runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-09-06:
Først til fru Lene Espersen: Jamen jeg ved da godt, at ØMU'en er en realitet,
Men der er da efter min opfattelse en meget stor forskel
på, om man er med i fase 1 og 2 og så med i en tredje fase, hvor man uigenkaldeligt skal afskaffe de nationale valutaer og have euroen.
Altså det kan godt være, at der ikke er nogen større forskel for fru Lene Espersen, men det er der altså for mig; dér betyder det noget. Det betyder også noget, at det er en uigenkaldelig ting.
Jeg tror ikke, det er så enkelt.
Så spørger fru Lene Espersen også om det, som fru Pia Kjærsgaard er citeret for i Jyllands-Posten.
Jeg tror, fru Lene Espersen skal gøre sig den umage lige dér, hvor der står »vi« i indlægget, og sætte det i forhold til Danmark og ikke i forhold til Dansk Folkeparti.
Det, vi har forholdt os til, er, at hvis der på et tidspunkt viser sig et folkekrav om en folkestemning om 5-10 år, så vil det ikke være Dansk Folkeparti, der forhindrer, at en sådan folkeafstemning kan finde sted.
Noget andet jo så, hvad vi som parti vil gå ud og anbefale.
Altså, det er faktisk sådan - jeg ved godt, det er meget svært for politiske partier herinde at forstå - men det er faktisk sådan, at Dansk Folkeparti ikke ligestiller en folkeafstemning med et partivalg.
Vi siger, at det reelt er befolkningen, der tager stilling.
Partierne er kun rådgivende organer for befolkningen i forhold til en folkeafstemning.
Og det kan være meget svært at finde ud af, hvornår vi så taler folkeafstemning og parti.
Det anerkender jeg.
Det er så det, jeg her giver et klart bud på og siger, så det ikke kan misforstås, og som fru Pia Kjærsgaard også har sagt tidligere, at vi vil også om 5-10 eller 20 år anbefale, at Danmark bevarer sin egen valuta
Så kan det vel ikke misforstås.
Så til fru Mimi Jakobsen, som spørger, om det er mere fleksibelt, end da vi fulgte D-marken.
Jamen, det er jo velkendt, at vi har fulgt D-marken tidligere, og at vi nu følger euroen.
Men det, der er hele pointen i, at vi bevarer vores egen valuta, og så det arrangement, vi har nu med eurolandene, er, at vi behøver ikke at bevare det arrangement til evig tid.
Hvis der på et tidspunkt viser sig et flertal her i Folketinget på god demokratisk vis, et flertal på vegne af befolkningen, der ønsker noget andet, jamen så kan det jo lade sig gøre.
Det er sådan set bare at tage den diskussion, som vismændene tog i maj måned, hvor de også skriver, at »hvis det viser ikke at være muligt eller ønskeligt at opretholde fastkurspolitikken« osv., osv.
Den mulighed og den diskussion ønsker vi at kunne tage med et vist indhold, så det har en idé, så den diskussion ikke er fuldstændig ligegyldig.
Charlotte Antonsen (V), 2000-09-06:
Hr. Thulesen Dahl gjorde lige her meget ud af, at man skal vide, at Dansk Folkeparti om 5, 10, 15 år fortsat vil være imod Unionen.
Ja, kan man nu tro på det?
Det er jo ikke engang 10 år siden, at fru Pia Kjærsgaard i Fremskridtspartiet var varm tilhænger af ØMU'en; så det ved jeg ikke.
Men jeg har så en anden ting her.
Hr. Thulesen Dahl havde meget travlt med de slemme tyskere, som var imod euroen: Situationen er den, at ifølge Europa-Kommissionens eurobarometer fra juli i år er meningsmålingerne i Tyskland sådan, at 50 pct. er for euroen, 39 pct. imod.
Så det hænger simpelt hen ikke sammen, det, der kommer fra Dansk Folkeparti.
Jeg vil gerne spørge Dansk Folkeparti, som har så travlt med, at Danmark skal bevare suveræniteten ved ikke at sidde med ved bordet, om det også er en politik, man selv agter at følge her i Folketinget.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 2000-09-06:
Hr. Thulesen Dahl var i sit indlæg inde på tyskerne og nævnte, at der var tyskere, som var betænkelige ved at opgive D-marken.
Det kan jeg godt forstå, for Tyskland har jo haft
et faktisk monopol, og jeg synes, det var stort af Kohl og andre tyske ledere, at de var klar over, at det, det handlede om - det var efter genforeningen - var, at Tyskland ikke blev for stort og stærkt i forhold til en række andre europæiske lande.
For når Tyskland var stærkt, havde Danmark, Polen og Holland og andre lande problemer.
Så jeg synes, det var flot, at man var parat til at dele magten med andre.
Så kommer mit spørgsmål: Når man nu deler magten, den monopolmagt, Tyskland har, med andre, er det så i Danmarks interesse at få del i den magt ligesom Holland, Belgien og andre små lande, som tidligere har været totalt uden indflydelse på deres rentepolitik?
De har været interesseret i at få del i den magt, som Tyskland frivilligt var parat til at dele med andre.
Hvad er det særlige, der gør, at Danmark ikke har den interesse, men at Danmark fortsat bare skal bøje sig for det, andre beslutter?
Claus Larsen-Jensen (S), 2000-09-06:
Hr. Kristian Thulesen Dahl lagde stor vægt på det dér med kursen mellem dollar og euro.
Og så vil jeg egentlig spørge hr. Kristian Thulesen
: Betyder synspunktet, at den danske krone, som jo faktisk følger euroen i dag, sådan set ikke skal følge euroen, for det må jo være konklusionen, hvis man mener, at det udgør et problem?
Ellers hænger det ikke sammen.
Så kastede hr. Kristian Thulesen Dahl sig ud i en række drivtømmerteorier.
Altså det er nu bedre, at vi fletter nogle af de dér tømmerstokke sammen til en tømmerflåde.
Man falder ikke så let af en tømmerflåde, som man gør af en enkelt stamme.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-09-06:
Jeg nåede ikke at svare fru Elisabeth Arnold før, og derfor starter jeg med hende nu.
Fru Elisabeth Arnold spørger, hvem der har ansvaret for, at tyskerne ikke kan stemme.
Er det ikke tyskerne selv?
Jo, det er da, men det var heller ikke det, jeg forholdt mig til i mit indlæg.
Det, jeg spurgte jasiden om, var, om jasiden virkelig føler, det er holdbart at lave en meget stærk politisk union, mener jeg, på basis af en økonomisk-monetær union, som ikke engang har et flertals opbakning i det land, det største land, der indgår i samarbejdet.
Det er sådan set bare en konstatering.
Så kan man altid diskutere, hvorfor tyskerne ikke kan stemme, og det er selvfølgelig noget, de selv har nedfældet i deres forfatning.
Det er ikke noget, vi skal blande os i på anden vis, end at vi skal udtrykke en vis bekymring, synes jeg da, over, at de ikke har befolkningen bag sig.
Og så siger fru Charlotte Antonsen, at det passer jo ikke, at tyskerne er imod, for hun har en analyse fra engang i sommer.
Ja, det kan godt være.
Så kan vi jo sammenligne dem.
Jeg har andre målinger oppe på kontoret, der viser stort set det samme.
Men det kunne da komme an på en prøve.
Vi kunne da prøve at sammenligne.
Så har vi måske forskellig tro på, hvad der ville være gældende.
Min tro er, at det er reelt, at der er et meget stort flertal af tyskerne, der er bekymret over det her, for de har fundet ud af, at de fik jo ikke nogen ny D-mark, som de var lovet af Kohl.
De fik en ny lire.
Og så til hr. Flemming Kofod-Svendsen, som spørger, om det er i Danmarks interesse eller ikke er i Danmarks interesse at få del i den her magt.
Jamen jeg vil henholde mig til vismændene, som tager en diskussion af - de anbefaler ikke noget, men de tager en diskussion af, om det er ønskeligt at opretholde fastkurspolitikken over for ØMU'en, og hvis ikke, så er alternativet at overgå til en inflationsmålsætning i lighed med bl.a. Storbritannien og Sverige.
Jeg synes, den diskussion er værd at tage.
Jeg synes, den diskussion er god.
Og så kan jeg med det samme også svare hr. Claus
Larsen-Jensen
: Dansk Folkeparti anbefaler ikke, at vi på nuværende tidspunkt ændrer den nuværende aftale med Den Europæiske Centralbank om fastkurspolitikken i forhold til euroen.
Men vi vil gerne bevare Danmarks frihed til at kunne benytte sig af retten til at have en anden ordning engang, hvis det måtte være i Danmarks interesse, hvis vi måtte finde det, eller et flertal herinde måtte finde det.
Det er jo ikke det samme som at sige, at man så vil devaluere.
Må jeg hilse og sige, at det er sådan set ikke det, der er tale om.
Man behøver ikke at devaluere, fordi man ikke fører fastkurspolitik i forhold til euroen.
Det er jo ganske andre ting, vi har at gøre med. Så også til hr. Claus Larsen-Jensen, som spørger om det her med, at D-marken jo også tidligere har flyttet sig og kostet forskelligt: Jamen det er rigtigt nok.
Lene Espersen (KF), 2000-09-06:
Jeg kan godt forstå, at der er mange, der er bange for ordet union.
Jeg erindrer, at JuniBevægelsens Drude Dahlerup sagde, at hvis vi kom med i EU i sin tid, så ville Danmark kun blive et amt i Europa.
Så vidt jeg ved, er Poul Nyrup Rasmussen da ikke amtsborgmester, men statsminister, men det er jo en diskussion i sig selv.
Jeg fik ikke svar på mit spørgsmål om hr. Holger K. Nielsens holdninger til grønne afgifter, selskabsbeskatning
Vi ved jo alle sammen, at det er ting, der bliver diskuteret i Euro-11.
Hvis SF mener, at de ting er så ufattelig væsentlige for Europa at beskæftige sig med, hvorfor i alverden vil man så ikke sidde de steder, hvor beslutningerne bliver truffet?
Mimi Jakobsen (CD), 2000-09-06:
Hr. Kristian Thulesen Dahl var i starten af sin tale inde på, at Dansk Folkeparti ønskede sig et mere fleksibelt Europa, og fleksibilitet er jo et godt ord.
Det gør CD såmænd også på en lang række områder.
Men jeg vil bare gerne spørge, når vi nu snakker euro og ØMU og det her samarbejde: Var det mere fleksibelt i Europa, da det var én enkelt valuta, nemlig den tyske mark, der kørte klatten, som det vist hedder på nudansk?
Var det egentlig mere fleksibelt i forhold til, at det nu er en lang række lande, der sidder sammen og drøfter tingene?
To spørgsmål: Jeg mener, hr. Holger K. Nielsen talte om, at EU som økonomisk stormagt skulle kunne gøre sig gældende i verdenssamfundet, og det er jeg meget enig i.
Det ville være dejligt - penge er jo magt, uanset om hr. Holger K. Nielsen og jeg kan lide det eller ej.
Jeg spørger så bare: Hvordan kan EU slippe afsted med at præsentere sig selv som en økonomisk stormagt, hvis man ikke har flettet sig sammen i et bindende samarbejde? Hvorfor skal Danmark stå udenfor, når EU som økonomisk stormagt skal gå ud f.eks. i handelsaftaler i verden og tale om, at vi skal have forbud mod børnearbejde eller begrænsning af børnearbejde osv.?
Hvad er det, der gør, at Danmark skal holde sig udenfor?
Jeg ved godt, hr. Holger K. Nielsen gerne vil have en anden konstruktion i denne verden, men det er jo ikke hr. Holger K. Nielsen eller et dansk nej, der afgør det.
Det var det ene spørgsmål: Hvad er det for en økonomisk stormagt, hvis man ikke tør flette sig sammen?
Det andet er meget kort: Union = forpligtende, bindende samarbejde.
Skal vi have flere flertalsafgørelser?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-09-06:
Altså nu bliver hr. Bendt Bendtsen snart nødt til at erkende, at det her ikke hænger sammen for ham.
Jamen det er jo ligesom i Danmarks Nationalbank, siger hr. Bendt Bendtsen, eller det er ligesom repræsentationen herinde i folketingsudvalgene.
Det var da noget værre snakken udenom.
Der kan ikke nævnes ét eneste eksempel, og det ved hr. Bendt Bendtsen forhåbentlig også godt.
Charlotte Antonsen (V), 2000-09-06:
Jeg vil gerne vende tilbage til hr. Holger K. Nielsens ordførertale, hvor hr. Holger K. Nielsen gjorde en del ud af, at det ifølge SF tilsyneladende er ligegyldigt, om der sidder en dansk nationalbankdirektør med ved bordet i Den Europæiske Centralbank.
Og argumentet gik i retning af, at vedkommende jo alligevel ikke kan varetage danske interesser.
For er det ikke sådan, at den danske kommissær, når han sidder i Kommissionen, ikke må varetage danske interesser?
Og i hvert fald har det da hidtil været også SF's politik, at man har ønsket at fastholde en dansk kommissær i erkendelse af, at det naturligvis spiller en rolle for Danmark, at vi har en kommissær med ved bordet, hvor beslutningerne tages.
Men er det udtryk for ny politik, når det lige pludselig er ligegyldigt, nærmest meningsløst, om der sidder en dansker med eller ej, og er det en politik, der også gælder andre områder?
Bendt Bendtsen (KF), 2000-09-06:
Til hr. Frank Aaen og til Enhedslisten i øvrigt: Jamen hvor har vi ikke indflydelse?
Det har vi ikke i Euro-11 i øjeblikket.
Jeg synes, det efterhånden er komisk, når vi fra Enhedslistens folk hører om demokrati og om indflydelse i det her spørgsmål.
Til hr. Klaus Hækkerup: Jeg behøver jo altså ikke gentage det foredrag, som hr. Anders Fogh Rasmussen holdt i den tid, hvor han var økonomiminister.
Da fik vi faktisk et lynende klart eksempel på nogle ting, der havde betydet, at det havde været rart at kunne have sat tyskerne under indflydelse omkring genforeningen, fordi den betød en stigende rente, som også påvirkede os.
Det er åbenbart svært at forklare hr. Klaus Hækkerup og andre her, at når vi sidder med ved det bord, hvor beslutningerne træffes, så har vi indflydelse.
Vi har indflydelse ved dialogen, ved, at vi kan tilføre debatten noget på en række områder.
Så igen spørgsmålet om dollarkursen: Altså vi kan sige, at fra midten af 1980 til 1981 var der et fald i D-marken i forhold til dollaren på 25 pct., mens man i løbet af 1985 oplevede en stigning på 30 pct., og der er vel aldrig nogen, der har sagt, at D-marken var en svag valuta, fordi der var de her store svingninger, for man havde styr på inflationen, man havde styr på, at der ikke skete noget på markedet, så der blev prisstigninger.
Det er netop dér, hvor vi er nu.
Elisabeth Arnold (RV), 2000-09-06:
Jeg vil binde en enkelt krølle på demokratidiskussionen og blot sige, at i Danmark har vi altså folkeafstemning om euroen.
Jeg synes, vi kan være glade for, at vi har den institution.
Jeg vil gerne høre hr. Kristian Thulesen Dahl, om der er nogen lande i EU, som ikke er demokratiske.
Og så blot til sidst: Hr. Thulesen Dahl sagde i slutningen af sit indlæg: Det går jo godt uden.
Det går jo godt i Danmark, der er jo ingen grund til, at vi melder os til.
Det går jo godt uden.
Nå, gør det det?
Hvad med de 150.000 arbejdsløse, der stadig væk er?
De ville meget gerne have, at det gik lidt bedre.
Der er også masser af virksomheder, som står foran problemer, som også meget gerne ville have, at det gik lidt bedre.
Der er folk, der bliver påvirket af fluktuationer i den svenske valuta og af alle andre problemer rundtomkring.
De ville meget gerne have, det gik lidt bedre.
Det er det der med »nå, det går meget godt uden«.
Det er altså et tungt ansvar at tage og sige: Ja, men så holder vi os udenfor, hvis det faktisk kunne gå bedre, hvis vi gik med.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-09-06:
Hr. Bendt Bendtsen begynder med at påstå, at vi vil få indflydelse i Centralbanken.
Så beder vi ham om at forklare og give et eksempel på, hvad det skulle være for en indflydelse.
Så må han erkende, at det kan han ikke, bortset fra nogle luftige vendinger om en eller anden dialog, og så begynder han at snakke om noget andet, nemlig Euro-11, hvor der i øvrigt ikke må træffes beslutninger.
Dér, hvor der må træffes beslutninger, er i Centralbanken.
Jeg bliver nødt til nu at bede hr. Bendt Bendtsen om at forklare, hvad det er for en dialog, hr. Bendt Bendtsen tror der kommer med nationalbankdirektøren.
Det kan ikke være en dialog med økonomiministeren.
Men jeg vil i øvrigt godt bede økonomiministeren komme herop og forklare hr. Bendt Bendtsen stille og roligt, hvordan den traktat er skruet sammen, nemlig på den måde, at økonomiministeren og Folketinget ikke må give instrukser til den danske repræsentant i Centralbanken og heller ikke bagefter må få at vide, hvordan den danske repræsentant har stemt.
Og jeg går ud fra, at økonomiministeren kan forsikre, at der ligger ingen underhåndsaftaler i strid med Traktaten om, at økonomiministeren eller hr. Bendt Bendtsen skal have en eller anden fiffig dialog med nationalbankdirektøren i strid med Traktaten.
Det går jeg ud fra at økonomiministeren kan bekræfte.
Jeg tror, det bliver nødvendigt, at økonomiministeren kommer herop, for hr. Bendt Bendtsen har helt åbenlyst ikke forstået Traktaten.
Claus Larsen-Jensen (S), 2000-09-06:
Jeg vil gerne spørge hr. Bendt Bendtsen, om ikke det netop hænger modsat sammen af, hvad hr. Knud Erik Hansen siger om pensionsområdet, nemlig at det, at landene får orden i deres økonomi, styrker deres fundament, sådan at de kombineret med den beskæftigelsesstrategi, EU laver, skaber et fundament for at fylde det hul ud, der bliver på arbejdsmarkedet, fordi der er flere ældre, der skal ud at have pension, og om ikke det samarbejde, der er, hvor man råder hinanden til at sørge for, at man i længden har en holdbar finansiering af sine pensionssystemer, i virkeligheden netop i kraft af ØMU'en og euroen giver et stærkere fundament. Spørgsmål nummer to er i forlængelse af det: Er det ikke også sådan, at uanset EU, ØMU eller euro, dansk deltagelse eller ej, ville sagen være, at hvis f.eks. pensionssystemerne finansielt brød sammen i de andre lande, ville det knalde ind i dansk økonomi, også med et ordentligt brag?
Bendt Bendtsen (KF), 2000-09-06:
Svaret er til de forbrødrede hr. Keld Albrechtsen og hr. Thulesen Dahl: Ja, vi tror på, at dialogen mellem nationalbankdirektør Bodil Nyboe Andersen og de øvrige, der sidder med, betyder noget.
Har man ikke tillid til nationalbankdirektøren?
Jeg synes, det er at vise dyb mistillid til en dygtig nationalbankdirektør, der har indsigt i økonomi, der har indsigt i danske forhold, der har indsigt i europæisk økonomisk politik.
Og hvis man ikke tror på, at dialogen mellem fru Bodil Nyboe Andersen og andre betyder noget, jamen så er det en holdning at have.
Vi har den holdning, at det betyder noget
at sidde med ved det bord, hvor beslutningerne bliver truffet, og hvor der sidder en dansk nationalbankdirektør, der har dyb, dyb indsigt i dansk økonomi, i europæisk økonomi.
Har man mistillid til hende, jamen så er det muligt, at det er en hel anden side af sagen, og så kan man tage diskussionen med hr. Keld Albrechtsen.
Tror man, at de bare sidder og spiller kort eller laver noget andet i Euro-11?
Er det det, man tror?
Tror man ikke, at der er en dialog om den økonomiske politik, og at de prøver at få nogle ting på plads?
Hvis man tror, at de kun sidder og spiller sorteper, så er det en helt anden ting, og så kan jeg godt forstå, at hr. Keld Albrechtsen har det synspunkt. Og så kan jeg i øvrigt kun give hr. Claus Larsen-Jensen ret.
Holger K. Nielsen (SF), 2000-09-06:
Det er fuldstændig korrekt, at hr. Bendt Bendtsen ikke har beskyldt alle nejsigere for at være uvidende, men det, han sagde, er næsten værre, nemlig at der i visse befolkningsgrupper er en uvidenhed.
Kan vi ikke få at vide, hvad det er for befolkningsgrupper?
Hvad er det for befolkningsgrupper, som ifølge den konservative verdensopfattelse består af en masse uvidende mennesker?
Det har jeg altså behov for at få klarhed over.
Det tror jeg også befolkningen har.
Så er der et generelt problem med hr. Bendt Bendtsen.
Han slynger hele tiden om sig med løsagtige påstande.
Jamen nu ved jeg ikke, hvem der har våde øjne, det har jeg ikke bemærket, men det kan hr. Bendt Bendtsen måske forklare, men der er ingen, der foran TV 2's kameraer har sagt, at folkepensionen vil blive afskaffet.
Det er der ingen der har sagt.
Der er stort set ingen, der har nævnt ordet folkepension til TV 2.
TV 2 gjorde selv en stor historie ud af det, det indrømmer jeg.
Det, nejsiden har talt om, er vores velfærdspolitik, vores velfærdssystemer, som kommer under pres, og det er noget ganske, ganske andet.
Så hold de her løsagtigheder væk fra debatten!
Knud Erik Hansen (SF), 2000-09-06:
Jeg kan forstå på De Konservative, at de baserer troen på euroen på de gode viljer.
Jeg har megen respekt for de gode viljer, men nogle gange er den politiske virkelighed anderledes, nogle gange er der nogle interesser og nogle fakta, som gør, at de gode viljer ikke altid slår til. Hvis det nu er sådan - bare for at tage det som eksempel; det var det, jeg nævnte - at flere af de sydeuropæiske lande faktisk har brug for at sætte skatten op med 40-60 pct. for at klare deres pensionsopgaver, er det så ikke et problem?
Det kan godt være, at vi på en eller anden måde kan klare det, som hr. Claus Larsen-Jensen siger, men er det ikke et problem, og kan det ikke resultere i, at de får svært ved at efterkomme finanslovkravene?
Er vi ikke i en situation, hvor man laver en konstruktion, hvor de i nogle tilfælde faktisk ikke har så megen objektiv interesse i at efterkomme dem, for det påvirker jo ikke den selvstændige valuta? Jeg synes, at De Konservative, hvis de virkelig havde omtanke, også burde gå ud og sige: Det her er ikke stensikkert.
Den er ikke færdig.
Og hvis den skal holde, så kunne det jo godt være, at der skal nogle stærkere styringsmidler til. Det havde været omtanke, og det havde været reelt, hvis De Konservative var gået ud og havde sagt, at det også godt kunne blive situationen, i stedet for at forsøge at sælge det som noget, der bare er politisk-økonomisk stabilt.
Bendt Bendtsen (KF), 2000-09-06:
Til hr. Holger K. Nielsen, som er en af dem, der har hørt efter, hvad der i første ombæring blev sagt fra talerstolen om, at jeg ikke beskylder folk, der stemmer nej, for at være uvidende.
Det er rigtigt, at jeg sagde, at jeg følte, der var nogle, der brugte politisk plat i den her kampagne.
Det er måske et stærkt ord at ryge ud med, men jeg er nødt til at sige, at når JuniBevægelsen siden 1972 har sagt, at folkepensionen er i fare, og når man så stadig væk anvender det argument, så mener jeg faktisk, at det er politisk plat.
Og så skal jeg lade være med at gentage, hvad jeg har sagt til de øvrige indlæg.
Med hensyn til det om, at folkepensionen er i fare, og det om dansk velfærdspolitik: Hvis vi opfylder kravene til finanspolitikken, altså det med at have et underskud, der ikke må være for stort, og hvor gælden ikke er over 60 pct. af BNP, så er der jo ingen, der blander sig i, hvordan vi anvender pengene til folkepension, sociale ydelser m.v.
Det er altså et spørgsmål om at prioritere.
Hr. Knud Erik Hansen er inde på det samme, nemlig om det ikke kan betyde, at hvis man ikke kan overholde sine økonomiske forpligtigelser over for pensionisterne, er man nødt til at sætte skatten op.
Jamen altså, det enkelte land kan jo ikke sætte skatten op, hvis det er med i det her samarbejde, og så føre en uansvarlig økonomisk politik, for så vil der komme nogle sanktioner. Det er vel også godt nok, når man er med i et samarbejde, at det enkelte land ikke blot kan køre ud ad linjen uden at overholde visse økonomiske krav til den førte finanspolitik.
Det synes vi er fuldstændig i orden, for man kan ikke køre den her konstruktion, der hedder en fælles mønt, hvis det enkelte land blot kører derudad og laver nogle gevaldig store underskud på sin finanslov.
Man kan gå ind og tage fat i det, hvis det er sådan.
Claus Larsen-Jensen (S), 2000-09-06:
Andet spørgsmål: Er hr. Holger K. Nielsen enig i, at uanset om danskerne stemmer ja eller nej, gælder det, at vi er med i ØMU'ens anden fase?
Elisabeth Arnold (RV), 2000-09-06:
Det fremgik med stor tydelighed, at hr. Holger K. Nielsen advarede meget imod en forøget politisk integration.
Alligevel må man undre sig lidt, når man ser, hvad det er, SF i det daglige beskæftiger sig med vedrørende EU: SF har været meget ivrig fortaler for fælles minimumsmiljøafgifter i EU.
SF har været meget stor fortaler for fælles minimumsregler for erhvervsskatter i EU, SF har været meget stor fortaler for en stærk fødevarepolitik i EU.
Så kan jeg ikke få det til at passe sammen med, at hr. Holger K. Nielsen i dag i B.T. skriver, at EU bør koncentrere sig om grænseoverskridende områder som miljøpolitik, kriminalitetsbekæmpelse og en mere progressiv rolle i verdenshandelen, ligesom det også er positivt, hvis EU fremmer afspændingen i Europa.
Der er ikke et ord om erhvervspolitik på skatteområdet, der er ikke et ord om fælles minimumsmiljøafgifter, og alligevel står hr. Holger K. Nielsen her i dag og remser alt det, vi er med i, op, og siger, at det er vel nok godt, at vi er med i alt det her.
Og så bliver der sagt i B.T. i dag, at vi skal lave en aflusningstraktat, hvor vi skal barbere det hele ned til en minimalistisk union.
Jeg vil gerne spørge: Hvad er visionen egentlig bag SF's nej?