runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lissa Mathiasen (S), 2003-03-14:
Hr. Freddy Dam siger, at forsikringsselskaberne jo selv har givet udtryk for - akkurat som ministeren også beskriver i forslaget - at de inden for det kommende år vil finde løsninger.
Hvad er det så for et overgreb, man mener, der vil være mod forsikringsselskaberne, i og med at de selv har sagt, at de vil komme med det?
Her ville det være meget naturligt, hvis vi som lovgivere her fra Folketinget siger: Vi vil godt give forbrugerne den retssikkerhed, de måtte have krav på, og dermed også afstikke, hvad det er for nogle retningslinjer, vi gerne vil have i forhold til at sikre, at det ikke bare er nogle få produkter eller nogle tilfældige mere eller mindre ligegyldige produkter, der bliver udbudt med kortere opsigelsesvarsel.
Hvorfor ikke hellere gå ind her og nu og sikre forbrugerne?
Jeg kan ikke se, at vi træder nogen fra forsikringsbranchen særlig meget over tæerne, netop fordi de selv har sagt, at de vil gøre det i løbet af det næste år.
Hvad er det egentlig, der er så galt i det?
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2003-03-14:
Jeg synes, det er lidt overraskende, at der bliver fremsat et lovforslag om det her med opsigelsesvarsler, hvor man gør sig bemærkninger om, hvad der skal ske, hvis der ikke kan indgås frivillighed.
Det er jo sådan, at for kunderne er der ikke nogen frivillighed.
Det er jo et spørgsmål om at vurdere, hvis frihed man ønsker at sikre i den her sammenhæng.
Normalt plejer Venstre at bryste sig af at gå meget op i frihed, men i den her sammenhæng må man sige, at Venstre mest af alt går op i forsikringsselskabernes frihed til at stavnsbinde kunderne i 1 år ad gangen i stedet for at gå op i kundernes frihed til at kunne vælge et nyt selskab.
Jeg kan godt ærgre mig over, at Venstre ikke kan komme med mere klare meldinger på det her område.
Det vil være til skade for forsikringstagerne fortsat at være stavnsbundet til de selskaber.
Freddy Dam (V), 2003-03-14:
Til fru Rosenkrantz-Theil skal jeg sige, at det vil ligge mig fjernt at afgive en egentlig garanti her fra talerstolen i dag om, hvordan et eventuelt senere lovindgreb skal se ud.
Det, der vil ske, er, at vi vil se på, hvad det er, forsikringsselskaberne af sig selv når frem til, og på det grundlag vil vi overveje, hvordan et eventuelt lovindgreb skal se ud.
Jeg vil give så meget garanti som at sige, at hvis ikke forsikringsselskaberne kommer med det, som vi fra regeringens side oplever som tilfredsstillende, så vil der blive grebet ind lovgivningsmæssigt. Så vil jeg også sige, at det er lidt spændende for mig at høre fru Lissa Mathiasen sige: Hvorfor dog ikke gribe ind nu?
Det er jo en helt anden model end det, vi hører i arbejdsmarkedspolitisk sammenhæng.
Vi synes faktisk generelt, at det er fint, hvis det er sådan, at vi kan overlade til parterne selv ude i erhvervslivet at finde fornuftige løsninger.
Og hvis vi så er enige med erhvervslivet i, at løsningerne er fornuftige, jamen så behøver vi jo ikke at lovgive.
Lissa Mathiasen (S), 2003-03-14:
Jeg forstår ikke hr. Freddy Dams udtalelser om, at det her ikke vedrører forslaget.
Altså hvis man kigger på side 19, vil man også kunne se de overvejelser, der er gjort, og man vil også i forslaget her, som det klart fremgår, kunne se, at ministeren har gjort sig den overvejelse, at hvis ikke man fra forsikringsselskabernes side leverer den vare, som ministeren siger er tilfredsstillende, så vil man gribe ind i 2004.
Så er mit spørgsmål bare: Jamen hvorfor ikke nu én gang for alle sikre forsikringstagerne den grundlæggende ret til selv at vælge forsikringsselskab, når de ønsker det?
Og hvad skal der så til?
For det var jo meget svævende.
Det må man have gjort op med sig selv hos Venstre også, når man siger: Nå, men bare det er tilfredsstillende.
Hvad skal der til, for at det er tilfredsstillende?
Hvorfor ikke én gang for alle give forsikringstagerne retten til det her?
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2003-03-14:
Hr. Freddy Dam lagde jo selv i sin ordførertale op til at diskutere netop spørgsmålet om opsigelse, og det er jo også et af de spørgsmål, som bliver behandlet i høringssvarene.
Jeg glæder mig selvfølgelig over, at der bliver meldt ud, at man ønsker opsigelsesfrister på omkring 1 måned, og at man også ønsker, at det skal dække kerneydelserne.
Så vil jeg gerne bede hr. Freddy Dam herfra give en garanti for, at Venstre i tilfælde af, at forsikringsselskaberne ikke leverer kerneforsikringer med 1 måneds opsigelse, i 2004 vil være med til at lave en lovgivning, som lægger sig på 1 måneds opsigelsesfrist, og som handler om kerneforsikringer.
Derfor vil jeg gerne have en garanti for, at Venstre vil lave lovgivning på området, såfremt forsikringsselskaberne ikke leverer kerneforsikringer med 1 måneds opsigelse.
Freddy Dam (V), 2003-03-14:
Men jeg forestiller mig i dag, at der i almindelighed skulle gælde måske en frist på 1 måneds opsigelse, og jeg forestiller mig, at det skal gælde i det mindste private forsikringer, muligvis alle forsikringer, men i hvert fald forsikringer, der typisk retter sig mod private borgere, altså det, der blev nævnt som kerneforsikringer.
Lissa Mathiasen (S), 2003-03-14:
Jeg vil godt høre Venstres ordfører: Hvad lægger man egentlig i ordet tilfredsstillende?
For jeg kan forstå, at man fra Venstres side læner sig op ad netop det, som ministeren også giver udtryk for, nemlig hvis det ikke er tilfredsstillende.
Hvad lægger man fra Venstres side i udtrykket
tilfredsstillende
, set i forhold til hvilke produkter, set i forhold til, hvor lang er en kort opsigelsesfrist?
Hvad lægger man egentlig fra Venstres side i det her?
Frode Sørensen (S), 2003-03-14:
Jeg var jo glad for at høre hr. Freddy Dams udmelding om at se positivt på kortere opsigelsesfrister, men så vender hr. Freddy Dam sig mod, at selskaberne har lovet at indgå frivillige aftaler.
Så vil jeg gerne spørge hr. Freddy Dam: Hvis nu selskaberne ikke lever op til det her og ikke lever op til, at det skal gælde samtlige forsikringer, vil hr. Freddy Dam
så være med til at støtte et ændringsforslag, så vi i loven siger, at der også skal kunne være en opsigelsesfrist på f.eks. 1 måned?
Lissa Mathiasen (S), 2003-03-14:
Jeg vil godt takke ministeren for den bemærkning, vi fik her, for jeg hører også, at der ligger den erkendelse, at ministeren rent faktisk her siger, at udtrykket »det skal være tilfredsstillende« er en anelse diffust for ikke at sige meget diffust.
For hvad ligger der i det?
Så vil jeg godt stille det spørgsmål yderligere: Betyder det, at vi under udvalgsarbejdet klart fra ministerens side kan få beskrevet, hvad det er, der skal til for, at det er
tilfredsstillende
Jeg tror, det vil være gavnligt, men jeg vil gerne høre, om ministeren kan give det tilsagn, for det betyder jo altså også, at vi har lidt hånd i hanke med, hvad det rent faktisk er, der måtte blive besluttet, hvis et sådant skridt bliver taget fra forsikringsselskaberne selv.
Det vil være fint, om der var den »kørevejledning«, hvis vi kan kalde det det.
Er ministeren indstillet på det?
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2003-03-14:
Betyder det, at de lever op til løftet, såfremt de f.eks. har lavet en cykelforsikring, som har kortere opsigelsesfrist?
Eller er det sådan efter Venstres opfattelse, at de faktisk skal tilbyde kerneforsikringer med kortere opsigelsesfrister?
Jann Sjursen (KRF), 2003-03-14:
Vi kan fra Kristeligt Folkepartis side også støtte det fremsatte lovforslag.
For det er jo i virkeligheden det, det drejer sig om, mere end det er, at hunde går fuldstændig amok. Nogle hunde er selvfølgelig allerede i dag ifølge deres art forbudt efter lovgivningen.
Jeg er sådan set enig i, at det er bedre at se på hundenes adfærd, som jo er udgangspunktet for lovforslaget her, også i forhold til de yderligere beføjelser, som lovforslaget lægger op til at politiet skal kunne få, f.eks. i forhold til at kunne aflive - visse hunde har ejere, som altså bl.a. kan være skyld i deres adfærd - men altså også i første omgang måske at kunne sætte hunde i pension.
Vi er ligeledes enige i, at det ville være godt med dette lovforslag udtrykkeligt at få et forbud mod afholdelse af hundekampe.
Det kan vi fuldt ud tilslutte os.
Så jeg vil bare sige, at vi fra Kristeligt Folkepartis side ikke umiddelbart ser nogen problemer i lovforslaget, som det er, men det er klart, at vi selvfølgelig godt vil være med til at diskutere under udvalgsarbejdet, om vi kan forbedre nogle af formuleringerne, eller om der i forhold til nogle af de høringssvar, der er indkommet, skulle være mere at komme efter.
Men alt i alt synes vi sådan set, at lovforslaget, som det ligger, er ganske udmærket.
Margrete Auken (SF), 2003-03-14:
Jeg synes, det her er et herligt forslag, hvis man har det sådan med hunde, man ikke kender, at alt, hvad der er større end en pekingeser, er faretruende, og man har det svært med de argumenter, dem dér, der siger til én: »Du skal ikke være bange, den er ikke farlig.«
Der er betryggende, at der nu kommer en bedre beskyttelse mod de dér rockertyper af hunde.
I et af høringssvarene, jeg tror det var fra Danmarks civile Hundeførerforening, var en beskrivelse, som jeg er meget enig i, af de hunde, som virkelig er venner med rockere. »
Farlige hunde er bl.a. karakteriseret ved, at de er meget modige, de har stor kamplyst, de er meget selvstændige, de har stor kropsudstråling, stort revir, stort forsvarsinstinkt, de modnes sent og kan ende med som voksne at være endog meget aggressive over for andre hunde.« Jeg synes på en eller anden måde, at man kender typen,
ikke kun fra hunde
Men i hvert fald ville det være godt, hvis vi får en yderligere beskyttelse, og SF kan tilslutte sig forslaget, idet vi naturligvis er lydhøre over for, hvad der måtte være af problemer ved forslaget.
Der er måske nok noget, der skal revideres en lille smule.
Det hører vi selvfølgelig pænt efter.
Helge Adam Møller (KF), 2003-03-14:
Det er et godt lovforslag.
Alle de mennesker, der kan lide hunde, alle de mennesker, som har forstand på hunde, og de mennesker, der holder af hunde, har jo støttet forslaget i forbindelse med, at det har været sendt ud til høring.
Det kan jeg godt forstå.
Det Konservative Folkeparti støtter det også.
Se, vi har jo haft forbud mod to hunderacer de sidste 12 år, nemlig mod pitbullterriere og den hunderace, der hedder tosaerne - for dem, der ikke er specialister, kan jeg oplyse, at det er en japansk kamphundrace.
Det blev indført for 12 år siden, og det har også virket, men man kan sige, at det ikke har virket godt nok, fordi der desværre i visse dele af samfundet har været en voksende tendens til, at man anskaffer sig hunde af andre racer, som også kan være farlige, eller at man opdrager hunde af ellers - skal vi sige - normale racer på en sådan måde, at de ender med at blive nogle frygtelige bæster og farlige for andre mennesker.
Det er det ene problem.
Det andet problem er, at der har været en del tilfælde, hvor hunde faktisk har været anvendt som en trussel over for andre mennesker eller som et direkte angrebsvåben over for andre mennesker.
Den socialdemokratiske ordfører var jo inde på, om det måske ikke var lidt lettere, hvis man bare udvidede de to racer, der i øjeblikket er forbudt, pitbullterrierne og tosaerne, med 3, 4 eller 5 andre farlige racer, og administrativt er det jo selvfølgelig rigtigt, at det ville være lettere.
Det, der er problemet eller en del af problemet, er, at en hund af en normal fornuftig og ordentlig race, der ikke er kamphundagtig - det kunne være en schæfer, det kunne være en dobberman - hvis den bliver opdraget fra fødslen af af en person, som ønsker, at det skal blive en farlig hund og en aggressiv hund, så ender man med at få en aggressiv kamphund i stedet for en hund, der ellers kunne være en dejlig familiehund.
Det er derfor, dette lovforslag også tager hensyn til, at det ikke bare er racen, man ser på, men det er faktisk også hundens opførsel, eventuelt aggressive opførsel.
Derfor er vi glade for, at politiet nu får større muligheder for at gribe ind over for hunde, hvad enten det er en farlig race, eller det er nogle, der er blevet opdraget på en måde, så de er blevet farlige, og at der bliver mulighed for at aflive dem, hvis de er sådanne hunde. Vi synes også, det er godt, at det nu bliver fastsat krystalklart i loven, at hundekampe er forbudt; alt andet ville jo også være grotesk i et ordentligt samfund.
For det tredje synes vi, det er rigtigt, at det nu bliver stadfæstet klart og tydeligt, at en person, som måtte have anvendt en hund til at angribe et andet menneske eller et andet dyr, ja, han eller hun kan blive frakendt retten til personlig at beskæftige sig med hunde, og hvis vedkommende alligevel overtræder det forbud, ja, så kan det straffes med fængsel i op til 6 måneder.
Det synes vi også er et godt og et klart signal, så vi kan støtte lovforslaget.
Christian H. Hansen (DF), 2003-03-14:
Ifølge forslaget bliver der lagt op til, at man giver politiet en mulighed for at kunne træffe afgørelse om at lade en hund aflive, inden den forvolder skade, og man kan jo selvfølgelig så altid sætte spørgsmålstegn ved, hvem det lige er, der skal bedømme, om en hund vil forvolde skade.
Har vi en lovgivning, der siger: Jeg tror, at du som menneske vil forvolde skade i overmorgen, så derfor sætter vi dig bag lås og slå?
Det er ikke for at være negativ over for lovforslaget, jeg nævner det blot, fordi jeg mener, at der skal rettes lidt i formuleringerne; jeg mener, at det er en af de ting, vi skal kigge lidt på under udvalgsbehandlingen.
Ligeså er der nogle bemærkninger i § 6
om, at såfremt hunden har for vane at forulempe mennesker eller dyr på gader, veje, stier eller pladser osv.
Det kan vel egentlig også her drøftes, om det er den helt rigtige formulering.
Jeg mener, at der sikkert vil være forskel på, hvordan vi som mennesker føler, at nu forvolder en hund skade.
Jeg mener, at jeg har forstået budskabet rigtigt, men jeg tror, vi skal få det præciseret bedre i teksten under udvalgsbehandlingen.
En anden betænkelighed, jeg også gerne vil fremdrage, er dér, hvor der i § 6 a står: »På politiets anmodning er besidderne af en hund pligtig til at medvirke til en sagkyndig undersøgelse af hundens adfærd.«
Det er min helt klare opfattelse, at det er i orden, at man undersøger hundens adfærd, men jeg mener også helt klart, at der skal en dyrelæge med ind fra starten, altså således at det ikke kun er politiet, der skal træffe denne her afgørelse, men at det skal gøres i samråd med en dyrlæge, som jo nok har en større faglig ekspertise på området.
Lovforslaget indeholder også et udtrykkeligt forbud mod afholdelse af hundekampe.
Her må jeg sige, at det er fuldstændig berettiget, at man får skrevet det ind.
Jeg vil dog gøre opmærksom på, at der allerede i dyreværnsloven faktisk ligger et forbud mod det her, men her er tale om, at vi får det præciseret, og det synes jeg er en rigtig god måde at gøre det på. Så er der også nogle bestemmelser i lovforslaget om, at personer, der har anvendt en hund til angreb eller trussel mod et menneske eller dyr, kan blive frakendt retten til at beskæftige sig med hunde personlig.
men jeg synes, at vi under udvalgsarbejdet også skal få drøftet, hvordan man får præciseret det lidt nærmere i teksten, så det bliver lidt mere forståeligt.
Det er vigtigt, at man med denne lov får det rigtige redskab, og at der ikke er noget, som kan misforstås eller mistolkes, når det skal ud i virkeligheden.
Sluttelig må jeg sige, at vi i Dansk Folkeparti synes, at hovedelementerne, tankegangen, bag lovforslaget er god.
Så har jeg en anden betænkelighed, og det er det her med frakendelse af retten til at have hunde.
Hvis man så flytter over i en anden politikreds, hvordan har man så styr på, at man er sikker på, at man ikke bare kan få en hund derovre?
Det skal jo så undersøges, og det mener jeg måske også skal præciseres lidt mere i lovforslaget.
Frode Sørensen (S), 2003-03-14:
En række iøjnefaldende sager, hvor aggressive hunde er blevet brugt enten som våben eller som deltager i de såkaldte hundekampe, er baggrunden for justitsministerens forslag om at ændre hundeloven.
Det er jo forståeligt, og det er også fornuftigt.
Jeg ved ikke, om der er tale om noget stort problem, måske er det nok et voksende problem, men der er næppe tvivl
om, at de sager, vi her har med at gøre, har en stor mediemæssig gennemslagskraft
Jeg vil dog sige, at vi skal passe på ikke at forveksle mediebevågenhed med retspolitik.
Men Socialdemokratiet ser positivt på de ændringer, som ministeren her foreslår.
Et aspekt i sagen er nemlig, at ukontrollable, aggressive hunde kan være til skade for mennesker og for andre dyr, samt at de ved deres blotte tilstedeværelse kan udgøre en trussel mod deres omgivelser.
Det er ikke betryggende, heller ikke selv om de færreste af hundene nogen sinde vil blive eller har været direkte truende over for deres omgivelser.
Ministerens forslag indeholder et par hovedpunkter, som jeg ganske kort skal nævne her: at politiet skal have en øget mulighed for at skride ind over for disse farlige hunde; politiet skal kunne lade en hund aflive, inden den har anrettet skade, alene på sandsynligheden om, at den kan være farlig; politiet skal kunne mærke og registrere en umærket hund på ejerens regning; hundekampe bliver, som før nævnt, udtrykkelig forbudt; personer, som bruger deres hunde aggressivt, eller som lader stå til, eller som har brugt hundene til hundekampe, kan få forbud mod at holde hund.
Det er meget rimeligt at skærpe vilkårene for at holde hund, sådan at det selvfølgelig ikke vil ramme den typiske danske familie med dens kæledyr, men udelukkende skal sætte en stopper for mere eller mindre kriminelle typers uacceptable omgang med hunde.
Det er også i hundenes interesse, at de ikke bliver skrupelløst udnyttet som våben eller til hundekampe.
Men så savner jeg egentlig, kære justitsminister, et afgørende svar på et centralt spørgsmål: Kan vi ikke skride yderligere ind imod import, avl og besiddelse af alle disse aggressive hundetyper, således at markedet slet og ret forsvinder?
Det fremgår af bemærkningerne til lovforslaget, at et sådant forbud allerede eksisterer for to racers vedkommende, men det kunne jo godt være, at det skulle eksistere for flere.
Det mener jeg vi skal have nærmere belyst, for det vil være lettere og billigere slet ikke at have disse farlige hunderacer på vores gader og stræder, end det er at skulle aflive dem, undersøge dem eller sætte dem i internat.
Det rokker dog ikke ved, at Socialdemokraterne kan medvirke til at gennemføre forslaget.
Freddy Dam (V), 2003-03-14:
På grundlag af en folketingsbeslutning den 18. december 1998 blev der nedsat et udvalg, som skulle gennemføre en generel revision af forsikringsaftalelovens regler.
Udvalget afgav en redegørelse i januar 2000, der gav anledning til en ny § 120 a i forsikringsaftaleloven, og udvalget afgav betænkning nr. 1423 i 2002, som ikke anbefaler udarbejdelsen af en helt ny forsikringsaftalelov, men alene syv ændringer af den bestående lov på områder, der i praksis har påkaldt sig særlig opmærksomhed.
Der er regler om lempelse af konsekvensen af uagtsomt afgivne urigtige oplysninger i særlige tilfælde, bestemmelser om revision af reglerne om præmiebetaling, ensretning af forældelsesfristen i forhold til forsikringsselskab og skadevolder, vejledningspligt om ret til acontobetalinger, pligt til at begrunde afslag og præcisering af skadelidtes ret til at fremsætte krav direkte over for skadevolderens forsikringsselskab i tilfælde af skadevolderens økonomiske sammenbrud, f.eks. konkurser.
Lovforslaget er i det væsentlige i overensstemmelse med udvalgets anvisninger og bidrager med disse bestemmelser til en højere grad af åbenhed, gennemsigtighed og forbrugerbeskyttelse i forhold til den enkelte forsikringstager, og det hilser Venstre naturligvis med tilfredshed.
Udvalget har overvejet, hvorvidt der bør skabes mulighed
I Venstre er vi af den opfattelse, at 1 års binding er urimelig længe, og at en sådan binding uhensigtsmæssigt hæmmer kundernes mobilitet og selskabernes indbyrdes konkurrence.
Og da fire af de største forsikringsselskaber har stillet i udsigt, at de vil tilbyde private forsikringer med kortere opsigelsesvarsler inden udgangen af 1. kvartal 2004, er der efter vores opfattelse
ingen grund til at lovgive om spørgsmålet, før det har vist sig, hvorvidt selskaberne lever op til disse løfter.
Med disse bemærkninger kan Venstre støtte forslaget.
Karsten Nonbo (V), 2003-03-14:
Jeg kan huske, at jeg som skolebarn og avisbud ofte har måttet liste forbi en bestemt ejendom med hjertet oppe i halsen af bare spænding, om nu kræet var inde, om den sov, eller om der var et spinkelt håb om, at den var blevet døv og blind i mellemtiden, og så lige pludselig kom den spænende og gøede af fuld hals.
Det kan jeg huske var noget, der gjorde indtryk på en ung knægt.
»Den bider ikke, den bider ikke,« sagde ejeren gerne og skældte hunden ud, men mere gjorde han ikke, og nogle gange bed hunden.
I andre grove tilfælde betød det, at jeg kom for tidligt i skole, fordi jeg havde hunden i hælene, og det er ikke sjovt - altså at have hunden i hælene.
Hunden bliver som dens herre, siger man, og det er jeg enig i.
En god hundefører, som man f.eks. præsterer i politiet, i de civile hundeførerklubber og andre lignende steder, kan opdrage til og skabe et tillidsforhold mellem fører og hund.
Vi kender desværre også de mange hunde, som render rundt på torvet, mens ejeren sidder og drikker øl og reparerer sine egne problemer, og hunden er den eneste, han har tillid til.
Men det er ikke alle, som er trygge ved disse hunde, og afrettet bliver de ikke.
Hvem skulle kunne sætte struktur i disse hunde?
Endelig kender vi også fænomenet rockernes forlængede potens, vagthunden, som aldrig har
den menneskelige kontakt, og som bliver derefter.
Det skal vi til livs nu.
Desværre bliver det sådan, at der ikke bliver helt retfærdighed i det i forhold til, hvem der må lade livet.
Men i Venstre hilser vi dette lovforslag med dets fire tiltag velkommen.
Politiet får nu mulighed for at gribe ind over for disse hundeejere.
Nu skal det nemlig være muligt for politiet at træffe afgørelse om, hvorvidt en hund skal aflives, inden den har skambidt et barn. Forinden aflivningen er det selvfølgelig o.k., at ejeren kan forlange hunden testet af en sagkyndig.
Det er også fint, at udgifterne bliver for ejers regning, hvis det ender med, at hunden må aflives.
Det bliver også muligt for politiet at mærke og registrere hunde, hvor ejeren har undladt at gøre det, og det er endda for ejerens regning.
Endelig bliver der et forbud mod hundekampe, og personer, som truer med hunden, skal nu også frakendes retten til at holde hund; det er vi ganske med på.
Derfor et godt lovforslag, som alle seriøse hundeejere og kennelklubber, har jeg bidt mærke i i høringssvarene, støtter, og Venstre støtter også dette lovforslag.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2003-03-14:
Nu vil jeg for det første sige om de lange varetægtsfængslinger, at jeg forstår forslaget sådan - det er i hvert fald det erklærede mål - at der også bliver nogle forenklinger, så man netop skulle undgå nogle af de langvarige fængslinger.
Det kan vi da få afprøvet.
Men jeg er selvfølgelig ikke optaget af at trænere sagen, men med den flid, som fru Line Barfod og fru Anne Baastrup og jeg tidligere har lagt for dagen i samdrægtighed ved tidligere forslag, jeg behøver ikke nævne navne, bl.a. persondataloven osv., jamen så kan vi da godt gøre det, men altså ikke over tre sæsoner, vel?
Så går vi altså i gang med det samme, for dette har jo været undervejs også politisk i meget lang tid, men det er også det, jeg lægger op til i diskussionen her.
Men jeg går da ud fra, at fru Line Barfod er lige så optaget som jeg af, at vi også får dømt dem, der skal dømmes.