Anne Grete Holmsgaard (SF), 2003-05-22:
Jeg vil godt sige tak til ministeren for redegørelsen og for hans besvarelse af forespørgslen.
Redegørelsen starter jo med regeringens vision, der bygger på »velfungerende energimarkeder underbygget af rammer, der sikrer høj forbruger- og miljøbeskyttelse, effektiv energianvendelse, afdæmpet udvikling i energipriser og en høj forsyningssikkerhed på både kort og lang sigt.«
Det smager jo af fugl, men jeg vil nok sige, at det smager mere af måge end af due.
Jeg vil derfor godt starte med, hvordan indledningen og en 10-minutters-version ville have lydt, hvis den havde været formuleret af SF ved regeringsmagten som energiminister: »SF's energipolitik er ambitiøs.
Den bygger på visionen om en massiv omlægning af energiproduktion og energiforbrug.
Energiproduktion på kul, gas og olie vil blive udfaset senest i 2030 og erstattet af ren energi-teknologier som grundlag for opretholdelse af et velfungerende samfund med en høj levestandard.
Med hensyn til transporten, hvor olieforbruget er voksende, er målsætningen udfasning senest i 2050, hvorefter brint og andre rene teknologier vil have erstattet anvendelsen af benzin og dieselolie.
Visionen bygger på, at Danmark kan og skal spille en aktiv rolle, ja, på en række områder en førende rolle i udviklingen og anvendelsen af ren energi-teknologier, dvs. teknologier, hvor vi erkender vores ansvar for, at kommende generationer har ret til et bæredygtigt miljø og en høj levestandard, ikke bare i Danmark, men på globalt plan.
Er denne vision en venstreorienteret ønskedrøm, der har realiteterne imod sig?
Ingenlunde.
Der findes ganske vist fortsat politiske kræfter, der ikke tør tænke visionært og ikke tør påtage sig medansvaret for kommende generationer.
Disse politiske kræfter mangler desværre mod, ja, måske også vilje - i hvert tilfælde for nogle af dem - til at se mulighederne for at skabe en win-win-situation, dvs. en satsning, hvor vi målrettet nedbringer udslippet af klimagasser, NOx'er, kviksølv og andre miljø- og sundhedsskadelige stoffer fra energiproduktionen, hvor vi kommer ud af vores afhængighed af import af kul, olie og gas, og hvor vi samtidig får skabt nye arbejdspladser og nye indtægter til samfundet.
Vidensmæssigt og teknologisk har vi et stærkt udgangspunkt.
Nogle synes tilsyneladende fortsat, at det er træls at høre om vindenergi som en succes.
Det gælder ikke i udlandet, der jo sandt for dyden valfarter her til landet for at lære om, hvad det er, vi har gjort, og hvordan vi har gjort det.
Når denne pointe ikke helt er trængt igennem til alle endnu, skyldes det udelukkende den voldsomme forvridning af prisdannelsen, der er forårsaget af, at de sorte energiproduktioner ikke bærer de fulde omkostninger for disse teknologiers belastning af klimaet, det nære miljø og sundheden. Vi er således et pænt stykke vej fra den grønne markedsøkonomi, der skal afløse den nuværende sorte markedsøkonomi, hvis det skal være reelt at tale om et marked, der både er frit og fair.
Teknologier som f.eks. biogas, sol, geotermi m.v. er endnu knap så langt fremme.
Med den biogasaftale, det efter meget lange og meget seje forhandlinger med V og K lykkedes at få igennem for nylig, er vi dog nået et skridt videre i markedsmodningen på dette område.
Tillad mig i denne sammenhæng at drage et stort suk.
Det har været meget vanskeligt for mig at forstå, hvorfor specielt Venstre, der har sine rødder i landbruget, har strittet så voldsomt imod at få en aftale, hvor vi slår flere fluer med ét smæk: Udnyttelse af energipotentialet i gyllen og det øvrige organiske affald, bedre optagelse af næringsstofferne i planterne, mindre nedsivning og nedbringelse af i hvert tilfælde noget af den ækle, sødkvalme stank, der ellers plager indbyggerne i store dele af landet året rundt. Vi har desuden et stort potentiale på solområdet.
Desværre fjernede den forudgående regering den lille pulje af anlægstilskud, der skulle have sikret fortsat udbredelse af især de store solvarmeanlæg.
Det gav et helt uhensigtsmæssigt dyk i investeringerne, der - hvilket jo også er mærkeligt -
Det var dumt.
Vi har derfor afsat en mindre pulje, der skal sikre, at flere fjernvarmeværker og måske nogle af de decentrale kraft-varme-værker nu får installeret solvarme.
Vi regner med en tidshorisont på 5 år, hvorefter der ikke længere er behov for kompensation for den skævvridning af markedet, der som sagt fortsat er tale om.
Mens jeg er ved solen, vil jeg godt bruge et par ord på vores plan for bæredygtigt byggeri.
Her vil aktiv og passiv solvarme spille en afgørende rolle, ikke alene, men i samspil med nye måder at tænke isolering, ventilation og materialer på.
Det forudsætter lidt større investeringer, men vi har valgt at tage en totaløkonomisk betragtning, og vi har kunnet konstatere, at de større investeringer tjenes meget hurtigt hjem igen på lavere driftsomkostninger og lavere vedligeholdelsesomkostninger.
Jeg skylder måske også lige at sige, at planen er udarbejdet i tæt dialog med en række store og mindre virksomheder med speciel ekspertise på området og med de lokale miljø- og energikontorer, det trods alt lykkedes at redde lige i allersidste øjeblik.
På klimaområdet er vi ualmindelig tilfredse med, at det nu er lykkedes at få en aftale om EU's kvotedirektiv.
Aftalen indebærer, at kvoterne kun er gratis frem til år 2007, herefter vil de blive prissat, således at de afspejler det, de egentlig er: forureningstilladelser. Produktioner, der ikke udleder CO2, vil få et antal gratis kvoter, mens de sorte teknologier må betale for deres.
Hermed har vi opnået en kraftig motivation til fortsat omstilling af energiproduktion og en kraftig motivation til fortsatte energibesparelser, ikke bare herhjemme, men på europæisk plan.
I denne forbindelse er det også på dansk initiativ lykkedes at få sammenhæng mellem klimapolitikken og politikken for at få nedbragt udslippet af SO2, NOx'er, kviksølv og andre miljøskadelige stoffer, og her vil jeg godt bede oppositionsordførerne fra Venstre og Konservative om at spidse ørerne, for nu er det faktisk lykkedes at få politikken igennem, hvor vi kobler de her to områder, og på den måde har vi fået ret sammen med FN, der jo har vurderet, at det ville gøre klimapolitikken 5 mia. euro billigere, end hvis man fastholdt adskillelsen af klimapolitikken og af håndhævelsen af Genèvekonventionen om udslip af kviksølv, andre metaller og forsurende stoffer.
Til slut bare et par ord om den aftale, vi underskrev med Sverige i går.
Den indebærer, at Barsebäck 2 nu lukkes.
Vores modydelse har været en garanti for, at vi ikke sætter damp på de gamle kulkedler for at score kassen ved at eksportere forureningen til Sverige.
Den kapacitetsmangel, der kan opstå i Sverige, vil vi bidrage til at løse ved at overføre knowhow og ved at investere i geotermi i Sydsverige.
Tiden tillader desværre ikke, at jeg kommer ind på alle de øvrige områder, jeg gerne ville have omtalt, og som jeg finder vigtige.
Til sidst vil jeg blot håbe, at V og K, efter at de er kommet i opposition igen, trods alt også vil bestræbe sig på at komme tilbage i et bredt samarbejde, hvor vi sætter hensynet til miljøet og beskæftigelsen som de højeste prioriteter.«