runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Margrethe Vestager (RV), 2006-04-25:
Nu kom ordføreren med noget, der godt kunne ligne en redning her til sidst: Den her besværgelse med, at hvis det går godt, så er det ikke noget problem, at man lige bliver kontrolleret lidt, og hvis det går godt, er det vel ikke noget problem, at der aflægges alle de prøver, som man kunne finde på at nogen skulle bede en om at aflægge.
Men ordførerens udgangspunkt for at støtte lovforslaget var jo det faglige niveau på de frie skoler.
Martin Henriksen (DF), 2006-04-25:
Jeg kan på Dansk Folkepartis vegne med det samme tilkendegive, at vi kan tilslutte os forslaget.
Det er efter Dansk Folkepartis opfattelse helt på sin plads at stille disse krav til friskolerne.
Den forbedring af det faglige niveau, som forslaget lægger op til, er ganske fornuftig set ud fra et overordnet perspektiv, men ikke mindst set i lyset af folkeskoleforliget, som netop har til hensigt at styrke det faglige niveau.
De frie skoler kan fravælge afgangsprøverne, og derfor er der taget hensyn til skolernes frihed.
Der er også mulighed for at afholde historieprøve i 8. klasse, hvis dette passer bedre ind i skolens planlægning.
Det skal ikke være en hemmelighed, at jeg gerne havde set, at f.eks. muslimske friskoler skulle give deres elever forståelse for kristendommen og dermed også for en vigtig del af den danske kultur, men så længe faget ikke er obligatorisk i folkeskolen, kan vi ikke på denne måde lave særregler for enkelte friskoler.
Friskolerne kan som sagt helt fravælge afgangsprøverne og f.eks. lave deres egne prøver, hvis de ønsker det.
Det vil dog udløse et særskilt tilsyn fra ministeriets side for at sikre, at undervisningen lever op til de standarder og krav, der nu engang stilles.
Det er også helt i tråd med den opfattelse, Dansk Folkeparti har, om, hvad der er nødvendigt for at skabe og opretholde et tilfredsstillende fagligt niveau for eleverne og ude på de enkelte skoler.
Jeg har meget svært ved at se det dårlige i lovforslaget, selv om vi selvfølgelig har bemærket den kritik, som har været fremme.
Generelt er Dansk Folkeparti tilfreds, og vi ser frem til, at lovforslaget træder i kraft.
Der er set med mine øjne tale om en styrkelse af de frie skoler i Danmark, og jeg håber, at de friskoler, som ikke altid har gjort sig heldigt bemærket, vil få mere styr på deres undervisning nu, hvor vi stiller disse krav.
Jeg synes også, det retfærdigvis skal siges, at det er Dansk Folkepartis opfattelse, at rigtig mange friskoler gør det rigtig godt, og at nogle måske endda gør det bedre end folkeskolen.
På disse skoler vil der ikke være problemer med at afholde afgangsprøver eller for den sags skyld være problemer med tilsynet fra ministeriets side, såfremt de ikke ønsker at gøre det.
Da der på langt de fleste friskoler er ordnede forhold, burde et særskilt tilsyn ikke udgøre et problem, heller ikke, at de tager hele prøvepakken med.
Vi kan som sagt støtte lovforslaget, og vi hilser det velkommen.
Bjarne Laustsen (S), 2006-04-25:
Nu hørte jeg den debat, som spørgeren havde med fru Britta Schall Holberg tidligere, og Venstre siger jo, at det også kan blive for frit, og at der altså skal være nogle strammere krav.
Jeg synes, det er fint, at man har frie skoler, og at man har mulighed for at lave undervisning på en anden måde og har en anden tilgang til det, en anden skoleform.
For mig at se kan der godt være to forskellige måder at nå det samme mål på og komme frem til en prøve.
For det, der selvfølgelig er vigtigt, er, at de elever også skal forberedes på det liv, der kommer uden for skolen.
Derfor har vi fundet det her rigtigt, suppleret med de bemærkninger, jeg har, om, at vi lytter til de indvendinger, der også har været fra deputationer og vil være på høringen i morgen.
Vi må se, om der er muligheder, altså om der skal være ændringer i forhold til det, der ligger.
Margrethe Vestager (RV), 2006-04-25:
Jeg har stor respekt for, at ordføreren er stedfortrædende, da Socialdemokratiets ordfører ikke kunne være til stede, men jeg er sikker på, at ordføreren kan svare på det meget principielle spørgsmål om, hvorvidt det er Socialdemokratiets politik, at de frie skoler skal gøres til folkeskoler med deltagerbetaling, altså med brugerbetaling.
Er det dét, der er Socialdemokratiets langsigtede mål i forhold til politikken for det frie skoleområde?
Carina Christensen (KF), 2006-04-25:
Med det her lovforslag følger vi op på den brede politiske aftale på folkeskoleområdet, som blev indgået i september sidste år, og som bl.a. omhandler obligatoriske afgangsprøver for alle elever i folkeskolen.
Fra konservativ side hilser vi det velkommen, at der nu som udgangspunkt bliver én fælles prøveordning for folkeskolen og de frie skoler, således at alle unge, der efter grundskolen søger ind på en ungdomsuddannelse, har opnået deres retskrav på en ungdomsuddannelse på lige betingelser.
Formålet med folkeskolens afgangsprøve er for det første at afprøve elevens kundskaber og færdigheder på grundskolens slutniveau, og for det andet og lige så vigtigt at give eleven dokumentation for det.
Begge dele er uhyre vigtige, når vi skal have flere unge til at søge ind på og gennemføre en ungdomsuddannelse.
I Det Konservative Folkeparti er vi grundlæggende meget tilfredse med den danske skoletradition med frie skoler, og derfor støtter vi også, at de friskoler, som ikke ønsker at tilbyde folkeskolens afgangsprøve, også i fremtiden har mulighed for at fravælge den og eventuelt afholde sine egne alternative prøver.
De elever, der så ikke har aflagt folkeskolens obligatoriske afgangsprøve, skal så i stedet gå op til en optagelsesprøve, hvis de ønsker at blive optaget på en 3-årig gymnasial uddannelse.
De frie skoler har så haft et særligt ønske om specielle prøveregler i historie og kristendom, og det ønske er også efterkommet i lovforslaget.
Vi er tilfredse med, at det blev obligatorisk for den enkelte frie skole at skrive på deres hjemmeside, om skolen afholder folkeskolens afgangsprøve, og i givet fald om den afholder afgangsprøve i historie eller kristendomskundskab.
Alle forældre får nu klar besked om de forhold, når de melder deres barn ind i skolen, ligesom de også skal orienteres, hvis en skole skifter status med hensyn til prøveafholdelse.
Vi er sådan set glade for, at der fremover vil blive ført et særskilt tilsyn med de frie skoler, som vælger ikke at afholde folkeskolens afgangsprøve.
Og det, vi især vil hæfte os ved, er elevernes uddannelsesfrekvens efter 9. klasse.
Vi synes, det er vigtigt, at vi holder øje med, at alle unge får både de nødvendige færdigheder, og også den nødvendige dokumentation, der gør, at de kan blive optaget på og gennemføre en ungdomsuddannelse.
Bjarne Laustsen (S), 2006-04-25:
Jeg vil gerne spørge Dansk Folkepartis ordfører: Hvad har Dansk Folkeparti gjort, når man nu er så utilfreds med forliget?
Ud over at stå og sige noget her i dag, hvad har man så underholdt forligskredsen med?
Har man skrevet til forligskredsen, at man ønskede yderligere ændringer?
Har man henvendt sig til ministeren om det?
Det synes jeg man bør gøre som forligspartner, og jeg vil gerne høre, hvad Dansk Folkeparti rent faktisk har gjort.
Troels Christensen (V), 2006-04-25:
Der er det sådan, at det jo er kommunerne, der får ansvaret for handicapkørsel og for kørsel for elever og studerende, der ikke har mulighed for at benytte sig af den kollektive trafik.
Så der har vi tillid til, at kommunerne tager sig af det forhold.
Bjarne Laustsen (S), 2006-04-25:
Det er da en underlig måde at gøre det på.
Hvis man er med i et forlig, er det jo en slags musketered, så er det én for alle og alle for én, og det vil sige, at hvis der skal ske nogle ændringer, skal man være enige om dem.
Man har altså ikke syntes, det var værd at orientere de andre forligspartier om, hvilke ændringer man syntes var nødvendige.
Man står bare og puster sig op her i dag, hvor der ligger er lovforslag, som man har tilsluttet sig.
Man kunne have valgt en anden model og sagt: Vi havde ønsket sådan og sådan og sådan, men vi har erkendt, at det, der ligger her, er det, vi kunne komme til enighed om.
Men tilbage er jo kun at konstatere, at hvis det er det, Dansk Folkeparti står for, har man meldt sig selv ud af forligskredsen.
Søren Espersen (DF), 2006-04-25:
Jeg synes altså, det er for galt, at hr. Frank Aaen nu fortsætter det spor, som hr. Villy Søvndal var inde på, nemlig at årsagen til hele den her misere er Dansk Folkeparti.
Det er da en fantastisk måde at argumentere på, at nogle tegninger i Jyllands-Posten, som vi da overhovedet ikke havde noget som helst med at gøre, udløser et raseri i den muslimske verden, og at det så i virkeligheden er Dansk Folkepartis skyld.
Jeg vil gerne bede hr. Frank Aaen om at bekræfte, at de folk, de horder, der løb ud i Damaskus’ gader, i Beiruts gader og i Djakartas gader, ikke har haft nogen særlig fingerspitzgefühl for, hvordan den danske tone er i debatten, og at de sikkert ikke har læst fru Louise Freverts hjemmeside ude i Damaskus.
Det tror jeg faktisk ikke selv på de har.
Jeg vil gerne bede hr. Frank Aaen om at bekræfte, at disse mennesker ikke kan have den fjerneste idé om, hvordan tonen i den danske udlændingedebat er.
Villy Søvndal (SF), 2006-04-25:
Jeg synes, det er en ganske morsom situation, meget morsom teknik, Dansk Folkeparti anvender, nemlig at skyde en en masse ting i skoene, man aldrig har gjort, og så derefter spørge, om det i virkeligheden er det, man vil.
Hvis man bare husker, hvad et fremtrædende medlem af Dansk Folkeparti har sagt om kræftknuder, om pest, om, at det var en civilisation, der hidrørte fra 1000 år tilbage.
Jeg er helt overbevist om, at Dansk Folkeparti har medvirket til at skabe den stemning.
Så jeg er altså helt overbevist om, at Dansk Folkeparti har medvirket til at skabe den stemning.
Men det er jo ikke Dansk Folkepartis skyld, at der brændes ambassader af.
Der findes ingen undskyldning for at brænde ambassader af.
Men det, jeg har klandret både regeringen og Dansk Folkeparti for, er, at man på et tidspunkt, hvor man bliver advaret om, at situationen er ved at eskalere, undlader at tage imod de fremstrakte hænder.
Det syntes jeg var for dumt.
Det tror jeg også en undersøgelse vil vise, men det er jo så den, som Dansk Folkeparti ikke ønsker at få frem, og måske er det i virkeligheden det, både Dansk Folkeparti og regeringen har at skjule i den her sag.
Søren Espersen (DF), 2006-04-25:
Jeg har en lidt anden opfattelse af tingene.
Jeg har en opfattelse af, at hr. Villy Søvndal har været en af dem, som, hver gang der har været udenlandske journalister på besøg i Danmark, beredvilligt har fortalt om, hvordan der drives hetz mod danske muslimer, og at det er Dansk Folkeparti, der står bag.
Det har jeg en klar fornemmelse af, og det er ikke noget, hr. Villy Søvndal har lagt skjul på, selv om det er usandt.
Lad det nu være.
Så vil jeg spørge hr. Villy Søvndal, der antyder, at der nok stikker noget under, at det nok er sådan, at regeringen i virkeligheden har noget at skjule: Mener hr. Villy Søvndal, at der stikker noget under?
Mener hr. Villy Søvndal, at den danske regering er ansvarlig for, at danske ambassader bliver brændt ned i Damaskus, at danske flag bliver brændt, og at danske borgere bliver chikaneret?
Er det, man forsøger at skjule, at alt det, der er sket, i virkeligheden er et komplot mellem Dansk Folkeparti og regeringen?
Eller er det i virkeligheden bare endnu en upassende uartighed over for regeringen og ministerens rolle.
Villy Søvndal (SF), 2006-04-25:
Det var i øvrigt Al-Jazeera, det var statsministeren, der optrådte på Al-Arabiya.
Men jeg håber, at hr. Søren Espersen har set hele udsendelsen, som var et langt forsøg på at tale konflikten ned og sige, at der kun var tabere i den her konflikt.
Jeg bliver så på et tidspunkt spurgt, om jeg har været enig med regeringen hele tiden.
Det er så det klip, som TV 2 vælger at bringe.
Men lad det nu ligge.
Jeg tror, det var nyttigt, at nogle af os hjalp til i en situation, der var på vej ud af kontrol, med at tale konflikten ned.
Det var min rolle, og den har jeg ikke fortrudt et sekund.
Søren Espersen (DF), 2006-04-25:
Jeg forstår selvfølgelig godt, hvad hr. Villy Søvndal mener.
Det er jo Dansk Folkeparti, han mener.
Jeg synes bare, han skulle sige det i stedet for at stå og sige noget andet.
Jeg vil hellere spørge hr. Villy Søvndal, hvad han mener om sin egen indsats i den her sag, når han f.eks. har givet interviews til Al-Jazeera – eller var det Al-Arabiya?
Jeg ved det snart ikke – og hvor han stod og fortalte om, hvordan forholdene var i Danmark, hvor han stod og kritiserede den danske regering for håndteringen.
Hvordan mener hr. Villy Søvndal selv, at han har bidraget til Danmarks omdømme?
Frank Aaen (EL), 2006-04-25:
Jamen hr. Søren Espersen har åbenbart ikke sat sig ind i, hvad det var, der var sagens kerne på det tidspunkt, hvor sagen blev rejst.
Det, som mange sagde til os, herunder ambassadører fra en række muslimske lande, var, at de syntes, der udviklede sig en bekymrende debat i Danmark omkring udlændinge.
Så var der henvisning til bl.a. Dansk Folkeparti, så var der henvisning til kulturministeren, så var der henvisning til den faktiske lovgivning og blandt andre sager også nogle tegninger i Jyllands-Posten.
Det var en samlet bekymring over udviklingen i Danmark og den måde, vi behandler udlændinge på.
Den diskussion skulle jo bare være taget, den diskussion kunne jo bare være blevet taget, men statsministeren ønskede ikke at tage den debat.
Han afviste ambassadørerne, afviste medier, afviste kontakter i stribevis fra de muslimske lande og sagde, at han slet ikke ville snakke med dem, at det var noget med, at de ville have ham til at gå til retten, og det ville han ikke.
Så ingen dialog, og lige præcis fordi statsministeren afviste enhver form for dialog om de problemer, der var rejst, gik sagen fuldstændig ud af kontrol og endte i de helt uantagelige, det ved hr. Søren Espersen godt jeg mener, helt uantagelige afbrændinger af ambassader.
Pia Christmas-Møller (KF), 2006-04-25:
Må jeg ikke allerførst fastslå, at Muhammedkrisen ikke er et overstået kapitel.
Selv om det kan virke sådan, når man følger danske medier og ikke mindst følger oppositionens optræden og ageren, må det fastslås igen og igen, at krisen stadig væk buldrer derude.
Udenrigsministeren og udenrigstjenestens mange diplomater er blandt de mange, der i forreste linje fortsat kæmper for at dæmme op for de internationale dønninger.
Det er således efter min mening direkte utidigt at tage de historiske og konkluderende briller på.
Politiske spørgsmål, politiske uenigheder og politiske afvejninger skal behandles og konkluderes politisk og ikke juridisk.
Derfor skal politiske diskussioner ikke afgøres i en kommission, men her i Folketinget.
Det er faktisk det, vi har Folketinget til.
Håndteringen af Muhammedkrisen er et politisk anliggende og ansvar.
Der har været og er fortsat uenighed mellem oppositionen og regeringen om håndteringen i nogle konkrete situationer, og det er helt legitimt.
Den diskussion tager vi i Det Udenrigspolitiske Nævn, i Folketingssalen og i offentligheden.
Sådan har det været, og sådan skal det fortsat være.
Vi har fra regeringspartiernes side foreslået oppositionen, at vi skulle tage en forespørgselsdebat her inden sommerferien, men fru Helle Thorning-Schmidt har på samtlige oppositionspartiers vegne minus Dansk Folkeparti sagt nej til dette forslag.
Man har afvist at tage en generel drøftelse her i Folketingssalen.
Nuvel, det må så være så, men derfra og så til at gakke til at nedsætte en undersøgelseskommission ville dog være et fejlgreb af den anden verden.
Det vil ikke alene være en gal håndtering af et politisk anliggende, som ville beslaglægge kræfter, der ellers kunne være brugt konstruktivt til at bekæmpe krisen.
Det ville også kunne blive brugt af de kræfter, der ønsker at fortsætte krisen.
Som flere har været inde på, lægger forslaget op til at undersøge og redegøre for alle faser, herunder for reaktionerne fra andre lande, bl.a. Egypten og andre islamiske lande, og deres aktiviteter i forløbet.
De officielle forhold er jo allerede fremme og tilgængelige, som andre har været inde på, men det må da være temmelig tvivlsomt, om det overhovedet kan lade sig gøre for en dansk undersøgelseskommission at få fortrolige oplysninger ud fra andre lande, herunder ikke mindst fra lande, der ikke just er kendt for offentlighed i forvaltningen.
Det er vist mere end almindeligt naivt at tro på det.
Idet jeg i øvrigt vil henvise til justitsministerens bemærkninger om, hvornår det er ideelt og også realistisk at bruge undersøgelseskommission som værktøj, vil jeg afvise beslutningsforslaget, og det vil jeg gøre, fordi der intet grundlag er for at igangsætte en undersøgelseskommission, og der er endnu mindre et perspektiv i et sådant foretagende.
Vi afviser forslaget.
Søren Espersen (DF), 2006-04-25:
Må jeg så minde om, at man på et tidspunkt brændte det norske flag af, indtil der kom en undskyldning fra den norske regering, så holdt man op med det.
Må jeg minde om, at svenskerne på et tidspunkt besluttede, at de ikke ville have Muhammedtegningerne på hjemmesider nogen steder og forbød det, fordi de var bange for, at man skulle brænde svenske ambassader ned.
Hverken i Norge eller Sverige har vi noget særligt at skulle have sagt.
Hvordan kan hr. Frank Aaen så forklare det?
Hr. Frank Aaen sagde i øvrigt på et tidspunkt, at regeringen havde håndteret den her sag forkert, den forkerte håndtering, som hr. Frank Aaen udtrykte det.
Han har jo allerede fældet dom i den her sag, så jeg kan slet ikke forstå, hvorfor vi skal have en undersøgelseskommission.
Men jeg vil gerne spørge: Vil hr. Frank Aaen bekræfte, at vores image i Holland, i Frankrig, i Australien, i Japan, i USA, i Norge, rundtomkring i den vestlige civiliserede verden er fortræffeligt?
Hvordan kan hr. Frank Aaen blive ved med at sige, at vi har et internationalt problem, når det ikke passer, når det er regulært forkert?
Er det ikke sandheden?
Steen Gade (SF), 2006-04-25:
I SF er vi positive over for forslaget fra Socialdemokraterne.
Når det så er sagt, har jeg et par betragtninger om det, ministeren også var inde på, nemlig forholdet mellem forebyggelse og behandling.
Jeg er enig i det, fru Margrethe Vestager fra Det Radikale Venstre sagde om, at det, som i hvert fald regeringen har givet udtryk for her fra talerstolen om forebyggelse og behandling, er alt for snævert.
Jeg synes faktisk, at det er regeringen og Venstres ordfører, der ikke har fundet balancen på dette punkt.
Hvis man har været i en region i et udviklingsland og har oplevet, at en hel del af de 10-15 embedsmænd, som bærer den region oppe, har hiv/aids, ved man jo, at det er afgørende for en sådan regions funktion og dermed også for, at de fattige i regionen kan klare sig bare nogenlunde, at behandling og forebyggelse hænger sammen.
Men sagen er jo, at den danske hiv/aids-politik har haft en forkert balance.
Den har været meget forebyggelsesorienteret og meget vaklende og svag på behandlingssiden, og den balance skal ændres i retning af at finde ud af det, man kunne kalde en begavet sammenhæng mellem forebyggelse og behandling.
Så er der diskussionen om: Skal vi give det hele til Den Globale Fond, eller hvor meget skal vi give til Den Globale Fond?
Her mener jeg vi skal være mere generøse over for Den Globale Fond, end vi har været hidtil, og jeg tror, det er et af de områder, hvor vi skal gå på to ben.
Man kan sige, at Den Globale Fond omhandler nogle store, overordnede beslutninger på globalt plan, som man prøver at køre igennem, og som samtidig skal hænge godt sammen med vore landebaserede udviklingsstrategier.
Det mener jeg godt kan lade sig gøre, og jeg mener altså, det er forkert at prøve at gøre det til hinandens modsætninger, som jeg måske anede i nogle af de tidligere indlæg.
Til slut vil jeg sige, at ganske vist siger regeringen nu, at den agter at øge bistanden, men signalet i retning af balance mellem behandling og forebyggelse får mig til at tænke på, at vi måske bør få en grundigere diskussion om spørgsmålet, inden regeringen lægger sig alt for fast, og det vil jeg da håbe man er enig i.
Så forstår jeg også, at det overordnede princip for regeringen er, at den ikke agter at øge bistanden i de kommende år.
Men det er jo klart, at det stiller regeringen i en vanskeligere situation og derfor også gør det sværere for regeringen at levere varen, som netop er at styrke bekæmpelsen af hiv/aids i udviklingslandene.
Frank Aaen (EL), 2006-04-25:
Nu tager hr. Søren Espersen nogle ting ind, jeg slet ikke var inde på i mit indlæg.
Jeg vil bare sige, at det, Dansk Folkeparti nægter at indse i den her sag, er, at den politik, Vesten fører, og som Danmark er med i og på nogle punkter desværre er førende i, er en politik, som gør, at mange folkeslag og muslimer i den her verden føler sig undertrykt og nedgjort.
Det er på grund af dansk udlændingepolitik, det er på grund af dansk lovgivning, det er på grund af, vi accepterer, hvad israelerne gør, mens vi ikke tillader, at palæstinenserne får deres egen stat, eller ikke gør nok for at de får det, det er spørgsmålet om, at vi går i krig i Afghanistan, vi går i krig i Irak.
På den måde er vi blevet en del af en vestlig verden, som på utallige områder er nedgørende, og store muslimske befolkningsgrupper i verden føler, at Vesten nedgør dem.
Hvis vi skal videre ud end det, der foregår i Danmark, så er det i virkeligheden det, som er kernen i problemer
ne, og som Dansk Folkeparti er garant for at der desværre er flertal for i Danmark.
Søren Espersen (DF), 2006-04-25:
Det er kun 10 måneder siden, at vi havde det samme forslag til behandling, og jeg kan huske, at vi dengang havde en virkelig god, alvorlig og grundig debat om vigtigheden af at bekæmpe hiv/aids blandt verdens fattigste.
Ikke mindst blev det særlige afrikanske problem fremhævet dengang.
Man kan godt undre sig over, at vi så kort tid efter er i gang med en fuldstændig tilsvarende debat som den, vi havde for 10 måneder siden, specielt fordi man fra Socialdemokraternes side i dette nyfremsatte forslag tilmed forklarer, at det nu er fjerde år i træk, at man fremsætter præcis det samme enslydende forslag, blot med nogle ændrede årstal.
Jeg ved ikke, om man forestiller sig, at hvis man bare hele tiden genfremsætter det samme forslag, vil de andre partier på et eller andet tidspunkt stemme for det, som de allerede flere gange med gode begrundelser har afvist.
Jeg har noteret mig, at i de bemærkninger, der ledsager forslaget, refererer man igen til FN’s generalsekretær Kofi Annan og hans vrede over det manglende internationale engagement, når det gælder bekæmpelsen af hiv/aids – en vrede, som vi i øvrigt deler og forstår – og lader som om, det er Danmark, Kofi Annan skælder ud på.
Som jeg kan regne mig frem til, bruger Danmark hvert år 600-700 mio. kr. til hiv/aids-bekæmpelse i ulandene, og det er et relativt højt beløb set i forhold til andre landes bidrag.
Fra Dansk Folkepartis side ser vi – som jeg også sagde sidste gang – dog gerne, at der kan ydes endnu mere til bekæmpelse af hiv/aids, og de ekstra midler mener vi kan findes ved en omorganisering af det allerede eksisterende budget.
Men nye bevillinger vil vi ikke være med til, og jeg kan derfor meddele, at vi for fjerde år i træk ikke kan støtte beslutningsforslaget.