runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Mikkel Dencker (DF), 2004-01-30:
Lovforslaget, som vi behandler her, tager udgangspunkt i Dansk Folkepartis beslutningsforslag nr. B 3, som blev fremsat i begyndelsen af denne folketingssamling.
Efterfølgende blev ideen om en opsparingsordning for professionelle sportsfolk en del af forliget om finansloven for i år mellem Dansk Folkeparti og regeringen.
Det oprindelige beslutningsforslag B 3 blev til efter længere tids dialog med de professionelle fodboldspilleres organisation, Spillerforeningen, og Dansk Folkeparti.
Den dialog, der var imellem os, gjorde det klart for os, at der var brug for, at der skabes en ordning, som giver incitament for professionelle sportsudøvere til at henlægge en del af deres indkomst med henblik på at tage en uddannelse eller starte egen virksomhed efter ophøret af deres sportskarriere.
Problemet for professionelle sportsfolk er ofte, at når deres karriere i 30-35-års-alderen ophører, har de ikke nået at få en uddannelse eller opnået nogen erhvervserfaring.
Dermed står de ofte bagest i køen til job på det almindelige arbejdsmarked.
Behovet for en opsparingsordning bekræftes også af, at i rapporten, der hedder »Kontraktspillere i fodbold og håndbold«, som blev udarbejdet i 2002 på foranledning af bl.a. Team Danmark, DBU og Dansk Håndboldforbund, var en af anbefalingerne netop, at der etableres en særlig opsparingsordning for de professionelle sportsfolk. I lande, vi i Danmark normalt sammenligner os med, såsom Norge, Finland, Belgien, Holland, Frankrig og England, har
man allerede ordninger, som svarer til den, der her foreslås.
Når man dertil lægger, at Spillerforeningen helt tilbage i 1990 forelagde ideen for den daværende skatteminister, og det var jo den person, der er statsminister i dag, så kan man godt undre sig over, at ordningen ikke for længst er etableret.
Derfor glæder det os i dag at være med til at behandle et forslag, som kommer med en løsning på problemet.
Vi ved tilmed på forhånd, at der er skabt flertal for en vedtagelse.
Da Dansk Folkeparti i september sidste år varslede en fremsættelse af et forslag om sportspension, blev det meget positivt modtaget.
Både fodboldlandsholdets træner, Morten Olsen, og Spillerforeningens formand, Mads Øland, udtrykte sig i begejstrede toner, ligesom både Socialdemokratiet og SF lovede at bakke forslaget op.
Så vi ser frem til, at forslaget vedtages med meget stor majoritet her i Folketinget.
Det er meget få mennesker i dette land, der har indtægter fra sportsudøvelse, og derfor er L 111 meget målrettet.
Peter Christensen (V), 2004-01-30:
I forbindelse med aftalen om finansloven for 2004 blev regeringspartierne og Dansk Folkeparti enige om, at der skulle oprettes en særlig pensionsordning for sportsudøvere;
en pensionsordning, som betyder, at den enkelte sportsudøver, f.eks. en professionel fodboldspiller, kan spare op i gode tider og få pengene udbetalt i mindre gode tider.
Mange unge professionelle sportsudøvere springer uddannelse og erhvervskarriere over for at gennemleve eller nå nogle høje sportslige mål.
De helliger sig fuldt og helt den sportslige karriere, og ikke et ondt ord om det at satse alt, men som alle andre ting har også en sportslig karriere en ende.
Den sportslige karriere stopper ofte ganske pludseligt og i en tidlig alder.
Med denne opsparingsordning vil den enkelte sportsudøver nemmere kunne planlægge og gennemføre et karriereskifte fra sporten og over i f.eks. uddannelsessystemet eller til en fremtid som selvstændig erhvervsdrivende.
Sportsudøveren bestemmer selv, hvad pengene bruges til, men det forventes, at hovedparten netop vil bruge pengene som springbræt til senere at kunne opnå fast indkomst på anden vis.
Da mange professionelle sportsudøvere går fra høj indtægt til mere normale forhold, vil der være et ganske godt incitament til at benytte den foreslåede model, da den giver mulighed for, at den marginale beskatning udjævnes og falder.
Ansvaret for den enkelte sportsudøvers fremtid er dog fortsat den enkeltes eget, og det er derfor også den enkelte, der selv afgør, om der skal gemmes penge til senere brug, og om ordningen skal bruges. Ordningen følger på de fleste strækninger de nuværende regler for ratepensionsordninger, og der er ligeledes nogle rammer for, hvor store beløb der kan udbetales i alt og årligt.
Pengene, der indbetales, skal være erhvervet i egenskab af at være sportsudøver.
Som aftalt under finanslovforhandlingerne kan Venstre støtte forslaget.
Per Dalgaard (DF), 2004-01-30:
B 58 er et af den slags beslutningsforslag fra Socialdemokratiets side, hvor man kan spørge om, hvorfor det fremsættes nu.
Det har et sympatisk sigte, kan man sige, og de mennesker, der her søger om et kursus i forskellig vagtvirksomhed, vil sikkert finde forslaget ganske rimeligt, selvfølgelig vil de det.
Al uddannelse er vel af det gode, og specielt når den kan anvendes bagefter.
Og det kan selvfølgelig et kursus i at agere som vagt også for offentligt ansatte vagtfolk.
I den oprindelige lov om vagtvirksomhed fra maj 1986, hvor alene private skulle gennemgå et grundkursus, blev offentlige vagtfolk ikke nævnt.
Dengang var der en større adskillelse mellem offentlig og privat vagtvirksomhed, hvor den offentlige kun havde karakter af overvågning af f.eks. offentlig ejendom ligesom i dag, hvor jeg kan forstå, at de offentlige vagtfolk kun passer på egne områder, og at dette ikke kan betragtes som en egentlig vagtvirksomhed.
Så kunne alle de her gode intentioner have været indført dengang.
Det står der ingenting om i beslutningsforslaget, og Socialdemokratiet ved jo godt, at yderligere udgifter er finanslovstof.
I beslutningsforslaget står der som sagt ikke noget om udgifterne.
Og er der egentlig ikke også en forskel på vagterhvervet og offentlige vagtfolk, som eventuelt kun åbner og lukker en eller anden institution?
Med disse ord vil Dansk Folkeparti med spænding se frem
til, hvilke yderligere informationer der kommer under udvalgsarbejdet, men jeg må nok tilstå, at vi er noget skeptiske over for forslaget.
Irene Simonsen (V), 2004-01-30:
Jeg har simpelt hen så stor tiltro til det enkelte menneske, at jeg ikke mener, der er behov for at lovgive på alle områder.
Hvis det er et problem for den pedel, og hvis der er nogle problemer i forbindelse med hans arbejde og det tilsyn, han har med området, så er jeg ret sikker på, at skoleledelse og pedel kan tale sig til rette om tingene, for det er dér, ansættelsesforholdet er, og det er dér, personaleudviklingen foregår.
ville jeg overhovedet ikke bekymre mig om.
Jeg mener ikke, det er nødvendigt at ophæve loven, for der kan være områder, hvor man jo netop ad frivillighedens vej ønsker, at man skal tage den efteruddannelse.
Frode Sørensen (S), 2004-01-30:
Mener fru Irene Simonsen, at vi lige så godt kunne ophæve loven om uddannelse eller vagtloven, der omhandler uddannelse af private vagtfunktionærer?
Fru Irene Simonsen mener jo, at det er overflødigt med så meget lovgivning.
Mener fru Irene Simonsen ikke, at det er rimeligt, at en pedel, der tager rundt på en eller flere skoler og ser efter, om tingene er sikrede, og oplever, at der har været indbrud eller andet, også har en uddannelse i, hvordan man så sikrer det pågældende sted, så man ikke mister de aktiver, der f.eks. ligger derinde, fordi tilgangsforholdene nu er sådan, at alle og enhver kan komme ind?
Irene Simonsen (V), 2004-01-30:
For det første vil jeg altså gerne pointere, at jeg ikke tog hr. Frode Sørensen til indtægt for, at forældre, der stod vagt, var indeholdt i det lovforslag her.
Det, jeg netop gav udtryk for, var en bekymring for en glidebane: Er det så det næste, vi skal til at tage fat i?
Det er jo det, jeg tit oplever her i Folketinget, at tingene accellerer, og lige pludselig får vi lovgivet om en hel masse, som er ganske unødvendigt. Med hensyn til det næste spørgsmål om de offentligt ansatte vil jeg da gerne give et eksempel.
Det er inden for et lukket område, og det er ikke i erhvervsmæssigt regi, og det har jeg det fint med.
Hvis pedellen derimod skønner, at han har et behov for den uddannelse, så er det jo noget, han tager op med sin leder.
Og om det er rimeligt, at en vagt, når der kommer en privat virksomhed ind, så skal have uddannelsen: Ja, det er det, for når lovgivningen er lavet, som den er, så er det netop for at sikre, at når man selv går ud med salg af vagtvirksomhed for øje, så indestår man også for en vis bestemt kvalitet og standard, hvorimod man selv har ansvaret, når det er ens egne ansatte.
Frode Sørensen (S), 2004-01-30:
Jeg vil gerne spørge, om fru Irene Simonsen kan nævne nogle eksempler på offentligt ansatte, der udfører ikkeerhvervsmæssig vagttjeneste.
Vi hørte jo før ministeren sige, at det er normalt, når man ikke får vederlag for det.
Der er vel ikke ret mange offentligt ansatte, der arbejder uden vederlag.
Så vil jeg gerne sige, at jeg har ikke og Socialdemokratiet har heller ikke fremsat forslag om noget som helst vedrørende forældres opsyn med teenagebørn.
Det har ikke noget med offentligt ansatte at gøre.
Med hensyn til butiksdetektiver vil jeg sige, at hvis et firma hyrer et butiksdetektivfirma til at gå i forretningen, så skal butiksdetektiven have uddannelsen.
Det skal butiksdetektiven ikke, hvis han er ansat i virksomheden.
Men det kunne da godt være, vi skulle tage det op.
Det blev i øvrigt taget op i forbindelse med lovbehandlingen i 1986, men vandt ikke genklang.
Irene Simonsen (V), 2004-01-30:
Jeg vil gerne starte med at sige, at jeg jo er fuldt enig med ministeren i synspunktet om, at Socialdemokratiet går meget langt i deres forslag her ved at stille de samme krav til alle offentligt ansatte, og at vi måske bevæger os ind på en glidebane.
Der er jo sådan, at der nu skelnes mellem erhvervsmæssig vagtudøvelse og ikkeerhvervsmæssig vagtudøvelse, og det er meget væsentligt at skelne mellem de to ting.
Når jeg kigger på Socialdemokratiets forslag, så er der da en glidebane, som jeg kan være slemt bekymret for, for hvad bliver det næste så, hvis netop også skolepedeller og alle mulige andre skal igennem et vist uddannelsesforløb?
Når der afholdes forskellige arrangementer for børn og unge mennesker til halbal, og hvad ved jeg, så står forældrene oppe og sørger for at være der, at passe på og tager ansvar for tingene.
Den glidebane kunne jeg godt være nervøs for, for bliver det så det næste, som man jo har set før her i Folketingets behandlinger, at de forældre også skal på kursus?
Så kommer glidebanen.
Så vil jeg også gerne sige til hr. Frode Sørensen i forbindelse med det lovforslag her og de eksempler, som hr. Frode Sørensen kom med i forbindelse med ministerens tale, at alle, der er ansat i et offentligt erhverv, også kommer til medarbejderudviklingssamtaler og andet, og hvis det skønnes, at der er behov for noget kursus, så står det jo frit for at ønske det til en medarbejderudviklingssamtale.
Og så er jeg da helt sikker på, at det også i rimelig udstrækning vil imødekommes i forbindelse med den medarbejderudvikling, man har inden for offentlig virksomhed, lige så vel som man har i private virksomheder.
Og så kommer vi ikke til at generalisere og lovgive for alle, hvis vi tager det ad notam, så det vil jeg meget henstille til at vi gør.
I øvrigt mener vi ikke i Venstre, at alle områder skal lovreguleres.
Der skal være grænser for, hvad lovgivere blander sig i.
Så jeg vil gerne sige, at Venstre bestemt ikke kan støtte det her beslutningsforslag.
Lene Espersen (KF), 2004-01-30:
Jeg må sige, at jeg har en anden opfattelse af tingene.
Jeg synes, at Socialdemokratiet med det her beslutningsforslag forsøger at puste noget, der for nogle mennesker opleves som et problem, op til et fuldstændig generelt problem, i og med at man lægger op til, at alle offentligt ansatte, som udøver vagtvirksomhed, skal have en uddannelse, som svarer til, hvad vagtpersonalet i private virksomheder har.
Som jeg meget klart tilkendegav i min første besvarelse
af beslutningsforslaget, så udelukker det naturligvis ikke, at en arbejdsgiver selv i relevante tilfælde vælger at kræve eller tilbyde, at medarbejderne gennemgår det grundkursus for vagtfunktionærer, som kræves efter reglerne om erhvervsmæssig vagtvirksomhed.
Med andre ord: Hvis der er et specifikt problem på et område, så synes jeg da, det var bedre, at medarbejderne og ledelsen talte sammen om, at de fik det grundkursus, frem for her i Folketinget at møde op med et krav om, at samtlige mennesker, en skolepedel og alle mulige andre, nu absolut skal tvinges gennem et grundkursus.
Det synes jeg simpelt hen er udtryk for overadministration og bureaukrati frem for at forsøge målrettet at løse de mulige problemer, som man ønsker at løse fra medarbejdernes side.
Frode Sørensen (S), 2004-01-30:
Jeg siger tak til hr. Per Dalgaard for det, der kom frem.
Der er trods alt lidt positivt i det.
Jeg opfatter det, hr. Per Dalgaard siger, som at det er rimeligt, hvis folk føler, at for at de på kvalificeret vis kan udføre vagtvirksomhed, som ligner det, de private gør, vil det være rimeligt med et kursus til at underbygge. Så spørger hr. Per Dalgaard, hvad det vil koste.
Nu blev forslaget jo sidst fremsat i maj måned, men nåede ikke at komme til debat i løbet af sommeren.
Men jeg kan oplyse, at Socialdemokratiet i sit finanslovforslag har afsat 2 mio. kr., som vi regner med, at disse 3 ugers AMU-kurser koster, og det er selvfølgelig klart, at Socialdemokratiet som et ansvarligt parti har noget med om det.
Morten Bødskov (S), 2004-01-30:
Jeg er sådan set lidt ked af, at justitsministeren på den måde sådan, latterliggør er vel for stærkt et ord, men alligevel, polemiserer i den her diskussion, for det er faktisk et alvorligt problem.
Der er eksempler på - og det var det, der blev redegjordt for i Retsudvalget - at offentligt ansatte vagter kommer ud i alvorlige situationer, hvor det uddannelseskursus, som de private vagter har i dag, ville være gavnligt, således at man kunne minimere de der tilspidsede situationer, som selv samme vagter også står over for.
Der er eksempler på det, og det er det, som det her relativt beskedne forslag vil forsøge at råde bod på.
Der er tale om et 3-ugers-kursus, som vil betyde, at de pågældende offentligt ansatte vagter i situationer vil have bedre redskaber til at håndtere de tilspidsede situationer, der er masser af eksempler på at de kommer ud for i deres daglige arbejde.
Det her forslag har jo selvfølgelig delvis afsæt i det behov, som hr. Frode Sørensen har skitseret, men reelt også i et foretræde, som vi har haft i Folketingets Retsudvalg.
Tværtimod repræsenterede
de her folk nogle ansatte, som kommer i situationer, hvor de kan have behov for at have gennemgået det her 3-ugers uddannelseskursus.
Jeg vil gerne spørge til logikken i den tilstand, som hr. Frode Sørensen spurgte om før - det svarede justitsministeren nemlig ikke på, da hr. Frode Sørensen spurgte - altså at hvis man har en rådhusbetjent eller en anden lignende funktion, er der ikke et uddannelseskrav, men det er der, hvis man i forbindelse med ferie eller andet får et privat vagtfirma ind; så er der et uddannelseskrav.
Hvor er logikken i det?
Det er jo den samme jobfunktion, som de pågældende varetager, og det er de samme risici.
Så logikken mener jeg at justitsministeren bør komme nærmere ind på i en besvarelse i stedet for at undvige, som det før var tilfældet.
Lene Espersen (KF), 2004-01-30:
Nej, jeg synes, at vi hele tiden skal overveje, ikke mindst når vi behandler sager her i Folketingssalen og stiller nye krav, hvorvidt det krav er hensigtsmæssigt og overhovedet vil gøre den store forskel og give mening i de konkrete sager.
På det her område synes jeg simpelt hen at Socialdemokratiet går for vidt.
Jeg synes, at man overdriver problemets omfang, og jeg må også blankt erkende, at jeg har meget svært ved at forstå, at det skal gavne nogle, at man vil opstille den slags meget, meget strenge krav til personer, som ikke har behov for det.
Det er klart, at den type personer, som lovforslaget delvis omhandler, altså dem, der udøver en ikkeerhvervsmæssig virksomhed, jo vil have mange forskelligartede opgaver.
En del af dem kunne være at føre tilsyn et sted, men der kunne jo være mange andre opgaver, som den pågældende person også varetog.
Man kunne så med samme relevans spørge: Skulle man så inden for disse særområder have en særlig grunduddannelse? Så kunne den stakkels altmuligmand jo ende med at skulle igennem meget, meget langvarige uddannelsesforløb for at tilfredsstille Socialdemokratiets ønske om uddannelse.
Så jeg har svært ved at se begrundelsen for forslaget; det må jeg desværre skuffe hr. Frode Sørensen med.
Frode Sørensen (S), 2004-01-30:
Jeg kan oplyse, at så vidt jeg har kunnet finde frem til det, er der ingen offentlige, der har gennemført grunduddannelsen på nuværende tidspunkt.
Men jeg glæder mig til at få svaret fra ministeren.
Det eksempel vil jeg sådan set gerne tage op, for jeg kender en pedel, som har opsynet med fire kommunale haller, som han sent om aftenen tager en tur rundt til og ser, om de er sikrede.
I forbindelse med at der har været indbrud af forskellig art, skal der ske en eller anden form for sikring af lokaliteterne.
Føler ministeren ikke, at det er rimeligt, at man får en uddannelse i, hvordan man sikrer det?
Jeg kan slet ikke følge ministeren i, at man mener, at den form for uddannelse bare er bureaukratisk.
Lene Espersen (KF), 2004-01-30:
For så vidt angår det første spørgsmål, har jeg ikke på stående fod tal for, hvor ofte der stilles krav om en grunduddannelse, men det tal vil vi gerne være behjælpelig med at fremskaffe under udvalgsbehandlingen af B 58.
For så vidt angår det andet spørgsmål, synes jeg, jeg har redegjort meget klart for, at jeg synes, at man skal prøve at se på, om den offentligt ansatte, man taler om, er en person, der udøver en erhvervsmæssig virksomhed eller ej.
Nu kom hr. Frode Sørensen med et eksempel om en rådhusbetjent.
Det eksempel, jeg nok synes er bedre for dem, der sidder og ser på behandlingen her i dag eller lytter til den, er en pedel på en skole.
Skulle en pedel igennem en lang, lang uddannelse?
Jeg må blankt erkende, at jeg har svært ved at se begrundelsen for, at vi indfører et så bureaukratisk krav til alle offentligt ansatte, som ikke udøver erhvervsmæssig vagtvirksomhed, og derfor kan regeringen ikke tilslutte sig det.
Frode Sørensen (S), 2004-01-30:
Tak til justitsministeren for indlægget.
Jeg vil gerne spørge, om ministeren måske kunne oplyse, hvor ofte det sker, at grunduddannelsen ydes for folk, der har vagttjeneste i offentlig virksomhed. Jeg kunne måske supplere med et eksempel.
Det er jo sådan, at en rådhusbetjent, der eksempelvis tilser et eller flere forskellige centre, ikke skal opfylde grunduddannelsen.
En betjent på Nationalmuseet eller Statens Museum for Kunst, der eksempelvis skal afvise folk, skal heller ikke gennemføre det der.
Men hvis man i forbindelse med fravær eller ferie hyrer en privat virksomhed til de samme opgaver, så skal den private vagt have gennemgået denne grunduddannelse.
Jeg vil gerne lige høre, om ministeren føler, at det er logisk.
Per Dalgaard (DF), 2004-01-30:
Jeg er faktisk ret sikker på, at hvis en offentligt ansat i en eller anden institution føler, at hans funktion kræver, at han får en uddannelse, en efteruddannelse, så må det allerede for nuværende være i den offentlige institutions regi også økonomisk at efterkomme et sådant ønske. Men en total vagtkursusvirksomhed for samtlige offentligt ansatte, som måske åbner og slukker i en institution, synes vi nok er lige lovlig meget.
Helge Adam Møller (KF), 2004-01-30:
Jeg har været ordfører på samtlige otte forslag, der har været behandlet i dag siden klokken tre minutter over ti: skatteforslag og forslag til justitsministeren, beslutnings- og lovforslag.
Og der har været enkelte gode imellem og nogle har været sådan midt imellem, og så er der et enkelt fuldstændig overflødigt og efter min mening unødvendigt beslutningsforslag.
Jeg har skrevet på mit papir her: Pølsecirkulære.
Hvad var Pølsecirkulæret?
Det var det, hvor man tvang ganske almindelige husfædre og husmødre, som derhjemme lavede mad til deres børn og til deres forældre og til gæster, når de kom, stegte frikadeller og kogte bajerske pølser indimellem, når der rigtig skulle være fest.
Hvis de skulle lave det samme henne i kantinen i sportshallen for 10 eller 20 af deres egne og forældrenes børn, så skulle de pludselig igennem et stort hygiejnekursus og have det ene og det andet og det fjerde.
Det har vi fået afskaffet.
Det her er jo en ny gang pølsecirkulære.
Der er nøjagtig de samme krav i dag om uddannelse til egentligt vagtpersonale i offentligt regi som i privat regi, og det er godt, det er rigtigt, og det er fornuftigt.
Men nu foreslår Socialdemokratiet så, at enhver offentligt ansat, som har et eller andet lille bitte element af noget, der kan betragtes som vagttjeneste, som altså ikke har noget som helst med erhvervmæssig vagtvirksomhed at gøre, hun eller han skal gennemgå en 3-ugers-vagtuddannelse i Jylland eller i København - og hvorfor? Af hensyn til borgernes retssikkerhed.
Jeg er en af de 5,2 millioner borgere i det her land, og jeg kan garantere hr. Frode Sørensen og Socialdemokratiet for, at jeg ikke føler, at min retssikkerhed bliver et smut bedre eller sikrere, fordi pedellen oppe på Ganløse Skole nu skal tvinges til et 3-ugers-kursus, fordi rådhusbetjenten på Kerteminde Rådhus nu skal på et 3-måneders-kursus, fordi kustoden ovre på Tøjhusmuseet nu skal på et 3-ugers-kursus, fordi de 200 folketingsbetjente, vi har herinde, nu skal på et ekstra kursus, eller fordi adgangskontrollen ovre på Thorvaldsens Museum ...
Man vil grine, og man vil le.
Lad os bruge lidt sund fornuft, og det gælder også hr. Frode Sørensen.
Mere har jeg sådan set ikke at sige.