Eva Kjer Hansen (V), 2006-02-03:
Jeg synes, at hr. Villy Søvndal skal have ondt af sig selv, for sagen er, og det bliver afsløret også under debatten her i dag, at hr. Villy Søvndal kommer til kort, når hr. Villy Søvndal skal forholde sig til den faktiske og konkrete indsats, og derfor bliver der nogle runde vendinger om, hvordan det muligvis ser ud.
Derfor vil hr. Villy Søvndal ikke forholde sig til det faktum, at ngorapporten siger noget om, hvordan organisationerne oplever at deres brugere har det, men ikke giver noget dokumenteret statistisk materiale som grundlag for at sige noget om den generelle udvikling.
Jeg tror i virkeligheden, at det hele bunder i, at hr. Villy Søvndal har det rigtig dårligt med, at der skulle en VK-regering til for at lave en markant indsats over for de udsatte, en regering, som har sat gang i rigtig mange ting med handlingsplanen »Det fælles ansvar« og er i fuld gang med at udmønte det.
Det må være voldsomt generende, i og med at hr. Villy Søvndal ellers altid bakker op om en socialdemokratisk ledet regering og nu kan se, at for at få nogle konkrete resultater er det faktisk en VK-regering, der skal til.
Når man lytter til socialministeren og hr. Tom Behnke, ordføreren for regeringens støtteparti, Det Konservative Folkeparti, et det, som om regeringen kun har siddet i 3-4 måneder.
Den har sat nogle ting i gang og forventer nogle resultater, men så vidt jeg ved, har de samme partier med det samme støtteparti siddet i en periode tidligere.
Vi har stor respekt for de ting, der er sat i gang, og vi vil ikke kvæle de tiltag, der er sat i gang, det har jeg også sagt i min ordførertale, men jeg vil meget gerne høre, hvad socialministeren mener nettoresultatet er, når det gælder de hjemløse.
Det vil jeg gerne have et kort og præcist svar på, så jeg kan forstå det.
I sagens natur er det svært at give nogle præcise tal for antallet af hjemløse.
Men jeg er rigtig glad for, at hr. Hüseyin Arac stiller mig spørgsmålet, for det giver mig også anledning til at kommentere noget af det, hr. Hüseyin Arac sagde i sin ordførertale til beslutningsforslaget.
Bl.a. blev det påpeget fra hr. Aracs side, at det jo er vigtigt, at der bliver bygget boliger, så der er noget at vælge imellem.
Om noget, har den her regering taget fat i boligbyggeriet og rettet op på det efterslæb, der var efter den tidligere socialdemokratisk ledede regering, der slet, slet ikke gjorde nok på det område.
Med boligaftalen for 2002 gav vi et gevaldigt spark for at få sat gang i boligbyggeriet.
Som jeg også redegjorde for, giver den nye boligaftale, som vi indgik med De Radikale og Dansk Folkeparti i efteråret, basis for, at vi netop får bygget mange flere almene boliger.
Om nogen, er de svageste dem, der står og mangler en bolig.
Det er ærgerligt, at Socialdemokraterne overhovedet ikke vil tage et ansvar for indsatsen på boligområdet.
Jeg vil også minde socialministeren om, at det med de »skæve« boliger til de »skæve« eksistenser blev startet i Socialdemokraternes tid under Jytte Andersen, da hun var boligminister, så man skal ikke sige, at Socialdemokraterne ikke har gjort noget eller ikke vil gøre noget.
Det er helt forkert, det vil vi meget gerne.
Men tilbage til sagens kerne.
Jeg vil spørge: Når vi ved, at huslejen stiger, og at den her regering har skåret ned på boligsikringen, og når vi ved, at huspriserne stiger, hvordan vurderer socialministeren så risikoen for, at man bliver hjemløs i det danske samfund, især for de mennesker, der er på kontanthjælp eller anden overførselsindkomst?
Risikerer de mere end tidligere at blive hjemløse, at miste hus og hjem, eller går det bedre for de mennesker, jeg har nævnt?
Jeg skal gerne over for hr. Hüseyin Arac anerkende, at forsøgsordningen med »skæve« huse netop startede i 1999.
Der har været bred opbakning til den og også til, at vi fortsætter forsøgsordningen og bl.a. bygger større boliger.
Der var også bred opbakning til at etablere udslusningsboliger, som vi i regeringen tog initiativ til og fik iværksat sidste år.
Men sagen er, at Socialdemokraterne meldte sig ud af boligforhandlingerne og boligaftalen, som netop sikrer, at vi får bygget nyt og får udviklet hele det almene boligbyggeri.
Det er jo nok så afgørende, at vi sørger for, at der bliver bygget nye almene boliger.
En af de store styrker ved det almene boligbyggeri, er jo, at huslejen er fastlagt på forhånd.
Det vil sige, at der ingen udsving er i huslejen – det er så også et svar på fru Line Barfods tidligere indlæg – at man har den tryghed, der ligger i, at huslejen altid er kendt, uanset hvordan økonomien ellers udvikler sig.
Noget af det, der er afgørende for, at man giver et tilbud, er, at der bliver bygget nye boliger, at der bliver lavet forskellige boformer, som imødekommer det behov, der er, og at kommunerne bruger de redskaber, de har, til at hjælpe folk med at betale huslejen eller til at anvise en lejlighed til en husleje, folk kan betale.