runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Line Barfod (EL), 2002-11-18:
Det, der undrer mig, er, hvis Dansk Folkeparti har indgået aftaler med regeringen, der gør, at man ikke må spare staten for udgifter.
Aftalerne, musefældeklausulerne, som nogen kalder dem, plejer at gå ud på, at man ikke må påføre staten nye udgifter, fordi man har aftalt i finanslovaftalerne, hvad det er for udgifter, der skal være.
Det, der undrer mig, er, at Dansk Folkeparti også går med til, at man ikke må lave besparelser for staten.
Det er det, der er det mærkelige.
Generelt er det jo så lidt sjovt at have et parti, som ofte stemmer imod sin egen politik.
Vi andre plejer jo at have den holdning, især os fra Enhedslisten, at vi vil stemme for den mindste forbedring, uanset hvem der fremsætter den.
Vi prøver at opnå så meget, vi kan, i forlig, men det skal altså ikke afholde os fra, at hvis vi kan opnå flertal på anden vis for vores politik, prøver vi det.
Det, der er lidt sjovt med Dansk Folkeparti, er, at de ligesom deponerer hele deres holdning ovre hos finansministeren og ikke vil stemme for egen politik.
Poul Nødgaard (DF), 2002-11-18:
Jeg tager som sædvanlig spørgsmålene i rækkefølge.
Til hr. Jan Petersen, om vi giver for meget til partierne, må jeg sige, at det er jo det, det her forslag er udtryk for.
Vi synes, at partistøtten er blevet for høj.
Og i samme åndedrag kan jeg besvare spørgsmålet fra fru Line Barfod med, at under sidste års finanslov følte vi os forpligtet til det.
Når man har indgået en finanslovaftale, er der nogle ting, man er enig om, og når man er det, er man enig om dét.
Det er det samme med det her forslag.
Det er udtryk for, at vi over de kommende 3 år har fået påbegyndt - jeg siger udtrykkeligt påbegyndt, men læg mærke til, at det ikke alene er for 2003, for det fortsætter i 2004 og 2005 med en vis effekt - at vi får en lille afvikling af en del af partistøtten.
Det er det, vi har kunnet komme igennem med, og de partier, der nu ligesom rejser en kritik her, har jo selv i årevis, de sidste 10 år, da de var støttepartier for den socialdemokratisk ledede regering, prøvet lignende kompromiser.
Så langt har man kunne nå ad den vej, som man nu har villet.
Med hensyn til fru Anne Baastrups spørgsmål om forslaget om de 5.000 kr. har jeg svaret en gang.
Det forslag tager Dansk Folkepartis folketingsgruppe stilling til, når det kommer til behandling her i salen.
Tag dog partiregnskaberne frem.
De udkommer i bogform en gang
om året, og der kan man læse det.
Vi har f.eks. ikke modtaget tilskud, i hvert fald ikke i sidste finansår, fra A.P. Møller.
Hvorfor er det så interessant, hvem man får tilskud af?
Hvis man har så stor interesse, så tag dog de partiregnskaber frem og læs præcis, hvem der har givet hvad.
Og ja, jeg vil godt bekræfte, at vi faktisk er imod partistøtte.
Det er vi.
Det lægger vi overhovedet ikke skjul på.
Vi har så indledt en forhandling med regeringen, ligesom vi har gjort på så mange andre områder.
Flere af forslagene kommer til behandling her i salen i dag på socialområdet, hvor vi skridt for skridt søger at få vores politik ført igennem.
Det er det, jeg synes at man må have en vis respekt for i oppositionen.
Line Barfod (EL), 2002-11-18:
Hr. Poul Nødgaard var lidt uforstående over interessen for at få offentliggjort, hvem der yder tilskud til partierne.
Men det er jo nok så væsentligt for offentligheden at vide, hvem der støtter de forskellige partier.
Det er væsentligt, når man skal vurdere, hvad det er for nogle budskaber, partierne går ud med, at vide, hvem der støtter, og hvor de har deres venner henne.
Så derfor interessen for at få ændret på reglerne for det.
Det spørgsmål, som hr. Poul Nødgaard ikke nåede at besvare, var, at tidligere har Dansk Folkeparti været ude at sige, at man var imod partistøtten og ønskede, at den skulle afskaffes.
Det stillede Enhedslisten så ændringsforslag om til finansloven i foråret, fordi vi også er imod den statslige partistøtte, men da kunne Dansk Folkeparti ikke støtte vores forslag.
Nu stiller vi ændringsforslag igen til den finanslov, som vi snart skal behandle, og så vil jeg høre: Vil Dansk Folkeparti så støtte vores ændringsforslag?
Anne Baastrup (SF), 2002-11-18:
Jeg glæder mig da over, at Dansk Folkeparti nu ikke længere vil kunne fanges af Rapporten eller andre aktive journalister i forsøget på at omgå reglerne om, hvad der skal offentliggøres. Jeg glæder mig også over, at Dansk Folkepartis ordfører tilsyneladende synes - det var lidt tøvende - det er i orden, at vi får vedtaget SF's gamle forslag om, at der skal være åbenhed i partiregnskaberne, hvis det drejer sig om tilskud, der ligger over 5.000 kr. Så glæder jeg mig meget til at høre besvarelsen af hr. Jan Petersens spørgsmål, og i øvrigt kunne jeg også godt tænke mig at få at vide, hvilke andre større erhvervsvirksomheder der yder tilskud til Dansk Folkeparti, men som ligger under grænsen på 20.000 kr. I og med at hr. Poul Nødgaard tilsyneladende er meget åben over for at besvare alle spørgsmål, synes jeg, det kunne være meget interessant for offentligheden at få at vide: Hvem er det egentlig, der finansierer Dansk Folkeparti?
Jan Petersen (S), 2002-11-18:
O.k., vi forstår ikke hinanden.
Altså det der med, at staten ikke skal blande sig i partierne, fænger ikke hr. Nødgaard.
Kunne jeg så ikke bare spørge på en anden måde: Hvorfor ikke i stedet for det omsvøb sige direkte, at man synes, staten giver for meget til de politiske partier, og at de skal have mindre?
Det er da til at have med at gøre.
Så kan vi være uenige i stedet for at gå den her vej rundt.
Så vil jeg lige stille hr. Poul Nødgaard et supplerende spørgsmål i forhold til den seneste besvarelse, som vi lige har fået: Kan hr. Poul Nødgaard bekræfte, at Dansk Folkeparti også har fået tilskud fra A.P. Møller?
Poul Nødgaard (DF), 2002-11-18:
Hr. Jan Petersen brugte i sit indlæg udtrykket, at det var i orden, at det var efter statens produktivitet, men at vi herinde ikke har noget at gøre med partiernes produktivitet.
Nej, det har vi ikke, men det er os her i Folketinget, der fastlægger rammerne for, hvad partierne har at gøre godt med med hensyn til aktiviteter og dermed også produktivitet. Fru Anne Baastrup spørger mig om, hvilke behjertede mennesker det er, der yder til Dansk Folkeparti: Jamen se vores regnskaber.
De er da ikke nogen hemmelighed.
Regnskabet er offentligt.
Jeg tror, at vi sidste gang kun havde én, der gav os over de 20.000 kr., hvor man skal oplyse navnet, altså ikke, hvor meget pågældende har givet over 20.000 kr., men man skal oplyse, når det er over 20.000 kr. Der var vist kun én, og så er der nogle småtilskud, 1.000 kr. her og 1.000 kr. dér.
Jeg kan ikke se, at det kan have nogen interesse
hverken for SF eller andre at få at vide, hvem de pågældende personer er, og vi har heller ikke nogen som helst planer om at give nogen oplysninger.
Men hensyn til modydelser synes jeg, det er et lidt infamt spørgsmål. Vi kunne aldrig nogen sinde drømme om at lave noget, der ikke tåler dagens lys, så det spørgsmål har jeg ikke nogen planer om at besvare, for det finder selvfølgelig naturligvis ikke sted.
Fru Line Barfod tager ligesom hul på det forslag, der kommer til behandling her i Folketinget i løbet af ganske kort tid, hvor der skal tages stilling til, om lokalforeninger, kredse, amtsforeninger og også tilskuddene til moderpartierne skal sættes ned til en grænse på 5.000 kr. Det har vi ikke drøftet endnu i gruppen.
Det drøfter vi den dag, det kommer op.
Men personligt vil det da ikke forstyrre min nattesøvn, det vil så bare give lidt mere regnskab, men så skal der endnu flere på den liste.
Jeg tror ikke, der bliver ret mange flere på vores liste i landsorganisationen, for de tilskud, vi får, er næsten nede i 1.000 kr.s klassen.
Jeg ved ikke, hvorfor man så gerne vil have så mange hældt op på listen, men det er altså ikke noget, der vil give de store problemer.
Så tror jeg, at jeg vist har været hele rækken igennem.
Nu kan jeg også se, at den røde lampe lyser.
Jeg er villig til at svare videre, for denne her sag er ikke en, der synes at være af de helt store, det burde den ikke være for nogen dele af Folketinget.
Line Barfod (EL), 2002-11-18:
Først i forlængelse af fru Anne Baastrups spørgsmål vil jeg da godt høre, om Dansk Folkeparti vil støtte forslag om, at partierne fremover skal offentliggøre, hvem det er, der giver bidrag helt ned til bidrag på 5.000 kr., ikke kun centralt til partiet, men også til lokalafdelinger og til enkeltkandidaters valgkamp.
Og så undrer det mig lidt, når hr. Poul Nødgaard siger, at man kun går ind for en beskæring af partistøtten.
Tidligere har Dansk Folkeparti været ude og sige, at man var
imod partistøtten
, men da Enhedslisten så til sidste finanslov stillede ændringsforslag til finansloven og på den måde ville spare staten for over 80 mio. kr., så kunne Dansk Folkeparti lige pludselig ikke stemme for.
Så jeg vil jo godt høre, hvad det egentlig er, Dansk Folkeparti mener omkring partistøtten, om det er sådan lidt afhængig af, hvad man opnår under finanslovforhandlinger, eller hvor har vi Dansk Folkeparti henne i denne her sag?
Anne Baastrup (SF), 2002-11-18:
Jeg har somme tider en hukommelse som en elefant.
På et tidspunkt var der en udsendelse i Danmarks Radio, hvor fru Pia Kjærsgaard accepterede at ville modtage penge, mod at hun stillede nogle spørgsmål.
Hvem er det, der yder tilskud til Dansk Folkeparti?
Vil Dansk Folkeparti fortælle her fra talerstolen eller på anden vis, hvem det reelt er, Dansk Folkeparti får penge fra? Det kunne jo være interessant for den almindelige danske offentlighed at få at vide, hvem det er, der finansierer Dansk Folkeparti, herunder om der uden for fjernsynets rækkevidde er givet tilskud til Dansk Folkeparti med modydelser, for det var helt tydeligt dengang i fjernsynet, at fru Pia Kjærsgaard helt gav tilsagn om, at det skulle hun nok ordne.
Så det synes jeg kunne være interessant.
Poul Nødgaard (DF), 2002-11-18:
Jeg tror faktisk, at der vil være et vist behov her i Folketinget i dag for en generel debat om, hvad man forstår ved forlig, og hvornår man kan komme ud af forlig.
Jeg havde håbet på, at hr. Jan Petersen
i sin ordførertale var fremkommet med oplysning om, at det var hans parti og hans regering, der, i øvrigt sammen med Det Konservative Folkeparti - og sid nu fast i stolene - firedoblede partistøtten for nogle år tilbage, hvilket vakte stor modstand, bl.a. hos vores parti og også hos andre partier her i Folketinget.
Der er tale om, at det tilskud, der skal udbetales i 2003, altså her om få måneder, sættes ned med 70 øre pr. stemme.
For mit partis vedkommende, Dansk Folkeparti, drejer det sig om, at vi går fra 9,6 mio. kr. til 9,3 mio. kr.
Vores verden bryder da ikke sammen af så beskeden en nedsættelse.
Hr. Jan Petersens og hr. Kirkegaards partier var også var i sin tid med, da man firedoblede støtten.
Det er der ikke engang tale om.
Der er nærmest tale om et fnug, man tager væk.
Jeg synes, at det ville være klædeligt for Socialdemokratiets ordfører, hvis man havde fremlagt nogen dokumentation for, hvad det er, der vil bryde sammen for Socialdemokratiet, når man får nogle få hundrede tusinde mindre pr. år.
Det er simpelt hen bare et spørgsmål om at foretage en meget, meget lille omprioritering af nogle løbende aktiviteter af forskellig art.
Vi kan varmt anbefale det her forslag, og vi lægger overhovedet ikke nogen skjul på - det er der ingen grund til at skjule - at Dansk Folkeparti gjorde en helhjertet indsats under finanslovforhandlingerne for at få taget hul på, at vi måske ikke ønsker en afvikling af partistøtten, det er der ikke tale om, men at vi i hvert fald gerne ville have den reduceret.
Jeg må i den forbindelse minde om, at da Dansk Folkeparti blev stiftet og vi gik til vores første folketingsvalg i 1998, skete det, uden at vi havde én eneste offentlig krone.
Vi havde kun de kontingenter, vi fik ind fra medlemmer plus fra behjertede folk, der gav os nogle småbeløb, til at gennemføre vores første valgkamp og lave politiske aktiviteter for.
Derfor står jeg fuldstændig uforstående over for, at det her forslag kan få hr. Jan Petersen til sådan ligesom at, nej, jeg vil ikke sige, at han koger lidt, men han er i hvert fald lidt ked af det.
Det synes jeg ikke der er nogen grund til.
Jeg synes, man skulle erkende, at det her forslag er udtryk for, at man også kan gå i en anden retning end den retning, hvor det hele hele tiden stiger.
Så et helhjertet
tryk på den grønne knap, den dag det her forslag kommer til endelig afstemning her i Folketinget.
Knud Erik Kirkegaard (KF), 2002-11-18:
Blot for god ordens skyld: Jeg er ikke enig i den beskrivelse af det historiske forløb.
Jan Petersen (S), 2002-11-18:
Jeg er ikke bekendt med, men det kan muligvis blive opklaret via et opslag, at det forlig fra 1980'erne er blevet påberåbt samme anklage som dette forlig, som blev indgået i 1995, og jeg tror ikke, at hr. Kirkegaard behøver at bruge
særlig meget mere tid på at gå rundt om diskussionen om, hvorvidt der er tale om forligsbrud eller ej.
Vi opfatter det her som et forligsbrud, og dermed har Det Konservative Folkeparti også som forligspartner et problem i forhold til Socialdemokratiet og formentlig også de andre partier, der er i dette forlig.
Knud Erik Kirkegaard (KF), 2002-11-18:
Det synspunkt har hr. Jan Petersen naturligvis lov til at anlægge, men så vil jeg da godt spørge hr. Jan Petersen, hvorfor aftalen af 1995, der jo blev indgået med en række partier, hvor ikke alle partier var med i aftalen fra 1986, så ikke er et forligsbrud på aftalen fra 1986?
Jan Petersen (S), 2002-11-18:
Jeg synes, at Det Konservative Folkeparti skylder os svar på, om man ikke har et forlig med Socialdemokratiet på det her punkt, i øvrigt også med andre partier.
Vi kan så godt botanisere i, om det er aftalen fra 1995.
Lad os tage det udgangspunkt, det kan vi godt.
Hr. Kirkegaard
og Det Konservative Folkeparti kan jo behandle det forlig, som Det Konservative Folkeparti har med den tidligere regering, som man vil, men det får konsekvenser, hvis ikke man behandler det både i dets bogstav og i den ånd, det er indgået, og det er det, der er tale om her.
Det er derfor, jeg anvender ordet forligsbrud.
Knud Erik Kirkegaard (KF), 2002-11-18:
Hr. Jan Petersen svang sig op til at tage ordet forligsbrud i sin mund.
Blot til almindelig oplysning vil jeg gerne spørge hr. Jan Petersen, hvad det er for en aftale, hr. Jan Petersen henholder sig til.
Er det aftalen fra 1986, da vi indførte partistøtten, eller er det aftalen fra 1995, da man forhøjede partistøtten?
Eva Kjer Hansen (V), 2002-11-18:
Jeg skal såmænd blot bede hr. Villy Søvndal bekræfte, at man ikke kunne dokumentere, at kommunerne havde overtrådt reglerne.
Det synes jeg er vigtigt af hensyn til denne debat om de 140 mio. kr.
I Venstre har vi det synspunkt, at vi synes, det ville være uansvarligt at fortsætte med nogle meget høje beløb i budgettet, vel vidende at de faktiske udgifter ville blive væsentlig mindre.
Det synes jeg ville være uansvarlig budgetlægning.
Jeg synes nemlig, man skal justere tallene efter de faktiske forhold, og for at få et sagligt grundlag for debatten fik vi foretaget den omtalte undersøgelse, der jo viste, at der var sket en opstramning, men ikke noget i strid med reglerne, og at praksis var meget forskellig.
Jeg vil gerne have hr. Villy Søvndal til at bekræfte, at det var dét, undersøgelsens resultat viste.
Anne Baastrup (SF), 2002-11-18:
Da hr. Kristen Touborg ikke kan nå frem i dag, skal jeg på hans vegne tilkendegive, at SF kan støtte lovforslaget, som jo har til formål dels at skabe større budgetsikkerhed for kommuner og amtskommuner og dels at skabe større sikkerhed om det kommunale indtægtsgrundlag i forbindelse med regeringens årlige økonomiaftaler.
Men som den socialdemokratiske ordfører også klart tilkendegav, bliver man jo nødt til, når det nu drejer sig om aftaler indgået mellem Kommunernes Landsforening og Amtsrådsforeningen, at tage nøje hensyn til Amtsrådsforeningens indvendinger.
De finder, at det er uheldigt med efterreguleringen af den kommunale andel af dødsbobeskatning og mellemperiodeskat, da det ikke indgik i forudsætningerne for økonomiaftalen, så når lovforslaget bliver endeligt vedtaget, må vi gå ud fra, at man har taget højde for Amtsrådsforeningens indvending.
Eva Kjer Hansen (V), 2002-11-18:
Jeg synes, det er positivt, at hr. Villy Søvndal synes, at det foreliggende lovforslag er et fremskridt, og jeg vil gerne kvittere for den positive melding. Men så vil jeg egentlig også gerne stille et spørgsmål
for klarhedens skyld: Er det hr. Villy Søvndals opfattelse, at man skal budgettere udgifterne væsentlig højere - ja, endda 141 mio. kr. højere - end man mener, de faktiske udgifter bliver
Det synes jeg er interessant for den videre politiske debat
som jeg sagde tidligere, har jeg det synspunkt, at man skal sørge for at få budgettallene til at svare nogenlunde til virkeligheden.
Men mener hr. Villy Søvndal, at det er bedre at overbudgettere end at skrive de tal, som man rent faktisk forventer bliver de rigtige?
Pia Kristensen (DF), 2002-11-18:
Igen må jeg sige, at jeg synes, det er utrolig sørgeligt, at Det Radikale Venstre ikke vil være med til at ændre på en struktur, som handler om forbedringer.
Jeg synes, det er sørgeligt.
Det, det her handler om, er jo, at nu er de svageste ældres økonomiske forhold sat frem i første række. Nu skal vi diskutere og drøfte, hvad vi kan gøre for den gruppe ældre.
Jeg gad vide, hvis det skulle gå efter De Radikales hoved, hvor længe der skulle tænkes og gøres ved, inden man i det hele taget fik gang i nogle realistiske bud på, hvad vi kan gøre for at hjælpe de ældre.
Skal det være en tænketank?
Skal det være en syltekrukke?
Skal man bare sidde og forhale tingene?
Vi foretrækker handling frem for tale.
Margrethe Vestager (RV), 2002-11-18:
Men det, vi får til gengæld, er noget, som jeg bestemt ikke forventer er uventet eller ukendt for fru Pia Kristensen, det er sammenhæng i vores politik.
Vi stemte også nej til den 1,5 mia. kr. ekstra til sygehusene sidste år, fordi vi er imod ting, som bare drysses ud med mærkelige, givetvis stærkt politiske motiver frem for ting, der reelt ændrer strukturerne for mennesker her i landet.
Vi mener, at enkeltløsninger, 1-årige løsninger, ødelægger vores muligheder for at lave gode samlede løsninger, fordi det er at springe fra tue til tue i stedet for at se tingene i en sammenhæng.
Derfor stemmer vi nej, og det står vi gerne ved, fordi vi synes, der skal være sammenhæng i tingene, og fordi vi faktisk synes, at vores forslag er bedre end det, som vi her behandler.
Så enkelt er det for os.
Så enkelt er det tilsyneladende ikke for Dansk Folkeparti, som ikke engang kan bekvemme sig til at sige, at man faktisk støtter den lovgivning, man åbenbart har tænkt sig at stemme for, herunder lovgivningen vedrørende reguleringen af satserne for folkepensionen.
Det er sådan set mere fundamentalt og mere grundlæggende end en tilfældig check, et tilfældigt år, passende tæt på jul.
Pia Kristensen (DF), 2002-11-18:
Jeg må sige, at jeg synes, Det Radikale Venstre har en utrolig negativ og trist holdning til det her lovforslag.
For det første skal der jo gang i et analysearbejde, som skal afdække pensionisternes økonomiske forhold.
Det skulle gerne være færdigt omkring september måned.
Det vil altså sige, at indtil da vil Det Radikale Venstre ikke være med til at kunne give de 124.000 dårligst stillede pensionister lidt ekstra, som de kan gøre godt med.
For det er jo det, man faktisk siger ved at sige nej til det her forslag.
Hvis vi ikke kan få en god ordning, så siger vi også nej til det år, hvor de pensionister kan få den ydelse.
Det synes jeg er meget, meget sørgeligt.
Margrethe Vestager (RV), 2002-11-18:
Det Radikale Venstre støtter ikke lovforslag nr. L 83.
Det gør vi ikke, for vi synes ikke, det er rimeligt at løse tingene fra hånden og i munden, perspektivløst med engangsfinansiering.
Diskussionen om formue, som vi havde under behandlingen af L 50, viser jo blot en flig af den samlede problemstilling, som L 83 også omfatter.
For lige så indlysende som det er, at ikke alle pensionister er velstillede, lige så indlysende er det, at ikke alle pensionister er dårligt stillede.
Det bør vi se på i sammenhæng.
Det, vi nu er blevet præsenteret for, er en 1-årig lappeløsning med en 1-årig finansiering, og det synes vi logisk nok, at der kun er et 1-årigt perspektiv i.
Vi ville langt hellere have en samlet reform, hvor pensionisterne ved, hvad de har at holde sig til, og man kan disponere i forhold til det - både med hensyn til opsparing og med hensyn til det forbrug, man gerne vil lægge sig efter.
Vi synes faktisk ikke, at det mål at stille de økonomisk dårligst stillede pensionister bedre helliger et middel, som er fra hånden og i munden, og derfor stemmer Det Radikale Venstre nej.
Charlotte Dyremose (KF), 2002-11-18:
Jeg skal ikke tage meget af Tingets tid, da jeg har det indtryk, at behandlingen har klargjort, hvad det her forslag handler om.
Jeg skal derfor blot konstatere, at det er en del
Margrethe Vestager (RV), 2002-11-18:
Jeg vil gerne spørge fru Pia Kristensen, på hvilket tidspunkt man må kunne forvente, at Dansk Folkeparti vil levere et svar på, om man støtter den regulering, der er foreslået i satspuljelovforslaget.
Eller skal vi svæve i uvished, lige til vi når tredjebehandlingen eller endda senere end det tidspunkt, fordi Dansk Folkeparti gerne vil stemme for forslaget, men forbeholder sig den frihed at blive ved med at kritisere det, som er en helt central del af det lovforslag, nemlig måden, hvorpå man regulerer satserne?
Pia Kristensen (DF), 2002-11-18:
Til fru Line Barfod vil jeg sige, at Dansk Folkeparti også ønsker en permanent forhøjelse af folkepensionen.
Det har jeg jo faktisk sagt.
Det er sådan set det, vi skal arbejde hen imod.
Det er det, analysearbejdet skal afdække, og det er derfor, vi går ind i det analysearbejde.
Hvad kan vi gøre?
Hvilke modeller kan man lave?
Hvordan kan vi sætte nogle modeller op, som kan bruges?
Jeg håber da, at Enhedslisten vil være med i det arbejde.
Det samme vil jeg egentlig sige til fru Margrethe
Vestager.
Det er jo analysearbejdet, der skal afdække, hvad vi fremover skal gøre, for som sagt er det kun en engangsydelse, som gælder for 2003, vi skal tage stilling til i dag.
Og igen: Satspuljesnakken vil jeg slet ikke gå ind i i dag.
Margrethe Vestager (RV), 2002-11-18:
Spørgsmålet om regulering af satserne for vores overførselsindkomster har faktisk en meget tæt forbindelse
med det lovforslag, vi behandler her.
Hvis man nemlig skal tillægge Dansk Folkepartis gode ønsker om forbedringer for pensionisterne nogen vægt, må man antage, at det ville være langt mere indlysende at lave en højere regulering end den, der er foreslået i satslovforslaget - måske endda en højere regulering end både løn- og prisudviklingen; det ligger sådan set lige for - ville man have lavet en permanent forhøjelse, som langsomt, men sikkert ville stille pensionisterne bedre; det vil sige, at de ville få forbedringer, de kunne forudse.
Derfor er det helt besynderligt, at vi ikke kan få svar på, om Dansk Folkeparti støtter den regulering af satserne på vores overførselsindkomstområder, som er foreslået i lovforslaget om satspuljen.
Og det, at vi ikke kan få det svar, og at vi ikke kunne få det svar under førstebehandlingen, gør, at vi kan konstatere, at der ikke er
nogen form for sammenhæng i Dansk Folkepartis politik
Det bekymrer nogle af os, som faktisk har været meget glade for de gode muligheder, der har ligget i satspuljen, for at støtte meget svage og udsatte grupper.
Line Barfod (EL), 2002-11-18:
Man kan sige, at fru Pia Kristensen nu har svaret meget klart på hr. Villy Søvndals spørgsmål: at Dansk Folkeparti ikke vil gå med til noget, de ikke får lov til af regeringen.
Vi foretrækker en løsning, der giver en permanent forbedring af folkepensionen.
Det her er en lille forbedring, og det er vi med til.
Det har jeg sådan set sagt nogle gange heroppefra under debatten, så det behøver fru Pia Kristensen ikke at efterlyse, men vi havde gerne set en permanent forhøjelse af folkepensionen.
Dansk Folkeparti har jo tidligere på mange forskellige måder lovet vælgerne at være med til at sørge for, at man ikke blev ved med at tage penge fra dem med de laveste indkomster, herunder pensionisterne, så derfor er der en mulighed, hvis Dansk Folkeparti vil støtte forslaget om at stoppe med via satspuljereguleringen at tage penge fra bl.a. folkepensionisterne.