runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anne Baastrup (SF), 2005-11-10:
Det var mange spørgsmål.
Det var vi før.
Vi har ingen ambitioner om at deltage i en arbejdsmiljølovgivning, der er på det her niveau.
Vi vil meget gerne være med til at reparere, og screening kan godt være et af elementerne, men det er slet, slet ikke godt nok.
Så var der stressklinikkerne.
Jeg har ikke på noget tidspunkt sagt, at stressklinikker placeret rundtomkring i landet kan forebygge stress.
Jeg siger, de kan reparere på de mennesker, der er gået ned på grund af stress.
Så rejser fru Charlotte Antonsen problemstillinger om fængselsfunktionærerne.
Den måde, som den nuværende regering behandler fængselsfunktionærerne og kriminalforsorgen på, er fuldstændig ødelæggende.
Der er dobbeltbelægning, og vi har i Jylland nogle åbne fængsler, hvor der ligger otte mennesker i et rum, der i øvrigt er beregnet til dagligstue.
Hvis det ikke er stressende for den enkelte fængselsfunktionær!
Man opfører et åbent fængsel på Langeland, så oplever man samtidig, at man ikke kan fylde det fuldstændig ud, og så tager man mennesker fra et andet åbent fængsel og placerer dem der.
De bliver rasende, og det giver stress.
Jeg kunne godt tale et par timer om, hvordan man behandler fængselsfunktionærerne i kriminalforsorgen.
Charlotte Antonsen (V), 2005-11-10:
Så vil jeg gerne spørge: Hvad er SF’s løsning på de to problemer?
Altså, man er god til at kritisere, man ved ikke rigtig, om man vil fastholde en screening, hvis SF en dag skulle komme til, for det har man i hvert fald ikke stemt for.
Hvad vil SF gøre for fængselsfunktionærerne?
Vil man bygge flere fængsler?
Er det den eneste vej, eller kan vi klare det med at lave stressklinikker?
Eyvind Vesselbo (V), 2005-11-10:
Det er vigtigt, at de, der arbejder på offshoreanlæg, sikres, hvad angår både deres sundhed og sikkerhed i arbejdet.
Dette lovforslag er derfor et glimrende redskab til at føre den nuværende lov op på et nutidigt niveau.
Vi skal fortsat have et sikkerheds- og sundhedsniveau, som er blandt de højeste i Nordsølandene.
Det er samtidig vigtigt, at virksomhederne får et bredere råderum til selv at tilrettelægge sikkerheds- og sundhedsarbejdet i offshoresektoren.
Virksomhederne får pligt til af egen drift at identificere og vurdere de sikkerhedsmæssige og sundhedsmæssige risici og dernæst at reducere disse risici så meget, som det praktisk muligt er rimeligt.
Samtidig er der krav om, at offshorevirksomhederne skal etablere et ledelsessystem for sikkerhed og sundhed.
Det, der indføres her, svarer til det, vi har i arbejdsmiljølovens princip om, at sikkerheds- og sundhedsforholdene skal være fuldt forsvarlige under hensyntagen til samfundets tekniske og sociale udvikling, hvori der indgår et proportionalitetsprincip om afvejning af den opnåede risikoreduktion med omkostningerne til at reducere.
Forslaget indeholder en række bestemmelser, der sikrer, at de ansatte får væsentlig indflydelse på sikkerheds- og sundhedsmæssige forhold offshore, især med hensyn til planlægning og tilrettelæggelse af arbejdsfunktionerne.
Det fremgår direkte af forslaget, at de ansatte skal inddrages, når der foretages væsentlige ændringer i den såkaldte sikkerheds- og sundhedsredegørelse, som er det grundlæggende sikkerheds- og sundhedsdokument i forhold til offshoreaktiviteterne.
Derfor støtter Venstre forslaget, og vi ser frem til en god, saglig og positiv behandling i udvalget.
Kim Mortensen (S), 2005-11-10:
Danmark får nu omsider en arbejdsmiljølov, der sikrer ordentlige vilkår for lønmodtagere, der arbejder i det særlige felt offshoresektoren.
Offshoresektoren er fra at være et udviklingsområde også vokset til at være en permanent og veletableret erhvervssektor med en omfattende aktivitet og en veludbygget infrastruktur.
Derfor er det også glædeligt, at der forud for dette lovforslag har pågået et omfattende baggrundsarbejde, og at der i offshorebranchen og blandt organisationerne er stor enighed om og tilfredshed med det forslag, der nu ligger, som samler alle hjørner af sikkerheds- og sundhedsspørgsmålene i offshoresektoren i én samlet lov.
Lovforslaget lever op til kravet om en moderne rammelov, der dels afløser havanlægsloven fra 1981, dels derudover afløser en række bekendtgørelser og vejledninger, der har været udsendt igennem årene, når vi nu er kommet hele vejen rundt og har samlet det hele i den samme rammelov, ikke mindst indførelsen af virksomhedernes egenkontrol og pligten til selv på arbejdspladsen at organisere et effektivt sikkerheds- og sundhedsarbejde på landets offshorevirksomheder.
Gennem virksomhedernes egenkontrol får Energistyrelsen nu mulighed for mere præcist at vurdere, om de sikkerhedsmæssige og sundhedsmæssige forhold i praksis er i overensstemmelse med de krav, loven stiller.
Arbejdsmiljøet i offshoresektoren skal følge den praksis og det niveau, som er lagt på land.
Det er indbygget i dette lovforslag.
Og med de krav, der her er til virksomhedernes egenkontrol, kan vi sikre, at niveauet fastholdes med en væsentlig bedre statistik for ulykker og arbejdsbetingede lidelser, end vi ser på land i dag.
Med de bemærkninger kan Socialdemokratiet støtte lovforslaget.
Tina Petersen (DF), 2005-11-10:
Som mange af ordførerne allerede har sagt, skal vi i dag førstebehandle lovforslag nr. L 45 om sikkerhed m.v. for offshoreanlæg til efterforskning og produktion og transport af kulbrinter.
I sin enkelhed kommer loven til at hedde offshoresikkerhedsloven.
Som navnet giver udtryk for, har loven til formål at give større sikkerhed og fremme sundheden på offshoreanlæg, som befinder sig på dansk søterritorium eller dansk kontinentalsokkelområde.
Dansk Folkeparti finder lovforslaget vigtigt og virkelig gennemarbejdet.
Der er taget hensyn til ansvarsfordelingen mellem de enkelte typer virksomheder, dvs. til, hvem der har ansvaret, hvem der skal sikre den enkelte medarbejder, sikre, hvem der skal undersøge ulykker og personsager m.v.
Det vil være alt for omfattende at gå i dybden med lovforslaget her, men der kan siges dette, at alle, uanset hvilket niveau man befinder sig på, arbejdsmand som chef, har et ansvar for, at hverdagen på et offshoreanlæg foregår på en sikker og sundhedsmæssigt forsvarlig måde.
Dansk Folkeparti hæfter sig dog ved en af de muligheder, der står beskrevet.
Man åbner i § 28, stk. 4, for, at en udenlandsk myndighed kan gå ind og regulere på den sikkerhed og den sundhedsredegørelse, der kan laves, eller som helt eller delvis træder i kraft.
Det mener vi at vi må kigge nærmere på under udvalgsbehandlingen.
Kan energiministeren her garantere, at bestemmelserne i § 24, pkt. 1, 2, 3 og 4, er tilstrækkelige til at sikre, at arbejdsmiljøet, og ikke mindst sikre, at sikkerheden er svarende til den standard, vi har her i Danmark, hvis en udenlandsk myndighed skal vurdere det ovennævnte?
For Dansk Folkeparti er det vigtigt, at vi gennem dette lovforslag og dets videre behandling sikrer de bedst mulige arbejdsvilkår.
Derfor indstiller Dansk Folkeparti dette forslag til en videre behandling.
Charlotte Dyremose (KF), 2005-11-10:
Også i Det Konservative Folkeparti kan vi bakke op om dette lovforslag, som sikrer et gennemskueligt og brugervenligt regelsæt for sikkerheden offshore, altså på boreplatforme.
Vi bemærker, at det vil sikre de samme høje standarder for arbejdsmiljø, som vi har på land her i landet, og at det bygger på en international forståelse af begreber og principper.
Vi lægger også stor vægt på, at man med lovforslaget netop lægger op til, at vi får den størst mulige grad af sikkerhed med færrest mulige administrative byrder for dem, der skal varetage sikkerheden.
Hvis man således har en veldokumenteret sikkerhedsorganisation, kommer der til at være mindre kontrol, så vi også her kan fokusere på og tage vare på dem, der ikke måtte passe sikkerheden ordentligt.
I Det Konservative Folkeparti skal vi heller ikke lægge nogen skjul på, at vi er glade for, at det nu langt om længe er lykkedes i den almindelige arbejdsmiljølovgivning at fjerne det objektive arbejdsgiveransvar, hvilket der også her er en parallelitet til.
Det er noget, vi fra konservativ side længe har fundet dybt urimeligt, altså at man kunne gøres ansvarlig for noget, som man havde gjort alt for at undgå, og dog alligevel kunne få en bøde.
Det fjernes nu, og med det får vi altså et mere rimeligt sikkerhedssystem, som sikrer, at man reelt får noget ud af også som arbejdsgiver at sørge for, at sikkerheden for ens ansatte er højest mulig, sørge for, at man har gjort alt, hvad man kunne, og har man det, ja, så skal man naturligvis ikke straffes for det.
Vi mener altså, at lovforslaget her sikrer, at de gode slipper for kontrollen, vi mener, at det er vigtigt, at vi opererer med det meget høje sikkerhedsniveau, vi har i Danmark, og det skal selvfølgelig også gælde ude på boreplatformene, når man arbejder uden for fastlandet.
Vi kan dermed med disse ord varmt anbefale forslaget.
Anne Baastrup (SF), 2005-11-10:
Jeg hørte det først klart, da hr. Jakob Axel Nielsen besvarede mit spørgsmål.
For mig at se var det et tilbagelænet oplæg til ordførertalen.
Det er rigtigt, at hr. Jakob Axel Nielsen undervejs i en bisætning, synes jeg, sagde, at det er klart, at der er nogle stressrelaterede sygdomme.
Men det var ikke i den størrelsesorden, som jeg oplever der rent faktisk er på arbejdsmarkedet.
Teknologirådets rapport påviser jo, at det er i størrelsesordenen 11 mia. kr., vi bruger på ikke at få forebygget denne type sygdomme, og det synes jeg altså er ret mange penge sidst på måneden.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2005-11-10:
Fru Anne Baastrups ordførertale minder mig om ordsproget »Tyv tror, hver mand stjæler«.
Jeg hører fru Anne Baastrup starte med at kritisere først hr. Bent Bøgsted for hans stil og så siden hen mig for at være tilbagelænet og afslappet og ikke rigtig tage det her højtideligt.
Jeg vil gerne spørge, om fru Anne Baastrup i min ordførertale hørte, at jeg sagde, at vi kunne tjene debatten ved, at vi sorterede ordet stressende brugt som synonym med fortravlet væk og sagde, at stress som medicinsk diagnose er en meget alvorlig sygdom.
Det vil jeg gerne høre om fru Anne Baastrup hørte.
Jeg er glad for at høre, at vi er enige om, at det her også – med streg under også – er et personligt ansvar, fordi vi som mennesker er forskellige, og at vi må sørge for at kende vores egne begrænsninger.
Med hensyn til fængselsfunktionærerne tror jeg, fru Lone Møller rammer en gruppe, som har det overordentlig hårdt, og hvor vi må gøre et eller andet for at afhjælpe den meget stressende situation, som de er i, den er så stressende, at den medfører stress.
Det må jeg sige.
Hvad angår fængselspersonalet, tror jeg, det er svaret på det område.
Men dermed ikke sagt, at det generelt er svaret i hele denne her debat, for vores arbejdsmarked er meget mangfoldigt, og det indeholder mange andre end fængselsfunktionærer.
Men hvis vi skal være konkrete med hensyn til den gruppe, så ja, de har det meget stressende.
Det kan være traumatisk at være fængselsfunktionær, og der burde være ansat flere.
Det kunne også være andre ting som sikkerhedsregler, alarmer, hvad ved jeg, der skal til.
Altså, jeg sagde jo netop før, at jeg ikke ville afvise, at det også kan være svaret, og jeg kom jo også ind på, at denne her regering rent faktisk har ansat flere, og det er jo en demografisk nødvendighed, i og med at der bliver flere ældre.
Jeg kan også godt lide, når vi som politikere prøver at være konsekvente i en forespørgselsdebat i forhold til alt det, vi siger i andre sammenhænge, og jeg har jo altså flere gange, både fra denne talerstol og i offentlige medier, slået til lyd for, at vi skal have et større arbejdsmarkedsudbud, fordi vi er ved at opleve flaskehalse på vores arbejdsmarked.
Jeg kan da kun opfordre, om end det måske er et naivt ønske, Enhedslisten til at medvirke til, at vi får et større arbejdsmarkedsudbud.
Efterlønnen ville jeg vælge at dreje på.
Anne Baastrup (SF), 2005-11-10:
Mit indtryk af hr. Jakob Axel Nielsens ordførertale var, at den var tilbagelænet, afslappet og indeholdt en fornemmelse af, at det der med stress vist er noget opreklameret venstrefløjspjat.
Jeg vil derfor gerne spørge hr. Jakob Axel Nielsen, om De Konservative rent faktisk tager det alvorligt.
Er det reelt et arbejdsmiljøproblem, eller er det bare sådan, at vi stresser lidt rundt og har lidt travlt?
Jakob Axel Nielsen (KF), 2005-11-10:
Lad mig slå helt fast, at som medicinsk diagnose er stress en meget alvorlig sygdom, og som sådan tager vi den meget alvorligt.
Som jeg også sagde i min ordførertale, tager vi den i den relation, den hører under det psykiske arbejdsmiljø, meget, meget højtideligt.
Anne Baastrup (SF), 2005-11-10:
Jeg synes selvfølgelig, det er rart at høre, at De Konservative tager det alvorligt.
Det, jeg så bare undrer mig lidt over, var det overfald af spørgsmål fra bl.a. hr. Jakob Axel Nielsen om, hvorfor Socialdemokratiets ordfører ikke var vildt begejstret for Arbejdstilsynets screening af de forskellige arbejdspladser.
For vi må jo erkende, at man ikke på denne her meget korte tid, der er afsat til at screene en arbejdsplads, overhovedet kan finde ud af: Er der nogen problemer med det psykiske arbejdsmiljø?
Vi kan i hvert fald konstatere, at Arbejdstilsynet ikke har givet en eneste bøde på baggrund af psykisk arbejdsmiljø, på trods af at det er lidelser, der fører frem til at koste det danske samfund 11 mia. kr.
Så jeg vil godt høre: Selv om jeg anerkender, at hr. Jakob Axel Nielsen i denne her situation vil afvente eksperternes bud, selv om regeringen sædvanligvis ikke er for eksperter, har hr. Jacob Axel Nielsen som ordfører så slet ikke et eneste forslag til, hvordan vi kunne forbedre forholdet, således at der ikke er så mange, der ryger ned på grund af stress?
Jakob Axel Nielsen (KF), 2005-11-10:
Der var flere spørgsmål her fra fru Anne Baastrup, og jeg vil prøve at huske dem alle sammen.
Jeg vil sige, at jeg blev kortvarigt rundtosset, mens fru Lone Møller var på talerstolen, og jeg stillede blot mit spørgsmål for at se, om der nu var sammenhæng mellem det, der blev sagt nu, og det, der tidligere er blevet sagt.
Nå, nok om det.
Jeg kunne godt stå her og komme med nogle konkrete forslag.
Man kunne tale lidt om ledelse.
Så ved jeg godt, at der er nogle i salen, der vil sige, at det er noget flapsihapsi, der ikke er noget i.
Men jeg er meget bevidst om ikke at ville være for konkret her, fordi jeg tror, vi gør sagen en bjørnetjeneste ved at blive for konkrete.
Vi har i Det Konservative Folkeparti intet imod eksperter.
Jeg mener, at vi låser os fast på et alt for snævert område, når vi kun – med al respekt – taler om hjemmehjælperne, og jeg mener, at vi låser os fast på noget forkert, hvis vi taler om, at det kun handler om at give mere tid.
Lone Møller (S), 2005-11-10:
Jeg blev også sådan rimelig fascineret, da jeg hørte hr. Jakob Axel Nielsens ordførertale.
Jeg synes også, han tog meget let på det med bemærkningen om, at det var et personligt ansvar, at man måtte prioritere selv, og at der ingen tvivl er om, at vi personligt jo også har et ansvar for vores liv.
For ikke kun at tale om hjemmehjælpere vil jeg så spørge: Mener hr. Jakob Axel Nielsen, at f.eks. fængselspersonalet, som har en tilbagetrækningsalder, der ligger under 40 år, på grund af at de faktisk har et meget belastende job, personligt kan prioritere sådan, at når de synes, de nu vil tage det lidt mere med ro i dagligdagen, så har de mulighederne for det?
Jakob Axel Nielsen (KF), 2005-11-10:
For år tilbage havde de virksomheder, der var længst fremme i skoene, en personalechef.
I dag hedder det en human resource manager.
Det kan man spinde mange tråde om og sige, at det bare er nogle dyre ord og noget branding, og at der ikke er nogen realitetsændring i det.
Jeg mener faktisk, der er den realitetsændring, at det, at man prøver at forske også ude på virksomhederne i godt arbejdsmiljø, er der en realitet i.
Det er der, jeg også mener, at eksperter skal komme ind, for det handler om ledelse, det handler om i overenskomster at aftale sig frem til nogle ledelsesværktøjer, nogle fleksibilitetsmuligheder med, at man kan gå på 30 timer, at man bedre kan tilrettelægge egen arbejdstid.
Men det er jo ikke nogen værktøjer, der virker alle steder.
Det virker f.eks. ikke for hjemmehjælperen, der skal være ude, når den gamle er syg, eller den gamle har behov.
Det tror jeg vi kunne lære meget af – også i det offentlige.
Elisabeth Geday (RV), 2005-11-10:
I går havde jeg en snak med en mor fra en af mine børns klasser.
Hun havde hovedpine og mavepine, men selv var hun ikke et øjeblik i tvivl om, at hovedårsagen var stress.
Der var nemlig allerede et tocifret antal af hendes kolleger på afdelingen, som var langtidssygemeldte på grund af stress.
Der er vist ikke nogen i den her forsamling, som er i tvivl om, at konsekvenserne af stress og nedslidning er alvorlige for den enkelte, for hans eller hendes familie, for arbejdspladsen, for arbejdsgiveren og for samfundsøkonomien.
FTF har i en analyse, som de har sendt os forud for den her debat, dokumenteret, at der er en klar sammenhæng mellem den enkeltes oplevelse af negativ stress og antallet af hans eller hendes sygedage.
Det kommer vel heller ikke bag på nogen, at langvarig stress gør en mere modtagelig for diverse infektioner, eller at langvarig stress kan give depressioner og hjerte-kar-sygdomme.
Arbejdsmiljørådet har da også i sin prioritering af arbejdsmiljøindsatsen for de kommende 5 år sat det psykiske arbejdsmiljø på listen over de fem højest prioriterede indsatsområder, herunder bekæmpelsen af stress, fordi problemerne bare vokser og vokser, og det er navnlig i den offentlige sektor, som det fremgår af dagens aviser.
Arbejdsmiljørådet peger også på de giftkorn, som fører til stress og nedslidning på arbejdspladsen.
Det er manglende indflydelse på ens arbejde og ens arbejdsbetingelser; det er manglende belønning i form af anerkendelse, løn eller andet; det er for store krav til kvalitet eller kvantitet af det arbejde, man skal levere, og så er det altså også manglende støtte fra ens kolleger og ens ledere og i parentes bemærket jo også fra ens politiske chefer – tag den, beskæftigelsesminister!
Det er ikke let at fjerne årsagerne til stress og nedslidning, fordi problemstillingen er så kompleks og påvirkes af så vel arbejdet som af privatlivet.
Man kan meget vel være arbejdsløs kontanthjælpsmodtager og alligevel være stresset, men omvendt kan man jo også være en meget travl politiker med hvert minut i kalenderen besat og mere til og alligevel ikke opleve det som et problem.
Arbejdsmiljørådet har sat sig nogle meget ambitiøse mål for, hvad der skal opnås i kampen for et bedre psykisk arbejdsmiljø.
Det ser vi frem til at få linet op, for der er et kæmpe behov for at få gjort noget ved problemet.
En bedre balance mellem arbejdsliv og familieliv ville utvivlsomt også nedbringe stress og nedslidning blandt mange, ikke mindst blandt børnefamilierne.
Men i rapporten fra Teknologirådet står der desværre også, at heller ikke her er der nemme løsninger på problemerne, og i hvert fald er svaret ikke endnu en langsomt arbejdende regeringskommission.
Jeg håber på Tingets velvillige behandling.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2005-11-10:
Jeg kunne godt tænke mig at høre fru Elisabeth Gedays holdning til det meget enkle forslag, som Enhedslisten har, om at nedbringe stress for primært de ansatte inden for den sociale service, nemlig en ordning, som består i, at staten yder det tilskud til kommunerne, der svarer til de omkostninger, den i dag har til dagpenge, så kommunerne kan ansætte flere inden for nogle af de områder, hvor det notorisk er sådan, at folk har for meget at lave.
Det er en ordning, som jo til forveksling ligner den servicejobordning, som Det Radikale Venstre, da det sad i regering, var med til at indføre.
Ville det ikke være en ordning, som Det Radikale Venstre kunne støtte?
Elisabeth Geday (RV), 2005-11-10:
Det kan vi ikke, og det kan vi ikke af den grund, at der jo ikke er nogen garanti for, at det lige præcis er den ledige, som bliver ansat i det job, der bliver skabt i det offentlige.
Resultatet af det, hr. Jørgen Arbo-Bæhr foreslår, kan meget vel være, at vi får oprettet et antal nye offentlige stillinger og samtidig har det samme antal ledige gående på kontanthjælp eller på arbejdsløshedsdagpenge, for sagen er jo, at der er flaskehalsproblemer på næsten alle de områder, hvor der i dag også sker nedslidning som følge af stress.
Det gælder hjemmehjælpere og social- og sundhedsassistenter ikke mindst.
Svaret må jo være, at vi i første omgang skal have uddannet nogle flere social- og sundhedsassistenter, så kommunerne kan få besat de stillinger, som allerede er oprettet.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2005-11-10:
Nu var det jo sådan, at servicejobordningen også indeholdt midler til, at man kunne få opkvalificeret folk med henblik på, at de kunne blive ansat inden for ældreplejen.
Det er da al ære værd; det er et rigtig godt forslag og indeholdes også i vores forslag.
Jeg forstod bare ikke, om Det Radikale Venstre virkelig vil sige, at hvis vi får oprettet nogle flere job, så er det ikke sikkert, at det er de arbejdsløse, som kommer ind på arbejdsmarkedet.
Elisabeth Geday (RV), 2005-11-10:
Som situationen er, er det jo.
Det er jo heller ikke hr. Jørgen Arbo-Bæhr ubekendt, at man på en lang række områder på arbejdsmarkedet har mangel på arbejdskraft, samtidig med at der er et stort antal ledige personer.
Det er ikke sådan, at der pr. definition er et match mellem de ledige og de stillinger, der er ledige.
Men jeg vil gerne give hr. Jørgen Arbo-Bæhr ret så langt, at jeg ser, at det største problem for, at kommunerne kan få oprettet de nødvendige stillinger, er skattestoppet, at den økonomiske situation ude i kommunerne simpelt hen ikke tillader kommunerne at levere den service, som bliver efterspurgt af borgerne.
Lone Møller (S), 2005-11-10:
Hr. Jakob Axel Nielsen sagde også i sin ordførertale: Vi må finde nogle værktøjer.
Nu er der jo rent faktisk i den rapport, som vi drøfter i dag – selv om man en gang imellem tvivler lidt på, om det er rapporten, vi forholder os til eller ej; det er i hvert fald den, der er nævnt i forespørgslen – klart beskrevet nogle værktøjer, og hvad man kunne gøre for at lave nogle forbedringer.
Bl.a. konkluderer man jo, at det rent faktisk står ret dårligt til med ledelserne udeomkring på de danske arbejdspladser.
Man anbefaler en obligatorisk lederuddannelse, hvor man får mulighed for at håndtere, hvordan man som leder kan være med til at undgå, at personalet bliver stresspåvirket.
Derfor kunne jeg da tænke mig at spørge hr. Jakob Nielsen, om hr. Jakob Axel Nielsen synes, at det var en god idé, at vi måske vedtog her i Folketinget, at det skulle være obligatorisk i fremtidige lederuddannelser.
Martin Lidegaard (RV), 2005-11-10:
Som flere andre ordførere har tilkendegivet, er vi også fra radikal side ganske tilfredse med den indsats, der nu gøres for at skrue op for sikkerhedsniveauet på de forskellige anlæg i Nordsøen.
Vi er positive over for de tiltag, der bliver gjort.
Vi noterer os, at de faglige organisationer på begge sider har været involveret og kan bakke op om resultatet, og på den baggrund går vi positivt ind i behandlingen af lovforslaget.
Tina Petersen (DF), 2005-11-10:
Til hr. Per Clausen kan jeg jo sige, at Dansk Folkeparti på nuværende tidspunkt absolut ikke har noget imod bølgekraft.
Vi forventer måske at se nogle resultater ud af de 50 projekter, der på nuværende tidspunkt pågår.
Nu kan man søge de her fonde og puljer til de niveauer, man nu er nået til i projektet, men det er jo stadig væk sådan, og det står lige så tydeligt i de papirer, vi har fået om emnet, at de er i første stadium, altså begynderstadiet.
Der mangler endnu nogle resultater.
Om måske 5 år kan man sige, at de er nået et stadium, hvor vi kan lave nogle større projekter ud af det, men det er stadig væk i en fase, hvor jeg vil sige: Der er de her 50 projekter.
Hvorfor sætte flere i gang, når vi nu har de her projekter i gang?