runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jan Petersen (S), 1997-10-28:
Jeg har mig bekendt ikke noget problem med undervisningsministeren.
Man kan vælge at bruge min udtalelse til hvad som helst, men der ligger ikke det i den, som fru Annette Just forsøger at antyde.
Ministeren beklagede sig selv over, at tiden ikke rakte længere, men jeg ved, at ministeren er i stand til at fortælle lidt yderligere om, hvad der kan gøres i praksis, og det var for så vidt kun det, jeg efterlyste.
Hvis det i øvrigt har interesse, har jeg på forhånd spurgt ministeren, om det var i orden.
Så vil jeg sige til hr. Jerup, at jeg er enig med arbejdsministeren.
Jeg mener selvfølgelig også, det kunne være interessant med en lidt nærmere analyse af de ledighedstal, der er gældende for nogle af de områder, vi taler om her, og se, hvor ledigheden findes - se på, om der er en vis sammenhæng mellem de byer, hvor uddannelseskapaciteten er til stede, og hvor der er ubesatte stillinger.
Det er noget, som for mig at se tyder på, at det kan være vanskeligt at få besat visse funktioner i landets yderområder, mens det samtidig godt kan være, der er en vis ledighed - i hvert fald i nogle områder - i de byer, hvor uddannelsen finder sted.
Det er derfor, jeg fremhæver arbejdsministerens lovforslag som noget, det kan give et bidrag til at forebygge og måske endda hjælpe med til at få en helbredende virkning frem.
Så bliver jeg endelig spurgt, om vi ikke kunne gøre noget ved de vanskeligheder, der er med at få folk til at blive på jobbet inden for sundhedssektoren, bl.a. på sygehusene.
Her vil jeg sige kort og godt, at ansvaret for arbejdets tilrettelæggelse på landets sygehuse er amternes.
De har arbejdsgiveransvaret, og kravet skal rettes til dem.
Det, Folketinget kan gøre - og det mener jeg vi har gjort og i øvrigt i fælles samdrægtighed - er at insistere på, at der er et godt arbejdsmiljø, og at medarbejdergrupperne og ledelsen skal udstyres med nogle bedre redskaber til at få løst de arbejdsmiljøproblemer, der er, og fastholde medarbejderne på arbejdspladserne i et godt arbejdsmiljø.
Henrik Svane (RV), 1997-10-28:
Der er ingen tvivl om, at vi i dagens samfund har gjort os utrolig afhængig af computere.
Så sent som i går oplevede de af os, som opholdt os her på Christiansborg, hvor svært det pludselig er, når systemet bryder helt sammen.
Hele eftermiddagen følte mange sig pacificeret, fordi systemet ikke virkede.
Vi kunne ikke bruge computerne, og hvordan skulle man så få gjort alle dagens mange gøremål?
Jeg er personligt stor tilhænger af computere og den store hjælp, de er i hverdagen, men den store afhængighed, vi dermed også får sat os selv i, fornægter sig ikke.
Det er faktisk ret irriterende, når systemet ikke virker. Det illustrerer meget godt, at det er et relevant spørgsmål, som bliver rejst med denne forespørgsel, for selvfølgelig skal vi være oppe på tæerne, når vi går over til år 2000, og sikre, at vi ikke på grund af årtusindskiftet får rod i det hele.
Men det mener vi i Det Radikale Venstre egentlig også at der er gjort en hel del for at forhindre.
Overordnet har vi nemlig den holdning, at vi fra Folketinget ikke kan dirigere det, der konkret skal ske i de enkelte virksomheder og institutioner, men vi kan give nogle vigtige signaler, råd og anvisninger.
Alle har et medansvar for, at overgangen til år 2000 ikke skaber rav i vores systemer, og det er regeringens opgave, at der i hvert fald ikke er nogle, som er uvidende om, hvad vi skal være opmærksom på i forbindelse med årtusindskiftet.
Men hvis andre ikke også påtager sig en del af ansvaret, så når vi næppe særlig langt.
Det tyder da også på, at virksomheder med stort og tungt edb-udstyr er fuldt opmærksomme på problemet og i gang med at forberede sig, mens det på de mindre virksomheder lader til, at der endnu er en del usikkerhed over for problemet, men det er jo bl.a. dette forhold, initiativerne ønsker at tage højde for.
Med regeringens år 2000-plan og de initiativer, som planen indeholder, mener vi i Det Radikale Venstre, at vi er nået et godt stykke videre.
Planen skal ikke være en sovepude, men den indeholder så mange initiativer baseret på positive erfaringer fra nogle af de lande, der også er i gang med problemet, at vi føler os godt klædt på.
Bruno Jerup (EL), 1997-10-28:
Det ændrer ikke ved, at der faktisk bare inden for Prosas område er over 500 arbejdsløse, som arbejdsgiverne åbenbart ikke vil gøre noget for at tage ind og videre- og efteruddanne.
Det er jo et af de problemer, vi har haft på det her område - og ikke kun på det her område, men på en række områder - at arbejdsgiverne har været så forvænte og så forkælede i forhold til arbejdsløse, at de har været vant til, at staten påtog sig alle former for efteruddannelse og videreuddannelse af arbejdskraften, og at de ikke selv havde et ansvar, de kunne bare knipse med fingrene, og så stod staten parat med lige den arbejdskraft, de havde brug for, fordi man lige havde fundet et nyt problem, som skulle løses.
Og med hensyn til lønningerne er der jo også stor spredning på dem inden for Prosas område.
Kim Behnke (FP), 1997-10-28:
Havde jeg haft lidt mere tid, skulle jeg have læst hele artiklen op, for af den samme artikel i Børsen den 15. juli
1997 fremgår det, at en lang række især pengeinstitutter dræner markedet for kvalificerede IT-medarbejdere, og at f.eks. Dansk Data på det her tidspunkt står og mangler 50 medarbejdere.
Den Danske Bank har selv uddannet 25 medarbejdere.
Så det er ikke sådan, at der er manglende vilje
hos specielt de store edb-virksomheder til at sørge for den efteruddannelse.
Hr. Bruno Jerup hævdede, at der er masser af arbejdsløse Prosafolk, som går rundt og er parate til at tage job med kort varsel.
Jeg skal citere fra Børsen den 15.7.1997: »Der hersker dog nogen uenighed om omfanget af mangelen, og formanden for edb-fagets fagforening Prosa, Peter Christensen, er betydelig mere forsigtig i sin vurdering, når han anslår mangelen til at være 500-1000 folk.
Ingen er dog i tvivl om, at der er et underskud på IT-folk, og det har da også drevet lønningerne voldsomt i vejret.
I det seneste år har der været en gennemsnitlig lønstigning på 18-20 pct. om året.«
Formanden for Prosa erkender, at der er mangel - nemlig mellem 500 og 1000 folk - og så kan man sige: Nå ja, men der er jo mange arbejdsløse i Danmark.
Men man skal lige huske på, at det kun er meget få mennesker, der er i stand til at løse de her opgaver.
Det er altså ikke noget med, at man kan sende en eller anden ud på et AMU-kursus eller på aftenskole ved LOF eller sådan noget, og så kan de lige lære det her.
De skal ind, og så skal de lære et gammelt fag en gang til, fordi det er forældet at programmere, som man gjorde i 1970'erne.
Ole Donner (DF), 1997-10-28:
Det er klart, at der opstår nogle problemer omkring årtusindskiftet, og det er man selvfølgelig også opmærksom på.
Jeg synes derfor, det er godt, at vi har fået en debat om problematikken, og jeg synes, det er rimeligt, at man har debatten, og jeg lyttede med stor interesse til ministerens redegørelse.
Jeg plejer normalt ikke at rose fru Jytte Hilden og vil selvfølgelig heller ikke gøre det i dag, men jeg vil alligevel sige, at jeg er rimelig tryg ved det, der foregår i øjeblikket.
Jeg mener ikke, at der skal laves lovgivning om det her.
Når jeg siger, at jeg er rimelig tryg, så er det jo med henvisning til den »2000 parat«-ordning, som man lavede den 12. september 1997.
De syv punkter, der fremgår af den plan, er vi i Dansk Folkeparti stort set meget enige i alle sammen.
Vi mener, den informationskampagne, der skal være, skal være så bred som overhovedet muligt, for det er klart, at der er mange små maskiner og mange forskellige steder, hvor man bruger disse chips, og derfor skal der ske en bred information.
Jeg synes også, det er i orden med det forum, som man har nævnt i redegørelsen, og at man opretter et særligt sekretariat er selvfølgelig også i orden, hvis man altså bare husker at nedlægge det igen, for det varer jo noget, inden vi skal skifte årtusinde igen, så hvis ministeren vil skrive sig det bag øret, vil jeg synes, det vil være meget godt.
Det er klart, at virksomhedsledere har et stort ansvar
for det her, og de har også en stor interesse i, at det klares bedst muligt, for ellers vil det jo kunne få katastrofale følger med hensyn til deres regnskaber osv.
Det nævnes, at man kunne tænke sig at lave en »2000 parat«-mærkning, og det har vi ikke noget imod i Dansk Folkeparti.
Vi synes, det er glimrende, at man giver så meget forbrugeroplysning som muligt; men jeg er helt enig med Venstres ordfører i, at det ikke må være noget, vi skal ind og lovgive om.
Det må være op til de enkelte at sørge for denne mærkning, og det tror jeg også på, at de firmaer, der arbejder med den slags ting, vil være interesseret i.
Vi er i vores parti ikke i tvivl om, at jo nærmere vi kommer årtusindskiftet, jo mere vil der ske hos softwareforhandlerne og inden for edb-branchen som sådan.
Vi er sikre på, at de vil komme i gang, og vi er sikre på, at de i hvert fald nok skal gøre virksomhederne opmærksomme på, at det vil være klogt at købe noget nyt materiel eller få det gamle ført ajour.
Så har der været spurgt, hvordan vi nu vil blive holdt løbende orienteret om det her, og jeg vil da godt spørge ministeren, om vi kan få et løfte fra ministeren om, at vi i Forskningsudvalget løbende vil blive orienteret om, hvor langt man er, og om der er nogen problemer, og hvordan de så eventuelt kan løses.
Ole Donner (DF), 1997-10-28:
Men ministeren kom med en meget barsk og kontant udmelding om, at ledere, der ikke lever op til deres ansvar, ikke skal være ledere længere.
Så vil jeg bare stilfærdigt spørge, om regeringen er enig i, at hvis en sådan leder tilfældigvis sidder i skattevæsenet eller i toldvæsenet, så gælder det også dér.
Henriette Kjær (KF), 1997-10-28:
Med hensyn til ministerens kommentarer til bevillinger eller ej og at ministeren ikke kan se, at der er afsat noget beløb på V's og K's finanslovforslag, vil jeg sige, at vi jo ikke kan sætte beløb på noget, vi ikke ved hvad koster
Det er jo derfor, vi spørger, og vi spørger: Hvad kommer det her til at koste? Og dér er det altså ministeriet, der har kapaciteten, der har medarbejderne, som måske kan fortælle os noget om det her.
Det er jo også derfor, vi tager debatten her i en positiv ånd.
Vi spørger jo ikke af ond vilje, vi spørger, fordi vi ikke ved det.
Derfor kan vi ikke sætte beløb på.
Bruno Jerup (EL), 1997-10-28:
Men det, som hr. Behnke nævner, er lige præcis et af problemerne.
Det er lige præcis, at en del af de store virksomheder har ladet sig rive med af hr. Behnkes kampagne og har været med til at poppe det her spørgsmål op, sådan at ingen leder i nogen virksomhed vil kunne tåle at sige: Jeg har ikke løst problemet med år 2000, fordi hr. Behnke og andre vil til at poppe det op. Og det betyder, at man faktisk i stor udstrækning er begyndt at ansætte folk.
Man har overkapacitet i en række af de større virksomheder i forhold til at løse det her problem.
Det er faktisk en af konsekvenserne, som det i øvrigt også er blevet påpeget af Prosa.
Jens Løgstrup Madsen (V), 1997-10-29:
»Er ministeren principielt tilhænger af, at hærværk med graffiti registreres af politiet?«
Skriftlig begrundelse
Frank Jensen (S), 1997-10-29:
Jeg går ud fra, at spørgeren med registrering, som det fremgår af spørgerens spørgsmål, tænker på den registrering, som politiet foretager af anmeldt hærværk i form af graffiti - på samme måde, som politiet registrerer anmeldelse af anden hærværk og lovovertrædelse i øvrigt.
Jeg kan naturligvis tilslutte mig en sådan registrering, og Politidirektøren i København har oplyst, at hærværk med graffiti i dag rent teknisk registreres af politiet under en gerningskode, som også omfatter andre former for hærværk.
Men jeg har forstået, at det er teknisk muligt at ændre dette, således at anmeldelser om graffiti også vil kunne registreres som en selvstændig undergruppe, og da det efter min opfattelse vil kunne skabe bedre muligheder for at målrette indsatsen over for graffitihærværk og dermed for at forebygge og retsforfølge denne form for hærværk, vil jeg bede Rigspolitichefen om at gennemføre den nødvendige tekniske ændring.
Registrering af graffiti hos politiet sker også ved optagelse af fotos og lignende til brug for bevisførelse i konkrete straffesager, men Politidirektøren i København har i den forbindelse oplyst, at en egentlig registrering af denne karakter vil være meget ressourcekrævende og af begrænset værdi i efterforskningsmæssigt øjemed, idet den enkelte gerningsmand ikke umiddelbart kan identificeres ud fra tags eller lignende.
Jeg er enig med Politidirektøren i, at en generel fotoregistrering af graffiti næppe ville skabe resultater, som står mål med de ressourcer, som skulle anvendes til at indsamle og bearbejde materialet, men jeg er bekendt med, at metoden har været anvendt i forbindelse med målrettede lokale tiltag og ved efterforskning af lokale graffitibølger, hvor der er tale om et mere begrænset materiale.
graffitihærværket
Jens Løgstrup Madsen (V), 1997-10-29:
I en række lande, herunder et af vore nabolande, nemlig Sverige, foregår der en systematisk fotoregistrering af graffitihærværk, og ifølge pressen, hvor det har været omtalt, har det været et vigtigt led i en succesfuld indsats
imod graffitihærværk
Hvorfor vil justitsministeren så ikke være med til at bruge det samme instrument, som i vore nabolande har været brugt med succes?
Hvorfor vil ministeren ikke være med til, at vi kan bruge sådan et instrument i Danmark?
Frank Jensen (S), 1997-10-29:
Der var jo ikke noget nyt i det spørgsmål, der blev stillet, ud over det, der allerede er svaret på, så jeg kan kort henvise til det svar, jeg allerede har givet.
Jens Løgstrup Madsen (V), 1997-10-29:
Da ministeren siger, at der er meget store administrative omkostninger ved det, og at det er grunden til, at man ikke vil gøre det, kan vi så ikke få oplyst størrelsen af disse administrative omkostninger, således at vi kan vurdere ministerens udsagn set i forhold til de meget store økonomiske tab og andre tab, som lides af dem, som er udsat for graffitihærværket?
Frank Jensen (S), 1997-10-29:
Jeg har den opfattelse - som jeg også har givet udtryk for i besvarelsen af det stillede spørgsmål - at graffitihærværk er noget, vi skal til livs.
Men det er min opgave som justitsminister at rådføre mig med politimyndighederne om, hvad der virker bedst som præventivt virkemiddel over for graffiti, med hensyn til at bekæmpe det graffitihærværk, som udøves, og når der skal efterforskes og føres straffesager på grundlag af det hærværk.
Dér går jeg ud fra, at hr. Løgstrup Madsen er enig med mig i, at det er vigtigt at rådføre sig med eksperterne, og dér anser jeg Politidirektøren i København for at være en af de eksperter, vi har, på samme vis som Det Kriminalpræventive Råd, og jeg kan oplyse, at det svar, jeg har givet til hr. Løgstrup Madsen her i dag, fuldstændig lever op til den rådgivning, jeg har fået hos henholdsvis politiet og Det Kriminalpræventive Råd, og den går ud på, at en målrettet indsats imod graffitihærværket bedst foregår ved, at politiet i forbindelse med konkrete anmeldelser registrerer hærværket.
Og den målrettede indsats i lokalområderne kan være forbundet med, at man, hvis man lokalt er udsat for en bølge af graffitihærværk, så kører en kampagne, der går ud på at foretage optagelser af alt graffitihærværk og registrere det. Men med hensyn til de polititaktiske overvejelser henholder jeg mig til den rådgivning, jeg har fået, og den går altså ud på, at det ikke blot administrativt, men også økonomisk ville være enormt ressourcekrævende, hvis uniformerede politifolk skulle gå rundt og lave det arbejde.
Og alt andet lige mener jeg, at her er det vigtigt at rådføre sig med politiet om, hvad der er den bedste anvendelse af politiressourcerne.
Jens Løgstrup Madsen (V), 1997-10-29:
Med hensyn til systematisk fotoregistrering af graffiti er der altså tale om en metode, som bruges i vore nabolande, og ministerens bærende argument er, at omkostningerne ifølge den rådgivning, ministeren har modtaget fra politiet, ikke står mål med resultatet.
Men Hvad mener ministeren, når ministeren siger, at det vil være meget omkostningskrævende?
Kan vi ikke få lagt dokumentation på bordet for, at det virkelig er så omkostningskrævende, som ministeren hævder?
Ministerens bærende argument må Folketinget da have lov til at få en nærmere belysning af.
Det synes jeg ministeren burde kunne svare på.
Frank Jensen (S), 1997-10-29:
Jeg har sagt til spørgeren, at der er tale om, at man kan bruge det som et grundlag, når man lokalt skønner, at nu er der en hærværksbølge i form af graffitihærværk, altså at det for at få hærværket synliggjort og for at få en debat blandt forældre, børn og unge og i skolesystemet og i hele det præventive arbejde, der er - også fra politiets side i SSP-arbejdet - er en god idé at gøre det.
Men at pålægge politiet at foretage en registrering med billedoptagelser og alt, hvad der i øvrigt følger, mener jeg er en dårlig udnyttelse af politiets ressourcer, og jeg mener ikke, at der er grundlag for at påtvinge politiet at gøre det i modstrid med dets egen overbevisning og indstilling.
Jeg tror, politiet har gode redskaber i den forbindelse, men tydeligvis ikke nok, for der er fortsat meget graffitihærværk rundt omkring i landet, men det skal angribes ved hjælp af flere initiativer, og politiets indsats er altså ét af dem.
Hermed sluttede spørgsmålet, og spørgetiden var dermed til ende.
Thorkild Simonsen (S), 1997-10-29:
Hr. Thulesen Dahl vil have konklusioner på alt, hvad vi skal lave i Indenrigsministeriet og i dette udvalg, endda før udvalget er kommet i arbejde.
Det bevæger jeg mig
selvfølgelig ikke ind på.
det kan jeg love.
Så vil jeg gerne sige, at jeg er medlem af en regering, og det er klart, at jeg som minister udtaler mig på regeringens vegne og ikke som enkeltperson.
Om der sker ændringer, er det, som vi skal drøfte i udvalget, og den drøftelse starter som sagt på tirsdag kl. 8.00.
Poul Qvist Jørgensen (S), 1997-10-29:
Lovforslaget om Danmarks Biblioteksskole er en uændret genfremsættelse af det forslag, som jo oprindelig blev fremsat her i Folketinget den 22. maj i år, men som ikke nåede frem til en førstebehandling.
Vi kan fra Socialdemokratiets side uden tøven tilslutte os lovforslaget, for vi har jo under forarbejdet til forslaget haft mulighed for at få en vis indflydelse på dets endelige udformning, og det vil vi gerne takke kulturministeren for.
Lovforslaget sikrer, at mulighederne for, at Danmarks Biblioteksskole - og nu kommer der en meget vanskelig sætning - på tilfredsstillende vis kan møde de informationsteknologiske udfordringer, bliver sikret, og at skolen får mulighed for at fortsætte sit uddannelses-, forsknings- og udviklingsarbejde på et nyt grundlag, nemlig den nu snart dominerende informationsteknologi.
Hvis retningslinjerne i regeringens store vision »Danmark som foregangsland« skal realiseres, så er det initiativer som dette, der skal til.
Udviklingen er jo for længst over det punkt, hvor biblioteksfolket skulle bruge tid på at skrive kartotekskort og slå op i udelukkende trykte opslagsværker af enhver art.
Informationssøgning foregår nu gennem databaser, Internet og tilsvarende teknologiske lagringssystemer, og den udvikling må også afspejles i lovgivningen og i mulighederne.
Behovet for at servicere såvel private som offentlige kunder i samfundet er i bestandig vækst og er her ved overgangen fra industrisamfundet til informationssamfundet af central betydning for fortsat vækst, beskæftigelse og social udligning.
Samtidig sker der en opgradering - for nu at fortsætte i computerjargonen - af Biblioteksskolens status, idet skolen
nu på det strukturelle plan bliver omlagt således, at dens opbygning kommer til at svare til de øvrige videregående uddannelsers.
Vi kan således med rette tale om, at Danmarks Biblioteksskole for fremtiden bliver en slags faghøjskole eller universitet.
Af praktiske årsager skal vi dog nok bevare selve navnet, men retningen er klar: DB, Danmarks Biblioteksskole, er en højere uddannelsesinstitution på linje med Danmarks Tekniske Universitet og de øvrige universiteter, og det bliver nu muligt at få en forskergrad i biblioteks- og informationsvidenskab.
Den nugældende lov er ganske vist kun ca. 12 år gammel, men i den tid er der sket mindst fire ændringer af den måde, hvorpå man kan lagre informationer i et computersystem.
I dag hedder det f.eks. cd-rom, men i morgen formentlig DVD, og om få år er et helt andet lagringssystem baseret på holografiske optagelser en mulighed.
Så hurtigt går det, og derfor bliver ændringer af lovgivningen også hyppigt nødvendige.
Med dette forslag er der skabt en ramme for at forny udviklingen på biblioteksområdet i pagt med de ændrede krav, der stilles til området.
Vi kan altså fra Socialdemokratiets side tilsige vores fulde støtte til dette forslag til en ny rammelov for Danmarks Biblioteksskole, og vi ser frem til en hurtig og præcis behandling i Kulturudvalget.
Helge Sander (V), 1997-10-29:
Da vor ordfører på området, hr. Hans Christian Schmidt, på grund af deltagelse i en konference her i huset ikke kan være til stede, skal jeg give Venstres principielle tilslutning til forslaget.
Dette gælder uddannelser på Danmarks Biblioteksskole såvel som på andre uddannelsesinstitutioner.
Vi glæder os derfor over ministerens nye initiativer på området.
Der er behov for nytænkning og for en større og mere koncentreret indsats.
De danske uddannelser skal ikke køres ud på et sidespor på den hastigt voksende IT-motorvej.
Men det er vigtigt, at vi får en grundlæggende debat om, hvilke krav der i fremtiden skal stilles til færdiguddannede folk fra Danmarks Biblioteksskole.
I Venstre mener vi, at den enkelte bibliotekar i fremtiden skal være langt bedre rustet på IT-området, eftersom informationssøgning i stigende omfang vil ske ad disse kanaler. De uddannede skal ikke mindst være gearet til at servicere erhvervslivet langt mere, end det er tilfældet i dag.
Vi glæder os i den forbindelse over undervisningsministerens initiativer til i højere grad at inddrage erhvervene i undervisningspolitikken.
Venstre har dog nogle forbehold over for forslaget, som vi ser frem til at diskutere under den videre udvalgsbehandling.
Det gælder først og fremmest den grundlæggende omlægning til et selvstændigt universitet med uddannelsesstruktur, forskningsaktiviteter, styreform osv. For at imødekomme de fremtidige krav på dette felt
er det ikke nødvendigvis hensigtsmæssigt at ændre strukturen, således som det er foreslået.
I den gældende struktur er der allerede indgået samarbejdsaftaler med universitetet i Odense.
Det vil kunne udbygges f.eks. med diverse meritordninger.
Vi ser en fare for, at den foreslåede strukturændring vil medføre en udtynding af forskningsressourcerne på det meget vigtige IT-område.
Med henblik på at finde en acceptabel løsning for alle parter er Venstre parat til positivt at indgå i drøftelserne
med regeringen under det videre udvalgsarbejde.