Martin Lidegaard (RV), 2004-02-24:
Jeg vil forsøge at samle lidt op på begge forslag, da de jo er lidt overlappende, som det er fremgået af debatten i dag, men først og fremmest tak for debatten.
Som jeg har hørt debatten i dag, har de forskellige partier, der støtter forslaget, forsøgt på alle mulige områder at åbne døren for regeringen til en forhandling.
Vi har sagt, at man kunne gå et stykke ad vejen.
Vi har sagt, at man kunne overveje at starte med at tage visse typer bygninger og ikke tage etagebygninger med.
Vi har i og for sig gjort alt, hvad vi overhovedet kunne for at vise, at det her forslag ikke er et drilleforslag, ikke er et overbudsforslag, men faktisk er et reelt ønske om at gøre noget ved det kæmpe problem, som manglende tilgængelighed for handicappede i det her samfund rent faktisk er.
både på det ene og det andet beslutningsforslag
, at vi meget håber, når nu ministeren kommer til, at han også vil modtage det i den ånd og give os nogle tilsagn om, at vi kan fortsætte debatten med henblik på rent faktisk at nå nogle resultater
Så vil jeg gerne også kvittere for, at man i B 115 har gjort lidt mere ud af at beskrive nøjagtigt, hvordan man kunne virkeliggøre DS 3028 og gøre den retligt bindende, også givet mere plads, end vi har brugt i vores beslutningsforslag.
Vi kan fra radikal side til fulde tilslutte os de forskellige løsningsmodeller, der er sat op fra de andre partiers side - hermed sagt for en god ordens skyld.
Så er der de andre forslag i B 103, som er fremsat af Det Radikale Venstre.
Det er vores helt grundlæggende opfattelse, at Danmark aldrig har taget konsekvensen af, at vi afskaffede særforsorgen i starten af 1980'erne.
Det vil jeg gerne sige helt ærligt og åbent, at det synes jeg at vi kan klandre skiftende regeringer for i de sidste 20-25 år.
Vel er det rigtigt, at der i de sidste år er sket en række tiltag
, men som det allerede er blevet sagt, er langt de fleste sket i samarbejde med eller efter krav fra oppositionen, men det er dog sket, også med regeringens medvirken.
Jeg vil også sige, at i alle de forlig, som vi er indgået i på det her område, har vi udtrykkeligt hver eneste gang gjort opmærksom på, at vi indgik det, fordi det var et stykke ad vejen, men at vi gerne ville gå længere og vi ville forbeholde os ret til at gå længere. Om kortlægning af det samlede boligbehov må jeg sige, at jeg ikke kan forstå, at man kan være imod en sådan kortlægning.
Den eneste motivation, jeg kan se - det er ikke særlig pænt sagt, men jeg kan bare ikke se anden motivation - er, at man er bange for resultatet af en sådan kortlægning, nemlig den skrigende modsætning imellem tilgængelige boliger og det reelle behov i gruppen af handicappede.
Vi foreslår så, at man - for det tror vi er et minimumssats - går i gang med de første 1.000.
Det er rigtigt, som hr. Keld Albrechtsen siger, at vi foreslår at lade Landsbyggefonden gå ind, men man skal huske på, at mange lejere jo er handicappede, og at de har bidraget til Landsbyggefonden.
Vi synes, det er et ædelt formål.
Det er jo ikke sådan, at vi vil udbetale socialhjælp fra Landsbyggefonden.
Vi vil netop bygge boliger.
Vi vil bare gerne bygge boliger, der også kan benyttes af handicappede.
Det synes vi sådan set er en reel og helt legitim benyttelse af Landsbyggefondens midler, men den diskussion kan vi jo tage, når vi får chancen for det.
Vi foreslår afsat yderligere 200 mio. kr. til forbedring
Det er rigtigt, som fru Tove Videbæk gjorde opmærksom på, at vi fik tilkæmpet nogle midler i trafikforliget.
Det er jo godt, og dem kan vi starte med.
Vi er bange for, at det ikke er nok, men lad os diskutere det, også på baggrund af at vi jo kan sætte nogle tydelige fingeraftryk på den DSB-kontrakt, der skal indgås, hvor vi kan stille krav om, at der skal tages hensyn til handicappede.
Det bør vi også forsøge at gøre i forbindelse med den kontrakt, der skal laves med Banedanmark.
Jeg vil i hvert fald sige, at vi fra radikal side vil gøre, hvad vi kan for at påvirke de kontrakter.
Så har vi tilgængelighedskrav i forbindelse med ejerskifte i liberale erhverv.
Her kan man godt synes, at det er et voldsomt forslag, at der ved ejerskifte automatisk skal ske noget.
Vi må bare konstatere, at det altså går utrolig langsomt på de her områder, og vi er helt åbne for at diskutere, om man skal have nogle grænser, om man skal udtage de steder, hvor det er mest presserende, om man skal kunne have nogle undtagelser osv.
Vi mener bare, at den grundlæggende regel må være, at når det kan gøres for et rimeligt beløb, og når man alligevel har gang i at skulle udvide og bygge om, som man typisk gør i forbindelse med ejerskifte, burde det i og for sig være en selvfølge, at man også gør den tilgængelig.
Her vil jeg gerne medgive fru Tove Videbæk, at det ikke er den bedste formulering, der er set i et radikalt beslutningsforslag.
Vores pointe er: Langt de fleste mennesker, der har et handicap i dette land, ønsker at bidrage og kan bidrage, hvis ikke samfundet gjorde deres handicap større, end det i forvejen er.
Det tror jeg alle mennesker har et behov for at kunne få lov til, hvis de i øvrigt kan og har evne til det.
Det, der er vores budskab her, er, at det vil komme alle til gavn, også samfundet.
Vi foreslår, at individuelle kørselsordninger bliver justeret.
Det har været på dagsordenen hos regeringen.
Det er desværre taget af igen.
Jeg forstod hr. Lars Barfoed sådan, at der måske kan være baggrund for at diskutere det i forbindelse med de næste kommuneaftaler.
Det håber jeg, for der er ingen tvivl om, at ansvaret ligger hos amterne, og at det skal ligge der.
Men der er heller ingen tvivl om, at det fungerer dybt utilfredsstillende nogle steder i dag, og det mener jeg ikke vi bare kan blive ved med at se stiltiende på.
Endelig er der altså efteruddannelsessystemet.
Jeg forstår, at vi ikke kan komme længere med det nu.
Samlet set
Det er jo rart at vide, for så lang tid er der heller ikke til et valg.
Så vil jeg sige til Dansk Folkeparti, at jeg forstod åbenbart hverken rigtigt den ene eller den anden gang, selv om jeg syntes, jeg forsøgte at sprede mine fortolkninger over en vis bredde. Jeg håber, at Dansk Folkeparti ikke bare vil noget, når de er ude at holde oplæg i landet eller udtaler sig til pressen, men også vil noget her i salen.
Med de bemærkninger skal jeg sige, at vi glæder os til udvalgsarbejdet.