Helge Sander (V), 2006-01-12:
Alle er enige om, at Danmark og dansk økonomi står over for nye store udfordringer.
Globaliseringen gør, at vi i stigende grad skal sikre vækst og konkurrence via udvikling af ny viden.
Det kræver et stærkt system for forskning og udvikling i både den offentlige og den private sektor, og det kræver uddannelse i absolut topklasse.
Heldigvis står dansk forskning generelt yderst godt i internationale sammenligninger.
Vi ligger flot i mange citations- og publikationsmålinger.
Også nogle af universiteterne er kommet ind på særdeles pæne placeringer i internationale sammenligninger.
Fra offentlig side bruges der over 11 mia. kr. til forskning og udvikling, og der skal ske en kraftig stigning i de kommende år.
Den private sektors investeringer er blevet mere end fordoblet de sidste 10 år og udgør i dag knap 26 mia. kr.
Regeringens mål er, at der i 2010 skal bruges mindst 3 pct. af BNP til forskning og heraf som bekendt 1 pct. til offentlig forskning.
I de seneste år har der også været en positiv udvikling i samspillet mellem offentlig og privat forskning.
Vi har fået gennemført en række forskellige reformer, der lægger op til øget samspil og øget samarbejde, og der er også gradvis sket et holdningsskifte i begge sektorer.
Tidligere tiders berøringsangst er ved at forsvinde, sådan som jeg tror mange af os oplever det i forskellige sammenhænge.
Men det er således, at vi stadig efter regeringens opfattelse har for lidt samspil og samarbejde mellem den offentlige og den private forskning.
Hvis vi som eksempel tager universiteterne, så var det en af de få negative konklusioner, der var i OECD's Review i 2004.
For så vidt angår de andele af universitetsforskningen, der finansieres af erhvervslivet i OECD og i EU, er vi Fttmo036.fm Page 2550
Friday, March 10, 2006 4:42 PM
næsten helt i bund
Alle sammenlignelige lande ligger betydelig højere.
Gennemsnittet i EU og i OECD er ca. 6 pct., et niveau, som for øvrigt er tilsvarende i de øvrige nordiske lande.
Samme tendens gælder også for offentlige forskningsinstitutioner, dvs. sektorforskningen og sygehusene.
Det er et klart led i regeringens forskningspolitik, at vi skal have mere samarbejde, vi skal have mere samspil og mere samfinansiering mellem offentlig og privat forskning.
Langt den største del af den offentlige forskning skal selvfølgelig finansieres af offentlige midler, men en målsætning kunne være at nå op på i hvert fald de 6 pct., som erhvervslivet finansierer i Norden og i gennemsnit som allerede nævnt i EU og i OECD.
Generelt har vi ingen interesse i, at offentlig og privat forskning udvikler sig i to lukkede systemer.
Den støtter projekter med et klart erhvervsmæssigt potentiale og med medfinansiering fra og samarbejde mellem virksomheder og offentlige forskningsinstitutioner.
Derfor har vi indført nye bestyrelser på universiteter og i forskningsråd, hvor der også sidder erhvervsfolk, og derfor har vi skabt en række forskellige incitamenter til forskningsmæssig adfærd for de offentlige forskningsinstitutioner.
Lad mig blot her nævne loven om teknologioverførsel og tektransselskaber, som alle partier her i Folketinget på nær Enhedslisten stemte for i 2004.
Forespørgslen er rejst ud fra flere formodninger: for det første om sammenblanding af erhvervsinteresser og offentlige forskningsinteresser, for det andet om manglende åbenhed og objektivitet og endelig for det tredje formentlig også om risikoen for manipulation af resultaterne.
Jeg kan afkræfte alle formodninger, da vi allerede har helt klare statslige regler på området.
Lad mig blot nævne de mest centrale her i min besvarelse.
For det første siger lovgrundlaget for universiteter og forskningsinstitutioner, at de kun må indgå i samarbejde med virksomheder, når de har en forskningsmæssig interesse heri.
En rent kommerciel interesse i et projekt er ikke tilstrækkelig.
Universiteter og statslige forskningsinstitutioner skal også selv have en forskningsmæssig interesse.
Derfor er det forkert at tale om sammenblanding.
Det er et partnerskab, hvor alle sikres egne interesser.
For det andet er der samme krav om videnskabelighed og offentliggørelse af resultater til samfinansierede projekter, dvs. for skattekroner og private midler.
Uanset om noget er helt eller delvis offentligt finansieret, skal institutionernes ledelse sikre, at kravene om objektivitet og offentliggørelse følges.
Og rejses der tvivl om den videnskabelige lødighed i et samfinansieret projekt, kan sagen jo som bekendt indbringes for Udvalget for Videnskabelig Uredelighed.
For det tredje kræver budgetvejledningen, at private midler skal bogføres og holdes nøje adskilt fra de offentlige bevillinger.
For det fjerde skal statslige forskningsinstitutioner og universiteter følge forvaltningsloven og offentlighedsloven.
Ledelsen skal derfor sikre, at der ikke rejses tvivl om ansattes habilitet, når der modtages private midler, og der gælder samme regler om aktindsigt som for resten af den offentlige forvaltning.
Først i år 2000 og senest i år 2005: retningslinjer for offentlighed om privat finansiering af forskningen ved statslige forskningsinstitutioner, som den første hed, og retningslinjer for universiteters forskningssamarbejde med private virksomheder, som er titlen på den sidste fra 2005.
Retningslinjerne sammenskriver de mest centrale dele af de relevante retsregler.
De siger bl.a., at institutionerne årligt udarbejder en oversigt over de midler, de har modtaget fra privat side, og at alle statsansatte forskere skal oplyse om eventuelle private finansieringskilder, når de publicerer resultater som led i deres ansættelsesforhold, og endelig at ledelsen skal informeres om alle aftaler, når deres ansatte vil indgå samarbejde med private partnere.
Hvis man vil patentere en forskningsbaseret opfindelse, kan det i nogle tilfælde være nødvendigt at udsætte publiceringen.
Det er, mens arbejdet med patentansøgningen står på, men offentliggørelsen kan typisk kun udsættes i op til 2 måneder, medmindre andet udtrykkeligt er aftalt med de implicerede parter.
Det er sikret i reglerne i forskerpatentloven.
Efterfølgende vil forskerpatentet blive offentliggjort bredt via internationale patentdatabaser.
Fttmo036.fm Page 2551 Friday, March 10, 2006 4:42 PM
Endelig vil jeg gerne sige noget om repræsentanter fra erhvervslivet i nye bestyrelser på universitets- og forskningsområdet.
Det er afgørende for fornyelsen af offentlig forskning, at den også kommer i direkte kontakt med erhvervsmæssige og samfundsmæssige behov.
Andelen er heller ikke så stor, som man nogle gange kan få indtryk af i den offentlige debat.
I universitetsbestyrelser, grundforskningsfonde, højteknologifonde, forskningsråd og Rådet for Teknologi og Innovation sidder der i alt godt 250 personer.
Af disse er 65, cirka en fjerdedel, privatansatte, mens de øvrige 189 er offentligt ansatte.
På nær de interne medlemmer på universiteterne er alle eksternt udpeget i deres personlige egenskab, både de private og de offentligt ansatte.
Vi skal have øget det offentlig-private samspil og samarbejde på forskningsområdet, også gerne den private medfinansiering af offentlig forskning.
Vi har derfor ikke behov for flere statsligt eller centralt fastsatte regler.
Derimod ser jeg gerne, at de private og de offentlige parter går et skridt videre med at formulere decentrale rammer og give best case-eksempler, og interessen hos parterne ved vi jo alle er til stede.
Publikationen »Kontakter, kontrakter og kodeks« fra 2004 er et godt eksempel på et sådant initiativ.
Det er en fælles udgivelse fra Rektorkollegiet og fra Dansk Industri, der kommer med anbefalinger og nyttige råd.
Begge parter bakker op om et øget samarbejde mellem universiteter og virksomheder.
De siger direkte: »Samarbejdet er til fordel for både universiteter og virksomheder og for samfundets samlede velstand.
« Selvfølgelig kan der være forskellige problemer, men, som det hedder, og jeg tillader mig igen at citere fra samme sted: »...er vores klare holdning, at ingen af problemerne er så store, at de ikke kan klares.«
På regeringens vegne kan jeg sige, at vi ikke kunne udtrykke det mere præcist.
Forhandling