Ritt Bjerregaard (S), 2001-05-21:
Tak for muligheden for at debattere emnet her i Folketingssalen i dag.
Regeringen har, som ordførerne også har været inde på det, fremlagt en redegørelse, og jeg har forstået på de mange indlæg, der har været også her i dag, at der er tilslutning til den linje, som regeringen har lagt i sagen. Så har der været lidt forskellige supplerende spørgsmål.
Hr. Christian H. Hansen syntes, at det var et kedeligt eksempel på, at EU gik ind og blandede sig, men det er jo selvfølgelig en konsekvens af, at vi meget gerne vil handle også med de økologiske produkter, som vi laver i Danmark.
Og så har vi brug for, at der er fælles regler, og vi har brug for, at andre lande også ved, hvad det er for nogle produkter, og hvilke minimumskrav de kan opfylde for at være økologiske.
Derfor er regeringen selvsagt interesseret i, at man har sådanne regler på fællesskabsplan.
Det kan godt være, at denne her sag ender med, at vi kan blive bragt i en situation, hvor Danmark alligevel vil prøve at lave nogle aftaler med branchen om noget af det her.
Dér er vi ikke i dag.
Foreløbig arbejder vi for at få et så godt resultat som muligt i de forhandlinger, der nu finder sted.
Så har der været lidt bemærkninger fra hr. Jørn Jespersen og fra hr. Keld Albrechtsen om de her komitébestemmelser, som vi her arbejder inden for.
Det ser desværre ud til, at vi er i den situation, at selv hvis vi havde de nye regler, så ville Danmark blive stemt ned.
Vi får ikke meget sympati for at køre den linje, vi har kørt, hvor vi jo altså for øjeblikket på den danske liste har 14 stoffer og 12 E-numre.
Og som de af medlemmerne, der har fulgt debatten, vil vide, så har vi fået nedbragt antallet af tilsætningsstoffer, sådan at vi for øjeblikket opererer med 36 tilsætningsstoffer, der er fordelt på 33 E-numre.
Og vi har selvsagt tænkt os i forhandlingerne fortsat at presse på og gøre noget for at få færre tilsætningsstoffer.
Men vi er altså ikke i en situation, hvor det spiller nogen rolle for afgørelsen, om vi har den ene eller den anden komitéprocedure.
Det ændrer ikke ved, at jeg er enig med hr. Jørn Jespersen i, at der bør presses på, så Kommissionen lever op til de beslutninger, der blev truffet i 1999, og det er klart, at vi vil presse på også på politisk plan.
Så det vil vi absolut gøre noget for.
Så vil jeg sige til hr. Keld Albrechtsen: Det er jo altid i den slags forhandlinger en overvejelse, om man skal prøve at gå ind og nedbringe antallet af tilsætningsstoffer, for så risikerer man jo, at man skal være med til at lave et kompromis - sådan er det jo - eller om man skal køre den rene danske linje og sige: Ikke tale om, vi vil sandelig ikke have nogen af disse tilsætningsstoffer med.
Da jeg er af en opfattelse, at vi i Danmark har en interesse i at have nogle regler, der er fælles i EU, er det klart, at det, vi arbejder på, er at nedbringe antallet og også få et kompromis.
Men det kompromis kan jo ikke for Danmarks vedkommende indeholde spørgsmålet om nitrittet og nitratet, for der har hr. Keld Albrechtsen fuldstændig ret i, at der jo verserer en retssag.
Men hvor forskellig den økologiske verden er, det afspejles jo meget godt af, at Soil Association, som er en meget anerkendt økologisk organisation i Storbritannien, forlanger anvendelse af nitrit og nitrat i deres produkter, sådan at vi skal tilsætte økologiske pølseprodukter de pågældende stoffer for at sælge dem i Storbritannien.
Så vi har altså også inden for økologiens egne kredse en ret stor forskel i opfattelsen af de her tilsætningsstoffer.
Det skal ikke ændre ved, at jeg fortsat mener, at det gælder om at bruge så mange kræfter som overhovedet muligt for at få bragt antallet af stoffer ned.