runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Peter Skaarup (DF), 2001-01-17:
»Hvornår vil ministeren tage initiativ til, at lovgivningen ændres eller præciseres på en måde, så politiet får frie hænder til at bedømme, om ejeren af en hund, der optræder bidsk, glubsk eller på anden måde er til fare eller gene for andre, skal meddeles påbud om at aflive hunden, alternativt at politiet forestår aflivningen?«
Skriftlig begrundelse
Spørgsmålet er stillet på baggrund af oplysninger fra politiet om, at hvis politiet skal have mulighed for at vinde specifikke sager angående farlige hunde, skal politiet have forbedrede værktøjer.
Spørgsmålet skal også ses som en opfølgning på spørgsmål nr. S 3220 i Folketingssamlingen 1999/2000, hvor spørgeren har spurgt til, om ministeren ville tage initiativ til en lovændring eller en præcisering af loven, så det blev lettere for politiet at gribe ind over for kamphunde og farlige hunde.
Spørgeren har også i spørgsmål nr. S 1396 i Folketingssamlingen 1998/1999 haft fat på problemstillingen omkring de såkaldte tjekkiske ulvehunde.
I svaret på spørgsmål S 3220 oplyste ministeren, at man i Justitsministeriet i øjeblikket overvejer, om de danske regler skal revideres.
Det slås dog fast, at politiet fortsat har mulighed for at meddele hundeejere pålæg efter hundelovens bestemmelser, hvis en hund viser sig bidsk eller glubsk eller ligefrem skader andre.
Spørgeren er af den opfattelse, at det er nødvendigt at give politiet frie hænder til at bedømme, om ejeren af en hund, der optræder bidsk, glubsk eller på anden måde er til fare eller gene for andre, skal meddeles påbud om at aflive hunden.
Hvis der er mistanke om, at ejeren ikke kan/vil efterkomme et sådant påbud, mener spørgeren, at politiet skal være udstyret med beføjelse til at forestå aflivningen af hunden.
Der forekommer flere og flere tilfælde af alvorlige sager, hvor bidske eller glubske hunde skader andre eller har en adfærd, der gør andre mennesker bange.
Spørgeren er af den opfattelse, at hellere lade politiet aflive en bidsk hund for meget end en for lidt.
René Skau Björnsson (S), 2001-01-17:
Vi er meget optaget af, at kommunerne også får en opgave, en forpligtelse, altså at de skal være med i arbejdet omkring tilsynet og forholdene for de ældre.
Vi er også glade for efter at have studeret socialministerens lovforslag nærmere, at det også er noget af det, der indgår i det lovforslag, vi skal behandle inden for det næste halve år. Så det ser vi meget frem til.
Villy Søvndal (SF), 2001-01-17:
I SF er vi enige i behovet for et bedre tilsyn, og det er grunden til, at vi i sidste samling fremsatte et forslag, der dels gik på at etablere plejehjemsbestyrelser og dels gik på at sikre et embedslægetilsyn.
Venstres forslag drejer sig også om et plejehjemstilsyn, hvor der er den finurlighed, at den praktiserende læge får tilsynsopgaven i første led, og at tilsynet så skal suppleres med en udtalelse fra embedslægen.
Vi har som sagt selv i SF foreslået et rent plejehjemstilsyn, og Venstre og De Konservatives forslag forekommer umiddelbart at være bureaukratisk.
Jeg synes, man har bestræbt sig på at finde en indviklet model, og jeg synes, anstrengelserne er kronedes med held.
Jeg har svært ved umiddelbart at forstå, hvorfor der både skal føres tilsyn af en praktiserende læge og af embedslægen efterfølgende.
Jeg synes, at hvis man er optaget af afbureaukratisering af den offentlige sektor, må det naturlige vel være at sikre et specialiseret tilsyn.
Det indeholder også, at man kan sammenligne fra sted til sted, hvordan de lægelige vilkår er, og jo dårligere beboerne bliver på plejehjemmene, hvor der jo er ganske mange, der får meget medicin, desto vigtigere bliver den lægelige del og den sikre lægelige håndtering af problemerne.
Derfor forstår jeg simpelt hen ikke med min bedste vilje, hvorfor Venstre og De Konservative har lavet en så indviklet model.
Hvorfor går man ikke direkte til embedslægetilsyn?
Det forstår jeg ikke, og det vil jeg godt have et svar på senere.
Vi har som sagt fremsat forslag om plejehjemsbestyrelser, der gik ud på at samle folk på et plejehjem, altså både de ansatte og beboerne, men også folk udenfor, pårørende og ildsjæle i lokalsamfundet.
Vi ønsker også, at kommunalbestyrelserne knyttes tæt dertil, så man får et direkte ansvar for, hvad der sker ude omkring.
Det var vores model, og vi venter spændt på regeringens forslag for at kunne forholde os til det.
Det er afgørende for os, at man får embedslægetilsynet med.
Man kan sige, at tre af de tilfælde, vi har haft, har været interessante på den måde, at det var alle typer af organisationsformer på plejehjemsområdet, der skabte et problem. Det ene sted var det et kommunalt plejehjem, et andet sted var det en selvejende institution, og det tredje eksempel, vi mødte, var et udliciteret plejehjem.
Det betyder, at det sædvanlige svar fra Venstre og De Konservative om, at hvis man udliciterer, har man klaret samtlige problemer, heller ikke gælder på dette område, og derfor er man nødt til at være optaget af tilsynet. Vi vil meget hellere støtte et forslag, der både indeholder et direkte embedslægetilsyn og en form for plejehjemsbestyrelse, og derfor vil vi gerne afvente regeringens fremsættelse af et lovforslag.
Hvis regeringen ikke har embedslægetilsynet med, vil vi sørge for, at det kommer med i form af et ændringsforslag.
Else Winther Andersen (V), 2001-01-17:
Det var så det sidste af de her tre beslutningsforslag, hvor vi jo hen ad vejen har ønsket at sætte den enkelte ældre i centrum, og vi har ønsket at give valgfrihed, men jeg vil jo ikke sådan ligefrem påstå, at der har været fuld enighed hele rækken rundt.
Også ved det her beslutningsforslag må vi jo trods alt
sande, at der er mange, der siger, at selvfølgelig skal vi have kvalitet og vi skal have en kvalitetsvurdering.
Vi har bare en meget forskellig opfattelse af, hvad kvalitet er.
Kvalitet i denne sammenhæng og i den ånd, det her beslutningsforslag er skrevet, drejer sig jo ikke kun om penge.
Det drejer sig også om kultur.
Og det her beslutningsforslag hænger jo i den grad sammen med beslutningsforslag nr. B 50 om frit valg af plejehjem.
Det er altså meget tankevækkende, at lige så snart andre end lige Socialdemokratiet, og det er henvendt til Socialdemokratiets ordfører, begynder at snakke om kvalitet og kvalitetsvurdering set med nogle andre øjne, end når vi bare snakker om at støvsuge på den rigtige måde, hvor mange gange og hvor tit ældre kommer i bad - og selv om det også er vigtigt, så er det jo kun en del af det - så tror man med det samme, at vi er ude at snakke udbud og udlicitering, og man tror med det samme, at det her kun er et spørgsmål om at give hele ældreplejen fri.
Nej, det er at synliggøre, hvad indholdet er i det, de ældre får.
Nu har vi hørt tre gange i dag fra hr. Villy Søvndal, at det her er en genfremsættelse.
Ja, hvad skade sker der ved det?
Det er faktisk, fordi vi mener det.
Det er, fordi vi mener, at den enkelte ældre skal have størst mulig valgmulighed, størst mulighed for, at der dér, hvor man skal være i den fjerde alder, er der et plejehjem, der har en kvalitet, der passer, og et indhold, der passer til det aktive liv, som man har haft i sin aktive alder.
For det er jo ikke bare et spørgsmål om, hvor stort rummet er, og hvordan det er indrettet.
Det drejer sig jo i den grad også om nærvær.
Det drejer sig om at forpligte hinanden.
Jeg synes i den grad, at det er en almen menneskerettighed, at man ved, hvordan tingene er dér, hvor man skal flytte ind, når man kommer i den alder, hvor man bliver skrøbelig og skal passes.
Jeg tror nemlig, at det går sådan, at alle vi, der sidder her i Folketinget, når vi selv kommer i den alder
Men jeg glæder mig til de diskussioner, vi kan få i Socialudvalget, og jeg vil også sige tak generelt for alle tre beslutningsforslag og for den debat og meningsudveksling, vi har haft i en god ånd og tone i løbet af i dag.
Jeg tror nemlig, at for hver gang vi får debatteret de her emner, så bliver der flyttet en lille streg længere hen imod det frie valg for det enkelte menneske.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-01-17:
Ja, det var jo en vældig engageret tale, som viste, at fru Lissa Mathiasen sådan set ikke har forstået hensigten med forslaget.
Nu kan man godt have en vældig diskussion om den lov, der blev indført om beboermaksimum, det vil jeg gerne vende tilbage til på et senere tidspunkt.
Jeg synes, det var en meget dårlig lov, som blev gennemført af et flertal i Folketinget.
Men det, vi i al beskedenhed har foreslået, er et lovforslag, som ingen, stort set ingen - der tales om en enlig svale fra fru Lissa Mathiasens side - men som stort set ingen er interesseret i, og som kun giver en masse administrativt bøvl, at den afskaffer vi så som konsekvens af, at det eneste, denne her lov medfører, det er administrative udgifter. Det var egentlig mærkeligt, altså, det plejer jo her i Folketinget at være sådan, at alle partier med mellemrum proklamerer, at de vil lave regelsanering, og der skal renses ud i overflødige administrative procedurer.
Og det er såmænd bare, hvad Enhedslisten har foreslået i den her sammenhæng, og det fremkalder denne syndflod af bebrejdelser fra fru Lissa Mathiasen.
Men det er altså i al beskedenhed et forsøg på at reducere overflødige administrative udgifter, det håber jeg da på forståelse for, medmindre ministeren kan meddele, at det her det er noget, der bruges i kæmpe omfang.
Det havde ministeren end ikke antydninger af i sin tale.
Lissa Mathiasen (S), 2001-01-17:
Når jeg synes, det er værd at bruge lidt krudt på, så er det, fordi jeg synes egentlig, det er så inderligt sølle, hvis vi herinde skal til at have lovforslag og have debat, hver gang der er et enkelt indslag i TV-Avisen.
Altså jeg synes ligesom sagligheden i forhold til det, der foregår herinde, måske ikke har det så godt, og jeg undrer mig, for det ligner ikke Enhedslisten.
ikke er noget parti værdigt.
Og så vil jeg sige: Jamen indtil videre ved jeg af, at der er fire kommuner, der har sagt: Det vil vi godt gøre brug af.
Der er så nogle boligforeninger, der har tilmeldt sig, jeg ved ikke, hvor mange private udlejere der har tilmeldt sig i de fire kommuner, der indtil videre mig bekendt har tilsluttet sig ordningen.
Men hvorfor skal de fratages det værktøj, fordi der er en enkelt boligforening i Høje-Taastrup, der siger, at de ikke har brug for det?
Jamen der, hvor man skal bruge det, er der, hvor der er behov for det, og det vil sige, at alle de andre, der ikke har behov for det, får hverken kommunalt eller i boligforeningen eller nogle andre steder det administrative besvær. Jeg synes, det er flot, at man engagerer sig i det administrative besvær, men jeg synes også, at man på den anden side burde tænke i lejerbeskyttelse, så der er nødt til at være nogle ordentlige regler for dem, det kommer til at gælde for.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-01-17:
Vi kan jo senere få ministerens bekræftelse af, at den her lov stort set ikke har ført til noget ude i virkeligheden.
Det er jo også det, fru Lissa Mathiasen erkender.
Jeg synes altså ikke, man skal have en lov med en masse paragraffer og tilsynsordninger og tvinge kommunerne til at tage stilling til, om de vil indføre sådan noget, som så tilmed er en så tvivlsom ordning, som det jo er.
Jeg synes egentlig, det er en god skik, hvis alle partier i Folketinget gjorde dette, som Enhedslisten har gjort her, til et eksempel til efterfølgelse, så man holder øje med, om en lovgivning, der er vedtaget, overhovedet har nogen som helst praktisk gang på Jorden, og så simpelt hen sørger for at få indleveret forslag om, at den lovgivning, som er virkningsløs ude i virkeligheden, som ingen har brug for, bliver afskaffet.
Jeg synes egentlig, det er en god idé, og nogle af de partier, der altid bedyrer, at de går ind for regelsaneringer, nu skal der renses ud og være mindre lovgivning osv., kunne tage dette som eksempel.
Det må jeg sige, når jeg selv skal fremhæve det.
Lissa Mathiasen (S), 2001-01-17:
Selvfølgelig skal man aldrig blive så stor, så man ikke kan bukke sig ned og samle smuler op.
Men jeg synes, at Enhedslisten skulle bukke sig ned efter nogle bedre smuler, og jeg kunne godt give mange anbefalinger. Jeg har en fornemmelse af, at hvis nu hr. Keld Albrechtsens spurgte i Fredensborg-Humlebæk Kommune, Høje-Taastrup Kommune, Hvidovre Kommune og Herning Kommune, de fire kommuner, der mig bekendt har besluttet sig på nuværende tidspunkt, så mener de, at det her er værd at bukke sig ned og samle op.
De mener også, det er det administrative besvær værd, fordi de mener, der er noget, de kan gøre bedre ved at bruge den her ordning.
Men jeg har ikke nogen forventning om, at der er kommuner, der bukker sig ned og samler det her op, hvis de ikke har behov for det.
Det er egentlig dér, jeg synes, der er manglende respekt fra Enhedslisten, for hvorfor skal de ikke have lov til at bruge et værktøj, som man har efterlyst det fra kommunal side?
Hvorfor skal de kommuner, der gerne vil gøre brug af det, ikke have lov til det?
Det var da underligt.
Lad os dog hellere afskaffe meget af det inderligt overflødige.
Det vil jeg gerne være med til.
Men her mener jeg faktisk, det er relevant at beholde det.
Rikke Hvilshøj (V), 2001-01-17:
Da vi sidste år drøftede lovforslaget om beboermaksimum, var der mange elementer i det oprindelige forslag, som vi i Venstre ikke kunne støtte, men efter en række forhandlinger lykkedes det at få ændret lovforslaget, således at reglerne om beboermaksimum alene gælder, hvis den enkelte kommune beslutter, at lovforslaget skal være gældende i kommunen, og hvis en udlejer meddeler ønske om, at reglerne skal gælde i udlejerens ejendom.
Lovens virke afhænger således af, om der er lokale ønsker om benyttelse af denne lov.
Enhedslisten foreslår, at bestemmelserne om beboermaksimum afskaffes på baggrund af én erfaring fra én kommune.
Loven har kun virket i meget kort tid, og Venstre ser derfor ikke noget grundlag for at ophæve bestemmelserne.
Ved bestemmelserne om beboermaksimum har man givet kommunerne og udlejerne et redskab, som de kan benytte, hvis de mener, der er behov det.
Hvis der ikke er ønske om at benytte redskabet, jamen så gør loven ingen skade.
Venstre kan derfor ikke støtte Enhedslistens forslag.
John Vinther (KF), 2001-01-17:
Jeg vil tillade mig at starte med at ønske by- og boligministeren tillykke med posten.
Jeg håber, vi får et godt samarbejde og et fair modarbejde dér, hvor det nu måtte vise sig. Så vil jeg om dette forslag sige, at det forekommer at være inderligt overflødigt. Nu har jeg noteret mig, at hr. Keld Albrechtsen kalder
det en regelsanering.
Jeg er helt med på regelsaneringer dér, hvor der er bestemmelser, der enten pålægger eller fratager kommunen muligheden for at gøre et eller andet, men her er vi altså i en anden situation.
Det er til og med en bestemmelse, der giver kommunerne en mulighed for at bruge bestemmelsen.
Der er ikke engang nogen, der siger, at de skal bruge den.
Jeg har altså vanskeligt ved at se, hvorfor man på baggrund af én eneste tv-udsendelse om ét enkelt forhold, der til og med måske ikke engang er korrekt, skulle afskaffe kommunerne muligheden for at bruge denne her bestemmelse, det her redskab, hvis de ønsker det.
Jeg synes, det er et inderligt overflødigt forslag, og vi kan ikke støtte det.
Villy Søvndal (SF), 2001-01-17:
Det er jo sin sag som supplerende boligordfører både at skulle forholde sig til et lovforslag, der i sin tid var inderligt overflødigt, og nu også et nyt lovforslag, der hævdes at være overflødigt.
Jeg skal sige på SF's vegne, da SF's ordfører, hr. Knud Erik Hansen, ikke kan være til stede, at SF var imod forslaget om at indføre beboermaksimumreglerne, da Folketinget vedtog dem i maj sidste år, og derfor er vi stadig imod dem.
Det er fortsat vores opfattelse, at regler om, hvor mange der må bo i en lejlighed, er et forhold mellem lejer og udlejer, og om de skal gælde bør være en del af en lejekontrakt.
Vi ønsker ikke kommunen ind
som tilsynsmyndighed
Det er unødvendigt.
Det er bureaukratisk overvågende, og det vil unødigt ramme folk, der har en tradition for at bo flere sammen, som nogle etniske mindretal har.
Derfor vil vi støtte Enhedslistens forslag.
Aase D. Madsen (DF), 2001-01-17:
Dansk Folkeparti støtter reglerne om beboermaksimum i lejede boliger, som betyder, at lejemål ikke må udlejes til eller bebos af flere end to personer pr. beboelsesrum.
Årsagen til at fastsætte beboermaksimum er i øvrigt at undgå, at lejligheder bebos af for mange personer.
Loven blev til som led i regeringens integrationspolitik, og selv om Dansk Folkeparti er modstander af mange af elementerne i regeringens politik på integrationsområdet, så er der ingen tvivl om, at beboermaksimum er et skridt i den rigtige retning, om end et meget lille et af slagsen.
Med de nuværende regler må der fortsat være fire personer i en toværelseslejlighed, hvilket må tilfredsstille de flestes behov. Det er klart, at man i forbindelse med håndhævelse af loven er nødt til at have nogle tilsynsenheder, der skal holde øje med, om loven overholdes, og vi i Dansk Folkeparti er godt klar over, at etableringen af tilsynsenhederne kan medføre et vist bureaukrati i opstarten af ordningen.
Enhedslisten er modstander af loven om beboermaksimum og ønsker derfor, at reglerne om beboermaksimum afskaffes.
Enhedslisten bruger et eksempel fra Høje-Taastrup Kommune, hvor man har vurderet, at loven er overflødig, og underbygger dermed sit ønske om en ophævelse af loven.
Dansk Folkeparti deler ikke denne opfattelse af, at loven er overflødig.
Vi mener, det er for tidligt at sige noget kvalificeret om, hvorvidt udgifterne og besværet med at etablere tilsynsordningerne overstiger fordelene ved at holde øje med beboermaksimummet.
Lissa Mathiasen (S), 2001-01-17:
Jeg er nødt til at sige til hr. Keld Albrechtsen, at vi er i den situation i Socialdemokratiet, at skulle det vise sig efter 3 år, at det kun er de fire kommuner og nogle af de boligforeninger og private udlejere, der er i de fire pågældende kommuner, der har ønsket at gøre brug af loven, så mener vi stadig væk, at det er et rigtigt redskab, der har været der, at valgfriheden har været der.
Det er den ene del af det.
Det er den ene del af det.
Det andet er, at vi tilsyneladende har en anden holdning end Enhedslisten til det her, for vi har et ønske om ligeværd, om respekt, et ønske om trivsel, også når det gælder de nydanskere, der kommer her til landet.
Vi har et ønske om integration, vi har et ønske om, at de skal behandles på nøjagtig samme måde som andre danskere.
Hvorfor skulle de så have lov til at bo for tæt?
Hvorfor skulle de ikke have de samme muligheder som andre?
Derfor er det her totalt farveblindt, lige så vel som de øvrige tre forslag fra boligministeren, der var i den vifte af muligheder, der blev lagt frem, og som blev vedtaget.
Men fra vores side er det ud fra ønsket om ligeværd og respekt, at vi kommer og siger: Ingen mennesker har brug for at bo tættere.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-01-17:
Jeg vil bare komplimentere fru Lissa Mathiasen med, at jeg sjældent har set en boligordfører så indædt og aktivt kæmpende holde fast i en fejltagelse, som det har vist sig at ingen havde nogen interesse i uden for det her hus. Det må jeg bare komplimentere.
Men vi vender tilbage til det i udvalget, og så kan vi få en redegørelse for, hvilke administrative omkostninger det her påfører samfundet, og så kan vi jo vende tilbage til drøftelsen.
Lissa Mathiasen (S), 2001-01-17:
Vi har i årtier fra Socialdemokratiets side kæmpet for en god boligstandard, og vi vil fortsat kæmpe for, at ingen mennesker - hvis det overhovedet er muligt at undgå - kommer til at opleve, at de ikke har en god boligtrivsel.
Vi vil også godt tage det hensyn til naboer, som der også bør tages i denne her sammenhæng.
Sammenlagt vil jeg til stadighed fastholde, at det er rigtigt at sikre, at ingen mennesker kommer i den situation.
Derfor har vi følt, at det var rigtigt.
Derfor påskønner jeg også, at de kommuner, der vil tage fat i det her, og som mener, de har det problem, skal have lov til det og skal have mulighed for det.
Men ingen skal selvfølgelig gøre det, hvis ikke der er behov for det.
Men jeg er nødt til én gang til at sige til hr. Keld Albrechtsen, at her ikke ligger noget ønske om, og der ligger heller ikke i loven nogen mulighed for at lave en forskelsbehandling på nydanskere og danskere, som har boet her i mange år.
Vi ønsker ikke, at nogen skal have en dårlig boligtrivsel, og derfor er vi faktisk meget glade for det forslag, som blev vedtaget i maj måned.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-01-17:
Så bliver jeg bare nødt til at gøre opmærksom på, at en række af de forhold, som man hele tiden forsøger at drage ind i debatten - boligstandarden, misligholdelse af lejligheden
osv. - jo alt sammen er ting, som er udmærket reguleret i lejelovgivningen, i forholdet mellem lejer og udlejer, som hr. Villy Søvndal var inde på det.
Generelt rundtomkring i landet har det altså været konklusionen i kommunerne, at det her ikke var et redskab, man ville ind og røre ved.
Det tror jeg er, fordi de fleste kommuner trods alt ikke ønsker at benytte sig af et etnisk redskab.
Det tror jeg egentlig er grunden til det, og det tjener, som jeg var inde på, kommunerne til ære.
Men alle de andre ting, man har nævnt, hensynet til lejlighedens vedligeholdelse og dit og dat, kan udlejer jo varetage sammen med lejer efter de regler, der er.
Formålet med den lov, der blev vedtaget, har ikke en pind med alle de ting at gøre.
Så ville man jo have taget fat om de egentlige problemer gennem lovgivning, der f.eks. præcis vedrørte vedligeholdelse, men det gjorde man jo ikke.
Lissa Mathiasen (S), 2001-01-17:
Hr. Keld Albrechtsen ved jo også godt, at dér, hvor der ligger nogle muligheder i dag for en boligforening, er i forbindelse med indflytningen.
Derefter har de ingen indgrebsbeføjelser.
Men jeg kunne da godt tænke mig, om hr. Keld Albrechtsen ville give mig et svar på, om han mener, at de fire kommuner, der rent faktisk har taget denne her beslutning, har taget en beslutning, som er inderligt overflødig.
Det har været et ønske fra kommunernes side, et ønske, som vi har levet op til ved at give dem det her redskab.
Derfor synes jeg også: Lad nu kommunerne selv bestemme, og lad os så sikre - og det er det, vi har tilsagnet fra boligministeren om, i forbindelse med at loven blev vedtaget - at man meget nøje vil overvåge, hvordan det her kommer til at fungere, netop for at forhindre nogen form for urimelig behandling af beboere, og at vi samtidig får den evaluering efter 3 år.
Lad os så se, om det ikke også viser sig, at nogle af de kommuner, som har gjort brug af det her redskab, rent faktisk synes, det har været godt, at de har haft muligheden.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-01-17:
, så derfor ved jeg jo, at hvis det er sådan, at en beboer misligholder lejekontrakten, er der naturligvis indgrebsmuligheder, så fru Lissa Mathiasen skal jo ikke stå her på talerstolen og bibringe befolkningen det indtryk, at udlejerne står magtesløse over for problemerne. Men der eksisterer jo også en retsbeskyttelse for lejerne - jeg går ud fra, at fru Lissa Mathiasen er enig i, at det skal der gøre - og dér er det her jo ikke det rigtige instrument, for man kan jo ikke sige, at det er en retsbeskyttelse for lejerne, at vi vil til at blande os i, hvor mange en indvandrerfamilie vil have boende i hvert værelse.
Det kan jo ikke siges at være retsbeskyttelse for lejerne, og det er jo det, loven handler om, vil jeg gerne sige til fru Lissa Mathiasen.
Jeg vil gerne være med til at se på det, hvis fru Lissa Mathiasen og regeringen mener, at der er behov for at stramme nogle regler op med hensyn til misligholdelse af lejligheder - gerne.
Men det har dog intet med den her lovgivning, som vi diskuterer i dag, at gøre.