Frode Sørensen (S), 2000-05-05:
Efter en undervisningstime, hvor emnet havde været Anden Verdenskrig,
blev professoren af en af de studerende spurgt: Når De hele tiden taler om Anden Verdenskrig, betyder det så, at der har været en første?
Det må være noget lignende overført til danske forhold, der har været udgangspunkt for denne forespørgselsdebat, for ganske vist står dens ordlyd at læse i formuleringen, men hr. Frank Dahlgaards motivation er nok mere det, der står mellem linjerne.
Det usagte ligger i, at hr. Dahlgaard mener, at folkeskoleelevernes samlede sum af paratviden eller det, der kaldes de grundlæggende kundskaber, er for ringe i forhold til et eller andet ideal, som vist ligger i tiden før Bomholts reformer af folkeskolen i 1957, og jeg vil gerne sige: Jeg deler ikke dette synspunkt.
I Socialdemokratiet er vi altid rede til at tage både generelle og mere specielle debatter om folkeskolens status inden for rammerne af det gældende forlig om folkeskolen.
Det er i vid udstrækning det, som er sket i løbet af de forhandlinger, undervisningsministeren har ført i dette forår med skoleforligspartierne, f.eks. om helhedsskolen.
Derfor synes vi, at det havde været mere interessant at tage en generel debat, når disse forhandlinger var ført til ende, og ud fra det resultat, der forhåbentlig kommer ud af dem, og på den måde fortsat være med til at kvalitetsudvikle folkeskolen og ungdomsuddannelserne.
Som jeg ser det, skal skolen som helhed være kulturbærende og kulturformidlende, men ikke alene i fagene historie, geografi, dansk, kristendomskundskab, nej, i alle fag, også fag som de musiske og de praktiske fag.
Socialdemokratiets ideer til en helhedsskole vil være at styrke elevernes generelle vidensniveau og altså ikke bare koncentrere indsatsen om disse fire såkaldte kulturbærende fag.
Som anført er udgangspunktet for forespørgslen heller ikke særlig visionær, specielt ikke i sin prioritering af de vigtige fag i fagrækken, som forespørgslens tekst direkte nævner.
Nyttig viden er ikke længere defineret som den lille tabel, kongerækken, de fynske købstæder og udenadsterperier
af salmevers
I dag er motivation og inspiration bærende elementer i udviklingen af den danske folkeskole og dermed også i bestræbelserne på at skabe hele elever.
Et meget positivt input i skoledebatten var regeringens folkeskolehøring i Århus den 25. april 2000, og det ser ud til, at de færreste, der var til stede her, er enige med hr. Dahlgaard.
Blandt andet hed det sig, at målet i undervisningen i helhedsskolen er at styrke elevernes lyst til at lære og fordybe sig og samtidig udvikle deres faglige, kulturelle, sociale og personlige kompetencer.
Det er, synes jeg, et godt udtryk for, at hr. Dahlgaards meget snævre kulturbegreb ikke holder for en nærmere undersøgelse, idet han slet ikke tager højde for den samlede sum af kulturformidling i alle fag.
Vi er i Socialdemokratiet meget tilfredse med de initiativer, som der hele tiden tages for at vurdere kvaliteten i uddannelserne.
Decentralt udfører skolebestyrelserne sammen med ledelse, lærere og elever et stort arbejde for, at netop deres folkeskole skal udvikle sig til indbegrebet af en kvalitetsskole.
Det er min opfattelse, at indlæringens succes er direkte afhængig af, om det lykkes for skolen at skabe balance mellem de nødvendige krav og den trivsel og inspiration i hverdagen, som folkeskolen også må kunne give.
Derved skabes der helhed og sammenhæng i børns hverdag.
Det er ikke en sådan skole, hr. Frank Dahlgaard ønsker. Jeg vil slutte med at citere statsministerens bemærkninger fra den førnævnte folkehøring i Århus, nemlig at vi skal blive bedre til at arbejde sammen og vi skal skubbe mere til den pædagogik, der sætter barnet i centrum.
På denne høring ser man, hvilken gnist det giver, når børn får ansvar og med glæde tager imod det.