runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Morten Bøskov (S), 2004-02-24:
Er det sandt, eller er det usandt, at de fandt sted i fuldstændig og total enighed i den tidligere forligskreds?
Og er det sandt eller usandt, at Det Konservative Folkeparti ved den lejlighed har nikket til det?
Det kan der svares ganske kort på.
Ja eller nej.
Dernæst gik spørgsmålet ene og alene på: Får vi en garanti for, at der i den kommende forligsperiode sker en ændring af den meget katastrofale udvikling, som kriminalforsorgen er inde i, hvor der altså går 5.300 dømte kriminelle rundt på fri fod og afventer i gennemsnitligt 9 måneder på at komme ind og afsone deres straf?
Får vi en garanti fra justitsministeren i dag om, at den udvikling bliver ændret her i den kommende forligsperiode?
Ja eller nej.
Lene Espersen (KF), 2004-02-24:
Ikke overraskende har hr. Morten Bødskov en noget anden opfattelse af virkeligheden, end jeg har.
Tværtimod synes jeg, at vi forholder os til de problemer, der er, og vi tager også de initiativer, der skal til for at løse de kapacitetsproblemer, som der er både på kort og på længere sigt. Må jeg minde hr. Morten Bødskov om, at hvis man står og ser på en graf over skiftende socialdemokratiske justitsministre, så ser man en udvikling, der går i retning af, at der er blevet nedlagt kapacitet.
Da jeg overtog hvervet som justitsminister, skete der det, at den graf stod stille i starten, og så var der en anden graf, nemlig ventekøen, der begyndte at gå i den forkerte retning.
Det var inden for rammerne af den gamle flerårsaftale, og det var, før strafskærpelserne slog igennem, for de er først for alvor begyndt at slå igennem nu.
Alligevel valgte jeg at sige, at vi bliver nødt til som ansvarlig regering at gøre noget, og derfor blev der etableret yderligere kapacitet både i 2002 og 2003.
Jeg må sige, at jeg følger sagen meget tæt.
Derfor følger vi situationen meget nøje, herunder også, om de mange, mange ekstrapladser, der kommer i løbet af foråret i år, er tilstrækkeligt til at løse behovet.
Morten Bødskov (S), 2004-02-24:
Mit indledende spørgsmål gik jo sådan set bare meget enkelt på, om justitsministeren ikke fandt, at der var et problem i, at der nu er 5.500 dømte kriminelle på fri fod, som venter i gennemsnit 9 måneder på at komme ind og afsone.
Indtil videre har vi fået to svar, som jo er fuldstændig enslydende med de svar, vi har fået, hver eneste gang den her debat er blevet rejst over for justitsministeren, nemlig et ikkesvar, ren varm luft.
Man har ingen initiativer på bedding, man har overhovedet ingen handlemuligheder her, og man lader stå til.
Synes justitsministeren helt ærligt, at det er et fair svar at give en kriminalforsorg, som dag ud og dag ind kæmper for at holde det kaos sammen, som regeringen har skabt?
Lene Espersen (KF), 2004-02-24:
Det er udtryk for, at det ud over regeringen kun var Dansk Folkeparti, der havde viljen til at finde de midler, der skulle til for at give kriminalforsorgen et løft.
Der blev i forbindelse med flerårsaftalen aftalt en øget bevilling på 1,5 mia. kr., hvilket jo, bl.a. også som følge af andre initiativer, betyder, at vi får 110 pladser i 2004.
Derudover vil lovforslaget om noget for noget også give flere pladser.
Så er det også udtryk for, at jeg er meget bekymret og lytter meget til den bekymring, som er kommet fra kriminalforsorgens ansatte og fra ledelsen om, at det meget høje belæg ikke kan fortsætte til evig tid.
Derfor synes jeg, at det er rigtigt at sige, at hvis man skal have en konsekvent retspolitik, så hviler den naturligvis også på, at der er plads i kriminalforsorgens institutioner til at tage imod de personer, der idømmes en straf.
I den forbindelse er det naturligvis også fuldstændig klart, at den ventekø og den forøgelse, der sker af ventekøen for øjeblikket, ikke er acceptabel for en borgerlig regering. Derfor ser vi på, om de mange nye pladser, der kommer i løbet af 2004, er tilstrækkeligt til at løse noget af det kapacitetsproblem, der er, eller om der er behov for yderligere tiltag.
Morten Bødskov (S), 2004-02-24:
Jeg synes, at det er sådan lidt patetisk, at ministeren står og begræder, at der ikke har været megen vilje til at lave brede forlig - man kunne jo forledes til at tro, at justitsministeren ikke sad med ved forhandlingsbordet - for det var der faktisk.
Justitsministeren kunne have fået en bred enighed i Folketinget om kriminalforsorgen, hvis justitsministeren og den øvrige regering havde villet.
Situationen er den, at udviklingen er kaotisk, og årsagen til, at vi naturlig nok stiller spørgsmålet, om regeringen har mistet kontrollen over kriminalforsorgen, er jo, hvad ministeren selv har sagt, eksempelvis i Politiken den 21. februar, nemlig at det ser sort ud, og hvis ikke situationen snart vender, så må vi finde flere penge.
Det citat stammer fra et tidspunkt, hvor der er gået 1 måned og 21 dage af den nye forligsperiode.
Hvis det ikke er udtryk for, at regeringen allerede på nuværende tidspunkt har mistet kontrollen over sit eget forlig og udviklingen i kriminalforsorgen, hvad er det så udtryk for?
Lene Espersen (KF), 2004-02-24:
Det her er jo et slående eksempel på den forskel, der er på Socialdemokratiets og den siddende regerings holdning til, hvad der sker i kriminalforsorgen.
Det er muligt, at Socialdemokratiet lader sig slå ud af et par fangeoprør og det, at der er nogle negativt stærke fanger, der kommer med flere trusler ikke mindst mod de ansatte, men det slår altså ikke regeringen af pinden, så den siger, at kontrollen med fængslerne er mistet.
Nej, tværtimod må man sige, at det er en bekræftelse på, at det er på tide, at man får indført noget mere konsekvens og nogle flere disciplinærstraffe af dem, der træder ved siden af,
således at de ansatte i fængslerne får en bedre beskyttelse og bedre arbejdsvilkår.
Det er korrekt, at lige nu er kapacitetsudnyttelsen ganske betragtelig, og derfor følges udviklingen også meget nøje.
Jeg vil godt minde hr. Morten Bødskov om, at da jeg overtog posten som justitsminister, var der indgået en flerårsaftale af den tidligere regering, SR-regeringen, med en del af Folketingets partier.
Men jeg har følt mig nødsaget til både i 2002 og 2003 at etablere yderligere 216 pladser for at løse nogle af de kapacitetsproblemer, der er i kriminalforsorgen, og de pladser skyldes ikke alle sammen strafskærpelser, men simpelt hen et behov for at få en større kapacitet.
Derudover vil der blive etableret 110 ekstra fængselspladser i løbet af 2004.
Lige nu sidder vi naturligvis og følger udviklingen meget, meget nøje med hensyn til, hvad behovet bliver for resten af 2004.
Jeg forsøger ikke at underkende, at lige nu er tingene presset til yderste dråbe, men det vil være meget forkert at sige, at der ikke allerede er blevet gjort betydeligt for at løse nogle af de problemer, der er, og som faktisk har været der i næsten hele den tid, hvor jeg har været minister.
Det er nok det eneste punkt, hvor både hr. Morten Bødskov og jeg er fuldstændig enige.
Morten Bødskov (S), 2004-02-24:
Vi fortsætter ad samme spor med kriminalforsorgen, som jo efterhånden er ved at være i en temmelig kaotisk tilstand.
I øjeblikket er situationen den, at uden for de her vinduer er der omkring 5.500 dømte kriminelle på fri fod.
Ventelisten til at komme ind og afsone er, siden regeringen tog over, eksploderet.
Ventertiderne er skyhøje, gennemsnitligt nu 9 måneder.
En hel del tyder på, at regeringen fuldstændig har mistet kontrollen med udviklingen i kriminalforsorgen, og det er selvfølgelig et meget alvorligt problem.
Vi mener, at det er et alvorligt anslag mod befolkningens generelle retsfølelse, et ord, som justitsministeren jo håndhæver ganske ofte.
Vi mener også, at det bør være naturligt, at man i et retssamfund har et krav på som almindelig borger, at de, der bliver dømt for kriminalitet, kommer til hurtig afsoning.
Spørgsmålet er så: Mener justitsministeren, at kontrollen med udviklingen på de her to områder i kriminalforsorgen er ved at være tabt?
Eller har justitsministeren konkrete planer for, hvornår udviklingen, hvad angår antallet af dømte kriminelle, der venter på at komme ind, vendes, og ventetiden på at komme ind og afsone bliver nedbragt?
Lene Espersen (KF), 2004-02-24:
Nej, jeg synes, der er konsekvens i det, regeringen gør, fordi vi giver den her mulighed.
Det, jeg blot siger, som regeringen finder helt afgørende at holde fast i, er, at der er et helt afgørende retshåndhævelseshensyn, som gør, at man i disse konkrete sager naturligvis bl.a. vil spørge det lokale politi, om det er så god en idé, at denne person bliver prøveløsladt efter halv tid.
Det vil altså sige, at som udgangspunkt er det i sidste ende ikke alene den enkelte persons gode opførsel, og at vedkommende, om man så må sige, gør det, man skal, nemlig forholder sig roligt og afslutter sin dom uden at begå ny kriminalitet eller true de ansatte.
Der synes jeg faktisk, man har fundet en meget fin balance i på den ene side at sige, at udgangspunktet er, at det her er en mulighed, alle personer, der sidder i fængslerne, vil kunne få, hvis særlige betingelser er opfyldt, men at der på den anden side selvfølgelig er et helt generelt retshåndhævelseshensyn og hensyn til befolkningens retsfølelse, som også skal varetages.
Jeg tror, at når lovforslaget får lov at virke et par år, vil der danne sig en praksis, så det også bliver klarere for de indsatte, hvad det er, der skal til, for at man kan blive belønnet med den tidligere prøveløsladelse.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Elisabeth Arnold (RV), 2004-02-24:
Jamen jeg er ikke så naiv at tro, at det er et tagselvbord.
Justitsministeren har netop fremhævet et eksempel på en, der havde en lang narkodom, altså en narkokurer eller en narkohandler, som var på afvænning, som forbedrer sig osv., og vedkommende vil godt kunne få en tidlig prøveløsladelse.
Hvis vedkommende nu tilfældigvis også er dømt for vold eller dømt for organiseret kriminalitet, men alligevel går på afvænning, alligevel opfører sig ordentligt og ikke på nogen måde mobber de svage fanger eller noget andet, vil det så sige, at vedkommende alligevel kan komme ind under begrebet noget for noget?
Eller er noget for noget bare et tomt slagord, som skal få det til at se ud, som om regeringen her er konsekvent, hvad den i virkeligheden ikke er?
Lene Espersen (KF), 2004-02-24:
Jamen jeg tror, der er noget helt grundlæggende, som i hvert fald fru Elisabeth Arnold ikke har forstået om noget for noget-princippet og det lovforslag, der foreligger.
Det lovforslag, som er blevet førstebehandlet for ganske kort tid siden, går jo ikke ud på en generel tidlig prøveløsladelse.
Der er i modsætning til, hvad vi kender i dag, for så vidt angår prøveløsladelse efter to tredjedeles tid, tale om en helt ekstraordinær foranstaltning, som alene skal tilbydes dem, der gør en ekstraordinær indsats.
Med andre ord er der ikke tale om, at vi giver alt og alle et tilbud om, at man kan blive prøveløsladt efter halv tid, men at de, der gør en ekstra indsats, kan blive det.
Jeg vil gerne komme med et eksempel
: Det kunne være en narkoman, der har begået mange indbrud eller anden kriminalitet, og som har fået en forholdsvis lang fængselsstraf, men som rent faktisk går i motivationsbehandling, får et behandlingstilbud, bliver afgiftet og kommer ind i et virkelig godt forløb, får måske en mulighed for at kunne tage en uddannelse.
Der synes jeg, at en person, der på den måde overvinder det sværeste, nemlig sig selv og sine dårlige vaner, skal have mulighed for at kunne tilbydes en tidlig prøveløsladelse.
Men der er altså ikke med lovforslaget lagt op til, at det her er et tagselvbord, således at hvis man bare ikke slår nogen ned og man ikke flygter fra fængslet, så kan man komme ud efter halv tid.
Det er ikke det, der ligger i noget for noget.
Der skal altså være opfyldt særlige vilkår, for at man kan blive tilbudt noget for noget.
Det er det, der ligger i ordningen.
Elisabeth Arnold (RV), 2004-02-24:
Nu har vi lige hørt for et par minutter siden
, at hr. Peter Skaarup sagde, at det var et grundlæggende princip, og det bekræftede justitsministeren, at alle indsatte skulle behandles lige, de skulle ikke kunne lave særaftaler med personalet eller nogen andre for at skaffe sig særlige goder.
Det er altså princippet, at alle skal behandles lige.
På den anden side hører vi også, at princippet noget for noget ikke gælder for alle, men skal vurderes i hvert enkelt tilfælde. Mener ministeren ikke, at der kan være tale om en vis retsusikkerhed, når det er fuldstændig tilfældigt, om den enkelte fange ved at opføre sig fornuftigt og ordentligt kan opnå en afkortelse af straffen, fordi han måske i virkeligheden falder i en kategori, hvor sådan noget overhovedet ikke hjælper, fordi det er udsigtsløst?
Det vil sige, at den konsekvensløshed, som regeringen gerne vil gøre op med, vil fortsætte, fordi princippet noget for noget ikke kan gennemføres i praksis.
Lene Espersen (KF), 2004-02-24:
Nu vil jeg jo nødig stå her og begynde at stemple den ene eller den anden persongruppe som nogle, der aldrig vil kunne få noget for noget, da det jo i hver eneste sag vil være en individuel vurdering.
Jeg må dog sige, at jeg finder, at hensynet til den generelle retshåndhævelse jo nok i mange tilfælde, når det gælder den organiserede kriminalitet, vil tale imod, at personer, som bliver idømt en straf for alvorlig kriminalitet, der har karakter af at være organiseret, og så ved vi jo alle, hvilken type kriminalitet det ofte er, får noget for noget. Som sagt synes jeg, at udgangspunktet for lovforslaget må være, at man betragter hver sag individuelt og så tager de generelle hensyn.
Jeg synes bare, det er vanskeligt at udelukke nogen straffelovsovertrædelser på forhånd, fordi de personer, der begår kriminalitet, nu engang er forskellige og har en forskellig forhistorie.
Lissa Mathiasen (S), 2004-02-24:
Jeg synes ikke rigtigt, at jeg får et svar fra ministeren.
Man spiller ud med - det deler vi i øvrigt i Socialdemokratiet - at man gerne ser mindre narko i vores fængsler, og så siger ministeren, at det selvfølgelig skal følges op af behandlingstilbud.
Så vil jeg godt spørge: Vi har omkring 3.800 indsatte i vores fængsler.
Rusmiddelredegørelsen siger, at godt halvdelen er misbrugere af den ene eller den anden slags - erkendt, de er selvfølgelig ikke alle sammen på stoffer, men en stor part er stofmisbrugere - hvordan harmonerer det med, at ministeren var ude at sige, at der kommer 45 nye behandlingspladser?
Det er 45 behandlingspladser set i forhold til, at vi måske har 1.500-2.000 stofmisbrugere, hvordan skal man så kunne give et behandlingstilbud?
Det her er at lade de ansatte blive gidsler, for vi får
en rå tone, en hård tone, og det er at give borgerne en utryghed og en begrænsning i borgernes retssikkerhed, da de vil se, at flere og flere kommer ud af fængslerne og begår ny kriminalitet, fordi de skal have penge til stoffer, når der kun er sat 45 pladser af til behandling.
Elisabeth Arnold (RV), 2004-02-24:
Det svar, justitsministeren lige har givet, må jo så få mig til at konkludere, at også en rocker vil kunne løslades tidligere end ellers, hvis han opfører sig pænt og ordentligt.
Jeg vil gerne have det bekræftet.
Lene Espersen (KF), 2004-02-24:
Jeg tror sådan set ikke, at vi er uenige om det, der er målet, nemlig at de, der ønsker at få en behandling, også skal behandles, så de kan komme ud af deres misbrug.
Jeg må blot sige til fru Lissa Mathiasen, at i en anden kreds end den, vi normalt mødes i, nemlig kredsen, hvor vi har diskuteret Kriminalforsorgens forhold, som har diskuteret
satspuljeforhandlingerne,
blev man enig om at afsætte penge til behandling.
Der var forståelsen, sådan som jeg har forstået det, at man valgte at sætte det niveau, som man nu satte her for 2004, og så naturligvis følge nøje, hvordan det går med at få brugt de penge.
Jeg troede faktisk, at der var sådan en slags politisk fællesforståelse af, at det var det, der var nødvendigt for 2004.
Men ellers vil jeg foreslå, at fru Lissa Mathiasen tager det op i forbindelse med nye forhandlinger, såfremt hun ikke finder, at de midler, der er afsat til formålet, er tilstrækkelige.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Margrethe Vestager (RV), 2004-02-24:
Hvor er det, hvilke kommuner er det, der i dag ikke lever op til forpligtelsen til at forholde sig til, om børnenes undervisningspligt opfyldes, altså har en dårlig eller mangelfuld fraværsregistrering?
Bodil Kornbek (KD), 2004-02-24:
Jeg ved ikke, om det er så naturligt endda, for jeg kunne også forstå på hr. Thomas Adelskov, at han var lidt bekymret for, at geografi, hvis det ikke bliver et prøvefag, ligesom skulle hægtes af i samspillet med de andre fag.
Men det er vel rent faktisk korrekt, at geografi, i hvert fald timemæssigt, slet ikke er blevet styrket, og at man godt kan anskue det som lidt af et lillebrorfag i 9. klasse.
Det har kun 1 time, en lektion om ugen.
Et fag, der skal prøves i, som har en lektion om ugen, er jo sådan set et meget smalt fag.
Jeg kunne måske forstå, hvis man havde ønsket at gøre historie til et prøvefag, det er jo et fag, som man har valgt
at styrke i det her folkeskoleforlig.
Det har man så ikke valgt, men et fag, som der skal eksamineres på baggrund af en lektion om ugen, er vel allerede, hvad skal man sige, et fag, der bliver vægtet lidt mindre end de andre naturvidenskabelige fag, og på den måde står det måske lidt svagere, end hvis man havde fastholdt den ordning, der jo rent faktisk fungerer i dag.
Thomas Adelskov (S), 2004-02-24:
Der er en ny eksamensform, som skal etableres omkring fysik/kemi og biolog, og når der nu skal etableres helt nye samarbejdsformer ude på skolerne og der skal laves helt nye prøveformer, så synes jeg sådan set, det er meget fornuftigt, at vi fra starten tager det her nye fag med ind, sådan at det kan blive en del af den prøve og det fagsamarbejde, som kommer til at foregå ude på skolerne, i stedet for at lade det være noget, vi afventer.
Bodil Kornbek (KD), 2004-02-24:
Jeg kan forstå på hr. Thomas Adelskov, at man nu taler om, at man i sin tid indgik en aftale på det her område, hvor man skulle lave noget forsøgsarbejde med prøveformer i de naturvidenskabelige fag.
Hvorfor egentlig ikke fastholde de her forsøgsordninger og så sige, at det er en helt ny eksamensform, man sådan set indfører, da man jo har fysik/kemi og biologi, som er et nyt tiltag, og nu kommer man geografi på?
Hvorfor har man ikke været i stand til at fastholde det som et forsøg og så se, hvilken virkning det rent faktisk har, hvordan det bliver udnyttet praktisk, og hvad det er for et indhold, vi sådan set ønsker i fremtiden i de her fag, i stedet for at sige, at nu laver vi en lovgivning om noget, vi egentlig ikke endnu er helt klar over hvordan fungerer?
Thomas Adelskov (S), 2004-02-24:
Da det i forbindelse med det forsøgsprogram, der blev lavet med folkeskoleforliget, blev aftalt, at man også kunne lave forsøg med geografi som prøvefag, var der ikke nogen protester fra de ordførere, som ikke er med i folkeskoleforliget.
anderledes i gymnasiet.
Nu bliver der en udmøntning af aftalen om folkeskolen på en anden måde, og det synes jeg ikke behøver at rejse den bekymring hos ordførerne.
Det, man frygtede, var jo sådan set, at geografi med den placering, det havde i folkeskolen, ligesom skulle blive glemt eller dumpe ned igennem.
Ved at binde det op på de andre fag og det tværfaglige samarbejde, der nu lægges op til, sikres faget geografi en mere central placering i folkeskolen.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2004-02-24:
Jeg forstår udmærket den del med samspillet.
Jeg kan rigtig godt lide tværfaglig undervisning.
Men med den argumentation kunne man jo sådan set sige, at alle folkeskolens fag skulle hæves op og være prøvefag, eftersom gymnasiereformen jo lægger op til tværfaglighed, eftersom den lægger op til, at fagene skal bindes sammen på tværs.
Det lægger man jo også op til i folkeskolen, som det er i dag, og derfor er det mig ubegribeligt, at man med den argumentation indfører en prøve i faget geografi, men ikke gør det i så mange andre fag.
For mig lugter det her langt væk af præcis den argumentation, som hr. Aage Frandsen var inde på, nemlig at der har været skrevet en bunke avisartikler, og derefter går man ind og gør det til prøvefag.
Altså der er et eller andet ved denne her argumentation, som er komplet sort for mig.
Jeg forstår ikke, hvad der er bevæggrundene bag det, man her gør med geografi.
Måske kikser den i virkeligheden, hvad angår gymnasiereformen, for mig bekendt er der ikke sket nogen opprioritering af faget geografi i gymnasiereformen.
Kan hr. Thomas Adelskov bekræfte, at der ikke er sket
nogen opprioritering af faget geografi i forbindelse med gymnasiereformen?
Tværtimod er der faktisk sket det, at man har afmonteret halvdelen af geografifaget.
Så er det rigtigt, at den halvdel, der bliver tilbage, har fået dobbelt så lang tid, fordi den anden halvdel ikke er der længere.
Men samlet set er der ikke sket en opprioritering af geografi i gymnasiet.
Så vil jeg gerne spørge hr. Thomas Adelskov, om hr. Thomas Adelskov mener, at det er den mest hensigtsmæssige måde at opprioritere et fag på at indføre en prøve.
Altså set gennem mine briller opprioriterer man et fag, hvis man eksempelvis giver det flere timer.
Thomas Adelskov (S), 2004-02-24:
Det kan der svares klart nej til.
Der ligger ikke med det her forslag en central registrering; det kan ministeren bekræfte, når ministeren kommer på senere.
Det er ikke en del af det her lovforslag, det er ikke det, vi ønsker.
Det kunne vi jo have taget med, hvis det var sådan, men det mener vi sådan set ikke har noget formål.
Formålet her er at skabe nogle regler for, at de skoler og kommuner, hvor man ikke tager hånd om det bekymrende fravær, hvor man rent faktisk ikke har gjort noget, hvor man har været for passiv, kommer frem i skoene, når man nu får nogle retningslinjer, som man skal følge.
Margrethe Vestager (RV), 2004-02-24:
Må jeg så konkludere, at Socialdemokratiet synes, at forskelle er af det onde?
Det her forslag ændrer jo ikke på retstilstanden, nemlig at man skal sørge for, at der sker en opfølgning af bekymrende fravær.
Det ændres der sådan set ikke noget ved.
Man måtte forstå på Venstre ordfører, at hun så frem til, at de her ensartede kommunale registreringer kunne samles i et centralt register, således at man kunne komme til med mere specifik lovgivning på et senere tidspunkt.
Er det også en del af Socialdemokratiets dagsorden?
Thomas Adelskov (S), 2004-02-24:
Det er måske vigtigt fra starten at få slået fast, at der ikke er tale om en central registrering.
Der er ikke tale om, at man centralt skal foretage en registrering af elevernes fravær, men der er tale om, sådan som det er oplyst over for os - det kan fru Margrethe Vestager jo stille spørgsmål om under i udvalgsbehandlingen - at kommunerne har håndteret fravær meget forskelligt.
Det vil sige, at der er nogle kommuner, der ved bekymrende fravær ikke har grebet tidligt nok ind, ikke har været langt nok fremme i skoene med at forholde sig til elevernes fravær.
Nogle skoler kan man have mistænkt for i forhold til visse elever mere at have betragtet det som en befrielse, at de ikke mødte op i skolen, frem for rent faktisk at handle og gribe ind over for dem. Derfor kommer der nu nogle fælles regler for, hvordan skolerne og kommunerne skal agere, når der er meget fravær hos elever.
Margrethe Vestager (RV), 2004-02-24:
Jeg skal bare høre, om Socialdemokratiets ordfører også håber på, at det næste led i den her lovgivnings-, hvad skal man sige, føljeton over for folkeskolen kan være, at man får en central fraværsregistrering, for i modsætning til, hvad Venstres ordfører sagde, så står der jo i bemærkningerne, at hensigten ikke er en central registrering.
Hvor er problemerne i kommunerne, altså
hvor varetager kommunerne ikke deres opgave i dag, siden det er nødvendigt med en central registrering af fraværet?