runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jacob Buksti (S), 2002-05-29:
Kan statsministeren garantere, at borgerne under den nuværende regering ikke behøver holde fast på pengene i lommerne?
Der er jo andre måder til at hive pengene op af folks lommer end vedskatter.
Kan statsministeren garantere, at man ikke har planer om og ikke i den tid, statsministeren kan overse, kan finde på at gennemføre en tvungen opsparing, som man jo nu kan gøre med den snedige løsning, der er lavet med Den Særlige Pensionsopsparing?
Her kan man regulere, hvor meget folk betaler ind, og det er jo ikke en skat, det er en opsparing.
Det kan godt være, den virker ligesådan, og det kan også godt være, at folk først får den om mange, mange, mange, mange år.
Men kan statsministeren garantere, at borgerne kan være trygge ved, at pengene ligger bedst i deres egne lommer og ikke bliver hevet op af statsministeren og puttet ind i en tvungen opsparingsordning, der virker ligesom en skat, men som bare ikke hedder skat?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-05-29:
Alle ved, at hvis vi ikke får skabt nogle flere arbejdspladser i de kommende år, kommer der selvfølgelig begrænsninger af det, man kalder vækstpotentialet.
Det er jo selvindlysende, at jo flere arbejdspladser vi kan få skabt, desto større muligheder er der for at skabe vækst og finansiere fremtidens velfærdssamfund, og det er også derfor, regeringen har sat et storstilet arbejde i gang under overskriften »Flere i arbejde«, hvor vi sammen med bl.a. arbejdsmarkedets parter vil drøfte, hvordan vi kan få flere i arbejde i de kommende år.
Det er regeringens model for at opbygge en større kapacitet i det danske samfund og skabe flere værdier, så der også bliver noget mere at fordele til dem, der har brug for hjælp.
Hr. Jacob Buksti og hr. Henrik Sass Larsen taler om, at man skal bruge skatterne som instrument til at undgå en overophedning af dansk økonomi - vel at mærke en overophedning, jeg ikke kan få øje på; jeg glæder mig over den øgede vækst, men der er ikke tale om overophedning.
Men når to socialdemokrater samstemmende taler om, at man skal bruge skatterne som instrument til at forebygge overophedning, er der grund til, at alle mennesker i Danmark holder på tegnebogen, for hvis Socialdemokratiet havde magt, som det har agt, var der optræk til nye skatter og nye afgifter. Det er den sædvanlige socialdemokratiske model: man skal forhindre overophedning ved at sætte skatter og afgifter i vejret.
Men det er ganske rigtigt udelukket med skattestoppet, og det er også meningen.
Regeringens model, regeringens vej er en helt anden, nemlig at bygge større kapacitet op ved at få flere i arbejde.
Henrik Sass Larsen (S), 2002-05-29:
Grunden til, at vi har en så fin økonomi i dag, er jo, at den gamle regering viste rettidig omhu i arbejdet med at styre økonomien, så den ikke blev overophedet på arbejdsmarkedet og andre steder.
De faresignaler, vi ser nu, viser, at der godt kan begynde at blive kapacitetsproblemer på arbejdsmarkedet og andre steder, og spørgsmålet er så: Vil regeringen også udvise den rettidige omhu, så vi ikke kommer ud i nogle forfærdelige ubalancer som i 1980'erne, hvor vi jo skulle lave nogle gevaldige stop?
Og i samme forbindelse: Hvad er det for nogle værktøjer, statsministeren på grund af sit skattestop har tilbage i værktøjskassen til at forhindre, at vi f.eks. får overophedet økonomien?
Jacob Buksti (S), 2002-05-29:
Nu var statsministeren ved et tidligere spørgsmål inde på, at man skal være varsom med at drage konklusioner på andres vegne, så derfor synes jeg, statsministeren skulle holde sig til at drage konklusioner på statsministerens vegne og lade mig selv forholde mig til, hvordan mine følelser og min sindsstemning er.
Det eneste, statsministeren mangler at sige her i Folketingssalen i dag, er, at det går ufattelig godt, og at det kun er et spørgsmål om ens fatteevne.
Det kan godt være, at min er lidt mere begrænset end statsministerens, men vismænd er dog trods alt en slags eksperter.
Også regeringens egne embedsmænd i Finansministeriet siger, at vækstpotentialet er begrænset, og at kapacitetsproblemerne er stigende, og vismændene siger, at regeringens skattestop lammer de effektive finanspolitiske muligheder for at sørge for, at 2010-målsætningerne indfries.
Er det bare et udtryk for sortsyn alle disse steder, hvor man ikke har den samme klare lyserøde - undskyld udtrykket - farve, som statsministerens sind er farvet af i dag?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-05-29:
Jeg glæder mig utrolig meget over, at der er mere vækst i økonomien.
Det giver flere arbejdspladser, det giver bedre muligheder for at finansiere vort velfærdssamfund, så det er bare rigtig godt, at der bliver mere vækst i dansk økonomi.
Med hensyn til inflationen: Ja, der er sket en lille bitte opjustering af tallet for inflationen, men den er altså stadig lavere end i de 2 foregående år, og den beskedne opjustering, der er sket, svarer til den opjustering, der er sket for euroområdet.
Det, der er afgørende for, om vi kan holde kronekurspolitikken, er jo, om inflationen i Danmark ligger over eller under eller på linje med eurolandene, og vi ligger altså på linje med dem, så derfor er der ikke nogen som helst grund til bekymring.
I øvrigt viser forudsigelserne, at der er anledning til at tro, at inflationen falder en lille smule til næste år.
Derfor må jeg altså sige til hr. Jacob Buksti, at det sortsyn, den pessimisme, den angst for fremtiden, som hr. Jacob Buksti giver udtryk for, deler jeg slet ikke.
Jacob Buksti (S), 2002-05-29:
Jeg skal prøve at citere, hvad der står:
Risikoen for, at presset slår ud i højere lønstigninger, forstærkes af, at der er lønforhandlinger på det private arbejdsmarked i 2003.«
Det er såmænd bare i al beskedenhed det, jeg forsøger at få statsministeren til at forholde sig til.
Det har også givet sig udslag i, at en lang række økonomer har kritiseret regeringens vækstpolitik og klart har udtalt, at skattestoppet lammer regeringen.
Senest mener vismændene, at skattestoppet er uhensigtsmæssigt, og det samme mener økonomer fra både Jyske Bank, Det Danske Handelskammer, Danske Bank osv.
Er det slet ikke noget, der gør indtryk på statsministeren, at en lang række økonomer mener, at der er faresignaler i økonomien, og at man bliver nødt til at forholde sig til problemet med inflationen, herunder hvorvidt skattestoppet er hensigtsmæssigt i den forbindelse?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-05-29:
Der er ikke noget i de nye inflationstal, der giver anledning til bekymring vedrørende muligheden for at overholde målsætningerne i 2010-fremskrivningen.
I den seneste økonomiske redegørelse fra maj skønnes inflationen at blive godt 2 pct., helt præcis 2,2 pct., i 2002.
Det svarer til det forventede niveau i eurolandene, og det er jo det, der er det afgørende: ligger vi over eller under, eller hvordan ligger vi?
Vi ligger på niveau med eurolandene.
Så kan jeg da i øvrigt sige til hr. Jacob Buksti, at hr. Jacob Buksti da må glæde sig over, at det går stadig bedre med inflationen, I den tid, hvor hr. Jacob Bukstis parti havde regeringsmagten, og hr. Jacob Buksti var minister, var den årlige inflation jo faktisk højere.
I 2000 var inflationen 3 pct., i 2001 var inflationen 2,4 pct., og nu er den altså faldet til 2,2 pct., så det går stadig bedre.
Jacob Buksti (S), 2002-05-29:
»Hvordan vurderer statsministeren den stigende inflation set i lyset af regeringens målsætninger for år 2010, og hvordan vil statsministeren i lyset heraf sikre, at målsætningerne fastholdes?«
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-05-29:
Jamen det sidste skyldes jo, at hr. Jens Peter Vernersen stiller et spørgsmål om noget, der ikke eksisterer, så et eller andet skal man jo snakke om. Jeg vil så bare sige til hr. Jens Peter Vernersen, at jeg overlader ganske trygt til skatteborgerne selv at vurdere, om skatten steg eller faldt i den tid, hr. Jens Peter Vernersens parti var i regering.
Den steg 115 gange, og jeg tror, de fleste følte på tegnebogen, at den steg, og den steg, og den steg.
Jeg overlader trygt til borgerne selv at vurdere, hvem der har ret i den sag.
Så til hr. Henrik Sass Larsen, som stiller et meget relevant spørgsmål, nemlig om regeringen vil påse, hvad der sker i kommunerne: Ja, selvfølgelig.
Det vil vel være sådan - det må man i hvert fald gå ud fra - at hvis der over en bredere front skulle indføres brugerbetaling i kommuner og amter, ville det kræve en lovgivningsmæssig hjemmel.
Det fremgår i øvrigt meget klart af regeringens papirer om skattestop, hvordan det skal foregå, nemlig at hver krone, der måtte komme ind, skal gå til lettelser af andre skatter og afgifter. For det andet vil regeringen kun være med til det på områder, hvor borgeren har et frit valg.
Selvfølgelig er det ikke udelukket, at der på et eller andet tidspunkt i fremtiden kan komme noget brugerbetaling, forudsat at pengene går til at lempe andre skatter og afgifter krone for krone, og forudsat at borgeren har et frit valg.
Men regeringen har ikke sådanne aktuelle planer.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Jens Peter Vernersen (S), 2002-05-29:
Nu er statsministeren jo kendt for at svare på helt andre spørgsmål end dem, der bliver stillet, og drage helt andre spørgsmål ind i debatten.
Men det her drejer sig altså om kommunernes brug af brugerbetaling, som jeg forstår er afvist.
Der kommer en række insinuationer om, hvad Socialdemokratiet kunne tænke sig, og herunder nævnes det, at skatterne blev øget 115 gange under den tidligere regering.
Men der skete rent faktisk det - og det glemmer statsministeren at sige, hver gang spørgsmålet omtales - at der var lige så mange skatter, som blev lempet, herunder ikke mindst personskatten, og det stemte statsministerens parti jo imod.
En lempelse af personskatten på omkring 15 mia. kr. var Venstre lodret imod her i Folketingssalen. Hvis vi skal have den polemik, er det også o.k., men det er faktisk ikke det, spørgsmålet drejer sig om.
Henrik Sass Larsen (S), 2002-05-29:
Jeg tror, at det, statsministeren bliver spurgt om, er: Hvis nu kommunerne vitterlig laver brugerbetaling nye steder, vil regeringen så sørge for at overvåge det, holde øje med det, registrere det og i givet fald prompte afstraffe de kommuner, der gør det, og bede dem om at sætte skatten ned på nogle andre områder?
Er det sådan en adfærd, man vil vise?
Er det sådan, vi kan forvente, at regeringen vil opføre sig i en sådan situation?
Det er det, vi spørger til, så vi kan være sikre på, at kommunerne rent faktisk opfører sig i overensstemmelse med skattestoppet.
Det er det, vi gerne vil have at vide, hr. statsminister.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-05-29:
Man kan i hvert fald ikke frakende hr. Jens Peter Vernersen en ganske betydelig fantasi, når det gælder muligheden for at øge takster, gebyrer osv.
Det skyldes jo nok, at det er det, hr. Jens Peter Vernersen er vænnet til fra sin fortid.
For det var jo sådan, at hr. Jens Peter Vernersen 115 gange i den tidligere regerings tid stemte for forhøjelser af skatter og afgifter.
Det var faktisk en gang om måneden i den tid, hr. Jens Peter Vernersens parti var i regering, at skatter og afgifter blev sat i vejret.
Derfor kan det ikke undre nogen, at hr. Jens Peter Vernersen, selv nu hvor han er kommet i opposition, fortsætter tankegangen med masser af ideer til, hvor man kunne tænke sig, at der blev indført nye takster, gebyrer, brugerbetaling osv. Jeg er bare nødt til at sige, at det er ikke denne regering, der har en sådan fantasi og sådanne planer; det er noget, der spøger i hr. Jens Peter Vernersens fantasi.
Lad mig gentage: Regeringen har ingen konkrete forslag fremsat.
Men regeringen har fremlagt et debatoplæg, hvor vi peger på, at man kritisk bør kigge alle hjørner efter for at være sikker på, at vi har et samfund, at vi har et system, hvor det altid kan betale sig at arbejde.
Det går jeg da ud fra at hr. Carsten Hansen kan være enig med mig i.
Regeringen har ikke fremsat konkrete forslag, det vil jeg gerne understrege.
Vi har peget på en række problemer, og nu drøfter vi så med kyndige på området, nemlig bl.a. arbejdsmarkedets parter, hvordan man kan løse de problemer, vi kan se der er, på en sådan måde, at det altid kan betale sig for mennesker at arbejde.
Det synes jeg at hr. Carsten Hansen burde være interesseret i fordomsfrit at drøfte.
Jeg var i hvert fald glad for, at da vi holdt møde med arbejdsmarkedets parter, erklærede begge parter sig interesseret i fordomsfrit at drøfte det - uden på forhånd at lægge sig fast på bestemte modeller.
Jens Peter Vernersen (S), 2002-05-29:
Jeg vil da bare sige, at hvis man følger med i pressen, er statsministeren sammen med sine troende Venstrefolk vel stort set den eneste, der kan se, at der ikke kan opstå problemer. Vismændene peger på, hvad der burde gøres, økonomer peger på, hvad der burde gøres i en given situation, og vismændene peger på, at der kan være usikkerhedsmomenter.
Men jeg forstår, at statsministeren ser bort fra disse problemer, som en række fagfolk på det økonomiske område peger på, og det kan selvfølgelig være lykkeligt for en statsminister at sige: Jeg ser ingenting og hører ingenting.
Det kan jo også være en måde at leve på.
Jacob Buksti (S), 2002-05-29:
Som et resultat af den tidligere regerings politik overtog statsministeren og den nuværende regering jo et Danmark med en af de stærkeste økonomier i verden.
Overskud på betalingsbalancen, overskud på de offentlige budgetter og lav og faldende ledighed.
Vækstpotentialet er ikke ret stort og samtidig begrænset, der er kapacitetspres, inflationen stiger, og risikoen for, at den vil stige yderligere, forstærkes.
Situationen er altså, at statsministeren og regeringen står i en situation, hvor der også med regeringens vækstpolitik er alle mulige chancer for, at inflationen kommer til at stige, og hvis inflationen stiger, undergraver det selve den målsætning, som regeringen har erklæret sig enig i, nemlig 2010-målsætningen.
Hvordan vurderer statsministeren situationen, og hvad vil statsministeren i givet fald gøre for at sikre, at 2010-målsætningen overholdes?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-05-29:
Jeg vil sige til hr. Jens Peter Vernersen: Selvfølgelig skal enhver regering jo være klar over, at der kan være usikkerhedsmomenter i en økonomisk situation, og det er regeringen da også.
Hr. Henrik Sass Larsen spurgte, om regeringen i en sådan situation - jeg kan ikke se den nu, men i en mulig fremtidig situation - ville udvise rettidig omhu.
Svaret er selvfølgelig: Ubetinget ja!
Naturligvis vil regeringen til enhver tid overvåge den økonomiske udvikling og sikre sig, at den holder sig på sporet.
Så spørger hr. Jacob Buksti til mulige foranstaltninger
i en sådan situation.
Nu ved hr. Jacob Buksti jo lige så godt som jeg, at det er der jo ingen der kan eller for den sags skyld skal udtale sig om på et tidspunkt, hvor det slet ikke er aktuelt, hvad man kunne forestille sig i en sådan situation.
Det afhænger ganske af situationen, hvad der er behov for.
Jeg tror, vi har en fælles interesse i, at dansk økonomi holder sig på det solide spor, at vi kan holde fast i kronekursen, og at vi kan holde fast i at afdrage gælden, både til udlandet og på statens budget.
Det har vi en fælles interesse i, det vil regeringen selvfølgelig påse, og hvad der så måtte blive brug for i en situation, hvor udviklingen af en eller anden grund løber ud ad en tangent, tager vi stilling til til den tid.
Men der er altså ingen aktuelle planer, bare for at sætte en tyk streg under det. Hermed sluttede spørgsmålet.
Carsten Hansen (S), 2002-05-29:
Det er jo et af det, som jeg synes indikerer, at regeringen agter at skære på en del af ydelserne.
Ser vi på det her fine oplæg, »Flere i arbejde«, et debatoplæg
som regeringen er kommet med,
står der på side 23: »I dag er der mulighed for en betydelig indkomstfremgang ved f.eks. at gå fra kontanthjælp til revalidering.
Og så skriver man, at et effektivt arbejdsudbud kræver, at der er tilstrækkelige incitamenter til at påtage sig et arbejde.
Jeg vil spørge statsministeren: Er der andre steder, ud over revalideringsydelsen, hvor man påtænker at skære i ydelsen?
Og jeg skal da nævne for statsministeren, hvis han ikke kan huske det, at på side 20 skriver man, at der er løsningsmuligheder for de unge, og at ungeindsatsen udvides til at omfatte aldersgruppen fra unge under 30 år i en moderniseret indsats for de unge.
Jeg kunne så starte med at spørge: Hvad betyder det på dette område?
»Hvilke andre ydelser end revalideringsydelsen mener regeringen, det vil være nødvendigt at gennemføre reduktioner i for at sikre, at mennesker har tilstrækkelige incitamenter til at påtage sig arbejde, så et effektivt arbejdsudbud opnås?«
Jacob Buksti (S), 2002-05-29:
Jeg er altså stadig en stor beundrer af statsministerens måde at anskue tingene på.
Socialdemokrater er nogle, som kun står foran spejlet derhjemme om morgenen og glæder sig over nye ideer til, hvordan de kan genere folk.
Det er virkelig en masochistisk befolkning, vi har, må man sige.
Men det er jo sådan set ikke det, det handler om, hr. statsminister.
Vi så finansministeren i TV-avisen i går aftes, og jeg må sige, at her så finansministeren nærmest ud som en stor, fed kat, som lige havde slugt en stor mus, bare ved tanken om det. I hvert fald var det et dementi, som nærmest var en bekræftelse af, at grunden til, at man har ændret den særlige pensionsopsparingsordning, er, at så har man en hensigtsmæssig skrue, man kan skrue på, uden at det er en skat, men som virker ligesom en skat.
Derfor: Vil statsministeren afkræfte, at der overhovedet er eller kan komme nogen overvejelser om en tvungen opsparing?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-05-29:
Jeg vil godt understrege det samme, som jeg efterhånden gentagne gange har gjort her i Folketingssalen, at regeringen har ingen planer om generelle sænkninger af satserne i overførselssystemet, hverken når det gælder kontanthjælp, dagpenge eller andre steder.
Det, vi har lagt op til med debatoplægget, er derimod at kigge på, om der kunne være nogle hjørner, hvor der i dag er et direkte tab for mennesker, der går fra passiv overførsel over i aktivt arbejde.
Vi har ikke lagt os fast på nogle bestemte modeller, løsninger eller forslag.
Det er lagt helt åbent op.
Jeg går da ud fra, at hr. Carsten Hansen er enig med mig i, at det altid skal kunne betale sig at arbejde.
Jeg vil i hvert fald meget gerne høre det direkte fra hr. Carsten
Kan alle ikke blive enige om, at det altid skal kunne betale sig at arbejde?
Hr. Stavads spørgsmål var vist mere en kommentar.
Men igen vil jeg så bede om, at jeg drager mine egne konklusioner, og så må hr. Stavad gerne drage sine; de er ikke nødvendigvis dækkende for mine.
Regeringsprogrammet er meget klart på det punkt, for det siger, at det forudsætter, at det økonomiske råderum er til stede.
Det vurderer vi altså til den tid om det er, og derfor kan jeg heller ikke sige noget præcist til hr. Jacob Buksti om, hvornår det bliver. Jeg tror, vi kører lidt i cirkel nu.
Der kommer vist ikke meget nyt på banen.
Jeg glæder mig bare utrolig meget over den der nyopståede interesse i Socialdemokratiet for at sænke beskatningen, ja, over skattestoppet osv.
Det er jo en helt ny dagsorden, der er blevet sat nu.
Prøv at tænk på, at før den 20. november, var der 115 gange i den tidligere regerings tid, hvor skatter og afgifter blev sat i vejret
Der var dét dagsordenen.
Nu er dagsordenen skattestoppet, og jeg har en socialdemokratisk opposition, der flittigt vogter over, at skattestoppet bliver overholdt og håndhævet.
Der spørges flittigt til, hvornår vi kan begynde at sænke skatten på arbejdsindkomst.
under de vilkår.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Jacob Buksti (S), 2002-05-29:
Jeg er meget glad for, at statsministeren bekræfter, at de skattelettelser, som i givet fald skal træde i kraft pr. 1. januar 2004, skal være vedtaget, inden Folketinget tager på sommerferie næste år.
Det vil sige, at man allerede senest omkring årsskiftet fra regeringens side skal kunne konstatere, om det nødvendige råderum for sådanne skattelettelser er til stede.
Statsministeren er jo en favoriseret læser af et kommende finanslovforslag, så jeg går ud fra, at statsministeren har en vis fornemmelse af, hvordan det cirka ser ud.
Og så var det bare, at jeg spurgte, om det er sådan, at statsministeren har en realistisk forventning om, at vi omkring årsskiftet kan konstatere, at der er et råderum, og det er jo altså noget, som skal være af en størrelse på en 3-4 mia. kr., for at vi kan få startet det her.
Statsministeren må da kunne sige, om det er realistisk, at der kommer skattelettelser fra den 1. januar 2004 eller ej, for det er det råderum, som den finanslov, som statsministeren sidder og lægger sidste hånd på nu, skal skabe.
Henrik Sass Larsen (S), 2002-05-29:
Nu skulle jeg bede om fra hr. Jens Peter Vernersen, som ikke har mulighed for at tage ordet igen, at statsministeren følger sin egen logik.
Vi mangler stadig væk svar på et par ting: Vil statsministeren skaffe det fornødne økonomiske råderum, således at man får de skattelettelser, og i givet fald, hvis svaret er nej, hvorfor vil han ikke det?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-05-29:
Jeg kan forstå, at hr. Jens Peter Vernersen er fuldstændig enig i det synspunkt, for det, der ligger bag påstanden om, at skattestoppet indskrænker det økonomiske råderum, er jo den tanke, at man simpelt hen skal drive ejendomsværdiskatten i vejret til højder, som udhuler almindelige menneskers lønninger og pensioner.
Det er det synspunkt, som må ligge bag hr. Jens Peter Vernersens spørgsmål, men jeg er ikke enig i det.
Tværtimod er det sådan, at skattestoppet udvider det økonomiske råderum, i og med at skattestoppet forhindrer, at man gennem stadig højere skatter og afgifter tager pengene ud af økonomisk aktivitet til privat initiativ.
Det er jo det, det handler om.
Vi kan ikke blive ved med at sætte skatter og afgifter i vejret, for det kvæler lysten til arbejde, til investeringer, til andet initiativ.
Så til hr. Henrik Sass Larsen og hr. Jacob Buksti
: Det står meget klart i regeringsgrundlaget, at 1. januar 2004 kan det starte med sænkninger på skatten på arbejdsindkomst, forudsat at det økonomiske råderum er til stede.
Og hr. Jacob Buksti har jo ret i, at for at indkomstskatteændringer kan træde i kraft den 1. januar 2004, skal de i praksis være vedtaget inden sommerferien 2003, men der er også et stykke tid til.
Jacob Buksti (S), 2002-05-29:
Jeg tror, det er meget klogt af statsministeren at være en forsigtig mand i denne sag og ikke anlægge det samme optimistiske livssyn, som prægede statsministeren under det tidligere spørgsmål.
Statsministeren har en forsigtig indfaldsvinkel til problemstillingen omkring den 1. januar 2004, og det er jeg glad for.
Statsministeren har også tidligere bekræftet over for mig, og det sådan set meget klart, så jeg vil spørge: Er det ikke rigtigt, hr. statsminister, at for at de skattelettelser kan få virkning fra den 1. januar 2004, skal råderummet i givet fald være besluttet i Folketinget senest næste år ved denne tid, for at det kan nå at blive regnet ind i skattekort osv. Skal det ikke være vedtaget inden sommerferien næste år?
for dette punkt, for det er jo noget, som rammer regeringen meget.
Før var der noget med skattetryk, og nu er det følelsen af, hvordan det går.
Føler statsministeren sig tryg ved, at der i kraft af regeringens finanslov kan skabes det råderum pr. 1. januar 2004, eller er det bare tom snak?
Jens Peter Vernersen (S), 2002-05-29:
Et andet spørgsmål, som Det Økonomiske Råd er optaget af, og som en række andre økonomer også er optaget af, er jo netop skattestoppets virkning, der betyder, at det økonomiske råderum bliver mindre, og at der hermed sker en udskydelse af det tidspunkt, hvor der bliver mulighed for at sænke skatten på lønindkomst.
Det er det problem, som mange er optaget af, også i Socialdemokratiet, fordi Socialdemokratiet gerne vil videreføre den linje, vi startede ved at sænke skatten på lønindkomst i både 1993 og 1998.
Det bekræftes jo netop af Det Økonomiske Råd, at den politik, regeringen fører, udskyder tidspunktet for sænkning af lønbeskatningen, og synes statsministeren ikke, at det trods alt er et problem?