Karen J. Klint (S), 2002-05-28:
Jeg synes, vi skylder SF en tak for, at de nu flere år i træk har fået Folketinget til at debattere behandlingsmuligheder for de misbrugere, der ikke har glæde af de eksisterende tilbud, for vi har alle fået en større viden om fordele og ulemper og om begrænsninger og succeser ved de forskellige behandlingstilbud.
Og så har vi hver især været nødt til at gøre op med vores egne etiske og moralske overvejelser om, hvilke grænser vi som person har for valg af behandling. Vi har drøftet Harm Reduction, også ud fra misbrugernes synsvinkel.
Vi har fulgt andre landes udvikling i deres behandlingsprogrammer både med alternativ behandling, psykoterapi og anden social behandling, og vi har sidst set noget beskrevet i en svensk MTV-rapport.
Vi har også set andre landes succes med lægeordineret heroin i deres vifte af behandlingstilbud til en mindre gruppe misbrugere, der ikke har profiteret af andre tilbud.
Forleden kunne vi se, at en parlamentskomité i England opfordrer til en revision af deres narkopolitik, herunder anbefaler komiteen en lempeligere holdning til hash, ecstasy og gratis narkotika til heroinmisbrugere.
Der er også anbefalinger om injektioneringslokaler og øgning af behandlingspladser til kokainmisbrugere.
Hvert land har nemlig sin forskellige fordeling af, om misbrugerne er heroinmisbrugere, kokainmisbrugere, eller hvad man tager af stoffer.
Vi har vores egen ekspertgruppes rapport om de danske behandlingsmuligheder, herunder anbefalinger af, at disse bør samarbejde bedre, og at der er et uudnyttet potentiale.
Ekspertgruppens medlemmer er ikke enige om, hvorvidt vi i Folketinget bør pålægge regeringen at gennemføre et behandlingsforsøg med lægeordineret heroin.
Men ekspertgruppen er derimod enig om, at de nu afsluttede hollandske forsøg er videnskabeligt velunderbyggede, og at nogle personer fra forsøgsgruppen fik det væsentligt bedre ved kombinationsbehandlingen med metadon og heroin. Ekspertgruppen er også enig om, at stillingtagen til et forsøg alene er et politisk anliggende, idet der lægefagligt ikke er mere at tilføje til debatten.
Det nu nedlagte Narkotikaråd nåede heldigvis på falderebet at udsende en delrapport om servicedeklaration, bedre information og øget tilgængelighed samt et sæt anbefalinger vedrørende botilbud og andre sociale tilbud til pleje- og omsorgskrævende stofmisbrugere.
Begge udgivelser fortjener at få en central placering i den danske narkotikapolitik.
En debat herom bør vi tage os tid til senere, for i dag skal vi stemme om SF's forslag om forsøg med lægeordineret heroin.
Jeg skal straks oplyse, at den socialdemokratiske gruppe ikke stemmer som en samlet gruppe.
Der er et flertal i den socialdemokratiske gruppe, der stemmer for forsøg med lægeordineret heroin, men vi har gjort sådan, fordi vi er fritstillet, at der i de clearinger, vi har lavet, er seks jastemmer, der går ud, og seks nejstemmer, der går ud, så vi har balancen i det.
Vi skal ikke stemme om, hvordan vi får misbrugerne væk fra gaden.
Vi skal stemme om, hvordan vi kan give dem en bedre kvalitet gennem flere behandlingstilbud.
Og den socialdemokratiske folketingsgruppe ser ens på, at de hårdest belastede narkomaner skal have flere og bedre tilbud, og de skal være individuelle, og der skal være mere effektivitet i behandlingen.
Det er så selve midlerne, vi ikke ser ens på.
Uanset hvad afstemningen her i salen fører til, vil jeg kraftigt anbefale, at vi på tværs af partierne får sat ny fokus på de forebyggende muligheder og på de enkelte behandlingstilbud og på samspillet mellem systemerne, så vejen til behandling bliver kortere og lettere. Vi skal også få behandlerne til at se på, om der er andre legale, medicinske behandlinger, der kan støtte op om de sociale tilbud, så misbrugerne får nogle flere og bedre behandlingskombinationer at vælge imellem.
Så debatten om den danske narkotikapolitik og en bedre og mere effektiv behandling også for de hårdest ramte narkomaner slutter ikke ved afstemningen i dag.
Debatten får mere et nyt startsted, nemlig på et større vidensgrundlag.