runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Sonja Mikkelsen (S), 2000-11-17:
Jeg vil gerne takke for den meget positive modtagelse, og jeg er glad for, at det blev muligt at hente nogle midler fra satspuljen til at løse denne her opgave, som jeg ved at alle har været meget optaget af, at vi kunne finde en løsning på.
Jeg vil gerne i den sammenhæng sige til fru Anni
Svanholt
, at selv en kan-bestemmelse altså kan koste penge på DUT'en, og derfor er det ikke en bestemmelse, man bare uden videre kan putte ind i et lovforslag.
Det er noget, man må tænke lidt nærmere over og også være beredt på at skulle bruge nogle penge til.
Det er der altså ikke plads til i denne her situation med de 30 mio. kr., som vi har til rådighed og kan disponere over til de allersvageste grupper i forhold til tandsundheden.
Til CD's ordfører vil jeg gerne understrege, at det, vi sigter efter, er at styrke den højt specialiserede tandbehandling med to videnscentre på de to universitetshospitaler.
Men det er klart, at jeg gerne bidrager med en nærmere belysning af konsekvenserne af det forslag, der her er kommet, men det er klart tænkt som en styrkelse af indsatsen.
Til hr. Frank Aaen: Jeg kan sådan set kun erklære mig enig i, at der også fortsat er andre grupper, som vi kan overveje, hvordan vi kan hjælpe til at drage fordel af den forebyggende tandpleje, som vi generelt tilbyder i samfundet.
Det er klart, at det også indgår i folkesundhedsprogrammet, at vi skal bekæmpe den ulighed, der er i sundhed - også den ulighed, der er i tandsundheden - og det er jo netop det, der er formålet med dette her lovforslag.
Man kan sige, at der her vel nok er cirka 41.000 personer, som i dag ikke har et reelt tandtilbud, som de kan drage fordel af, der nu faktisk får et brugbart og relevant tilbud eller en særlig tilskudsordning, som sikrer, at de også kan have glæde af den almindelige forebyggende tandpleje.
Så formålet med lovforslaget er altså ud fra lighedsgrundsætningerne at sikre de nævnte patientgrupper et tilbud, som både behandlingsmæssigt og også økonomisk ligestiller dem med andre borgere.
Det kan dermed medvirke til mere lighed i tandsundhed og dermed gennemføres også den del af regeringens folkesundhedsprogram.
Jeg bidrager selvfølgelig meget gerne til en hurtig og positiv udvalgsbehandling.
Tove Videbæk (KRF), 2000-11-17:
Lovforslag nr. L 88 synes vi i Kristeligt Folkeparti er meget positivt.
Det glæder mig, at der med dette forslag vil kunne ydes tilskud til både forebyggende og behandlende tandpleje til kræftpatienter og til personer med Sjögrens syndrom m.fl. Så et klart ja fra Kristeligt Folkeparti til dette forslag.
Frank Aaen (EL), 2000-11-17:
Når jeg tidligere spurgte Venstres ordfører om finansieringen af denne her velfærdsforbedring, er det jo, fordi vi adskillige gange i går og i dag har haft en drøftelse med Venstre om, hvordan tingene skal finansieres. Vi har f.eks. haft en diskussion om, hvorvidt vi skulle tage bare en lille del af bankernes store og voksende overskud og bruge nogle af de penge til at forbedre velfærden for almindelige danskere.
Det har Venstre sagt hårdnakket nej
Alle pengene skal blive i bankens lommer.
Der er ikke noget at komme efter.
Når vi så kommer her, så siger Venstre: Jamen det er helt i orden, hvis vi tager pengene fra kontanthjælpsmodtagere, arbejdsløse, uddannelsessøgende, førtidspensionister, pensionister, nogle af de allerfattigste i samfundet.
Dér er det i orden at tage pengene, når vi bruger dem til noget fornuftigt.
Jeg synes, det er et paradoks, at Venstre altså har sagt: Skattestop, der må ikke tages penge fra bankerne, men der må gerne fortsat tages penge fra dem, der har allermindst i samfundet.
Det synes jeg er meget godt at få illustreret.
Jeg vil sige, at vi støtter forslaget, selv om vi er
uenige i finansieringen.
Men når pengene bliver brugt til noget fornuftigt, støtter vi selvfølgelig det fornuftige formål, selv om vi hellere havde set, at pengene blev taget et andet sted. Jeg vil sige, at det jo ikke bare er her, at vi støtter bedre tandpleje.
Det er vi også meget tilfredse med i den her finanslov. Så vi er med på det her, der er fremsat.
Men jeg vil også godt sige til sidst: Der er altså andre grupper.
man anlægger det kriterium, som er anlagt for dette her lovforslag, nemlig at nogle grupper i samfundet har brug for en særlig hjælp for at få en ordentlig tandpleje, så kunne vi altså godt nævne nogle flere: kontanthjælpsmodtagere, nogle pensionister stadig væk og andre grupper, som vi også burde hjælpe.
Det vil vi vende tilbage til i en anden sammenhæng.
Lone Saaby Johansen (RV), 2000-11-17:
Jeg skal forsøge at gøre det kort.
Med dette lovforslag vil vi fylde nogle huller i tandplejesystemet.
Ifølge bemærkningerne til lovforslaget er der nogle huller, som op mod 41.000 mennesker kan risikere at falde igennem.
Problemet har et så stort omfang, at det er vigtigt, at vi gør noget ved det.
Det Radikale Venstre vil gerne række en hjælpende hånd til de mennesker, der på grund af sygdom eller andet ikke er i stand til at benytte sig af de gængse tandplejetilbud.
Derfor støtter Det Radikale Venstre forslaget.
Annie Lunde Hansen (CD), 2000-11-17:
For sidste gang i dag skal jeg sige, at da CD's ordfører, fru Yvonne Herløv Andersen, ikke er til stede, skal jeg på CD's vegne forelægge hendes indlæg til dette lovforslag
I CD har vi i lang tid været ret utålmodige, fordi der skulle gå så lang tid, før Amtstandplejeudvalget, der blev nedsat i 1996, endelig kom med sin rapport her i sommer.
Jeg kan godt tilføje, at bl.a. de mennesker, som må døje med tandskader og tårnhøje udgifter til behandling, som er en ubehagelig følge af deres sygdom, har længtes efter, at den skulle komme og forhåbentlig lette lidt på deres forhold. Det er nu sket, og pengene er bevilget med forliget om satspuljen.
Rapporten lagde sig ikke fast på at anbefale en bestemt model, men lovforslaget opererer med en egenbetaling for voksne patienter på højst 1.300 kr. årlig, svarende til den gennemsnitlige egenbetaling i voksentandplejen i 1999.
Dette gælder både for patienter i den offentlige amtstandpleje og i forbindelse med det forhøjede tilskud til Sjögren- og kræftpatienter, der har fået problemer efter kemo- eller strålebehandling.
Det er en rimelig måde at gøre det på i forhold til, at vi jo har et system, hvor man betaler en relativ høj egenbetaling for tandbehandling, og for de nævnte Sjögren- og kræftpatienter er det et stort skridt fremad.
en lille lovmæssig oprydning, i og med at tandbehandlingen efter servicelovens § 97 flyttes over i tandplejeloven
Det er ting, som CD kan gå ind for, og vi støtter lovforslaget.
Alligevel er der et enkelt punkt, som CD mener, at der er grund til at se nærmere på.
Det drejer sig om de to odontologiske landsdels- og videnscentre, der ifølge § 6 c skal oprettes for at kunne understøtte den meget komplicerede og højt specialiserede behandling af særlige patienter.
Centrene foreslås oprettet på Rigshospitalet og Århus Kommunehospital med tandlægeskolerne som samarbejdspartnere.
Spørgsmålet er, hvilke konsekvenser der er af den model.
Der kan ligge nogle problemer her, som CD mener bør indgå i udvalgsbehandlingen.
Birthe Skaarup (DF), 2000-11-17:
Igen er det en del af finansloven for næste år, hvor Dansk Folkeparti ikke har været indbudt, men vi har i Sundhedsudvalget og også fra Amtstandplejeudvalgets rapport kunnet se en del omkring disse grupper.
Vi har også som sagt i Sundhedsudvalget været meget opmærksomme på gruppen af sygdomsramte patienter, men også sindslidende, handicappede og udviklingshæmmede, der har særlige tandproblemer. Vi er glade for i Dansk Folkeparti, at Sjögren-patienter, strålebehandlede patienter og kræftpatienter nu har mulighed for at få et udvidet og styrket tandplejetilbud i privat tandlægepraksis.
Og det er vel at mærke tandlæger, der har en særlig baggrund for at kunne påtage sig at behandle patienter med problemer, som deres sygdom har medført. Det har været velkendt, at danske kræftpatienter selv har måttet betale for dyre behandlinger hos tandlægen, når de har fået kemoterapi, og førhen har man ikke villet anerkende, at det var et problem, nemlig det, at kemoterapi kan give varige skader i munden, men også på tænderne med tab af plomber og afkalkning og brud på tænder til følge. Disse grupper sidestilles nu med den øvrige del af befolkningen med hensyn til at få tilbud.
Det er vi i Dansk Folkeparti utrolig glade for, og derfor støtter vi forslaget.
Anni Svanholt (SF), 2000-11-17:
SF støtter naturligvis dette forslag, da det er et led i finanslovaftalen mellem regeringen, Enhedslisten og SF for år 2001.
Her er virkelig tale om, at der kommer en stor forbedring for en række forskellige grupper, der har meget brug for at få ekstra hjælp til tandbehandling.
Vi er utrolig glade for, at det nu kan lade sig gøre. Der er jo nogle, som har særlig behov: sindslidende, udviklingshæmmede, nogle med meget sjældne sygdomme og handicap, og så er der jo også kræftpatienter med stråleskader og dem, der har fået behandling med kemoterapi osv.
Det er rigtig godt, at det kan lade sig gøre, og det er jo også et udtryk for, at der her tages et skridt i den retning, der hedder, at uligheden i sundheden bare bliver lidt mindre.
For det er jo vigtigt at have en god tandsundhed.
Det spiller ind på hele sundheden.
Derfor er vi glade for, at det her kommer i gang. Men så vil jeg godt rejse et andet spørgsmål også i relation til tandplejeloven.
Der er nemlig en række kommuner, som gennem en årrække har haft opsøgende tandpleje for pensionister.
Det har haft karakter af forsøgsordning, og der er rigtig gode erfaringer med det.
Jeg kunne godt tænke mig, at der i forbindelse med denne her behandling blev mulighed
for, at man gav de kommuner en reel mulighed for at fortsætte arbejdet, ved at der i loven kommer til at stå, at kommunerne kan have den opsøgende tandpleje, f.eks. for kontanthjælpsmodtagere og pensionister.
For et forsøg på 12. år er jo et forsøg, der har karakter af noget permanent.
Der er mulighed for, da vi behandler dette her lovforslag, også at tage dette område med.
Så er det op til kommunerne, om man vil fortsætte det, og der kan være nye kommuner, som vil tage det ind.
Preben Rudiengaard (V), 2000-11-17:
Jeg sad næsten og ventede på, at nu kom hr. Frank Aaens buschauffører også.
Det er den, vi altid hører, når han er fremme.
At vi så konverterer nogle af midlerne fra én gruppe til en anden i den samlede økonomiske pulje, har jeg ikke nogen problemer med.
Derfor synes jeg også, at det er rimeligt, at vi får det fra satspuljen, som er en del af den aftale, vi har indgået.
Frank Aaen (EL), 2000-11-17:
Da jeg lige i farten glemte det, vil jeg bare sige, at satspuljen - for dem, der ikke ved det - altså betyder, at man tager lidt penge fra alle dem, der er på overførselsindkomst, nemlig arbejdsløse, kontanthjælpsmodtagere, pensionister og alle andre, der er afhængige af, at de får penge fra det offentlige.
Fra dem tager man hvert år lidt penge og giver midler til de forskellige formål, bl.a. det her.
Det, vi kan få dokumenteret hermed, er altså: Venstre vil godt være med til at finansiere forbedringer, men kun når
man tager fra dem, der har mindst i forvejen.
Preben Rudiengaard (V), 2000-11-17:
Til hr. Frank Aaen vil jeg sige, at der jo er finansiering, for det er jo en del af satspuljen, og Venstre er gået med i disse satspuljeforhandlinger.
Så vi har sikret os, at økonomien er i orden.
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2000-11-17:
Lovforslag nr. L 89 omhandler to forhold: For det første, at tilskuddet til særlig vanskeligt stillede kommuner på 178,8 mio. kr. forhøjes til 200 mio. kr. i 2001-niveau, altså en forhøjelse på 21,2 mio. kr.
for finansåret 2001, og lovforslag nr. L 89 skal gøre forhøjelsen permanent.
Tilskuddet reguleres fra og med 2002 én gang årligt med satsreguleringsprocenten.
Ved lov nr. 1099 fra sidste samling blev det særlige
tilskud forhøjet med 40 mio. kr.
Forhøjelsen fremover er nu på i alt 61,2 mio. kr., og det samlede beløb er som nævnt på 200 mio. kr. Lovforslag nr. L 89 omhandler også støtte til kommuner, der rummer et asylcenter.
Sådanne indkvarteringssteder etableres i et samarbejde og i en dialog mellem udlændingemyndighederne og kommunerne.
For at understøtte denne proces foreslås en forhøjelse af det gældende tilskud på 1.153 kr. pr. indkvarteret asylansøger på årsbasis til 2.500 kr.
Forhøjelsen skal have virkning fra 2002.
Der er ingen økonomiske konsekvenser for staten af de to ændringsforslag, idet de begge finansieres ved en mindre omfordeling mellem kommunerne.
Socialdemokratiet kan støtte forslaget.
Frank Aaen (EL), 2000-11-17:
Jeg synes, det er meget tilfredsstillende, at Venstre støtter det her forslag.
Det er en merudgift for det offentlige på 30 mio. kr.
Sandy Brinck (S), 2000-11-17:
Lighedsidealet er for os socialdemokrater dybt forankret ikke alene i fordelingspolitik, men i lige så høj grad i den lige adgang til f.eks. sundhedsydelser.
På baggrund af Amtstandplejeudvalgets rapport fra juni 2000 er det fundet, at nogle befolkningsgrupper har helt særlige behov vedrørende tandpleje i sammenhæng med anden sygdom eller handicap.
Særlige behov, som giver væsentlig forøgede udgifter, eller som er så specielle, at de eksisterende tilbud kan være svære at bruge.
Altså en ulighed i vilkårene for at få tandpleje svarende til ens behov.
Befolkningsgrupperne, vi med lovforslaget hjælper, er sindslidende, psykisk udviklingshæmmede, personer med Sjögrens syndrom, kræftpatienter, som har fået strålebehandling i hals- eller hovedregionen, eller som har modtaget kemoterapi.
Hvis vi først ser på gruppen af sindslidende og psykisk udviklingshæmmede, så er det helt centralt og vigtigt for den socialdemokratiske gruppe, at der med dette lovforslag bliver klarhed over regelsættet og ikke mindst ansvaret.
I dag har 10 ud af 16 amter et amtstandplejetilbud via sociallovgivningens mere brede bestemmelser om, at man skal tage vare på borgere på amtskommunale institutioner.
Med lovforslaget bliver forpligtelsen helt klar og indholdet i tilbudene dermed også mere ensartede.
Altså en ligestilling samt en klar ansvarsplacering.
Lovforslaget udvider derudover personkredsen med patienter, der har Sjögrens syndrom, eller personer, der kan dokumentere øget tandplejebehov som følge af strålebehandling eller kemoterapi.
For denne gruppe er problemet primært økonomisk, hvorfor lovforslaget også her giver et større økonomisk tilskud, sådan at egenbetalingen svarer til gennemsnitsbetalingen i den øvrige voksenbefolkning.
Alt i alt er det en stor glæde for den socialdemokratiske gruppe, at vi med dette lovforslag afhjælper en særligt ramt befolkningsgruppe ud fra deres særlige behov, sådan at de dels sikres et relevant tandplejetilbud, dels at egenbetalingen svarer til den egenbetaling, man almindeligvis kan forvente.
Socialdemokratiet kan støtte det fremsatte lovforslag.
Sonja Mikkelsen (S), 2000-11-17:
Jeg lægger meget vægt på, at det kommende nationale råd for folkesundhed er et råd, der består af mennesker, der i kraft af deres erfaringer, deres uddannelse og deres engagement har et bidrag at give til realiseringen af vores folkesundhedsprogram.
Det er helt bevidst, at regeringen har foreslået, at det er personer, der har en sagkundskab i forhold til det her formål, der skal løfte det nationale råd.
Det er helt bevidst, at det ikke er nævnt, at man repræsenterer noget bestemt, men at man netop bliver udnævnt til rådet i kraft af den viden, det engagement, den uddannelse, man kan bidrage med netop til at løse den her opgave.
Derfor vil det ikke være helt rigtigt på forhånd at nævne, at der måske skulle være én i det nationale råd, der særligt repræsenterer noget alternativt.
Men dermed har jeg ikke sagt, at det ikke kan være, at der er en af de sagkyndige i rådet, der kan komme med sin erfaring bl.a. fra former for alternativ behandling.
Så jeg er åben over for det.
Der er ikke i den her sammenhæng nogen, der er afskåret på forhånd, men der er heller ikke nogen, der ligesom er lempet ind på forhånd, hvis man kan sige det sådan.
Men jeg vil gerne understrege, hvad der også står i bemærkningerne til lovforslaget, hvilke sagkundskaber jeg lægger vægt på kommer ind i rådet.
Det er klart, at det også er noget, vi kan drøfte under udvalgsarbejdet og pakke lidt mere ud.
Men jeg lægger meget vægt på, at det er folk med personlige kompetencer og ikke repræsentanter for noget bestemt, der kommer til at sidde i rådet.
Birthe Skaarup (DF), 2000-11-17:
Jeg rejste lige et kort spørgsmål til ministeren om det nationale råd; om man ud fra de udmeldinger, der har lydt også fra ministrens side, ville sørge for, at der kom nogle ind i det, der havde forstand på alternativ behandling?
Tove Videbæk (KRF), 2000-11-17:
Kristeligt Folkeparti vil gerne være med til at støtte forslag med henblik på en styrket indsats på det sundhedsfremmende og forebyggende område, for det er vigtigt, at alle kræfter sættes bedst muligt ind på, at vi som befolkning og som enkeltpersoner og som familier finder vej til højere trivsel og bedre sundhed, først og fremmest af hensyn til livskvaliteten, men også når det gælder en kvalitativ og effektiv brug af de mange ressourcer, der bruges og nødvendigvis skal bruges til opnåelse heraf.
Lovforslag nr. L 87 har til formål at styrke indsatsen
på det sundhedsfremmende og forebyggende område, og det er jo fint nok.
Men midlerne til at opnå dette mål er vi ikke helt enige i.
Man vil nedlægge Forebyggelsespolitisk Råd, Tobaksskaderådet og Alkoholpolitisk Kontaktudvalg.
Derefter vil man oprette et centralt forebyggelsescenter, og der skal nedsættes et uafhængigt sagkyndigt råd for folkesundhed.
De 11 medlemmer i dette råd skal beskikkes af ministeren på baggrund af deres sagkundskab inden for folkesundhedsområdet.
I Kristeligt Folkeparti kan vi godt være bekymrede for, om man får samlet op på al den ekspertise, der har været og er samlet i Forebyggelsespolitisk Råd, Tobaksskaderådet og Alkoholpolitisk Kontaktudvalg.
Alle de ildsjæle, som er og har været i disse råd, står man i fare for at miste kontakten til og lige så til at miste den folkelige forankring i forebyggelsesarbejdet.
Jeg vil under behandlingen overveje at stille ændringsforslag om inddragelse af organisationer, foreninger og folkelige initiativer i dette arbejde.
Som vi ser forslaget, og som det ser ud nu, er det meget centralistisk og meget lidt folkeligt og ude af berøring med de ildsjæle, som i høj grad har præget forebyggelsen indtil nu.
Jeg vil gerne læse en udtalelse, jeg har fået fra en af de frivillige organisationer, som har taget meget aktiv del i Alkoholpolitisk Kontaktudvalg.
De frygter, at dialogen mellem staten og de frivillige bliver langt mindre fremover.
Frank Aaen (EL), 2000-11-17:
Aftalen om sundhedsområdet blev til i sidste års finanslov.
Jeg er sådan set glad for, at vi ikke var med i sidste års aftale på sundhedsområdet.
Jeg er glad for, at vi også kan rette op på den sidste del - nu ved vi, der kommer et lovforslag senere i dag, som vi behandler i næste uge, og som sørger for, at de, der er syge, kan få tilskud til deres medicin, måske ikke helt det, de har brug for, men i hvert fald mere end det, de får lige i øjeblikket.
Den her aftale, som vi er en del af, styrker det forebyggende arbejde, og det er vi meget tilfredse med.
Det er også det, der ligger bag, at der nu laves et nationalt råd for folkesundheden som en del af det forebyggende.
Vi støtter det også, fordi vi nu har set i ministerens bemærkninger, at der også er sikret driftsbevillinger til de landsdækkende alkoholmisbrugsbekæmpende organisationers arbejde; det er vi også godt tilfredse med.
Den anden del af lovforslaget, om at styrke kvalitetsudviklingen og kontrollen med, om vi nu får det for pengene, som vi betaler for, støtter vi også, og det har vi også gjort i aftalerne i finansloven.
Men efterfølgende er vi blevet gjort opmærksomme på, om det er klogt, at indsatsen omkring evaluering af sundhedssystemet skal ligge i Sundhedsstyrelsen, eller om man måske skal sørge for, at den i højere grad sikres uafhængighed.
Og dér vil jeg sige, og det har jeg også orienteret ministeren om, at vi er meget optaget af, at selvfølgelig skal de, der kontrollerer kvaliteten, være uafhængige af dem, som de skal kontrollere.
Det vil vi i hvert fald prøve i udvalgsarbejdet at opnå sikkerhed for, eventuelt ved at den sammenlægning af de to institutioner, der er på tale her, måske kan ske uden for og ikke inde i Sundhedsstyrelsen.
Men hvis den skal ske inde i Sundhedsstyrelsen, at vi så i hvert fald har fuld sikkerhed for, at der er en uafhængighed.
Men vi er selvfølgelig positive over for det fremsatte forslag
Lone Saaby Johansen (RV), 2000-11-17:
Dette forslag er et af de konkrete initiativer, der skal give danskerne mulighed for et længere og bedre liv.
Forslaget rummer to af tre elementer, som vi i Det Radikale Venstre mener er de største udfordringer for det danske sundhedsvæsen, nemlig kvalitet og forebyggelse.
Det tredje element er genoptræningen, men det er ikke direkte omfattet af dette forslag. Det danske sundhedsvæsen har i alt for mange år ikke været et sundhedsvæsen, men et kureringsvæsen.
Både strukturelt og økonomisk har fokus ligget på helbredelse, og det er også både godt og nødvendigt med et helbredelsessystem, der fungerer, men når nu det er bedre at forebygge end at helbrede, så er det ikke helt skævt yderligere at koncentrere indsatsen på det forebyggende område.
Hvis man betragter Sundhedsministeriets budget
som en investering i befolkningens sundhed, så er der ingen tvivl om, hvor man får mest for pengene.
Det er på tide, at vi gør det danske behandlingsvæsen til et egentligt sundhedsvæsen, hvor man ikke betragter borgerne som nogle biler, der bare skal sendes på værksted og indimellem have sat et par reservedele i.
Hvis ikke vi også ser på, hvordan bilerne kører til daglig, og hvis ikke vi kommer frem til den mest relevante viden om vedligeholdelse, så kan vi fortsætte med at hælde penge i et bundløst hul. Vi i Det Radikale Venstre vil have et sundhedsvæsen, hvor man ser både på forebyggelse, helbredelse og genoptræning.
Et sundhedsvæsen, der står til rådighed for borgerne, også inden skaden er sket og de er blevet til patienter.
Et sundhedsvæsen, hvor man gennem langsigtede strategier gennem systematisk oplysende og forebyggende arbejde skaber de bedste muligheder for den enkelte til at tage ansvaret for sin egen sundhed.
Et nationalt råd for folkesundhed og et samlet forebyggelsescenter i Sundhedsstyrelsen er redskaber, der peger i den rigtige retning.
Denne konstruktion klarlægger strukturen på området, samler kompetencen og giver en synlig ansvarsfordeling.
Det mener vi er en god idé.
Klarhed og tydelig ansvarsfordeling er også nøgleordene til den anden del af forslaget: evaluering af sundhedsvæsenets arbejde.
Det er bydende nødvendigt, hvis man skal sikre kvaliteten.
Og med kvalitet mener vi både det faglige niveau, de administrative og de strukturelle rammer og en effektiv ressourceanvendelse.
Ved at koncentrere ressourcerne i ét evalueringscenter får vi et redskab til at forbedre kvaliteten.
På denne baggrund skal jeg meddele, at Det Radikale Venstre går fuldt ind for forslaget, som det ligger.