Poul Nødgaard (DF), 1999-03-16:
Jeg skal gøre det ganske kort, fordi Dansk Folkeparti har jo valgt den strategi i den her debat, at vi har kommenteret indlæggene løbende, og jeg synes selv, vi har haft en god debat ud af det, selv om jeg jo selvfølgelig må udtrykke, at jeg er meget skuffet over den holdning, som de fleste partier har haft til forespørgslen her.
Specielt er jeg måske dybt skuffet over det store Socialdemokrati, som jo altså slet ikke er så stort længere, for det har faktisk i realiteten slet ikke villet drøfte den her sag.
Jeg tror, at den socialdemokratiske ordfører, hr. Søren Hansen, var på talerstolen under fem sekunder.
Det er dybt beskæmmende for et parti som Socialdemokratiet at det ikke deltager i de debatter, der rejses her i Folketinget. De andre partier holdt dog deres indlæg og gik ind i debatten med Dansk Folkeparti om det, sagen egentlig drejede sig om, men hovedindlæggene fra de øvrige partier bar desværre præg af, at de ønskede at diskutere noget andet end det, debatten i dag skulle dreje sig om, nemlig de offentlige museers og fondes forbrug af offentlige midler.
Det var selvfølgelig også meget bekvemt, for så var man fri for at diskutere det, sagen i virkeligheden drejede sig om. Jeg vil godt sige til Kristeligt Folkepartis ordfører, at jeg har også læst den pågældende artikel om en enkelt, der har retfærdiggjort sig, men man kunne jo så spørge sig selv: Hvad med alle de andre, der er kraftigt angrebet i medierne?
Dem har man intet set eller hørt til.
De dækker sig fuldstændig.
Det virker komplet uforståeligt for Dansk Folkeparti, at navngivne personer, museer og lign., som angribes så stærkt, som tilfældet er, på intet tidspunkt tager til genmæle.
Det virker helt fantastisk.
Jeg tror ikke, den her debat slutter med debatten her i dag.
Vi kan f.eks. se, hvad der skete nede i EU for et par måneder siden, hvor Kommissionen renvaskede sig selv, og alt skulle være fryd og gammen.
Det var det ikke 2-3 måneder efter.
Så sent som i går var den nu gal, og Kommissionen er gået af.
Jeg er sikker på, at den her sag - og det vil jeg sige til Folketingets partier - vil køre videre og videre, indtil man griber ind over for det misbrug, der er af offentlige midler, og jeg gætter på, at i løbet af under et halvt år bliver den her sag sat på plads.
Så vil jeg lige sige til kulturministeren: Jeg ønsker heller ikke ministerens hoved på et fad, for jeg ved ikke, hvad jeg skulle bruge det til i det daglige.
Jeg vil sige, at ministeren sagde dog en ting om at sprede indkøbene, og det lød jo meget fornuftigt, men så kom der jo desværre den her tilføjelse, at alle, der skal sprede indkøbene, selvfølgelig skal være fuldstændig uafhængige af alt.
Det vil med andre ord sige, sådan som jeg opfatter det danske sprog, at ministeren faktisk siger, at alt skal fortsætte, som om ingenting var sket.
Det, debatten til og med i dag har afsløret, er, at Folketingets store flertal, når det om et øjeblik stemmer Dansk Folkepartis forslag til vedtagelse ned, i realitetens verden sætter sit stempel på, at alt skal have lov at fortsætte, som det kører i øjeblikket.
Det, der er det forfærdelig negative ved debatten i dag, er, at ikke så meget som en lille flig har ministeren løftet for, at hun måske ville stramme op i nogle begreber inden for den her verden.
Alt skal i realiteten fortsætte, som om ingenting var hændt.
Jeg har utrolig svært ved at forstå, at en minister og også hendes Kulturministerium kan holde til at lade tingene køre videre, som det inden for de sidste 2-3 måneder er blevet afsløret at de har kørt.
Men o.k., vi får se.
Jeg er sikker på, at det sidste ord ikke er sagt i den her sag.
Vær sikker på det.