ikke vente med at belønne instituttet med nogle ekstra penge til den foreligger?
Det må statsministeren da kunne se det snusfornuftige i.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Ja, så fik vi da lidt mere røget ud af ministeren
, om end det var meget lidt, så derfor vil jeg bare bede om ét eneste konkret eksempel på, at direktøren - selvfølgelig før han blev direktør - har formidlet forskningsmæssige resultater på miljøområdet; ét eneste eksempel. En bog, der er blevet betegnet som værende i strid med god videnskabelig skik, kan jo ikke siges at være et forskningsmæssigt resultat på miljøområdet, og derfor beder jeg bare miljøministeren om at give ét eneste eksempel på, at direktøren har levet op til betegnelsen i stillingsopslaget. Det burde ikke være så svært. Så vil jeg samtidig gerne bede ministeren om at sige, hvorvidt ministeren føler, at formanden for bestyrelsen har levet op til sit ansvar, når man tilsyneladende har indstillet en mand, der efterfølgende har fået prædikatet »værende i strid med god videnskabelig skik«.
Hans Christian Schmidt (V), 2003-01-15:
Jeg vil gerne sige til både fru Pernille Blach Hansen og hr. Jørn Jespersen - nej, måske skulle jeg tage hr. Jørn Jespersen først: Hvis det nu bare var en enkelt gang, man hørte hr. Jørn Jespersen anvende de udtryk i Folketingssalen, så lad gå.
Men det er jo næsten til at forudsige, hvordan drejebogen vil forløbe i dag, for man er sikker på, at når en minister siger noget, som hr. Jørn Jespersen ikke kan lide, vil hr. Jørn Jespersen på et tidspunkt enten vælge at sige, at han ikke vil svare, fordi han ikke kan, eller at han ikke siger de rigtige ting, og det er også generende. Den nyeste variant går på, at man taler sort.
Nu er hr. Jørn Jespersen jo en mester i billedsprog, hvor man hele tiden kan forsøge at tegne et dårligt billede af sin modstander, hvorimod jeg synes, at anerkendelsen af, at vi kan have forskellige synspunkter, lader noget tilbage, og det er lidt ærgerligt.
Det kunne være rart, hvis det var den debat, vi fik i stedet for.
Til de to spørgere vil jeg bare sige, at det står jo krystalklart her: »En dokumenteret og anerkendt forskningserfaring ...« - det vil sige på lektor- eller seniorforskerniveau - »... indsigt i instituttets arbejdsområder ...«
- dem kan jeg da gerne nævne, så skal jeg gennemgå hele aktstykket til Finansudvalget, men det har jeg ingen problemer med - »... og tværgående vurdering og formidling af forskningsmæssige resultater på miljøområdet.«
Man kan jo undre sig, hvis der er folketingsmedlemmer, der ikke har oplevet, at hr. Bjørn Lomborg i hvert fald har formidlet viden, om man så kan lide den eller ej.
Derfor kan jeg kun undre mig over, at man kan tage en diskussion i dag, fordi man er stærkt bekymret for, om direktøren nu også har opfyldt de krav, han skal opfylde. Jeg har heller ikke set, at bestyrelsen har sagt de ting.
Der er kommet nogle udmeldinger i avisen, som jeg kan forstå jeg bliver orienteret om, og jeg går ud fra, at jeg også vil blive orienteret af betyrelsesmedlemmerne, når de har noget at sige.
Så vil jeg bare sige, at hvad angår det med forskningen, som går direkte tilbage til Udvalgene vedrørende Videnskabelig Uredelighed, er der jo en ankemulighed her, og derfor forholder jeg mig til den, som det i øvrigt også blev oplyst af statsministeren for dem, der har været i Folketingssalen i eftermiddag.
Lise Hækkerup (S), 2003-01-15:
Med risiko for at blive beskyldt for ikke at bryde mig om Bjørn Lomborg vil jeg godt spørge miljøministeren: Hvad er god forskning ifølge miljøministerens opfattelse?
Jørn Jespersen (SF), 2003-01-15:
Miljøministerens evne til at tale hundrede procent sort og svare udenom fornægter sig jo ikke heller ikke i dag. Det, der står tilbage, er, miljøministeren altså ikke kan lægge sagen fra sig og skubbe den over på bestyrelsen, for bestyrelsen har jo ikke fået lov til at være ansættelsesmyndighed.
Forløbet var jo sådan, at man udnævnte en formand, der indstillede til miljøministeren, som ansatte Bjørn Lomborg, og bagefter etablerede man bestyrelsen.
Derfor synes jeg, det er lidt fejt at henlægge ansvaret til bestyrelsen, som ikke har haft indflydelse.
Ansvaret ligger hos miljøministeren.
Når vi hidtil har spurgt, hvilke forskningsmæssige kvalifikationer direktøren har, er der blevet henvist til hans bog.
Men den går ikke længere, det er indlysende for alle, og så spørger vi: Hvad er det så for nogle forskningsmæssige kvalifikationer, der er tilbage?
Hvad er det for nogle kvalifikationer, som gør, at direktøren for Institut for Miljøvurdering lever op til det stillingsopslag?
Det bør miljøministeren svare på, og spar os så for al den sorte snak.
Svar helt enkelt på, hvilke kvalifikationer som gør, at direktøren lever op til stillingsopslagets krav.
Pernille Blach Hansen (S), 2003-01-15:
Jeg må jo så konstatere, at ministeren ikke ser sig i stand til at svare på, hvilke kvalifikationer direktøren er blevet ansat på.
Skal det forstås sådan, at direktøren nu ikke længere har nogen, for det eneste, der kvalificerede Bjørn Lomborg til at blive ansat, er nu blevet kendt i strid med god videnskabelig skik?
Jeg vil gerne stille et meget konkret spørgsmål til miljøministeren for ikke at blive beskyldt for at spørge om det samme.
Ministeren har lige læst op, at noget af det, der var afgørende for direktørstillingen, var, at man var i stand til at lave formidling af forskningsmæssige resultater på miljøområdet.
Jeg vil gerne spørge: Inden føromtalte person blev ansat som direktør, hvilke eksempler har miljøministeren så på, at han har været i stand til at formidle resultater på netop miljøområdet?
Det synes jeg er helt afgørende for at finde ud af, om der reelt har været tale om en faglig ansættelse, eller om der har været tale om en politisk ansættelse.
Med den manglende evne, som miljøministeren tilsyneladende har til at konkretisere, hvorfor man har ansat Bjørn Lomborg, må jeg konstatere, at det i hvert fald ikke er noget, der bygger på faglige kvalifikationer, og det synes
jeg er da dybt bekymrende for den fremtidige videnskabelige debat i det her land.
Jørn Jespersen (SF), 2003-01-15:
Jeg skal bare for god ordens skyld gøre statsministeren opmærksom på, at jeg synes, at det er udmærket med Bjørn Lomborgs stemme i miljødebatten.
Det skal bare præciseres, på hvilken baggrund den stemme lyder, nemlig at det er på baggrund af en politisk holdning, og at det er som almindelig debattør, Bjørn Lomborg blander sig.
Det er nu påvist, at det ikke er de videnskabelige kvalifikationer, der ligger bag hans arbejde.
Det, der er problemet med regeringens linje, er, at man på den ene side laver en hetz mod eksperter, og på den anden side ansætter en ikkeekspert i en ekspertstilling og derefter prøver at dominere miljødebatten ved at nedlægge alle andre institutioner.
Den debat, som Bjørn Lomborg og hans institut skaber - og jeg er enig i, at debat er godt - er jo ikke en debat om prioriteringer i miljøpolitikken.
Det er en debat om fejl og mangler og udeladelser i rapporterne.
Derfor kan jeg konstatere, at statsministeren reelt ikke ønsker en miljøpolitisk debat om bedre prioritering og om indsatsområder, kun en mudret debat på baggrund af faktuelle fejl.
Hans Christian Schmidt (V), 2003-01-15:
Nu skal man jo aldrig udtale sig om, hvilket håb nogle kan have haft, men jeg føler mig ikke helt overbevist om, at det var fru Pernille Blach Hansens håb.
Jeg vil bare sige til fru Pernille Blach Hansen, at jeg stillede ikke spørgsmål til oppositionen.
Jeg læste derimod op, hvad oppositionen havde sagt under en forespørgselsdebat.
Det kan jeg måske godt medgive kan henstå som et spørgsmål, men det var ikke et spørgsmål, jeg stillede.
Jeg kan til fulde finde bekræftelse på det, jeg har behov for, når jeg læser Folketingets referat.
Det taler sit tydelige sprog.
Det er da klart, det synes jeg også, og jeg kan godt forstå, at oppositionen helst havde været foruden, at man dengang kom til at sige det, fordi det så tydeligt tegner billedet af, hvad det er, man jagter i dag.
Det kan jo også ses af den debat, der har været.
Jeg har selv haft fornøjelsen af at overhøre den, og jeg må jo sige, at det er ret tydeligt, hvad det er, den går på.
Det handler meget mere om Bjørn Lomborg.
Sådan er det altså.
Jeg ved også godt, at en af de debatter, vi havde den dag, meget gik på, om vi ikke kunne komme til at diskutere personer frem for instituttet.
Jeg må altså minde om, at de, der overhovedet kan have en interesse i at læse vedtægterne for Institut for Miljøvurdering - det er jo ikke noget, der har været særlig meget oppe - heri vil kunne læse, at IMV, altså Institut for Miljøvurdering, er en selvstændig, uafhængig institution under Miljøministeriet, som er et ressortministerium, og ikke underlagt miljøministeren eller regeringens instruktionsbeføjelser.
Det må bestyrelsen tage sig af.
Jeg har ingen grund til at gå ind og anfægte de indstillinger, jeg fik dengang.
Jeg er næsten sikker på, at om et lille øjeblik vil jeg få hele spørgsmålet igen. Selv om man godt ved, at sådan er vedtægterne, hvis man ellers er kommet igennem dem, vil jeg alligevel blive stillet det spørgsmål.
Pernille Blach Hansen (S), 2003-01-15:
Jeg synes, det er helt fint, at ministeren benytter spørgetiden til at stille spørgsmål til oppositionens ordførere, men jeg vil nu godt bede ministeren om at svare på spørgsmålet.
Vil ministeren ikke godt svare på, hvilke kvalifikationer direktøren for Miljøinstituttet har og er blevet ansat på?
Hvis det ikke er bogen, som nu er blevet kritiseret sønder og sammen, hvad er det så?
Jeg synes, det er et relativt og simpelt spørgsmål, og jeg havde da det lille håb, at ministeren var i stand til at svare, men jeg kan forstå, at det er meget vanskeligt.
Hans Christian Schmidt (V), 2003-01-15:
Det har jeg jo så lige gjort over for fru Pernille Blach Hansen.
Det har noget at gøre med, at det er Bjørn Lomborg, man ikke bryder sig om.
Når jeg ved det, er det jo, fordi vi havde en diskussion her i Folketingssalen torsdag den 10. januar 2002, og man kan jo forestille sig, at hvis man ikke havde nævnt det fænomen,
den person, kunne det måske have været noget andet, men fru Pernille Blach Hansen siger på det tidspunkt, den 10. januar 2002: »På den anden side kan man selvfølgelig sige, at alene det, at det er kommet frem, at Bjørn Lomborg er ophavsmand til ideen, selvfølgelig kan gøre os lidt bekymrede, specielt fordi vi ikke helt kan få afklaret, om instituttet skal arbejde i Lomborgs ånd.«
Dér var det, dér kom hele problemet.
Det, man var mest optaget af, var sådan set ikke instituttet.
Det var jo et voldsomt problem i det hele taget at få lov til at diskutere instituttet.
Næ, det, der var det afgørende, var: Det er vel ikke Lomborg?
Det var med fru Pernille Blach Hansens egne ord det, der kunne gøre den lidt bekymrede.
Ja, jeg må i sandhed sige, at jeg har fået syn for sagen, for det er det, det alt sammen kommer til at dreje sig om.
Og jeg må sige, når jeg kigger på, hvad Lomborg har bedrevet af ting, som svarer til det, som jeg lige har læst op, at det er i fuld overensstemmelse med det.
Man kan være enig eller uenig i hans synspunkter, og det er det, det i høj grad drejer sig om i debatten.
Det er kedeligt.