runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Frank Jensen (S), 2001-04-03:
Jeg kan bekræfte det hændelsesforløb, som hr. Helge Adam Møller bruger som afsæt til spørgsmålet her: den flugt, som fandt sted fra arresthuset i Køge den 31. marts af tre personer.
Jeg skal være den første til at beklage den slags.
Man gør sig jo de allerstørste bestræbelser i kriminalforsorgen for at sikre, at folk, der er frihedsberøvede, også holdes i frihedsberøvelse, er indespærret.
Men enhver ved, at hvis der er mennesker, der vil flygte og bruger hele deres tankevirksomhed på det, så skal der altså virkelig, virkelig et kæmpe sikkerhedsopbud til, hvis man skal give en ét hundrede procents garanti for, at det ikke kan lade sig gøre.
Og det er vel de færreste steder i verden, at det er lykkes at lave et sådan fuldstændigt sikkerhedssystem, der gør, at man undgår flugt.
Summa summarum: Vi ved, at vi har en række bygningsfaciliteter i kriminalforsorgen, ikke mindst i arresthusene, som er meget gamle, og hvor sikkerhedssystemet ikke er optimalt.
Jeg er glad for at kunne sige, at gennem det flerårsforlig, som bl.a. hr. Helge Adam Møller, jeg og en række partier har lavet om fængselsvæsenet, har vi bevilget 300 mio. kr. til bygningsvedligeholdelse.
Og vi er også i gang med forberedelsen til at bygge et helt nyt fængsel, hvor ikke alene sikkerhedsforholdene virkelig bliver sat i højsædet, men også behandlingsmulighederne for de indsatte med personlighedsforhold, der gør, at de begår kriminalitet.
Så til hr. Helge Adam Møller: Vi fokuserer meget mere på sikkerhed i dag.
Det gør vi, når det gælder de bygningsmæssige forhold, det gør vi, når det gælder de indretningsmæssige forhold, og det gør vi i forhold til en vurdering af personernes flugtrisiko i forbindelse med afsoningsforholdene.
Helge Adam Møller (KF), 2001-04-03:
Det er jo ikke første gang.
Det sker jo med meget jævne mellemrum, at folk flygter fra enten arresthuse eller fængsler, eller de flygter, når de er på udgang til tandlægen eller lægen, hvor man ikke passer godt på dem, eksempelvis har de ikke altid håndjern eller noget andet på, så de ikke har mulighed for at stikke af.
Mit spørgsmål er direkte: Vil ministeren nu på baggrund af den sidste fangeflugt fra Køge endelig gennemføre det konservative forslag om, at der bliver indført nogle mærkbare sanktioner over for folk, der flygter fra fængslerne? I øjeblikket er det jo gratis.
Man får ikke så meget som én ekstra dags straf, selv om man stikker af.
Frank Jensen (S), 2001-04-03:
Jamen det er jo for det første et anliggende, der fuldstændig henhører under min kollega, fødevareministeren.
Og brevvekslinger, som er foranlediget af, at en minister skriver til mig om renteloven, må jo ikke medføre, at man kritiserer mig. Vi har svaret, ganske hurtigt endda, på henvendelsen fra fødevareministeren.
Det blev så fulgt op af et nyt brev fra fødevareministeren til mig, som jeg i øvrigt også har svaret på.
Så det, der henstår, er så, om det, på baggrund af at det her er et gebyrbelagt område, så skal give anledning til yderligere undersøgelser af rentespørgsmålet.
Og jeg har som sagt skrevet til fødevareministeren, at det godt kan ske, og det er vi indstillet på.
Men om det materielle indhold: Hvis der er et stort flertal i Folketinget, der ønsker noget, jamen så kan hverken justitsministeren eller fødevareministeren jo forhindre Folketingets flertal i at handle.
Men det er som sagt ikke en sag, der henhører under mig, men under fødevareministeren.
Og yderligere spørgsmål om selve indholdet i, hvorvidt der skal være rentegodtgørelse på fødevareministerens område, henhører helt og holdent under fødevareministeren.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Annie Lunde Hansen (CD), 2001-04-03:
Når vi spørger fødevareministeren, så venter hun svar fra justitsministeren.
Så denne pingpong er der altså nogle mennesker, som har garantier stående for deres ansøgninger
til eksportstøtte, der lider under, og det drejer sig altså ikke om pebernødder for de virksomheder og landmænd, det går ud over.
Så derfor synes jeg nok, at man måske kunne sætte lidt speed på undersøgelsen, sådan at man fik en klar besked.
Vi kan måske spørge ministeren, om det egentlig er lovligt med det gebyr den anden vej.
Det har vi nemlig heller aldrig fået svar på.
Men nu vil vi holde os til rentegodtgørelsen i denne omgang.
Den var vi faktisk et flertal, som ønskede at få indført.
Så derfor vil vi meget gerne bede om et hurtigt svar.
Frank Jensen (S), 2001-04-03:
Ja, jeg kan bekræfte, at fødevareministeren og jeg har haft en brevveksling om rentegodtgørelse på det her område med udbetaling af eksportrestitutioner til landbruget.
Det er som sagt en verserende sag mellem fødevareministeren og mig om at skabe hjemmel til det her felt her.
Det er som sagt en sag, som helt henhører under fødevareministeren og ikke under min ressort.
Det gør renteloven, det er korrekt, og jeg er sikker på, at vi i forbindelse med vores videre drøftelser af sagen, som jo altså også, når det drejer sig om fødevareministerens område, er forbundet med, hvor der er gebyrbelæggelse på ansøgningerne, her skal grave et spadestik dybere, end der hidtil har været gjort på feltet.
Det arbejde førte frem til, at spørgsmålet om, hvorvidt der skulle være rentegodtgørelse, henhører under de enkelte ressortområder.
Og som sagt er det en verserende sag, som endnu ikke er afsluttet.
Og spørgsmål, der knytter sig specifikt til, om man så må sige, det materielle indhold i sagen, henhører helt og holdent under fødevareministeren.
Annie Lunde Hansen (CD), 2001-04-03:
Jeg vil meget gerne spørge justitsministeren: Hvor langt er justitsministeren kommet i sit arbejde med at undersøge, om der er lovhjemmel til at yde rentegodtgørelse, idet jeg her henviser til en eventuel rentegodtgørelse på de af Direktoratet for FødevareErhverv ikke rettidigt udbetalte beløb på ansøgninger om eksportstøtte?
Min begrundelse for dette spørgsmål er, at ved vedtagelsen af lovforslag nr. L 47, hvor der blev indført administrationsgebyr med virkning fra l. januar 2001, har fødevareministeren rettet henvendelse til justitsministeren for at få belyst spørgsmålet, om der er lovhjemmel for indførelse af rentegodtgørelse.
Jeg synes, justitsministeren har haft meget lang tid til at undersøge dette, så derfor lytter jeg meget spændt til ministerens svar.
Frank Jensen (S), 2001-04-03:
Nu må jeg med skam indrømme, at jeg ikke læser Albertslundposten, men det kunne være, jeg skulle til at abonnere på den for løbende at følge med i, hvad der sker der.
Men som svar til hr. Helge Bo Jensen vil jeg sige: Jeg er sikker på, at politimestrene i samtlige 54 kredse er meget opmærksom på den forpligtelse, der påhviler dem og indrapporterer dér, hvor man efterforsker kriminalitet, der er begået, og hvor man har mistanke om, at den er båret af en fremmedfjendsk eller racistisk tilgang.
Og det er som sagt det, der er vores krav.
Det er udmeldt for Rigspolitichefen, og det henholder jeg mig til som fundamentet for den måde, dansk politi arbejder på.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Helge Bo Jensen (EL), 2001-04-03:
Nej, bestemt ikke, men nu er vi jo i en situation, hvor Glostrup Politi også selv udtaler, at racisme er et muligt motiv, og gentagne gange til dagspressen, til Information, til vores lokale avis, Albertslundposten, siger, at der er et muligt motiv.
Så på den baggrund: Kan ministeren ikke bekræfte, at de her sager burde have været indberettet?
Frank Jensen (S), 2001-04-03:
Jo, der hvor politimesteren og embedet, efterforskeren på sagen, har det som udgangspunkt, at det her altså er en mulig kriminel handling med et racistisk underlag, og at det er den tilgang, der er til den kriminelle handling: Helt enig.
Derfor er det meget vigtigt, hvad hr. Helge Bo Jensen selv understreger: Det er altså, hvis det er muligt, at det skal.
Hvis det er det omvendte, at det ikke er muligt, så skal det ikke indrapporteres, for så vil det give et falsk billede, og jeg ønsker ikke at skabe et falsk billede af, hvor meget kriminalitet der i Danmark begås med racistisk motiv.
Helge Bo Jensen (EL), 2001-04-03:
Men jeg synes alligevel, at det jo er bemærkelsesværdigt, at det, der står, er, »hvorfor enhver hændelse med mulig racistisk baggrund bedes indberettet.«
Det er jo netop det, der ikke er sket i de her sager, på trods af at vi taler om otte tilfælde - mindst otte tilfælde - der alle har været med indvandrerbaggrund, forskellige nationaliteter.
Så må man dog sige, synes jeg, at det er muligt, at det er et racistisk motiv.
Og jeg håber meget, at ministeren er enig i, at alle mulige motiver skal efterforskes ihærdigt og grundigt i den slags sager.
Jeg er lidt forundret over svaret, for vi kan jo konstatere, at det ikke er sket her, og det på trods af, at der også i den tidligere skrivelse fra Rigspolitichefen decideret siges, at indberetning bedes foretaget så tidligt som muligt i sagsforløbet og typisk kan ske ved fremsendelse af en kopi af anmeldelsesblanketten.
Så det er jo altså alene ved mistanke, ved at man tror, at der kan være tale om et muligt racistisk motiv, at der skal indberettes ifølge Rigspolitiet.
Og så undrer det lidt, at svaret ikke kan være klarere. Jeg forstår ikke helt, at meldingen fra ministeren er så vag, som tilfældet er.
Frank Jensen (S), 2001-04-03:
Jeg er sikker på, at i den politikreds, hvor der foregår kriminelle handlinger, overgreb på et andet menneske, forhånende aktiviteter vendt mod enkelte mennesker, som kan være båret af fremmedfjendskhed og racisme, vil politimesteren til enhver tid tage det ansvar meget alvorligt.
De sager skal indrapporteres, sådan at vi har et overblik over kriminalitet, der knytter sig til fremmedfjendskhed og racistiske overgreb.
Jeg er sikker på, at politiet også i hvert eneste tilfælde vurderer, om den kriminelle handling eller det overgreb er båret af en sådan holdning.
Det er man jo nødt til at foretage.
Og der, hvor der ikke sker indrapportering, må det jo være, fordi politimesteren lægger til grund, at der er altså ikke er tale om en type af kriminel handling, som er båret af racisme eller fremmedfjendskhed.
Derfor skal jeg også være tilbageholdende med at beskrive kriminelle handlinger eller overgreb som værende båret af racisme eller fremmedfjendskhed uden præcis at kende til karakteren af den aktivitet, der har fundet sted.
Men til hr. Helge Bo Jensen vil jeg sige: De pligter, der påhviler politimesteren, er jeg sikker på, at politimesteren er meget bevidst om, og at politimesteren også sikrer, at der sker den indrapportering, som vi har ønsket os.
Jeg er ikke enig i, at man her kan tale om smøleri.
Der er tale om, at man skal have et faktumgrundlag.
Hele tiden udvikler lægebehandlingen sig heldigvis, og vores lægevidenskab bliver bedre og bedre og dygtigere og dygtigere til også at behandle sygdomme, som man tidligere ville dø af meget hurtigt. Folketinget har altså i lovgivningen valgt, før jeg blev justitsminister, at medtage bestemmelsen om, at der ved domstolene, altså i forarbejderne, skulle tages hensyn til, om den sygdom, man overførte til et andet menneske, eller risikerede at overføre til et andet menneske, kunne betyde døden for den pågældende inden for en 10 til 15 års-periode.
Nu har Sundhedsstyrelsen dokumenteret det.
Og vi har altså vurderet det her gang på gang, også med baggrund i domstolenes behandling af det her felt, og vi har altså først nu fået det faktumgrundlag.
Og det er ikke smøleri.
Sundhedsstyrelsen har bestemt ikke smølet.
Nej, tværtimod er der svaret meget hurtigt.
Der er gennemført en meget hurtig redegørelse, som også er oversendt til Folketinget, for, at man i dag nu med kombinationsbehandlingsmetoderne har et behandlingsgrundlag, der gør, at under 15 pct. dør inden for en 10-15-årig periode, men det er fortsat en dødbringende sygdom.
Det er baggrunden for, at vi også skal sikre os, at det er strafbart at overføre den til et andet menneske. Hermed sluttede spørgsmålet.
Peter Skaarup (DF), 2001-04-03:
Skal vi tage det som udtryk for, at det smøleri, der har været, er Sundhedsstyrelsens skyld, eller ligger ansvaret hos Justitsministeriet?
Frank Jensen (S), 2001-04-03:
Det er ikke korrekt, at det har stået fuldstændig klart, at bestemmelsen ikke kunne anvendes på baggrund af forarbejderne
Der var altså ikke noget flertal i Folketingets Retsudvalg, der ønskede, at der ikke skulle ligge det grundlag, at der skulle være tale om en uhelbredelig sygdom, man ville dø af inden for en 10- til 15-års-periode.
Det er jo et faktum.
Ej heller fru Birthe Rønn Hornbech drog det ind under lovbehandlingen som et faktum, at man krævede det som en ændring.
Hvis vi her skal strafbelægge det her felt, så skal man altså vide, hvad det er, der er det strafbare felt.
Det mener jeg vi gør, også med det forslag jeg har fremsat.
Vi fjerner altså det med åremålet på 10-15 år, som er sat ind i forarbejderne ved den seneste lov.
Som sagt: Det har hele tiden været min bestræbelse, også på baggrund af de forarbejder, der nu er lavet fra Sundhedsstyrelsen, at få et faktumgrundlag.
Det har vi tilvejebragt.
Det gør nu, at der er fremsat forslag til ændring fra mig og regeringen.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2001-04-03:
Så lad mig sige, at selv om denne minister kun har været minister i 4 år, så synes jeg stadig væk, at det er meget sendrægtigt.
Jeg hører, at ministeren siger, at nu har han allerede...
Ja, men hvis det er tempoet derovre, er det da på tide, vi får en ny regering, tør det nok siges.
Jeg vil gerne spørge, om ministeren vil love, at han i højere grad i fremtiden overvåger, at der ikke er den slags huller i straffeloven.
Her taler vi jo ikke om, at man kan agere på grund af en juridisk diskussion.
Der er tale om, at Justitsministeriet i årevis har vidst, at der var et hul i straffeloven, og man har ikke gjort noget ved det, og ministeren har siddet i 4 år.
Frank Jensen (S), 2001-04-03:
Som spørgeren er bekendt med, har jeg selv kun været justitsminister i godt 4 år og altså ikke på det pågældende tidspunkt.
Jeg har taget initiativ til, da der blev rejst en debat
Den har jeg modtaget for ganske nylig, og den har fået mig til allerede nu at fremsætte forslag til lovændring, sådan at vi sikrer, at det fortsat er strafbart i Danmark at have ubeskyttet sex med andre, hvis man ved, at man er smittet med hiv og aids.
Om man kan sige, at det er pinligt, ved jeg ikke.
Der er jo også andre bestemmelser, som kom ind under Retsudvalgets behandling tilbage i tiden, som jo ikke fremgik af lovforslaget, og som er genstand for en juridisk debat.
Den får vi heldigvis lejlighed til at tage her i salen, vil jeg sige til fru Birthe Rønn Hornbech.
Jeg tror, vi begge deler ønsket om, at det fortsat skal være strafbart.
Det er sikret med det lovforslag, der er fremsat.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2001-04-03:
Jamen så er det netop, jeg spørger, og jeg har stadig væk ikke fået svar: Hvorfor skulle man være 5 år om at komme med det lovforslag på et tidspunkt, hvor det er for sent?
Det fremgik jo allerede af Retsudvalgets forhandlinger for 5 år siden, at der var medicin på vej, og regeringen var dengang ikke til at drive til at få en redegørelse fra sundhedsvæsenet.
Hvorfor skal det tage 5 år, vil jeg spørge ministeren om?
Frank Jensen (S), 2001-04-03:
Det er sådan, at for at man kan gå til Folketinget, er man jo nødt til at basere sig på en vis saglighed, hvis man skal ændre på en gældende lov.
Den saglighed har jeg først fået nu efter Sundhedsstyrelsens seneste redegørelse.
Der er bidrag, vi hidtil har haft til at vurdere bestemmelsen, som jo altså kom ind i lovgivningen, før jeg blev justitsminister.
Jeg var altså ikke selv minister, da man gennemførte ændringer på baggrund af den såkaldte haitianersag.
Jeg har altså været minister i den periode, hvorunder vi gentagne gange har undersøgt, om vi kunne anvende bestemmelsen.
Det har vi indtil den seneste udtalelse fra Sundhedsstyrelsen lagt til grund.
Nu har de nye kombinationsbehandlingsmetoder heldigvis frembragt en situation, hvor det efter Sundhedsstyrelsens vurdering alene er op til 15 pct., man forventer vil dø, hvis de bliver smittet med hiv og aids inden for en 10- til 15-års-periode.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2001-04-03:
Jamen jeg synes stadig væk, det er pinligt, at det lovforslag først kommer nu, og jeg vil igen spørge: Hvorfor kommer det først nu?
Man har jo vidst det i årevis.
Jeg er enig med ministeren, og jeg synes, det er godt, at ministeren får sagt det, for det har ikke rigtig været sagt i pressen: Det er utrolig glædeligt, at man nu i et vist omfang kan om ikke just helbrede, så i hvert fald udskyde dødstidspunktet.
Det blev forudsagt dengang.
Jeg skrev selv en kronik i Ekstra Bladet, »Hovsalovgivning med frifindelser frabedes venligst.«
Og det er præcis det, man så gjorde, og man har haft 5 år til at efterse den lov.
Hvad laver man derovre i ministerens ministerium?
Frank Jensen (S), 2001-04-03:
Det er ikke den konkrete sag, som nu verserer ved de svenske myndigheder, der er årsag til, at jeg har fremsat forslag til ændringer af lovgivningen i Danmark.
Det er et arbejde, der er sat i gang for længst.
Jeg har på skriftlige spørgsmål fra en række medlemmer her fra Folketinget, bl.a. også partifæller til fru Birthe Rønn Hornbech, sagt, at jeg vil indhente en redegørelse fra Sundhedsstyrelsen på baggrund af den bestemmelse, vi i dag har i straffeloven, hvorefter man kan strafforfølge folk, der med viden om, at de er hiv- eller aids-smittet, har gentaget ubeskyttet sex med andre.
Det var tiltænkt, at det skulle være strafbart, men i forarbejderne til loven var indarbejdet, at den her sygdom, altså aids eller hiv, man påfører andre, skulle man dø af inden for en 10- til 15-års-periode.
Sundhedsstyrelsens seneste redegørelse til mig viser heldigvis, at vi har fået nogle bedre behandlingsmetoder over for folk, der er smittet med hiv og aids, sådan at Sundhedsstyrelsen i dag svarer, at der forventeligt kun vil være under 15 pct., der vil dø, hvis de bliver smittet med hiv og aids nu.
Det gjorde, at jeg og Justitsministeriets medarbejdere måtte lægge til grund, at så ville den bestemmelse højst sandsynligt ikke kunne finde anvendelse ved domstolene i dag.
Det er ikke den konkrete sag, der er årsag til det, men den medicinske udvikling, der har været.
Den kan man glæde sig over.
Det gør jeg, og det tror jeg også fru Birthe Rønn
Hornbech gør.
Vi har fået kombinationsbehandlingsmuligheder
for hiv- og aids-smittede.
Men det fører altså frem til, at vi er nødt til at se på vores bestemmelse, sådan at vi sikrer, at det fortsat er strafbart bevidst at have ubeskyttet sex med andre, når man er smittet med hiv og aids.
Jeg håber, at et flertal i Folketinget vil sikre det.
Det vil være stødende for min retsbevidsthed, og jeg tror for flertallet af befolkningens, hvis ikke det var belagt med straf at have ubeskyttet sex med andre, vel vidende at man er smittet med aids.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2001-04-03:
For nogle år siden fremsatte justitsministeren et forslag om en straffebestemmelse, så man kunne straffe dem, der udsatte andre for hiv-smitte, for det var en dødelig sygdom.
Det var ren hovsalovgivning dengang, fordi der var sket en frifindelse i retten.
Mange forudså dengang, at den lov ikke ville få nogen betydning.
Det er adskillige år siden, og nu har vi en straffesag i Frederikshavn, der siger, at loven formentlig ikke kan bruges.
Jeg vil godt spørge justitsministeren: Hvorfor har man ikke for længst rettet op på det?
Hvorfor kommer det lovforslag nu, hvor det alligevel ikke kan få nogen betydning i den konkrete sag?
Yvonne Herløv Andersen (CD), 2001-04-03:
Når hr. Tom Behnke siger, at hr. Villy Søvndal står relativt alene, så vil jeg dog alligevel gerne støtte hr. Villy Søvndal og spørge, om jeg har den rette forståelse af harm reduction i den her lille pind i det godt nok omfangsrige forslag til vedtagelse - derfor er der jo meget at vælge imellem. Man kan sige, at min forståelse af det rækker altså også til, at jeg kan huske, da vi indførte mulighed for at skylle sprøjterne i fængsler.
Men jeg har samme idé om, at det i realiteten burde kunne lade sig gøre at få rene sprøjter dér.
Det mener jeg er et led i en harm reduction, som i hvert fald er værd at arbejde for, for der deler man jo sprøjter, og dermed deler man også de sygdomme, der følger med.
Frank Jensen (S), 2001-04-03:
Men jeg bliver jo nødt til at svare: Det er altså politimesterembedets opgave at vurdere sagen.
Hvis man vurderer, at der altså ikke er tale om en kriminalitet, en forhånelse eller i det her tilfælde en kriminel handling med brandattentater, der er båret af racisme eller fremmedfjendskhed, så skal den jo ikke indrapporteres.
Det skal den kun, hvis man har den mistanke.
Hvis man helt klart har mistanke om, at de her kriminelle handlinger ikke er båret af racisme, så skal man selvfølgelig heller ikke indrapportere.
Men jeg vil meget nødigt gå videre med at besvare konkrete sager, som jeg har givet skriftlige svar på, når man kommer her i spørgetiden og vil have dem uddybet, uden at jeg har, om jeg så må sige, faktagrundlaget at stå og holde mig til.
Derfor svarer jeg generelt.
Peter Skaarup (DF), 2001-04-03:
... der ikke duer, der er for gammelt.
Helge Bo Jensen (EL), 2001-04-03:
Ja, spørgsmålet drejer sig om de mindst otte brandattentater, der har været i Albertslund gennem en periode på godt 2 år, alle rettet mod indvandrerfamilier.
Af besvarelsen af spørgsmål nr. S 1525 fremgår det, at Glostrup Politi ikke har indberettet sagerne til PET, og det selv om Rigspolitiet så sent som i december 1998 har indskærpet, »... at enhver hændelse med mulig racistisk baggrund fortsat bedes indberettet.«
Frank Jensen (S), 2001-04-03:
Jo, jeg er helt klar over, at det ofte er politiet, som har det store arbejde, der er forbundet med en flugt, både en flugt over muren og en flugt i forbindelse med ledsaget eller uledsaget udgang.
Jeg forstår naturligvis godt politiets irritation.
Det er jo ofte forbundet med meget, meget store anstrengelser, og det er meget ressourcebelastende for politiet at opklare kriminalitet og få de pågældende fremstillet for retten, få dem dømt og få dem frihedsberøvet, og hvis de så undviger, er det da en ekstra ærgrelse for politiet.
Den kan jeg da til fulde dele.
Derfor er det også Kriminalforsorgens fornemste opgave at sikre, at man, når der skal ske fuldbyrdelse af en straf, så gør alt, hvad man kan, for at sikre det, og at folk er indespærret.
Når så hr. Skaarup siger, at de skal have mulighed for at flygte, er mit svar: Nej, det skal de ikke, men det er rigtigt, at personalet i fængslerne har som grundlag, at vi ikke må lave fængsler, hvor en flugt, hvis den er organiseret, ikke kan lade sig gøre, for så er det gidseltagning af personalet, og sikkerhedsforholdene for personalet bliver meget, meget belastende, hvis det er sådan, at vi laver så sikre fængsler.
Så det er et balancepunkt, men vi skal selvfølgelig gøre alt for at minimere antallet af flugter.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Tom Behnke (KF), 2001-04-03:
Det Konservative Folkeparti deler ikke SF's holdning om lige præcis det emne, der nu er genstand for korte bemærkninger, nemlig udlevering eller ordination af heroin.
Det gør vi ikke.
Og det var heller ikke min opfattelse i forbindelse med skrivningen af forslaget til vedtagelse, at det på nogen måde skulle lægges ind i de ord, der står der - ikke på nogen måde.
Jeg er helt enig med fru Tove Fergo fra Venstre i definitionen af, hvad der ligger i de ord.
Det, debatten handler om i dag, er: Vi mangler et samlet overblik over behandlingstilbudene i Danmark i dag.
Og hele forudsætningen for, at vi kan komme videre, og for at vi kan kvalificere behandlingen af narkomanerne, er, at vi har et overblik, og at vi ved, hvad der foregår.
Og det mangler vi.
Så lad os nu holde os til det, som vi jo er enige om, og det er det, der står både i forespørgslen og i forslaget til vedtagelse: Vi mangler et overblik.
Hvad hr. Villy Søvndal vil lægge ind i tre ord i forslaget til vedtagelse, som fylder en hel A4-side,
må hr. Villy Søvndal gøre som han vil.
Men jeg tror, at regeringen har hørt signalet fra resten af Folketinget.
Det er, at hr. Villy Søvndal står relativt alene med sit synspunkt.