runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-01-25:
Nu er statsministeren jo ikke den, der normalt går af vejen for at rive nogen i næsen med citater, så jeg troede, det var et synspunkt, statsministeren havde, at det var på sin plads at konfrontere hinanden med, hvad man tidligere har sagt.
Og jeg må altså stadig væk sige, at jeg står fuldstændig uforstående over for den linje, man vælger at lægge her ved debattens start, set i forhold til det, Socialdemokratiet gjorde i forbindelse med sin kongres sidste efterår.
Men det var måske noget med, at det var lidt mere oppe i tiden og medierne fokuserede lidt mere på det, og så ville man sådan gerne give udtryk af rigtig at være handlekraftig. Må jeg så sige til fru Lissa Mathiasen, at jeg i virkeligheden tror, at den dansker, der bliver udsat for et røverisk overfald, eller den pige, der bliver udsat for en voldtægt, er fuldstændig hamrende ligeglad med, hvor mange episoder der er i Holland eller Irland eller for den sags skyld i et tredje land. Den person oplever det overgreb mindst lige så tyngende som den person, der oplever det i Irland, og derfor skal vi slå ned på det, og så er spørgsmålet: Er vores udgangspunkt, at der er for meget vold og kriminalitet i det danske samfund?
Og hvis ja: Hvad gør vi så ekstra for at sætte ind over for det?
Og dér vil jeg altså gerne give statsministeren ret: Dér handler det selvfølgelig om, at vi prøver at finde
nogle løsninger for en forstærket indsats over for det problem.
Lissa Mathiasen (S), 2000-01-25:
Først må jeg jo skuffe hr. Tom Behnke, hvis jeg på nogen måde skulle have sagt noget, som kunne misforstås i den retning: Nej, naturligvis kan vi ikke støtte det forslag til vedtagelse.
Så vil jeg da godt sige til hr. Kristian Thulesen Dahl, at jeg egentlig synes, det er dejligt, ikke bare at vi kan konstatere, at vi heldigvis ikke har en så utryg hverdag, som man prøver fra Dansk Folkeparti at give indtryk af, men også, at det ikke er ret længe siden - det er faktisk lige her for nylig - man fra Copenhagen Capacity er kommet med en ny lille folder, hvor man på baggrund af en undersøgelse, der er lavet på University of Pennsylvania af R. Estees, siger på den ene side med hensyn til, hvordan Danmark ligger, hvad angår det bedste sted at leve, at dér ligger vi på førstepladsen, og på den anden side med hensyn til, hvordan Danmark har det i forhold til sammenlignelige lande med hensyn til ikke bare at leve, men også at arbejde, at dér ligger vi også på førstepladsen.
Og så går man ind og spørger, og det er vel det, der er mest interessant i forhold til debatten her: Hvordan har man det så i Danmark i forhold til sammenlignelige lande, Sverige, Holland, Irland, England, Belgien, Frankrig, Tyskland, med hensyn til den enkelte persons oplevelse af tryghed i forhold til at leve her i landet?
Hvem ligger på førstepladsen?
Det gør Danmark.
Så det er dejligt at kunne konstatere, at vi ikke er de eneste, der mener, at vi faktisk har et godt og trygt land, men selvfølgelig forbliver det også kun godt og trygt, hvis vi hele tiden tør tage fat dér, hvor vi ser at der er problemer, der skal løses.
Henrik Svane (RV), 2000-01-25:
Fru Birthe Rønn Hornbech sagde: Volden skal og kan ikke undskyldes.
Det er jeg enig i.
Men, vil jeg sige til fru Birthe Rønn Hornbech, den kan måske forklares.
Fru Birthe Rønn Hornbech taler også om omsorgssvigt over for unge.
Det er en kendt sag, at en høj arbejdsløshed ikke kun i Danmark, men også andre steder blandt indvandrere og andre etniske grupper, marginaliserede i et samfund, ofte betyder, at en voldsprocent eller en kriminalitetsprocent er højere end blandt den del af befolkningen, som har fast tilknytning til stedet.
Og derfor bliver jeg nødt til at spørge fru Birthe Rønn Hornbech: Hvad kan Venstre byde på af forslag til at nedbringe den høje arbejdsløshed blandt indvandrere og deres efterkommere?
Pia Gjellerup (S), 2000-01-25:
Nu mener jeg ikke, at man udøver positiv særbehandling ved at forsøge at gå imod en diskrimination.
Så vi prøver at lægge op til, at man faktisk gør sig nogle bevidste overvejelser om, hvordan man løser opgaven at ligebehandle danskere og mennesker med anden etnisk baggrund.
Jeg kan forstå, at der var en lille åbning i det, der blev spurgt til fra hr. Peter Skaarups side, nemlig at Dansk Folkeparti gerne ville sådan ind og overveje det i forhold til de mennesker med anden etnisk baggrund, der er her i dag, og det er jo dog et skridt frem.
Når der så bliver spurgt til, om der er andre lande, der har noget lignende, så vil jeg sige, at jeg har kunnet læse i dagspressen i dag, at det refereres fra en forsker, at man kender noget tilsvarende, som jeg også har refereret tidligere i spørgetimen, dels fra England, dels fra Holland, dels fra USA og Canada.
Jeg kan ikke vide, om det er udtømmende.
Jeg kan ikke vide, om det er i overensstemmelse
med det, der er foreslået i rapporten
Men jeg kan sige, at jeg under alle omstændigheder synes, at det er en væsentlig opgave for et dansk samfund at se på, hvordan vi kan løse en integrationsopgave ordentligt, på et frivilligt, men velgennemtænkt grundlag og på en dansk måde, uanset om man gør det i det ene eller det andet eller det tredje land.
Men det kan måske også være, der er nogle forbilleder, og det skal jeg da gerne medvirke til at få klarlagt. Hermed sluttede spørgsmålet.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2000-01-25:
Fru Pia Kjærsgaard havde et spørgsmål.
Jeg tror, det var rettet til mig.
Hvad er egentlig meningen, spurgte fru Pia Kjærsgaard, og det vil jeg meget gerne svare på.
Meningen, som jeg ser det, med debatten i dag, er at diskutere de reelle løsninger, løsningerne på reelle problemer, som optager mennesker.
Det er ikke så meget at smide citater i hovedet på hinanden.
Det kan enhver gøre, og det kunne jeg såmænd også godt stille op med.
Nej, meningen i dag synes jeg er: Hvad kan vi gøre?
Hvordan samarbejder vi for at få løst de problemer, der er?
Vi ved fra en række gode erfaringer, hvordan vi kan løse nogle af de her problemer, og det er det justitsministeren og regeringen lægger op til, og det synes jeg er den gode tilgang.
Tænk, hvis vi kunne konkurrere herinde i dag om: Hvem har de bedste erfaringer?
Hvem har de bedste eksempler?
Hvem ved, hvad det er, der virker?
Det er den danske måde, vi skal løse de danske problemer på.
Pia Kjærsgaard (DF), 2000-01-25:
Jo, men det er rigtigt, det er forespørgsel F 1, som vi nu skal have til behandling her i dag.
Baggrunden for, at Dansk Folkeparti har stillet den forespørgsel, er selvfølgelig en meget hed sommer, specielt i Vollsmose på Fyn.
Her aflagde landets statsminister på et tidspunkt et besøg og sagde, og jeg citerer: »Vi kan ikke bare vende ryggen til.«
Det var ikke vores indtryk, at initiativet på det tidspunkt var drøftet i regeringen.
Det gør i og for sig heller ikke noget.
Det, der er væsentligt for Dansk Folkeparti, er, at man får sat volden øverst på den politiske dagsorden.
Derfor har vi ønsket at rejse denne her forespørgselsdebat, selvfølgelig primært over for statsministeren, men også justitsministeren, som er fagordfører på det her område, for at høre nærmere om, hvordan man i dag ser på det problem.
Besvarelse
Pia Kjærsgaard (DF), 2000-01-25:
Jamen det er jo godt, at der er så flere - indtil videre to damer - der kan holde fast i statsministeren, for selvfølgelig skal statsministeren være her til en besvarelse.
Jeg undrede mig altså også såre, da jeg skulle op og besvare og så, at statsministeren ikke var til stede, men jeg er glad for, at han så kom umiddelbart inden.
Så går jeg ud fra, at Venstre gerne vil stemme for.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2000-01-25:
Da jeg for snart længe siden bad om ordet, var det for at bringe en efterlysning, fordi jeg så, at statsministeren forlod Folketingssalen, men nu har jeg til min store glæde set, at statsministeren er kommet igen, og så vil jeg bare stilfærdigt, belært af tidligere erfaringer, udtrykke ønske om, at statsministeren vil blive under hele forhandlingen.
Og så kan jeg sige om det forslag til vedtagelse, der er fremsat, at den kriminelle lavalder ligger fast for Venstres vedkommende, så vi kan ikke stemme for det forslag til vedtagelse.
Tom Behnke (FRI), 2000-01-25:
Jeg lyttede meget interesseret til den socialdemokratiske ordførers tale her, som jo var fyldt med udtryk som, at nu skal der gøres noget, nu skal der være konsekvens, nu skal de kriminelle lære at have et ansvar og føle et ansvar, med ord som respekt og konsekvens.
På den baggrund synes jeg, det er passende allerede på nuværende tidspunkt at fremsætte følgende: Forslag til vedtagelse
»Folketinget opfordrer regeringen til i indeværende folketingssamling at fremsætte lovforslag med følgende konsekvenser: - Alle, der begår en eller flere kriminelle handlinger, skal straffes første gang, og hver gang det sker.
- Har en kriminel undtagelsesvis nået at begå flere kriminelle forhold inden domsafsigelse, skal der ikke gives mængderabat, tværtimod skal der dømmes for alle forhold plus en tillægsstraf for seriekriminalitet.
- Prøveløsladelse skal kun kunne finde sted én gang i den kriminelles liv.
Det forslag til vedtagelse vil jeg gerne fremsætte, for det falder meget godt i tråd med i hvert fald det, som den socialdemokratiske ordfører ønskede at give udtryk for, og så må vi se, hvor langt det holder.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-01-25:
Det har været meget interessant her gennem det sidste halve års tid at opleve regeringens siksakkurs på utallige politiske områder
Snart mener man det ene, snart mener man det andet.
Pludselig har vi et stort problem inden for et eller andet område.
Den næste dag betyder det ikke rigtig det store.
Det har vi set på ældreområdet, og det har vi også set på f.eks. retsområdet, som vi diskuterer her i dag med hensyn til bandekriminalitet.
Så bliver jeg nødt til at spørge fru Lissa Mathiasen, om statsministeren skabte sådan en frygt, fremkaldte frygt, da man i B.T. søndag den 12. september sidste år kunne læse: »»Kun et sygt samfund accepterer volden.« Med den klare salut forsøger statsminister Poul Nyrup Rasmussen at blæse nyt liv i den ikke særlig vellykkede socialdemokratiske kamp mod volden.« Og senere: »»Jeg vil gerne give et håndslag til Odenses borgmester Anker Boye.
Vi vil sende et signal om, at vi ikke vil tillade sådanne tilstande i vores byer«, forsikrede Nyrup.«
Var det at fremkalde frygt, det, statsministeren gjorde her, eller var det at fokusere på nogle problemer, som er i det danske samfund, og som Folketinget bør tage et ansvar for at løse?
Lissa Mathiasen (S), 2000-01-25:
Det ville ikke alene være uklogt, men også direkte forkert, hvis ikke man anerkendte - det gjorde jeg i min tale, og det har såvel statsministeren som justitsministeren også anerkendt - at der er voldelige ting og der er kriminalitet, som vi ønsker at gøre op med.
Det er det, man har gjort, som jeg også sagde i min tale, fra 1993 og fremefter helt konsekvent.
Det, som jeg synes er væsentligt, er på den ene side at få sagt, at der er lagt en linje fra 1993, og at den linje er vi enige i, og på den anden side, at vi så til gengæld, også med baggrund i det, som jeg tror de fleste er klar over er kommet her på det sidste i det her folketingsår, såvel regeringens initiativer mod volden som regeringens initiativer over for utilpassede unge, nu også giver en mulighed for at lade det virke.
Skulle der vise sig behov for at gå ind yderligere i forhold til tilpasninger, så tror jeg, vi har vist netop i den periode fra 1993 og frem, at det er vi parate til, og jeg mener også, at regeringen har vist, at det har den været parat til.
Og det er den linje, der er lagt - i stedet for bare at male en utryghed op, som ingen har brug for.
Man kan spørge: Hvem har brug for i den danske befolkning at få en utryghed skabt, som ikke findes?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-01-25:
Min påstand vil omvendt være, at det, Socialdemokratiet og regeringen forsøger nu, er at sløre sandheden og derigennem skabe falsk tryghed.
Jeg vil gerne spørge fru Lissa Mathiasen: Hvorfor kunne pressen efter den socialdemokratiske kongres i Odense i efteråret skrive, at den eskalerede bandevold var det altoverskyggende tema for Nyrup, da han lørdag åbnede Socialdemokratiets kongres i Odense sammen med godt 800 delegerede?
Hvorfor kunne pressen skrive det, hvis det var, at statsministeren ikke mente, det var noget problem, at vi skabte en falsk utryghed i befolkningen?
»Her går det jo godt.
Vi har et trygt og rart samfund.
Alt er på sin plads.«
Hvis det var det budskab, man ønskede at give, hvorfor var det så det, jeg lige har citeret, pressen kunne beskrive fra den socialdemokratiske kongres?
Var det kun, fordi man lige diskuterede det i pressen?
Var det, fordi pressen interesserede sig for det?
Var det derfor, regeringen og Socialdemokratiet tog det op, eller var det, fordi der er nogle reelle problemer, som Socialdemokratiet i dag forsøger at negligere?
Pia Kjærsgaard (DF), 2000-01-25:
Det er jo helt typisk for Socialdemokratiet, at man flintrer rundt, alt efter hvordan debatten er.
Og det, der er mit råd til Socialdemokratiet, og det, vi gerne vil have svar på her i dag, er: Hvad mener man egentlig?
Mener man det, som statsministeren og justitsministeren har udtalt til medierne, eller mener man det, som man har sagt fra talerstolen her i dag: Det går jo egentlig meget godt.
Danmark er jo sådan et trygt lilleputsamfund.
Der er jo ikke rigtig de store problemer.
Hvad er meningen?
Tom Behnke (FRI), 2000-01-25:
Jeg kan forstå på fru Lissa Mathiasens fortsatte linje i samme spor, at Socialdemokratiet støtter Frihed 2000's forslag til vedtagelse, om end det ikke blev sagt direkte, og det vil jeg gerne have lov til at takke for.
Anne Baastrup (SF), 2000-01-26:
Hr. Karsten Nonbo gentog det argument, som også står i bemærkningerne, nemlig at man ved at lave et dna-register for sigtede også i den forbindelse vil kunne se, om det er serieforbrydelser, der foregår.
Jeg vil sige, at jeg forstår ikke argumentet, for man har ikke andet dna end det, der er lavet ved de dér 10 voldtægter.
Hvordan kan det så være, at man behøver at have et dna-register for at se, om det er en serievoldtægtsforbrydelse, eller det blot er enkeltstående forbrydelser, lavet af forskellige folk? Man har jo voldtægtsofferet og det dna, der måtte ligge på voldtægtsofferet.
Jeg ved godt, at det står i lovforslagets bemærkninger, jeg ved også godt, at det står i selve rapporten, men jeg forstår ikke argumentet.
Man har jo de her 10 kvinder, som hver for sig har det samme dna-spor på sig, så man kan jo på den måde se, at nu har vi altså en serieforbrydelse.
Hvordan kan det så være, at det er et argument for at lave et register?
Peter Skaarup (DF), 2000-01-26:
Jeg kan huske for halvandet års tid siden, da havde vi en diskussion i Folketinget om skibsreder Ole B. Hansen og de forældelsesregler, der gjorde det muligt for ham at slippe for straf, og hvor der var generel opbakning i Folketinget til, at man skulle kigge på de her forældelsesregler og sørge for, at man fik ændret på dem.
Ministeren sagde så, at det var altså vigtigt, at vi fik afklaret det her med vores normale samarbejdspartnere, altså de lande, vi normalt samarbejder med eller har ens regler med, inden man gjorde det, man havde i sinde her, nemlig at ændre på forældelsesreglerne.
Og det betød så, at ministeren og regeringen ville gå til nordmændene og svenskerne og se på, hvordan man kunne gøre det her anderledes.
I denne forbindelse er det åbenbart ikke på samme måde, for i de andre nordiske lande, Sverige, Norge og Finland, har man godt nok registreret dna-profiler, men man registrerer altså kun dømte personer, og derfor vil jeg godt spørge justitsministeren: Hvorfor skal vi i Danmark gå enegang i forhold til de andre skandinaviske lande?
Hvorfor skal vi gå enegang i forhold til Europarådets anbefalinger her?
Tom Behnke (FRI), 2000-01-26:
Vi har bemærket os, at der jo er en ministerbeføjelse, som vi normalt ikke er meget for, men ved en nærmere gennemgang må vi jo konstatere, at den beføjelse ligger der sådan set allerede i dag. Nu bliver den så bare præciseret og omformuleret en anelse, sådan at man kan leve op til det direktiv, der ligger.
Derfor kan man sige, at det jo ikke er, fordi ministeren får flere beføjelser, men at ministeren får ændret
lidt i de beføjelser, han allerede har i dag.
Det har vi bestemt ikke noget imod, og slet ikke da målet med ændringen her er, at også advokater fra andre EU-lande kan udføre/udøve deres virksomhed her i landet,
enten med nogle danske advokater eller med advokater fra andre medlemslande, således at der altså bliver nogle ens spilleregler, og således at borgerne har en vis sikkerhed for, at kvaliteten er i orden, og at spillereglerne er de samme, hvad enten man nu benytter den ene eller anden advokat.
Vi synes også i den forbindelse, at når man nu, om jeg så må sige,
Jann Sjursen (KRF), 2000-01-26:
Kristeligt Folkeparti er positive over for det fremsatte lovforslag.
Vi finder det helt naturligt, at der også for advokaters virksomhed i EU-området gælder nogle fælles spilleregler, og det er det, der bliver lagt op til ved det her etableringsdirektiv, som nu skal indføres i dansk lovgivning.
Jeg synes i øvrigt i lighed med den tidligere ordfører, hr. Frank Aaen, at det kunne være interessant at benytte lejligheden til at se på netop sammenligning af regler for, hvordan god advokatskik varetages her i Danmark, også i forhold til de klagefrister, som også har været omtalt af andre ordførere i debatten.
Lad os benytte os af anledningen til det.
Men jeg har ikke meget andet at sige, end at vi også som mange andre er positive over for forslaget.
Karsten Nonbo (V), 2000-01-26:
Ja, men fru Anne Baastrup kommer sådan set selv med svaret.
Det er bare synd, at fru Anne Baastrup ikke kan se, hun kommer med svaret.
Men så kender vi jo dna-profilen fra mr. X fra x, y, z og de andre gerningssteder.
Det gør, at man siger: Jamen den, der har lavet den forbrydelse her, er ham, der også har lavet en i Glostrup og i Tåstrup og i Hillerød osv.
Det vil sige, at man jo kan sporlægge denne ukendte persons færden, og det kan jo hjælpe på mange andre områder til at finde frem til, hvem han er.
Man kan altså få pilene peget i den rigtige retning, således at man nemmere og hurtigere kan få ham stoppet, inden der også kommer en forbrydelse i Slagelse, Holbæk og Kalundborg.
Frank Jensen (S), 2000-01-26:
Jeg vil gerne takke alle ordførere for en positiv modtagelse af lovforslaget, der gør det muligt for Danmark at ratificere Europa-Parlamentets og EU-Rådets direktiv, det såkaldte etableringsdirektiv.
Jeg skal ikke gentage indholdet og formålet med lovgivningen.
Det er der flere ordførere der har gjort, bl.a. hr. Kaalund, det er allerede gennemgået ganske pænt.
Der er stillet nogle teknisk betonede spørgsmål og også nogle holdningsprægede spørgsmål om at kunne drage sammenligninger mellem den danske bestemmelse, for så vidt angår advokater i dag, både de advokatetiske bestemmelser og også klagefristerne.
Dem vil jeg selvfølgelig være indstillet på at indgå i en dialog med Retsudvalget om, når først lovforslaget har været gennem førstebehandlingen i den videre udvalgsbehandling, der skal finde sted.
Hr. Aaen og fru Baastrup spurgte til retssproget i dansk ret efter gennemførelsen af lovgivningen.
Jeg kan sige til begge ordførere, at der ikke for mit vedkommende er forslag om at ændre retsplejelovens bestemmelser i § 149, hvoraf det fremgår, at retssprog i Danmark er dansk.
Anne Baastrup (SF), 2000-01-26:
Ja, men det er heller ikke den del af lovforslaget, jeg anfægter.
Hr. Karsten Nonbo går jo ind og siger
Der er jo spordelsregistre, og så er der registre for dømte, og så er der registre for sigtede.
Tom Behnke (FRI), 2000-01-26:
Det er rigtigt, som flere ordførere har været inde på, at dette er et svært emne at diskutere, fordi der er meget etik blandet ind i det: Hvor langt skal man gå, hvor mange muligheder skal der være for registrering?
Vi finder i Frihed 2000, at ministeren er landet det helt rigtige sted.
Vi finder, at ministeren har fremsat et lovforslag, som er velafbalanceret, hvor der dels er nogle helt klare kriterier for, hvornår man må lave en registrering, både når vi taler om persondelen, og når vi taler om spordelen.
Samtidig har ministeren også gjort meget ud af i § 3 klart og tydeligt at beskrive, hvornår man skal slette disse oplysninger igen, og det er vi meget, meget tilfredse med.
Vi har gennemgået forslaget grundigt, og vi kan kun sige, at forslaget kunne ikke være skrevet bedre af os selv.
Jens Heimburger (KF), 2000-01-26:
Tak for ordet.
Det Konservative Folkeparti støtter oprettelsen af et foreslået dna-register.
Vi står jo i en situation, hvor politiet anmoder om et værktøj til bekæmpelse af alvorlige forbrydelser.
Der er tale om et dna-værktøj - skal vi kalde det det - som har været underkastet et særdeles grundigt forarbejde både af arbejdsgruppen vedrørende etablering af et dna-profilregister og af Registertilsynet, og samtidig er der foretaget en grundig analyse i forhold til Den Europæiske Menneskerettighedskonvention.
Med et centralt dna-register får politiet som nævnt et bedre værktøj til opklaring af forbrydelser, idet mange kriminelle begår ny kriminalitet på et senere tidspunkt.
Men samtidig har registret den store fordel, at politiet tidligt i efterforskningen kan udelukke personer, som er uskyldige, og som optræder i registret.
Det vil jo ad åre vise sig, hvor effektivt det bliver.
Det er en kritik, som vi har brugt tid på at vurdere, men vi mener, den bygger lidt på den fejlslutning, at dna-oplysningerne vil kunne bruges til andre formål end politiets efterforskning i kommende kriminalsager. Som forslaget er udformet vil det ikke ske.
Myndighederne må kun foretage en begrænset dna-registrering, hvor oplysningerne er ikke tilgængelige for nogen form for offentlighed, så sikkerheden skulle være i orden.
Vi mener også, det er en fordel for efterforskningen, hvis man kan opbevare de sigtedes dna-profil, fordi det jo er dokumenteret, at dømte og sigtede har en meget højere kriminalitetshyppighed end befolkningen i øvrigt.
Vi støtter derfor forslaget, som giver politiet et betydeligt bedre værktøj til bekæmpelse af alvorlige forbrydelser.