Pia Gjellerup (S), 2000-03-02:
Generelt skal jeg sige tak for den meget positive modtagelse, lovforslaget med en enkelt undtagelse har fået.
Jeg har lyttet mig til, at der af gode grunde er nogle spørgsmål, som ønskes yderligere belyst og vendt under udvalgsarbejdet, og dem vil jeg naturligvis meget gerne medvirke positivt til at vi får vendt, og til, at vi kommer til en god afslutning og får forslaget igennem også med en positiv tredjebehandling her. Den konservative ordfører antydede lidt, at det kunne være vanskeligt for mig at lytte til De Konservative og til Venstre.
Det synes jeg sådan set ikke.
Vi har jo bare haft det dér projekt, at hvis vi er begyndt med at lytte, og vi så har lagt noget frem, som indeholder det, vi har lyttet efter, så begynder trangen til at blive ved med at lytte jo at falde noget.
Men vi lytter vel alle, vil jeg håbe, i fælligt til, hvad der måtte være også af supplerende ideer.
Jeg kan forstå, at hr. Jens Hald Madsen vedvarende vil stå fast på en mur mellem erhvervsliv og samfund.
Erhvervslivet skal agere for sig, og samfundet skal agere for sig.
Erhvervslivet skal tjene pengene og samfundet rydde op.
Jeg vil bare stilfærdig sige, at det er måske en lidt forældet tankegang, og et eksempel på, at den er lidt forældet, får vi jo så ved, at vi i princippet også forenes omkring hovedelementerne i dette lovforslag.
Det er jo netop et eksempel på, at samfundet er med til at sikre, at et marked kan udvikle sig sådan, at det bliver
en attraktion for også den mindre del af erhvervslivet
Og det er jo noget af det, der er en af målsætningerne her.
Lånegarantiordningen er i den grad en, der er rettet mod - ikke den mindre del, men en stor del af mindre virksomheder i erhvervslivet.
Men jeg er glad for, at der generelt var en positiv opbakning til det.
Så synes jeg, at hr. Jens Hald Madsen sagde noget, der var meget rigtigt.
Det, der skal støttes, er naturligvis, at man tager udgangspunkt i, at ideerne skal være gode.
Og det er så dér, de der kvinder kommer ind.
Jeg morede mig sådan set meget.
Jeg tror, at det enten har været en fortalelse eller en forlæsning, hedder det måske, eller en misforståelse.
Når det med iværksætterkvinder nævnes i bemærkningerne, er det, fordi vi ved, at gode ideer fra iværksætterkvinder går tabt, fordi de er så uhyre beskedne i deres krav til finansiering, at det er for dårlige forretninger at gå i gang med for pengeinstitutterne.
Derfor er det, der inspirerer til at omtale kvinder særskilt i denne her sammenhæng, at tage højde for, at fordi de er så beskedne, så måtte vi sætte mindstelånegrænsen forholdsvis lavt for også at kunne honorere de beskedne i ordningen, og det tror jeg egentlig vi er enige om, når vi får vendt sætningen en ekstra gang i hovedet.
Det mener jeg er en iagttagelse, der ikke stemmer overens med virkeligheden, tværtimod.
For der vil være masser af tab inden for området.
Hvis vi ikke er rede til at gå derud, når det gælder resultatlånene, hvor der virkelig er risiko, så finder vi heller ikke frem til dem, hvor der virkelig er gevinster, og det er nogle af dem, vi skal leve af.
Så skal jeg i øvrigt sige, at det, der lægges op til i det her forslag, er en alternativ mulighed til den resultatlåneordning, som vi var enige om sidste år, en alternativ mulighed, som er efterspurgt for de relevante virksomheder inden for biotekområdet, og det går i meget høj grad på, at resultatlåneordningen kan være meget kompliceret at have med at gøre.
Derfor er der nu på efterspørgsel - det er det med at lytte - lagt op til et alternativ. Så nævnte fru Pernille Sams det spørgsmål, der også er rejst i høringssvarene, nemlig muligheden for, at pengeinstitutterne på sigt selv kan administrere ordningen og dermed i lidt overført betydning selv kan være med at yde den statslige garantistillelse på VækstFondens vegne.
Der tror jeg det er klogt, at vi fremtidssikrer forslaget, som der er lagt op til her, at vi følger udvikling, praksis, dannelse nøje og på den baggrund danner os en overblik over, om det ikke er en særdeles hensigtsmæssig måde.
Det har vi kunnet se man har gjort i andre lande.
Men vi skal naturligvis ikke gøre det fra starten af; vi skal have vores praksis fastlagt først, så det kan gøres på en overbevisende måde.
Det vil fratage dem interessen i at se på projekterne.
Så jeg er enig i en påpegning af problemstillingen.
Jeg tror, at en løsning kunne være - og det er meget nyttigt at kunne vende det i udvalget - at den sikkerhedsstillelse, der kunne blive tale om, ville være knyttet til de aktiver, som projektet afføder.
Så vil jeg sige om det mere socialt orienterede vindue, som der nævnes, og som der gives bemyndigelse til, hvis vi er igennem med forslaget i den tilstand, som det er lagt frem, at dér er der tale om en facilitet, som i meget høj grad ville kunne blive finansieret af Den Europæiske Investeringsbank.
Og jeg synes sådan set, at vi skal søge også dér at trække på nogle internationale erfaringer i det arbejde, som i hvert fald regeringen er meget optaget af, men da heldigvis også et flertal i Folketinget, nemlig at kunne være med til at give en palet af muligheder for at bidrage til virksomhedernes arbejde med det rummelige arbejdsmarked.
Og her vil der altså være en mulighed for også i et engagement af den internationale kapital, og det synes jeg
sådan set er en meget smuk kombination, at kunne give adgang til, at vi kan tilføre international offentlig kapital til at bidrage til løsninger af sociale opgaver i erhvervslivet i Danmark.