runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Charlotte Dyremose (KF), 2005-06-07:
Som hr. Kristen Touborg jo netop er inde på, er det ikke til gavn for de danske katte og de danske katteejere, at der er to registre.
Og det er jeg helt overbevist om at man også i de foreninger, som jo netop beskæftiger sig med katten og forsøger at varetage kattens velfærd, lige præcis også kan indse.
Derfor mener jeg også, det er vigtigt, at vi fra politisk hold må gøre det og på måde hjælpe til, at det her bliver et register til gavn for danske katte og katteejere, når nu også f.eks. Den Danske Dyrlægeforening, som jo er dem, der foretager mærkningen, bakker op om det her.
Kristen Touborg (SF), 2005-06-07:
Det er rigtigt, at Den Danske Dyrlægeforening og Kattens Værn har lavet en aftale, men når man tænker over, hvad det har givet af konfrontationer og frustrationer i andre foreninger, så er det, at jeg spørger De Konservative, om man virkelig realistisk tror på, at vi dermed opnår ét register og kun ét.
Er der sådan et realistisk belæg for det?
De Konservative kan bakke op om det register, der nu er lavet, og så udtrykker de håbet om, at man vel finder sammen om det efterhånden.
Jeg må jo sige, at håbet er lysegrønt, men er det også realistisk?
Er det virkelig De Konservatives opfattelse, at det bliver muligt på baggrund af det forløb, der er kørt mellem dyreværnsforeningerne, at ville kunne finde ét og kun ét register i fremtiden?
Christian H. Hansen (DF), 2005-06-07:
Det er vigtigt for Dansk Folkeparti, at der bliver ét register, og at der bliver denne her mærkning, der er lagt op til i forslaget, og som der i øvrigt også blev lagt op til i Dansk Folkepartis eget forslag.
Men vi har i Dansk Folkeparti altid sagt, at det er bedst, at det kommer til at foregå i regi mellem foreningerne, og vi tror også på, at det her ender ud i ét register.
Vi tror på, at man får skrinlagt de her diskussioner, der har været, og at man så vælger at se bort fra økonomiske og menneskelige interesser, men kun kigger på dyrene.
Det er sådan set det, det handler om.
Det håber vi inderligt i Dansk Folkeparti sker, og det vil jeg også gerne have lov til at sende appel til samtlige dyreværnsforeninger om.
Nu skal det jo så siges, at det jo er langt de fleste dyreværnsforeninger, der har bakket op om det her register, og registeret har jo ikke meddelt nogen af dem, at de ikke senere kan komme med ind i samarbejdet.
Det står nemlig åbent, og der står også bestyrelsespladser parat til dem, som ønsker at indgå i det kommende arbejde.
Kristen Touborg (SF), 2005-06-07:
Jeg noterer mig selvfølgelig hr. Christian H. Hansens positive meldinger om forslaget.
Jeg ville bare godt have uddybet lidt, om ikke Dansk Folkeparti mener, at det er uendelig vigtigt, at vi får ét og kun ét register, sådan at vi sikrer, at kan det ikke lade sig gøre på den ene måde, så må vi prøve på den anden, så vi får egentlig ordnede forhold på området.
Christian H. Hansen (DF), 2005-06-07:
Det bekymrer mig altid, når der er nogle dyreværnsforeninger, som ikke kan finde ud af at samarbejde til gavn for dyrene, men går ind i en dialog, som i sin karakter handler mere om mennesker end det, den burde handle om.
Og, jo, det bekymrer mig, at der er den tendens, men den håber jeg bliver udvisket hen ad vejen.
Lene Espersen (KF), 2005-06-07:
Jeg vil sige til hr. Kristen Touborg, at hvis det var sådan, at jeg havde den opfattelse, ville jeg nok ikke have svaret på den måde, jeg gjorde.
Jeg har lagt meget vægt på de udtalelser, der er kommet fra Fødevarestyrelsen, og det synes jeg også skal indgå i den videre debat i dag, nemlig at det ikke er Fødevarestyrelsens opfattelse, at de mange indskærpelser er udtryk for, at landmanden er fuldstændig ligeglad med lovgivningen på det her område, men nærmere at man simpelt hen ikke har viden nok om reglerne.
Det er naturligvis beklageligt, hvis det ligesom ikke er de gode intentioner, der mangler, men at det simpelt hen er det, at man ikke har sat sig godt nok ind i tingene eller man måske synes, at lovgivningen ikke er klar nok på området, der er årsag til indskærpelserne.
Det er også derfor, at jeg tager initiativ til en vejledning om rode- og beskæftigelsesmaterialer, og jeg vil sige til hr. Kristen Touborg: Det initiativ tager jeg, fordi jeg tror, det er det, der er nødvendigt, for at man efterlever lovgivningen.
Jeg vil gerne tilkendegive over for hr. Kristen Touborg, at hvis det viser sig, at en sådan præcisering i vejledningen ikke er tilstrækkelig, så er jeg villig til at drøfte med Folketinget, hvad vi så kan gøre.
Men det første udgangspunkt må da være, at hvis den eneste grund til, at man ikke efterlever lovgivningen, er, at den ikke er præcis nok og man har behov for klarhed, så er det da bedre at præcisere lovgivningen og så se, om ikke folk efterlever den.
Naser Khader (RV), 2005-06-07:
Det er et sympatisk forslag, Socialdemokraterne og SF'erne kommer med i dag.
Det er et forslag, der tager udgangspunkt i Det Dyreetiske Råds redegørelse, og så går man lidt videre.
Det Radikale Venstre hilser altid initiativer, der fremmer dyrs velfærd, velkommen.
Vi støtter også et samlet katteregister, hvor alle katteejere skal registrere deres katte i et enkelt katteregister på samme måde som hunderegistre.
Det er uholdbart, at der i dag er to registre.
Men vi frygter lidt, at det, der foreslås med handleplaner osv., måske er ude af proportioner.
Det er vigtigt, at vi diskuterer, hvad det præcis er, kommunerne skal forpligtes til, og det er også vigtigt, at vi diskuterer, hvad det præcis har af økonomiske konsekvenser.
Om det element, der handler om nedskydning af katte: Vi har også sympati for et forbud mod nedskydning af katte sådan uden videre uden ejerens samtykke.
Alt i alt et sympatisk forslag, som vi støtter, men det er vigtigt, at vi får en afklaring af det, der handler om kommunerne og deres forpligtelser.
Charlotte Dyremose (KF), 2005-06-07:
Som jeg vist også fik sagt i mit indlæg, er det jo også sådan, at Den Danske Dyrlægeforening bakker op om det her register.
Jeg synes faktisk, det er ret relevant at se på det antal af foreninger og de foreninger, der nu bakker op om det her.
Og så mener jeg faktisk, at vi også skylder det her initiativ, og vi skylder de katte, som jo helst skal have mulighed for at finde deres rette ejermænd, hvis de bliver væk, at vi så også fra politisk side bakker op og siger: Nu må vi så sørge for, at det her rent faktisk bliver en løsning.
Så mener jeg også, at vi må sørge for, og det må foreningerne også, at katteejerne ser de fordele, der jo også er ved at have deres katte mærket og registreret, sådan at de kan finde dem igen, hvis de skulle blive væk.
Det mener jeg faktisk også at den enkelte katteejer må have som sigte.
Og derfor har jeg en ret stor forhåbning om, at det her nu rent faktisk vil lykkes, særlig hvis vi også fra politisk hold siger, at vi altså nu bakker op om, at det her skal ske.
Lene Espersen (KF), 2005-06-07:
Det kunne være, at jeg lige skulle indlede med at sige, at min sammenligning med Koranen såmænd bare gik på, at man ikke altid ligesom skulle tage en rapport for at være en evigt gyldig sandhed eller det eneste saliggørende her i verden, og det er der jo nogle mennesker der betragter Koranen som.
En rapport skal man selvfølgelig altid læse med interesse, men også med kritiske øjne, og en af de ting, man i hvert fald i rapporten har problematiseret temmelig meget, har været spørgsmålet om en mæthedsfornemmelse for dyrene, om hvorvidt dyrene sulter.
Og det er et af de steder, hvor jeg nok må sige, at jeg tror, at man i Dyrenes Beskyttelse har været meget påvirket og ladet sig meget inspirere af tankegangen bag den økologiske produktionsform.
Der er ikke noget galt i det.
Det må man såmænd gerne, men jeg tror, at det meget er med udgangspunkt i det, at man har draget de konklusioner, man har.
Og der mener jeg bare, at man må skelne imellem, at der er noget, vi gerne vil, fordi vi synes, det er det rigtige, og så det, vi drøfter her: Får dyrene en fysisk mæthedsfornemmelse – ja eller nej?
Og der kan jeg i hvert fald ikke som minister stå i dag på talerstolen og sige, at det ikke giver soen nogen fysisk mæthedfornemmelse at få halm, for forskningen viser det modsatte.
Det er bare et eksempel.
Jeg vil sige til det første vedrørende indskærpelser, at jeg da ikke har grund til andet end at have tillid til, at Fødevarestyrelsen og andre selvfølgelig følger op på de indskærpelser, der kommer, og vurderer, om der er behov for et kontrolbesøg.
Men jeg vil gerne medvirke til, at det bliver afklaret under udvalgsbehandlingen, hvis hr. Kristen Touborg har en opfattelse af, at kontrolmyndighederne ikke efterlever det ansvar, de har.
Med hensyn til det andet punkt vedrørende halebidning vil jeg sige til hr. Kristen Touborg, at jeg synes, at et af problemerne med det er, hvad der er årsagen til halebidning.
Jeg tror, det er meget, meget forskelligartede forhold, der gør sig gældende, og der synes jeg altså, det er forkert, hvis vi her i Folketinget bare tillægger landmændene en eller anden form for ond vilje: Nu skal grisene sandelig have lov at lide.
Jeg tror faktisk, at alle producenter har en interesse i, at deres dyr har det godt, og derfor synes jeg også, det er rigtigt, at Danmarks Jordbrugsforskning har iværksat et projekt, der fokuserer på, hvad det er for faktorer ude i den enkelte stald, der har en negativ effekt på halebidning.
For jeg må blankt erkende, at jeg ikke, og det tror jeg heller ikke hr. Kristen Touborg kan, kan komme med en klar udmelding i dag om, hvad halebidning skyldes.
For jeg tror, det skyldes mange forskellige ting.
Per Clausen (EL), 2005-06-07:
Jeg er meget enig med hr. Jens Kirk i de meget præcise betragtninger, han har om, hvordan man skal gribe ind over for de brodne kar.
Det synes jeg er en vigtig ting at have med.
Jeg synes så bare, at når vi ligesom er kommet på den anden side af de brodne kar, så har vi stadig væk nogle problemer med dyrevelfærden i den danske svineproduktion.
Det tror jeg også hr. Jens Kirk må erkende, også ud fra de tal, der er for, hvor mange dyr der bliver destrueret hvert år.
Så siger hr. Jens Kirk hele tiden, at det skal videnskabeligt bevises, og så er det bare, at jeg lidt har på fornemmelsen, at det, hr. Jens Kirk mener, er, at en ting er, hvad vi kan sige om, hvad der er god dyrevelfærd, men det, der skal bevises, er, at det også kan passes ind i den nuværende produktion, og det kan passes ind på en måde, så det stadig væk er økonomisk bæredygtigt.
Det er måske lidt af det, der er problemet, at vi har lavet en produktion her, som det er meget svært at gøre dyrevelfærdsmæssigt god, fordi der er en række økonomiske investeringer osv., der også skal klares hjem.
Jens Kirk (V), 2005-06-07:
Jamen igen, vi har ingen forsøgsresultater, der godtgør, at 2 uger er bedre end 4 uger.
Vi har ingen forsøgsresultater, der viser det.
Hvis vi havde det, så ville det sikkert være rigtigt, men det har vi ikke, for allerede efter 2 uger, hvad så?
Så skal den lige pludselig vænne sig til, at den kan springe rundt.
I de første dage ligger den måske tre af de tolv grise ihjel, og så har vi da en uheldig situation.
Det er ikke afprøvet.
Vi er villige til, så snart det er afprøvet, at indføre det, helt klart.
Kristen Touborg (SF), 2005-06-07:
Hr. Jens Kirk var inde omkring punkt 8, hvor hr. Jens Kirk sagde, at det jo ville være synd for de små grise, hvis de blev ligget ihjel af moderen, hvis de skal gå fri.
Jens Kirk (V), 2005-06-07:
Til hr. Touborg: Ja til det sidste.
Hvis det er løsningen, hvis den er videnskabeligt afprøvet.
Jeg kan godt i nogle tilfælde se, at 0,3 måske er rigeligt, fordi det medfører en masse andre uheldige ting i den stald: For meget fugt, det kan ikke komme igennem, og soen skrider ud.
I andre stalde, som nok er bygget til det, kan det godt ske, at 1 kg er mere rigtigt end hr. Touborgs halve kilo.
Og boksenes størrelse:
Hvis hr. Touborg har hørt efter, hvad jeg sagde i min ordførertale, og måske ikke havde så travlt med at finde på et spørgsmål, så ville hr. Touborg have hørt, at undertegnede sagde, at der allerede var ved at blive udsendt en bekendtgørelse fra landsudvalget om, hvordan de mente, at boksene skulle udformes fremover.
Der skulle helt klart tages hensyn til søernes størrelse.
Kristen Touborg (SF), 2005-06-07:
Hr. Jens Kirk synes, at et halvt kilo halm pr. dyr til dyr, der vejer omkring 200 kg, er for meget; de skal have tilstrækkeligt i stedet for, siger hr. Jens Kirk.
Så vil jeg godt sige til hr. Jens Kirk: Når Venstres ordfører siger, at vi selvfølgelig skal have kigget på voksne størrelser, når der bliver behov for det, så er der behov for det, søerne er for store, de kan ikke rejse sig, og de har ikke fri bevægelighed.
Der er i øjeblikket en virksomhed i Nordjylland, der har taget patent på løsning af problemet.
Er hr. Jens Kirk klar til at løse det problem i løbet af et år eller halvandet, hvis det er teknisk muligt?
Jens Kirk (V), 2005-06-07:
Om det skal være en autorisation, der skal væk, eller en kraftig bøde, der skal gives, ved jeg ikke.
Jeg tør ikke sige, hvor kraftig bøden er til bondemanden, der begår den forseelse, men det er helt klart, at det ikke skal kunne gøres for økonomisk vindings skyld.
Bjarne Laustsen (S), 2005-06-07:
Når vi nu kan se, at var det 50 ud af 200 transporter, hvor der var anmærkninger vedrørende transporten af dyrene, så er der jo, selv om det er mange forskellige anmærkninger, noget, der tyder på, at bønderne alligevel sørger for, at transporten sker, og det kan kun være med en eneste begrundelse: at få nogle penge i kassen.
I givet fald hr. Jens Kirk mener det, hvornår kommer der så et forslag fra Venstre?
Hvornår vil Venstre presse på i regeringen, for at der kommer ekstra straf og bøder og sanktioner over for de landmænd, som overtræder reglerne, og de vognmænd, og hvem der ellers lader hånt om dyrenes velfærd under transporten?
Jens Kirk (V), 2005-06-07:
Det skal han godtgøre.
Og hvis han ikke overholder de regler, så er det de to, der har et problem, ikke resten af bønderne, og det er der, vi skal finde ud af noget.
Hr. Bjarne Laustsen kender en lille smule til fiskeri.
Der har vi den regel, at hvis man forser sig groft dér, så tager man licensen fra fiskeren.
Det kunne man jo f.eks. også tage fra vognmanden her.
Man kunne også sige, når vi nu taler om de brodne kar her, at hvis man på en nordjysk landevej kommer til at køre lidt for stærkt, så ved hr. Bjarne Laustsen godt, at så ryger kørekortet.
Her kunne man også statuere med nogle kraftige bøder.
Så det er de to, der har ansvaret, det er ikke bønderne generelt.
Det er forkert at straffe dem kollektivt.
Bjarne Laustsen (S), 2005-06-07:
Hr. Jens Kirk er inde på, at der er en række brodne kar inden for landbruget.
Uanset om det er transport af dyr, eller det er produktion, så er der altså åbenbart i landbruget en række producenter, som lader hånt om dyrevelfærden.
Det kan jo kun være for ussel mammons skyld, altså simpelt hen for at optimere produktionen, eller hvad man kalder det, for at stoppe flere grise ind i lastbilen, eller hvordan det nu er, stuve flere sammen, så man måske kan få en større drift på kort sigt, men så får man efterfølgende nogle andre dyrevelfærdsproblemer, fordi der trods alt er grænser for, hvor meget man kan presse produktionen og presse dyrene til at yde noget mere.
Skal det være et objektivt ansvar, således at det altid er producenten, der må sørge for det, når grisene ryger til slagteriet eller til en anden producent?
Hvem har ansvaret helt overordnet?
Kristen Touborg (SF), 2005-06-07:
Jeg fik ikke rigtig noget svar på, om ministeren finder, det er et problem, at der ikke bliver fulgt op, altså at der ikke er opfølgende kontrolbesøg, når der gives en indskærpelse.
Det burde være det almindelige og det sædvanlige, at man gjorde det.
Men jeg vil godt høre ministerens udlægning af det, og om ikke det bekymrer ministeren, at man rent faktisk kun følger op i mindre end 10 pct. af tilfældene.
Men jeg vil også godt lige med hensyn til det med den rutinemæssige halekupering høre, om det bekymrer ministeren, at alle de pæne ord, man kan sige herinde i Folketinget, tilsyneladende ikke følges ret meget op ude i produktionen, eftersom det vel er 98 pct. af alle de fedesvin, der bliver slagtet i Danmark, der er blevet halekuperet.
Synes ministeren, det ser ud, som om der er sammenhæng mellem det rigtige liv og så den lov, ministeren har været med til at lave?
Ole Glahn (RV), 2005-06-07:
Når ministeren svarer sådan, må jeg jo spørge ministeren om de regler, der er for økologisk landbrug netop vedrørende søers fodring.
Jeg går ud fra, at der har været nogen, der har været med til at sætte de krav op om, at det skal være på den måde, det er på, fordi man mener, at det kommer tættest på i det her tilfælde soens naturlige måde at optage foder på og også til at have adgang til foder på.
Derfor undrer det mig lidt, når ministeren siger, at det egentlig ikke kan bruges som udgangspunkt.
Jeg har altid haft den opfattelse – ministeren har måske en anden, det kan ministeren så fortælle – at med den måde, man stiller krav til økologisk produktion på, har man fra eksperters side taget udgangspunkt i at komme så tæt på den naturlige tilstand som muligt for de dyr, som man har med at gøre, og i det her tilfælde altså søer.
Nu sagde justitsministeren for et øjeblik siden, at den rapport, som er kommet fra Dyrenes Beskyttelse om velfærdsproblemer hos danske søer, ikke var, jeg tror, ministeren brugte udtrykket Koranen eller noget i den stil.
Her er jo opgjort nogle tal fra nogle undersøgelser.
Lene Espersen (KF), 2005-06-07:
Jeg vil sige til hr. Per Clausen, at jeg synes, det ville være interessant at gå bag om tallene og se, hvad tallene oprigtigt dækker over.
Det er da mit håb og min tro, at de bl.a. dækker over, at man er blevet mere ansvarlige og sender disse søer til destruktion frem for det, der er et værre alternativ, nemlig at sende dem ud på en lang rejse.
Og for så vidt angår spørgsmålet om mæthedsfølelse, som hr. Per Clausen også halvvejs er inde på, problematiserede man i et høringssvar fra Landbohøjskolen i forbindelse med lovændringen i 2003 halm som mætningsgivende, men hverken dyreværnsorganisationer eller andre sagkyndige havde bemærkninger til den opfattelse, som arbejdsgruppen stod for.
Det er fuldstændig korrekt, at det ikke anses som grovfoder i den økologiske produktion, men man kan altså ikke udelukke, at halm giver en fysisk mæthedsfornemmelse, og det er jo det, der har været i fokus i Folketinget.
Men jeg indleder og fortsætter gerne en drøftelse i Retsudvalget af den her problemstilling.
Jeg ser med meget stor alvor på den, men jeg mener bare, at alle faktorer må frem, før der drages, om man så må sige, politiske konklusioner af de nye tal, der foreligger.
Per Clausen (EL), 2005-06-07:
Det er fuldstændig rigtigt, som ministeren siger, at man ikke skal drage forhastede slutninger, for det kan altid være farligt, men jeg tror da, ministeren kan være enig med mig i, at de tal, vi ser nu, i hvert fald er udtryk for, at dyrevelfærden ikke er god nok.
Det synes jeg må være rimelig klart.
Og når der så er forskere, der siger, at et af de afgørende problemer faktisk er det foder, som dyrene får i dag, så er det vel ret oplagt at tage fat på det, også fordi der jo må være nogle erfaringer med dyr, som får en anden slags foder.
Man lægger faktisk i det her forslag op til at gå over til nogle regler, som minder om dem, man har inden for økologien.
Men det er jo bare sådan, at vi kan se, at et sted mellem 55 og 70 pct. af de dyr, der bliver bragt til destruktion, er selvdøde.
Lene Espersen (KF), 2005-06-07:
Jo, men jeg vil sige netop omkring antallet af søer til destruktion, at jeg er meget enig med hr. Per Clausen i, at det er dybt betænkeligt, hvis antallet af destruerede søer er udtryk for, at søernes velfærd er blevet forringet.
Men jeg mener ikke, at man sådan umiddelbart bare kan drage den konklusion ud i den blå luft.
Og det vil jeg sige i hvert fald er blevet særlig relevant efter den seneste skærpelse af transportegnethedsvurderingerne.
Det synes jeg er væsentligt at have med.
Men jeg vil gerne understrege over for hr. Per Clausen, at såfremt det viser sig, at det er et velfærdsproblem, vi har med at gøre, er jeg absolut indstillet på at gå ind og se på det og også gøre noget ved det.
Men jeg tror, der er behov for, at vi dykker lidt dybere ned i tallene og ser de her antal som udtryk for, at der rent faktisk er sket en forbedring, og at disse udtjente søer ikke bliver sendt ud på en sidste lang rejse, hvor dyrevelfærden bliver yderligere forværret.
Per Clausen (EL), 2005-06-07:
Jeg tror, ministeren har meget ret, når hun siger, at det jo ikke er den enkelte landmand, der har noget særligt behov for at behandle sine dyr dårligt.
Det betyder så også, at vi måske i virkeligheden snakker om meget større forandringer end dem, der ligger i det her forslag, hvis vi for alvor skal have løst dyreværnsproblemerne.
Men så bare en enkelt ting: Ministeren har jo været åben over for at tage fat på nogle ting hurtigt, kan man sige.
Og var det så ikke noget af det, som man måske skulle tage fat på at få løst sådan rimelig hurtigt?
Lene Espersen (KF), 2005-06-07:
Jeg er enig med hr. Bjarne Laustsen i, at vi selvfølgelig skal gøre noget ved det.
Nu tror jeg ikke, at man sådan skal opfatte den enkelte rapport fra Dyrenes Beskyttelse som Koranen, den eneste sandhed i denne verden, men jeg synes, den peger på mange områder, hvor der er behov for øget opmærksomhed.
Det er også med udgangspunkt i det – der er jo ikke kun god vilje, men rent faktisk også handling fra min side – at jeg siger, at på mange af de her områder, som forslaget omhandler, er jeg også interesseret i, at vi ser på lovgivningen.
Så vil jeg sige til hr. Bjarne Laustsen, at det ikke var en eller anden dulgt forhandling ovre i Justitsministeriet, der medførte en lang overgangsordning, det var, fordi Socialdemokratiet var optaget af arbejdsløsheden og beskæftigelsen i det her land.
Man ønskede ikke at lave nogle regelsæt, der betød, at den udflytning, der er af svineproduktionen lige nu til Østeuropa, for alvor tog fart ved at lave nogle regler, som ingen mennesker kan efterleve i Danmark.
Der er jo tale om investeringer, der koster millioner og atter millioner af kroner, og derfor er det sund fornuft at give erhvervet en overgangsperiode, så man ikke animerer det til i globaliseringens hellige navn at flytte ud af landet.
Så jeg synes, det var meget fornuftigt af Socialdemokratiet, at man lavede en overgangsordning, som også erhvervet kunne leve med, så produktionen herhjemme kan foregå under ordentlige dyrevelfærdsmæssige rammer.
Bjarne Laustsen (S), 2005-06-07:
Det skulle ikke undre mig, om man har lavet et forlig dengang.
Jeg husker ikke omstændighederne, eller præcis hvorfor man har lavet så lange overgangsordninger, men det er jo typisk i en forhandling også af hensyn til erhvervet, at man siger, at der skal gå nogle år, inden de nye krav skal opfyldes og der ved nye staldbygninger skal være skærpede krav.
Men ifølge den her rapport er søerne blevet længere og bredere, og de staldsystemer, der i dag er på markedet og i staldene, er simpelt hen for små.
Udviklingen løber altså derhenad, hvor vi ikke bare kan lade stå til, for det er dyrenes velfærd, det drejer sig om, og hvis det direkte er bevist, at de får for lidt foder og de får mavesår og der er alle mulige andre sygdomme, så kan vi da ikke bare sidde med hænderne i skødet, så er vi nødt til at gøre noget ved det.