runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jens Peter Vernersen (S), 2002-10-24:
Jamen lad os så begynde et sted.
Hvad står øverst på Venstres liste?
Vi vil ikke have noget administrativt bøvl, eller vi vil kontrollere disse 1.200 virksomheder, som er nævnt her, og måske også de 1.200, der kommer lige efter, og som betaler en lille smule i skat.
Var det ikke væsentligt at sige, at så starter vi med at kontrollere de virksomheder, så vi kan få den usikkerhed ud af verden; det må Venstre jo også have en interesse i?
Så vil jeg godt spørge en gang mere: Hvad synes hr. Peter Christensen er mest positivt?
En dansk virksomhed, der har et overskud på 100 mio. kr., betaler 30 mio. kr. i skat, og derefter er der 70 mio. kr. tilbage, eller en multinational virksomhed, der har et overskud på 100 mio. kr. og betaler 0 kr. i skat.
Det er det, der er virkeligheden.
Det var jo det, de oplevede oppe på Thisted Bryghus: at de har et overskud og kommer af med disse 30 pct. i skat, mens en tilsvarende virksomhed ikke gør det.
Peter Christensen (V), 2002-10-24:
Hvordan kan det så være?
Jo, det er jo
, fordi vi i Danmark faktisk har en relativt lav selskabsskat på 30 pct., en selskabsskat, som i øvrigt blev sat ned under den socialdemokratisk ledede regering.
Hvorfor gjorde man det?
Det gjorde man, fordi det er vigtigt, at multinationale selskaber også søger til Danmark.
Hvis vi så forudsætter, at reglerne bliver overholdt af de selskaber, som trods alt har en stor omsætning, men ikke betaler skat - det var jo spørgsmålet - skal vi så i Danmark lave egne regler, der strammer op?
Det vil jeg ikke anbefale.
Det vil jeg fraråde kraftigt.
Konsekvenserne af at lave nationale regler, som ikke følger OECD, vil jo være, at multinationale selskaber i hvert fald ikke vil have hovedsæde i Danmark.
Så hvis man laver ændringer på de her områder, skal det være på internationalt plan.
Ellers vil gevinsten ved at lave de her regler være meget negativ for Danmark. Det vil koste en masse arbejdspladser.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2002-10-24:
Hr. Morten Homann stillede et spørgsmål i forlængelse af det, jeg sagde for et øjeblik siden.
Jeg vil blot repetere forespørgselsteksten for hr. Peter Christensen: »Hvad agter regeringen at gøre for at sikre, at multinationale selskabers indtægter i Danmark beskattes på lige fod med andre indtægter, og at der ikke sker misbrug af transfer pricing?«
Det vil altså sige, at det spørgsmål, jeg stillede for et kort øjeblik siden, om, at hvis det, de gør, er fuldt tilladt, er det så i orden, er fuldstændig relevant inden for teksten af denne forespørgsel.
Derfor vil jeg gerne bede om, at der bliver svaret på spørgsmålet. Vores principielle holdning er, at de bredeste skuldre i det her samfund skal bære det tungeste læs, ikke kun i Danmark, men internationalt.
Når det nu er sådan, at vi har en globaliseret økonomi, må det selvfølgelig også være sådan, at de demokratisk valgte ledelser i den internationale økonomi, nemlig de forskellige regeringer, selvfølgelig løfter den opgave og sikrer, at de her selskaber ikke på tværs af landegrænser kan snyde for at betale skat.
Jeg mener blot, det er et spørgsmål om at løfte den opgave, det er at være en del af det internationale samfund, og sikre, at firmaerne bidrager til samfundet på lige fod med enkeltpersoner og nationale selskaber.
Nu stillede Morten Homann ...
Morten Homann (SF), 2002-10-24:
Så lad mig gentage mit spørgsmål.
Hvis der findes de her 65 meget store virksomheder med en omsætning på 160 mia. kr., og de ikke betaler skat - men lad os sige, at de overholder de nuværende regler - mener hr. Peter Christensen så, at de nuværende regler er tilstrækkelige, hvis man kan have virksomheder, som omsætter for omkring 160 mia. kr. uden at komme til at betale skat?
Eller skal vi til at se på, om vi skal have nogle bedre skatteregler?
Nu har vi lige lært ordet transfer pricing, kan jeg høre, men jeg tror, man bliver nødt til at betragte det bredere og netop også se på fradrags- og afskrivningsmuligheder.
Jeg vil godt have hr. Peter Christensen til at svare på: Hvis nu det faktisk er sådan, at ingen af de her 1.200 virksomheder bryder loven og ingen af de her 65 virksomheder med en omsætning på 160 mia. kr. praktisk taget betaler skat,
er det så ikke loven, der skal laves om?
Jens Peter Vernersen (S), 2002-10-24:
Jeg synes, det er vigtigt, når man lytter til hr. Peter Christensens tale, også at lægge mærke til nogle af de ting, der ikke bliver sagt.
Jeg har i anledning af denne debat som formand for Skatteudvalget bedt om at få et sammenhængende materiale, så enhver kunne gøre sig bekendt med, hvad der har været sagt om det her spørgsmål i hvert fald af væsentlige ting.
Der ligger 163 sider til Skatteudvalget.
I et af bilagene kan man jo bl.a. se, at eksempelvis 22 multinationale selskaber med en samlet omsætning på over 50 mia. kr. ikke betalte en krone i skat sidste år.
Der er en artikel fra Politiken, der hedder: »Billigere for selskaber at snyde med skat i Danmark.«
Men ud over disse artikler er der også bud på, hvad der kunne gøres, hvilket blev nævnt i forbindelse med Christen Amby, hvor det jo netop fremgår, at bare sådan en enkelt ekspert på området åbenbart kan finde store beløb, når han er ude.
Jeg synes, det er tankevækkende, og jeg synes altså ikke, vi slipper fra det her, hvis ikke vi også accepterer, at der er et problem, men skøjter hen over problemet.
Peter Christensen (V), 2002-10-24:
Derfor glæder vi os også over, at de tages med i ligningsplanen for 2003, og at man opstiller nogle mål og en målsætning.
Det glæder os meget.
Det sidste spørgsmål forstod jeg ikke rigtig.
Jeg skulle tage stilling til, om jeg hellere ville have danske virksomheder og nogle regler i Danmark, der gjorde, at vi ingen multinationale selskaber havde.
Jeg opfatter det sådan, at hr. Jens Peter Vernersen i sin tid egentlig har været uenig med sit eget parti i, at man nedsatte selskabsskatten for netop at sikre, at der var multinationale selskaber i Danmark.
Derfor er jeg mere enig med den tidligere regering i de dispositioner, den traf, end med hr. Jens Peter Vernersen.
Jørgen S. Lundsgaard (KF), 2002-10-31:
Som det fremgår, har forslaget til hensigt at give kommunerne mulighed for supplerende tandplejetilbud til borgere med særligt behov.
Dette kan være mindrebemidlede pensionister, førtidspensionister, kontanthjælpsmodtagere og andre.
De grupper, forslaget nævner, kan i forvejen også opnå hjælp til tandpleje med de støttemuligheder, der foreligger, f.eks. individuel vurdering, ret til helbredstillæg til sygesikringsdækket tandpleje og med den seneste aftale med Dansk Folkeparti også til proteser.
Hvis disse ordninger ikke benyttes på grund af manglende information, er det nærliggende, at kommunerne, der er de nærmeste, selv sørger for at give denne information som opsøgende indsats.
Friheden for kommunerne medfører også, at nogle borgere får supplerende tandplejetilbud, andre ikke.
Man skal være heldig at bo i en kommune, som udnytter det.
Det er uheldigt.
Samtidig giver
»kan«-bestemmelsen kommunerne berettigelse til økonomisk kompensation, selv om måske kun få vil benytte sig heraf.
Også amterne vil på grund af sygesikringsudgifter kunne kræve økonomisk kompensation fra staten.
Derudover vil forslaget medføre en ændring af tandplejens nuværende struktur hen imod større kommunal tandplejesektor og mindre privat tandplejesektor.
Det mener vi er uhensigtsmæssigt.
Samtidig må man lige sige, at den kommunale sektor er specialiseret i børnetandpleje, som er væsentlig forskellig fra ældretandpleje.
De økonomiske konsekvenser af forslaget er særdeles usikre og rækker lige fra forslagsstillernes økonomiskøn på 15-30 mio. kr. pr. år til det svar, som den daværende sundhedsminister, fru Sonja Mikkelsen, gav Folketinget november 2000, hvor tilsvarende forslag var på tale.
Her var skønnet, at et særligt initiativ til socialt svage borgere og pensionister formentlig ville løbe op i et trecifret millionbeløb.
Vi har desværre ikke råd til det forslag ud fra de nuværende prioriteringer og kan derfor ikke støtte forslaget.
Lone Møller (S), 2002-10-31:
Seriøsiteten er meget høj i forhold til målet med forslaget.
Det kan godt være, at hr. Hans Andersen vil gøre det her op i satspuljeforhandlinger og manglende finansiering, men det ændrer jo altså ikke på, at problemet blandt befolkningen i dag viser en meget stor ulighed, en ulighed i tandsundheden; det er det, vi vil prøve at gøre op med. Hr. Hans Andersen ved jo også udmærket godt, hvordan satspuljeforhandlinger foregår.
Jeg mener ikke, at vi her skal stå og diskutere, om det er en god eller en dårlig ting, men det er jo igen, som når man siger: Hvorfor har I ikke gjort noget ved det i alle de år?
Jeg har ikke tænkt mig at sidde her i årevis og høre på det, jeg ikke har fået gennemført.
Jeg ønsker, uanset om der er den ene eller den anden regering, at arbejde for det, og det har været et af de områder, hvor man har ment, at der var andre ting, der var vigtigere at prioritere.
Dermed er ikke sagt, at Socialdemokratiet ikke er parat til at finde de penge.
Vi har stadig væk finanslovforhandlinger til gode.
Der burde også være nogle forebyggelsesmidler, som vi måske kunne gå ind og forhandle lidt om.
Så det med pengene skal vi nok finde ud af, og seriøsiteten er der i hvert fald ikke noget i vejen med.
Og hvis hr. Hans Andersen vil give mig en garanti for, at tandsundheden er lige i dette land, så trækker jeg gerne forslaget.
Hans Andersen (V), 2002-10-31:
Jeg vil gerne spørge fru Lone Møller lidt til seriøsiteten i dette forslag.
Man vil meget gerne give
supplerende tandplejetilbud, men der må helst ikke være flere end 30 kommuner, der melder sig.
Vi har netop afsluttet satspuljeforhandlingerne, og der var det da oplagt, synes jeg, at hvis det var noget, man havde stået meget fast på, så skulle det have nydt fremme.
Men det har jeg i hvert fald ikke kunnet læse af satspuljeforhandlingerne og af vores forlig at det har gjort.
Så man kan sige, at seriøsiteten måske ikke er så høj, som den burde være, når man fremsætter et forslag.
Hans Andersen (V), 2002-10-31:
Jeg har den holdning - det er et svar til fru Lone Møller - og det mener vi i Venstre, at pengene er givet bedre ud på det, vi er i færd med at gøre i øjeblikket, som går ud på, at vi har lavet en aftale med Dansk Folkeparti om at sikre pensionisterne et retskrav.
Det synes vi sådan set er en særdeles god ting.
Socialdemokratiet har jo heller ikke anvist finansiering
til dette, så vi kan på nuværende tidspunkt ikke være med til at støtte et sådant forslag.
Lone Møller (S), 2002-10-31:
er vi gået ud fra, at ikke samtlige kommuner i dette land vil starte på en gang; det har også noget at gøre med den måde, vi har prøvet at beregne lidt på det.
Det er jo rent faktisk det, vi har set de to steder, hvor der har været et forsøg netop med supplerende tandtilbud.
Hans Andersen (V), 2002-10-31:
Til fru Lone Møller om de velstillede kommuner: Jamen det er jo således, at som det her forslag er skruet sammen, er det sygesikringen, som skal være med til at finansiere det her. Det er som sagt amtet, der skal betale dette, og de kommuner, som har et råderum, som har overskud til at sige, at nu indfører vi en ny serviceydelse over for vores borgere, jamen det er da alt andet lige de velstillede kommuner, der kan sige, at her er en ny serviceydelse, som vi meget gerne vil tilbyde, når man i øvrigt lever op til de serviceydelser, man skal leve op til inden for de nuværende økonomiske råderum. Så er det, jeg siger: Kan det være rimeligt, at det med denne ordning, hvor man lægger op til kun at ville give mulighed for, at 30 kommuner skal have lov til at tilbyde dette, skal være de velstillede kommuner og borgerne i de velstillede kommuner, der skal forfordeles?
Lone Møller (S), 2002-10-31:
Så vil jeg gerne spørge, om ikke hr. Hans Andersen ud fra, hvad der ligger af dokumenteret materiale, er klar over, at ulighed i sundhed er væsentlig større på tandområdet, end det er generelt på sundhedsområdet.
Så kan jeg da oplyse hr. Hans Andersen om, at jeg gennem samtlige 9 år, som Socialdemokratiet har siddet i regering, har forsøgt at få min egen dengang siddende regering til at være med til at fremsætte det her forslag.
Hr. Hans Andersen ved jo også godt, at der er mange ting, man ønsker.
Så det er såmænd årsagen.
Det er ikke en ny tanke, der pludselig er dukket op.
Så vil jeg gerne spørge hr. Hans Andersen, om han kan redegøre for, hvilken tandsundhed man nu får i de kommuner, hvor man har sikret, at der bliver givet 85 pct. tilskud? Er der nogen som helst garanti for, at tandsundheden i Danmark øges ved bare at give tilskud?
Hans Andersen (V), 2002-10-31:
Venstres ordfører, fru Ester Larsen, kan desværre ikke være til stede i dag og har derfor bedt mig læse følgende op: Umiddelbart kan det socialdemokratiske forslag, B 15, virke sympatisk.
Men hvis der er dækning for den opfattelse, melder spørgsmålet sig unægtelig: Hvorfor har Socialdemokratiet, der har siddet med regeringsmagten i hele 9 år, så ikke for længst gennemført forslaget?
' Forslaget går ud på, at borgere i nogle velstillede kommuner kan få et bedre tandplejetilbud, end borgere i fattige kommuner kan få.
Men ordningen er baseret på, at de respektive amter bidrager til finansieringen via sygesikringen.
Det vil altså sige, at de velstillede kommuner vil kunne trække større beløb ud af amtskassen til egne borgere, end de fattige kommuner vil være i stand til.
Én kommune vil altså kunne give egne borgere en ekstra service, som andre borgere i amtet skal være med til at finansiere. Venstre er imidlertid mere optaget af at indføre generelle løft for svage pensionister i alle kommuner.
Derfor er vi i Venstre meget tilfredse med, at V og K sammen med Dansk Folkeparti har fået sikret vanskeligt stillede pensionister et retskrav på tilskud til tandproteser, briller og fodbehandling.
Venstre lægger meget vægt på, at de servicemæssige kerneopgaver, som kommunerne er forpligtede til at løse, løses på et tilfredsstillende niveau.
Når man lytter til landets borgmestre, er det svært at få andet indtryk, end at de i forvejen må gøre sig meget umage for at få midlerne til at række til de opgaver, de er forpligtede til at løse.
Der er på ingen måde registreret noget landsdækkende ønske om at udvide serviceydelserne inden for den økonomi, der er til rådighed.
Jeg nævnte indledningsvis, at det kan undre, at Socialdemokraterne ikke sørgede for at omsætte denne idé til virkelighed, mens de havde regeringsmagten.
Men det kan måske skyldes de merudgifter, der følger af forslaget. Forslagsstillerne har beregnet omkostningerne til at være 30 mio. kr., hvis 30 kommuner benyttede muligheden.
Det ville måske være nok så interessant at få oplyst, hvor stort beløbet ville være, hvis alle pensionister skal omfattes af dette tilbud.
Venstre kan derfor ikke støtte forslaget.
Kenneth Lambrecht (DF), 2002-10-31:
Tanken om at kunne give yderligere hjælp til de svage grupper i vores samfund falder i god jord hos Dansk Folkeparti.
Ifølge bemærkningerne til forslaget er der i dag afsat omkring 300 mio. kr. til den gruppe, man her vil hjælpe.
Men hvor bliver pengene af?
I Dansk Folkeparti vil vi gerne se nogle tal på, hvad pengene så bliver brugt til.
Så der er ikke nogen mening i at gøre
dette forsøg til en permanent ordning, så længe man ikke har de afsluttende resultater fra forsøget. Hvad angår den økonomiske del i forslaget, er det baseret på, at ca. 30 kommuner er med i ordningen, som andre ordførere også har været inde på, og det er i løbet af en 10-årig periode.
Vi mener ikke, det er forsvarligt at lave en beregning på basis af, at 30 kommuner deltager, da tallet kan være langt højere og det dermed også bliver langt dyrere.
Tidligere i denne måned indgik vi et forlig med regeringen.
Dette forlig sikrer, at vores ældre får tilskud til briller, fodpleje samt tandproteser.
Det er værd at bemærke, at vi sikrede, at det er et retskrav for vores svage ældre at få dette tilskud.
Loven, som træder i kraft den 1. januar 2003, sikrer altså også tilskud til tandproteser, som jo er en stor udgift for de ældre.
Vi vil også i finanslovforhandlingerne for 2003 bruge vores stemme på, at de ældre borgere i vores samfund får tilført nogle flere midler.
Så selv om intentionerne i forslaget er gode, er forslaget baseret på et meget usikkert økonomisk grundlag.
Vi vil derfor i Dansk Folkeparti afvente det videre udvalgsarbejde og dér komme med yderligere spørgsmål til den foreslåede ordning.
Kamal Qureshi (SF), 2002-10-31:
Vi vil fra SF's side gerne støtte intentionen i forslaget.
Der er ikke nogen tvivl om, at det er meget underligt for befolkningen at se, at hvis en 50-årig kvinde får et sår på skinnebenet, jamen så dækker det offentlige behandlingen af såret, men får hun en tandbyld, skal hun selv betale.
Jeg tror, at det for mange borgere føles meget underligt med den vilkårlighed, som brugerbetalingen i Danmark er skruet sammen på.
Jeg skal ikke gøre mig klog på, hvordan det historisk er endt så galt, men jeg har fået forklaret af mere erfarne kolleger, at man lidt hen ad vejen har prøvet at lappe de steder, hvor man syntes, der var nogle problemer
, og så får man selvfølgelig et vilkårligt sammensat brugerbetalingssystem.
Vi vil fra SF's side meget gerne kigge på og være med
til at drøfte, om man kan få den vilkårlighed til at se lidt mere fornuftig ud, sådan at befolkningen også forstår den del af det, som de skal betale til, og den del, som det offentlige dækker.
Selvfølgelig kan man sige, at det her forslag fjerner ikke den vilkårlighed som sådan, fordi man jo kun går ind og kigger på det ene område, men der er ikke nogen tvivl om, at det er underligt, at vi kan få betalt piller mod depression af det offentlige, men hvis man vil have psykologhjælp, skal man selv betale, osv., osv.
Jeg kunne nævne en række eksempler, og det tror jeg de fleste af de andre sundhedsordførere herinde også godt kunne.
Så vi stiller os positivt og velvilligt over for forslaget, som det foreligger, men ved selvfølgelig, at det ikke vil løse den vilkårlighed, der eksisterer i sundhedsvæsenet, hvad angår brugerbetaling, og det forventer
jeg heller ikke forslagsstillerne selv regner med.
Lone Møller (S), 2002-10-31:
Hr. Kim Andersen siger, at forslaget er overflødigt, i og med at der allerede er sat en masse initiativer i værk.
Kunne hr. Kim Andersen være sød at oplyse mig om, på hvilke sygehuse man, siden vi behandlede forslaget sidst, har indført nogle kvalitetssikringsmodeller, og om de er baseret generelt på sygehuset? Så vidt jeg er orienteret, går de mere på at udvikle en model på de medicinske afdelinger, som i forbindelse med det gode medicinske patientforløb ikke har ret meget med hygiejne at gøre. Men jeg vil være glad for at få det oplyst, for jeg har ikke rigtig kunnet få det oplyst nogen steder.
Lene Garsdal (SF), 2002-10-31:
Som ved sidste fremsættelse støtter SF forslaget.
Nu er der gået et halvt år, og intet er sket på området.
Husker man debatten fra sidst, og genlæser man ministerens svar i relation til forslaget her, så er der ingen tvivl om, at hygiejne og ikke mindst håndhygiejne er meget væsentligt for at sikre patienter mod utilsigtede infektioner.
Alene tallet på 80.000, som er det antal patienter, der ved den seneste stikprøve fik påført en hospitalsinfektion i det danske somatiske sygehusvæsen, taler sit tydelige sprog.
Nu må der sættes ind over for hygiejnen på de danske sygehuse.
Som SF også fremførte sidste gang, har Statens Serum Institut og Dansk Standard udviklet nye standarder, og det er urimeligt, at det arbejde skal falde på gulvet, når behovet for forbedringer er åbenbart.
Vi kan ikke fortsat se på, at mange indlagte påføres unødvendige infektioner, uden at der bliver gjort noget ved det meget velkendte problem i sygehusvæsenet.
Ministeren henviste for et halvt år siden og igen i dag til, at de centrale sygehusmyndigheder i H:S og Amtsrådsforeningen var enige om en akkrediteringsmodel, en såkaldt dansk model, for kvaliteten i sundhedsvæsenet med fælles standarder og eksterne evalueringer.
Det er der altså meget længe til.
Det vil ikke alene spare megen menneskelig lidelse, men også spare samfundet for store udgifter til tabt arbejdsfortjeneste, sygedagpenge osv. Vi kan ikke blive ved med at vente, og derfor støtter SF forslaget.
Jørgen S. Lundsgaard (KF), 2002-10-31:
Det Konservative Folkeparti er helt enig med forslagsstillerne i, at infektionshygiejne er en overordentlig vigtig faktor for de danske sygehuse.
For det første er det vigtigt, at patienterne trygt kan lade sig indlægge på de danske sygehuse uden risiko for at pådrage sig en infektion, som for de svage patienter i værste tilfælde kan være fatal.
For det andet er omkostningerne ved sygehusinfektioner høje både for patienter, sygehusvæsen og samfund.
Med andre ord er der tale om en risikofaktor og udgift, som kan elimineres ved rettidig omhu.
Imidlertid er ansvaret for infektionshygiejne en del af det almindelige driftsansvar i sygehusvæsenet og dermed for amterne og H:S, og det mener vi at det bør blive ved med at være.
God hygiejne skal derfor sikres ved den løbende kvalitetsovervågning, som sygehusejerne skal lade foretage,
dvs. uafhængig kontrol, det er det, vi i industrien kalder isonitus.
Udviklingen af den danske kvalitetsmodel ser ifølge ministeren ud til at være godt i gang, bl.a. med etablering af et sekretariat i Sundhedsstyrelsen og udbud af den i 2002 til 2003.
Disse har som bekendt de sidste 3 år udviklet nye standarder for hygiejne på danske sygehuse, bl.a. finansieret med 2,8 mio. kr. fra Indenrigs- og Sundhedsministeriet.
Derfor er det glædeligt, at hygiejnestandarder som sagt af ministeren kommer til at indgå i den danske model for kvalitetsvurdering af sygehuse, og at der allerede er opnået enighed mellem Amtsrådsforeningen, H:S og Indenrigs- og Sundhedsministeriet.
Den danske model vil hermed medføre, at alle sygehuse på sigt vil blive omfattet af fælles standarder for hygiejne og ekstern vurdering, og det er vigtigt, og det er forskelligt fra forslaget. Ligeledes er der i november 2001 etableret en revideret hygiejnesygeplejerskeuddannelse, som skal sikre kommende års behov for hygiejnesygeplejersker.
Birthe Skaarup (DF), 2002-10-31:
Jamen det er fint nok, at Socialdemokratiet har afdækket problemet, men hver gang vi spurgte både fru Sonja Mikkelsen og hr. Carsten Koch, fik vi at vide, at det ikke var noget problem.
Det er godt nok, at man har været inde og kigge på problemet, men vi er ikke ligefrem blevet oplyst om det.
Vi ved udmærket, at der var noget handling omkring Statens Serum Institut, men det, at man går ud på de enkelte sygehuse og beder dem gøre noget, er det, vi synes, man skal.
Lone Møller (S), 2002-10-31:
Det var fru Birthe Skaarups bemærkninger om den tidligere regering.
Den havde jo ikke gjort noget, den havde talt meget om det.
Nu har fru Birthe Skaarup jo siddet her nogle år
efterhånden, så hun må da snart kende lidt til proceduren. Det er faktisk det, hun ligesom står og hylder lidt nu.
Altså det, den tidligere regering gjorde, var først at få afdækket problemet.
Det er jo ikke kommet ud af den blå luft, at der er 80.000, der ligger på sygehusene og belaster sygehusvæsenet med 7 ekstra liggedage.
Da man havde fundet ud af det, handlede man faktisk også.
Man afsatte penge, som blev givet til Statens Serum Institut, der i samarbejde med hundrede af de ypperste folk på hygiejneområdet sammen med Dansk Standard udviklede modeller til nogle hygiejneregler generelt i det danske sundhedsvæsen, hvorved vi kunne nedbringe ekstra liggetid for patienterne, og samtidig kunne vi få en besparelse i størrelsesordenen 2 mia. kr.
Det er det, der er sket.
Da vi så fandt ud af, at sygehusene ikke benyttede sig af de hygiejneregler og standarder, som vi havde betalt penge for at få udviklet hos Statens Serum Institut, fremsatte vi forslaget, og indtil nu er der ikke sket noget som helst andet, end at man stadig sidder i udvalg.