Svend Auken (S), 2004-12-07:
Som jeg sagde under førstebehandlingen, er det her et virkelig flot stykke lovgivningsarbejde, og jeg har været meget glad for det samarbejde, vi har haft omkring sagen.
Der er dog stadig væk et par udestående spørgsmål, og derfor vil vi gerne bede om at få sagen tilbage til udvalget mellem anden og tredje behandling.
Selvfølgelig ikke når det drejer sig om de meget store samfundsmæssige investeringer, da er det regeringens opgave at sige ja og nej med inddragelse af Folketingets partier.
Men der må ikke være tale om, at vi nu har skabt en ny offentlig styrelse, som er underlagt regeringen, som ikke er tilgængelig for opposition, offentlighed, borgere, og som kun er regeringens domæne.
Vi må skabe en fuldstændig sikkerhed for, at det er et uafhængigt foretagende ledet af bestyrelsen.
Ja, jeg havde nær sagt, at mit forbillede er Nationalbanken.
Det skal være lige så uafhængigt som Nationalbanken i forhold til den siddende regering.
Det er ikke mistillid til ministeren, men det er meget vigtigt, at vi får slået det her fast.
Og det er jeg sikker på vi kan finde formuleringer i fællesskab til.
Vi har nogle skriveprøver i betænkningen, men vi skal tilnærme sproget i forhold til hinanden.
Den anden sag er spørgsmålet om medarbejdervalgte repræsentanter.
Der havde vi aftalt tre.
Undervejs under udvalgsarbejdet er det kommet frem, at det vil være meget svært for alle arbejdspladser at blive repræsenteret, hvis der kun er tale om tre medarbejdervalgte repræsentanter.
Derfor har vi foreslået, at man valgte fire.
Men det er klart, at kan vi ikke blive enige, må vi falde tilbage på det, vi har aftalt, nemlig de tre.
Men jeg vil endnu en gang gerne appellere til ministeren.
Så kan jeg ikke i denne forbindelse lade være med at komme med et hjertesuk.
Det ville ved samme lejlighed have været vidunderligt, hvis man kunne sige, at forhandlingerne om at skabe en stærk energiaktør på det danske og det europæiske energimarked var lykkedes, altså at forhandlingerne mellem Elsam og DONG var lykkedes.
Det er desværre ikke sket.
Jeg tror desværre, at der er nogle i den del af Danmark, hvor jeg kommer fra, som hellere vil have, at det er den svenske stat, der får et monopol på det danske energimarked, og hellere vil have, at vi ikke har nogen stærk dansk aktør på energimarkedet, end at forestille sig et samarbejde med et selskab, der er delvis statsligt ejet, altså af den danske stat.
Jeg vil gerne benytte den her lejlighed til endnu en gang så indtrængende, jeg overhovedet kan – og jeg ved, jeg taler på vegne af de fleste af partierne og de fleste af medlemmerne her i Folketinget – at appellere til dem, der i disse dage kun sidder og tjener kroner og øre, måske endda fantasisummer af kroner og øre, om at tænke på fremtiden, tænke på job, tænke på eksport, tænke på mulighederne for at gøre Danmark til en stærk enhed på energipolitikkens område.
Man taler om, at konkurrencen vil blive begrænset, hvis vi får en fusion mellem Elsam og DONG og dermed i virkeligheden får samlet både el- og gassektoren i Danmark.
Det er jo slet ikke sandt.
Energinet Danmarks vigtigste opgave er at sørge for, at der er en neutral infrastruktur i Danmark, der forbinder os med udenlandsk produceret strøm og gas, og som betyder, at konkurrencen bliver international, bliver europæisk.
Det, der er det åbne spørgsmål, er, om der overhovedet skal være en dansk aktør, eller om det skal være den svenske stat, der skal sidde på det hele.
Nu ved vi, at det er mennesker, der politisk står den nuværende regering nær, der sidder på alle sider af forhandlingsbordet, og vi andre føler os lidt udenforstående.
Man kan vel roligt sige, at energiområdet nærmest har udviklet sig til en etpartistat, og derfor vil jeg også ved denne lejlighed gerne appellere først og fremmest til repræsentanter fra partiet Venstre, som har tætte forbindelser med forhandlerne i dette skæbnespil for dansk energipolitik, om, at man bruger sin indflydelse og de rester af samfundssind, der måtte være til stede, til at få mennesker på energiområdet til at tænke i samfundsmæssige baner.
Vi mener, DONG i forbindelse med det jysk-fynske elsamarbejde optrådte med manglende takt og som en bulldozer i visse situationer.
Men her i den afgørende fase har regeringen faktisk, støttet af et bredt flertal i Folketinget, gjort en behjertet indsats for at få denne sag på plads, og man kan ikke sige andet, end at regeringen også har haft pungen fremme i forbindelse hermed.
Derfor må snævre fordomme eller bitterhed over for forløbet altså ikke forhindre, at vi får en aktør.
Jeg frygter, at der om 10 år overhovedet ikke er nogen dansk aktør på energimarkedet.
Jeg frygter for vores førerstilling inden for det, som er fremtidens teknologi, hvis ikke vi har en dansk aktør.
Jeg frygter, at en af de vigtigste faktorer med hensyn til at skabe fremtidens job forsvinder, hvis man nu ud fra meget, meget snævre betragtninger overlader denne vigtige virksomhed og dette vigtige område til den svenske stat.
Politikerne har gjort deres del af opgaven, vi har sikret infrastrukturen, vi har sikret adgangen til den frie konkurrence og vi har sikret perspektivet.
Nu må det være op til dem, som har ansvaret inden for elsektoren, at sørge for, at vi stadig væk i Danmark har én vigtig aktør på det her område.
Må jeg slutte med at sige, at jeg føler et særligt personligt ansvar i den her sag.
For bare 4 år siden kom de danske kraftværker på deres knæ til mig, som dengang var energiminister, og fortalte hjerteskærende, at de var ved at gå fallit, og at vi, medmindre staten trådte til med et initiativ via ejerne i den såkaldte kraftværkspakke på 8 mia. kr., ikke ville have en kraftværkssektor tilbage i Danmark.
Det gjorde vi fra dansk side, fordi vi lagde vægt på, at der var en dansk energisektor, og at der var danske kraftværker under dansk kontrol.
Nu går det bedre, priserne er højere, folk, som før var armod nær, på randen af fallit, bryster sig nu, rejser sig op under den høje hat – og så vil de ikke være med til at løse problemerne.
Det mener jeg ikke er tilfredsstillende, og derfor vil jeg rette denne indtrængende appel ved denne lejlighed.
Nu har vi fået Energinet Danmark på plads, vi har haft et godt samarbejde på tværs af de politiske skel, vi har haft et godt samarbejde også om den her sag.
Man burde måske overveje en navneforandring, Svensk Folkeparti.
Man vil ikke være med til et firma, hvor måske en tredjedel ejes af staten, en tredjedel af det jysk-fynske elsamarbejde og en tredjedel af danske investorer, men at overlade det hele et hundrede procent til den svenske stat har det såkaldt danske Folkeparti ikke det sarteste at indvende imod – i sandhed en interessant overvejelse.
Hvad angår dette med konkurrenceregler: Det er fuldstændig rigtigt, at der vil gælde konkurrenceregler.
Konkurrenceloven gælder f.eks. også for Bilka og Føtex.
Bilka og Føtex skal konkurrere med hinanden efter internationale regler.
Men tror man ikke, at den omstændighed, at der syd for Århus er et fælles hovedkvarter, der hedder Dansk Supermarked, vil sørge for, at den konkurrence ikke slår de to virksomheder i stykker?
Vi vil have en dansk aktør, men ikke en statslig aktør.
Det, fru Aase D. Madsen anbefaler, er, at en udenlandsk statslig aktør skal overtage den danske energiproduktion.