Colette L. Brix (DF), 2002-05-22:
Jeg vil gerne sige tak til ministeren for redegørelsen.
Det er ikke nemt, men vi må jo finde nogle løsninger.
Dansk Folkeparti lægger som bekendt vægt på at fremme en mere dynamisk udvikling overalt i landet.
Vi mener, at det bør være det overordnede formål med den danske regionalpolitik at skabe økonomisk vækst og valgfrihed i alle dele af Danmark, og det betyder, at det bør være muligt gennem ens arbejde at opnå en rimelig levestandard, uanset hvor i landet man bor.
Men en ensartet levestandard såvel i by som på land kræver sandelig en meget stor indsats fra mange sider. Når økonomi- og erhvervsministeren i sin tale siger, at staten ikke kan overtage ansvaret for den regionale udvikling, men at det ligger hos den enkelte region, og når ministeren også siger, at det er de lokale myndigheder og først og fremmest det lokale erhvervsliv, der skal skabe regionens fremtidige udvikling og velstand, savner jeg i nogen grad visionerne.
Det bliver lidt værre, når ministeren i næsten samme åndedrag siger
: »Vi skal passe på, at vi ikke skaber en situation, hvor enhver region, der ligger lidt bag de øvrige regioners udvikling, får en slags krav på lokalisering af en eller flere statslige institutioner. Det bliver dyrt for statskassen.« Naturligvis koster det penge, naturligvis koster det mange penge at drive statslige institutioner, og naturligvis koster det penge at flytte nogle af dem, hvis udviklingen kræver det.
Men det koster sandelig også mange penge ikke at være opmærksom på det regionalpolitiske behov, og hvis man, som ministeren synes at udtrykke det, lægger hele eller størstedelen af ansvaret for den regionale udvikling over på det lokale erhvervsliv, er det det samme som slet ikke at ville føre regionalpolitik.
Det er at overlade til erhvervslivet at føre regionalpolitikken.
Det er billigt på kort sigt, men det kan næppe være en samfundsmæssig gevinst på lang sigt.
Dansk Folkeparti vil gerne være med til at føre en aktiv og erhvervsfremmende regionalpolitik.
Vi ser gerne, at der er lige arbejdsmuligheder i de forskellige dele af landet, men det sker altså ikke, hvis der ikke gøres et aktivt arbejde fra både regeringens og Folketingets side, og derfor er jeg også lidt ked af at måtte sige, at jeg synes, der manglede lidt dynamik i økonomiministerens oplæg.
Et sted sagde ministeren, at nu vil regeringen se på, hvordan man har håndteret den regionale udfordring i lande som f.eks. Sverige, Norge og England, for det er et område, hvor jeg tror, vi kan blive bedre, sagde ministeren.
Men det er der jo ikke så meget nyt i.
Allerede den 25. februar 1999 besluttede Folketinget, at regeringen hvert år skal udarbejde en regionalpolitisk redegørelse.
I redegørelsen fra februar 2001 har man bl.a. set på, hvad der gøres i Norge, Sverige og England og også i nogen grad Tyskland for den sags skyld.
Tidligere, allerede i 1995, udgav Erhvervsministeriet en regionalpolitisk redegørelse, og nu annoncerer ministeren, at regeringen vil udarbejde en ny regionalpolitisk vækststrategi i marts 2003.
Mange af de forslag, der peges på i de forskellige regionalredegørelser, bruges ikke, men samler støv indtil næste gang, man skriver en ny redegørelse.
Dansk Folkeparti efterlyser derfor konkrete initiativer, og vi vil finde det rimeligt, at regeringen inddrager Folketingets partier og kommunerne i dette arbejde.
Det gælder både større kommuner og måske især Det Skæve Danmark, organisationen for små og fattige kommuner, med dens 110 medlemmer.
Det er også næsten symbolsk, at ministeren i sin redegørelse fortæller, at Rigsarkivet flyttes til Odense, at en ny sikkerhedsstyrelse skal placeres et sted i Jylland, og at Skov- og Naturstyrelsen skal flyttes ud, men hvorhen?
Det får vi at vide til oktober.
Det er, ligesom det her er åbenbaringer, ikke resultatet af en demokratisk proces med høringsrunder, inddragelse af berørte parter, deltagelse af brugerne, debat mellem de politiske partier om de regionalpolitiske virkninger.
Næh, man beslutter, og selv om folkestyret trådte sine børnesko i 1849, så ved vi, hvor beslutningsprocessen er placeret.
Dansk Folkeparti er enig med forespørgerne i, at der er behov for at kende regeringens konkrete planer.
Det virker
ikke rimeligt, hvis ministeren kan nøjes med, at Folketinget får mere at vide om den ny sikkerhedsstyrelse engang ved lejlighed og om Skov- og Naturstyrelsen til oktober.
Vi må have nogle konkrete overvejelser.
Vi må have en åben og regulær debat.
Debatten bør række lidt videre.
Så skal der være uddannelsessteder mange flere steder i landet, end vi har i dag, vi skal helt ud også i de mellemstore og mindre provinsbyer.
Det er ikke nødvendigvis universiteter, der er brug for.
Hele familien Danmark er jo ikke i familie med Einstein, så mindre kan gøre det.
Det kan være korte uddannelser. De steder, hvor statslige institutioner flyttes ud, eller hvor der udlægges aktiviteter til bestående institutioner, kan der jo skabes et samspil mellem det private erhvervsliv og det offentlige.
Det er det, der er behov for.
Vi finder det også udmærket, hvis en ny sikkerhedsstyrelse placeres i Jylland.
Det kunne f.eks. være i Nordvest- eller Midtjylland, og vi kan så forstå, at man nu overvejer at udflytte Rigsarkivet.
Lokaliseringen bør naturligvis være optimal.
Vi vil også støtte en udflytning af Skov- og Naturstyrelsen, og her er det måske et oplagt emne, at Lolland-Falster kunne komme på tavlen eller eventuelt Bornholm, som er nogle af de områder her i landet, der både har styrke til at tage imod en statslig styrelse og vil kunne drage meget stor nytte af den i en gensidig vekselvirkning.
Vi mener, at langt flere offentlige institutioner skal inddrages i overvejelserne. Man kunne sætte navn på, og man kan også lade være, men der ligger da et par stykker, man måske kunne have med i overvejelserne, f.eks. Søfartsstyrelsen, Levnedsmiddelkontrollen.
Dansk Folkeparti har også i tidligere debatter peget på nogle af de institutioner, der med fordel kan udflyttes.
Det er vigtigt, meget vigtigt, at der skabes gode bosætningsmuligheder også uden for København og i de større byer, og der tror vi på, at man må tage et initiativ fra statens side og eksempelvis flytte nogle af de statslige styrelser ud lokalt.
Det kan føre til, at arbejdskraften følger med og ny sættes i gang.
Der er mange muligheder.
Dansk Folkeparti vil derfor i denne debat gerne markere, at vi i hvert fald ønsker - gerne sammen med så bredt et politisk flertal som muligt - at begynde at føre en ny regionalpolitik, der kan drage nytte af et land, hvor yderområderne betragtes som ligeværdige områder og udvikles som attraktive områder for bosætning og erhvervsudvikling.
Udflytning af statslige arbejdspladser vil være et vigtigt værktøj i denne forbindelse.
Vi støtter det fremsatte forslag til vedtagelse.
Til hr. Ole Stavad.
Hr. Ole Stavad vil gerne have det lidt mere konkret, det var ikke godt nok.
Det er nok, fordi vi lige skal have Arbejdstilsynet på besøg, jeg slog mig faktisk, da jeg faldt før.
Men det er rigtigt, at det udspil, hr. Ole Stavad søger efter omkring uddannelse og samspillet med virksomhederne og gerne på højt niveau, da er en god idé; men nu har vi jo i øjeblikket en regering, der forsøger at gøre noget her og gerne vil være med, og så må vi jo se, hvad den kommer med.
Og hvis det er sådan, at alle er enige om, at der skal uddannelse på højt niveau ud til yderkantsområderne og være samspil med erhvervslivet, så er der da sikkert ikke noget i vejen med det.
Jeg tror da ikke, at der er nogen, der vil sige nej til det.
Men det må vi jo så se på.
Hr. Ole Vagn Christensen citerer hr. Poul Nødgaard fra den 8. maj om, hvordan vores holdning er med hensyn til udlicitering og med hensyn til statslige arbejdspladser.
Jeg ved ikke, hvad hr. Poul Nødgaard har tænkt sig med denne udtalelse.
Det må vi jo spørge hr. Poul Nødgaard om.
Jeg kan ikke stå og citere udtalelsen, det vil jeg ikke.
Så er der hr. Touborg med hensyn til, om vi også har tænkt os at være med til at nedlægge de fem øvrige beredskabscentre: Nej, nej, nu ser vi altså lige på, hvad der sker, og på, hvad regeringen kommer med.
Så må vi prøve at se, hvad der kan lade sig gøre, og hvad der ikke kan lade sig gøre.
Jeg regner med, at regeringen har mere i posen end det, der er blevet fremlagt i dag.
Det tror jeg faktisk den har.