Tove Videbæk (KRF), 2003-05-22:
Også jeg har været inde at kigge på Beskæftigelsesministeriets hjemmeside vedrørende arbejdsmiljø, og der står bl.a., at et godt arbejdsmiljø skal sikres ved at inddrage og nyttiggøre al tilgængelig viden, der kan modvirke nedslidning samt fysiske og psykiske belastninger, så mange flere kan opleve et godt og langt arbejdsliv.
Arbejdsmiljøet skal forbedres gennem dialog og samarbejde mellem medarbejdere, virksomheder, arbejdsmarkedets parter og regeringen, og regeringen lægger vægt på at effektivisere og prioritere arbejdsmiljøindsatsen, så der tages fat på de alvorligste problemer. Alt det kan man jo ikke andet end at være enig i.
Et godt og sundt arbejdsmiljø er af vital betydning for et godt og langt arbejdsliv, men så sandelig også for et godt liv i det hele taget.
Et godt fysisk arbejdsmiljø ved de fleste en hel masse om hvad er, og det har vi også hørt en hel del om her i debatten.
Et godt psykisk arbejdsmiljø tales der derimod ikke så meget om, men et godt psykisk arbejdsmiljø er jo lige så vigtigt og vil nødvendigvis være præget af opmærksomhed, omsorg og respekt for den enkelte arbejdstager, mens et dårligt psykisk arbejdsmiljø kan være præget af ligegyldighed, mobning, chikane og måske endda sexchikane.
Et dårligt fysisk eller psykisk arbejdsmiljø resulterer i fysisk nedslidning og er psykisk ødelæggende.
Det medfører stort sygefravær, og vi ved faktisk, at 1/3 af alt sygefravær skyldes dårligt arbejdsmiljø.
Derudover ved vi, at sygefravær koster milliarder af kroner for samfundet.
Det er belastende for samfundsøkonomien, det er meget kostbart for virksomhederne, og det betyder tab af livskvalitet for den enkelte arbejdstager og vedkommendes familie.
I sidste ende medfører et dårligt arbejdsmiljø også tab af arbejdsår og tab af livsår.
Derfor er der al mulig grund til at gøre noget
og forbedre arbejdsmiljøet, først og fremmest der, hvor det er hårdest tiltrængt. Her i foråret har vi fået en rapport om, hvilke brancher
der er hårdest ramt af bl.a. kræftsygdomme.
Her viste det sig bl.a., at tjenere og bartendere er de allermest udsatte, delvis på grund af den megen tobaksrøg, de skal stå model til i deres arbejde, delvis på grund af de lange natlige og skiftende arbejdstider de har.
Bus- og taxachauffører er en anden gruppe, der er hårdt trængt og arbejder i et usundt og dårligt miljø.
Dødeligheden blandt chaufførerne er 78 pct. højere end den gennemsnitlige dødelighed på arbejdsmarkedet.
Arbejdsmiljørådet har nedsat et prioriteringsudvalg, som har peget på 18 væsentlige arbejdsmiljøproblemer, som de mener der bør fokuseres på og gøres noget ved.
Udvalget har dog ud af disse 18 pillet fire arbejdsmiljøproblemer ud, fordi de mener, at disse fire skal have en særlig opmærksomhed fra parternes og myndighedernes side.
Det drejer sig om alvorlige ulykker inklusive dødsulykker, tunge løft, EGA og psykisk arbejdsmiljø.
Rådet peger på, at prioriteringsarbejdet bør fremmes mest muligt, og at der må ske en kobling til resultatet af arbejdet i Strukturudvalget.
Strukturudvalget er efterfølgende kommet med sine meldinger.
På grundlag af alle disse mange rapporter, anbefalinger, indstillinger og prioriteringer mener vi i Kristeligt Folkeparti, at det er helt fair og fornuftigt at opfordre regeringen til at fortælle, hvilke initiativer regeringen vil tage på baggrund af alle disse rapporter og anbefalinger og på baggrund af den enorme omkostning, som et dårligt arbejdsmiljø er for både samfundet, virksomhederne og den enkelte borger.
Derfor kan vi også støtte det forslag, som vi har været med til at fremsætte.
Men der er ikke noget i regeringens forslag til vedtagelse, som vi er uenige i.