runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
John Vinther (KF), 2000-11-16:
Så indeholder forslaget to elementer, der efter vores opfattelse er af en noget mærkværdig karakter.
Det er de to elementer, der vedrører henholdsvis fastsættelse af regler for faste installationer af tekniske hjælpemidler for handicappede og den modernisering af de bebyggelsesregulerende bestemmelser, der lægges op til med lovforslaget.
Det mærkværdige er ikke selve substansen.
Vi er enige i, at der skal fastsættes regler for installation af hjælpemidler til handicappede, og modernisering af de bebyggelsesregulerende bestemmelser er i allerhøjeste grad påkrævet og på sin plads.
Det mærkværdige er antallet og anvendelsen af ministerbemyndigelser.
Jeg har ikke talt, hvor mange der er, men det er mange.
Hensigten er ædel nok, og den kan vi støtte, men vi vil ikke bare sige ja og tak og amen uden at vide, hvad det helt nøjagtigt er, ministeren har i tankerne.
Vi vil godt kende omfanget.
Hvor mange og hvilke typer bygninger er det, der skal være omfattet af reglerne?
Det er vel ikke tanken, at det skal være alle og enhver form for bygning, der skal være omfattet af de her regler?
Det vil vi godt have afklaret, før vi tager endelig stilling til den del af forslaget. Helt mærkværdigt bliver forslaget, når vi kigger på de ministerbemyndigelser, der ligger i den del af lovforslaget, der omhandler moderniseringen af de bebyggelsesregulerende bestemmelser.
Igen er vi enige i hensigten, og der er behov for den smidiggørelse, der lægges op til.
Hvorfor ikke bare gøre det enkle og rigtige, nemlig at udforme lovgivningen på en sådan måde, at det af selve loven fremgår, at det er kommunen, der har kompetencen?
Der er vel ikke nogen grund til ligefrem at pakke det ind i en ministerbemyndigelse.
Endelig indeholder lovforslaget et element om indførelse af en bagatelgrænse for naboorientering i byggesager.
Vi er helt enige.
Selvfølgelig skal der være en bagatelgrænse, og selvfølgelig skal det være den enkelte kommunalbestyrelse, der selv vurderer, hvor denne bagatelgrænse skal ligge, men med én undtagelse: Vi ønsker ikke, at der skal være en bagatelgrænse i byggesager, hvor kommunen selv er bygherre.
Motivet er åbenlyst.
Kommunen skal naturligvis ikke i ly af en bagatelgrænse kunne gennemtrumfe nybyggeri eller bygningsændringer.
Jeg vil opfordre ministeren til at overveje et sådant ændringsforslag, og hvis by- og boligministeren ikke ønsker at medvirke til et sådan ændringsforslag, ja, så vil vi stille det fra konservativ side.
Med de bemærkninger vil jeg love, at Det Konservative Folkeparti vil gå aktivt og konstruktivt ind i udvalgsbehandlingen.
Karsten Nonbo (V), 2000-11-16:
Da Venstres ordfører, fru Gitte Kongsted, ikke kan være til stede, har jeg lovet at sige følgende på Venstres vegne:
Venstre stiller sig i det store og hele positiv over for lovforslaget.
Det gælder især ændringerne i byggeloven, der skal forbedre forholdene og mulighederne for de handicappede.
Det er meget tiltrængt.
Venstre vil dog gerne under det kommende udvalgsarbejde have lov til at se på følgende problemstillinger: Hvor meget vil de i lovforslaget omtalte teleslynger, der ønskes medregnet som nye anlæg, fordyre bygningsomkostningerne?
Der er lagt op til ca. 15 pct., så vidt vi kan se i lovforslaget.
Så vil vi gerne se på selve det byggearkitektoniske.
Der står, at man skal fremme den arkitektoniske kvalitet i byggeriet.
Det vil vi selvfølgelig alle gerne gøre, men smag og behag er jo, som man ved, forskellig, det synes at være noget udefinerbart, og så spørger man sig selv: Hvem skal være smagsdommer på det område?
Så vil vi gerne vide, om det er korrekt, at lovforslaget giver ministeren så megen bemyndigelse, at det reelt går ud over det kommunale selvstyre.
Finansministeriet siger i sine høringssvar, at der mangler angivelser i lovforslaget af de økonomiske konsekvenser på det fremtidige kommunale bloktilskud.
Det vil vi gerne se på.
Om § 10 a udtaler Den Danske Landinspektørforening bekymring på landbrugsejendommenes vegne, og det vil vi også gerne have uddybet nærmere under udvalgsarbejdet.
Men vi er store tilhængere af en forenkling af reglerne og af, hvad der kunne lette administrativt arbejde både for kommunerne og bygherrerne, når der skal bygges, og derfor vil vi gå positivt ind i et udvalgsarbejde.
Kristian Jensen (V), 2000-11-16:
På den ene side kan man altid glæde sig over, at skatteministeren udviser den bekymring for Venstres samvittighed, på den anden side vil jeg sige, at skatteministeren nok er den dårligste dommer over Venstres samvittighed.
Vi vil selv udpege en, og derfor er det ikke hans dømmekraft, vi lægger til nogen grund for vores samvittighed.
Jeg vil blot sige, at det ikke kan komme som nogen overraskelse, ej heller for skatteministeren, at når vi
kommer til tredjebehandlingen af årets finanslov, vil Venstres ændringsforslag både på indtægts- og udgiftssiden summere op til et ganske betydeligt overskud og dermed også til dækning af den lille udgift, der er på lovforslaget her.
Og hvis skatteministeren virkelig har en interesse i at rette op på det, han mener er de sidste skævheder, ser vi da gerne et lovforslag fra skatteministerens side.
Egil Møller (DF), 2000-11-16:
Hvis man foretog et tankeeksperiment gående ud på, at samtlige landets lejligheder i takt med alderen var blevet løbende vedligeholdt og moderniseret, var dette lovforslag overflødigt og unødvendigt.
Men tilbage i virkeligheden er kendsgerningen jo, at ca. 200.000 boliger har generelle mangler med hensyn til bad, toilet og centralvarme. Dansk Folkeparti anser det for vigtigt, at den ældste bygningsmasse vedligeholdes på den bedst mulige måde.
Det er jo en kendsgerning, at en meget stor del af Danmarks nationalformue er placeret i bygninger, og derfor er vedligeholdelse og forbedring med til at fastholde formuen.
Det er samtidig vigtigt, at der skabes fornuftige rammer for familien Danmarks boligforhold.
Hvis vi skal øge incitamenterne for den private renoveringsindsats, kunne det f.eks. ske ved en friere huslejefastsættelse.
Denne frihed kunne f.eks. ske i forbindelse med byfornyelse af ubeboede ejendomme, ved genudlejning og ved, at beboerne i højere grad medvirkede til at finansiere udgifterne for byfornyelse.
Disse forslag ville øge antallet af lejligheder i byfornyelsesprojekter uden væsentlige omkostninger for stat eller kommune.
Dansk Folkeparti kan ikke støtte, at ydelsesbidraget nedsættes fra 100 pct. til 97 pct.
Det vil betyde, at en række ejere ikke ønsker at indgå i byfornyelsesprojekter som følge af, at der ikke vil være fuld kompensation for udgifterne.
Nu foreslås en udvidelse til dækning af tab på inventar og installationer, men hvorfor ikke også en godtgørelse for tab af goodwill?
Hvorvidt lovforslaget samlet set kan få Dansk Folkepartis støtte, vil udvalgsarbejdet afgøre, men pilen peger nedad på nuværende tidspunkt.
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2000-11-16:
Jeg vil bare sikre mig, at jeg har forstået Dansk Folkepartis ordfører rigtigt: at man ikke ønskede en fri huslejedannelse, men friere huslejedannelse i forbindelse med byfornyelse.
Men hvad med den gevinst, som ejeren i den sammenhæng scorer på byfornyelsessagen?
Den skal der ikke røres ved.
Egil Møller (DF), 2000-11-16:
Med hensyn til den frie huslejedannelse er det da ikke sådan, at vi i Dansk Folkeparti siger, at det være her og nu.
Der har jo været en lang årrække med regulerede huslejer, og så kan man ikke lige pludselig give det hele frit.
Det ville skabe nogle situationer, hvor folk kommer i knibe.
Jeg nævnte, at der var specielle situationer, hvor man kunne overveje så at give huslejen fri, og jeg vil da godt gentage, at det var ved byfornyelse af ubeboede ejendomme, ved genudlejning, og at beboerne i højere grad skulle medvirke til denne finansiering.
Det er ikke en generel satsning på, at nu skal huslejen gives fri, for det kunne vi da aldrig drømme om.
Knud Erik Hansen (SF), 2000-11-16:
Jamen det er rigtigt, at det skal vi beskæftige os med, for det er klart, det er vigtigt, og jeg synes også, det er en forudsætning for forslaget, at lejerne ikke kommer til at betale mere.
Der, hvor der er nogle ting, vi kan diskutere på det område, er omkring Byggeskadefonden, hvor lejerne kommer til at betale noget mere, og det andet er om andelsbolighaverne, som kommer til at betale noget mere, fordi det nu ryger fra 5 pct. til 6 pct. Men med finansloven synes jeg, det er forkert at sige, at det er det, der vil komme til at betyde, at lejerne må betale mere.
Hvis det var det, så tror jeg nok, vi havde haft en anden holdning.
Vores udgangspunkt har klart været, at det her ikke var et forslag, der skulle belaste lejerne ekstra.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-11-16:
Jeg tror, vi måske nærmer os en løsning på problemet med den her ligning, der ikke kan gå op, for man kan også høre på den måde, hr. Knud Erik Hansen har forstået det på, og som ministeren nu siger det på, at der vil blive mindst lige så meget aktivitet.
Der vil samtidig blive en statslig besparelse på et par hundrede millioner kroner om året.
Ergo, og det sagde ministeren også, vil nogle komme til at betale, enten i form
af mere skrabede løsninger, at entreprenørerne bygger billigere - det tror jeg nu ikke meget på, det er ikke set før i historien - eller at lejerne og andelshaverne kommer til at yde et større bidrag, og det er jo desværre den historiske erfaring, at hvis der er en regning at betale, så bliver den altid sendt derhen. Jamen nu siger jeg det bare til ministeren, for det er altså set før, så det problem kommer vi til at beskæftige os meget indgående med i udvalget.
Jytte Andersen (S), 2000-11-16:
Jeg kan høre, at hr. Egil Møller anerkender regeringens beskæftigelsespolitik, fordi en del af begrundelserne for, at der ikke bliver bygget så meget, er jo også, at det er meget svært at skaffe bygningshåndværkere, ikke mindst i Københavns Kommune.
Jeg kan også høre, at man meget gerne her vil have en lejediskussion, og jeg vil så anerkende, at det måske også var mig selv, der bidrog til den, men den vil jeg gerne vente med til et andet tidspunkt.
Sådan som jeg ser det, sådan som jeg ser markedet nu, og med den viden, at der er folk, der står på venteliste i landets boligforeninger både i 10 og 20 år uden at få en lejlighed, ville man, hvis vi havde et frit boligmarked, klart i den situation have skruet prisen op.
Sådan er det med en hvilken som helst mangelvare. Nu synes vi så heller ikke, det er særlig sympatisk at definere boligen som sådan et almindeligt forbrugsgode.
Det er en samfundsmæssig forpligtelse over for borgerne, at de skal have et sted at bo.
Det skal ikke defineres som et almindeligt forbrugsgode - ikke efter vores opfattelse i hvert fald.
Det med økonomien har hr. Knud Erik Hansen svaret på.
Det afgørende er aktiviteten.
Hvor meget bliver der byfornyet, hvordan bliver der byfornyet? Er det for godt, er det for luksuriøst, eller hvad er det?
Det er det, som det her lovforslag lægger op til en bedre vurdering af og en større bevidsthed om.
Dertil kommer så også et bidrag til et bedre beslutningsgrundlag.
Jeg er enig i, at det jo ikke kun er beslutningsgrundlaget, der gør det her. Det er faktisk også, at der er nogle økonomiske incitamenter, der samlet set trækker i den retning, at man i virkeligheden kan få en større aktivitet, når man er mere omkostningsbevidst inden for den ramme på 2 mia. kr., og man kan samtidig spare.
Så kan man spørge: Hvem er det så, det går ud over?
Hvem er det, det går ud over?
Ja, det er, at man faktisk vælger nogle mere hensigtsmæssige løsninger.
Man vælger luksus fra, og man strammer også op på, at byggeriet ikke altid behøver at koste det, det koster, men at det faktisk kan gøres billigere, hvis der er en stærkere bevidsthed om, at bundlinjen altså ikke skal være noget, man kan sende ud på 30-årige lån, som staten garanterer.
Knud Erik Hansen (SF), 2000-11-16:
Først til boligministeren om mertilsagn: Jeg synes, det bliver gjort for simpelt, når det bare siges, at det er en opgave for kommunerne at styre projekterne bedre, således at man ikke får nogle pludselige overskridelser.
Det, som kommunerne gør med mertilsagn, er jo også at prøve at administrere deres ramme på en fornuftig måde.
Og nogle gange kommer de jo så i konflikt med hinanden.
Det er derfor, jeg synes, at kæden nogle gange hopper af, hvis man siger, at det her alene kan sikre en bedre planlægning.
Det er klart, at man kunne ønske sig en bedre planlægning i nogle tilfælde, men jeg tror ikke, det kan sikre det alene.
Så er der den dér diskussion om aktiviteten og investeringsrammen - og det er også et svar til hr. Kofod-Svendsen.
Vi har da klart forudsat, at investeringsrammen, det vil sige aktiviteten, er den samme.
Det er jo det, der er afgørende.
Det er investeringsrammen, der bestemmer aktiviteten.
Det ligger der ikke begrænsning på endnu.
Den er likviditetsmæssigt på 5 mio. kr. i 2001, men er opgjort i nutidsværdi år 2004.
Så jeg oplever ikke nogen fare.
Det, der er afgørende for os i den her sag, er, at vi holder aktiviteten.
Og så synes jeg også, der er et væsentligt princip i det her, at man så vidt muligt undgår, at lejerne kommer til betale ekstraudgifter.
Jeg synes, den er løst lidt, og vi kan godt diskutere, om det så er nok; men jeg synes, det første forslag var klart utilfredsstillende, og det, man har nu, er klart en forbedring for andelshaverne.
Egil Møller (DF), 2000-11-16:
By- og boligministeren mente, at Dansk Folkeparti ønskede at give ejerne i både pose og sæk.
Det er vel ønsketænkning fra ministerens side, for det er slet ikke de intentioner, vi har i Dansk Folkeparti.
Ministeren var inde på, at der var boligmangel på nuværende tidspunkt.
Derfor var det sådan lidt farligt at give huslejen fri.
Så må jeg jo spørge ministeren, om ikke ministeren har været medvirkende til, at der netop er boligmangel.
Vi er vidende om, at mange flygtninge og invandrere skal bosættes.
Og alt anden lige, med den tilstrømning, der har været af disse personer de seneste år, så giver det da et pres på de boliger, der er i samfundet, og det vil jo så, alt andet lige, gå ud over de danskere, der er der.
Boligmangelen kunne man jo sådan set også komme lidt til livs, hvis man åbnede mulighed for, at ejere af sommerhuse kunne disponere over dem året rundt.
Så var der dog en mindre boligmangel.
Endelig vil jeg godt spørge ministeren, om ministeren vil arbejde for, at der bliver givet mulighed for fri aftaleret mellem lejere og udlejere om lejemålets længde.
Her har vi jo det problem, at udlejer er bundet af formentlig kun at kunne aftale en kortere periode for et lejemål uden at være bundet af andre regler.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-11-16:
Ja, jeg vil ikke sige, at der er opstået nogen betydelig stor klarhed omkring de økonomiske konsekvenser for staten af det her forslag; men som hr. Kofod-Svendsen gjorde opmærksom på, må vi jo lægge til grund, at regeringen i sin finanspolitik har indarbejdet en besparelse i 2001 på 204 mio. kr., i 2001 på 218 mio. kr., osv. Men det er muligt, at regeringen ikke - nu er hverken økonomiministeren eller by- og boligministeren til stede - påtænker at sikre, at det giver en sådan besparelse.
Men man kan jo ikke borttrylle en besparelse ved at sige, at rammen er i øvrigt den samme, for på en eller anden måde må man jo have forestillet sig, at den besparelse bliver sat igennem i virkeligheden.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 2000-11-16:
Byfornyelse er væsentlig og vigtig, og det er også væsentligt og vigtigt, når vi beskæftiger os med en vigtig opgave, at vi får noget for pengene.
Som jeg er blevet informeret, er det sådan, at når vi har en byfornyelsesramme på 2 mia. kr., har det været sådan de sidste år, at op mod en 80 pct. af den samlede byfornyelse koster halvdelen af rammen, og de resterende ca. 20 pct. koster resten af rammen.
Så vi har altså noget byfornyelse, som er uforholdsmæssig dyr, og det er sigtet - sådan har jeg igen forstået dette vanskeligt tilgængelige forslag - især at sikre, at den dyre byfornyelse bliver gjort mere omkostningsbevidst, og det synes jeg er en rigtig målsætning.
Så er der nogle tal, og dem kan vi jo selvfølgelig bore lidt i under udvalgsarbejdet.
Hvis ministeren vil komme med en nærmere eksegetisk udredning af disse tal, vil det jo også være fint.
Men når der står, at i år 2001 skal de offentlige, og her hedder det »mindreudgifter« udgøre 204 mio. kr., ja,
så går jeg ud fra, at et parti som SF, der har været meget aktivt under finanslovforhandlingerne, selvfølgelig med åbne øjne tilslutter sig denne besparelse på 204 mio. kr., eller også må jeg jo høre nærmere, hvordan det hænger sammen. Jeg holder mig alene til teksten, og den taler om, at offentlige mindreudgifter skal i 2001 udgøre 204 mio. kr., og så skal de offentlige mindreudgifter stige, så man i 2004 kommer op på 239 mio. kr. Men det ser jeg ud fra det positive sigte, at nu skal vi altså have noget mere ud af de offentlige investeringer.
Det synes jeg er et godt sigte, og det kan jeg helt tilslutte mig.
Så er der en masse tekniske ting, det kan vi se på under udvalgsarbejdet, men Kristeligt Folkeparti støtter altså den vigtige opgave med byfornyelse, at vi gør det så omkostningsbevidst som overhovedet muligt, og der ser vi lovforslaget som et skridt i den rigtige retning.
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2000-11-16:
Så der må bruges 2 mia. kr. på byfornyelse.
Jytte Andersen (S), 2000-11-16:
Jamen jeg vil nu også sige, at det har ikke været regeringens udgangspunkt - og det ligger heller ikke i lovforslaget - at det her skal belaste lejerne.
Andelshaverne kommer til at betale 1 pct. mere - altså de plejer at betale 5 pct. og kommer til at betale 6 pct.
Der kan man så også sige, at det er jo andelshaverens værdi, der sker en kraftig forøgelse af, når vi byfornyer, og derfor har vi syntes, at det var helt hensigtsmæssigt og rimeligt.
Med hensyn til Byggeskadefonden og betalingen, der går over til et nyt beregningsgrundlag, er det jo simpelt hen også for at ligestille de lejere, der bor i den almene sektor, med de lejere, der bor i den øvrige boligmasse.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-11-16:
Ja, nu er det muligt, at vi skal have ministeren til at assistere med en besvarelse her, men det fremgår jo af bemærkningerne, at sigtet er en besparelse på over 200 mio. kr., og det er klart, at man kan ikke gennemføre en besparelse på over 200 mio. kr., uden at nogen kommer til at mærke det.
Det er jo derfor, nogle af bestemmelserne er udformet, som de er, det har jo sammenhæng med tallene, og derfor er det lidt indviklet, det svar, jeg får fra hr. Kramer Mikkelsen.
Det er faktisk, for at sige det rent ud, umuligt
at forstå.
Er sigtet at hente disse mere end 200 mio. kr. i besparelse, eller kan vi være enige om, at det godt må koste
de penge mere, og de penge kan vi så bruge til at løse de her problemer?
Jamen så vil jeg bare spørge hr. Kramer Mikkelsen, om det skal forstås sådan, at regeringen, regeringspartierne ikke vil lægge vægt på, at den besparelse, som jo angiveligt skulle ligge i det her for det offentlige i 2001, skal hentes hjem i 2001, at det ikke er lovgivningens formål, og at vi derfor godt kan ændre på tingene i drøftelse med lejernes organisationer og andelsboligforeningerne og kommunerne uden at have det sigte, at denne besparelse skal gennemføres i 2001.
Det ville jo gøre det hele noget nemmere, hvis Socialdemokratiet kan give et sådant tilsagn.
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2000-11-16:
Ja, ud over at jeg vil skynde mig at sige, at jeg mener, at den med de 500 kr. i huslejestigninger er grebet ud af den blå luft og ikke kan dokumenteres, så vil jeg sige, at vi i Socialdemokratiet selvfølgelig er enige i, at det her skal grundigt udvalgsbehandles, og vi skal bl.a. være med til at sikre, at det her ikke er et forslag, der rammer lejerne.
Der skal forhåbentligvis bruges 2 mia. kr. på byfornyelse de kommende år, og de skal anvendes bedre, end de har været anvendt tidligere.
Og jeg kan næsten fornemme, at det er hr. Keld Albrechtsen sådan set enig med regeringen i.
Så der er ikke tale om nogen besparelse i den offentlige byfornyelsesramme; der er sat 2 mia. kr. af til byfornyelse, og dem forventer vi at bruge.
Dorit Myltoft (RV), 2000-11-16:
I 1997 vedtog Folketinget en efter Det Radiale Venstres opfattelse rigtig god byfornyelseslov. Men som det er sagt og skrevet, ændrede vi ikke dengang incitamentsstrukturen eller byrdefordelingen.
Siden har et udvalg offentliggjort en budgetanalyse, og det er dette arbejde, som bl.a. har givet baggrundsmaterialet til lovforslaget i dag, lovforslag nr. L 60.
Jeg er overbevist om, at mange kan tilslutte sig et ønske om, at pengene strækkes mest muligt, altså mere byfornyelse for de samme penge.
Lovforslagets hovedpunkter skal i et fornuftigt samspil opfylde de overordnede hensigter med at mindske omkostningerne.
Det Radikale Venstre støtter alle elementer.
Men de økonomiske incitamenter bliver først rigtig interessante, når de bruges for at få byfornyelseslovens formålsparagraf opfyldt for et større antal bygninger og byområder.
For Det Radikale Venstre er det vigtigt, at der planlægges efter de byøkologiske principper, og sådan at byfornyelse og bygningsrenoveringer er med til at højne de arkitektoniske boligkvaliteter. Omkostningsbevidst byfornyelse skal inddrage energibesparende løsninger og fremme brug af miljøvenlige byggematerialer og byggemetoder.
Dagens forespørgselsdebat om klimaforhandlingerne anskueliggjorde jo netop vigtigheden af, at disse aspekter også er med, for over halvdelen af Danmarks energiforsyning er knyttet til bygninger.
Det vil heller ikke være urimeligt at forvente, at nyrenoverede boliger har et sundt og godt indeklima. I Det Radikale Venstre er vi overbevist om, at omkostningsbevidsthed hos både ejere, lejere og de ansvarlige kommuner kan være med til fremme bæredygtige og ressourcebesparende løsninger.
Det er nemlig også et spørgsmål om at få markedet til at fungere bedre i byggebranchen.
Det vil gøre boliger og byer til bedre rum at leve i.
Det er jo i by- og boligpolitikken, at visionerne om gode livsbetingelser og et ordentligt samfund sætter sig konkrete spor.
Det gælder boligforhold, infrastruktur, kommunikationslinjer, forsyningsvirksomhed, erhvervsvirksomheder, institutionsbyggeri, idrætsfaciliteter, teater- og koncertsale, torve og parker osv., osv.
Alle bestræbelser, som ud fra en helhedsorientering er med til at sikre bæredygtige byer, vil Det Radikale Venstre støtte.
Lovforslag nr. L 60, som vi behandler her i dag, opfatter vi som et vigtigt led i den samlede indsats, og derfor kan vi støtte lovforslaget.
Annie Lunde Hansen (CD), 2000-11-16:
Ja, nu står jeg med et lovforslag med en lang række gode initiativer, men hvor er det svært rent teknisk.
Men den overordnede målsætning er dog ret klar: Regeringen ønsker nemlig at få mere byfornyelse for de samme bevillinger.
Der skal være en tilskyndelse for aktørerne til at holde udgifterne til en god byfornyelse nede, og det kan jo heller ikke være rimeligt, at vi har set, at byfornyelse bliver dyrere, end det er at flytte ind i en splinterny lejlighed.
I CD har vi umiddelbart ikke noget imod den målsætning, at man ser på byfornyelsen, og at der kommer nogle rimelige huslejer, så folk stadig kan blive boende i det kvarter, de meget gerne vil blive boende i.
Ting kan jo trods alt købes for dyrt, og har man med dette forslag virkelig fundet et vidundermiddel, som kan fastholde incitamentet til at lave gode boligforbedringer til lavere priser, ser CD med åbent sind på dette.
Som den konservative ordfører, hr. John Vinther,
meget rigtigt sagde, skal vi se på, hvordan konsulentbidragene skal beregnes, og det synspunkt vil CD meget gerne støtte.
CD's grundlæggende holdning til byfornyelsesreglerne er, at byfornyelse er en dyr, men nødvendig opgave.
Den er nødvendig, fordi den har et boligsocialt sigte, fordi den er bygningsbevarende, og fordi den har et bygningskulturelt sigte, hvilket absolut ikke er uden betydning.
Af disse grunde ønsker vi i CD, at byfornyelsesindsatsen fastholdes.
CD er grundlæggende positiv over for finansieringsreglerne og over for, at disse tages op til revision på nuværende tidspunkt.
Vi vil dog lade udvalgsbehandlingen vise, hvordan vi stemmer for lovforslaget.