Christian Brix Møller (RV), 2002-03-21:
Når vi virkelig strammer os an, kan vi faktisk fra radikal side se et par positive ting ved det her lovforslag, nemlig for det første, at det ikke nåede med i regeringens hundrede dages-program, og for det andet, at regeringen synes at have vilje til nytænkning og kreativitet for at styrke incitamentet til at arbejde. Resten må vi vende os inderligt imod og kraftigt advare regeringen, selv om den nok desværre er determineret på at gentage den fejl, som også vi var med til at begå for et par år siden.
Men det må regeringen nu om, hvis den absolut vil løbe linen ud. Her vil jeg nøjes med at pege på en række argumenter imod de nye, lave ydelser.
For det første: Hvis den lavere starthjælp og introduktionsydelse er så stor en velsignelse med hensyn til at skaffe flere i arbejde, hvad jeg dog tvivler på, ja, så burde den vel gælde for alle, både nye og gamle danskere.
For det andet: Niveauet for de foreslåede ydelser er under eksistensminimum, og det er faktisk helt utroligt, når selveste finansministeren udtalte til Ritzau søndag den 17. marts: »Jeg mener ikke, der er så meget at rutte med, når du er på dagpenge eller bistandshjælp, det indgår overhovedet ikke at reducere i niveauer.« Så det kan altså dokumenteres sort på hvidt, at selv om han i den pågældende artikel er omtalt som superliberalist, så er selveste finansministeren modstander af denne markante sænkning af overførselsniveauet. For det tredje: Hvis integrationen skal lykkes, kræver det en indsats fra både den nytilkomne udlænding og fra det danske samfund.
Hvis regeringen også er af den overbevisning, ville det have klædt den samtidig med dette lovforslag at fremsætte forslag til bedre muligheder for beskæftigelse for de personer, der er omfattet, og ikke bare en større indtjening, når man bevæger sig i beskæftigelsen.
For det fjerde: Lovforslaget medfører en opdeling i et A- og B-samfund, nye danskere stemples med de specielt lave ydelser, og det vil tjene til, at myter og fordomme om
etniske minoriteter bliver opretholdt.
For det femte
For det sjette: Den markant lavere ydelse passiviserer og klientgør formentlig de nye borgere
, fordi de bliver afhængige af enkeltydelser fra det sociale system.
For det syvende: Den nye lave ydelse diskriminerer.
Borgere i det danske samfund er ikke ligestillede med hensyn til sociale ydelser.
Og det giver altså ikke mening at sammenligne med danskere, der selv har valgt et udlandsophold.
Man må sammenligne med danskere, som har behov for hjælp.
: Sammenligningen med SU holder heller ikke
, da SU-modtagere i erkendelse af, at ydelsen er vanskelig at klare sig for, har mulighed for at supplere med lavtforrentede studielån og arbejdsindtægt uden fradrag.
For det niende og næstsidste: Det er højst tvivlsomt, om konventionerne er overholdt.
Juridisk fiksfakseri forhindrer ikke reel diskrimination.
Og endelig for det tiende: Lovforslaget er et udtryk for, at Venstre og De Konservative desværre stadig rider med på den populistiske bølge i udlændingedebatten, snarere end et udtryk for en reel ambition om at gavne en værdig integration af Danmarks nye borgere.
Det Radikale Venstre er bare sure over, at de ikke er i regering mere, kunne det så lyde fra regeringen, som det som regel gør, når regeringen har en dårlig sag.
Det har vi fået at vide så tit.
Men ud over, at vi priser os lykkelige for ikke at være en del af en regering, der fremlægger den her sag, så er sagen jo faktisk, at vi taler med en pæn portion troværdighed, for vi har prøvet det før med den nedsatte introduktionsydelse.
Den skabte fattigdom
, den var formentlig et brud på flygtningekonventionen, og den virkede kort sagt ikke på flygtningenes beskæftigelsessituation, som det ellers var hensigten.
Så vi rettede fejlen efter godt et års tid og må nu erkende, at vi overhovedet ikke kan forstå, hvorfor regeringen dog agter at gentage fejlen og endda indføre en markant lavere ydelse, end vi gjorde i sin tid, og endda gældende i meget længere tid end den tidligere ydelse, nemlig 7 år i stedet for 3 år.
Derfor skulle det også være overflødigt at sige, at vi stemmer imod lovforslaget, medmindre der sker mirakler.
Vores liberale grundholdninger kan umuligt byde os andet.