Margrethe Vestager (RV), 2004-01-20:
Indledningsvis vil jeg gerne sige tak for den meget konstruktive modtagelse, som beslutningsforslaget har fået.
Plejefamilierne i Danmark løfter en stor opgave og får store glæder ved det, det er at få endnu et medlem af familien.
Af hensyn til børnene er det afgørende, at man strækker sig langt, for at plejeforholdet kommer til at fungere, sådan at barnet ikke oplever endnu et svigt i det, som kaldes en familie.
Det, vi har fundet meget afgørende, er, at det sesam luk dig op-ord, som efterhånden bruges i flæng i den socialpolitiske debat, nemlig ordet anbringelsesreform, også konkretiseres i en diskussion af, hvad det faktiske indhold er, og at vi også gør det i et forum, hvor der tages referat, og hvor det kan diskuteres, hvad vores indstilling er til de forskellige dele af det.
Vi støtter også, at man laver en reform, som sikrer, at vi får stadig større succes på anbringelsesområdet.
Der er nemlig mange, der interesserer sig for det her.
Heldigvis ikke kun dem, der har ganske mange af skatteydernes penge i klemme på området, men også de, der faktisk har en ægte socialpolitisk interesse
i et stadig bedre forløb for denne måske af alle mest sårbare gruppe.
Jeg kan ikke genkende frygten for, at plejefamilier
bliver små institutioner.
Med den måde, plejefamilien er organiseret på, den tilgang, der er til det, synes jeg ikke, at man kan genkende den type af ting.
Jeg synes faktisk også, at når man har set spredte tilløb til at kendetegne sig selv som institution, har socialministeren på udmærket vis sat foden ned, bl.a. i forhold til hele feriediskussionen.
Det synes jeg har været meget hensigtsmæssigt og klargørende for den normdannelse og de værdier, der bør være kendetegnende for familieplejen.
Nej, udgangspunktet for beslutningsforslaget er grundlæggende, at vi skal være taknemmelige for, at vi har en så god og velfungerende familiepleje, og der er utrolig mange familier, der gør et godt stykke arbejde.
Det, at det går bedre, er jo bl.a., fordi børnene kommer fra familier, hvor man ikke kender det at være en god familie.
De børn, som kommer i familiepleje, kommer der, fordi de ikke har den adfærd og de ikke har den oplevelse, der skal til, for at man faktisk ved, hvordan en familie fungerer.
Derfor kan det være en endog særdeles grænseflyttende opgave, når man debuterer som plejefamilie, hvis man ikke har været udsat for nogle af de diskussioner og er blevet præsenteret for nogle af de ting, som man vil blive præsenteret for, når man får et plejebarn for første gang. Vi synes, det er god praksis, når man vil reformere et område, at man diskuterer det og også, at man diskuterer det i Folketingssalen og i den offentlighed, der hører til det.
Vi har sat forslaget sammen af tre områder, dels af forudsætningerne for, at plejefamilien kan løfte opgaven, i hvert fald den formelle del af den, dels af, hvordan man holder op med plejeforholdet igen og dels af den økonomi, der er i forbindelse med plejeforholdet.
Jeg synes, ministeren havde et meget klart blik for at starte bagfra med, at plejefamilierne har forkerte incitamenter i forhold til børnenes styrker.
Det er en holdning, som vi gerne ser lagt ind i det analysearbejde, som vi håber kan foregå.
Det er jo lidt den samme holdning, der også ligger i den førtidspensionsreform, som er gennemført,
nemlig den holdning, at vi må se på de menneskers styrker, som det her handler om, i stedet for at fokusere på det, der ikke virker, at forstørre det, der ikke virker, sådan at vi i stadig videre udstrækning koncentrerer vores energi om det negative. Jeg tror, det er meget vigtigt at sørge for, at vores økonomiske mellemværende fremhæver både det at fokusere på børnenes styrker og det at fokusere på, at det er en familiepleje, vi ønsker os, at vi netop også i forhold til økonomien ikke gør familierne til små institutioner, som kun lever af det at have plejebørn.
Med hensyn til spørgsmålet om opsigelsesvarsel synes jeg, at ordførerne i dag har vist meget stor forståelse for, at formalia ikke kan være 1 måned, at formalia må være, at der er længere tid, men at det selvfølgelig også kan være sådan, at der kan opstå akutte situationer, hvor der skal ske en hurtig flytning.
Men det afhænger selvfølgelig af den konkrete situation.
Til sidst om det første område så håber vi meget, at det forhold, at der er nogle, der overvejer, hvad indholdet og organiseringen af en obligatorisk uddannelse kan være, kan ende med, at vi faktisk bliver enige om, at der skal være en obligatorisk uddannelse, for vi ønsker, at plejefamilierne er klædt ordentligt på, når de debuterer som plejefamilier, således at de børn, der kommer i plejefamilier, ikke oplever, at der sker et svigt, fordi plejefamilien faktisk ikke vidste, hvad man gik ind til.
Skulle det gå modsat, at vi ikke bliver enige om det, så håber vi stadig væk, at de positive ord, der er sagt om forslaget i dag, vil stå ved magt, og vi derfor kan gennemføre forbedringer på et isoleret område, hvis det ikke skulle lykkes at få gennemført en samlet reform.
Jeg synes, det er betryggende, at ordføreren selv betegner sin tale som glimrende.
Jeg vil godt vende tilbage til det, der var spørgsmålet, nemlig om ordføreren kan afvise, at der er noget som helst behov for at analysere, om strukturen på anbringelsesområdet og især på tvangsanbringelsesområdet fremmer ensartethed, faglighed og uafhængighed af økonomiske hensyn.