runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Tom Behnke (FP), 1998-10-29:
Jeg kan ikke lade være med på nuværende tidspunkt at spørge hr. Jørn Jespersen direkte, om hr. Jørn Jespersen virkelig tror, at det er disse wildwest-tilstande, der er ude på de private klinikker og hospitaler.
Er det i virkeligheden ikke sådan, at hvis de private hospitaler og klinikker ikke har et godt ry, kommer der ingen patienter - ingen patienter, ingen penge, så må de lukke - i modsætning til den offentlige sektor, hvor der jo ikke ligger det samme økonomiske incitament i at holde på kunderne, de kommer jo af sig selv, for de har altså, havde jeg nær sagt, ikke andre steder at gå hen. Er det i virkeligheden ikke lidt overdrevet at forestille sig, at private klinikker på den måde ville skalte og valte med den lægefaglige standard osv.?
Er det ikke sådan i et veloplyst samfund som det danske, at det lynhurtigt ville komme til pressens kendskab, og at kunderne ville svigte og virksomheden lukke, og dermed er det vel egentlig ikke så stort at problem, som det bliver gjort til her.
Jørn Jespersen (SF), 1998-10-29:
Jeg synes, hr. Tom Behnke skulle tage og forklare de patienter, der er kommet til skade ved behandling nogle af de pågældende steder, at det ikke er noget særlig stort problem.
Jeg synes, hr. Tom Behnke personligt skulle påtage sig ansvaret for at fortælle mennesker, som er blevet varigt invaliderede af behandling hos den slags plattenslagere, at det ikke er noget særlig stort problem.
Det overlader jeg helt trygt til hr. Behnke.
Efter vores opfattelse er det et enormt stort problem, at man kan have steder, hvor mennesker i tillid til, at der er ansvarlige læger, henvender sig og bliver behandlet med ret omgribende effekt for bagefter at måtte erkende, at der ikke har været offentligt tilsyn, og at de mennesker, der havde ansvaret for virksomheden, aldrig nogen sinde har fået en sundhedsfaglig uddannelse.
Det mener vi ikke er acceptabelt.
På det konkrete spørgsmål, om vi mener, det er wildwest-tilstande, der har været på nogle specielle klinikker, kan jeg svare, at i forhold til dem var det vilde Vesten et lovligt og fredeligt sted.
Birthe Skaarup (DF), 1998-10-29:
Der er mange gode hensigter i det her lovforslag, og vi synes i Dansk Folkeparti, at vi godt vil være med til at sikre patienterne den faglige kvalitet i sygehusbehandlingen, som alle faktisk forventer at de skal have, og det skal både gælde de private klinikker og sygehuse og selvfølgelig også det offentlige sygehusvæsen. Det, man ønsker med det her lovforslag, er som sagt at udpege en virksomhedsansvarlig læge på sygehuse og klinikker, hvor der foretages lægelig patientbehandling, men som ikke ejes af en offentlig myndighed.
Vi kan også se ud af lovforslaget, at det ikke skal gælde, hvor sygehuse og klinikker ejes af en enkelt læge, og det viser jo så, at det, som hr. Tom Behnke rejste her, er der faktisk taget højde for i lovforslaget, for en ansvarlig læge vil altid sørge for, at der er den rigtige patientbehandling.
Vi synes, det er fint, at der står i lovforslaget, at loven ikke skal omfatte sygehuse og klinikker, hvor de læger, som foretager lægelig patientbehandling m.v., virker efter overenskomst med det offentlige sygehusvæsen.
Alligevel kunne vi godt tænke os at rejse problemet om netop det sidste i udvalget, for det, at man har en overenskomst med sygesikringen, indicerer efter vores mening intet om sikkerhed og den faglige kvalitet i sygehusenes eller klinikkernes arbejde; men lad os lige få en runde om det i udvalget. Der er efter vores mening heller ingen kvalitetssikring for patienterne i at have denne overenskomst med sygesikringen.
Vi ved jo godt, hvad sygesikringen beskæftiger sig med, nemlig udelukkende overenskomster. Endvidere synes vi så, det er et fint krav, hvor der ikke på nuværende tidspunkt er tidssvarende sikkerheds- og kvalitetsnormer.
Vi synes også, det er godt, at der efter det her lovforslag bliver udpeget en læge, der er ansvarlig for sygehuset eller klinikken og har det overordnede ansvar for patienterne.
Det sikrer kvaliteten, at der står en person i spidsen for det sundhedsfaglige arbejde.
Vi vil gerne under udvalgsarbejdet have en redegørelse
for den forskelsbehandling, der ligger i, at lovforslaget ikke også kommer til at gælde de offentlige sygehuse.
Vi er også klar over, at det her selvfølgelig vil føre til noget yderligere papirarbejde for de sygehuse og klinikker, som bliver omfattet af loven med hensyn til meddelelse til Sundhedsstyrelsen osv. Lovforslaget vil også give ejerne af private sygehuse og klinikker nogle beskedne ekstraudgifter; det skal vi også være obs på. Om det økonomiske fremgår det, at etablerings- og driftsudgifter afholdes inden for Sundhedsministeriets ramme, og at det ingen økonomiske konsekvenser får for amter og kommuner.
Det tror jeg at de er meget interesseret i at få at vide.
Vi er overvejende positive over for lovforslaget, og vi mener helt klart, at det er et skridt i den rigtige retning, men nogle enkelte problemer, som jeg her har omtalt, vil vi gerne have yderligere belyst i udvalget.
Annie Lunde Hansen (CD), 1998-10-29:
På vegne af fru Yvonne Herløv Andersen skal jeg her tillade mig at forelægge hendes indstilling: Lovforslaget er et godt initiativ fra sundhedsministeren.
Ideen er at få en klargøring af ansvarsforholdene på private klinikker og sygehuse, hvor der foregår lægelig patientbehandling.
De seneste år har givet erfaring for, at sager, der opstod på private sygehuse og klinikker, er vanskelige at behandle, fordi ansvaret ikke i alle tilfælde klart kan placeres.
En entydig lægefaglig ledelse vil tilgodese patienternes sikkerhed og forbedre kvaliteten på det enkelte behandlingssted.
Den virksomhedsansvarlige læge bliver forpligtet til at påse, at den sundhedsfaglige virksomhed, der foregår på sygehuse, udføres i overensstemmelse med god faglig praksis og med de pligter, der i øvrigt er fastlagt i lovgivningen for sundhedsfaglig virksomhed, herunder det overordnede ansvar for, at organisationen er indrettet og procedurerne er fastlagt i overensstemmelse med de gældende normer.
Den virksomhedsansvarlige læge får også til opgave at udarbejde instrukser, så en god og forsvarlig undersøgelse og behandling kan finde sted.
Virksomhedens sundhedsfaglige virksomhed skal altså kontrolleres.
Pligten til at anmelde til Sundhedsstyrelsen mener Centrum-Demokraterne kunne suppleres med en indberetningspligt, som f.eks. kunne indeholde instrukser, når der tages skridt til at ændre procedurer, som har vist sig at indebære risiko for fejl.
Det kunne f.eks. være foranstaltninger i forhold til det personale, der begår fejl, oplysninger til brug for tilsynsarbejdet, antal behandlinger, antal komplikationer. Centrum-Demokraterne vil gerne medvirke positivt ved behandlingen af lovforslaget, men vil, som det fremgår, gerne noget mere på dette område.
Det bliver der lejlighed til at drøfte i udvalget.
Tove Fergo (V), 1998-10-29:
Jeg skal på Venstres ordførers vegne fortælle, hvad der er Venstres holdning til dette lovforslag. I disse tider taler vi meget om kvalitet i sundhedsvæsenet, kvalitet i sundhedsydelser, patienttilfredshed og en højere grad af ansvarsbevidsthed i behandlersystemet og i sundhedssektoren som helhed.
Medicinaldirektøren har netop meddelt, at man gerne ser
en højere grad af kvalitetssikringsprogrammer i sundhedsvæsenet.
I det offentlige sundhedsvæsen har man en organisationsstruktur, hvor man på de brede områder som organisationens kvalitet, hygiejne m.v., kan ansvarliggøre
den for organisationen ansvarlige læge
, såfremt der er forhold, der taler for, at noget er galt, eller noget skal korrigeres.
Med disse forhold kan sagen fremsendes til Patientklagenævnets vurdering.
Dette fritager dog ikke den enkelte behandler for personlig ansvarlighed i henhold til i dette tilfælde lægeloven.
Vi har stort set nogle meget velfungerende private sygehuse og klinikker, men på grund af forskellige organisationsformer kan der fra tid til anden være tvivl om, hvem der har det overordnede sundhedsfaglige virksomhedsansvar. Derfor hilser vi det i Venstre velkommen, at vi nu får
analogiseret forholdene med en egalitet mellem det offentlige og private sundhedsvæsen med hensyn til at sikre en entydig sundhedsfaglig ledelse, sikre ansvar for patienternes sikkerhed og kvalitet i behandlingen samt sikre, at der også her sker en fastlæggelse af det sundhedsfaglige arbejde.
Selve den måde, man i øvrigt vil organisere kontrolfunktionen fra Sundhedsstyrelsens og fra tilsynsmyndighedernes side, har Venstre ingen bemærkninger til.
I pressen har vi fra tid til anden oplevet groteske historier om mindre klinikker, som ikke har kunnet leve op til almindelige sundhedsfaglige kriterier.
Der har ikke været en sundhedsfaglig person, som har kunnet tage ansvaret, og det er jo i særdeleshed disse klinikker, lovforslaget retter sig imod.
Venstre vil gå positivt ind i udvalgsarbejdet, men vi har en række spørgsmål om udmøntningen af det overordnede klinikansvar, som vi vil tage op til drøftelse under det kommende udvalgsarbejde.
Venstre skal derfor anbefale, at lovforslaget fremsendes til nærmere udvalgsarbejde.
Pernille Sams (KF), 1998-10-29:
Det Konservative Folkepartis ordfører, fru Gitte Seeberg, kan ikke være til stede her i dag, og derfor skal jeg på hendes vegne sige, at da vi sidst behandlede lovforslag om international beskatning her i Folketinget, var det jo med det håb, at lovgivningen nu var på plads. Reglerne er noget indviklede for både ordførere og eksperter.
Det vil medføre en øget administrativ byrde for de virksomheder, der nu inddrages under beskatningen.
Afskaffelsen af kildeskatten på udbytter er af lempende karakter og virker også forenklende.
Det Konservative Folkeparti vil ikke i dag lægge sig endeligt fast på, hvorvidt vi støtter forslaget eller ej.
Der er tale om en meget indviklet lovgivning, og vi vil have lejlighed til først at stille opklarende spørgsmål og se på de henvendelser, der tilgår Skatteudvalget.
Men vi vil selvfølgelig gå positivt ind i udvalgsarbejdet.
Kim Behnke (FP), 1998-10-29:
Denne lille, ubetydelige, men nødvendige ændring i vores skattelovgivning bruger ministeren 15 sider med diverse notater, bemærkninger osv. på at rette.
Det er så overvældende, at jeg skal begrænse mig til at sige, at Fremskridtspartiet støtter forslaget.
Klaus Kjær (DF), 1998-10-29:
Jeg har ikke ubetinget ros til skatteministeren, således som det blev fremført fra Venstres side i hr. Peter Brixtoftes indlæg.
Vi hørte da også i det socialdemokratiske indlæg, at vi desværre må sige farvel til 700 mio. kr., og den sætning siger jo alt.
Dette lovforslag bliver ikke gennemført af lyst, fordi man gerne vil lette skattebyrderne for det danske erhvervsliv og de danske lønmodtageraktieinvestorer, men af nød.
Man vil gennemføre dette forslag af nød, fordi man erkender, at en større og større andel af aktiehandelen i øjeblikket og fremover vil gå uden om Københavns Fondsbørs.
I princippet er der ingen forskel på handel med aktier og handel med andre varer, og jeg kan slet ikke forstå, at der skal være sådan en stor diskussion om, hvorvidt det vil fremme dansk erhvervsliv.
Enhver handel, der foregår her i Danmark, og hvor man kan lette omkostningerne i forbindelse med handelens indgåelse, må da til enhver tid kunne fremme dansk erhvervsliv.
Det kan ikke være anderledes.
Der peges også ganske rigtigt i bemærkningerne til lovforslaget på, at det bliver nemmere og nemmere at handle internationalt på børserne, altså ved hjælp af elektronik osv.
Det er så nemt at lægge sin handel om til Londons børs eller New Yorks børs, eller hvor man nu vil lægge sin handel, gennem elektronik, og derved bliver det selvfølgelig også nemmere at komme uden om en handel på fondsbørsen.
Så hvis der ligger en afgift på handel med aktier i Danmark, er der ikke noget incitament til, at virksomhederne skulle handle disse aktier lige netop på Københavns Fondsbørs, det kunne lige så godt foregå et hvilket som helst andet sted i verden.
Jeg kan sige, at Dansk Folkeparti er ubetinget positivt stemt for dette lovforslag.
Sonja Albrink (CD), 1998-10-29:
Jeg skal ikke gå nærmere ind i lovforslaget, da tidligere ordførere har nævnt, hvad forslaget kort og godt går ud på. I CD synes vi, det er et godt forslag.
Man kunne ønske sig, at man havde haft de penge, dengang man lavede børsreformen, men det er mange penge, vi snakker om, og det var tidspunktet ikke til dengang.
Men vi er utrolig glade for, at man nu får ordnet det med dette forslag.
Så vil jeg også gerne rose regeringen, for da jeg forleden dag gik mine skattelovforslag igennem, var der virkelig noget positivt til slut i lovforslagene, og det var de administrative og økonomiske konsekvenser.
Det er nogle flotte beregninger, som regeringen kommer med, og dem er vi utrolig glade for, at man endelig har fået taget sig sammen til at lave, så ros fra os til skatteministeren.
Elisabeth Arnold (RV), 1998-10-29:
Det Radikale Venstre støtter også forslaget her om at afskaffe aktieomsætningsafgiften.
Det har vi været positive over for i flere år, men det er jo et kostbart forslag.
Det koster 700 mio. kr., og derfor har det været nødvendigt at trække forslaget lidt ud, indtil vi havde muligheden for at få det finansieret.
Forslaget vil stimulere aktiehandelen.
Baggrunden for forslaget skal ikke mindst findes i den stigende konkurrence på det internationale marked.
Det er klart, at en enkelt børs ikke kan leve med at have et ekstra omkostningsniveau i forhold til nabobørserne.
Samarbejdet med børsen i Stockholm om en nordisk børs på aktieområdet er selvfølgelig også et godt argument for, at vi nu sikrer de to børser ensartede regler og vilkår at virke under.
Det Radikale Venstre støtter lovforslaget.
Frank Aaen (EL), 1998-10-29:
Vi kan altså konstatere, at Socialdemokratiet og De Radikale mener, at det er vigtigere med en velfungerende børs end med en ordentlig ældreomsorg, pasning af børn og en forbedring af sundhedssystemet.
Jeg synes, det er en meget mærkværdig prioritering.
Når vi så sent som i går i Folketingssalen hørte statsministeren beklage, at der var for lidt penge i forhold til de opgaver, som han erkendte, at der var, og som ikke blev løst, synes jeg, det er underligt, at man så prioriterer, at det er i år, man vil gennemføre denne fjernelse af aktieafgiften, som man ellers i øvrigt har udskudt igennem flere år og ikke har haft noget problem med at udskyde i tidligere år.
Når man siger som det ultimative argument, at ellers forsvinder handelen fra Københavns Fondsbørs, og derfor mister vi indtægten alligevel, passer det jo ikke, for langt de fleste af de aktier, der handles på Københavns Fondsbørs, kan kun købes og sælges på Københavns Fondsbørs, for de er ikke noteret andre steder.
Det ligger langt ud i tiden, hvis nogen sinde, at en afgift, der tages på aktiehandel på Københavns Fondsbørs, vil forsvinde af sig selv.
Det er altså en unødvendig udgift, man påfører samfundet, og jeg kan heller ikke forstå, som hr. Aage Frandsen så udmærket var inde på, at man lige nu i en tid, hvor vi taler om at lægge en afgift på spekulation, Tobinafgiften, og hvor den diskussion rejses af forskellige økonomer, kan begrænse spekulationen ved at lave en afgift lige i det sekund, hvor den debat er ved at komme op at køre.
Således har vi i Danmark udsendt de signaler, at vi er
imod afgifter på børshandel.
Jeg synes, det er dybt forkert ideologisk og også set i en større aktuel debat om, hvad vi gør for at dæmpe spekulationen på verdensmarkederne, og jeg synes, det er flovt, at Socialdemokratiet nu lægger stemmer til at afskaffe en lov, som blev gennemført af den tidligere borgerlige regering.
Jeg gjorde mig lige den umage at slå efter, hvad tidligere hr. Ole Stavad og nuværende skatteminister sagde om denne lov i 1987, da den blev vedtaget.
Jeg synes, det er lidt ironisk, at skatteministeren i dag er den, der skal fuldføre, at denne afgift fjernes helt.
Aage Frandsen (SF), 1998-10-29:
To bemærkninger til hr. Kim Behnke:
Jeg går ud fra, at hr. Kim Behnke ved, at det ikke er en korrekt gengivelse af SF's synspunkter, når han taler om, at vi vil have, at det er fagforeningsbosserne, der skal bestemme.
Jeg går ud fra, at hr. Kim Behnke ved, at vi gentagne gange har foreslået, at man skal demokratisere med direkte valg i pensionskasser, ATP, Dyrtidsfonden osv.
Jeg ved godt, at det ikke er det, som hr. Kim Behnke vil, men det, som hr. Kim Behnke kom med, er i hvert fald ikke en rigtig gengivelse af vores synspunkter.
Den anden bemærkning var til spørgsmålet om valuta.
Når jeg taler om valuta, er det på grund af den internationale tilgang til det.
Det er den internationale afgift, som kan gælde en række andre ting, som vi har ført ind i diskussionen.
Ét er, at vi har en aktieafgift, noget andet er, at så skal vi også efter vores opfattelse have en aktieafgift på internationalt plan og tilsvarende, også for at sikre imod valutaspekulation.
Frank Aaen (EL), 1998-10-29:
Jeg skal såmænd også bare oplyse, at det ikke er Enhedslistepolitik, at fagforeningsbosser bare skal sidde og bestemme det hele.
Vi ønsker demokratisering, at det er de ansatte, der får indflydelse på deres egen arbejdsplads.
Det vil da interessere mig meget, hvis det også er blevet Fremskridtspartiets politik, at vi skal have demokrati på arbejdspladsen, også i det private erhvervsliv.
Så vil jeg bare sige med hensyn til de frygtelige tab, der er lidt, at der er sket det, at aktionærerne i dag ikke har vundet noget siden den 1. januar 1998.
Det skrækkelighed, der er sket, er, at den gevinst, der var først på året, har de mistet sidst på året.
Men sammenligner vi over de sidste 3 år, så har landets aktionærer tjent mere på aktiegevinster, end der er udbetalt i lønninger til alle ansatte i industrien, håndværk, byggeri, det øvrige private erhvervsliv tilsammen.
Der er tjent mere på spekulation, end der er tjent på at arbejde.
Det er sigende.
Kim Behnke (FP), 1998-10-29:
Jeg kan sige både til hr. Frank Aaen og hr. Aage Frandsen, at ønsket om, at ATP-fonden og LD-fonden bliver demokratiseret med direkte valg, støtter Fremskridtspartiet jo. Men det var SF og Enhedslisten, der for nylig medvirkede til, at netop de to store investorer fik mulighed for at investere endnu flere penge i aktier.
Hvis man har disse moralske skrupler over at deltage på aktiemarkedet og spekulere og tjene penge på aktiemarkedet, hvorfor skulle LD og ATP, som netop er kendetegnet ved at være styret af fagbevægelsen, have mulighed for at investere endnu flere penge på det her marked? Det er jo dobbeltmoralsk.
Hvis man har noget imod markedet, hvorfor medvirker man så til, at endnu flere penge skal i omsætning på det marked?
Noget helt andet er så hr. Aage Frandsens ønske om, at der på internationalt plan bliver lagt nogle afgifter på det her.
Det er jo blændværk.
Så længe der vil være en eller anden lillebitte Cayman Island, som har en computer med en satellitopkobling, så vil alle handler foregå via den computer fra det øjeblik, hr. Aage Frandsen bare tilnærmelsesvis indfører nogle internationale afgifter.
Så nemt er det heldigvis i vore dage, og det bedste værn
Til hr. Frank Aaens ønske om større deltagelse fra medarbejderne: Jamen det er jo det, der bliver givet mulighed for i det øjeblik, flere kan deltage på aktiemarkedet.
I øjeblikket skræmmes mange mennesker fra at deltage, ikke nødvendigvis ved udsigten til, at de kan tabe penge ved kursfald, men så sandelig også, fordi omkostningerne ved at komme ind på aktiemarkedet er alt for store.
Derfor kan det undre mig, at Enhedslisten også vender sig mod det, når der er tale om at udbyde medarbejderaktier og den slags, for det er man jo bekymret for.
Det skal helst være sådan, at man samler pengene i nogle fonde, og det er dér, vandene skilles.
Frank Aaen (EL), 1998-10-29:
Nu er hr. Kim Behnke jo kendt for det meget sigende udtryk, at den mest demokratiske seddel i samfundet ikke er stemmesedlen, det er pengesedlen.
Det er selvfølgelig forskellen på liberalister og på socialister.
Vi mener sådan set, at stemmesedlen er den vigtigste, og den skulle også gerne kunne gælde på en arbejdsplads og for de ansatte, også uden at de er aktionærer i virksomheden, for sagen er jo, at koncentrationen er så stor, at langt de fleste virksomheder
kan man jo slet ikke komme i nærheden af og få bestemmende indflydelse på.
Så vil jeg bare kommentere - og det var i virkeligheden grunden til, at jeg tog ordet - misforståelsen om, at man ikke kan indføre en afgift på valutahandel internationalt, fordi der er en ø, der hedder Cayman Island.
Det er altså sådan, at der ikke er nogen, der betror en spekulationshandel til nogen, uden at de er sikre på, at den handel kan veksles til rigtige penge et sted i verden.
Og det er ikke på Cayman Island, det er i New York, eller det er i Japan, eller det er i Europa, eller det er i et andet af de store finanscentre.
Det er dér, pengene skal veksles til rigtige penge.
Hvis ikke de er sikre på, at det sker, så handler de ikke på Cayman Island, og derfor skal man bare lægge afgiften dér, hvor pengene bliver vekslet til rigtige penge.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 1998-10-29:
For at kunne give de rigtige svar er det jo afgørende at stille de rigtige spørgsmål.
Det spørgsmål, jeg mener man skal stille for at kunne tage rigtig stilling til dette lovforslag, er følgende: Er det positivt, at så mange danskere som muligt sparer op, og er det positivt, at man også har lyst til at spare op i aktier og ikke alene i obligationer eksempelvis?
Det mener jeg er et relevant spørgsmål.
Ønsker vi, at så mange medarbejdere som overhovedet muligt sparer op i deres virksomhed, at en offentligt ansat eksempelvis også sparer op i aktier, så vi har risikovillig kapital?
For mig er det helt klart, at det selvfølgelig er ønskværdigt, at så mange som muligt sparer op, og at så mange danskere som overhovedet muligt er med til at sikre risikovillig kapital.
Jeg tror faktisk, at hvis det bliver udviklingen, så får vi også bedre mulighed for de mange sociale goder, som vi ønsker, men som vi jo kun kan opretholde, hvis de også bliver finansieret.
Jeg mener, at det forslag, som skatteministeren har lagt frem og også lagt frem på en god pædagogisk måde - også det vil jeg gerne kvittere for, som ordførere før mig har gjort - er et godt og et rigtigt forslag, som vil medvirke til de ønskede virkninger, jeg har skitseret, nemlig så bredt som muligt at fremme opsparingen, og derfor støtter mit parti naturligvis også dette forslag.
Frank Aaen (EL), 1998-10-29:
Jeg skal indledningsvis takke for svaret og dialogen, men når skatteministeren siger, at det er rimeligt, fordi vi nu har fået så mange pensionskasser, der ejer aktier, så vil jeg godt sige, at de 700 mio. kr. tilhører fællesskabet.
Pensionsformuerne tilhører kun et mindretal af danskerne, et lille mindretal af danskerne oven i købet.
Og når vi kigger på det mindretal, der har pensionsformuer, så er de meget ulige fordelt, og det vil sige, at de 700 mio. kr. bliver ekstremt ulige fordelt også blandt dem, der har en pensionsopsparing.
Så jeg synes ikke, det er et godt bytte.
Lad os så se på regeringens udgangspunkt om, at vi skal have en dansk børs, vi skal have en nordisk børs.
Så kan jeg godt se, der er en vis logik i, at så skal man også have en fælles afgiftsstørrelse.
Jeg er ikke så optaget af det spørgsmål, som regeringen er, men hvis vi går ind i det alligevel, har regeringen så forsøgt at forhandle med Norge
Ole Stavad (S), 1998-10-29:
Jeg tror, at det, jeg sagde, er rimeligere, end hvis det er sådan, vi går tilbage til dengang, da det var en meget snæver gruppe, der ejede aktierne.
Med hensyn til at forhandle med de nordiske lande om at lave en fælles afgift og et fælles afgiftsniveau kan jeg sige, at det har vi ikke.
Derfor ville vi jo ikke løse noget som helst, hvis det var sådan, at vi i forhold til en kapitalliberaliseret, international økonomi gjorde den nordiske børs til det dummeste sted at handle for internationale investorer.
Det ville jo bare flytte nissen og dermed ikke løse det problem, som regeringen med forslaget tilsigter at løse.
Aage Frandsen (SF), 1998-10-29:
Jeg undrer mig lidt over, at fru Elisabeth Arnold kunne få det indtryk, at der var tale om en individuel vurdering.
Det har jeg talt for.
Jeg har talt for, at man skulle finde på noget internationalt, hvor Danmark som en del af det internationale samfund er nødt til at handle sammen med andre.
Jeg har aldrig talt for det, som fru Elisabeth Arnold taler om.