runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lene Espersen (KF), 2002-05-28:
Tak for spørgsmålet.
Jeg vil gerne starte med at understrege, at de udtalelser og den løbeseddel, som Hizb-ut-Tahrir er fremkommet med, efter regeringens opfattelse er totalt usmagelige, modbydelige og fuldstændig uacceptable og noget, som vi som et demokratisk samfund på det stærkeste må tage afstand fra.
Jeg er utrolig glad for, at så mange deltagere i den offentlige debat meget klart har tilkendegivet, at det er fuldstændig uacceptabelt og usmageligt og er med til at skabe frygt og bekymring i bl.a. jødiske kredse i Danmark, og jeg skal være den allerallerførste til at beklage, at det har fået de konsekvenser. Jeg har i en besvarelse til Folketingets Retsudvalg også meget klart givet udtryk for, at det er regeringens opfattelse.
I den fase, vi er inde i nu, er politiet er i gang med at efterforske sagen.
I første omgang forsøger man at se
, om man via straffeloven kan finde grundlag for at rejse tiltale over for enkeltpersoner, og her tænkes altså på de enkeltpersoner, som står bag den usmagelige løbeseddel.
Jeg har tilkendegivet, at såfremt politiets efterforskning viser, at der er grundlag for at rejse tiltale, må anklagemyndigheden, i det øjeblik der er rejst tiltale i sagen, efter min mening begynde at overveje spørgsmålet om opløsning af Hizb-ut-Tahrir.
Men det er selvfølgelig klart, at først når den endelige afgørelse om det konkrete forhold foreligger, kan man tage stilling til, om der skal rejses en sag ved domstolene.
Jeg vil gerne understrege, at forholdet har regeringens store bevågenhed.
Men vi mener, at sagen må gå sin gang, og lige nu afventer vi, at politiets efterforskning afsluttes.
Peter Skaarup (DF), 2002-05-28:
Spørgsmålet handler om den meget omdiskuterede organisation Hizb-ut-Tahrir, som både har været omtalt i medierne og også har været diskuteret her i Folketinget.
Vores grundlæggende opfattelse i Dansk Folkeparti er, at det er helt oplagt, at hvis man, dengang man konstruerede grundlovens § 78, tænkte sig, at den skulle bruges over for organisationer, ville det være meget nyttigt, at man i dag bruger den over for Hizb-ut-Tahrir.
Vi har set organisationen stå bag omdeling af løbesedler, hvor den opfordrer til drab
på jøder, og det er så krænkende over for dansk mentalitet, dansk lovgivning og hele vores samfundssystem, at det må der gøres noget ved. Jeg har bemærket, at professor i strafferet Gorm Toftegaard Nielsen har udtalt meget klart, at regeringen burde være mere aktiv med at arbejde i retning af et forbud, og jeg vil godt spørge justitsministeren: Hvor står man?
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2002-05-28:
Det, der skete tilbage i 1998, var, at Socialdemokratiet medgav, at vores - altså Enhedslistens og SF's - forslag til den sociale pensionsopsparing ville være en forbedring af vilkårene for de fattigste i Danmark, og derfor gik Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre med til det forslag.
For meget kort tid siden, under 1 time siden, erkendte socialministeren, at lige nøjagtig det her forslag får konsekvenser for kvinder i det her land og vil give en skævvridning af pensionen.
Det var det samme, Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre erkendte i 1998, og de gik med på vores model, fordi de ikke kunne være med til den skæve udvikling.
Socialministerens konsekvens er at gøre den asociale model permanent.
Jeg vil gerne spørge hr. Flemming Oppfeldt, om han er enig med socialministeren i den vurdering i stedet for som Socialdemokratiet at skifte hest til den meget mere solidariske ordning, som Enhedslisten og SF havde foreslået.
Henriette Kjær (KF), 2002-05-28:
Det, der gør sagen så svær, er jo, at Socialchefforeningen og Dansk Socialrådgiverforening har udtalt, at de mener, at sagsbehandlerne tager underretningerne alvorligt.
Det har de ligesom givet deres ord på, så derfor skal vi selvfølgelig have fundet ud af, hvordan det fungerer i praksis, og det er noget af det, jeg gerne vil tage initiativ til bliver undersøgt.
Men vi skal altså også finde ud af - det var også nogle af de oplysninger, der kom frem i pressen i går, og jeg har ikke kunnet få dem dokumenteret - om det er rigtigt, når lægerne siger, at nogle gange vil de ikke indberette, fordi de mener, at socialforvaltningerne tager forkert hånd om problemerne.
Hvad der ligger i det, vil jeg også gerne have uddybet, for så er det jo også et problem.
De har skærpet underretningspligt, så det skal de altså gøre.
Margrethe Vestager (RV), 2002-05-28:
Jeg mener ikke, at der her vil være forskelle at finde mellem de politiske partier på Christiansborg og regeringens ønske om en indsats i den forbindelse, da der næppe er akut behov for ny lovgivning, jf. det, at vi allerede har underretningspligt, og også den skærpede underretningspligt, samt en servicelov, som i hvert fald både i intention og i bogstav giver meget klare forpligtelser. Så jeg vil spørge, om ministeren vil underrette Folketingets partier om sin indsats på området, da der så netop ikke bliver lovgivningsspørgsmål el. lign., sådan at partierne kan være med til at understøtte indsatsen, også der, hvor vi har placeret lokale amtspolitikere, som jo også har et ansvar for at følge op på, om deres respektive socialforvaltninger, skoler, SSP-samarbejde og lign. er med til at støtte den kulturrevolution, der jo de facto skal til, for at vi kan få voksne til at tage ansvar, når de oplever, at børn er udsat for vold.
Villy Søvndal (SF), 2002-05-28:
Hvis man deltager i møder rundt om i landet i amtslig og kommunal sammenhæng, er der meget, der tyder på, at vi, for så vidt angår det sociale område, er på vej imod det mest dramatiske efterår i de sidste 20 år med hensyn til nedskæringer, ikke kun på perifere områder, men på helt, helt centrale og også for regeringen afgørende velfærdsområder, sådan som de er meldt ud.
Jeg deltog sidste tirsdag i et møde i Storstrøms Amt, hvor 500 mennesker var mødt frem med det påtrængende problem, at man vil skære 14 pct. af socialområdet; 400 stillinger færre inden for psykiatri, inden for hjemløshed og inden for alle de områder, som regeringen udadtil siger den prioriterer højt.
Henriette Kjær (KF), 2002-05-28:
Regeringen er meget interesseret i at afskaffe den ulige løn, der er.
Vi har så nogle andre veje at gå end dem, Socialdemokratiet valgte, og jeg mener, de skal have lov til at vise deres duelighed.
Vi er også gået mere grundlæggende ind.
I stedet for netop at tro, at man kan afskaffe uligheden gennem en særlig pensionsopsparing og ved at betale sig fra det vil vi prøve at se på, hvilke mekanismer det er, der gør, at kvinder får mindre i løn end mænd, og så gøre noget alvorligt ved det.
Bjarne Laustsen (S), 2002-05-28:
Jeg tror, at ministeren er lidt naiv, hvis hun tror, at arbejdsgiverne ad frivillighedens vej vil komme med en statistik, der dokumenterer, at kvinderne bliver underbetalt.
Vi har klart og tydeligt en dokumentation for, at arbejdsgiverne selv har lavet en statistik, der viser, hvad kvinderne har, og hvad mændene har i løn, og den statistik dokumenterer, at der er den ulighed på lønområdet.
Det gjorde virksomhederne af egen fri vilje.
Vi har slet ikke fået dokumenteret, om der er noget bureaukrati ved den lovgivning, hvorefter arbejdsgiverne skulle lave en statistik, hver gang de havde fem kvinder og fem mænd ansat.
Regeringen afventer ikke engang at se, om der kunne være nogle positive elementer i det her.
Den skyder det bare til hjørne og siger, at engang ud i fremtiden kan vi se, om parterne selv kan løse det her.
Vi må konkludere i dag, at regeringen ikke er interesseret i at formindske den forskel hverken i løn eller i pension, som der i dag ligger i lovforslag nr. L 46.
Henriette Kjær (KF), 2002-05-28:
Der er sket ting og sager siden 1998, og der hænger bl.a. en lov om forslag til lønstatistikker over hovedet på arbejdsgiverne, hvis ikke de prøver at være med til at lave nogle mekanismer, som kan udjævne den her ulige løn.
Det har været kritiseret fra arbejdsgiverside, at lovforslaget, som det lå, var for bureaukratisk.
Det er noget, den her regering gerne vil gøre op med.
Det skal ikke være bøvlet at sikre, at der bliver ligeløn.
Derfor er man nu velkommen til at finde nogle mindre bureaukratiske modeller, som løser det samme problem, og det har jeg faktisk en forhåbning om at vi kan finde ud af.
Bjarne Laustsen (S), 2002-05-28:
Danfossdommen var jo et helt klart eksempel på det, for der dokumenterede arbejdsgiverne det jo selv, fordi de lavede en statistik, der dokumenterede, at kvinderne fik mindre i løn end mændene.
Det blev der ført nogle ligelønssager om, og arbejdsgiverne tabte med bravur.
Nu tror ministeren, at man ad frivillighedens vej kan få arbejdsgiverne til at indføre den statistik, som dokumenterer, at de underbetaler kvinderne.
Lønstatistikken siger jo, at kvinder får 12 pct. mindre end deres mandlige kolleger for det samme arbejde.
Det er utroligt, at regeringen nu lægger kortene på bordet og siger, at det har den ikke nogen forslag til hvordan den vil løse, mens en række af de andre lovforslag gør, at uligheden på det her område bliver større, også når folk kommer frem til pensionsalderen.
Henriette Kjær (KF), 2002-05-28:
Med hensyn til lønstatistikken vil jeg gerne sige, at nu prøver vi faktisk at overlade det til arbejdsmarkedets parter, for så tror vi, at vi får de bedste løsninger, og hvis ikke de finder en løsning her, så hænger det jo altså over hovedet på dem, at så kan de regne med, at den lov, som der var lagt op til, bliver gennemført.
Jeg synes sådan set, det er meget godt, at man giver arbejdsmarkedets parter en ekstra omgang og siger, at nu er det altså alvor, nu skal vi prøve at finde nogle metoder til at udjævne den uligeløn, der er.
Det tror jeg så på, det tror den her regering på.
Bjarne Laustsen (S), 2002-05-28:
Det er underligt, at et meget enkelt lovforslag, som Det Konservative Folkeparti selv var med til at lave, da det hed midlertidig pensionsopsparing, laver man nu omvendt, og at ministeren ikke er klar til at svare på, hvorfor man laver det med tilbagevirkende kraft, synes jeg godt, man kan blive lidt målløs over.
Når jeg siger, at regeringen er kvindefjendsk, er det, fordi 62 pct. af kvinderne får mindre tilskrevet, end de har indbetalt, og fordi vi også kan se, at den lønstatistik, som man i den tidligere regering har sagt skulle udarbejdes, ja, den fjerner regeringen også her og nu.
De redskaber, som ministeren siger, man har ude på den enkelte arbejdsplads til at se efter, om det går galt i lønforhandlingerne, eller hvad det gør, har man ikke.
Man har reelt ingen forslag til, hvordan man vil løse det her problem.
Vi kan bare se, at ulighederne bliver større ved de lovforslag, som regeringen har fremsat her.
Det er utroligt, at der ikke kommer noget.
Bare det ene år, år 2001, kan man ikke engang give kvinderne.
Henriette Kjær (KF), 2002-05-28:
Jeg synes jo, det er helt fantastisk, at man kan kalde den her regering for kvindefjendsk.
Jeg må simpelt hen sige, at jeg kan ikke inde i mit hoved forstå, hvordan den daværende socialdemokratisk ledede regering kunne foreslå Den Midlertidige Pensionsopsparing, som er præcis det, vi fører denne her ordning tilbage til.
Der var jo ikke ikke engang noget med en høring, man kommenterede jo ikke engang de ligestillingsmæssige konsekvenser, nej, nej, nej, det gemte man, det var fordækt.
Nu fører vi den så tilbage til den model, man foreslog i Socialdemokratiet, og så skriver vi, hvilke konsekvenser det får, så folk ved, hvad de har at forholde sig til.
Derfor kan jeg slet ikke imødekomme hr. Bjarne Laustsens idé om, hvordan det her skal virke. Men hensyn til spørgsmålet om tilbagevirkende kraft må jeg sige, at det har jeg ikke noget at gøre med, det er altså uden for min ressort.
Jeg vil gerne svare på det ligestillingsmæssige i det her, men de mere tekniske ting i lovforslaget må jeg henvise til beskæftigelsesministeren og til Arbejdsmarkedsudvalget.
Bjarne Laustsen (S), 2002-05-28:
Nu har vi fået afdækket her i løbet af foråret, at vi har den mest lønmodtagerfjendske og kvindefjendske regering, vi har haft siden Madsen-Mygdal, og vi får nu også at vide her, at de hårdtarbejdende kvinder - det kunne være hjemmehjælpen, det kunne være rengøringsassistenten, det kunne være kassedamen - bliver straffet på grund af regeringens politik her.
Hvad har man egentlig tænkt sig at gøre ved det forhold?
Vi ved jo, at i lige nøjagtig de grupper her er der flest kvinder.
En anden anke, vi har over lovforslag nr. L 46, er spørgsmålet om tilbagevirkende kraft.
En ting er, at man er uenig i lovforslaget, men det er uhørt, at det får tilbagevirkende kraft.
Hvorfor må de grupper her ikke have lov at få den omfordeling for år 2001?
Hvorfor napper man den allerede med tilbagevirkende kraft?
Henriette Kjær (KF), 2002-05-28:
Jeg vil da gerne bekræfte, at kvinder har et uforklaret lønefterslæb.
Det er jo netop det, vi prøver at gøre noget ved, men jeg mener ikke, at det skal løses ad den vej, at man så laver en omfordeling via en pensionsordning, for så kunne man jo hurtigt løse det her ved at give nogle klækkelige statstilskud til de kvinder, der får mindre end mænd.
Der må jeg bare sige, at det er ikke en politisk vej, jeg kan gå ind på. Jeg kan ikke bekræfte det spørgsmål om topskatten.
Det ved jeg simpelt hen ikke, men jeg beklikker ikke fru Pernille Rosenkrantz-Theils påstand.
Jeg tror, det er rigtigt, men jeg kan ikke her på stående fod gå nærmere ind i en diskussion af det.
Så kan jeg jo ikke andet end bekræfte, at det ikke kun er, hvor meget man har arbejdet, men selvfølgelig også, hvad man har tjent, der er afgørende for, hvad man får udbetalt.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2002-05-28:
Jeg vil gerne spørge ministeren, om ministeren vil medgive, at kvinder ikke kun tjener mindre, på grund af at kvinder har barselorlov, men at kvinder også har et uforklaret lønefterslæb på 12 pct., nogle mener, at det er lidt mindre, men der er i hvert fald tale om et uforklarligt lønefterslæb, som betyder, at de får mindre ud af Den Særlige Pensionsordning, end mændene gør, selv om de har samme uddannelse og kvalifikationer.
Så vil jeg også gerne bede ministeren bekræfte, at man ikke får det ud, som man har betalt ind, at de, der i dag betaler topskat, altså de, der tjener mest, faktisk relativt indbetaler mindre end det, de får ud, i forhold til den lavtlønnede.
Jeg vil også gerne spørge ministeren, om ministeren vil medgive, at en ufaglært kvinde, der har arbejdet fuld tid hele sit liv, får mindre udbetalt i forbindelse med Den Særlige Pensionsordning end en akademikerkvinde, der har arbejdet fuld tid hele sit liv.
Henriette Kjær (KF), 2002-05-28:
Jamen jeg agter da at bløde op på det kønsopdelte arbejdsmarked.
Så mener regeringen i øvrigt, at der er flere, der skal ud på arbejdsmarkedet, og at nogle af de marginaliserede kvinder, der i dag ikke er på arbejdsmarkedet, skal der gøres plads til.
Det er bl.a. en del af den plan, der blev præsenteret i fredags.
Nu kommer så de forhadte EU-programmer og det program, vi har kørende på nordisk plan med de andre nordiske lande, for, hvordan vi sikrer mere ligeløn mellem kønnene, bl.a. også ind.
Derudover har vi i ligestillingsafdelingen nogle projekter på tegnebrættet, hvor vi prøver at gå ind og se, hvad det er, der går galt i lønforhandlingerne.
Er det lønforhandlingerne, der er noget galt med, så de dermed er medvirkende til, at kvinder får en lavere løn end mænd?
Bjarne Laustsen (S), 2002-05-28:
Jeg spørger, fordi ministeren jo har svaret i sit talepapir i et samråd i forbindelse med behandlingen af lovforslag nr. L 46 og konsekvenserne af det, at regeringen ikke vil bruge skatteelementet til at give folk en bedre pension, men at den vil bruge kønsarbejdsdelingen uden at angive noget som helst om, hvad det er for nogle planer, den har.
Hvad agter regeringen og ministeren at gøre ved det forhold?
Henriette Kjær (KF), 2002-05-28:
Jeg vil gerne sige, at jeg kommenterede en ufaglært kvinde i job, og hun behøver altså bestemt ikke at være en, man har ondt af.
Det kan udmærket tænkes, at ufaglærte kvinder generelt har et dårligere helbred, men der tror jeg nok, at vi skal sætte ind på andre områder end at sikre os, at der sker en efter socialdemokratiske kriterier ligelig fordeling af Den Særlige Pensionsopsparing.
Logikken i det, der her fremføres af fru Mette Frederiksen, er jo altså også, at vi skal ændre ATP, men det kan vi måske vente et udspil fra Socialdemokratiet til inden længe.
Mette Frederiksen (S), 2002-05-28:
Ministeren siger, at hun sådan set ikke synes, at eksempelvis ufaglærte kvinder står dårligt.
Det er jo faktisk sådan, at ufaglærte kvinder eksempelvis har en markant dårligere sundhedstilstand end mange andre erhvervsgrupper, at de har en meget, meget ringere tilknytning til arbejdsmarkedet og derfor er i en større risikogruppe, hvad angår ledighed, hvilket også kan have ret store økonomiske konsekvenser.
Jeg kunne sådan set fortsætte rækken af de ting, der især rammer mennesker i Danmark uden uddannelse og med dårlig tilknytning til arbejdsmarkedet, men jeg kan altså forstå på ministerens ord, at ligestillingsministeren og socialministeren - det er selv samme person - synes, det er helt fint, at man gennemfører en lov i Danmark, som især eller faktisk kun rammer de allerallerdårligst stillede på det danske arbejdsmarked, og at det har store ligestillingsmæssige konsekvenser.
Det er man åbenbart ligeglad med.
Henriette Kjær (KF), 2002-05-28:
Jeg mener ikke, at en i et ufaglært job nødvendigvis er dårligt stillet.
Jeg mener faktisk, at vi har nogle ganske gode overenskomster, og hvis man prioriterer sin økonomi, kan der også være mulighed for at lave pensionsopsparing.
Ud over det er der jo ATP, der er Den Særlige Pensionsopsparing, som man altså får penge fra, men ikke så mange, som man måske ville have fået, før vi lagde op til, at der skulle ske en ændring.
Jeg mener altså ikke, at der er nogen grund til at male det skræmmebillede, som spørgeren her forsøger at male.
Jeg mener faktisk, at vi har et udmærket pensionssystem i Danmark, og at vi er gode til at sikre ældre i deres alderdom.
Mette Frederiksen (S), 2002-05-28:
Jeg kan forstå på ministerens svar, at den kvinde, som af forskellige årsager arbejder ufaglært igennem et helt liv, måske oven i købet på deltid - det er jo noget, regeringen gerne vil have endnu flere kvinder kommer til - skal simpelt hen også have en ringere alderdom med færre økonomiske ressourcer til rådighed.
Jeg kan forstå på B.T. den 21. maj, at man har spurgt ministeren om nogenlunde det samme, og ministeren svarer der: Der er forskel på, hvad man indbetaler.
Vi har også et godt offentligt system, der tager hånd om os, når vi bliver ældre.
Det er noget med at prioritere sin økonomi, så man også må tænke på sin alderdom.
Der må jeg spørge ministeren: Er det alle kvinder, eksempelvis i ufaglærte job, der er i stand til at prioritere deres økonomi med henblik på alderdommen?
Henriette Kjær (KF), 2002-05-28:
Jamen jeg kan jo også spørge mig selv, hvordan en socialdemokratisk ledet regering kunne forsvare, at sådan var fordelingen, dengang man i sin tid lavede Den Midlertidige Pensionsopsparing, for det var det, der var tilfældet.
Det var først, da man blev presset af SF og Enhedslisten, at man lavede Den Særlige Pensionsopsparing med den udjævning, der nu er ved at blive lavet om i dag.
Jeg bliver altså nødt til at undre mig lidt over, at man er så forarget over det, den borgerlige regering nu foretager sig. Jeg synes sådan set, at det er et sundt princip, at man får udbetalt i forhold til, hvad man indbetaler, at man belønnes for den indsats, man gør på arbejdsmarkedet.
Jeg er fuldstændig enig i, at det godt kan være, at der er nogle ydre omstændigheder, der har betinget, at kvinder ikke har så stor erhvervsdeltagelse, ikke er så mange timer på arbejdsmarkedet,
men omvendt vil jeg også sige, at den kvinde, der måske vælger børn fra og er meget på arbejdsmarkedet, mener jeg da også skal have den fulde udbetaling i forhold til, hvad hun har indbetalt, og at der ikke skal ske den omfordeling, som skete, da man lavede Den Særlige Pensionsopsparing.
Det var dog en negativ indgangsvinkel at have til det at få et svar, at man regner med at få et ikkesvar, der handler om noget lidt andet.
Jeg vil meget gerne svare, at jeg sådan set ikke er bange for, at man kan konstatere, det vil få nogle ligestillingsmæssige konsekvenser, i og med at kvinder er mindre tid på arbejdsmarkedet, og dermed optjener de heller ikke så meget pension.
Når denne her udjævning ophæves, så man får en udbetaling i forhold til, hvad man har indbetalt, jamen så kan det ramme kvinderne i højere grad, end det rammer mænd.
Så ja, det har nogle ligestillingsmæssige konsekvenser.
Mette Frederiksen (S), 2002-05-28:
Det er et lidt mærkeligt ord, og der er ikke rigtig nogen, der ved, hvad det betyder, men det er jo en pensionsopsparing, som sikrer, at den, der har tjent meget gennem et liv, det kunne f.eks. være socialministeren selv, via Den Særlige Pensionsopsparing sørger for, at andre, som ikke har haft de samme muligheder, det kan eksempelvis være forskellige lavtlønsgrupper, får mere i pension, altså en god, gammeldags måde at omfordele på fra dem, der tjener meget, til dem, der ikke tjener så meget.
Vi ved jo, at kvinder generelt tjener mindre end mænd af mange, mange forskellige årsager.
Derfor skal jeg spørge socialministeren, om man ikke er bange for, at loven får store ligestillingsmæssige konsekvenser.
Nu tror jeg, at ministeren har tænkt sig at besvare spørgsmålet ved at henvise til nogle projekter i EU og nordisk sammenhæng om kønsarbejdsdeling osv., men jeg vil egentlig gerne have, at ministeren svarer på spørgsmålet: Hvilke ligestillingsmæssige konsekvenser får omlægningen af Den Særlige Pensionsopsparing?
Henriette Kjær (KF), 2002-05-28:
Jamen det blev nævnt i brevet, at der havde været en stor vækst på det sociale område, men der var ikke lagt op til, at det så specielt var der, man skulle gå ind og spare.
Det var en disposition, man selv foretog i amterne. Amterne har et stort ansvar på en lang række områder, og jeg vil gerne sige, at de jo også er blevet tilført 1,5 mia. kr. til sygehusområdet, hvis de vel at mærke vil søge af den pulje, som den er sat op.
Det er jo ikke sådan, at man har udsultet amterne.
Man er jo virkelig her gået ind og har støttet dem i den hovedopgave, det jo også er at drive sygehusene.
Og ud over det har de ansvaret for miljø, teknik, veje, og hvad ved jeg.
Der er jo ingen grund til udelukkende at lade besparelserne falde på det sociale område.
Jeg ville jo have accepteret, og der ville ikke have været denne her diskussion, hvis man jævnt havde foretaget nogle besparelser på baggrund af de penge, man havde brugt for meget.
Men her ser det jo nærmest ud, som om man har sablet det sociale område ned, og det er da klart, at jeg har problemer med det, og det har ikke været meningen med det brev, regeringen har sendt ud.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Karen Jespersen (S), 2002-05-28:
Regeringen har sammen med Amtsrådsforeningen skrevet et brev
til amterne tidligere på året, fordi der allerede i de indeværende budgetter var brug for at spare.
Derfor skrev man faktisk eksplicit i det brev, at en af grundene til, at der var brug for at spare, var den store vækst, der havde været i udgifterne på det sociale område.
Bagefter udsendte Amtsrådsforeningen en pressemeddelelse, hvor man også sagde, at besparelsen på 360 mio. kr. primært var gennemført på det sociale område.
Jeg vil gerne spørge: Hvis man har den holdning, at det er forkasteligt, at der bliver sparet på det sociale område, hvorfor skriver man så i brevet til amterne, at det lige præcis er der, udgifterne er steget?
Og hvad var reaktionerne, da amterne skrev, at der, hvor der var sparet, var på det sociale område?