runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bjarne Laustsen (S), 2006-03-22:
Jeg forstår også udmærket medarbejderne, som skal flytte.
Det er svært at bryde familiemønstre op, og hvad med beskæftigelse til ægtefællen og de regionale hensyn osv.
Det er en meget, meget svær øvelse, men det er ministeren selv, som sammen med regeringen og Dansk Folkeparti har truffet beslutningen.
Det er der ansvaret skal placeres, og ministeren må finde sig i, at vi spørger ind til sagen.
Jeg forstår godt de medarbejdere, som ikke kan se visdommen i det.
Der er en ganske udmærket bygning, der er investeret i det, og så skal man flytte til et andet sted.
Det ikke giver nogen som helst mening.
Jeg har ikke sagt noget som helst om, at jeg ønsker objektive kriterier osv.
Jeg synes, at man skal være human, og det betyder selvfølgelig, at man skal have objektive kriterier, men man skal også tage personlige hensyn.
Derfor stillede jeg spørgsmålet om, hvordan man behandler de medarbejdere, som måske har været ansat i et skattecenter i 25 år i given by, og som man beder om at flytte til Ringkøbing, der så siger nej tak, fordi de simpelt hen ikke kan få det til at hænge sammen, fordi de er 60 år, hvad ved jeg.
De kan simpelt hen ikke flytte derhen.
Hvordan behandler skattevæsenet sådan nogle folk og siger tak for god, lang og tro tjeneste?
Kristian Jensen (V), 2006-03-22:
Det er jo netop derfor, at vi fra regeringens side har valgt at placere et af skattecentrene i Maribo.
Det er jo ikke en naturlig og given ting, at der skulle ligge et skattecenter præcis i Maribo.
Det er en politisk beslutning, at ud fra de kriterier, vi havde, lagde vi i tilfældet Maribo vægt på det regionalpolitiske kriterium, og derfor lagde vi et ganske stort skattecenter i Maribo.
Vi har faktisk flyttet andre landsdækkende opgaver og placeret dem netop i Maribo af regionalpolitiske årsager.
Men her er så et område, hvor det at flytte og samle landspolitisk og placere det ud fra et regionalpolitisk hensyn vejer modsat for Maribos vedkommende.
I øvrigt skal jeg ikke gøre mig forhåbninger om, at den enkelte medarbejder, der nu bliver bedt om at skifte arbejdssted, synes, at det er en god idé.
Men jeg håber, at man også fra Maribos side som kommune og som samfund vil vurdere, at vi rent faktisk på andre områder har valgt at placere landsdækkende opgaver netop i Maribo ud fra præcis den samme regionalpolitiske vinkel, som vi nu vælger at lægge nogle opgaver i Hjørring, i Ringkøbing og i Ribe ud fra.
Lene Jensen (S), 2006-03-22:
Jeg kan godt forstå, at skatteministeren finder det vanskeligt at balancere mellem principperne, de objektive kriterier, og de personlige hensyn, for ingen af delene er jo lykkedes.
De her folk fra Maribo føler jo ikke, at de kan se, at det er de objektive kriterier, der ligger til grund.
Og det er helt sikkert, at der i hvert fald ikke er taget personlige hensyn.
Så jeg kan godt forstå, at ministeren synes, det er en svær opgave.
Så vil jeg gerne spørge: Når nu ministeren i sit svar til hr. Bjarne Laustsen gør ganske meget ud af, at det, der ligger til grund for regeringens beslutninger om, hvor arbejdspladserne skal ligge, er regionale hensyn, hvor man tager hensyn til, hvor mange statslige arbejdspladser der er i forvejen, synes skatteministeren så virkelig, at Maribo og omegn er overbelastet med statslige arFttmo065.fm Page 4901 Thursday, May 18, 2006 10:13 AM bejdspladser, siden man flytter 14?
Det er jo ikke det, der er tilfældet.
Det er en lidt underlig argumentation at bruge i hvert fald i forhold til tilfældet Maribo SKAT.
Kristian Jensen (V), 2006-03-22:
Man er jo inde på en balancegang her, for jeg kan forstå lidt på hr. Bjarne Laustsen, at han ønsker objektive kriterier, sådan at det er slået fast og vi kan gå frem efter det, og at fru Lene Jensen lidt ønsker, at der tages personlige hensyn.
Vi har faktisk haft den indgangsvinkel til det, at der lokalt, i det omfang det er muligt, skal være plads til at tage de personlige hensyn.
Det har også været sådan, at vi hele vejen igennem har haft som grundlag, at det vigtige for at vælge, hvem der skal flytte med betalingsopgaven til Ringkøbing, er, hvem der har siddet med den hidtil.
Når f.eks. skattecenteret i Maribo har en forholdsmæssig stor andel af medarbejderne, der skal flytte til Ringkøbing, er det, fordi skattecenteret i Maribo i øjeblikket sidder med en opgave, hvor man har samlet betalingsopgaverne fra en stor del af det sydsjællandske område og lagt dem i Maribo.
Derfor vil Maribo opleve, at der er mange medarbejdere og mange kollegaer, der nu bliver bedt om at flytte til Ringkøbing, hvor andre nærliggende skattecentre så at sige ikke oplever, at nogen bliver spurgt om det nu, fordi opgaven tidligere var flyttet til Maribo.
Derfor er der en særlig markant udvikling netop for Maribo, og hvis vi skulle gøre det anderledes, ville det kræve, at vi skulle bryde med princippet om, at det er dem, der har siddet med opgaven, der skal flytte med, så det var andre, der skulle flytte.
Det synes jeg ikke er rimeligt.
Jeg synes, det er et godt princip, at de, der har siddet med opgaven, også flytter med.
Bjarne Laustsen (S), 2006-03-22:
Jeg kan forstå, at det eneste, man har gjort fra ministeriets side, er at sige til medarbejderne: Nu har vi truffet den beslutning, prøv så ad frivillighedens vej, om der er nogle fra de berørte byer, ca. 100 personer, der vil tage til Ringkøbing.
Jeg ved ikke, hvor mange der frivilligt har sagt ja til det.
Det vil jeg gerne have oplyst.
Så kan jeg også forstå, at man derudover har været nødt til at sige til folk: Nu flytter du, vi har ikke brug for dig her mere.
Man har gjort det, at man har taget fra de skattecentre, der er tilbage, og sagt: I skal flytte ligeligt fra centrene.
Jeg har så spurgt, om man har valgt også at tage seniorer, fordi man så har et håb om, at de ikke kan klare at køre flere hundrede kilometer til Ringkøbing og derfor vælger at sige op.
Hvad vil det betyde for skattevæsenet, hvis det er sådan, at man ikke får de kompetencer med over, som folk har i dag, fordi de vælger at sige op?
Det er det, der er interessant i forhold til den her diskussion, synes jeg.
Kristian Jensen (V), 2006-03-22:
Hr. Bjarne Laustsen kommer med en lang række fejlagtige og udokumenterede påstande om, hvorledes vi har gjort en indsats for at få frivillige ansøgere.
Så den største del af medarbejderne, der skal arbejde i kundecentrene og betalingscenteret, er medarbejdere, der har søgt derhen ad frivillighedens vej.
Det sted, hvor det har været mest problematisk at få medarbejderne til frivilligt at søge hen, har været Ringkøbing.
Men jeg vil gerne understrege helt klart, at vi har valgt de medarbejdere, der sidder med opgaven i dag, fordi det er et grundvilkår i kommunalreformen, at medarbejderne flytter med opgaven.
Det er dygtige og kompetente medarbejdere, som jeg håber vil flytte med opgaven, tage udfordringen til sig og løse opgaven i Ringkøbing, for det er en ret væsentlig kompetence at ligge inde med at sikre, at de betalingsstrømme, der er så væsentlige for vores arbejde i SKAT og i Skatteministeriet, bliver ved.
Jeg har en klar forhåbning om, at så mange som muligt – jeg er desværre ikke sikker på, at det vil være alle – vil vælge at flytte med, således at vi kan bevare den kompetence, der er.
Bjarne Laustsen (S), 2006-03-22:
Jeg fornemmer, at skatteministeren er lidt ked af at skulle svare på spørgsmålet.
Jeg mener, det er en ganske almindelig og rimelig proces, når man laver institutioner om og siger, at folk skal flytte, at man bliver kigget i kortene med hensyn til den måde, det foregår på.
Jeg er godt klar over, at regeringen og Dansk Folkeparti synes, at alt, hvad de gør, er rigtigt, og at alt, hvad de gør efterfølgende, også vil være rigtigt.
Det skal vi ikke stille spørgsmål til.
Jeg behøver ikke at få det at vide i dag – det er ikke sikkert, skatteministeren ved det – men jeg vil bede om at få en statistik over dem, der er sendt af sted, og få aldersgennemsnittet på de personer, så vi kan få afkræftet den antagelse, jeg har.
Så vil jeg godt spørge: Hvordan er forholdene for de medarbejdere, som har tjent skattevæsenet vel i mange år der, hvor de nu er placeret, hvis de ikke kan flytte til Ringkøbing og må tage deres opsigelse?
Hvordan er aftrædelsesforholdene så i øvrigt?
Kristian Jensen (V), 2006-03-22:
Den motivation, som hr. René Skau Björnsson lige oplæste, ligger et stykke fra det, der egentlig er det skrevne spørgsmål.
Men det er jo sådan en meget god ramme for alle de efterfølgende spørgsmål, som hr. René Skau og en række af hans kolleger har valgt at stille.
Derfor vil jeg sige, at fusionen på skatteområdet og på inddrivelsesområdet er gennemført for at give borgerne og virksomhederne én indgang til den offentlige skatteforvaltning og samtidig for at skabe mulighed for bedre udnyttelse af ressourcerne i told- og skatteforvaltningen.
Og så er det jo ikke et ukendt synspunkt, at det at samle den kommunale og statslige skatteopgave over tid vil være en god idé.
Det er blevet dokumenteret af Strukturkommissionen, og Rigsrevisionen har peget på, at der er alt for mange myndigheder på inddrivelsesopgaverne.
Regeringen har derfor taget den udfordring op med den største omlægning af skatteforvaltningen nogen sinde – en omlægning, som ikke kan undgå at påvirke produktionen.
Det forhold blev da også nævnt i bemærkningerne til lovforslaget om samlingen af restanceinddrivelsen.
Men som jeg vil komme ind på senere i besvarelsen af senere spørgsmål, så kører vores produktion planmæssigt på langt de fleste områder.
Som nævnt indledningsvis tjener fusionen en række formål.
Vi vil indhøste de effektiviseringer og forbedringer, fusionen muliggør.
Samtidig forventer vi at skulle afholde i størrelsesordenen 475 mio. kr. i engangsudgifter i forbindelse med fusionen, som er en investering i fremtiden.
I forbindelse med forslaget til finanslov for 2007 vil der blive taget stilling til størrelsen af de samlede effektiviseringer og vejen til at realisere dem.
Det har været anset for mest hensigtsmæssigt at starte med at se, hvordan fusionen rent faktisk forløb, herunder hvor mange medarbejdere der blev overflyttet fra kommuner, og hvor stor den naturlige afgang ville blive.
Lene Jensen (S), 2006-03-22:
Jeg går ud fra, at skatteministeren er bekendt med, at Skattecenter Maribo har skrevet til Skatteudvalget, hvor de direkte påpeger, at de medarbejdere, som er blevet pålagt at flytte, ikke oplever, at der ligger objektive kriterier til grund for deres flytning.
Jeg vil gerne høre, om skatteministeren kan forstå det.
Så vil jeg også høre, om det med de objektive kriterier fuldstændig stiller sig i vejen for, at man kan tage bare et minimum af personlige hensyn.
Der er en meget stor del af de folk, der skal flytte fra Maribo til Ringkøbing og til Ribe især, som er folk, der har arbejdet lokalt hele deres liv, som for længst har haft 25-års-jubilæum og måske har fået et ur, hvad ved jeg.
Udelukker de objektive kriterier, som man så i øvrigt ikke kan få øje på, at der også kan tages bare et minimum af personlige hensyn?
Kristian Jensen (V), 2006-03-22:
Først og fremmest: Det ville være nemmere at svare på hr. Bjarne Laustsens spørgsmål, hvis der kom 1 og ikke 22 spørgsmål ad gangen.
Nu skal jeg prøve at svare alene på det spørgsmål, Fttmo065.fm Page 4900
Thursday, May 18, 2006 10:13 AM
der drejer sig om: Hvad er det for kriterier, vi har udvalgt efter?
Vi har udvalgt efter, hvem der har haft opgaven indtil nu, hvem det er, der har siddet med betalingsopgaven frem til i dag.
Nu er det valgt, at betalingsopgaven skal samles i et landsdækkende center, og af regionalpolitiske hensyn har vi valgt, at det ligger i Ringkøbing.
Jeg skal bare minde om, at hvis vi havde valgt en anden placering til det landsdækkende center, f.eks. i København, ville en lang række medarbejdere, der sidder med opgaven i dag, have skullet flytte fra resten af Danmark til København, så flytteproblematikken ville være kommet under alle omstændigheder.
Vi har ikke valgt medarbejdere, fordi vi håber, at de vil sige op.
Vi har valgt medarbejdere, der skal flytte med opgaven, fordi de har kompetencen og erfaringen.
De sidder med opgaven i dag, og det har været kriteriet.
Men i dag sidder der flere medarbejdere end dem, der skal løse opgaven fremadrettet, fordi vi regner med, at der gennemføres en effektivisering på området.
Derfor har det for hvert skattecenter været en opgave at vælge: Hvem har siddet mest med opgaven og dermed, hvem har de bedste forudsætninger, når de skal flytte med opgaven?
Rikke Hvilshøj (V), 2006-03-28:
Den vil komme senere, men det bliver nok ikke i denne samling, vi når at lave den nødvendige lovgivning.
Det er nok mere realistisk at regne med næste samling.
Jesper Langballe (DF), 2006-03-28:
Det er jo helt tydeligt, at for fru Elsebeth Gerner Nielsen er det vigtigste af alt at få et godt omdømme ved at fedte og bukke for dem, der brænder ens flag af og brænder ens ambassader af.
På given foranledning føler jeg trang til at sige her, at jeg faktisk er stolt af vores statsminister.
Jeg er stolt af at have en statsminister i landet, som ikke vil være med på den galej, men som siger, at ytringsfriheden ikke er til salg, og som åbenbart mener, at forudsætningen for et omdømme, som overhovedet er noget værd, er, at man har lidt stolthed tilbage i kroppen.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2006-03-28:
Danmark får aldrig et godt renommé ved at fedte og bukke for mennesker, der brænder ambassader af eller brænder det danske flag af – selvfølgelig ikke – men Danmark får et godt renommé ved at holde fast i de danske og europæiske værdier, og det er tolerance, det er frisind, det er respekt for mindretal, og det er respekt for kulturer og religiøse følelser.
Det er det, Det Radikale Venstre kæmper for, og jeg er fuldstændig overbevist om, at hvis et bredt flertal i Folketinget også kæmpede for det, ville Danmark igen få et godt renommé, og vi ville have mulighed for at tiltrække den arbejdskraft, vi har brug for, hvis vi skal sikre den fremtidige velfærd for os selv og vores børn.
Jesper Langballe (DF), 2006-03-28:
Tolerance og frisind og respekt er for fru Elsebeth Gerner Nielsen indbegrebet af de europæiske værdier.
Jeg kunne faktisk godt nævne nogle andre, f.eks. mod, sandhedskærlighed, stolthed af at være den, man er, uden at stoltheden bliver til hovmod.
Det, De Radikale har talt for, er jo i virkeligheden at fedte og bukke for dem, der brænder ambassader af.
Derfor den hylende forargelse over, at statsministeren nægtede at holde møde med 11 ambassadører, som udtrykkeligt havde angivet den dagsorden, at statsministeren skulle gribe ind over for en fri avis.
Ja, jeg kunne godt have lyst til at slutte med at opfatte det som en bøn: Vorherre bevares.
Irene Simonsen (V), 2006-03-28:
Altså, det er jo egentlig ikke det, der er relevant.
Det, der er relevant, er, at vi har en regering, der har styr på tallene og på, hvor behovet er for nogle, der har nogle bestemte uddannelser.
Der er det faktisk sådan, at vi i 2005 fik 609 ingeniører, it-specialister, læger, sygeplejersker og specialister med naturvidenskabelige uddannelser her til landet.
Derfor går regeringen nu aktivt ind og siger, at vi skal finde nogle flere løsninger, som kan hjælpe til at tiltrække flere.
Det her har altså ikke noget med familiesammenføringsreglerne at gøre, og hvem der giver afslag der.
Det ville en undersøgelse jo ikke hjælpe på.
Det vil hjælpe, når vi aktivt går ind og tiltrækker dem, vi har brug for.
Irene Simonsen (V), 2006-03-28:
Vi ved jo godt, når vi kigger tilbage på de år, hvor fru Elsebeth Gerner var med i regeringen, hvad familiesammenføring har betydet.
Det har betydet alle dem, der nu står og ikke er en del af vores fællesskab.
Der, hvor vi skal have fokus hen, er jo på det, jeg sagde før, nemlig lige præcis der, hvor der er efterspørgsel efter arbejdskraft.
Jeg tror, jeg vil forære fru Elsebeth Gerner en bog af Carsten Graff, der hedder »Samtaler med et træ«, hvis ikke hun har læst den.
Den handler nemlig om folk, der lever i et informationssamfund, og som skal have oplysning ind om dette og hint og alt, uden at det overhovedet er målrettede oplysninger, man kan bruge til noget konkret.
Det er en filosof, der har skrevet den, men den giver virkelig stof til eftertanke, og jeg har tænkt over den, hver gang jeg hører fru Elsebeth Gerner stå frem med alle de undersøgelser, der skal laves.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2006-03-28:
Jeg vil gerne have et ekstra eksemplar af bogen, jeg har den, og den handler om, at i virkeligheden kan man nøjes med en blyant.
Det er jeg sådan set meget optaget af at man kan nøjes med.
Derfor undrer det mig, at regeringen ikke bare bruger de enkle redskaber en gang imellem og sørger for, at vi ved, hvad det er, vi gør.
Altså, i stedet for at bruge vores energi på at udvikle alle mulige fine metoder så simpelt hen undersøger fuldstændig stringent, hvordan vores politik virker, hvad resultatet er, hvem det er, der kommer ind i Danmark, hvem det er, der udvandrer fra Danmark, hvem det er, vi går glip af.
Vi har brug for at få en forklaring på, at der hvert eneste år er et nettotab for arbejdsstyrken på 2.000 mennesker.
Der er hvert år 2.000 flere, der forlader den danske arbejdsstyrke til fordel for udlandet, end der er folk, der kommer ind.
Vi har et nettotab af arbejdskraft.
Danmark lider af brain drain.
Det håber jeg meget at Venstre vil tage alvorligt.
John Dyrby (S), 2006-03-28:
Tak for det svar.
Med hensyn til den generelle udvikling her i landet er det jo rigtigt, at tallene viser, at der er sket en positiv udvikling, men jeg er nødt til at sige, at den sådan set er sket i de fleste vestlige lande, så det er ikke noget, vi kan bryste os specielt af her i Danmark.
Men jeg bemærkede, at ministeren sagde, at nu skal vi være fornuftige, og nu skal vi tænke os godt om og overveje, hvad vi skal gøre.
Jeg går ud fra, at ministeren ikke mener, det er i modsætning til det, regeringen ellers plejer at gøre, og det synes jeg sådan set er fornuftigt.
Hvad er tidsplanen?
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2006-03-28:
Jeg ved ikke, om der er nogen grund til at tage en Muhammeddebat lige nu, men jeg vil bare gøre ordføreren for Dansk Folkeparti opmærksom på, at det såmænd kræver utrolig meget mod i øjeblikket at forsvare mindretal.
Samtidig har vi det sådan i Det Radikale Venstre, at det ikke bare er et spørgsmål om mod, det er også et spørgsmål om nødvendighed.
For hvis vi ikke virkelig sætter os for at komme tilbage til og holde fast i det, der traditionelt har været det danske udgangspunkt, nemlig at vi skal behandle hinanden ordentligt, og at vi skal have respekt for mindretal, så løser vi faktisk heller ikke vores økonomiske problemer.
Med andre ord: Det, der bare ser ud til at være noget, der kan gå ud over mindretallene i øjeblikket, ender jo med at være noget, der går ud over flertallet, for hvis vi ikke får genoprettet vores renommé, og hvis vi ikke får ændret tonen i den offentlige debat, så har vi simpelt hen ikke en jordisk chance for at løse de udfordringer, vi står over for.
Jeg synes desværre ikke, at det er nok at have styr på tallene.
Det handler også om at vide, hvad der er bag tallene.
Det, vi ikke ved lige nu, er, hvem det er, vi går glip af ved at give afslag på familiesammenføring.
Det kunne jeg godt tænke mig at vide.
Er det sådan, som jeg kunne gætte på, at de veluddannede, som får afslag på familiesammenføring, ikke gør sig særlig umage med at søge en gang mere, for de kan få arbejde overalt i verden, og desuden vil de ikke byde deres ægtefælle at blive ved?
Med andre ord kan det være, at reglerne virker stik modsat det, regeringen gerne vil have dem til.
Derfor er det mig altså ubegribeligt, hvorfor ministeren ikke sætter en undersøgelse i gang for at finde ud af: Hvad sker der med dem, der får afslag på ægtefællesammenføring?
Hvilken uddannelse har de, der får afslag?
Hvilken uddannelse har de, der kommer ind i landet?
Det burde da også være interessant at vide, hvad det er, at de, der kommer ind i Danmark, kan, og hvordan de bidrager til dansk økonomi og til at løse det problem, vi står med.
Det ved man intet om.
Morten Østergaard (RV), 2006-03-28:
Det, jeg taler om, er ph.d.-kandidater, ikke -studerende.
I Sverige er der 13.107 udenlandske ph.d.-kandidater, og det tilsvarende tal i Danmark er 637.
På tavlen over ministeren står der, at temaet for i dag er den internationale konkurrence om højt kvalificeret arbejdskraft, og vurderet ud fra en almindelig standard synes jeg, det er rimeligt at sige, at vi kan opfatte en ph.d. som højt kvalificeret arbejdskraft.
Er det ikke besynderligt, at forskellen er så monumental mellem to lande, som sådan set har meget tilsvarende skattesystemer, som det tit bliver nævnt i denne sammenhæng?
Klimaet gør vel egentlig ikke den store forskel, der er lidt større vidder i Sverige, og de har nogle dyr, vi ikke har, men er det vel egentlig ikke her, vi må lede efter forskelle.
Har ministeren ikke et eneste bud på, hvorfor det kan være, at Sverige lige nu – i hvert fald når vi snakker om ph.d.-kandidater – er milevidt foran Danmark i den internationale konkurrence om højt kvalificeret arbejdskraft, som vi diskuterer i dag?
John Dyrby (S), 2006-03-28:
Jeg vil godt kvittere for ministerens udmelding om, at vi nu skal tage fat i det her, og at målet i virkeligheden er at opfylde det behov, der er for højtkvalificeret uddannelse og højtkvalificeret arbejdskraft.
Jeg vil godt bede ministeren svare på spørgsmålet, om ministeren ikke er enig i, at tiltrækning af højtkvalificeret arbejdskraft naturligvis må ske på de vilkår, der er gældende på det dan ske arbejdsmarked.
Det skal gælde overenskomstvilkår, det skal gælde arbejdsmiljø- og arbejdsvilkår, og det skal naturligvis også gælde lønvilkårene.
Rikke Hvilshøj (V), 2006-03-28:
Man skal ikke have en kontrakt på 3 år for at kunne få sin familie med.
Til det andet spørgsmål: Jeg har sagt helt præcist, at de studerende, der kan få lov til at blive i 3 måneder, efter de har afsluttet deres uddannelse, og søge job, er dem, der er uddannet på de områder, hvor vi mangler arbejdskraft, og de områder er også defineret i vores jobkortordning.
Det var præcis det, jeg sagde, og det har fru Elisabeth Gerner Nielsen jo også gentaget.
Men nej, i dag vil jeg ikke give tilsagn om, at vi åbner for, at alle, der afslutter et studium i Danmark, kan blive og søge arbejde.
Jeg synes, vi skal have meget fokus på at målrette den indsats, vi gør, mod at tiltrække den arbejdskraft, som vi har behov for.
Det er præcis de overvejelser, regeringen er inde i, og det er ikke forespørgslen i dag, der kommer til at bestemme, i hvilken rækkefølge regeringen skal komme med sine endelige udspil.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2006-03-28:
Jeg har altså mine oplysninger fra Udlændingestyrelsen, og som jeg læser det, er det sådan, at man simpelt hen skal have en 3-årig kontrakt for at have ret til at få sin ægtefælle med til Danmark.
Der er nogle muligheder for at give dispensation – det er helt rigtigt – men for at det skal være en rettighed, skal man altså have en kontrakt på 3 år, og det er der rigtig mange udlændinge der ikke umiddelbart får, første gang de søger til Danmark.
Kan ministeren bekræfte, at det er en korrekt udlægning af reglerne?
Det andet er, at ministeren siger, at udenlandske studerende altid har ret til at søge arbejde i Danmark, når de er færdige med deres uddannelser.
Det er sådan, at de studerende, der kan søge arbejde inden for jobkortordningen, har mulighed for at søge arbejde i Danmark indtil 3 måneder, eller er det 6 måneder, efter at de er blevet færdige som kandidater.
Vil ministeren være med til at sikre, at det kommer til at gælde for alle studerende, for i fremtiden er det jo alle mulige former for arbejdskraft, vi reelt kommer til at mangle?
Rikke Hvilshøj (V), 2006-03-28:
Jeg kan altså ikke bekræfte det, som fru Elsebeth Gerner Nielsen siger.
Det er ikke svært at få sin familie hertil, når man kommer hertil som forsker, specialist eller andet.
Det er også noget, som jeg har drøftet med forskellige erhvervsfolk, hvor jeg desværre har måttet konstatere, at de har fået reglerne galt i halsen, men det har jeg heldigvis kunnet være med til at rette op på, så jeg kan ikke bekræfte det, fru Elsebeth Gerner Nielsen siger.