Keld Albrechtsen (EL), 2004-02-26:
Jeg håber, at den lille ordveksling, der har været, kan belyse, hvor forsigtig man skal være med alle tanker om at begynde at sælge statsskov.
Det tror jeg er noget, som alle dem, der har haft berøring med det, vist har nogle tømmermænd over, og jeg håber da i hvert fald, at der kan være et flertal i Folketinget, der vil overveje at sige, at det der med at sælge vores fælles arv skal vi ikke gå videre med.
Det er i hvert fald Enhedslistens holdning til det spørgsmål.
Så har vi jo et andet stort problem på skovområdet, som det her forslag egentlig, som jeg har opfattet det, skulle gøre noget ved, nemlig det dobbelte problem, at vi har et skovbrug i Danmark, som ligesom landbruget er forarmet.
Gennem alt for mange års industriel drift, alt for meget brug af giftstoffer, alt for meget brug af kunstgødning, alt for ensidig drift med ganske enkelte træsorter har vi fået et skovbrug, der i virkeligheden er præget af de samme problemer som landbruget, men måske ikke helt i samme omfang.
Det skal nok anerkendes, at gifttrykket ikke har været så stort, som det har været i landbruget.
Vi står altså med et skovbrug, der har brug for en markant omlægning i bæredygtig retning, og desværre samtidig et skovbrug med store økonomiske problemer.
Der vil jeg sige til ministeren, at det her forslag ikke er specielt ambitiøst, for nu at sige det mildt.
Jeg er bange for, at det faktisk slet ikke bidrager til en løsning af de to problemer.
Nu siger regeringen noget for noget, men det besynderlige princip er jo, som nogle har sagt, blevet til noget for nogle, og når man kigger det her lovforslag efter, så viser det sig jo da altså også, at det, det i virkeligheden går ud på, er, at vi ikke længere kan fastsætte regler, f.eks. om bedre adgang til skovene, uden at vi skal betale fuld erstatning til skovejerne.
Vi er altså blevet begrænset med det her lovforslag i muligheden for at gøre skovene mere tilgængelige, at stille krav om bæredygtig, giftfri drift osv., osv., for hvis vi laver noget, skal der gives fuld erstatning.
Så kan man godt have nogle smukke ord i bemærkningerne om, at det her handler om bæredygtighed osv., men det fører jo ingen steder hen, når man på forhånd har sikret sig, at det ikke kan lade sig gøre. Der er heller ingen penge til det.
Vi vil kunne se, når vi kommer til det næste lovforslag om naturbeskyttelsesloven, at alle de penge, der er afsat til naturforvaltning i stat, amt og kommune, allerede er brugt på forhånd inden for de 7,5 pct. af vores landområde, som er udpeget til internationalt naturbeskyttelsesområde.
Der er ingen penge til at betale de erstatninger, som vil blive nødvendige efter det her lovforslag.
Realiteten er, at på trods af de smukke ord sætter lovforslaget en effektiv bom for forbedringer i vores skove, og det tragiske er, at det løser heller ikke skovbrugets økonomiske vanskeligheder; de bliver de samme som hidtil. Man er desværre nødt til at konstatere, at det her ikke er noget specielt vellykket lovforslag. Vi står i bedste fald der, hvor vi stod i forvejen, og det er jo ikke ret godt.
Så der er grund til at opfordre ministeren på det her område som også på andre områder - vand og alt muligt andet - som vi kommer tilbage til senere på dagen, til at gå hjem i ministeriet og gøre det lidt bedre.