Karin Nødgaard (DF), 2005-12-06:
Kunne sundhedsministeren måske fremkomme med noget om, hvilke initiativer der ligger forude?
Hvordan kan vi arbejde videre for alle de unge mennesker, som er omfattet af den voldsomme stigning i forbruget af narkotiske midler?
Fra 2003 til 2004 kan vi se en stigning i antallet af unge mennesker, som er døde på grund af et overforbrug af narko, fra 20 til 29.
Jeg kan henvise til den indsats, der gøres under overskriften »Kampen mod narko«.
Den er i øvrigt med i den udmærkede satspuljeaftale, vi har indgået for kort tid siden, også med Dansk Folkeparti, den har fået ny energi i form af flere ressourcer, og det er jo en indsats, der spænder vidt, både på det skadereducerende, det forebyggende og det mere retspolitiske indsatsområde.
Det er hele den vifte, som er foldet ud med det initiativ.
Jeg glæder mig også over, at de sidste nye internationale tal viser, at vi på store stræk sådan set er inde i enten en stabil eller i en decideret god udvikling.
Det er rigtigt, at der på nogle områder, specielt når det gælder de unge, er tale om vækst, og det er bl.a. baggrunden for, at vi har søsat det modelprojekt, der hedder »Narkoen ud af byen«, hvor vi i første række sammen med 14 udvalgte modelkommuner giver den hele armen, altså en fuldskalaindsats, hvor vi prøver at bekæmpe misbrug af euforiserende stoffer blandt unge mennesker.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Spm. nr. US 39
Det kan jeg til dels være enig med ministeren i, men jeg synes dog, at i og med at vi har nogle tal, som stiger alarmerende for tiden, er det et meget uheldigt signal udadtil til medierne og især til de mange unge mennesker, som vi ved er meget nemme at lokke, og som har store problemer på grund af eksperimenter med forskellige stoffer, når sådanne holdninger kommer frem.
Burde man egentlig ikke fra ministerens side tage kraftigt afstand fra at bruge den slags rådgivere?
Som jeg husker det, var ræsonnementet, at man for at bekæmpe følgevirkningerne af narkotika skulle overveje en legaliseringstrategi, hvor man bl.a. orienterede de unge om korrekt indtagelse af euforiserende stoffer og den slags.
Det er rådgivning på et helt galt spor, det skal man tage afstand fra, og det har jeg hermed gjort.
Jeg noterede mig, at da sagen var kort oppe at vende i medierne, gjorde Sundhedsstyrelsen det også.
Sundhedsstyrelsen er jo min faglige rådgiver, som kan lytte til forskellige eksperter.
Det er her, rådene summeres op, og Sundhedsstyrelsen har jo sagt meget klart, at den ikke er enig i den linje, som blev skitseret.
Ser sundhedsministeren det ikke som temmelig problematisk, at man som ministerium benytter sig af en person, der har så kontroversielle holdninger, også i og med at vi ved, at antallet af unge misbrugere og antallet af dødsfald som følge af misbrug er meget, meget stærkt stigende for tiden?
Jeg går ikke ind for, at vi i en bredere forstand skal udøve sindelagskontrol.
Dette spørgsmål er rettet til ministeren med sundhedsministerens kasket på.
Hvad er sundhedsministerens holdning til, at socialoverlæge Peter Ege, som benyttes af Sundhedsstyrelsen som sagkyndig i narkosager, helt åbent har givet udtryk for den holdning, at narko skal legaliseres?
Men jeg er totalt og aldeles uenig i den holdning, han har givet udtryk for, og jeg må også sige – for nu at være meget ærlig – at jeg ikke har studeret den til bunds og heller ikke har studeret ræsonnementerne til bunds, fordi det holdningsmæssige afsæt ligger så fjernt fra det, som denne regering står for, at jeg ikke har villet bruge min energi på det.