runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2003-04-08:
I svaret til mig før var det jo meget hjælpsomt, at hr. Nicolai Wammen gjorde det klart, at hvis der kommer afstemninger i Finansudvalget om to adskilte aktstykker, men med det samme indhold, som fremgår af det aktstykke, regeringen her har oversendt til Finansudvalget, så vil Socialdemokratiet stemme for begge aktstykker.
Sådan har jeg forstået svaret.
Dermed kan vi så også for det første konstatere, at Socialdemokratiet ikke er enig i de bemærkninger, som SF har ladet sit forslag i dag ledsage af, men at det altså er et forslag, som Socialdemokratiet i øvrigt støtter.
Der kan man godt argumentere for, at der så kan være en divergens.
Men jeg går også ud fra, at det betyder, at Socialdemokratiet senere vil ændre i det, der jo indtil nu kun er et udkast til en betænkning afgivet af Udenrigsudvalget.
Det svar, hr. Nicolai Wammen giver, går jeg ud fra er noget vi alle sammen har fået omdelt som forberedelse, og det er noget, Socialdemokratiet, så vidt det er mig bekendt, selv har indleveret som et muligt bidrag til en betænkning.
Den er selvfølgelig først afgivet, når den er afgivet af Udenrigsudvalget, og derfor kan den jo også ændres indtil da.
Der mener man ikke, man kan tage stilling til sådan et aktstykke, i fald det kommer fra regeringen, før krigshandlingerne er overstået.
Jeg håber da meget, vi kan få behandlet sagen før, så genopbygningsbistanden fra Danmark er klar, når krigshandlingerne er overstået.
Nicolai Wammen (S), 2003-04-08:
Vi mener også, at såfremt det blev vedtaget i dette Folketing, at det skulle deles op i to, så ville det være en meget overkommelig opgave at få delt det nuværende forslag op i to.
Dermed vil vi også kunne lave en hastebehandling af et givet aktstykke eller to, ligesom vi også har haft en hastebehandling af det foreliggende.
Det er jo grunden til, at både Socialdemokraterne, Det Radikale Venstre og SF siger, at rent principielt kunne der være en idé i det her.
Så kan jeg forstå, at det vil man gerne gøre til en kæmpe sag.
Jeg ser frem til den udvalgsbehandling, vi nu får i Udenrigsudvalget, hvor Det Radikale Venstre og Socialdemokraterne også vil komme med et betænkningsbidrag, så vi kan få kigget på tingene. Så spørger fru Pia Larsen: Hvad med situationen i Irak?
Vi er enige om, at den udvikler sig time for time.
Og jeg håber, at vi også er enige om, at både Venstre og Socialdemokraterne gerne vil gøre en indsats, som for danske midler gør mest nytte i regionen.
Men det fremgår af nogle af de svar, som er givet, bl.a. på spørgsmål 15: »Genopbygningsindsatsens nærmere fordeling og indhold vil blive fastlagt på grundlag af egentlige behovsanalyser, som i sagens natur ikke foreligger på nuværende tidspunkt i detaljeret form.« Derfor siger vi, at der i øjeblikket ikke er klarhed
over præcist, hvad det er for opgaver, der skal løses, og det vil vi jo meget gerne løbende indgå i en debat med regeringen om. Til hr. Henrik Vestergaard vil jeg sige: Jeg husker ikke, at Venstre protesterede, da man i sin tid omkring Kosovo havde en opdeling i to aktstykker.
Vi synes, at det er en fornuftig måde at gøre det på, og det synes vi egentlig ikke er et grundlag for en stor og meget, meget ophedet diskussion.
Henrik Vestergaard (V), 2003-04-08:
Jeg skal ikke beskylde hr. Nicolai Wammen for ikke at svare på mit spørgsmål, blot ikke på det, jeg spurgte om.
To ting: Hr. Nicolai Wammen siger, at man har et problem med, at genopbygning og nødhjælp tages fra udviklingskontiene, man skulle hellere tage dem fra Mifresta-rammen.
Men i forbindelse med det aktstykke, der ligger fra februar vedrørende Sri Lanka, hvor man både yder genopbygningsbistand og humanitær bistand netop fra nogle udviklingskonti, bad Socialdemokraterne ikke om at få de her aktstykker opdelt.
Der snakkede man ikke om alternative finansieringer.
Er man ikke ved at skabe et problem selv, som man aldrig tidligere har været opmærksom på?
Og hvad er formålet med det, hvis man samtidig står heroppe og siger, at hensigten sådan set er at samle partierne, når man lige pludselig opfinder et problem, som ikke fandtes for mindre end halvanden måned siden?
Pia Larsen (V), 2003-04-08:
Vi er også enige i, og jeg er glad for, at hr. Nicolai Wammen bekræfter, at der hele tiden sker en udvikling i Irak, som man ikke sådan lige kan forholde sig til med det samme.
Men den viden, vi har i dag, er, at koalitionen har placeret sig i de større byer, i Basra og i Bagdad bl.a., hvor der allerede er noget aktivitet i gang i retning af en genopbygningsindsats.
Der står i aktstykket, at genopbygningsbistanden bl.a. skal bruges til forsoning, opbygning af civilsamfund og sikring af folkelig deltagelse, ikke mindst på lokalt niveau.
De aktiviteter er allerede i gang.
Hvordan forestiller hr. Nicolai Wammen sig, at man kunne vente med at bevilge penge til en genopbygningsindsats, når nu vi ser den situation, der er i Irak i dag?
Peter Skaarup (DF), 2003-04-08:
Jeg må indrømme, at det er meget svært at forstå Socialdemokraterne i denne her sag.
Det kan ikke tolkes på anden måde end som benspænd eller obstruktion i forhold til det aktstykke, der ligger fra regeringen.
Der er et forslag fra SF, som vi behandler i Folketinget i dag, som går på, at man skal trække aktstykke nr. 111 om støtte til Irak tilbage fra Finansudvalget.
Det vil Socialdemokraterne sammen med SF, De Radikale og Enhedslisten stemme for.
Og hvis man stemmer for at trække et aktstykke,
så falder et sådant aktstykke væk, og så skal der fremsættes et nyt, opdelt i flere afdelinger.
Jeg ved ikke, hvor mange afdelinger Socialdemokraterne vil have.
Derfor må Socialdemokraternes holdning her vel være noget i retning af, at man håber på, at regeringen og Dansk Folkeparti alligevel vedtager det, og derfor føler man godt, at man kan stemme for at trække aktstykket. Er det sådan en logik, der ligger hos Socialdemokraterne?
Eller hvad er det for en logik?
Nicolai Wammen (S), 2003-04-08:
Tak for det.
Det er en god formand.
Jeg vil sige det på den måde, at der skal ikke herske tvivl om, at situationen er uafklaret.
Kofi Annan har gjort opmærksom på, at der er flere mulige scenarier.
Der foregår forhandlinger i Nordirland mellem Bush og Blair.
Derfor er Socialdemokratiet åben over for, som den politiske ordfører har udtrykt det i Politiken i dag, at man finder den rette løsning, og vi lægger meget vægt på, at FN er en meget stor del af den løsning.
Det synspunkt går jeg ud fra at vi deler også med hr. Troels Lund Poulsens parti.
Det håber jeg da meget at vi gør.
Så til hr. Thulesen Dahl: Det, vi siger, er ikke, at vi lægger op til en stor konflikt.
Det, vi siger, er, at vi principielt mener, at der kunne være fornuft i, at man opdelte de her aktstykker i en genopbygningsdel og en humanitær del, som man har gjort det ved tidligere lejligheder.
Skulle vi forholde os til, som det er i dag, så vil vi også stemme for begge aktstykker, hvis de bliver bragt til afgørelse i Finansudvalget.
Det er jo også en logisk konsekvens af det, vi har sagt.
Vi mener, at vi har nogle betænkeligheder i forhold til det, der ligger, men vi vil ikke stå i vejen for, at Danmark kan gøre en indsats.
Derfor er det, jeg har lagt op til i mit ordførerindlæg hele dagen i dag, netop at prøve at samle omkring nogle ting og sige, at vi gerne havde set, at det var blevet skruet anderledes sammen, men vi vil ikke stå i vejen for, at Danmark laver en humanitær indsats eller en genopbygningsindsats.
Men vi vil gerne gøre den så klog som muligt, og vi vil gerne gøre den så bred som muligt, også i dette Folketing.
Hvad angår hr. Kristian Jensen, må jeg bryde hulkende sammen og sige, at jeg ikke nåede at notere hr. Kristian
Jensens spørgsmål.
Jeg håber, hr. Kristian Jensen vil stille det igen, så skal jeg gerne besvare det.
Det er ikke et forsøg på at undgå at besvare det, men jeg nåede ikke at få det ned på papiret.
Det beklager jeg over for hr. Kristian Jensen.
Så vil jeg også sige til hr. Kristian Jensen, at da jeg lyttede til et råd fra hr. Jan Petersen, så var det ikke et forsøg på ikke at lytte til hr. Kristian Jensen
, ligesom jeg heller ikke går ud fra, at det var et forsøg fra hr. Kristian Jensen på ikke at lytte til mig, da han tidligere i debatten konfererede med udenrigsministeren.
Jeg skal beklage, at jeg ikke nåede at svare hr. Troels Lund Poulsen i sidste runde.
Det kan jo en gang imellem gå lidt hurtigt herinde, og tiden flyver af sted.
Troels Lund Poulsen (V), 2003-04-08:
Det er et spørgsmål til hr. Nicolai Wammen.
Det er omkring hele FN-forankringen, hvor man jo i beslutningsforslaget lægger meget afgørende vægt, hvad jeg nu kan forstå, at Socialdemokratiet støtter, på FN.
Så er det
, jeg spørger hr. Nicolai Wammen om følgende, som den socialdemokratiske politiske ordfører siger i dag i Politiken: »På linje med regeringspartierne og det øvrige EU ønsker Socialdemokratiet, at FN får en central placering i den kommende genopbygningsindsats.
Men det store oppositionsparti stiller ikke op med ultimative krav for, hvordan FN-forankringen skal se ud.
Det er vigtigt at holde fast i princippet om, at det foregår inden for FN's rammer.
Men hvordan den konkrete udmøntning bliver, er det alt for tidligt at forholde sig præcist til, siger den politiske ordfører for Socialdemokratiet.« Er hr. Nicolai Wammen enig med den politiske ordfører for Socialdemokratiet?
Eller er hr. Nicolai Wammen af den holdning, at det er meget vigtigt, og at det er afgørende for Socialdemokratiet, at det er FN?
Eller vil man i Socialdemokratiet forholde sig til, at man endnu ikke præcist kender vilkårene?
Kristian Jensen (V), 2003-04-08:
Man skal trods alt give hr. Nicolai Wammen ros, når han fortjener det, og benytte sig af de lejligheder, der måtte være. Derfor vil jeg gerne rose hr. Nicolai Wammen og indrømme: Ja, Socialdemokratiet var klar til at afgive en beslutning i onsdags.
Det synes jeg var en rigtig og en flot beslutning og en rigtig og flot holdning fra Socialdemokratiet at have.
Så meget desto mere er det skuffende at lytte til, hvad der bliver sagt fra Socialdemokratiet i dag.
For det er jo sådan, at man sagtens kan bruge alle de mange pæne ord om at samle Folketinget osv., men hvad er det, Socialdemokratiet vil samle Folketinget om?
Hvis der så ikke kommer en FN-ledelse, vil Socialdemokratiet så være ligeglad med vilkårene for den irakiske befolkning og dermed ikke støtte, at Danmark skal yde bidrag til en genopbygning? Er Socialdemokraterne i virkeligheden lige så kyniske som SF, at det her ikke drejer sig om det irakiske folk og genopbygning, men om noget helt andet?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2003-04-08:
Hr. Nicolai Wammen synes, det er ubehageligt, at partier tager ting op, og betegner det som grøftegraveri over for Socialdemokratiet.
Jeg stillede et spørgsmål før, som hr. Nikolai Wammen, så vidt jeg hørte, ikke engang forsøgte at svare på.
Lad os nu antage, at det beslutningsforslag, vi har foran os nu, blev vedtaget.
Regeringen skal derefter opdele aktstykke 111 i Finansudvalget i to dele: ét omkring nødhjælp, et andet omkring genopbygningsbistand.
Så er der ingen tvivl, som jeg har hørt det, om, at Socialdemokratiet, ligesom Dansk Folkeparti i øvrigt, vil stemme for det aktstykke om humanitær bistand.
Det vil jo ikke i sit indhold, går jeg ud fra, hvis regeringen står ved det, den har sagt og skrevet og tror på, og som er illustreret både igennem samråd i Finansudvalget og på anden vis, være anderledes end indholdet omkring genopbygningsbistand i det aktstykke, vi har foran os.
KL. 16.20 Så spørger jeg Socialdemokratiets ordfører: Vil Socialdemokratiet så ved voteringen i Finansudvalget om genopbygningsdelen stemme for det aktstykke eller ikke stemme for det aktstykke?
Nicolai Wammen (S), 2003-04-08:
Hr. Søren Søndergaard vil gerne have mig til at gætte om regeringens motiver.
Jeg vil sige, at det vil jeg overlade til den runde, der kommer mellem hr. Søren Søndergaard og regeringspartierne og regeringen senere.
Vi har blot sagt, at vi synes, det kunne være fornuftigt, at man rent principielt i denne her sag lavede en opdeling.
Det er sådan set ikke voldsomt dramatisk - det er ikke dramatisk. Vi har sagt, at vi synes, der er gode argumenter for det, og det har jeg redegjort for i ordførertalen.
Men det er, som om der er visse partier, der gerne vil skabe en konflikt, som ikke er der.
Det synes jeg er unødvendigt, og jeg synes ikke, det gavner.
Socialdemokraterne var blandt dem, og det kan hr. Peter Skaarups partifælle, hr. Kristian Thulesen Dahl, formodentlig bekræfte, som meget klart gjorde opmærksom på, da Finansudvalget behandlede denne her sag i onsdags, at vi gerne så, at den var blevet afgjort dér.
Hvis man havde fulgt det, havde sagen været afklaret
dér, stoppet.
Indsatsen var kommet i gang.
Det er ikke os, der har haft et ønske om at tage den i salen.
Det er ikke os, der forhindrer en hurtig behandling af den.
Det er ikke os, som har sagt noget som helst andet, end at en effektiv og god indsats er det, der er brug for.
Så til hr. Henrik Vestergaard, som spørger, hvorfor vi er så optaget af Mifresta og den pulje på de 250 mio. kr.
, og til det er svaret, som jeg også var inde på i min ordførertale, at vi har en pulje stående her til præcis det formål, der nu er på tale i Irak, på 250 mio. kr. Hvis vi bruger dem, så skal vi ikke skære ned på de midler, vi ellers vil kunne bruge i Afrika og Asien, og det er det, konflikten står om. Der har vi appelleret til regeringen også i dag: Lyt dog til de partier, der har sagt: Lad os finde et fælles grundlag, lad os bruge de 250 mio. kr.
Morten Helveg Petersen (RV), 2003-04-08:
Jeg skylder Venstres ordfører en undskyldning.
Jeg tror, jeg kom til at sige, at det var 1 mia. kr., regeringen havde skåret i ulandsbistanden.
Det var jo 1,5 mia. kr. om året, og det er to gange 1,5 mia. kr. Regeringens niveau for ulandsbistand er jo sammenlagt 3 mia. kr. under, hvis man kigger på 1-pct.-målsætningen, som den tidligere regering forfulgte.
Så det er to gange 1,5 mia. kr., man har taget.
Det store trick er, at man først sagde, at det var en engangsbesparelse.
Den såkaldte engangsbesparelse har man så fulgt op med at gøre permanent, fordi man har noget, man skal dele ud til vennerne.
Så jeg skylder en undskyldning, det er ikke 1 mia. kr. Undskyld mig, det er to gange 1,5 mia. kr.
Det er sammenlagt 3 mia. kr., som ulandsbistanden ligger under det niveau, som man forfulgte tidligere.
Min sidste bemærkning: Jeg har ikke store forhåbninger om at få et klart svar fra hr. Kristian Jensen, men ikke desto mindre prøver jeg igen.
De 250 mio. kr., der står udisponeret på miljø-, freds- og stabilitetsrammen, hvorfor i alverden tager man ikke dem?
Er det, fordi de skal indgå i statskassen, ligesom de gjorde sidste år, for at finansiere Venstres skattestop?
Kristian Jensen (V), 2003-04-08:
Jeg er meget glad for det sidste indlæg, hr. Holger K. Nielsen havde.
Jeg synes, det var en klokkeklar afsløring af, hvad der er den reelle SF-dagsorden her, for hr. Holger K. Nielsen afslørede i sin tale her fra Folketingets talerstol, at det væsentlige for hr. Holger K. Nielsen ikke var at hjælpe den irakiske befolkning; det væsentlige var at holde USA og især dets olieindustri ude.
Det væsentlige var ikke at se på, hvordan man klarer arbejdet med at genopbygge Irak bedst muligt; det væsentlige var at holde USA væk.
Men for hr. Holger K. Nielsen drejer det sig kun om at holde USA ude.
Det var meget afslørende, og jeg takker for indrømmelsen her fra Folketingets talerstol.
Til hr. Jann Sjursen: Det er Venstres opfattelse, som det også er regeringens opfattelse,
at de forpligtelser, Danmark påtager sig i forbindelse med humanitær bistand og genopbygningsbistand, skal tages fra de konti, der i forvejen var beregnet dertil, og hvor der står frie midler.
Det er det, der gøres i denne sag.
Man går ind og ser, hvilke konti vi har afsat til f.eks. ekstraordinær humanitær bistand, hvilke konti vi har afsat til at hjælpe flygtninge i nærområderne, og om der er frie midler på dem.
Så bruges de til finansiering af det her aktstykke og dermed til den indsats, som vi fra Venstres side mener er nødvendig for at hjælpe Irak først og fremmest humanitært, men også på
længere sigt og i en overgangsperiode begge dele samtidig med genopbygning af landet.
Som svar til hr. Søren Søndergaard er det min og Venstres opfattelse, at vi skal hjælpe Irak på fode, og det gøres bl.a. ved at hjælpe deres olieindustri på fode.
Det gøres ved at bruge de erfaringer, vi har fra dansk side og fra andres side med at genopbygge en olieindustri, der måtte være smadret af f.eks. de heldigvis få oliebrande, der har været.
Vi mener, at de penge skal bruges bedst muligt, men i dag kan vi ikke sige, hvordan den genopbygningsfase præcis kommer til at foregå, fordi man ikke har en situation, hvor det er muligt at få det overblik, der skal til for at kunne lave planlægningen.
Nicolai Wammen (S), 2003-04-08:
Når man hører de ordførere, der netop har været heroppe på talerstolen, virker det næsten, som om der er nogle, der har mere travlt med at grave grøfter end med at få en samlet dansk holdning til det her spørgsmål.
Skal vi et kort øjeblik lige slå fast, at det, Socialdemokraterne her siger, er, at vi gerne ville have færdigbehandlet sagen i onsdags.
Nu er den i salen.
Vi mener, at der kunne være en fornuft i at dele det op, ligesom man også gjorde det i forbindelse med Kosovo, hvor vi i øvrigt behandlede spørgsmålet om både humanitær indsats og genopbygningsindsats samme dag, så der behøver ikke nødvendigvis at være en tidsmæssig forskydning.
Til fru Pia Larsen: Selvfølgelig er der ingen her, der har et fuldt overblik over, hvad der er brug for i Irak, for øjebliksbilledet ændrer sig time for time.
Det står jo også i de svar, der er blevet givet, at man ikke på nuværende tidspunkt har et fuldt overblik over, hvad genopbygningsnødvendigheden er i Irak.
Derfor er Socialdemokratiet naturligvis klar til at deltage i både humanitær bistand og genopbygning, men vi vil også meget gerne have en diskussion med Folketingets partier om, hvilken form den skal have, og hvordan vi sikrer FN stærkest muligt på banen.
Holger K. Nielsen (SF), 2003-04-08:
Der er jo stor forargelse hos ministeren, når han siger, at vi holder den irakiske civilbefolkning som gidsler i den her sag.
Men hvem er det, der holder befolkningen som gidsel?
Det er da den danske regering.
Det, det går på, er, at vi har tilbudt regeringen at dele det op, så den humanitære bistand til civilbefolkningen kan komme af sted så hurtigt som muligt.
Det, vi er optaget af, er genopbygningshjælpen: Det vil sige, at den genopbygningshjælp, der skal sendes til Irak, sker i FN-regi.
Det er jo en diskussion, der kører i øjeblikket, og som behandles på topmødet mellem Blair og Bush i øjeblikket i Irland.
Derfor er den afgørende diskussion omkring Irak i øjeblikket, om det er FN eller ej, og der er det da altafgørende, at den danske bistand også forholder sig til den diskussion.
Det er jo som at høre de der sædvanlige floskler fra Venstres side, at det skulle være had til USA.
Hr. Kristian Jensen er måske klar over, eller det er han måske ikke, at der også i USA foregår en diskussion af det her, og at der er ledende demokrater - Tom Dashle var ude med det forleden dag - som siger, at det er helt afgørende, at FN kommer ind.
Blandt fremtrædende demokrater og også blandt andre politikere er der en helt klar erkendelse af, at det er vigtigt, at FN får en afgørende rolle at spille her.
Det mener høgene omkring Rumsfeld ikke, og når man hører hr. Kristian Jensen, skulle man jo tro, at han var en kloning af Rumsfeld, det lyder jo fuldstændig sådan.
Det synes jeg er fantastisk.
Så om Afghanistan: Forskellen er, kan jeg sige til hr. Kristian Jensen, at da kendte man hele processen, der var Bonnprocessen, da var FN inde.
Vi kender ikke FN's rolle i dag.
Det er jo derfor, at Bush og Blair mødes i Nordirland.
Vi har set, hvordan USA vil sikre, at amerikanske virksomheder kommer ind, amerikanske olieinteresser kommer ind og får et afgørende ord at skulle have sagt omkring genopbygningen af Irak.
Det spørgsmål er ikke afklaret, og vi ønsker en offentlig diskussion af det spørgsmål her i Folketinget.
Per Stig Møller (KF), 2003-04-08:
Nu vil jeg kraftigt anmode hr. Søren Søndergaard om at tage sig lidt sammen og bruge et andet sprog.
Det er fuldstændig urimeligt.
Det er normalt, at man diskuterer aktstykker i Finansudvalget.
Det er normalt, at man der har grundige diskussioner, som vi også havde.
Genopbygningsindsatsen er meget vigtig, og den er vigtig, uanset hvordan man bliver enige på mødet mellem Bush og Blair.
Det, vi vil signalere, er, at Danmark vil påtage sig sit medansvar for genopbygningen, uanset hvilken ramme man finder ud af, for det irakiske folk skal hjælpes, uanset hvordan det internationale samfund diskuterer eller ej.
Det er muligt, at Enhedslisten og SF vil blæse på genopbygning og på nødhjælp til Irak, før de har fundet ud af, hvordan rammerne bliver.
Vi vil gerne være med så hurtigt som muligt til at hjælpe det irakiske folk.
Søren Søndergaard (EL), 2003-04-08:
Jeg kan konstatere, at hvis nødhjælpen var gået igennem i sidste uge - for jeg går ud fra, at Venstres og De Konservatives medlemmer af Folketinget ville have stemt for det og ikke have forsinket sagen yderligere - kunne man have gennemført de der projekter, og derfor har ministeren en dårlig sag.
Jeg vil bare sige, at jeg synes, processen her er interessant.
Hele verden diskuterer genopbygning.
Hele verden diskuterer, hvordan genopbygningen skal foregå.
George Bush rejser fra USA til Irland for at mødes med Tony Blair med et formål, nemlig at diskutere, hvordan genopbygningen skal foregå.
Kofi Annan holder møde i Sikkerhedsrådet om, hvordan genopbygningen skal foregå, og hvem der skal organisere den.
Hvad gør den danske regering?
Den forsøger at få det spørgsmål igennem i Finansudvalget.
Nu ser jeg, at Finansudvalgets formand sidder her i salen.
Er møderne i Finansudvalget åbne?
Kan alle deltage i diskussionerne, eller er der tale om lukkede møder?
Er virkeligheden, at regeringen forsøgte at få det igennem bag lukkede døre?
Holger K. Nielsen (SF), 2003-04-08:
Det, vi har ønsket en offentlig diskussion af, handler jo om, hvordan genopbygningen af Irak skal finde sted, hvordan Danmark skal bidrage til det, og om det skal være i forbindelse med en amerikansk besættelse af Irak, eller det skal være i forbindelse med, at FN går ind.
Det er da fuldstændig reelt, at et parti vil have en offentlig diskussion af så vigtigt et emne. Vi har tilbudt at dele forslaget op.
Vi tilbød at tage debatten i sidste uge, men det ville regeringen ikke.
Vi kan så forstå, at hovedargumentet er, at der var møde i Kommunernes Landsforening, og at ministeren sad til møde i Bruxelles.
Hvis det her virkelig drejer sig om menneskeliv, og det drejer sig om mennesker i Irak, ville enhver regering kunne have fundet en løsning på det.
Det kunne vi også have fundet sammen med regeringen, hvis det bare var det.
Det kan ikke være rigtigt, at et møde i Kommunernes Landsforening og et NATO-møde skal forhindre, at en nødhjælp kommer frem.
Derfor synes jeg også, at ministeren skulle trække sin meget grove påstand tilbage om, at vi holder civilbefolkningen som gidsler.
Vi vil have en offentlig politisk diskussion om det her, og der er ikke noget som helst, der er tabt på grund af det her.