Bodil Thrane (V), 2001-10-24:
I Venstre møder vi altid tiltag til forenkling med begejstring.
Vi mener, at det er en meget vigtig målsætning for os folkevalgte her på Christiansborg at gøre det lettere og enklere for borgeren på alle niveauer ude i det virkelige liv.
Det gælder naturligvis også på folkekirkens område.
Og derfor er spørgsmålet: Lever lovforslag nr. L 11 op til denne målsætning?
Vi har stor respekt for det arbejde, der er udført i Forenklingsudvalget, og har forståelse for de kompromiser, delbetænkningen bærer præg af.
Men vi er måske mindre enige i det produkt, der lovgivningsmæssigt er kommet ud af det, og som vi har til behandling her i dag.
Jeg vil gerne understrege og gentage, at vi er meget optaget af lovgivningsmæssigt at uddelegere og demokratisere, forenkle og smidiggøre arbejdet for de mange, der kerer sig om livet i vores folkekirke, uanset om det er menighedsrådsmedlemmer, ansatte eller andre, for hvem sognet og fællesskabet i folkekirken betyder noget.
Derfor rejser spørgsmålet sig ved at læse lovforslaget, om det virkelig er den direkte forenkling, vi kunne ønske os, eller om vi med lovforslaget eksempelvis blot flytter nogle beføjelser, så vi opbygger et øget arbejdspres på f.eks. stiftsadministrationen og provstiudvalgene med den følgevirkning, at man her får brug for yderligere ansættelser af eksempelvis juridisk ekspertise og andre faglige eksperter.
Det kunne vi være dybt bekymrede for, og derfor vil vi i udvalgsarbejdet stille spørgsmål, så vi får belyst, hvilke konsekvenser lovforslaget har i den retning.
Vi ønsker ikke en ny magtbase i stifterne, men vi ønsker reel demokratisering, så menighedsrådsmedlemmer føler friheden under ansvar, som vi lovgivningsmæssigt udstikker rammer for.
Jeg finder det meget udmærket, at man i provstiudvalget kan vælge en valgt person til formand frem for provsten, som det typisk er i dag.
Men med hensyn til at kunne udbetale honorar også til kontaktpersonen kan jeg sige, at vi ikke i Venstre er helt enige, men personlig er jeg lidt skeptisk over for at starte en slags aflønning af den slags arbejde.
Jeg tror måske ikke helt på, at det får flere interesserede på banen.
At flytte kompetencen angående præstegårde fra ministeriet lyder positivt, men også her må man spørge, om det indebærer ansættelser, fordi juridiske eller faglige spørgsmål skal undersøges.
Hvis det er tilfældet, så er ideen måske knap så god.
Det samme gælder sådan set også forvaltningen af præsteembedekapitalerne.
Så er der i lovforslaget nævnt, at man fra Grønlands side ønsker at deltage i Det Mellemkirkelige Råd, og det har
vi naturligvis ingen indvendinger imod.
Derudover nævnes der forskellige tekniske og redaktionelle ændringer, som vi selvfølgelig heller ikke har noget imod.
Men alt i alt vil jeg slutte med at tilkendegive vores store interesse for sagen og sige, at vi vil arbejde meget positivt i udvalget og stille alle de spørgsmål, som jeg er begyndt på at rejse her i min tale, og så vil vi lidt senere præcisere, hvad vi mener om lovforslaget.
Men jeg håber naturligvis, at de spørgsmål, jeg har stillet, bliver positivt belyst, så vi kan være med til at følge op på den forenkling, som ligger i hele konceptet.