Margrethe Vestager (RV), 1998-10-22:
IT-handlingsplanen gør sit til at fokusere på det indholdsmæssige, på den måde, vi faktisk bruger IT på, i stedet for at fokusere på hardware, store grå maskiner, som vi gerne vil have så mange af som muligt.
Vi vil også gerne kunne bruge dem på den måde, så det rent faktisk gør en forskel i forhold til uddannelsernes indhold.
Det handler om at sørge for, at eleverne kan bruge dem, har de rigtige kvalifikationer, men sandelig også, at lærerne har mulighed for at sætte IT ind i en pædagogisk sammenhæng; ellers bliver det fuldstændig tomt.
Samtidig må vi gøre os en overvejelse med hensyn til, om vores faglighed, om forståelsen af faget, ændres, når vi bruger IT på en anden måde.
Endelig skal vi være åbne for de muligheder for fleksibilitet, som IT giver os.
Jeg tror, at det i den proces, vi er i gang med, er utrolig vigtigt, at de enkelte institutioner får rum til at kunne inspirere hinanden, sådan at den indholdsmæssige kvalitet, de fastsætter inden for vores rammer, rent faktisk kan blive til virkelighed for de studerende og for lærerne, og sådan at det danske samfund kan sige: Vi har ikke bare verdens bedste uddannelsessystem; vi har også det bedste danske uddannelsessystem, og det afspejler det samfund, som vi ønsker os.
Dermed vil jeg ikke tage luften ud af den debat, vi har haft i dag.
Jeg synes, det er meget væsentligt, at Folketinget og regeringen forholder sig til: Inden for hvilke rammer, inden for hvilke holdningsmæssige økonomiske rammer skal institutionerne, deres ledelse, deres lærere, deres omverden, det være sig erhvervsliv eller andre, kunne definere den indholdsmæssige kvalitet?
Jeg synes, at det vil være hensigtsmæssigt, hvis man kan blive ved med at prøve ting af, også inden man går ind i en videregående uddannelse.
Jeg synes, at billedet af, at alt skal prøves, inden man er 25, er lidt desillusionerende og lidt nedslående for os andre, som måske gerne fortsat vil udvikle os, også i vores arbejdsliv og i vores liv i øvrigt. Det, som jeg opfatter som en anelse paradoksalt, er at se den kritik, som rapporten »Kvalitet i Uddannelsessystemet« har været udsat for, samtidig med at man siger, at kvalitet og flere midler hænger uløseligt sammen, for man kan ikke på den ene måde forkaste en rapport, som giver en vurdering af den samfundsmæssige dimension, og samtidig sige, at kvaliteten kun kan udvikles, hvis der stilles flere midler til rådighed.
Det, som er helt afgørende, er spørgsmålet om den måde, man arbejder med kvalitet på, hvordan vi ser på vores eget arbejdsområde.
Langt hovedparten af de evalueringer, som er givet af de videregående uddannelser,
Det fører mig også over til at komme med nogle bemærkninger om det evalueringsinstitut, som vi planlægger, nemlig at vi ønsker, at evalueringen skal ses som en hjælp i en proces.
Evalueringen som kontrol bliver meget hurtigt til en gold, indholdsløs procedure, men evalueringen som en hjælp i en proces i et fortsat arbejde mod at gøre det bedre vil være endog særdeles værdifuldt.
Det vil også give ikke alene Folketinget, men også den folkelige opinion mulighed for at drøfte vores uddannelsessystem på et forhåbentlig noget mere kvalificeret grundlag.
før i tiden, og samtidig giver det mulighed for et erhvervsarbejde på et niveau, som sikkert er sundt og udmærket for de fleste, også selv om det ikke er direkte studierelevant, men blot giver mulighed for at prøve nogle af de sider af på sig selv, som man ikke bruger i sit studium.
Jeg synes, vi skal gøre vort bedste for at bevare SU-systemet, men også være ærlige og sige, at det har faktisk et meget fint niveau.
Hvis man udnytter dets tre dimensioner, har man et levevilkår, som jeg mener er fuldt forsvarligt.
en langt bedre merit, men jeg ønsker, at vi gør det på en måde, så vi øger den enkelte studerendes ansvar for det, som skal tilegnes, og jeg ønsker også, at vi gør det på en måde, så vi sikrer uddannelsernes sammenhæng. I spørgsmålene om kvote 2 vil jeg gerne i en parentes lade notere, at det at ændre på optagelsessystemet rent faktisk intet har med finanslovbesparelser at gøre.
Tværtimod vil det være endog særdeles omkostningsfuldt, hvis f.eks. en hel årgang begynder et år tidligere på uddannelser.
Det kræver jo både, at de får SU, og at der er uddannelsespladser til rådighed for dem.
Kvote 2-systemet synes jeg bliver barokt, hvis man skal bruge en del tid på at skaffe sig ganske få ekstra point, f.eks. hvis man, som fru Christine Antorini sagde, mangler 0,1 eller 0,2 point.
Dér vil det være helt afgørende, at man i stedet for kan komme ind på det snit, som man har, og at flere kan komme ind på den måde.
Jeg synes, vi skal se optagelsessystemet som en meget nuanceret måde, hvorpå man kan finde ud af, hvilke kvalifikationer man skal have for at begynde på en uddannelse.
I forhold til nogle uddannelser er det naturligt og rimeligt, at man har lang erhvervserfaring; i forhold til andre er det ikke påkrævet.
En ting, som jeg synes er meget afgørende i de her tider og i forhold til videnssamfundet, som vi ser det, er, at vi realiserer ideerne, som er lanceret i den IT-handlingsplan, jeg præsenterede i mandags.
Den lægger vægt på, at elever får bedre IT-forhold, at lærere ...