Lars Christian Lilleholt (V), 2006-05-19:
Energipolitikken er i fokus både nationalt og internationalt.
Der er mange spørgsmål på den energipolitiske dagsorden.
Det fremgår med al tydelighed af den energipolitiske redegørelse, som danner grundlag for dagens debat.
Energien spiller en stadig større rolle i vores samfund.
Det skyldes ikke mindst stigende oliepriser, herunder afhængigheden af olieforsyninger fra politisk ustabile områder.
Hvordan ruster vi Danmark til bedst at klare sig i den situation og med de udfordringer?
Der er bred enighed i Folketinget om energipolitikken.
Der kan indimellem være uenighed om detaljer, og i hvilken retning man mere præcist skal gå, men når det kommer til de overordnede linjer, så er der heldigvis bred enighed.
Der er mange spørgsmål oppe: satsning på vedvarende energi, energibesparelser, forskning, teknologi osv.
Der er mange spørgsmål, som jeg regner med vil indgå i dagens debat.
Vi ser frem til debatten.
Besvarelse
Forespørgselsdebatten kommer på et tidspunkt, hvor forligskredsen fra 29. marts-aftalen er godt i gang med forhandlingerne om opfølgning på regeringens »Energistrategi 2025«.
Samtidig har det seneste energipolitiske år været særdeles begivenhedsrigt også på den internationale scene, og derfor ser jeg meget frem til debatten i dag.
Jeg har faktisk glædet mig meget til den.
Energipolitikken må i stadig stigende omfang ses i en international sammenhæng.
Det globale energiforbrug er stigende.
Det medfører stigende pres på de globale ressourcer og er medvirkende til de aktuelle prisstigninger på olie og gas.
Hvis der ikke handles globalt, vil verdens energiforbrug ifølge Det internationale Energiagentur i 2030 være 50 pct. højere end i dag.
Det vil være et problem for forsyningssikkerheden, for økonomien og ikke mindst for miljøet.
Det er derfor også naturligt, at energiområdet i øjeblikket oplever meget stor opmærksomhed, også internationalt, og efterhånden er blevet en fast bestanddel af dagsordenen hos verdens ledere, når de mødes.
Det gælder også i EU.
På topmødet i marts gav EU's stats- og regeringschefer startskuddet til et stærkere samarbejde om energipolitikken i EU, og Europa-Kommissionen fremlagde en grønbog om styrkelse af EU's energipolitik, der på mange områder er ganske ambitiøs.
Dermed er der skabt et godt grundlag for diskussioner om både de store linjer og om de konkrete udfordringer i EU's energipolitik i de kommende år.
I første omgang skal landene diskutere grønbogen.
Derefter vil Kommissionen udarbejde en såkaldt strategisk energiredegørelse, som vi venter allerede sidst på året eller måske i begyndelsen af 2007.
Om alt går vel, kan EU-topmødet næste år vedtage nye konkrete initiativer, og det er der brug for.
EU-landenes egen olie- og gasproduktion forventes at toppe inden for de næste årtier, og hvis ikke der handles nu, må vi forvente, at EU-landene om 25 år skal dække over 90 pct. af deres olieforbrug og over 80 pct. af deres gasforbrug ved import.
Siden 1997 har Danmark samlet set været selvforsynende med energi.
I 2005 forventer vi således, at staten vil få indtægter på 24 mia. kr. eller svarende til omkring 60 pct. af overskuddet.
Energistyrelsens seneste langsigtede vurdering er, at olie- og gasproduktionen, i hvert fald i de næste 30-40 år, fortsat vil spille en væsentlig rolle for den danske samfundsøkonomi.
Danmark er på nuværende tidspunkt nettoeksportør af olie og gas, men dansk økonomi som helhed skal også i fremtiden have en høj grad af robusthed over for et ustabilt internationalt marked.
Olieprisen er i de seneste 2 år fordoblet og har det seneste år holdt sig over 50 dollar pr. tønde.
I denne måned har den været helt oppe på 70 dollar pr. tønde, dog har det glædet mig, at den nu er faldet tre gange i træk inden for en kort periode, og dette sammen med en faldende dollarkurs har i hvert fald givet et betragteligt fald i benzinpriserne allerede.
Vi håber, det holder ved.
Særlig i Europa har de høje oliepriser også medført væsentlig højere priser på gas.
De globale klimaforandringer er også en stor udfordring, og her er energisektoren en nøglesektor, fordi det er herfra, at hovedparten af den menneskeskabte CO2 udledes.
I forbindelse med EU's system for CO2-kvotehandler arbejder regeringen på den såkaldte nationale allokeringsplan, som er en plan for tildeling af kvoter til energivirksomheder og industri i perioden 2008-2012.
Planen skal samlet vise, hvordan vi vil leve op til Danmarks klimaforpligtelser i 2008-2012.
Jeg kan desværre endnu ikke løfte sløret for indholdet af planen, som miljøministeren senere vil sende i høring.
Udviklingen på det globale energimarked skaber nye afsætningsmuligheder for danske virksomheder.
Dansk Energiteknologi har et godt udgangspunkt for at fastholde sin position på det globale marked og herigennem bidrage til vækst og beskæftigelse.
De nyeste tal for eksporten af energiteknologi – de er lige kommet –
viser en fortsat stor vækst, og eksporten beløber sig nu til 39 mia. kr. for 2005 mod 32 mia. kr. i 2004; ganske imponerende.
Til sammenligning, og det er kun, for at man skal have perspektiv i det, var den danske svineeksport i 2005 på 22 mia. kr., og jeg er personligt overbevist om, at eksporten af energiteknologi om få år vil komme op på 50 mia. kr. eller mere.
Vi er i en meget sund udvikling.
Men den globale udvikling medfører også markant stigende konkurrence, og det er derfor nødvendigt med en styrket og målrettet indsats, ikke mindst inden for demonstration af nye teknologier.
Samtidig ønsker regeringen i stigende grad at inddrage erhvervslivet ved tilrettelæggelsen og udmøntningen af målrettet forsknings- og udviklingsindsats af energiteknologier, ligesom erhvervslivet og ikke mindst de store aktører også selv skal bidrage med kapital.
Allerede i dag bruger vi ca. 350 millioner offentlige kroner om året til energiforskning, og det er en indsats, som absolut tåler sammenligning med vore nabolande.
Herudover har regeringen afsat 60 mio. kr. i 3 år fra 2006 til gennemførelse af en forsøgsordning for anvendelse af biodiesel for at opnå praktisk erfaring, som kan indgå i de videre overvejelser på brændstofområdet.
For yderligere at accelerere udviklingen af biobrændstoffer har regeringen netop i går offentliggjort beslutningen om, at der i forbindelse med efterårets udmøntning af globaliseringsreserven søges afsat 200 mio. kr. over 4 år til et udviklingsprogram for de såkaldte andengenerationsbiobrændstoffer.
Disse midler skal suppleres af private investorer og virksomheder, så der kan blive tale om endnu større beløb, betydelig større beløb, til fremme af denne udvikling, og jeg har i den for bindelse glædet mig over at se DONG's positive udmelding i går.
Med dette initiativ understøtter regeringen konklusionerne fra Det Europæiske Råds møde den 23. og 24. marts i år om at yde den størst mulige støtte til forskning inden for udvikling af andengenerationsbiobrændstoffer.
Det er altså Det Europæiske Råds mødes opfordring.
Danmark har et velfungerende elmarked.
Danmark har fuldt ud implementeret EU's eldirektiv, og vi ligger i front, hvad angår liberalisering af elsektoren i EU.
Samtidig er sektoren i gang med omfattende strukturtilpasninger.
De er hjulpet på vej af de politiske aftaler fra marts 2004 og ventes at føre til en fortsat konsolidering på både produktions- og forsyningssiden.
I forbindelse med præsentationen af »Energistrategi 2025« fremlagde regeringen en handlingsplan for den fremtidige elinfrastruktur.
Regeringen vil i 2006 i samarbejde med fjernvarmesektoren tage initiativ til at afdække, hvordan der bedst sikres en løbende effektivisering af selskabernes drift, så forbrugerne kan få de lavest mulige varmepriser.
Regeringen forventer en væsentlig øget anvendelse af vedvarende energi i de kommende årtier.
Udviklingen fremmes bedst og mest omkostningseffektivt med en markedsorienteret udbygning, men rammerne herfor skal være i orden.
Der er derfor iværksat flere initiativer, bl.a. bliver mulighed for placering af nye vindkraftanlæg, både til havs og på land, afdækket.
Desuden bliver elnettet forstærket, så det kan håndtere de kommende havvindmølleparker.
I 2005 blev udbuddet af en havvindmøllepark ved Horns Rev afgjort, og en vinder af udbuddet ved Rødsand blev valgt sidst i april i år, så i 2009 og 2010 vil de nye havmølleparker på i alt 400 MW kunne være i drift.
Det betyder sådan i runde tal, at de to vindmølleparker årligt vil kunne forsyne ca. 400.000 husstande med elektricitet, så der er altså tale om en meget, meget betydelig forøgelse.
Bindende målsætninger for vindenergi eller for vedvarende energi er ikke regeringens politik.
Det fører ikke til konkurrencedygtige priser, hvis udbygningen skal ramme et bestemt mål, uanset om olieprisen og CO2-prisen er høj eller lav, og uafhængigt af, hvordan teknologierne udvikler sig.
Biomasse og særlig biobrændstoffer har stået højt på den energipolitiske dagsorden i de seneste måneder, det man kan vist roligt sige.
Debatten kunne let give det indtryk, at Danmark er bagud på dette område.
Det er ikke rigtigt.
Vi er ikke blot rigtig godt med, vi er faktisk med helt fremme.
Danmark har mere end tredoblet biomassens andel af energiforsyningen siden 1980.
I 2005 udgjorde biomassen således 11 pct. af den samlede energiforsyning i Danmark, og Danmark ligger betragteligt over EU's gennemsnit, som er på 4 pct.
Det er i virkeligheden altså ganske imponerende.
På transportområdet ser regeringen væsentlige perspektiver i biobrændstoffer på lidt længere sigt.
Det vil i de kommende årtier kunne bidrage til at reducere transportsektorens olieforbrug og dermed bidrage til at forbedre den langsigtede forsyningssikkerhed.
Jeg ønsker, som jeg har været inde på, at det skal ske med de såkaldte andengenerationsbiobrændstoffer, fordi det er langt den bedste løsning, at brændstofferne produceres med anvendelse af affald og restprodukter.
Det er at foretrække frem for de nuværende teknologier, hvor man kommer fødevarer i benzintanken.
Det kan godt være, og jeg tror i øvrigt selv på, at vi inden for en overskuelig fremtid vil opleve første generation på markedet.
Det tror jeg er en naturlig udvikling, men fremtiden er utvivlsomt andengenerationsbiobrændstoffer.
Og som jeg også har nævnt tidligere, ønsker regeringen at styrke denne udvikling, og jeg har derfor anmodet om, at den arbejdsgruppe, som vi har nedsat i forbindelse med finanslovforliget for 2006, fremskynder sit arbejde, så vi kan komme videre med arbejdet, herunder med den konkrete udmøntning af de omtalte 200 mio. kr. til udvikling af andengenerationsteknologi.
I Danmark har vi en god tradition for at lægge stor vægt på energibesparelser.
Det samlede endelige energiforbrug eksklusiv transport var i 2004 godt 3 pct. lavere end forbruget i 1980. Det er faktisk imponerende.
I samme periode er bruttonationalproduktet i faste priser steget med hele 55 pct. Selv om det i sig selv er utrolig positivt, er der dog meget mere at hente på besparelsessiden, det er et bredt flertal i Folketinget enige om.
Der er derfor fortsat behov for en ambitiøs energispareindsats, og derfor indgik regeringen sidste år, som jeg omtalte, et bredt forlig, som betyder, at der skal gennemføres en øget indsats vedrørende energibesparelser svarende til 1,7 pct. af forbruget pr. år i perioden 2006-2013.
Det er en målsætning, der vil noget, men vi er enige om den, og det er jeg glad for.
Også på det internationale plan er der fokus på energibesparelser.
Europa-Kommissionen fremlagde i juni 2005 en grønbog om energieffektivisering, som her til efteråret følges op af en mere konkret handlingsplan.
Det ser jeg frem til.
Det var så nogle hovedtræk i den energipolitiske situation.
Jeg kan i øvrigt henvise til den skriftlige redegørelse, som jeg har sendt til Folketinget, og jeg ser frem til et fortsat godt samarbejde med Folketingets partier og til en god og konstruktiv debat.
Det siger jeg, samtidig med at jeg udtrykker håbet om et bredt forlig om »Energistrategi 2025«.
Debatten i dag vil jo nok være noget præget af, at vi står midt i forhandlinger om den fremtidige energistrategi.
Det er også baggrunden for, at jeg på vegne af Venstre, Socialdemokratiet, Dansk Folkeparti, Det Konservative Folkeparti, Det Radikale Venstre og SF kan fremsætte følgende
: Forslag til vedtagelse »Folketinget tager Energipolitisk Redegørelse 2006 til efterretning og noterer sig med tilfredshed, at de politiske drøftelser om opfølgning på regeringens »Energistrategi 2025« er godt i gang.«
Jeg synes, at forhandlingerne er godt i gang.
Regeringen præsenterede sidste år sit udspil til den fremtidige energistrategi, og jeg håber på, at en række af Folketingets øvrige partier vil komme med gode indspil til den fremtidige energistrategi, således at vi forhåbentlig kan samle et bredt flertal om en fremtidig strategi.
Der har været tradition i mere end 30 år for brede aftaler på energiområdet, og vi har i Venstre en forventning om, at også de kommende 20 års energipolitik bliver præget af brede energipolitiske aftaler.
Det er fornuftigt, det giver sikkerhed for investeringer, og det giver muligheder for, at de mennesker, der skal investere, også ved, inden for hvilke rammer de skal og kan investere.
Udgangspunktet for regeringens energistrategi er, at det er markedet, der skal spille en større rolle på energiområdet.
Danmark ligger i dag i toppen med hensyn til andel af vedvarende energi i vores energiforsyning.
Dertil kommer, at vedvarende energi heldigvis i kraft af forskning og udvikling bliver mere og mere konkurrencedygtig.
De vindmøller, vi i dag opstiller, er langt mere effektive end de møller, der blev opstillet for 10-15 år siden.
Regeringen har regnet sig frem til, at med en fortsat høj oliepris, ja, så vil den vedvarende energi udgøre 80 pct. i 2025.
Der er både i regeringens energistrategi og i redegørelsen masser af tiltag, der vil være med til at sikre, at Danmark fortsat har en stabil og miljømæssig fornuftig energiforsyning.
Lad mig bare nævne et par enkelte ting, som der heldigvis også er bred enighed om.
Det gælder elkablet under eller over Storebælt.
Det vil være med til at sikre forsyningssikkerheden på elmarkedet, og det vil være med til, at der også kan indpasses mere vedvarende energi.
Energiområdet er rent faktisk et af de områder, hvor Danmark har en førerposition med hensyn til udvikling af nye produkter.
Den position skal vi fastholde og udbygge i de kommende år.
Siden midten af 1990'erne er eksporten af energiudstyr rent faktisk fordoblet, således at vi i 2005 havde en samlet eksport på næsten 40 mia. kr.
Det er mere end svineeksporten.
Vi skal også i forbindelse med den strategi, der skal lægges for de kommende 25 års energipolitik, sikre de bedst mulige rammer for at sikre den massive energieksport.
Vi skal også i en fremtidig strategi sikre, at der bliver plads til alternative brændstoffer på transportområdet.
Flydende biobrændstoffer er et af de områder, hvor vi står stærkt i Danmark med hensyn til forskning og udvikling.
Energiområdet er spændende.
Det er et helt centralt tandhjul i et moderne samfund.
Vi skal i de kommende måneder have skruet en energistrategi sammen for de kommende 20 års danske energipolitik.
Debatten i dag er et godt indspil til den strategi og den politik, der skal lægges for de kommende 20 års danske energipolitik.