runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Søren Søndergaard (EL), 1997-11-27:
Jeg blev måske en smule forundret eller i hvert fald forvirret over Venstres ordførers indlæg i denne her debat, fordi oplysningerne i personalemapperne blev beskrevet som noget, der vedrørte privatlivet.
Der vil jeg godt have, at Venstres ordfører prøver at afgrænse, hvor Venstres ordfører mener, at privatlivet ender, og noget, der har med den offentlige gerning at gøre, begynder.
Er f.eks. en offentligt ansats uddannelse en privat oplysning, som ikke kommer andre ved, eller er det en oplysning, som er relevant for offentligheden i forhold til bedømmelsen af en persons gerninger?
Eller hvad med disciplinærsager?
Er det, at en person, der har arbejdet med nogle ting og har fået en disciplinærsag, en privat ting, eller er det noget, der har med den offentlige persons gerning at gøre?
Jytte Wittrock (S), 1997-11-27:
Lovforslaget er en ændring af vilkår omkring sager, der bliver behandlet i Kort- og Matrikelstyrelsen, og det drejer sig alene om taksten, prisen på en udstykning.
Staten skal ifølge forslaget i fremtiden have 5.000 kr. i stedet for de hidtil gældende 4.000 kr. for hver ejendom, der bliver oprettet.
Dette er et eksempel på, at mange bække små kan bidrage til en større å.
Når man skal finde balance i det store regnskab, må man også se efter små gevinster i diverse hjørner.
Det er dette forslag et eksempel på.
Der er ikke reguleret på taksten siden 1990, og det forventes, at staten kan have en indtægt på ca. 10 mio. kr. årligt, hvis forslaget gennemføres.
Det synes vi også er værd at tage med, når det er rimeligt, og det synes vi i Socialdemokratiet det er.
Jeg skal derfor på partiets vegne anbefale lovforslaget.
John Vinther (KF), 1997-11-27:
Det er i virkeligheden et noget pudseløjerligt forslag, vi her behandler.
Man kan normalt i et lovforslags bemærkninger i hvert fald finde et formål med det, der foreslås, men det kan man læse meget langt efter i dette lovforslag.
Det eneste, der faktisk står som begrundelse for, at man ønsker denne forhøjelse, er, at udstykningsafgiften ikke er blevet forhøjet, siden den blev indført. Det synes vi i Det Konservative Folkeparti er en noget mærkværdig begrundelse, og vi har svært ved at se det som udtryk for andet, end at man ønsker at skrabe flere penge i statskassen og samlet forhøje skatte- og afgiftstrykket.
Det kan vi ikke rigtig se det sympatiske i, så jeg skal bare kortfattet konstatere, at Det Konservative Folkeparti heller ikke kan støtte forslaget.
Villy Søvndal (SF), 1997-11-27:
Jeg skal sige til boligministeren, at det er i sand nød, man skal kende sine venner.
Jeg synes i øvrigt, det er en interessant diskussion.
var at se den indeksering, der viser, hvordan de her takster steg under den borgerlige regering, fordi det viser vist med al tydelighed, at man har to forskellige ordførermuligheder: en, når man er i opposition, som Venstre og De Konservative betjener sig af, og en, hvis man forsøger at tage et ansvar for det her samfund.
Det gør vi i øvrigt gerne i SF, når vi synes, det er et rimeligt forslag, og enhver kan vel forstå, at der er meget fornuft i mildt at regulere et beløb, der ikke har været reguleret i en periode på 6 år.
Jeg skal i øvrigt sige, at vi ikke er anfægtet af tankegangen om, at vi redder landets økonomi med det her.
Det samlede provenu af at hæve det med omkring 1000 kr. er ca. 10 mio. kr. Dem bidrager vi gerne med, for der er nogle vigtige formål i det her land, hvor vi gerne vil have løst nogle problemer for nogle af dem, der har det skidt.
Dorit Myltoft (RV), 1997-11-27:
Det Radikale Venstre kan støtte, at den nugældende afgiftssats, der trådte i kraft den 1. april 1991, bliver reguleret op til de 5000 kr., som er foreslået.
Addi Andersen (CD), 1997-11-27:
Da CD's ordfører heller ikke kan være til stede ved behandlingen af dette lovforslag,
skal jeg sige følgende: Centrum-Demokraterne kan ikke umiddelbart tage stilling til dette lovforslag.
Vi savner en oversigt over, hvilke erhvervsøkonomiske konsekvenser en afgiftsforhøjelse vil have, hvilke erhvervsbrugere der betaler denne afgift, og
hvordan en afgiftforhøjelse vil påvirke dem.
Vi har også lidt svært ved at gennemskue ministerens begrundelser for forhøjelsen.
Pristallet er steget med 12,7 pct., siden gebyret blev fastsat til 4.000 kr., så hvorfor skal gebyret forhøjes med 25 pct.?
Priserne ændrer sig løbende, så hvis begrundelsen er, at gebyret skal følge med priserne, hvorfor så ikke indføre en form for løbende regulering af afgiftens størrelse?
Der er alt i alt flere ting i dette forslag, der skal kigges nærmere på, og det vil CD gøre i udvalget.
Villy Søvndal (SF), 1997-11-27:
Da CD ikke kan støtte forslaget, kunne boligministeren nu sidde tilbage med en ubehagelig fornemmelse; men det behøver boligministeren ikke, for jeg skal hilse fra hr. Frank Aaen og sige, at Enhedslisten støtter det.
Ole Løvig Simonsen (S), 1997-11-27:
Inden forslaget kom til første behandling, havde jeg lavet en lille tipskupon for at se, hvordan tilslutningen ville se ud; jeg fik 9 rigtige, og det er jo godt skuldret af en boligminister.
Men det skyldes også, at jeg nok i og for sig kunne forudse, hvordan tilkendegivelserne ville blive her ved førstebehandlingen, og jeg skal i hvert fald takke for, at flertallet er hjemme.
Ingen diskussion om det, det er vi meget tilfredse med.
Dernæst vil jeg gerne sige til både hr. John Vinther og andre, der har berørt det, at det er vel meget naturligt, at man i en virksomhed som Boligministeriet tager et eftersyn og ser på, hvordan tingene egentlig ser ud.
Derfor mener jeg også, at når vi taler om brugerbetaling, så skal den være realistisk og følge med prisudviklingen, og derfor har vi sagt, at vi kan gå fra 4.000 kr. til 5.000 kr.
Det er jo ikke nogen herregård, der skal betales, og jeg vil gerne sige, at en af de ting, jeg synes, man har pligt til som minister, er i hvert fald at gennemgå de forskellige ressortområder, og se, om der er nogle ting, der skal ajourføres?
Jeg vil gerne sige til hr. Kim Behnke, at det har ikke spor med Kort- og Matrikelstyrelsen at gøre, og det ved hr. Kim Behnke jo i og for sig også godt.
Det er en ajourføring som sådan, og den kan man så lide eller ikke lide.
Jeg må sige, at her er det vel principperne, der er i front i forhold til det beskedne provenu, der kommer ind, og derfor synes jeg, at nogle af partierne måske går i lidt for små sko, når det drejer sig om de ting.
Hr. Erling Oxdam sagde, at det måske var lidt misundelse, der fik os til at gøre det.
Nej, vi spiser ikke misundelsesbrød, vil jeg gerne sige, det overlader vi gerne til hr. Erling Oxdam.
Jeg tror i hvert fald, procenten er mindre.
Det kan vel altid glæde nogle, og hvis det også kan være med til at få nogle til at overveje deres stemme, ser jeg det gerne.
Jeg siger altså tak for flertallet, og så er jeg selvfølgelig også klar til at svare på de stillede spørgsmål.
Jeg tror ikke, det ændrer så forfærdelig meget ved indstillingen, men jeg håber da, at CD efter at have fået svar på deres spørgsmål kan medvirke til at få forslaget igennem, så vi kan klare det inden jul.
Kim Behnke (FP), 1997-11-27:
Jeg kan ikke forstå, hvordan ministeren i samme åndedrag kan nå både at sige, at dette er en almindelig brugerbetaling, at det vil være naturligt, at man i ministeriet tjekker, om tingene følger prisudviklingen, og slutte af med, at det i øvrigt ikke har noget med Kort- og Matrikelstyrelsen at gøre.
Når man nu har lavet dette tjek i Boligministeriet, går jeg ud fra - når nu ministeren gerne vil sammenligne det med en privat virksomhed, hvor man tjekker tingene - at man lige har haft notesblokken fremme.
Ud over at sidde og udfylde tipskuponer på notesblokken har ministeren vel gjort sig den ulejlighed lige at få oplyst, hvor store de faktiske omkostninger ved at behandle disse sager egentlig er.
En professionel virksomhed skal jo også se på, hvordan effektivitet og produktivitet og sådanne ting udvikler sig, og om ikke andet regner man det jo ud, når man afleverer en masse statistik til finansloven. Kan boligministeren ikke fortælle os, hvad den udregning endte med?
Hvad koster det rent faktisk det offentlige at behandle disse sager, og hvordan har tingene udviklet sig, når det nu er så vigtigt, at borgernes betaling bliver forhøjet med 25 pct.?
Ole Løvig Simonsen (S), 1997-11-27:
Jeg ved, hr. Kim Behnke er meget interesseret i, hvordan udgifterne beregnes og skrues sammen, og det er der jo rig lejlighed til at spørge om i udvalget; så kan man få de enkelte beregninger for det enkelte areal, hvis man gerne vil det.
Men sådan hænger det jo ikke sammen, for hr. Kim Behnke sagde heroppefra: Jamen jeg tror bestemt, det er helt andre ting, der er tale om.
Men jeg kan fortælle hr. Kim Behnke, at sådan hænger det ikke sammen.
Det er boligministeren, der har sendt en lille note over til finansministeren og gjort opmærksom på, at her er der nok et område, hvor man godt kan hæve beløbet, uden at nogen sætter noget som helst til.
Erling Oxdam (V), 1997-11-27:
Når det som begrundelse for lovforslaget i bemærkningerne siges, at en regulering af udstykningsafgiften - fra de nuværende 4.000 kr. til 5.000 kr., altså en forhøjelse på 25 pct. - er begrundet i, at nettoprisindekset fra 1. april 1991 til 1. juli 1997 er steget med 12,7 pct., er det uforståeligt og vel også ulogisk.
12,7 pct. af 4.000 kr. bliver 508 kr., og stigningen skulle således, hvis man fulgte denne tankegang, alene medføre en ny afgift på 4.508 kr. Der er altså tale om en diskontering af, som der står, en forventet udvikling i konjunkturerne eller en forventet stigning i nettoprisindekset, som jeg ikke finder der er grundlag for.
Det er jo nærmest en form for konfiskation eller kald det en misundelsesafgift, når nogen udstykker et stykke jord.
Venstre må derfor afvise det foreliggende forslag.
Vi kan ikke støtte det.
Steen Gade (SF), 1997-11-27:
Det sidste spørgsmål, som hr. Langkilde stiller til miljøministeren, kunne jeg udbygge ved at spørge, om miljøministeren mener, det er rigtigt, at der også skal være separate reduktionsmål på mere langlivede drivhusgasser som f.eks. HFC.
Det skal så være ved siden af, for ellers render vi ind i nogle problemer, og det er det, jeg også gerne vil have miljøministerens kommentar til.
Hr. Langkilde vil jeg rose, fordi det var en anden tale
end tidligere, der blev holdt af De Konservative med hensyn til de overordnede linjer.
Vi har alt for længe - men det er så ovre nu - haft diskussioner om, hvorvidt vi overhovedet skulle tage os af drivhuseffekten, fordi der altid kan rejses tvivl, om det nu er rigtigt. Nu forstår jeg, at De Konservative ligesom os andre er enige i det, der står i IPCC's anbefalinger, nemlig at den menneskeskabte drivhuseffekt er så alvorlig og så meget i stigning, at vi skal handle nu.
Det er jo »the key point«
, og det har De Konservative ikke før villet melde positivt på, så det er glædeligt, hvis de vil det i dag.
Jørn Pedersen (S), 1997-11-27:
Vi har her et ganske fornuftigt forslag, vil jeg gerne sige på mit partis vegne.
Det er så fornuftigt, at vi faktisk allerede, da vi i foråret vedtog de nye sociallove, havde taget højde for de problemer, forslaget omhandler, og rettede dem.
Til gengæld har vi senere haft et eksempel på, hvordan en pressehistorie kan accelerere, og vi har set nogle meget uhyrlige tal om, hvor omfattende problemet var, godt hjulpet på vej af visse politiske partier.
Jeg synes derfor, det er meget fornuftigt, at vi nu får sat tingene på plads, og at det i bemærkningerne til forslaget også beskrives, hvordan de faktiske tal i virkeligheden ser ud.
Jeg vil gerne sige heroppefra, at jeg synes, det er ret beskæmmende, at man kan se nogle af de fremmeste af landets socialmedarbejdere komme med oplysninger til dagspressen, der ikke er helt i overensstemmelse med sandheden.
Det synes jeg er beskæmmende, men jeg håber da ikke, det er et udtryk for niveauet for, hvor godt man følger med rundt omkring i de kommunale socialforvaltninger.
Vi synes altså, det er fornuftigt at ændre tidspunktet for lovens ikrafttræden fra den 1. juli 1998 til den 1. januar 1998, så vi støtter lovforslaget.
Hans Christian Schmidt (V), 1997-11-27:
Nu behøver jeg ikke at stå og sige, at Venstre mener miljøpolitikken alvorligt.
Det er helt uvant for mig.
Normalt er det klart, at de ting, der bliver sagt i en tale, også er dem, man tager med ind, men jeg skal gerne gentage: Vi har nøjagtig sagt, at vi går ind for, at ilandene selvfølgelig skal reducere deres CO2-udslip, og jeg sluttede med at sige, at kun ved hjælp af en flerstrenget strategi vil det lykkes os at nedbringe de kritiske mængder af CO2.
Det fastholder vi.
Bent Hindrup Andersen (EL), 1997-11-27:
Jeg sår ikke tvivl om, at Socialdemokratiet inklusive statsministeren taler alvorligt om den danske industrialiserede svineproduktion, men når det gælder om at gøre noget ved den, er det, jeg siger, at lakmusprøven på, om det er troværdigt eller ej, viser sig dér.
Og indtil vi finder ud af, hvordan det skal gøres, er der brug for et øjeblikkeligt stop, fordi byggeriet eskalerer voldsomt: For 3 år siden var det for små 2 mia. kr., så var det 2,5 mia. kr., og i øjeblikket vurderer man, at der bygges for 3 mia. kr., og så er det, at jeg i vores forslag siger, at i hvert fald to tredjedele af det byggeri ikke kan bruges til noget fornuftigt fremover. Jeg har ikke så meget tillid til landmændene, at de selv er klar over, at de også skal bruge det på længere sigt.
Derfor mener vi, at vi bliver nødt til at hjælpe dem på vej ved at sige, at nu skal vi have et midlertidigt stop både for de store stalde og for spaltestaldene.
Jeg er spændt på at høre svaret fra hr. Peter Christensen.
Det er ikke en delvis spaltestald, som man kender fra Sverige, og som kan være meget fornuftig.
Det er fuldspaltestalden, og det er dem, der bygges til slagtesvinene.
Hvordan skal det løses?
Peter Christensen (S), 1997-11-27:
Det er jo et teknisk problem.
Jeg har ikke udtalt mig om, at det var det ideelle staldsystem, og det var heller ikke det, jeg blev spurgt om.
Jeg blev spurgt om, om det kunne lade sig gøre, og det kan det.
Jeg må stadig væk gentage, at afskaffelsen af spaltestalde jo ikke løser de her problemer, og samtidig må jeg gøre opmærksom på, at der på nuværende tidspunkt er godkendt 15 af den type virksomheder, vi taler om, og det kan man vel ikke sige er det mest voldsomme tal, man har oplevet her i verden.
Henning Urup (V), 1997-11-27:
Lovforslaget om midlertidigt stop for spaltestalde rummer på visse punkter nogle positive elementer, men det er dog samtidig så enøjet i sit budskab, at det er vanskeligt at se det som et realistisk forslag.
I Venstre er vi meget indstillet på, at vi fortsat skal udvikle vores stalde i retning af bedre arbejdsmiljø og mere dyrevelfærd.
Hertil kommer, at forbrugerne nu også viser sig villige til at betale mere for øget dyrevelfærd, således at markedet nu animerer til en justering af hidtidige produktionsformer.
Det er kun godt med alle de nye tiltag, for herved får
vi en vifte af nye muligheder, for vi skal jo ikke bare tilbage til de gamle staldsystemer med halm, trillebør, dårlig luft og overbelastede staldfolk.
Det fremgår af lovforslaget, som om det kun er svin i spaltestalde, der forurener, men det bør vel retfærdigvis siges, at svin på friland går ude hele året, og halvdelen af året er der intet plantedække til at optage deres efterladenskaber, hvilket jo unægtelig også må give en forurening.
Man kan vel omvendt sige, at det er et kunstgreb, dersom man samler halmen sammen, bruger den hos grisene for så et halvt år senere at bringe den ud på marken igen.
I dag derimod snittes halmen direkte bagud af mejetærskeren og bidrager til opbygningen af et frugtbart humuslag. Som en yderligere kommentar til bemærkningerne i lovforslaget kan jeg oplyse forslagsstilleren om, at det er videnskabeligt bevist, at stalde med vådfoder, fuldspaltet og ingen halm er langt mere støvfri end stalde med fast gulv, halm og tørfodringssystem.
Men lad os være positive over for, at fremtiden vil give os systemer, der kombinerer alle egenskaber.
Venstre må derfor afvise lovforslag nr L 27. Til B 70
skal jeg, idet vores ordfører ikke kan være her, fremføre følgende: Den dagsorden, som SF selv har været med til at fremsætte og stemme for den 3. april 1997, forudsatte, at der blev sat et analysearbejde i gang af strukturudviklingen i dansk landbrug. Det arbejde er snart færdigt.
Det er derfor urimeligt at gribe til hovsaløsninger her og nu, som skaber usikkerhed i erhvervet.
Endelig kan det nævnes, at Venstre er med i forskellige tiltag på miljøområdet, bl.a. tre beslutningsforslag, som sikrer grundvandet, således at vi på den måde kan begrænse brugen af pesticider.
Grethe Rostbøll (KF), 1997-11-27:
Fra Det Konservative Folkeparti vil vi gerne tilslutte os
Venstres synspunkter i disse sager.
Aage Brusgaard (FP), 1997-11-27:
Når vi ser på selve dagsordenen, er de to forslag jo skilt ad, og nu tilhører jeg jo et ret stort parti, så vi har også skilt ordførerskaberne, så det er mig, der skal tage L 27 og hr. Niels Højland B 70.
Det må vi prøve at klare ved, at hr. Niels Højland kan komme herop i anden runde.
Men det er egentlig sådan, at dem, der bedst kan justere det, er landmændene selv.
Hvis englænderne ikke vil have grise, der har været bundet, og hvis de ikke vil have grise, der har gået på spalter, skal landmændene nok sørge for, at staldsystemet bliver lavet om, og i øjeblikket bliver der jo bygget mange stalde.
Men jeg tror ikke, der er mange af dem, der er fuldspaltede, det er de i hvert fald ikke hos dem, jeg har talt med.
Jeg forstår ikke rigtig § 1, hvor der står, at det ikke skal tillades at opføre eller nyindrette spaltestalde i landzoner.
Jeg vil godt spørge Enhedslisten, hvor pokker man så havde tænkt sig at indrette stalde, hvis det ikke skal være i landzoner.
Vi har jo kun to zoner i lovgivningen, og den ene er landzone og den anden byzone, så det må jo være byzoner, der ellers kunne blive tale om. Så står der noget om, at arbejdsmiljøet i spaltestalde er kritisabelt for de mennesker, som arbejder i dem.
Det er rent faktisk omvendt, for de steder, hvor landmændene får lungesygdomme og ikke kan få luft og går med masker - og det er helt klart et reelt problem - er faktisk i de ældre stalde med halm og strøelse.
Det er ikke så meget i de nye stalde, så der er nok nogle ting, hr. Bent Hindrup Andersen skulle tage ud og se på.
Vi kan ikke støtte forslaget, som det foreligger, for vi mener egentlig, det er noget, landmændene selv regulerer i forhold til det, køberne til vore svin ønsker.
Det andet forslag om stop for de store svinebedrifter er nok hovedsagelig blevet til på grund af de svinegårde, vi får på Mors.
derfor vil jeg mene, det er uheldigt, hvis jeg overhovedet kommenterer forslaget, for så kan jeg blive inhabil i Naturklagenævnet.
Men hr. Niels Højland vil måske sige et par ord om det.
Kristen Touborg (SF), 1997-11-27:
Fremskridtspartiets ordfører, hr. Aage Brusgaard, var med en vis humor inde på spørgsmålet om landzone og byzone, og at det vel altid er i landzone, man lægger produktionen; men det er vel ikke nødvendigvis så indlysende.
Jeg erindrer nemlig, at den nuværende miljøkommissær, fru Ritt Bjerregaard, på et tidspunkt foreslog, at man skulle henvise alle store svinefarme til industriområderne, fordi de derved ville blive anbragt dér, hvor de hører hjemme, når produktionen nu er blevet industriel, så jeg vil godt spørge hr. Aage Brusgaard, om han finder, at noget sådant er helt utænkeligt.
Derudover vil jeg godt sige, at vores forslag går ikke specifikt på Mors og de fire svinefarme, der er ved at blive etableret her.
Vi har faktisk set på forholdene på landsplan, for vi kan se, at der er problemer og bliver problemer mange andre steder end på Mors.
Aage Brusgaard (FP), 1997-11-27:
Hvis vi skal til at indrette svinefarme osv. i industriområderne, bliver der jo mange andre problemer, for så må der ikke være det, vi kalder fødevareproducerende fabrikker osv. osv. osv.
Det har jo noget at gøre med sygdomsrisiko og transport til og fra osv., så jeg mener, at husdyr, der skal slagtes eller malkes, helt klart hører til i landzonen.
Addi Andersen (CD), 1997-11-27:
Det første forslag viser, at Enhedslisten har en utrolig evne til at bringe landbruget i miskredit.
Enhedslisten burde vide lige så godt som vi andre, at landbruget selv arbejder med at forbedre dyrevelfærden.
Udviklingen går netop mod mindre industrialisering, og 50 pct. af nybyggeriet indrettes til løsgående søer.
Men målene kan ikke nås fra den ene dag til den anden, og vi skal også have andre EU-lande med.
Hvis noget af svineproduktionen flytter ud af landet, flytter problemerne bare med, og det gavner ikke dyrene. Vi er alle optaget af at gøre forholdene bedre for dyrene, og det er landmændene og, som vi har hørt, fødevareministeren også.
Men det resulterer selvfølgelig på længere sigt i dyrere fødevarer, og det vil såmænd ikke genere mig, for netop på grund af landmændenes dygtige og intensive arbejde kan vi købe utrolig billig mad i Danmark.
Reglerne for, hvor mange dyr der maksimalt må være i forhold til arealet, er ens for såvel store som små bedrifter, og de store brug har råd til at investere i bedre miljøteknologi.
Det har de mindre brug ikke, og en anden fordel ved store bedrifter er, at der er flere arbejdspladser, så ejerne ikke skal arbejde alene.
I øvrigt er etableringen af store bedrifter for nedadgående, og da Veterinærdirektoratet anfører, at den kritiske størrelse ligger over den nuværende størrelse af de danske bedrifter, vil CD ikke stemme for SF's forslag, selv om der selvfølgelig er både positive og negative faktorer ved alt for store bedrifter.
Ole Donner (DF), 1997-11-27:
De to forslag, vi behandler her, henholdsvis beslutningsforslag nr. B 70 og lovforslag nr. L 27 kan Dansk Folkeparti ikke støtte, og når vi ikke kan det, skyldes det bl.a., at vi mener, det vil være et unødigt indgreb over for landmændene, hvis man begynder at begrænse deres muligheder for at tjene til livets ophold. Bemærkningerne om dyrevelfærd er vi derimod meget enige i, og det er noget af det, Folketinget hele tiden skal være opmærksom på i kommende lovgivning.
Man skal selvfølgelig være god ved dyrene i den korte tid, de er her på Jorden, og derfor er vi enige i, at der skal gøres noget ud af det fremover. Men de to foreliggende forslag kan vi ikke støtte.
Bent Hindrup Andersen (EL), 1997-11-27:
Jeg ved ikke, om det var polemisk, men for det første vil jeg gerne lige understrege, at jeg håber, vi er enige om, at halvdelen af forureningen af vores vandmiljø med ammoniak og kvælstof kommer fra fordampningen i stalde og lagre, og at den anden halvdel er det, man mister, og som går nedenud igennem grundvandet og ned i vandboringerne og også ud i mange af åløbene.
Og vi fik det meget klart illustreret den dag, hvor Teknologirådet afholdt en høring herinde på baggrund af Mariager Fjord, og hvor man gav udtryk for, at fordampningen nu er så katastrofal, at selv i skovdriften, hvor der ellers ikke er den store udvaskning, begynder der at blive udvaskning, så lyngen går ud, fordi der overgødes, og at hovedparten af kvælstoffet i havene kommer fra fordampningen.
Det, der så kan opfattes polemisk, og som er årsagen til, at vi kritiserer den måde, som Vandmiljøplanen har fungeret på indtil nu, er, at den ikke har taget hånd om det forhold og ikke har skabt en motivering til at gøre noget ved det.
Det er det, der helt klart er vores kritik af den måde, Vandmiljøplanen fungerer på, og det er også det, der er vores kritik af det forslag, som regeringen har lagt frem for Venstre og De Konservative, for det går kun på nedsivningen i jorden.
Ellers har jeg misforstået forslaget, men er det ikke sådan, at jeg har forstået forslaget ret: at det alene koncentrerer sig om forholdene ude i marken?
For så kunne jeg godt tænke mig at høre fra fødevareministeren, om der også, eventuelt sammen med os, er planer om andre ting, som kan gøre noget ved den anden halvdel af forureningen med kvælstof.