runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Niels Helveg Petersen (RV), 2004-12-03:
Det er jo så endnu en gang slået fast, at hvis man tillader sig at have en anden opfattelse end hr. Søren Krarup, bl.a. at der er brug for at se på grænserne mellem stat og kirke, ja, så er det udtryk for magtsyge, og så vil man i virkeligheden ikke folkekirken noget godt.
Det er vel nok et godt budskab at sende til Landsforeningen af Menighedsrådsmedlemmer og alle medlemmerne af menighedsrådene landet over, som har en anden opfattelse.
Søren Krarup (DF), 2004-12-03:
Jeg vil godt gøre hr. Helveg Petersen opmærksom på, at Landsforeningen af Menighedsrådsmedlemmer ikke er menighedsrådsmedlemmerne, og jeg kan fortælle, at det menighedsråd, jeg er formand for, ikke er medlem.
Det er min påstand, men den kan godt være rigtig alligevel.
Derfor vil jeg altså sige med hensyn til forargelsen over tonen, fordi man tillader sig at forholde sig kritisk til folk, der kalder sig kirkelige i modsætning til de andre, der åbenbart ikke er rigtig kirkelige, at jeg har svært ved at være forarget over, at man faktisk tillader sig at sige, hvad man mener i den sammenhæng også, fordi det faktisk har en vis relevans.
Karen J. Klint (S), 2004-12-03:
Jeg hører til dem, der ikke kan blive forarget over, at folk siger, hvad de mener, men jeg kan blive forarget, hvis man ikke giver den samme frihed til, at andre også får lov til at sige, hvad de mener.
Og der er vi måske lidt ved sagens kerne.
Er der kun én måde at elske folkekirken på?
Er der kun Dansk Folkepartis måde at respektere folkekirken på?
Hvorfor er alle vi andres kærlighed over for folkekirken ikke lige så god som den, hr. Søren Krarup står og taler for?
Hvorfor vil hr. Søren Krarup heller ikke være med til at adskille det og se på, at der altså også er noget, der hedder rammerne omkring kirken.
Det er jo dem, vi sætter til debat, det er jo ikke forkyndelsen, vi sætter til debat.
Det er rammerne for, hvordan forkyndelsen kan nå ud til så mange som muligt, sådan at man ikke står og skal forkynde for tomme kirkebænke, vel vidende at man jo også forkynder uden for kirken.
Det er jo rammerne og alle de andre spilleregler, vi sætter til debat.
Søren Krarup (DF), 2004-12-03:
Hvis rammerne spiller en rolle for forkyndelsen, så er forkyndelsen ikke det, den skal være: et frit ord, der lyder netop til trøst og opmuntring.
Det er hele denne tro på, at der skal bestemte strukturer til i folkekirken, før den kan være folkekirke, der er en dyb foragt for folket, for evangeliet og også for friheden.
Nej, evangeliet lyder, også selv om der kun sidder to i kirken, og hele denne tro på, at man skal have rigtig mange ind i kirken, for at kirken er effektiv, er en foragt for kirken som kirke, er en foragt for det folk, der skal stå frit i forhold til forkyndelsen.
Karen J. Klint (S), 2004-12-03:
Jeg tror nu, der er mange præster, der synes, det er en fornøjelse, at netop deres kirker er godt fyldte, så det gør arbejdet lidt mere spændende.
Jeg tror egentlig også, at hr. Søren Krarup er meget glad for, at der er nogle organisationer, der eksisterer på området, også organisationer, der f.eks. forhandler præstens løn.
For hvis man kun havde det frie ord og forkyndelsen og ikke havde alle de andre systemer omkring kirken, så kunne det måske være, at præster havde nogle andre arbejdsforhold og en noget lavere løn, end de har i dag.
Jeg siger ikke, at præster har en god løn, men jeg siger, at der trods alt er nogle, der tager vare på præsternes løn.
Der er også andre forhold, praktiske forhold, inden for folkekirken, som nogen skal tage vare på.
Hvorfor er det bare en lille snæver elite i Dansk Folkeparti, der har det helt rigtige svar på, hvordan tingene skal se ud?
Søren Krarup (DF), 2004-12-03:
Jeg spørger mig selv, om fru Karen J. Klint ikke selv kan høre, hvordan det, hun fremfører, er en kompromittering af netop det, der er folkekirkens anliggende, en fri forkyndelse, uden at der er bestemte typer eller organisationer eller rammer, der skal bestemme ordets løb.
Det, som jo virkelig er det betænkelige i denne situation, er, at det, der var en folkelig bevægelse, nemlig Socialdemokratiet, har udviklet sig til en politisk korrekt, ideologisk, ikke bevægelse, men organisation, og at den brede folkelige solidaritet, der var bl.a. med folkekirken, tilsyneladende er svigtet i Socialdemokratiet.
Jeg synes, det er så sørgeligt, og når jeg nu hører fru Karen J. Klint tale om alle disse rammer osv., der skal til, for at evangeliet kan lyde rigtigt, at kirkerne skal være fyldte, som om hele denne interesse i antallet er afgørende for evangeliet, så må jeg sige, at der er sket et sørgeligt forfald i det, der faktisk i min ungdom var en folkelig bevægelse med en kirkeminister, Bodil Koch, der i høj grad havde respekt for det ord, der skulle lyde i kirken, uanset om der sad 10 eller 100.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2004-12-03:
Jeg synes, der da er et par ting, der svæver i luften med hensyn til Socialdemokratiets holdninger, og derfor vil jeg godt her i anden runde stille et par spørgsmål til Socialdemokratiet.
Først vil jeg da meget spændt spørge, hvad Socialdemokratiet vil stemme til det forslag til vedtagelse, som Dansk Folkeparti, Venstre og Konservative har fremsat, for den socialdemokratiske ordfører har jo bedyret, at man fortsat går ind for, at grundlovens § 4 skal bevares.
Så er der også kun ét svar på det forslag, vi har fremsat, nemlig at stemme ja.
Så har den socialdemokratiske ordfører jo flere gange nævnt begrebet dialog.
Jeg er meget enig med den socialdemokratiske ordfører i, at det jo er godt med dialog i kirken, men det har vi da så sandelig også.
Nu har vi altså hørt, at kirkeministeren meget nøje vil overveje disse høringssvar, og det synes vi så ministeren skal have tid til.
Men jeg vil da ikke undlade at gøre opmærksom på, at ministeren – og enhver minister – jo til enhver tid kan nedsætte alle de kommissioner og udvalg, man vil; det behøver man ikke at spørge Folketinget om.
Det, jeg vil spørge fru Karen Klint om, er: Hvorfor kommer fru Karen Klint ikke med Socialdemokratiets holdninger til den kirkeforfatning, eller hvad det er, man vil have, her i Folketingssalen, og så følger det op i den dialog, fru Karen Klint gerne vil have, og som jeg gerne vil have med Socialdemokratiet, følger det op i Kirkeudvalget ved at få noget udredningsmateriale frem, som vi kan diskutere i Kirkeudvalget?
Der er jo vide muligheder.
Det kan jo ikke være sådan, fordi der eventuelt måtte blive nedsat et eller andet udredningsudvalg, at vi, Folketingets partier, de folkevalgte i modsætning til kirkernes organisationsfolk, så ikke kan få en dialog.
Jeg vil opfordre fru Karen Klint og andre partier til, at vi følger op på de forslag, der drøftes her i Folketingssalen, og at de ikke bare får lov at ligge.
Der er jo alle muligheder for os.
Karen J. Klint (S), 2004-12-03:
Jeg vil gerne gentage, at Socialdemokraterne er for, at vi har en folkekirke i Danmark, at vi har en bred og åben og rummelig folkekirke.
Det er måske nu mest, hvordan nogle af de praktiske forhold skal være omkring kirken, vi er uenige i, og også i procedurerne for, hvordan vi fornyer mange af rammerne omkring folkekirken.
Vi deltager gerne i en dialog også om udredningsarbejdet.
Vi har bare haft den holdning, at vi ikke på forhånd skal have en facitliste, der snævrer udredningsarbejdet ind.
Vi vil først godt have den bredt ud og så se på, hvilke emner det er, som folkekirken, menighedsmedlemmerne og andre, præsterne, biskopperne, selv kan forny, selv kan lave om på, og hvilke ting det så er, Folketinget som den lovgivende forsamling skal se på.
Så vi vil gerne have bredden, før vi smaller ind.
Jeg tager gerne imod den invitation fra fru Birthe Rønn Hornbech om, at vi da skal tage flere debatter i Kirkeudvalget.
Vi plejer faktisk at have en temadrøftelse, og der har vi også haft nogle af de her emner oppe.
Og så vil jeg igen henvise til, at vi faktisk er meget synlige i forbindelse med B 10 om, hvad det er, vi sætter til debat i kirkedebatten i øjeblikket.
Når jeg ikke personligt synes så godt om forslag til vedtagelse nr. V 16, så er det, fordi man lukker muligheden for at lave en form for lighed, en form for også at støtte andre religiøse samfund.
Det har man jo netop taget ind.
Hvis den linje var ude, så kunne man godt sige, at det var en god beslutning.
Men vores budskab i dag er: Vi vil have et udredningsudvalg, fordi vi synes, det er vigtigt at få nogle nye rammer til sikring af folkekirkens kerneopgaver.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2004-12-03:
Skulle jeg forstå det sådan, at Socialdemokratiet stemmer imod en vedtagelse, der alene er en afskrift af den danske grundlovs § 4?
Det var det ene.
Så er der det andet.
Jeg forstår ikke helt – jeg ville gerne – den rækkefølge i debatten, som fru Karen Klint er inde på.
Min og Venstres opfattelse af folkestyret er altså som følger: Vi er valgt med meget høj stemmeprocent, vi får prøvet vores mandat hvert fjerde år.
Derudover er vi jo også den danske menigheds repræsentanter og de eneste, der med så høj en stemmeprocent får afprøvet mandatet hvert fjerde år.
Så er det da lidt sjovt, at fru Karen Klint lægger så stor vægt på, hvad organisationsfolk mener, frem for at komme med Socialdemokratiets politik her i Folketinget blandt folkevalgte.
Tove Fergo (V), 2004-12-03:
Det var jo mere en kommentar, end det var et spørgsmål, og jeg vil sådan set lade fru Birthe Rønn Hornbechs kommentar stå, for den jo rummer en god portion sandhed.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2004-12-03:
Fru Karen J. Klint rejste jo spørgsmålet og syntes ikke, at det var så meget med de 300 menighedsråd, der havde afgivet høringssvar, og ministeren, hørte jeg, nærmest konkluderede – og det ville jeg også gøre – at der altså ikke er sådan revolution i de 1.000 menighedsråd, som vil have det hele lavet om.
Jeg vil godt lige minde om, at 300 jo ikke er så ringe, når man ved, at menighedsrådsforeningens formand har sendt brev til hvert eneste menighedsråd og bedt dem om at lade være at udtale sig, fordi, må man tro, han vil bestemme det hele.
Niels Helveg Petersen (RV), 2004-12-03:
Ved en fejl kom hr. Krarup til at være sidste taler, og det er jeg sådan set ret ked af, for jeg synes, hr. Krarups indlæg her til sidst netop meget godt illustrerer, hvorfor der er så delte meninger om kirkepolitikken netop nu.
Hr. Krarup sagde, at der var sådan tre grupper, der ville have et sådant magtudredningsarbejde.
Det var dels nogle, der var levn fra oplysningstiden og stod for den politiske korrekthed, det var nogle, som var optaget af det multietniske, og så var det – selvfølgelig – folk, der repræsenterede ren holdningsløshed.
Alt sammen bundet sammen i det sidste indlæg med magtsyge.
Men når man har den holdning over for seriøse forslag om f.eks. et udredningsarbejde, fremsat af folk, som er dybt engagerede i den danske folkekirke, så får debatten altså en meget skæv tone og en meget ubehagelig tone.
Det er med vilje, at jeg helt har undladt at komme ind på folkekirkens økonomiske anliggender.
De er selvfølgelig meget væsentlige, og en del af dem må behandles på normal vis i Finansudvalget.
Hvad vi her har af anliggende er jo ikke kun et spørgsmål om, hvorledes man i fremtiden skal styre folkekirkens økonomi – det er også vigtigt – men i allerhøjeste grad et spørgsmål om at komme noget videre i spørgsmålet om at få udredt og analyseret grænsefladerne mellem stat og kirke.
Tove Fergo (V), 2004-12-03:
Jamen vi er utrolig meget lyttende.
Det skal man være.
Folkekirken har jo ikke en stemme eller et organ, der taler på folkekirkens vegne, så derfor må det være alle de millioner af stemmer, som det kor af folkekirkemedlemmer jo udgør, der skal lyttes til.
Det er det, der er vigtigt; det er det, der hele tiden har været regeringens dagsorden; det er det, vi har praktiseret ved at sende lovforslag helt ud i menighedsrådene; det er det, jeg har praktiseret ved at tage rundt.
Jeg tror ikke, at der er nogen kirkeminister, der har rejst så meget rundt i det danske land og besøgt så mange menigheder, sognegårde og kirker, som jeg har i de 3 år.
Jeg tror, at det er op mod 300 møder, jeg har været ude til i landet.
Det er jo netop alt sammen for at lytte, for at høre, hvad det er, der rør sig, hvad det er for ønsker, man har, hvordan man synes, at tingene skal være, hvad vi kan gøre bedre, hvordan vi kan luge ud i bureaukratiet, hvordan vi kan forenkle tingene, så der bliver plads og tid til det, der er kirkens væsentligste formål, nemlig at forkynde evangeliet.
Jesper Langballe (DF), 2004-12-03:
Jeg vil gerne gøre hr. Niels Helveg Petersen opmærksom på, at menighedsrådene absolut ikke er identiske med Landsforeningen af Menighedsrådsmedlemmer, og at mange, mange menighedsråd, måske et flertal, ikke støtter den kurs her.
Man kan tale om grænseflader, men man må vel så ville et eller andet med de grænseflader – hvad er det, der skal flyttes?
Jeg vil så sige noget med hensyn til grundlovens § 66.
Hr. Niels Helveg og jeg har jo tyvstartet debatten her til morgen, og der gjorde jeg hr. Niels Helveg opmærksom på, at det er noget historisk og sprogligt fup, når man taler om denne løfteparagraf.
For sagen var jo, som hr. Niels Helveg også godt ved, at grundlovsfædrene oprindelig mente, at der var tale om en løfteparagraf, der bebudede en kirkeforfatning, men at de meget hurtigt blev meget klogere, især Grundtvig og Frederik Barfod, og fandt ud af, at det ville være døden med en selvstyrende kirke.
Siden har ordene folkekirkens forhold ordnes ved lov betydet: ordnes af Folketinget.
Niels Helveg Petersen (RV), 2004-12-03:
Jeg synes ikke, at der er nogen grund til at diskutere, hvad der var meningen med grundlovens § 66.
Det fremgår af forarbejderne fra den grundlovgivende forsamling, og det var meningen, at der skulle gives en kirkeforfatning, som gav kirken selvstyre i forhold til sine egne anliggender.
Langt op i 1900-tallet var det også den herskende opfattelse, ikke mindst f.eks. for hr. I. C. Christensen, som i 1907 gjorde et stort forsøg på at få udarbejdet en kirkeforfatning.
Det har været den almindelige opfattelse, at forfatningen, som det nu stod i grundloven, skulle gives ved lov, og at meningen var, at kirken derved skulle sikres et større indre selvstyre.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2004-12-03:
Hr. Niels Helveg Petersen sagde med stor styrke, at både biskopper og provster og Menighedsrådsforeningen går ind for at få nedsat dette udvalg, eller hvad det nu skal være.
Nu vil jeg ikke påberåbe mig, at ingen ønsker en ny strukturkommission, for det tror jeg også hr. Niels Helveg Petersen godt ved.
Men kan hr. Niels Helveg Petersen fortælle mig: Hvordan kan det være, at da lige præcis de samme organisationer for mindre end to år siden af kirkeministeren blev bedt om at komme med det bekendte bloktilskudsudvalgsarbejde, skrev man, at man gik helt uden om alle de her spørgsmål.
Der havde man en rimelig chance for dog bare at betræde en smule jomfruelig grund, hvis det var så vigtigt at få dette retslige tusmørke, som jeg sætter stor pris på i folkekirken, afskaffet.
Har hr. Niels Helveg Petersen noget bud på, hvordan det kan være, at de pågældende – når der sidder en biskop og en menighedsrådsformand og en provst sammen i et udvalgsarbejde, hvor det skriger til himlen, at det kunne have været godt med en udredning af stat/kirke – så ikke kan, når de selv har fået opgaven?
Niels Helveg Petersen (RV), 2004-12-03:
Hr. Eyvind Sørensen nævner i sin tale en række sager, hvor stat og kirke har været på kollisionskurs.
Det er det ord, han bruger.
Salmebogssagen bliver nævnt, og bloktilskudssagen bliver nævnt i den sammenhæng, fordi det ifølge hr. Eyvind Sørensen ville give en mulighed for for staten at styre kirkens samlede økonomi.
Det blev bremset, som han sagde, men det var det, der var lagt op til.
Endelig har vi løn- og ansættelsesstoppet, som også nævnes som begrundelse.
Det blev draget i tvivl af hr. Jesper Langballe for et øjeblik siden, at Menighedsrådsforeningen er i overensstemmelse med sine medlemmer.
Men det er den ganske tydeligt.
De har holdt et stort delegeretmøde med 400 deltagere, hvor der var meget stor opbakning – på nær et par få – til den kurs, som bestyrelsen havde lagt, nemlig ønsket om at få en udredning.
Det er jo engagerede mennesker i folkekirken, der står bag dette ønske, og det synes jeg bestemt ville klæde regeringspartierne at tage alvorligt.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2004-12-03:
Så jeg siger bare – og jeg henviser til det sidste spørgsmål: Hvorfor løftede hr. Eyvind Sørensen og biskoppen og provsten og dem, der sad i det bloktilskudsudvalg, ikke bare en lille flig af deres problem, da de selv havde chancen for at gøre noget ved det?
Er det sådan, at når man selv har muligheden, så gør man ikke noget ved det, hvorefter man går ud bagefter og forlanger, at andre skal tage sig af det?
Hvad er hr. Niels Helveg Petersens vurdering af det?
Niels Helveg Petersen (RV), 2004-12-03:
Det kan godt være, at man skulle have sådan en bestemmelse om, at der skal svares på spørgsmålene.
Den ville være en hård bestemmelse for nogle af de siddende ministre, men det er nu en sag for sig.
Når jeg ikke kan svare, burde der også være en bestemmelse om, at man ikke må stille spørgsmål, der ikke kan svares på.
Hvordan skal jeg være i stand til at svare på, hvorfor hr. Eyvind Sørensen og en biskop og en provst gjorde et, eller hvad de foretog sig i bloktilskudsudvalget, og hvad de siden har sagt?
Hvordan skulle jeg kunne redegøre for det?
Jeg deler det synspunkt.
Jeg mener, det er absolut veldokumenteret, at den holdning, som bestyrelsen og formanden, hr. Eyvind Sørensen, har fremlagt, har bred støtte i kredsen af menighedsrådsmedlemmer her i landet.
Karen J. Klint (S), 2004-12-03:
Det er heller ikke, fordi jeg skal blande mig i et svar om, hvorfor tingene ikke blev løst for 2 år siden.
Men der har vel været en proces i gang inden for de sidste 2 år, en proces forårsaget af de ting, som hr. Helveg Petersen har læst op her, om enighed og uenighed på nogle områder, en enighed om, at tingene skal forandres, men ikke med hvilke metoder de skal forandres.
Derfor kan man vel godt sige, at når vi har brevet af den 23. oktober i dag, er det også et produkt af den proces, der har været i de forskellige kredse, der er medunderskrivere på det.
For tingene dumper jo ikke bare ned fra himlen, selv om vi har med kirken at gøre.
Det handler jo om processer.
Men mit spørgsmål går egentlig på, om hr. Helveg Petersen ikke er enig i, at vi andre også godt kan se opbakningen til Landsforeningen af Menighedsrådsmedlemmer, bare i og med at når vi har over 2.000 selvstændige menighedsråd, så er der faktisk – efter hvad jeg har forstået – under en syvendedel af dem, der har svaret direkte til kirkeministeren.
Det kan man vel tage til udtryk for, at alle de andre giver opbakning til det høringssvar, som deres egen forening har fremsendt.
Tove Fergo (V), 2004-12-03:
Det er jo derfor, jeg bl.a. har indført den tradition, at når kirkeministeren fremsætter forslag på det kirkelige område, så kommer de til høring helt ud i menighedsrådene.
Det har ikke været tradition før.
Nu kommer de ud til høring, bredt ud, helt ud i menighedsrådene, derude, hvor mennesker lever deres liv, derude, hvor de direkte folkevalgte sidder og skal tage sig af den lokale kirkes anliggende.
Det synes jeg har været meget vigtigt netop for at være så åben som muligt.
Der er intet, jeg hellere vil end at være fuldt ud åben omkring den proces, vi er i.
Jeg har læst referatet fra Nyborgmødet med stor interesse, et meget fyldigt og grundigt referat, og så vidt jeg kunne læse, blev der igen og igen refereret fra Nyborgmødet, at man jo håbede, at regeringen ville komme med noget.
Men det kan være, jeg har taget fejl.
Det er besynderligt, at hr. Helveg Petersen overhovedet kan tænke på, at regeringen ikke skulle ønske at foretage sig noget.
Alt andet lige er det regeringen, som har udsendt debatoplægget, og som har rejst denne debat, fordi det blev afdækket i forbindelse med skattestoppet, at der var rod i Fællesfondens økonomi, at der ikke var et budget, der hang sammen, at der var optaget lån til drift, at man simpelt hen ikke havde overblik over, hvilke økonomiske skibe – nu er det billede blevet brugt tidligere i dag, så skal vi også bruge det i denne her sammenhæng – der var sat i søen, hvad de i virkeligheden ville koste, og hvordan man skulle finansiere dem.
Det var jo det, jeg overtog, da jeg blev kirkeminister for 3 år siden, og arbejdet med at få ryddet op i det her har så afdækket det demokratiske underskud i den centrale folkekirkelige økonomi.
Jeg har efterlyst en debat om, hvordan demokratiet skal indføres, for der skal være demokrati, der skal være nogen, der kigger ministeren over skulderen, ellers er der en alt for stor fristelse til at sidde bag sit skrivebord og lade skatten stige på bekostning af medlemmerne.
Man stikker fingrene ned i lommerne og hiver lidt flere penge op, og der er ikke nogen, der kan gå ind og kontrollere det.
Karen J. Klint (S), 2004-12-03:
Jeg skal så ikke komme med nogen bjergprædiken her, men mere forsøge at tage ministeren på ordet med hensyn til, at der skal komme et oplæg.
Jeg vil så bare gerne bede om, at det oplæg bliver udformet lidt mere i den samme ånd, som jeg hørte den konservative ordfører, hr. Knud Erik Kirkegaard, tale i om et nationalt kompromis, altså noget med en åben proces, hvor det ikke er regeringen, der går i enestue med sig selv og kommer med et færdigt produkt, som vi andre så kan have en udtaleret til.
Så hvorfor er man så lukket over for at invitere andre ind i den her produktionsfase for fremtiden for folkekirken?
Hvorfor vil man ikke sige ja tak til et udvalg, der gerne vil være med til at arbejde for folkekirken og ikke imod folkekir
Hvorfor ikke benytte de tilsagn, der ligger fra flere politiske partier her, fra repræsentanterne den 23. oktober i Nyborg?
Hvorfor holde fast i, at det er regeringen, der skal komme med et oplæg, i stedet for at sige: O.k., det kan da godt ske, at der er nogle, der har været hårde ved hinanden og talt om sorte holdninger og røde bundlinjer, eller hvad man nu kan finde på at sige?
Niels Helveg Petersen (RV), 2004-12-03:
Ministeren filosoferede lidt over, hvordan det kunne være, at der var kommet så relativt få svar.
Tror ministeren ikke, at det kan have at gøre med, at mange menighedsråd ligesom henholder sig til det svar, som er givet fra Landsforeningen af Menighedsrådsmedlemmer, som jo er et ønske om et udredningsarbejde?
Det andet er: Jeg forstår, at ministeren forholder sig åbent lyttende til de høringssvar, der er kommet, og det synes jeg er sympatisk, og det er da glædeligt at høre.
Jeg synes bare, at jeg ved debattens slutning vil understrege, at jeg ville finde det helt uforståeligt, hvis regeringens overvejelser ender ud i, at man ikke skal foretage sig noget, og at man afviser et udredningsarbejde af den type, som Landsforeningen af Menighedsrådsmedlemmer har fremsat ønske om.
Tove Fergo (V), 2004-12-03:
Jeg synes, at til mange af de pinde, der bliver nævnt i hr. Jann Sjursens forslag til vedtagelse, kunne man i virkeligheden sige, at sådan er det allerede.
De første tanker, jeg fik, da jeg læste det, var: Jamen er det ikke sådan, altså det med friheden og den lokale forankring og lokalt så stor indflydelse som muligt?
Det er i hvert fald det, regeringen har arbejdet på at styrke i de 3 år, der nu er gået, og som jo også partier herinde bredt har støttet.
Så jeg synes, at det nu er vigtigt, af respekt for dem som dog har ulejliget sig med at svare på det debatoplæg, regeringen har sendt ud til alle landets menighedsråd, at vi får mulighed for at analysere svarene, får gjort op, hvor fællesnævneren ligger i den sammenhæng.