Kim Mortensen (S), 2006-01-24:
Der er jo i den her debat en tendens til, at det er nogenlunde de samme ord og overskrifter, der bliver brugt.
Derfor kunne det være interessant at komme lidt længere ned i substansen.
Mit spørgsmål handler om forskning.
Situationen er, at man faktisk har kunnet se, at der er sparet penge på forskning, og at regeringen har lukket øjnene for det behov, der har været for at tilføre ekstra midler.
Er Venstres ordfører nu i lyset af Globaliseringsrådets anbefalinger klar til at kaste en masse penge ind i forskning?
Kunne det ikke give anledning til en smule bekymring om, hvorvidt det apparat, der skal modtage den her investering, de forskere, der skal være til stede, og den struktur, der skal være i forskningsverdenen, også er der, når regeringen på et eller andet tidspunkt langt om længe er klar til at kaste penge ind i det?
Globalisering er blevet et af tidens mest anvendte modeord, og desværre er der også en tendens til at anvende globaliseringen som samlebetegnelse for al den usikkerhed og utryghed, vi oplever at hverdagen er fyldt med.
Globaliseringen og dens udfordringer er ikke et naturfænomen, der er dumpet ned fra den politiske himmel.
Globaliseringen er skabt af mennesker og af menneskers lyst til at udforske verden, handle med hinanden og desværre også udnytte og udbytte hinanden.
Således har globaliseringen medført vækst og udvikling i verdens samlede velstand.
Verden er altså samlet set blevet rigere, men paradokset er, at for mange lande og for mange landes befolkninger har globaliseringen betydet, at de er blevet fattigere, og at uligheden er blevet større.
Den store politiske forskel i globaliseringspolitikken er den samme så vel nationalt som internationalt.
Her i Danmark har vi en regering, hvis ambition er at skabe mere velstand og flere muligheder for dem, der har, alt imens uligheden i den danske befolkning vokser; en strategi, vi også ser i andre lande ledet af højreliberale kræfter, og hvor svaret altid er det samme: mindre velfærd, flere penge til dem, der har, og lavere lønninger til de ansatte.
Socialdemokratiets ambition er at udnytte globaliseringen til at skabe velstand og fordele velstand; altså at vi fortsat kan opretholde et rigt og velfungerende samfund; at vi fortsat kan have et samfund med en høj beskæftigelse og et fleksibelt arbejdsmarked; at vi kan opretholde et samfund med gode uddannelser og et velfungerende socialt system; at Danmark har overskuddet til både menneskeligt og økonomisk at hjælpe verdens fattige lande.
Globaliseringsrådet har fat i en række gode og rigtige diskussioner, men hånden på hjertet forstår vi godt de repræsentanter i Globaliseringsrådet, der frygter, at regeringen blot ønsker at bruge de kloge ord og de gennemarbejdede oplæg til at tage endnu et skridt på vejen mod den minimalstat, der jo er endemålet.
Derfor har vi hidtil kunnet bogføre regeringens præstationer som besparelser, centralisering og ensretning i uddannelsessystemet, nedskæring på velfærd og fortsatte skattelettelser til de mest velhavende, manglende offervilje i den nødvendige forskning og innovation og manglende ambitioner på et voksende efteruddannelsesområde.
Selvfølgelig skal vi en anden vej, og det danske socialdemokratiske velfærdssamfund er et mønstereksempel på, at god økonomi og lige muligheder kan gå hånd i hånd.
Velfærden skaber værdier og er dermed et selvstændigt konkurrenceparameter for Danmark i den globale økonomi.
Skiftende socialdemokratiske regeringer i 1990’erne satsede på mere velfærd, bedre uddannelse og en stærk økonomi, og ikke mindst derfor er Danmark placeret helt i toppen på li sten over verdens mest konkurrencedygtige lande, og ikke mindst derfor scorer Danmark topkarakterer over de lande, der tilbyder erhvervslivet de bedste betingelser.
Danmark har med andre ord vist, at konkurrencen om at klare sig i globaliseringen ikke handler om mindre velfærd og mindst mulig skat for de velstillede, men handler om at have et samfund med en stærk sammenhængskraft og et stabilt arbejdsmarked.
Alle ved, at globaliseringen har både vindere og tabere.
Det er derfor afgørende, at vi også har en regering, der er indstillet på at gøre noget for dem, der risikerer at tabe på globaliseringen, dem, der kommer i klemme i den globale konkurrence i forbindelse med udflytning af arbejdspladser, kapitalfondenes kortsigtede opkøb af danske arbejdspladser og import af billig udenlandsk arbejdskraft.
Skal vi skabe flere vindere, og skal vi dæmme op for bekymring og utryghed, så er det nødvendigt, at Danmark ikke kun kigger indad og udelukkende fokuserer på, hvad der skaber job og velstand i Danmark, men i lige så høj fokuserer på, hvad der skaber større global sammenhængskraft; dvs. en mere retfærdig verden uden fattigdom og sult med sikring af menneskerettighederne samt global og lokal miljømæssig bæredygtighed.
Vi har sammen med SF og Det Radikale Venstre fremsat et forslag til vedtagelse, der opfordrer regeringen til at droppe den smalle nationale dagsorden og herunder se debatten om globaliseringen i et bredere perspektiv.
Vi skal anbefale Folketinget at bakke op om det forslag til vedtagelse, der dermed er fremsat.