Aage Frandsen (SF), 2004-05-05:
SF ønsker en kommunalreform, men spørgsmålet er selvfølgelig: Hvilken kommunalreform?
Vi ønsker også kommunale enheder, der sikrer, at vi får forvaltningsafgørelser, der bygger på høj faglighed og på retssikkerhed.
Det kræver så også, at nogle af de mindste kommuner bliver sammenlagt, men efter vores opfattelse kan der godt være særlige geografisk betingede årsager til, at man kan opretholde mindre kommuner, det være sig Langeland, Ærø, Skagen og andre, som har en størrelse, som måske ikke er den optimale, men som ud fra andre hensyn kan være fornuftig.
Udgangspunktet for os, når det drejer sig om kommunale sammenlægninger, er lokale ønsker og lokale behov.
Det er efter vores opfattelse vigtigt, at kommuner udgør helheder, og at der helst er et naturligt centrum. Lokale løsninger, der ikke tager hensyn til helheden, synes vi ikke er acceptable, og lokale løsninger, hvor man sorterer de fattigste kommuner fra, fordi dem er der ingen, der vil lege med, eller hvor de rigeste kommuner holder sig udenfor, er ikke acceptable.
Vi ønsker, når det drejer sig om regionerne, flere regioner, end regeringsoplægget lægger op til.
Når vi peger på flere regioner end regeringen, så hænger det sammen med, at vi ønsker flere opgaver placeret i regionerne end det, regeringen har lagt op til.
Større kommuner og større regioner giver mulighed for, at der kan flyttes flere opgaver til kommunerne, og at der især kan flyttes flere opgaver til regionerne.
For os er det vigtigt og indlysende, at regionerne får flere opgaver end syge- og sundhedsområdet, som regeringen har peget på.
Vi vil godt pege på hele miljøområdet, som vi kender det i dag, trafikområdet, psykiatriområdet og det sociale område, ikke mindst når det drejer sig om handicapområdet.
Hvis kommunerne skulle løse alle de opgaver, som regeringen lægger op til, så betyder det, at man skal have en meget større ekspertise, og det betyder, at man skal have en høj faglighed, for vi må stille krav om, at der skal være retssikkerhed, og det kræver så meget store kommuner.
Efter vores opfattelse kræver det også betydelig større kommuner, end regeringen selv lægger op til, disse 30.000 indbyggere, som nævnes.
Hvor regeringen f.eks. peger på, at alle ungdoms- og voksenuddannelser skal ligge i statsligt regi, vil vi pege på regionerne.
Amtskommuner har efter vores opfattelse løst opgaven med de gymnasiale uddannelser, det almene gymnasium og hf og også VUC på en glimrende måde.
Vi mener også, at regionerne godt kunne tage sig betydelig mere af arbejdsmarkedspolitikken, og det vil sige, at der også dér kunne være tale om en decentralisering.
Konsekvensen af regeringens forslag om at nedlægge amterne er en øget centralisering, det er at lægge opgaver, som hidtil har ligget i kommunalt eller amtskommunalt regi, over i statsligt regi.
Det gælder i virkeligheden på alle områder, at man flytter noget til staten, og det er jo, fordi også regeringen erkender, at når man nedlægger amterne, så må man flytte nogle flere opgaver til staten.
Det er en modsat udvikling i forhold til den udvikling, vi har kendt igennem den tid, vi har haft den nuværende kommunale ordning fra 1970.
Jeg har nævnt arbejdsmarkedspolitikken, og jeg vil også godt pege på erhvervsskolerne, så vi kan få samlet alle ungdoms- og også voksenuddannelser i regionalt regi, og jeg vil også pege på dele af kriminalforsorgen.
På ét område vil vi godt have en større statslig styring.
Det drejer sig om skatteligningen, og det er ud fra et retsprincipsynspunkt, ensartethed.
Det kan skyldes, at jeg var klog i forvejen - det er jeg ikke; det kan skyldes, at jeg ikke evner at blive klogere - det nægter jeg at tro; det kan skyldes, hvad jeg tror er rigtigt, at regeringen i sine svar ikke altid har været særlig tæt på at give det, som spørgeren har ønsket; det kan også skyldes, at regeringen ikke helt ved, hvad regeringen vil på en række punkter, og det er sådan set kun godt.
Men én ting har jeg lært.
Det er en meget interessant ordsammensætning: bedre valgfrihed.
Jeg troede, valgfrihed var valgfrihed, men jeg lærer nyt stadig væk.
Hensyn til borgerne og mennesket, har indenrigsministeren sagt i dag, opgaverne over strukturerne, decentralisering, borgerne før strukturen, og alt skal være nemmere at klare.
Spørgsmålet er bare: Hvad ligger der i dem?
Den kommunalreform, der lægges op til nu, uanset hvad det ender med, er efter vores opfattelse en af de mest vidtgående, og det kan blive så vidtgående, at man må sige, at det er den mest vidtgående siden demokratiets indførelse i Danmark for godt 150 år siden.
Den er mere vidtgående end i 1970, hvor man jo trods alt arbejdede ganske lang tid, inden man nåede frem til en kommunalreform.
Man startede i 1958, og i 1966 afgav man en betænkning.
Så fulgte der andre efter i slutningen af 1960'erne og i begyndelsen af 1970'erne.
Antallet af sider dengang var ikke så omfangsrigt som her, hvor Strukturkommissionens arbejde når op på 1.400 sider.
Man klarede sig med lidt mindre dengang, og det tog længere tid; man kan sige, at man måske nok agede med stude dengang, men jeg vil også sige, at i øjeblikket er det, som om regeringen er i gang med at køre med et jetflys fart. Følges regeringens model, mener vi, at det kan betyde en voldsom svækkelse af folkestyret, det kan betyde, at vi får mindre folkestyre og mere embedsmandsstyre, og det kan også bane vejen for mere privatisering.
Det er fair nok, hvis regeringen vil det, men det betyder jo så også, at så må vi være meget opmærksomme.
I den forbindelse
vil jeg igen referere til, hvad Venstres ordfører, hr. Jens Rohde, har sagt til Ugebrevet A4 for nylig: Det har et formål, nemlig at få flere private ind på markedet. For os er det vigtigt, at man ikke gennemfører dette, efter vores opfattelse noget af det mest vidtgående, vi har kendt til længe, hen over hovedet på befolkningen.
Vi mener, det er meget farligt med for meget hastværk, vi mener, det er vigtigt, at det, vi laver, er gennemtænkt, og at det også har folks opbakning, og at der er bred opbakning i Folketinget bag sådan en reform.
Og bred opbakning bidrager vi gerne til.
Vi opfatter somme tider, at når der tales om bred enighed, så er det, når vi er med.
Som den socialdemokratiske ordfører, hr. Ole Stavad,
sagde, møder vi gerne til forhandling i fællesskab, Socialdemokratiet, Det Radikale Venstre og SF, for vi har en række fælles synspunkter, men vi har ikke deponeret vores handlefrihed hos hinanden, vi har vores frihed under alle omstændigheder, men det er jo også ligesom for at rationalisere arbejdet, at vi møder i fællesskab. Derfor deltager vi gerne i drøftelserne.
Vi erkender, at der er stor afstand mellem os og regeringen, men politik er nu engang sådan, at man må prøve på via sine anskuelser at øve indflydelse, og så må man se, om det kan føre til et resultat.
Vi ønsker en kommunalreform.
Vi ønsker ikke det, som regeringen har lagt op til, men vi har forstået, at regeringen er klar over, at der jo skal et flertal til i Folketinget, og vi bidrager gerne, hvis der er mulighed for, at vi kan blive enige, så vi kan nå frem til en kommunalreform i Folketinget nu.