runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Hans Christian Schmidt (V), 2002-03-14:
Det er en del tid, man bruger her på at berigtige, og det er jo ikke, fordi hr. Keld Albrechtsen ikke hører det.
Det er
hans - og det vil jeg have lov at rose ham for - evne til lige at skrue ordene og give dem en lille drejning i retning af lidt mere, end de i grunden kan bære.
Men på den anden side så øger det jo underholdningsværdien.
Men jeg sagde: Vi indkalder - det sagde jeg i øvrigt også i talen - til vandmiljøforhandlinger med vandmiljøpartierne her i foråret, og jeg synes, det kunne være fint, sagde jeg, hvis også der kunne blive plads til, at Enhedslisten gerne ville med.
Det er jo altid sådan, at man kan tilslutte sig.
Der vil det jo også blive sådan, at hr. Keld Albrechtsen vil blive inviteret over til ministeriet, hvor jeg selvfølgelig vil have en drøftelse med hr. Keld Albrechtsen om, hvordan Enhedslisten ser på planloven, hvordan Enhedslisten ser på de lovforslag, jeg har lagt frem.
Jeg taler med alle.
Sådan er det jo.
Det kan godt være, at hr. Keld Albrechtsen synes, det er en lidt ny stil, men så er det en lidt ny stil, der er kommet med en ny regering.
Sådan er det altså.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-03-14:
Nu må ministeren ikke forlange, at vi skal falde helt i svime over, at ministeren har besluttet ikke at ødelægge varslingssystemet.
Det er vi naturligvis tilfredse med at han har besluttet, og hvis han meget gerne vil høre en ros for det, så skal vi ikke fra Enhedslistens side på nogen måde være smålige.
Hvis ministeren oven i købet vil gennemføre mit og hr. Eyvind Vesselbos forslag om at få lavet en landsdækkende kortlægning og ikke kun nøjes med tre amter, så er det også fint. Men det kan jo ikke ændre det generelle billede af en regering, der er handlingslammet på sprøjtemiddelområdet.
Det kan det trods alt ikke ændre, må jeg sige til ministeren.
Varslingsplaner er gode, men der skal også en indsats til for at få sprøjtemidlerne væk, og det er den, vi savner.
Når jeg har været ked af, hvis det skulle ende med, at man vedtog et forslag til vedtagelse i fællesskab her i Folketinget i dag, så var det, fordi indholdet ville blive meget dårligt, sådan som regeringens krav var.
Men hvis vi kan få regeringen med på noget, der er fornuftigt, skal det ikke mangle på velvilje fra Enhedslistens side.
Men det er jo klart, at vi ikke kunne tilråde Socialdemokratiet, SF og Det Radikale Venstre at gå på kompromis med regeringen på det grundlag, som regeringen forlangte.
Hans Christian Schmidt (V), 2002-03-14:
Nu har jeg jo kun haft fornøjelsen af at være i Folketinget
siden 1994.
men jeg vil sige, at det er en af de få gange, hvor jeg har oplevet hr. Keld Albrechtsen være lige på nippet til at blive grebet lidt af frygt.
Det var lige på det tidspunkt, hvor det måske begyndte at gå op for hr. Keld Albrechtsen, at den risiko nu var inden for rækkevidde, at der var nogle, der fandt tilbage i den konsensus igen.
Men jeg så så også den glæde, der udstrålede fra hr. Keld Albrechtsen, da det gik op for ham, at det nok ikke gik så galt.
Men jeg synes altså ikke, det er godt, jeg er bare nødt til at gå herop og sige det, for jeg synes ikke, det er godt.
Jeg synes, det er bedre, at vi mødes i en konsensus om det.
Og jeg kan forstå, at hr. Keld Albrechtsen er den, der har haft så stor indflydelse på den dagsorden, at han kan holde så fast i den som en skruestik, så der ikke begynder at ske noget, fordi hr. Keld Albrechtsen ligesom har det, der skal til for at forhindre, at vi begynder at gå ind i en forhandling.
Det synes jeg er trist.
Det er en forkert vej, de tidligere regeringspartier går.
Man skal ikke læne sig mod Enhedslisten, hvis man skal noget med miljøet; man skal læne sig mod den nuværende regering.
Det er det bedste sted at stå.
Jeg havde så gerne set, at hr. Keld Albrechtsen havde rost den nuværende regering for at have bragt varslingssystemet tilbage med 9 mio. kr., det, som den tidligere regering havde taget væk.
Ikke engang det blev der plads til i hr. Keld Albrechtsens tale, ikke en lille ros for 9 mio. kr. til et varslingssystem.
Så bliver det jo sort, når man kun kan se de andre ting.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-03-14:
Jeg vil også takke for en god debat.
Jeg vil så sige, at hvis det var sådan, at Socialdemokratiet, De Radikale og SF sådan imødekom regeringens ønske om at begynde at stryge den ene linje efter den anden i forslaget, ville Enhedslisten ikke kunne medvirke til at få det forslag vedtaget.
Så det er en opfordring til, at man ikke begynder at holde udsalg af hensyn til ministeren.
Den glædelige ting er, at alle partier inklusive regeringen forpligter sig på princippet og kravet om, at den danske befolkning skal sikres rent og urenset drikkevand nu og i fremtiden.
Det synes jeg er glædeligt, for det er en politisk forpligtelse, som samtlige partier i Folketinget har påtaget sig og står ved.
Så det er godt.
Det, der ikke er godt, men faktisk er trist, er, at regeringen i dag er mødt frem uden at have noget at byde på.
For det er jo kendsgerningen.
Kendsgerningen er jo, at regeringen har sendt et papir forleden, hvor der står, at man først i 2003 vil gøre status, og så vil man se, hvad der måtte skulle ske til den tid.
Det er efter vores opfattelse
for lang tid at lade nedsivningen foregå.
De burde have givet anledning til øjeblikkelig handling og ikke til en udsættelse af problemerne indtil 2003.
Det synes jeg så er det triste ved debatten i dag.
Så har debatten efter min opfattelse vist - det er ministeren jo muligvis ikke helt enig i - at der er behov for en gennemgang af den politik, som Danmark fører i EU med hensyn til godkendelse af sprøjtemidler.
Den sag er ikke i orden, og det må der gøres noget ved.
Jeg er glad for, at flere ordfører, bl.a. hr. Ole M. Nielsen, har understreget, at der er vilje til at gå ind og kigge på: Hvad er det for en politik, der føres?
Er der behov for at diskutere Danmarks stemmeafgivning i de komiteer, der godkender disse stoffer?
Det er der efter min mening et overordentlig stort behov for.
Jeg skal ikke kunne sige, hvordan den tidligere regering ville have stemt i de sager, som jeg har nævnt her i dag, som den nuværende regering har stemt for i EU's komiteer, det skal jeg ikke kunne sige.
Men jeg håber da ikke, at den tidligere regering ville have stemt for dem.
Men under alle omstændigheder var det efter min opfattelse en fejl, og det vil jeg så vende tilbage til, så vi kan få besvaret spørgsmålene og diskuteret det problem.
For ministeren startede debatten med at sige, at vi ikke skal godkende de pesticider, der forurener grundvandet.
Ministeren spurgte, om Enhedslisten opretholder sit eget forslag.
Det gør vi, for det er jo nu det bedste, men vi stemmer altså også for det forslag, som Socialdemokratiet, SF og Det Radikale Venstre har fremsat, det er jo nok det, der først kommer til afstemning, fordi vi anser det for at være et forslag - især hvis man står fast på, at det ikke skal udhules af regeringen - der betyder, at der skal tages fat i en indsats også her og nu.
Det er bare trist, at det så viser sig, at det bliver stemt ned.
Hans Christian Schmidt (V), 2002-03-14:
Jeg vil kun afslutningsvis sige til hr. Christian Brix
Møller: Jeg synes, at man skulle prøve at læse, hvad der er sket de sidste 6 år i Folketinget på miljøområdet, gå det godt igennem og se på: Hvem har stemt for de forskellige vedtagelser, der handler om pesticider, hvem har været med på de forskellige forslag og stemt dem igennem?
Man vil komme til det resultat, at hvis man vil konsensus, havde man fået det i dag, for når vi går tilbage og ser igen og igen på det, har vi været sammen om det.
Jeg har fuld forståelse for, at det kan være svært, det
er et stort område, så jeg vil ikke gøre mere ud af dét, men jeg vil bare sige: Når man to gange nævner noget med Vandfonden, når vi lige har haft en debat om det i mandags, hvor vi har sagt, at vi ikke åbner den igen, kan vi selvfølgelig ikke gå med ind og stemme for det forslag til vedtagelse.
Jeg har det altid utrolig godt, når jeg er sammen med miljøfolk, og jeg synes, at vi her i Folketinget har nogle gode, spændende debatter.
Vi kan være uenige om nogle ting, men jeg tror altså i virkeligheden, at vi, ligesom vi har gjort det før - for det er ikke noget nyt - kan mødes i mange ting, og noget af det bliver vi så uenige om, og sådan må dét så være.
Christian Brix Møller (RV), 2002-03-14:
Miljøministeren må meget gerne opfatte det som en forhandling, hvis vi kunne se nogen fornuftig ende på den forhandling, men problemet tror jeg snarere er, at miljøministeren læser indenad på en anden måde, end vi gør.
Sagen er, at vi med Vandfondens nedlæggelse står med et enormt problem, der skal løses for de ejere af private boringer, som uforskyldt får forurenet deres vand.
Det har selv Venstres miljøordfører peget på i mandags. Vi kunne ikke løse det her problem på andre måder end ved at få formuleret og få regeringen med på, at det er noget, der skal sættes et arbejde i gang med hurtigst muligt, og derfor har vi ikke nævnt Vandfonden for ikke at genere regeringen.
Derfor er vi kede af, at regeringen ikke vil lægge op til et samarbejdende folkestyre, også på miljøområdet, men selv når vi fremsætter et minimalistisk forslag til vedtagelse og er villige til at gøre indrømmelser, vil regeringen ikke stemme for, men er ikke i stand til at fremføre nogen substantielle modargumenter.
Hans Christian Schmidt (V), 2002-03-14:
Nu skal vi snart til at finde ud af det her.
Altså er vi i en forhandling, eller hvad?
Forhandler vi nu, sådan at jeg nu tilkendegiver, at jeg forstår, at hr. Christian Brix Møller lægger op til, at vi streger det nede i sidste linje, det bliver nu 2004, at vi streger det sidste om at hjælpe med at løse aktuelle forureningsproblemer, at vi streger det stykke, der hedder at øge støtten til den generelle forskning, så er de to væk?
Så har vi Vandfonden ude, for den tog vi i mandags.
Jeg vil godt sige til hr. Christian Brix Møller, at det her skal han have stor ros for.
Jeg synes simpelt hen, det er det rigtige at sige.
Den diskussion om Vandfonden havde vi i mandags, væk med den, den skal vi have, når vi får anden behandling og sådan noget.
Så hvis nu vi har de to pinde væk og vi får det rettet til 2004, skal jeg så forstå det sådan, at så er det den resterende tekst, der er tilbage, for så må vi jo finde ud af, hvordan man laver det proceduremæssigt?
Men nu synes jeg, vi er på vej ind i en forhandling, og det var sådan set den, jeg efterspurgte hele tiden.
Jeg kan godt forstå, at hr. Christian Brix Møller også er af den opfattelse, at burde vi ikke kunne dét.
Jo, det burde vi nemlig have kunnet, for det er drillerier at tage en vandfonddiskussion fra i mandags.
Så vil jeg bare sige til hr. Jørn Jespersen, for jeg vil jo selvfølgelig svare på det: Jeg ved ikke, om vi er blevet enige med hensyn til forskningen.
Jeg er bare sikker på, at jeg heldigvis har fået sagt så mange gange fra Folketingets talerstol, hvor meget man var tilfreds med, at der var afsat i 1997, 1998, 1999 og 2000, og at det er nøjagtig det samme beløb, som vi nu afsætter i 2002.
Så har man et enkelt tal i 2001, og man vil ikke finde sig i, at nogle minder én om, hvad man har gjort før 2001, for man vil kun kunne huske 2001.
Men der må man altså indlade sig på den vane, at der er nogle, der har en hukommelse, der rækker længere tilbage, og den vil vi jo blive ved med at øse af ved forskellige lejligheder, sådan vil det blive.
Så vil jeg kun sige om de nedskæringer, som hr. Jørn Jespersen også har spurgt mig om: Jeg har sagt igen og igen, at når de interne drøftelser er færdige, efter at finansloven er vedtaget, efter at vi får at vide, hvor mange midler vi får overført fra sidste år, vil vi kunne lave en præcis gennemgang af, hvor vi laver omlægninger og reduktioner osv., men jeg er bare nødt til at sige, at man er nødt til at vente, til vi er færdige med det arbejde.
Christian Brix Møller (RV), 2002-03-14:
Det var sådan set bare for at få ministeren til at bekræfte endnu en gang, at det eneste, der har skilt os i denne her sammenhæng, sådan set er Vandfonden.
Og det til trods for, at hr. Eyvind Vesselbo i mandags sagde, at det skal vi have fundet en løsning på.
har hr. Jørn Jespersen redegjort meget godt for.
Det sjove i denne her forbindelse er så - og jeg vil gerne tage det på min kappe - at det med 2002 og 2004 var en fejl, men det var på den anden side en glædelig overraskelse, for ellers havde vi sådan set ikke så meget at handle med i forhold til regeringen, for vi burde jo i princippet være fuldstændig enige om det hele, og derfor har miljøministeren så opfundet Vandfonden som et dårligt argument for ikke at kunne støtte den her vedtagelse.
Kan ministeren bekræfte, at det kun er Vandfonden, der skiller os og ikke andet end det?
Jens Kirk (V), 2002-03-14:
Man må jo sige, at hr. Keld Albrechtsens fantasi ingenting fejler, hvis han i lovforslaget her kan finde noget om, at der står, at der skal ændres på antal dyreenheder på ejendomme overhovedet.
Men som faktuel oplysning til hr. Keld Albrechtsen kan jeg da bare oplyse, at vi har ca. 2½ mio. dyreenheder i Danmark, og det har vi faktisk haft de sidste 5-7 år, og det svarer til 1 pr. hektar.
Det kan man vel ikke sige er overvældende.
Men står der nogen steder her i lovforslaget, vil jeg spørge hr. Keld Albrechtsen - hvis bare vi begrænser os til det - at der er tanker om, at man vil udvide dyreholdet?
Martin Lidegaard (RV), 2002-03-14:
Danmark er som bekendt verdens største svineeksportør, og det siger ikke så lidt, når man er sådan et lille land.
I Det Radikale Venstre er vi meget optaget af, at enhver udvikling på det her område tager hensyn til begge dele, jf. VVM-rapporten, som vi forhåbentlig kunne komme tilbage til under senere debatter.
I forhold til det konkrete forslag her synes vi sådan set, at det kan være meget fornuftigt at betragte de største svineproducenter i dag mere som industri, end vi er vant til at gøre.
Det betyder på den ene side, at vi i Det Radikale Venstre mener, at vi kommer til at skærpe miljøkravene til den industri, ikke slække dem, men på den anden side også være mere fleksible i forhold til, hvordan denne industri så skal leve op til de miljøkrav, vi stiller til den.
På den baggrund forekommer det fornuftigt at forsøge at give erhvervet en chance for at udvikle nye metoder i forbindelse med gylleseparering og lignende måder at håndtere gyllen på.
Det er jo fuldstændig korrekt, som hr. Jørn Jespersen var inde på, at foreløbig eksisterer der heller ikke mig bekendt en metode, der er rentabel.
I Holland har man jo arbejdet med det her i årtier uden at finde metoder, der er rentable. Men det skal ikke forhindre danskerne i også at prøve det, og hvis ikke det i øvrigt går ud over arealkrav og generelle miljøkrav, kan Det Radikale Venstre tilslutte sig forslaget.
Jørn Jespersen (SF), 2002-03-14:
Da vores ordfører, hr. Kristen Touborg, ikke kan være her i dag, skal jeg på hans vegne sige følgende: Det er selvfølgelig meget interessant at fremme anvendelse af og udvikling af ny teknologi også til behandling af husdyrgødning som f.eks. gyllesepareringsanlæg.
Det vil være til gavn for såvel landmændene som for de mennesker, der opholder sig i nærheden af områder, hvor der udbringes gylle, det er der ingen tvivl om.
Problemet er bare, at der ikke i dag findes gyllesepareringsanlæg, som inden for de økonomisk realistiske rammer kan behandle husdyrgødningen, så det bliver en tør fraktion, som er velegnet til at afsætte som en egentlig handelsvare.
Det fremgår også i nogen grad af bemærkningerne til lovforslaget.
Nu er det så hensigten med lovforslaget: »...at fjerne de barrierer, der i den gældende lov stiller sig i vejen for udbredelsen af den nyeste teknologi«.
Det bliver for det første formentlig, at vi vil få endnu større enheder, end vi allerede har i dag, især inden for svineproduktionen med en heraf øget påvirkning af nærmiljøet.
Og for det andet, at det vil blive endnu vanskeligere for kommunerne at holde kontrol med miljøforholdene på de store svinefarme, og der er jo mildest talt ikke noget særligt tilsyn i forvejen.
De fleste steder går der adskillige år mellem tilsynene.
Derfor kan vi ikke i SF støtte lovforslaget, som det foreligger.
Margrete Auken (SF), 2002-03-14:
Selv om det er lige ved at være dyremishandling eller hvilken for en mishandling, det nu er, at trække det i langdrag, så vil jeg godt lige anholde det, fru Elisabeth Arnold sagde om, at hvis vi havde for skrappe regler for dyreforsøg, så ville de foregå andre steder.
Det er altså ikke rigtigt.
Der husker jeg igen fra mit arbejde i Dyreforsøgsrådet, hvis man var ude for nogle, der bare antydede sådan noget. Jeg kan huske, at vi var ude på en stor medicinalvirksomhed, hvor der var et forsøg, vi var meget betænkelige ved, og så sagde vedkommende, at så kunne han jo få det lavet i Korea.
Så så vi altså på ham, og så sagde vi, hvad direktøren mon ville sige til det, hvis han hørte, at det argument ville blive brugt her.
Dertil er gevinsten ved at få lavet noget et andet sted altså for ringe i forhold til, hvor galt man kommer af sted.
Så jeg tror ikke, vi skal være bange for, hvor skrappe vi får lavet reglerne, men problemerne med det ligger nogle andre steder, som vi vil komme ind på senere.
Else Theill Sørensen (KF), 2002-03-14:
Det her lovforslag og det næste vedrører to erhverv, som for bare et par generationer siden var de frieste erhverv i samfundet: det frie liv på landet og det frie liv på søen.
I dag kan både landbrug og fiskeri på mange måder sammenlignes med alle andre erhverv, og friheden er erstattet af reguleringer, der tit er meget detaljerede.
Nu siger jeg ikke det her, fordi jeg ikke anerkender, at det er nødvendigt.
Det er det af hensyn til den natur, som vi alle skal leve i og leve af, og der er selvfølgelig en begrundelse for hver eneste af reglerne.
Med hensyn til reglerne for brug af gødning er det overordnede formål at begrænse udvaskningen af kvælstof.
Den del af gødningen, der volder de største problemer, er husdyrgødningen, fordi den ifølge sagens natur skal anvendes i forholdsvis kort afstand fra det sted, hvor den produceres, hvis man kan kalde det sådan.
I mange år har der været talt om mulighederne for at udvikle en teknologi til forarbejdning af gyllen
, så den ikke nødvendigvis skulle anvendes på egen bedrift eller i den umiddelbare nærhed.
Nu ser det ud til, at teknologien er kommet så langt, at den skal stå sin prøve i praksis.
Derfor er det godt, at fødevareministeren nu fremsætter dette lovforslag, der fjerner nogle barrierer, som kan forhindre eller forsinke udviklingen og udbredelsen af teknologien ved bl.a. at ændre på reglerne for gødningsregnskabet. Ændringerne går, som det også har været nævnt, ud på, at den mængde kvælstof, der er afsat til et forarbejdningsanlæg, og den mængde kvælstof, der kommer ud fra virksomheden som forarbejdet husdyrgødning, uanset hvem det er afsat til, kan fratrækkes i gødningsregnskabet.
Hvis den forarbejdede husdyrgødning skal afsættes uden for kredsen af registrerede virksomheder, skal den deklareres på samme måde som handelsgødning, og der skal betales gødningsafgift af den.
En forarbejdning af husdyrgødningen i f.eks. et gyllesepareringsanlæg kan give en betydelig bedre mulighed
for fordelingen af gødningen og dermed en bedre udnyttelse af kvælstoffet
Samtidig er der den gavnlige bivirkning, at forarbejdet husdyrgødning hverken lugter eller sviner, når den bringes ud, sådan som gyllen gør i dag.
Christian H. Hansen (DF), 2002-03-14:
Man kan vel sige, at man med det her lovforslag på en god måde er med til at nedbryde en mur, nemlig den mur, der har været til hinder for, at man konstruktivt kunne bruge og udnytte de nye teknologiske muligheder for bearbejdning af husdyrgødning som f.eks. gyllesepareringsanlæg.
Der kan heller ikke være den store tvivl om, at dette her kan være med til at mindske eksempelvis lugtgener ved udbringning af forarbejdede produkter.
Lovforslaget vurderes da også samlet set at kunne få positive miljømæssige konsekvenser, da forslaget bidrager til at fremme den nye teknologi, der skaber mulighed for en bedre geografisk fordeling og samtidig bedre udnyttelse af husdyrgødningsindhold og af næringsstoffer.
En ting i forslaget, som vi mener, man skal være meget opmærksom på, er, at der ikke åbnes op for en generel adgang til tidsubegrænset dispensation fra de arealkrav, der er nu.
Vi vil under udvalgsarbejdet gerne se nærmere på, hvordan man får sikret det.
Vi er opmærksomme på, at det har været nævnt i nogle af høringssvarene, og at der også er givet svar på denne problematik, men vi vil være sikre på, at udviklingen ikke går ind og rammer de intentioner, der ligger i den nuværende landbrugslov omkring arealkrav.
Det ønsker
Dansk Folkeparti præciseret nærmere under det kommende udvalgsarbejde.
Et andet element i lovforslaget er, at der foreslås en forenkling af udarbejdelse af mark- og gødningsplaner ved at slå etårsvirkning og eftervirkning sammen på husdyrgødning og anden organisk gødning.
Det ser vi i Dansk Folkeparti også som et positivt element, og hvis man kan opnå en forenkling på det her område, så hilser vi det i Dansk Folkeparti velkommen.
Overordnet vil jeg sige, at Dansk Folkeparti med de få bemærkninger, der er tilføjet her i dag, støtter lovforslaget og ser frem til det kommende udvalgsarbejde.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-03-14:
Men det er da et meget sympatisk forslag.
Men i fru Elisabeth Arnolds tale blev jeg faktisk bekræftet i min mistanke om, at det her nok var mere kompliceret end som så, og det kunne næsten lyde, som om fru Arnold vidste noget om det stof her.
Det tror jeg faktisk at hun gjorde.
Men jeg vil tilsige vores fulde støtte til at gå aktivt ind i udvalgsarbejdet og støtte intentionerne i forslaget.
Line Barfod (EL), 2002-03-14:
Da vores ordfører på området, hr. Keld Albrechtsen, heller ikke her er til stede, skal jeg atter fremføre hans synspunkter.
Enhedslisten mener, at der er et akut behov for at få tyndet meget ud i, hvad der gives tilladelse til af dyreforsøg.
Der er også akut behov for at få indført en forsøgsdyrsadministration, der virker efter hensigten, og for at få udviklet flere alternativer til dyreforsøg.
I forhold til forslaget om at offentliggøre tilladelser på internettet er det for os vigtigt, at man sikrer, at der fortsat er mulighed for at få indsigt også i ansøgninger om dyreforsøg.
Så vil vi gerne lige sige i forhold til bemærkningerne, at for os at se er der tale om en dæmonisering af de mange gode forkæmpere for forsøgsdyrs rettigheder, når man i bemærkningerne tillægger det vægt, at Dyrenes Beskyttelse mener, at en offentliggørelse af oplysninger om navne på forskere og lokaliteter kunne give mulighed for ulovlige aktioner fra mere militante dyreværnsgrupper.
I det hele taget ønsker Enhedslisten, at dyreværnsforeninger med forsøgsdyr som speciale skal inddrages i arbejdet og ikke kun Dyrenes Beskyttelse, som ikke nødvendigvis har den største ekspertise på området.
Så Enhedslisten er i hovedsagen positiv over for forslaget, men har nogle forskellige forbehold, som vi gerne vil drøfte nærmere under udvalgsarbejdet.