runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jørn Pedersen (S), 1999-02-25:
Ja, jeg hygger mig fortsat gevaldigt med Dansk Folkepartis interne diskussion.
Efter at fru Inge Refshauge var oppe og sige, at man naturligvis går ind for det kommunale selvstyre, så går fru Aase D. Madsen op og siger, at nu må Folketinget gribe ind og forklare kommunerne, hvad de egentlig skal mene. Altså, det er lidt svært.
Jeg vil anbefale, at man tager et gruppemøde en dag og finder ud af, hvad man i grunden mener om det her.
Jeg vil godt sige om det, man beder om, at det er jo faktisk det, der er sket.
Jeg giver fru Jette Gottlieb ganske ret i, at netop Folketingets socialudvalgsdebat om de her forhold jo har afstedkommet noget af det, man efterlyser.
Nu er jeg så ked af, at alle tilsyneladende ikke følger lige godt med, det kan man ikke bebrejde folk, for der kan være forskellige grunde til det, men jeg vil dog konstatere - hvis vi nu skal være lidt saglige, det er trods alt tilladt selv en torsdag eftermiddag i Folketingssalen - at dét, der satte skub i ankesystemet, var ikke, at der var rejst en forespørgsel af Dansk Folkeparti.
Det var, at det over for Ringkøbing Amt blev præciseret, hvordan reglerne skulle tolkes.
Har man i Dansk Folkeparti set, hvor mange kommuner der faktisk, efter at det svar røg til Ringkøbing fra Socialministeriet, nu begynder at omprioritere?
Man finder ud af nogen steder, hvor det ikke holder sig inden for lovens rammer.
Det er også, hvad jeg har sagt til dem, der siger, at nu skal loven laves om.
Jeg tror, at det var fru Birthe Skaarup, der var inde på det.
Og dér er mit svar: Nej, det mener jeg ikke.
Det mener jeg faktisk ikke.
Loven er god nok, ellers var der næppe heller så stort et flertal i Folketinget, der havde vedtaget den, båret den igennem.
Det, der tilsyneladende har været problemet, er: Hvordan tolker man loven?
Loven er god nok, men en gang imellem er det en god idé, når man vedtager en lov, også at lade den få bare en lille chance for at fungere, inden man siger: Så skal vi for øvrigt have en ny.
Aase D. Madsen (DF), 1999-02-25:
Nu bliver det efterhånden helt grotesk.
Der bliver fuldstændig vendt op og ned på de argumenter, jeg havde.
Så kommer man herind og ser: Jamen problemerne er jo nøjagtig de samme, vi skubber problemerne fra os ud til kommunerne, ud til kommunerne.
Når Socialdemokratiet ikke vil være med til, at vi tager den snip af det kommunale selvstyre fra dem og siger, at nu må I gøre noget, nu må I gøre sådan og sådan og sådan, så er det, jeg siger: Der skal ikke være nogen slinger i valsen, der skal være et sikkert behovskriterie, som vi må fastlægge.
Så jeg kunne da sige, at det må da være en alternativ løsning, jeg kan da ikke se, at jeg blander noget som helst sammen.
Jeg rækker en hånd ud til Socialdemokratiet.
Inge Refshauge (DF), 1999-02-25:
Skulle vi ikke lige stoppe det her ordkløveri om, hvem der siger hvad, og hvem der ikke siger hvad?
Vi går ind for det kommunale selvstyre i Dansk Folkeparti.
Er det slået fast?
At der så er ting og sager, som ikke virker ude i kommunerne hvad angår hjemmehjælp, er vi vel også enige med selv Socialdemokratiet om, ellers havde socialministeren jo ikke sat sig til at skrive breve til kommunerne.
Vi ved, at de her ting ikke virker.
Og det er da rigtigt, at hvis den her debat var kommet op i januar måned, så havde den været mere aktuel, men det kan vi jo ikke gøre for.
Jeg mener, at der er kommuner, der gør et fint stykke arbejde.
Det har jeg også sagt i mit indlæg til at begynde
Der er mange kommuner, der gør et godt stykke arbejde, men der er så også kommuner, der tror, at de kan tillade sig alt, og det er dem, vi skal have fat på.
Birthe Skaarup (DF), 1999-02-25:
Jeg vil blot sige til hr. Jørn Pedersen, at hr. Jørn Pedersen får altså ikke held til at vende debatten om til Dansk Folkepartis medlemmer.
Vi er udmærket klar over, hvad det er, vi siger, og vi er fuldstændig resistente over for, at hr. Jørn Pedersen prøver at så splid internt mellem os, der er med til debatten her i dag.
For os gælder det om, at der skal ske en præcisering af den lovgivning, så de ældre ikke lider nød, og det må efterhånden stå helt klart.
Tom Behnke (FP), 1999-02-25:
Jeg kan være enig i, at udlændinge i mange situationer har svært ved at få arbejde - det er ikke nogen hemmelighed, det kan man læse ud af statistikkerne - og det endda selv om Folketinget har vedtaget, at både offentlige og private arbejdsgivere kan få et økonomisk tilskud, hvis de vælger at ansætte en person med udenlandsk baggrund.
Men jeg vil godt høre, om fru Dorte Bennedsen vil holde fast ved at kalde det for diskrimination på arbejdsmarkedet.
Ole M. Nielsen (KRF), 1999-02-25:
Jeg vil pinde lidt mere i den lange pendling.
Det er min opfattelse, at det nuværende uddannelsesmæssige landkort afspejler et fremtidigt erhvervsøkonomisk landkort.
Det var sådan en flot sætning, jeg fandt et eller andet sted.
Den tror jeg der er meget sandhed i.
Skal Lolland-Falster, Storstrøms Amt,
fortsat være en arbejdsløsheds-ø?
Er det virkelig rigtigt, at vi ønsker, at de mennesker enten skal være arbejdsløse, eller at de skal pendle til Storkøbenhavnsområdet?
De har så til gengæld forholdsvis gode pendlingsmuligheder, må jeg så sige.
Men hvad så med et andet område som det nordvestjyske område, hvor den kollektive trafik er nærmest ikkeeksisterende?
Thisted Lufthavn er truet, Karup drosles ned, SAS forlader den, det er den nærmeste, og den har man langt til.
DSB kører på hver anden times-drift.
Hvor skal folk fra Nordvestjylland pendle hen, hvis man skal bruge det system, at man skal bo nogle steder og så arbejde andre steder?
Det er nogle lange pendlinger.
Jeg kan ikke forstå, at det er hensigtsmæssigt.
Bendt Bendtsen (KF), 1999-02-25:
Jeg beklager, hvis jeg i min tale har været en lille smule radikal i min udmelding over for hr. Søren Søndergaard.
Jeg siger nej til det her, skal jeg sige til hr. Søren Søndergaard.
Vi mener ikke, der skal være muligheder på det område.
Vi mener godt, man bør se på de mennesker, der sidder i lang tid, og undersøge, om man kan blive bedre ude i centrene til at aktivere dem med noget, de er interesserede i, og her har ministeren jo fortalt, at der er mange muligheder med edb og på alle mulige andre måder.
Til fru Pernille Frahm kan jeg sige: Ja, det optager os faktisk, at de etniske grupper på det danske arbejdsmarked har svært ved at få fodfæste.
Jeg tror, at det problem er svært at løse fra Folketingets talerstol, og det er i høj grad et spørgsmål om at få arbejdsmarkedets parter til at erkende, at der er et problem på området.
Så det vil vi selvfølgelig altid gerne se på.
Søren Søndergaard (EL), 1999-02-25:
Nu forstår jeg klart, at Det Konservative Folkeparti
Det kan jeg ikke forstå.
Pernille Frahm (SF), 1999-02-25:
Jeg vil spørge hr. Bendt Bendtsen: Når nu vi deler den bekymring for de etniske minoriteters mulighed for at få arbejde, mener hr. Bendt Bendtsen så også, at det er en opgave, som Folketinget bør beskæftige sig med?
Bendt Bendtsen (KF), 1999-02-25:
Jeg må sige, at jeg tabte simpelt hen tråden til fru Pernille Frahms spørgsmål, fordi vi stod og talte sammen heroppe.
Jeg kan sige til hr. Søren Søndergaard, at der er en årsag til, at folk sidder ude i flygtningecentrene i flere år.
Det sker bl.a. på baggrund af, at de afgørelser, der træffes, bliver anket den ene gang efter den anden, når der er kommet en afklaring i nogle af dem.
Jeg mener ikke, vi bør lave en lovgivning på dette område, hvor vi siger, at der skal tildeles en arbejdstilladelse, hvis man har en ansøgning, der kører i flere år.
Vi har simpelt hen den holdning, at folk skal have tilladelse til at være i Danmark, inden man udstyrer dem med personnummer, indberetter til ATP og alle mulige steder og udbetaler løn.
Det mener vi ikke man bør gøre.
Vi mener, at der simpelt hen bør ligge en afgørelse af, om de har lov til at blive her i landet, og der er jo mange andre muligheder for at aktivere.
Søren Søndergaard (EL), 1999-02-25:
Jeg vil bare spørge hr. Bendt Bendtsen, om han ikke kunne forklare mig, hvad det er for et system, der gør det muligt, at sager kan ankes den ene gang efter den anden, gang efter gang. I hvilket system er det muligt?
Er det her i Danmark?
Pernille Frahm (SF), 1999-02-25:
Desværre er det altså ikke sådan, at sager trækker ud, fordi de ankes den ene gang efter den anden.
Tværtimod sker det tit, fordi det tager ganske lang tid at behandle sagerne. Forleden havde Folketingets Retsudvalg besøg af nogle mennesker fra et kristent asylcenter.
Blandt de besøgende var en asylsøger, som kunne fortælle, at hendes sag, som lå i Dublinproceduren, havde ligger 8 måneder - 8 måneder - før den kunne komme fra det ene land til det andet.
Det er sådan nogle ting, der er med til at gøre, at sagsbehandlingen er lang, og man kan ikke anke sagerne den ene gang efter den anden, sådan som forholdene er nu.
Søren Søndergaard (EL), 1999-02-25:
Jeg forstod hr. Bendt Bendtsen på den måde, at det, Det Konservative Folkeparti var imod, var en generel lovgivning
på området
Skal det forstås på den måde, at Det Konservative Folkeparti vil være åbent over for at diskutere den mulighed, at man gav arbejdstilladelse til dem, hvis asylsager trak ud?
Hr. Bendt Bendtsen nævnte f.eks. de sager, hvor folk sidder i meget lange perioder, og at der simpelt hen skal sættes en grænse, så folk efter et halvt år eller efter et år kunne få mulighed for at søge arbejde uden for centret.
Så ville det jo netop ikke være noget generelt, men kun netop de sager, hvor folk har siddet meget længe, og dermed ville muligheden altså ikke have den tiltrækningsværdi, som Det Konservative Folkeparti er bange for, at den vil få.
Jann Sjursen (KRF), 1999-02-25:
Det er selvfølgelig et konsekvent og forståeligt synspunkt, at man ikke skal kunne få arbejdstilladelse, før man har fået opholdstilladelse; det medgiver jeg.
Men set i forhold til det, hr. Bendt Bendtsen var inde på, første gang han var på talerstolen, hvor han nævnte, at man ligesom ville åbne en ladeport mod dansk erhvervsliv med forslaget her, får det mig alligevel til at spørge, om hr. Bendt Bendtsen alligevel ikke er af den formening, at man stort set ikke skal have lov til at arbejde som asylansøger her i Danmark, for jo mere arbejde der udføres fra asylcentrene, desto mindre beskæftigelse giver det i virkeligheden til danskere og til folk, som har fået opholdstilladelse, og desto mindre bliver der, om jeg så må sige, at komme efter for dansk erhvervsliv i den sammenhæng.
Det er dybest set, om vi skal sige, at
de skal lade være med at arbejde, eller om de skal arbejde, set i forhold til betydningen for dansk erhvervsliv.
Christian H. Hansen (DF), 1999-02-25:
Da vores ordfører på området, hr. Peter Skaarup, ikke kan være til stede, skal jeg fremføre følgende: Dansk Folkeparti kan ikke tilslutte sig nærværende forslag om at sætte asylsøgere i gang med at udføre arbejde på lige fod med andre her i landet.
Vi mener, at man ikke kan være sikker på, at asylansøgerne vil være i stand til at udføre det pågældende arbejde, da de må formodes ikke at kunne det danske sprog, og at man heller ikke kan være sikker på, at asylansøgerne er blevet undersøgt ordentligt af myndighederne.
Vi ønsker, at det skal være lovlydige borgere, som skal bestride de pågældende job.
Det kan ikke udelukkes, at asylansøgere eksempelvis er kriminelle, og derfor kan man ikke være sikker på, at de vil være i stand til at udføre de pågældende job.
Vi mener faktisk, at det bør være lidt af en pligt, at de deltager i det daglige arbejde på asylcentrene,
men efter vores opfattelse vil dette beslutningsforslag medføre, at Danmark bliver et endnu mere attraktivt land at søge asyl i.
Henrik Svane (RV), 1999-02-25:
Jeg vil indledningsvis sige, at i Det Radikale Venstre har vi selvfølgelig sympati for, at flygtninge, der sidder i asylfasen, får så gode vilkår som muligt, mens de sidder og venter på, at deres sag bliver afgjort.
Men vi er ikke tilhængere af det fremsatte forslag, og det er der flere grunde til. For det første tror vi ikke, det ville få en særlig stor effekt, hvis man gennemførte forslaget, og vi tror, det ville skabe nogle yderligere menneskelige tragedier i det øjeblik, man får sit afslag og måske kort tid forinden er blevet engageret i et arbejdstagerforhold på en lokal arbejdsplads. Jeg vil også nævne det forhold, som ministeren var inde på i sin tale, nemlig at man med den nye integrationslov, vi har vedtaget, lægger megen vægt på visiteringen til de kommuner, flygtningene skal tage ophold i, efter at de har fået asyl, og at man også her betoner asylansøgerens eller flygtningens ønske om at få tilknytning til et sted, hvor han eller hun har mulighed for henholdsvis studieplads eller et arbejde, som han eller hun ønsker sig. Der er også et praktisk forhold, man skal være opmærksom på.
Røde Kors' kapacitet svinger jo fra tid til anden, og vi ved jo, at der er mange asylansøgere, som bliver flyttet rundt, ikke fordi de ønsker det, men på grund af pladsproblemer i centrene, og det vil være en yderligere besværlig ting for Røde Kors, som har den her opgave at varetage forplejningen af asylansøgerne, hvis de også dertil skulle lægge eventuelle flytninger ind i forhold til et givet arbejde.
Vi går ind for, at man stadig væk gør, hvad man kan for at nedbringe den generelle asylbehandlingstid.
Den er nu nede på et gennemsnit på ca. 6 måneder, og vi vil gerne arbejde for, at den bliver kortere, dersom det kan lade sig gøre.
Så ved vi også godt, at der er nogle, for hvem sagsbehandlingen tager lang tid,
men vi mener stadig væk, at en tilknytning til arbejdsmarkedet er forkert.
Derimod vil vi gerne være med til at forbedre Røde Kors' muligheder for hele tiden at udvikle nye tiltag for at forbedre asylansøgernes muligheder for at skabe en meningsfyldt dagligdag.
Volontørtjeneste, frivilligt arbejde i organisationsliv og andet skal vi søge, om vi kan udvikle, sådan at den meningsfyldte hverdag bliver bedre for de folk, der må vente længere end 6 måneder. Vi kan altså ikke støtte det fremsatte forslag.
Pernille Frahm (SF), 1999-02-25:
Også her er der noget, jeg ikke forstår.
Det er jo i sin yderste konsekvens et argument for, at vi skal isolere de her mennesker, mens de er her.
Det er et argument for, at de ikke må møde verden udenfor, det er et argument for, at de ikke må møde danskere, det er et argument for, at de ikke må lave venskaber, det er et argument for, at de ikke må komme ud af lejrene.
Det er et argument for pigtråd rundt om dem.
Er hr. Henrik Svane i sidste ende klar over det?
Søren Søndergaard (EL), 1999-02-25:
I forhold til de vanskeligheder, som hr. Henrik Svane mener, at det her vil pålægge Røde Kors, så tror jeg, at alle er enige om, at i det omfang forslaget bliver gennemført, så skal de pågældende asylansøgere selvfølgelig betale for nogle ting.
Det er jo ikke meningen, at de skal have løn for et eller andet arbejde og så ikke bidrage.
Så skal de jo betale for noget, og så er det jo en helt anden situation.
Det er jo, for at de kan få en mulighed for, at de kan fungere som mennesker.
Så vil jeg godt spørge hr. Henrik Svane: Det argument, hr. Henrik Svane bruger, er, at man ikke skal have arbejdstilladelse, før man har fået asyl, fordi før man har fået asyl, så ved man jo ikke, om man kan blive i landet.
Og så kommer der en tragisk historie om en, der lige er startet på et eller andet savværksted, og så får han dagen efter at vide, at han ikke får asyl, og så skal han smides ud.
Men fordi man har fået asyl, har man jo ikke fået at vide, at man kan blive i landet.
Der går yderligere tre år, før man har fået det at vide.
Så spørgsmålet er: Er det, hr. Henrik Svane i virkeligheden mener, at man heller ikke i den periode skal have ret til at arbejde?
Ellers hænger tingene jo ikke sammen.
Henrik Svane (RV), 1999-02-25:
Jeg omtalte i mit lille indlæg, at jeg synes, det er væsentligt, at vi giver Røde Kors forøgede muligheder for at give asylansøgerne en bedre hverdag, end de har, hvis de kun sidder og triller tommelfingre i asylcentret, men netop give dem tilknytning til danske borgere, til danske frivillige organisationer, så de kan knytte kontakt til danskerne.
Det går vi ind for.
Det er for så vidt også et delvis svar til hr. Søren Søndergaard.
Søren Søndergaard (EL), 1999-02-25:
Fra Enhedslistens side kan vi tilslutte os beslutningsforslaget.
Vi synes, at der for os faktisk er adskillige gode grunde til at få ændret på det uendelige spild, som sker af menneskelige ressourcer, med folk, der går rundt i asylcentrene og ofte i meget lang tid er uvirksomme.
Man kan sige, at jo længere ned den gennemsnitlige sagsbehandlingstid kommer, jo større problem er det jo for de folk, som stadig i meget lange perioder skal gå på asylcentrene uden at kunne blive en del af det omkringliggende samfund.
For nogle år siden gennemførte Dansk Røde Kors en større og den vel nok hidtil største undersøgelse af asylansøgeres
forhold
, mens de venter på at få afklaret deres sag.
Konklusionen var, at det er stærkt nedbrydende at gå virkeløs omkring i måneder og måske endda i år, hvor psykiske problemer, ødelagte menneskelige relationer er det sørgelige resultat.
Det er det, der skal kunne imødegås, og det er det, man kan imødegå, hvis man lovliggør, at asylansøgere kan få midlertidig arbejdstilladelse og i den udstrækning, det er muligt, også komme til at lave noget.
Vi tror, at alene det, at folk søger arbejde, alene det, at folk vender sig til at se i avisen, spørge hos nogen, om de har hørt om et sted, hvor der er arbejde, er med til at holde folk i gang og i virkeligheden også er med til - i det omfang de får asyl - at gøre det lettere for dem at blive integreret i det danske samfund, og i det omfang de ikke får asyl og bliver sendt ud så gøre det muligt for dem at finde sig til rette i hjemlandet.
Problemerne i asylcentre med konflikter mellem beboerne bunder jo ofte i, at folk bor trangt, og at der er ringe grad af aktiviteter.
Det er også klart, at i den situation er der også ting, som virker mere fristende, end de burde gøre, f.eks. forskellige former for tyveri.
Vi har jo et ordsprog i Danmark, som hedder, at lediggang er roden til alt ondt, og det er der selvfølgelig også en sandhed i.
Vi synes dog, det er vigtigt, for at et sådant forslag skal kunne fungere, at det ikke skaber problemer i forholdet til samfundet omkring asylcentrene, at asylsøgerne ikke bliver brugt som billig arbejdskraft til en lavere hyre end den, andre får.
Sker det, vil det være en udnyttelse af mennesker i en vanskelig situation, men det vil også være med til at gøre fastansattes arbejdsvilkår usikre, fordi arbejdsgiverne kan spille de to grupper ansatte ud mod hinanden.
Derfor er det klart, at vi fra Enhedslisten knytter sådan et forslag sammen med, at ansættelse ikke sker på usolidariske vilkår.
Vi er altså positive over for forslaget og vil støtte det.
Bendt Bendtsen (KF), 1999-02-25:
Det er da i hvert fald et synspunkt, der kommer fra hr. Jann
Sjursen på området her; men vi må fastholde, at folk skal have lov til at være her i Danmark på en opholdstilladelse, inden de skal ud på arbejdsmarkedet.
Vi har sagt og givet udtryk for, at passivitet i centrene i længere tid er af det onde, og vi vil godt være med til at se på det - ja, vi vil faktisk sige, at der er pligt til at deltage i det arbejde ude på centrene.
Det er den holdning, vi har, og den vil vi gerne holde fast i.
Så til fru Pernille Frahms spørgsmål, om det er noget, Folketinget skal blande sig i
Ja, det er det da, men det skal ske i et samarbejde med arbejdsmarkedets parter, for det er nu engang sådan, at vi kan godt vedtage love her i Folketinget om bekæmpelse af diskrimination - jeg kan huske, vi faktisk har vedtaget en sådan lov her i Folketinget, jeg tror, det var tilbage i 1996 - og så kan vi se tilbage på, hvad der er sket på området.
Jeg tror, der er rejst én sag siden dengang, og det var en sag, der blev rejst mod det offentlige.
Det viser jo, at det ikke rigtig er noget, vi helt kan håndtere, selv om det egentlig foregår hver eneste dag ude på arbejdspladserne, og vi alle sammen godt ved det.
Derfor mener jeg, at de etniske gruppers beskæftigelsesproblemer skal løses i et samspil mellem arbejdsgivernes organisationer og arbejdstagernes organisationer.
Vi ved alle sammen godt, at det er den eneste rigtige vej.
Når jeg sagde til hr. Søren Søndergaard, at man anker den ene gang efter den anden, kom jeg måske til at sige en gang for meget.
Men jeg ved også godt, at har man fået et endeligt afslag i Flygtningenævnet, er der jo mulighed for at søge indenrigsministeren om en humanitær opholdstilladelse.
Det er så, hvad jeg har sagt.
Pernille Frahm (SF), 1999-02-25:
Jeg er selvfølgelig ked af, at Det Konservative Folkeparti ikke kan støtte forslaget, men der var nogle andre ting i hr. Bendt Bendtsens ordførertale, som jeg godt vil bede hr. Bendt Bendtsen om måske at præcisere en lille smule, nemlig at hr. Bendt Bendtsen i øvrigt var enig i mange af de ting, der kom fra indenrigsministeren.
Er det f.eks. den slags udsagn fra indenrigsministeren, hr. Bendt Bendtsen helt tilslutter sig?
Birthe Rønn Hornbech (V), 1999-02-25:
Nu forstår jeg slet ikke hr. Henrik Svanes bemærkninger om, at der skal lempes på indvandrerstoppet, for mig bekendt har vi masser af arbejdsløse - både danske og udlændinge - og vi får tudet ørerne fulde hver eneste dag om alle de udlændinge, som danske arbejdsgivere ikke vil ansætte, og som selv påstår, at de er kvalificerede.
Jeg synes nok, vi skulle starte dér.
Når jeg siger, at det ikke kan være rigtigt, at statsmagten skal være med til at sikre arbejdstilladelse, er det såmænd, fordi det er det udtryk, man bruger i beslutningsforslaget.
Og det eneste, jeg siger, er - sådan som vi sagde som børn - at man skal aldrig sige aldrig, og hvis Røde Kors pludselig kommer og siger, at der er nogle praktiske muligheder, og at det ikke er til at opdrive arbejdskraft andre steder fra, skal vi da ikke her fra Folketingets talerstol komme med helt sorte forbud.