Pia Gjellerup (S), 1999-11-24:
Til spørgsmålet vil jeg helt overordnet indledningsvis slå fast, at rejsegarantifondloven ikke er blevet vedtaget her i Folketinget for at forhindre konkurser i rejsebranchen.
Den er vedtaget for at sikre forbrugerne mod de negative økonomiske virkninger af rejsearrangørers konkurser.
Rejsegarantifonden har derfor med den nye lov bl.a. beføjelser til at kræve forhøjet garanti for en rejsearrangør, der udsætter fonden for særlig risiko, hvis der er tale om en genganger, dvs. en arrangør, der tidligere har været involveret i et krak, der har påført fonden tab.
Fonden kan derimod naturligvis ikke forhindre dårlige virksomhedsledere i at udøve virksomhed.
Som i alle andre brancher vil der kunne opstå konkurser som følge af dårlig virksomhedsudøvelse.
Rejsekongens aktuelle konkurs er efter Rejsegarantifondens formands oplysninger en følge af alt for store udgifter sammenholdt med for små indtægter.
Dette i og for sig jo meget naturlige forhold, der fører til konkurser både i rejsebranchen og desværre også en række andre steder, hverken kan eller skal Rejsegarantifonden forhindre.
Som altid når der opstår en konkurs i rejsebranchen, er der røster fremme om at stramme loven eller iværksætte et egentligt rejsetilsyn.
Man gør det under en overskrift, der tilkendegiver, at det er for forbrugernes skyld.
Jeg vil bare gerne en gang til understrege, at det faktisk vil medvirke til at gøre det vanskeligere at drive rejsebureauvirksomhed.
Det vil svække konkurrencen.
Det vil betyde højere priser, og det vil forbrugerne komme til at betale.
Et egentligt tilsyn vil betyde en overordentlig stor administrativ belastning af Rejsegarantifonden.
Antallet af ansatte vil skulle mangedobles, og der vil blive brug for en helt anden type personale.
Udgiften til dette vil kun kunne bæres af branchen og dermed af branchens forbrugere.
Formodentlig vil de administrative omkostninger i øvrigt langt overstige de nuværende indtægter for fonden.
Så jeg kan ikke anbefale, at man af hensyn til forbrugerne bebyrder forbrugerne med meget større udgifter.
Jeg kan sige, at man i Rejsegarantifonden jo sikrer det, som man i stor udstrækning sikrer de almindelige forbrugere i forhold til pengeinstitutterne, at man får sine økonomiske tab dækket; man bliver sikret, at man kan blive bragt hjem, og man får sine forudbetalinger tilbage.
Det synes jeg er ganske afgørende.
Derudover synes jeg, at sammenligninger med pengeinstitutter næsten nærmer sig det absurde.
Jeg tror, at enhver vil anerkende, at et krak i en bank ville have nogle meget dramatiske konsekvenser for samfundsøkonomien i en lang række tilfælde og for et lokalområdes erhvervsliv i meget stor udstrækning.
Det gør sig ikke i samme omfang gældende med rejsebureauer.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Når spørgeren lægger ind i sit spørgsmål, at man vil kunne lave et tilsyn, så man kunne gribe ind tidligere, så melder spørgsmålet sig for mig: Hvad skulle man så gøre i det tilfælde, man skulle gribe ind?
Ville det være noget, der ville forhindre konkurser?
Mit svar på dette udmærkede spørgsmål ville være: Man ville formodentlig i en lang række tilfælde blot være inde og være den, der træffer beslutning om en betalingsstandsning, i stedet for at det er markedet, der klarer det.
Og derved vil man ved en beslutning i Rejsegarantifonden udsætte nogle bestemte forbrugere for det, nemlig dem, der er ude på destinationerne, eller dem, der lige netop har forudbetalt og har købt rejser. Så det er et spørgsmål om valg; om, hvilke forbrugere der vil komme i klemme i en situation.
Et tilsyn vil ikke afhjælpe en økonomisk situation i et rejsebureau.
Det står i øvrigt for spørgerens egen regning, hvor meget man kunne forvente, og hvad branchen i øvrigt mener, og hvad der er udtalt fra denne og hin.
Jeg erindrer et tidspunkt sidste eftersommer, hvor man med stor styrke fra rejsebranchen nævnte, at man kunne forvente adskillige konkurser den resterende del af året.
Man kunne såmænd godt skrive navn på de pågældende rejseselskaber.
Jeg vil minde om, at der efterfølgende ikke var nogen konkurser i den resterende del af året.
Det er en
rejsebranche, hvor der vil være større bureauer, der gerne ville slippe for at have nogle mindre og måske indimellem lidt frækkere bureauer, der udnytter de nicher, der er for rejselivet, og som dermed sikrer forbrugerne et bredt, nuanceret udvalg af rejser og også rejser til konkurrencedygtige priser.
Og der må vi så se i øjnene, at der ligesom inden for al anden erhvervsdrift vil være nogle, der giver for gode tilbud i en situation, sådan så vi kommer til en konkurssituation.
Jeg vil i øvrigt gerne understrege, at vi netop i forhold til udviklingen med den nye lovgivning faktisk har set en glædelig udvikling.
Når spørgeren nævner, at der har været 30 konkurser inden for 3 år, kan jeg sige, at det kun er en femtedel af dem, der er faldet i år.
Så det går den rigtige vej, og det synes jeg at vi alle kan glæde os over.