Kim Behnke (FRI), 2000-05-03:
Et meget vigtigt led i et demokrati er, at de arkiver, der findes over, hvad der foregår hos myndighederne, er åbne.
Adgang til arkiver er værn mod magtmisbrug.
Adgang til arkiver er værn mod korruption.
Adgang til arkiver er værn mod folkeforfølgelse.
Da vi blev spurgt, om vi ville være medforslagsstillere under dagens debat, sagde vi naturligvis ja.
Og efter at Holocaustkonferencen i Stockholm var forbi, og vi fik budskabet om, at nu ville de danske arkiver fra krigens tid blive åbnet, betragtede vi det som et fantastisk godt skridt i den rigtige retning.
For bladrer vi lidt tilbage til Folketingssamlingen 1991-92, så var der på daværende tidspunkt et forslag til lov om offentlige arkiver til behandling i Folketinget.
Siden den arkivlov blev vedtaget, har vi i Danmark været udsat for det, jeg vil kalde en »striptease-situation«: Vi oplevede, hvordan danske journalister og forskere kunne få adgang til amerikanske arkiver, som jo kun er båndlagt i 25 år, og dermed bidrage til en så væsentlig del af den danske historie som H.C. Hansens skriverier til amerikanerne og atomvåbenforbeholdet i Danmark.
Det var altså ikke, fordi vi umiddelbart fik adgang til danske arkiver, men det var først, fordi man havde set den modsatte ende af korrespondancen i USA, at man besluttede selektivt at åbne arkiverne i den sag.
Det er jo et eksempel på, hvordan adgangen til arkiver kan være med til at give os et helt andet billede af, hvordan den danske historie i virkeligheden er.
Men ikke mindst de store arkivåbninger i det tidligere DDR og i det tidligere Sovjetunionen har jo været med til at afdække ganske mange også danske sager.
Igen er det ikke,
fordi de danske arkiver frivilligt er blevet åbnet, men fordi vi har kunnet få kendskab til begivenhederne fra udenlandske arkiver.
Og vi synes ærlig talt, at det både er en sørgelig og kedelig situation, at det er via de udenlandske arkiver, der skal lægges pres på de danske.
Så derfor har vi den opfattelse, at der skal være størst mulig adgang til arkiverne.
Der skal også være størst mulig adgang til de arkiver, der drejer sig om et sort kapitel i danmarkshistorien, nemlig da vi blev besat af Hitlers nationalsocialistiske tropper, hvorunder danske myndigheder og danske politikere på forskellig vis medvirkede til mange af de forfærdeligheder, der foregik.
Det er en vigtig del af den danske forståelse af vores egen baggrund, at vi får kendskab til de ting.
Så overalt på Jorden er der skrækkelige eksempler på, hvordan totalitære magthavere, ofte med socialistisk eller kommunistisk islæt, har været med til at nedslagte mennesker.
Og derfor er vi kede af, at det forslag til vedtagelse, som regeringen har haft en pen på, i den grad kun drejer sig om nationalsocialisterne.
Vi mener, at arbejdet imod folkemord og imod de skrækkeligheder, der præsenteres på Internettet, i lige så høj grad også skal være rettet mod de skrækkeligheder, kommunister i øjeblikket og tidligere har begået rundtomkring i verden.
Det er vores opfattelse, at der skal være så liberal en adgang til arkiverne som overhovedet muligt, og derfor er vi medforslagsstillere til det forslag til vedtagelse, som hr. Søren Søndergaard har fremsat.
I fredags var vi faktisk af den opfattelse, at der var flertal i Folketinget for det, og jeg synes, det er sørgeligt, at de partier, som i fredags ville have været medforslagsstillere, hen over weekenden af regeringen blev overtalt til at gå med på en knap så skrap version.
Det er ærgerligt, for det er vigtigt at få åbnet de danske arkiver.