Jørn Jespersen (SF), 2002-05-21:
Kendsgerningen er, at det har Venstre ikke med ét ord nævnt for vælgerne forud for valget.
Der har ikke været nogen som helst chance for at få en demokratisk debat i den danske offentlighed for de virksomheder, der beskæftiger sig med det her, for de mennesker, der er interesseret i at undgå et Sølvtæppe ned gennem Europa af sikkerhedspolitiske grunde, for miljøorganisationernes vedkommende eller for andre, der bare er generelt interesseret i dansk politik.
Ingen har haft en chance for at diskutere det, fordi Venstre ikke sagde noget om det.
Det var oven i købet sådan, at når Venstre blev indbudt til møder om miljøpolitik, så kom man ikke.
Jeg kan ikke andet end konkludere, at her er tale om et vælgerbedrag på et område, hvor regeringen har regnet med at slippe godt fra det, for det er ude i udlandet, og det har danske vælgere ikke noget imod.
Sandheden er heldigvis, at der er et massivt flertal imod det.
Jeg har tidligere været ude for med denne regering, at miljøministeren ikke svarer på det, man spørger om.
Jeg har så overvejet, om jeg skulle klage til statsministeren over det, men så har jeg tænkt, at det var synd, og at der sikkert var en god og fornuftig begrundelse for, at man ikke fik et svar, nemlig at det ikke sådan lige var til rådighed på det pågældende tidspunkt. Men nu bliver jeg lidt i tvivl om, hvem man skal klage til, når statsministeren ikke svarer på det, der bliver spurgt om.
Jeg ved ikke, om man her under selve debatten kan klage til statsministeren over statsministeren, fordi han ikke svarer.
Jeg har tidligere hørt formuleringen fra statsministerens side: Det, vi sagde til vælgerne, er det, vi gennemfører, og det, vi gennemfører, var det, vi sagde til vælgerne.
Derfor kan vælgerne jo med rette føle sig ført bag lyset og har vel i det mindste et krav på en forklaring fra statsministeren efterfølgende.
Var det, fordi man ikke vidste det?
Var det, fordi man ikke syntes, at det var opportunt at fortælle det?
Var det led i en bevidst strategi om at snyde vælgerne?
Kan vi ikke få et svar på det?
Det er en lidt usædvanlig fremgangsmåde, men ikke desto mindre, hvis vi nu ser bort fra den usædvanlige fremgangsmåde, er det så muligt at få et svar på, hvad det er, regeringen ønsker at forhandle om?
Jeg kan forstå, at det i hvert fald ikke er bilateral støtte til de lande, der bliver medlemmer, men så må det jo være støtte til de lande, der ikke bliver medlemmer.
Vil det sige, at man først ønsker at skære programmerne fuldstændig væk og derefter starte op igen?
Giver det effektiv og høj kvalitet i bistanden set med regeringens øjne, at man først drosler projekterne ned og derefter forhandler om at starte dem op igen?
Det kan jeg ikke forstå, og det efterlyser jeg en forklaring på.
Hvis det ikke er det, der er forklaringen, hvad er det så, regeringen ønsker at forhandle med partierne om?
Det må man da bare antydningsvis kunne sige noget om i dag. Endelig er der blevet spurgt om miljøøkonomiske overvejelser.
Har man regnet på, om det her giver mest muligt miljø for pengene, eller bliver det bare helt uforberedt smidt frem?
Og endelig er der blevet spurgt om natur.
Hvorfor er natur helt udgået som prioriteret område, man ønsker at samarbejde med andre lande om?
Hvad er det, der gør, at man ikke ønsker at samarbejde med de lande, der har den største naturrigdom i Europa, om at bevare denne biodiversitet?