Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2004-04-21:
Børn, som bor i Danmark, skal lære dansk.
Vi ved, at forudsætningen for at klare sig godt her i landet er, at man behersker det danske sprog.
Hertil kommer, at det giver børnene problemer i de øvrige skolefag, hvis de ikke taler dansk.
Det Radikale Venstre er med andre ord helt enig i regeringens mål på det her område.
Til gengæld er vi ikke enige i redskaberne.
Vi er ikke enige i, at børn skal tvinges til at lære dansk. De og deres forældre skal støttes i og motiveres til at lære dansk.
Man når ingen steder med tvang, til gengæld når man allerede vældig langt ved at tale med indvandrerforældrene om, hvor vigtigt det er, at deres børn lærer dansk.
Langt størstedelen af indvandrerbørnene kommer f.eks. i børnehave.
Efter vores opfattelse er det ikke tvang, der er brug for, men bedre integration.
Mødre, der selv har lært dansk og kan begå sig i det danske samfund, vil med stor sandsynlighed også sørge for, at deres børn lærer dansk.
En mor, som er bange for det omgivende samfund, og som ikke har lært dansk, vil have sværere ved at forstå vigtigheden af, at hendes barn kommer hjemmefra.
Hun vil synes, at det bedste er, at barnet bliver hjemme og bliver passet af mor.
Det hele starter altså med mødrene.
Vi har fremsat forslag om, at alle også selvforsørgende indvandrere skal gå til dansk som forudsætning for at få opholdstilladelse.
Vi er således parate til at tage mere hårdhændede redskaber i brug over for voksne.
Det er regeringen desværre ikke.
Hvem bilder sig ind, at et lille barn, som endnu ikke har smidt sutten og går med ble, kan lære noget som helst,
hvis det kan mærke, at dets mor er bange og ikke forstår, hvad der foregår?
I lovforslaget er der ikke én overvejelse over, om den traumatiske oplevelse, et barn kan få ved at pligten gennemtvinges, kan hæmme sprogstimuleringen.
I øvrigt: Hvad agter undervisningsministeren og forligskredsen at gøre, hvis forældrene nægter at sende deres børn på skolebænken?
Skal børnene så tvangsfjernes?
Hvad er
sanktionsmulighederne?
Hvorfor denne håndskyhed?
Ja, man siger, det er kommunalbestyrelsen, der så må tage stilling til, hvad der skal gøres.
Det er virkelig at springe over, hvor gærdet er lavest.
Forældre kan slutte sig sammen og selv stå for undervisningen af børnene, står der i lovforslaget.
Vi glæder os til at se, hvordan kommunerne vil føre tilsyn med denne hjemmeundervisning af 3-4-årige, altså om undervisningen står mål med det, der foregår i folkeskolen.
Efter vores opfattelse burde alle tosprogede børn have tilbud om også at lære deres eget modersmål så godt som muligt, inden de kommer i skole.
Når indvandrerforældre kan have det synspunkt, at børnene ikke skal lære dansk for tidligt, kan det jo skyldes, at de mener, det er godt for barnet, at dets eget sprog konsolideres først.
Så vidt jeg ved, er der ikke fagligt belæg for at sige, at disse forældre ikke har ret, tværtimod, for jo bedre man behersker sit eget modersmål, jo nemmere tilegner man sig sprog nummer to, tre og fire.
Derfor betragter vi det som et stort problem, at regeringen har afskaffet modersmålsundervisningen i folkeskolen.
I stedet skulle man arbejde med en tosidet sprogstimulering allerede i børnehaven.
Lad os få flere tosprogede pædagoger, lad os uddanne flere pædagoger, som ved noget om sproglig udvikling hos tosprogede, lad os sørge for, at der er ekstra ressourcer til disse børnehaver, hvor der er mange tosprogede osv.
Endelig finder vi det yderst bemærkelsesværdigt, at regeringen med dette lovforslag gør op med undervisningspligten som en generel pligt.
Med L 194 bliver undervisningspligten en pligt, som staten kan pålægge enkeltpersoner.
Det Radikale Venstre støtter målet med L 194.
Børn skal kunne lære at tale dansk, når de bor i Danmark.
Vi er til gengæld ikke enige i redskaberne.