Brian Mikkelsen (KF), 2000-02-10:
Nu kan vi jo godt tale geografi, som vi jo også gerne skulle lære i skolen,
og jeg kan fortælle undervisningsministeren, at et flertal af Länder - det kan jeg hurtigt regne ud -
ikke tilbyder modersmålsundervisning.
Det er jo klart, at det igen bliver et spørgsmål om tro, men med hensyn til det store indvandrerland i Europa, Tyskland, kan jeg konstatere - også ud fra ministerens overbevisende tale heroppefra - at et flertal af de tyske Länder ikke tilbyder modersmålsundervisning, og jeg tillader mig at vægte det som et erfaringsgrundlag i den empiriske diskussion, vi har her.
Til fru Anne Baastrup: Når jeg siger, det skal være frivilligt, at man tilbyder modersmålsundervisning, er det jo ud fra, at jeg mener, det ene og alene er forældrenes opgave og ansvar at sørge for, at børnene lærer deres eget modersmål.
Det er derimod samfundets opgave at sørge for, at man lærer dansk, så man kan klare sig i Danmark ved at få en uddannelse og få et arbejde, og hvordan man så gør det, har jeg bestemt ikke tænkt mig at blande mig i.
Jeg håber bare ikke, det bliver alt for sent om aftenen, så man ikke kan komme op i skole næste dag, men det, det handler om, er netop, at det skal være frivilligt.
Man skal ikke tvinge kommunerne til at gøre det.
Til hr. Søren Kolstrup, som taler om de gode erfaringer, der lader til at være i Københavns Kommune: Jamen der er lige så dårlige erfaringer i mange andre socialdemokratiske kommuner.
Jeg kan henvise til Anders Bak i Høje-Taastrup, jeg kan henvise til den socialdemokratiske borgmester i Hvidovre, jeg kan henvise til Kjeld Hansen i Herlev, jeg kan henvise til borgmesteren i Brøndby, jeg kan henvise til borgmesteren i Ishøj, og sådan kan vi blive ved og ved og ved.
Der er meget, meget, meget, meget dårlige erfaringer med modersmålsundervisningen, og man vil gerne have den afskaffet.
Jeg kan også henvise til min egen erfaring med det fra Holbæk Kommune - en stor sjællandsk kommune, mægtig og meget viril i alt sit virke.
Her har vi også modersmålsundervisning, også i de klasser, hvor mine børn går, og det er bestemt ikke nogen succes.
Det hæmmer integrationen.
Det betyder, at de børn, som går i mine børns klasser, får nogle andre kammerater om eftermiddagen, og de kommer ikke ordentligt ind i et fornuftigt integrationsforløb, fordi de skal lære albansk, og hvad det ellers er, de skal lære i de skoler, som findes i Holbæk.
Hr. Henrik Svane siger, at børnene har ansvaret, og man skal lære af hinanden.
Selvfølgelig skal man lære af hinanden, men det må ene og alene være en samfundsopgave at sørge for, at de børn kan klare sig i det danske samfund.
Hvordan de så klarer sig over for deres forældre, er altså forældrenes ansvar, og jeg håber da, de får modersmålsundervisning.
Det er også derfor, jeg siger, at hvis man har nogle gode erfaringer med det, som det ser ud til, at man har i Københavns Kommune, jamen så kan man jo tilbyde modersmålsundervisning.
Det vil jeg da ikke gøre mig til dommer over.
Jeg mener bare, det er en tåbelig og en dårlig idé, for jeg mener, det hæmmer integrationen.
Men hvis man vil gøre det, må man selvfølgelig gøre det. Problemet er, at med den lovgivning, vi har i dag, gør vi os til formyndere, nogle mere eller mindre bestemmende herrer her i Folketinget, som siger, at der skal tilbydes modersmålsundervisning.
Men det vil altså ud fra den diskussion, vi har her i dag, være mere relevant at sige, at det må man selv om.
Man tilbyder, hvis man synes, man har gode erfaringer med det, og hvis man ikke har gode erfaringer, må kommunerne også have lov til at lade være med det.