runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Keld Albrechtsen (EL), 2003-11-13:
Hr. Kristian Thulesen Dahl forklarede for et øjeblik siden
ganske udmærket, at der kan være en situation, hvor det kan være nødvendigt, at ministeren kan gemme et es i ærmet med henblik på at kunne spille det kort på et senere tidspunkt. Men i alle andre situationer, i langt flertallet af sager går ministrene selv ud og orienterer pressen umiddelbart efter europaudvalgsmødet, og der er slet ikke noget hemmeligt i det herhjemme.
Det skal alligevel foregå bag lukkede døre, siger man nu.
Vi har jo sagt, at vi godt vil være med til, at der kan behandles sager bag lukkede døre i særlige situationer, hvor det er nødvendigt.
Det sagde hr. Thulesen Dahl også, og det er jeg enig i.
Men at det i almindelighed skulle være nødvendigt, er helt ubegribeligt, fordi ministeren jo selv på mødet i Ministerrådet siger de ting, som han har sagt i Europaudvalget, og som derfor under alle omstændigheder vil komme til offentlighedens kendskab, samtidig med at det foregår på ministerrådsmøder.
Derfor er fru Elisabeth Arnolds argumentation ikke holdbar.
Elisabeth Arnold (RV), 2003-11-13:
Jeg forstår ikke, at hr. Keld Albrechtsen kan stille sådan et rent ud sagt ubegavet spørgsmål efter alle de mange år, han har været medlem af Europaudvalget.
Ministeren er den danske forhandler, ministeren bliver udstyret med et mandat, med argumenter og med gode råd om, hvad ministeren skal bruge, når han skal forhandle i Ministerrådet.
Derfor kan de redskaber, ministeren bliver udstyret med, jo ikke være åbenlyse for alverden, for så kender omverdenen jo de forhandlingsmuligheder og de bevægelsesmuligheder, som den danske minister har.
De blev beskrevet for ikke så længe siden af hr. Claus Larsen-Jensen, som sagde, at man jo ikke lægger sin forhandlingsstrategi åbent ud for alverden, for så er forhandlingsstrategien jo ikke mere nogen strategi, så er det simpelt hen, at man spiller med åbne kort, og at alle de andre spiller med lukkede kort.
Jeg forstår ikke, at hr. Keld Albrechtsen ikke kan forstå det, og jeg ved også, han udmærket forstår det, men han benytter sig af, at der måske er nogle, der ser den her debat, som ikke forstår så meget, og så prøver hr. Keld Albrechtsen at sprede noget mere mudder.
Men det kan ikke lade sig gøre at udstyre en dansk minister med et mandat i fuld offentlighed, for så bliver forhandlingsmulighederne for Danmark totalt spoleret.
Det er vigtigt, at forhandlingen om den endelige beslutning, som foregår mellem ministre fra EU's forskellige lande, foregår i åbenhed.
Det synes jeg er en fin idé, men det mandat, som ministeren skal have med fra Danmarks Folketing, skal være hemmeligt.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-11-13:
Jeg ved, at fru Elisabeth Arnold har travlt, og jeg undskylder hende derfor på forhånd, hvis hun ikke kan blive og påhøre min kommentar til hendes tale.
Men jeg vil bare gøre opmærksom på, at det er tæt på at være ubegribeligt, hvad fru Elisabeth Arnold siger, når hun hævder, at det skal være lukkede møder, hvorpå vi forbereder de diskussioner, der foregår på åbne møder nede i EU.
Det vil altså sige, at fru Elisabeth Arnold mener, det er nødvendigt, at ministeren får et hemmeligt mandat til at sige det, som han så siger på et offentligt tilgængeligt møde nede i EU.
Hvis det nu var, at han kunne sige det i al hemmelighed nede i EU, så kunne jeg forstå logikken i det, men det skal absolut være hemmeligt, at vi forbereder, hvad ministeren skal sige nede i EU, og det siger han så for åbne døre.
Der er altså et eller andet.
For mig er det simpelt hen bare ubegribeligt, hvorfor det absolut skal være hemmeligt.
Det slipper jo ud med stor kraft, når ministeren siger det på det åbne møde.
Jeg må indrømme, at jeg simpelt hen bare ikke forstår det.
Claus Larsen-Jensen (S), 2003-11-13:
Jeg vil bare sige til hr. Keld Albrechtsen: Jeg går da ud fra, at selv om vi afviser det her forslag, så er det her da et stykke papir, der ligger fra en af de folk, der deltager i forhandlingerne mellem partierne i tilrettelæggelsen af de her ting.
Når det gælder åbenhed, er jeg sådan set
Og der er det jeg siger, at hr. Keld Albrechtsens forslag har den svaghed, at det går ud fra, at den model, vi har lige nu med mandatgivningen i den sidste ende i Europaudvalget, er den, man skal koncentrere sig om og ikke den første del. Det sidste, jeg skal sige, er, at når det gælder referater, så er det jo en af diskussionerne. Vi har nogle referater, som fortæller, at partierne har sagt ja eller nej til forslagene, men ikke om indholdet af forslagene, der er kommet fra regeringen til forhandlingsoplæg. Svenskerne laver det på en anden måde.
Finnerne gør det på en anden måde.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-11-13:
Jeg er meget glad for, at der kommer tilsagn om, at der nu skal rykkes.
Men det må jo så også betyde, hr. udvalgsformand,
at hvis der f.eks. er regeringspartier, der ikke vil være med til åbenhed, så må om nødvendigt et flertal jo rykke.
Det går jeg ud fra at vi så er enige om.
Og så vil jeg bare gøre opmærksom på, at fremgangsmåden, når man behandler forslag til folketingsbeslutning, er, at der godt kan stilles et ændringsforslag, således at hvis der er nogle ting, man er enig om, kan man vedtage dem, og de ting, man ikke er enig om, kan man så lade udgå.
Så det er ikke korrekt, at man er afskåret fra at gå videre med behandlingen, hvis der er en af tingene, man ikke kan gå ind for; f.eks. det med skriftlige, offentlige referater.
Men jeg vil nu godt spørge: Hvorfor kan man ikke lave referater, som er offentligt tilgængelige, ligesom man gør i Sverige?
Når man kan i Sverige, så må man vel også kunne i Danmark.
Og når de kan, hvorfor kan vi så ikke?
Claus Larsen-Jensen (S), 2003-11-13:
Lad mig til det sidste sige, at nu er det jo sådan, at når der er fremsat et beslutningsforslag, så kan man enten sige ja eller nej til det.
kun én vej, og det er at sige, at da man henviser det til noget, så kan vi ikke støtte det her som beslutningsforslag. Lad mig så sige til det om, at måneder er gået, at jeg er nødsaget til at gøre opmærksom på, at partierne sådan set har et fælles ansvar for den proces, der har været. Vi har haft mange papirer frem og tilbage i denne her sag, og i og med at vi skal have fagudvalgene i Folketinget ind, skal vi jo også meget gerne have dem med på den her opgave
, så det ikke ligner en tvangsforanstaltning fra vores side i forhold til deres tilrettelæggelse af arbejdet, men at de er med.
Og jeg kan se af den nye regel, der kommer i den nye forfatningstrakt, at vi faktisk skal ind og behandle nærhedsprincippet inden for en 6-ugers-periode.
Det betyder jo for det første, at politikforslagene, EU-lovforslagene, kommer frem til Folketinget fra dag et, og at vi kan få dem til behandling i fagudvalgene til vurdering substansmæssigt og i forhold til nærhedsprincippet.
Hermed har vi rykket de her ting frem, og det er den ting, vi skal have på plads.
Og der må jeg bare sige, at det, jeg har forsøgt at gøre som formand for Europaudvalget, har været at se, om ikke vi kunne skabe en bred enighed om at finde en model, som alle partier i det her Folketing kunne være bag.
Det betyder altså, at det altså tager lidt længere tid, end hvis et flertal går ind og bestemmer, hvordan og hvorledes det skulle være. Vi skulle have haft møde i fredags.
Det bliver på fredag.
Jeg ved ikke, om vi bliver færdige fredag, jeg håber da på det, eller om vi skal have en runde mere.
Men vi skal altså være færdige, sådan at vi, inden vi når frem til jul, kan rykke på det her både i forhold til Folketingets egen tilrettelæggelse, og det skulle gerne være inden udgangen af november, og efterfølgende i forhandlingerne med regeringen.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-11-13:
Jeg vil da gerne sige tak for den melding, som jeg synes er utrolig positiv, at der nu kun er få uger tilbage, inden der nås et resultat.
Jeg vil godt spørge: Er hr. Claus Larsen-Jensen opmærksom på, at det tredje led i forslaget faktisk netop er det, at vi skal ind tidligt, og at der så skal afgives betænkning fra hvert enkelt udvalg, så man kan se, hvad partierne mener, så offentligheden kan se, hvad Folketingets opfattelse af hovedlinjen i den sag er, hvad Danmark skal forsøge at opnå.
Det skaber åbenhed, det skaber
rettidig omhu, og det flytter det hele hen på et meget tidligt tidspunkt, sådan som hr. Claus Larsen-Jensen er enig med mig i. Derfor forstår jeg ikke, at han så konstaterer, at han ikke kan støtte forslaget.
Men måske han kun har læst de første to punkter og ikke det tredje.
Claus Larsen-Jensen (S), 2003-11-13:
Jeg synes, der er grund til, at vi kommer ind til kernen af, hvad det her egentlig handler om.
Vi har i europapolitikken et stadig større behov for, at vi får den tættere integreret i hele Folketingets arbejde, i fagudvalg, ud over, hvad der foregår i Europaudvalget, i inddragelse af Folketingssalen osv.
Jeg synes, hr. Keld Albrechtsens forslag i virkeligheden lider af den skavank, at det er ensidigt fokuseret på den sidste del af processen, nemlig lige før et ministerrådsmøde, hvor vi skal give mandatet til den danske minister, der skal af sted og forhandle, og så fokuserer hr. Albrechtsen på referater i tilknytning til det.
Jeg er faktisk meget mere optaget af, at vi får tilrettelagt en proces omkring europapolitikken i Danmark og i Folketinget, sådan at lige så snart et forslag kommer fra Europa-Kommissionen, ryger det også ind i en åben behandling i fagudvalg osv., og dermed er åbenheden på det indholdsmæssige til stede.
Der er problemet efterfølgende, at når man så i Folketingets Europaudvalg i sidste time skal afgive et mandat og give opbakning til ministeren, der skal af sted og forhandle, så er der sådan set god logik i, at man ikke smækker dørene op på vid gab for alle dem, der også har deres egne ministre - her tænker jeg på ambassadører og presse osv. - der skal forhandle, også med vores ministre, for gør man det, svarer det til at spille kort, hvor man er den eneste, der lægger kortene på bordet.
Men det, der er det afgørende, er, at vi i den første fase rent faktisk får det her på plads.
Derfor må jeg sige, ligesom vi sagde sidst, da det her forslag blev behandlet, at vi ikke kan støtte forslaget her, fordi vi ikke bare kan tage hele denne diskussion som et løsrevet hjørne.
Den skal sættes ind i en større sammenhæng, som skal medføre, at vi i samarbejde med Præsidiet her i Folketinget får tilrettelagt hele vores fremtidige behandling af europasagerne - og to - at vi i den aftale, som Europaudvalget, Folketinget, har med regeringen i det, der hedder beretningen, får tilrettelagt den del, hvor det handler om, hvad regeringen skal levere, så vi er i stand til at leve op til det fra Folketingets side i fagudvalg, i Folketingssal og i Europaudvalget.
Derfor afviser vi forslaget.
Charlotte Antonsen (V), 2003-11-13:
Nu skal hr. Thulesen Dahl være undskyldt, fordi han ikke var nået herned, da jeg læste min ordførertale, men der kan jeg så gentage, at det, vi er optaget af i Venstre, når vi taler om åbenhed, selvfølgelig er, at vi som udgangspunkt ønsker åbenhed, men på den anden side ønsker vi ikke at svække Folketingets indflydelse.
Derfor er det helt afgørende for os, at vi får alle de informationer, vi har brug for i Folketinget eller i Folketingets Europaudvalg.
Så det er der, balancen går.
Det er ikke så meget en diskussion om, hvad regeringen vil og ikke vil, det er jo nogle forhandlinger, vi fører, når vi i Europaudvalget er blevet enige om, om vi vil. Grunden til, at vi i Europaudvalget mener, at der skal balanceres, er simpelt hen, at vi ikke ønsker, at dørene skal stå vidt åbne, for så er vi fuldstændig overbeviste om, at Europaudvalget ikke længere har indflydelse på noget som helst.
Det sagde jeg i min indledning.
Det kan godt være, at der er uenighed dér, og at hr. Kristian Thulesen Dahl i virkeligheden ikke ønsker, at Folketinget har alt for meget indflydelse, for så kan man jo lettere stå og kritisere bagefter - det skal jeg ikke kunne sige.
Til hr. Keld Albrechtsens konkrete spørgsmål: Vi så da helst, at man i Europaudvalget havde en åben diskussion om de emner, der er i Ministerrådet, på den åbne del, altså før Ministerrådet åbner dørene, så vi fik en generel debat om de forskellige initiativer fra EU.
Det er den model, vi har lagt frem og har bidraget med i diskussionen, men tingene skal afvejes. Vi skal sikre, at vi fortsat har indflydelse, og så skal vi have en aftale, som alle partier kan stå bag.
Det er jo det allerbedste, så fungerer det bedst.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2003-11-13:
Jeg tager blot ordet, fordi fru Charlotte Antonsen kom med en bemærkning her i sin sidste svarrunde, hvor hun gav udtryk for, at vi nærmest alle sammen ønskede den samme grad af åbenhed, og at det bare var et spørgsmål om praktisk at komme igennem med det, og at der ikke var nogen, der skulle mene, at de ville mere åbenhed end andre.
Er det ikke korrekt, at der faktisk er en reel uenighed
omkring det her spørgsmål, også i Europaudvalget
Så kan vi have et forskelligt skøn over, hvor meget åbenhed det er muligt at etablere, uden at det forstyrrer regeringens forhandlingsposition, men der er en reel uenighed her, hvor vi er nogle, der mener, at man kan gå længere end det, andre udtrykker, og der er fru Charlotte Antonsen, som jeg har hørt det, ikke en af dem, der kæmper for at komme så langt, som visse andre i hvert fald har ønsket.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-11-13:
Jamen så kan vi jo konstatere, at fru Charlotte Antonsen har kæmpet som en løve bag lukkede døre i et helt år og absolut intet opnået, som hun kunne præsentere for offentligheden.
Hun er i dag ikke i stand til at besvare det elementære spørgsmål, om hun vil gå med til at åbne Europaudvalgsmøderne på de samme spørgsmål, som behandles for åbne døre i EU's Ministerråd, så vi dog når op på samme åbenhed her i Danmark, som man allerede har indført i EU.
Det spurgte jeg om, men det kunne jeg ikke få svar på.
Og hvorfor kan jeg ikke få svar på det?
Det er, fordi det ikke er lykkedes fru Charlotte Antonsen at komme igennem med det synspunkt i udvalgsarbejdet.
Jeg ved ikke, om hun ikke har kæmpet hårdt nok, eller hvad der er problemet.
Det må jeg jo heller ikke referere, for heller ikke omkring det er der åbenhed.
Men jeg kan bare konstatere, at der ikke er opnået resultater, og i stedet for skal jeg udsættes for alle mulige mærkværdige insinuationer om, at jeg ikke er ordfører, og det ene og det andet.
Fru Charlotte Antonsen er den, som får spørgsmålene, når hun har sit ordførerindlæg, og i stedet for at overfuse mig, burde hun da egentlig svare på det, jeg i al beskedenhed spørger om.
Charlotte Antonsen (V), 2003-11-13:
Det er noget pjat, vil jeg sige til hr. Keld Albrechtsen.
Hr. Keld Albrechtsen ved udmærket godt, at han ikke længere er EU-ordfører for Enhedslisten, for i et svagt øjeblik kom hr. Keld Albrechtsen til at udtale sig lettere positivt om EU, og det var altså for meget for partiet.
Det var selvfølgelig det, jeg hentydede til, og det har ført til, at det ofte har været hr. Søren Søndergaard, der har optrådt på Enhedslistens vegne i de forhandlinger her. Hr. Keld Albrechtsen er naturligvis ordfører på sit eget forslag her i dag - det er da ikke det, der er sat spørgsmålstegn ved - men når hr. Keld Albrechtsen kommer herop og siger, at vi trænerer sagen, og at vi ikke ønsker den fremmet, burde i hvert fald hr. Keld Albrechtsens parti vide, at det ikke er korrekt.
Så vi har også et helt klart politisk sigte med denne større åbenhed, og derfor er det fuldstændig fejlagtigt, at hr. Keld Albrechtsen her forsøger at tage patent på at gøre Enhedslisten til det parti, der kæmper hårdest for åbenhed.
Det svarer overhovedet ikke til, hvad virkeligheden er.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-11-13:
Nu synes jeg godt nok, det bliver ret fantastisk.
Jeg får at vide, at jeg slet ikke er ordfører.
Jeg må spørge formanden: Er jeg ordfører på dette forslag?
Det kan formanden bekræfte at jeg er.
Det er da en fuldstændig fantastisk udtalelse.
Hvad er det da for noget?
Det er ikke ret lang tid siden, jeg har siddet i det udvalg sammen med fru Charlotte Antonsen og forhandlet om det her med åbenhed, som ikke kommer et skridt hen ad vejen.
Der var jeg måske heller ikke ordfører?
Men jeg tillader mig nu alligevel at fremsætte det her forslag og sige min mening.
Så må fru Charlotte Antonsen jo afklare med sig selv, om hun synes, jeg er ordfører eller ej.
Men jeg vil bare spørge fru Charlotte Antonsen: Hvornår får vi resultater?
Eller er det en syltekrukke?
Fru Charlotte Antonsen mener, det er fint, at der kommer åbne møder i EU's Ministerråd, men hun kan ikke garantere, at vi også får de samme møder åbnet her i Folketingets Europaudvalg.
Det kan hun ikke garantere.
Hun kan ikke sætte en dato på, hvornår vi får det.
Jeg begynder at tvivle på, om hun overhovedet går ind for det.
Charlotte Antonsen (V), 2003-11-13:
Nu er hr. Keld Albrechtsen jo desværre lettere handicappet i denne sag, for det er jo ikke længere hr. Keld Albrechtsen, der er ordfører for sit parti.
Hvis hr. Keld Albrechtsen havde været ordfører for sit parti, ville hr. Keld Albrechtsen vide, at der har været drøftelser i udvalget hen
over sommeren
Der var indkaldt til møde om denne sag sidste fredag.
Det blev så desværre udskudt, fordi Europaudvalgets møde trak ud.
Så det er bestemt en varm sag, som alle gode kræfter kæmper for at få på plads.
Så det havde været bedre, hvis hr. Keld Albrechtsen havde kunnet holde sig lidt tilbage, så vi kunne have fået afsluttet den sag og være kommet videre til det næste punkt på dagsordenen.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-11-13:
Det spørgsmål vil jeg da godt svare på.
Nu er det jo meget lang tid siden, det var den 3. december sidste år, at vi drøftede et lignende forslag fra Enhedslisten, og der fik jeg at vide, at det var noget pjat, at jeg kom med sådan et forslag, for det var jo ved at blive gjort færdigt i Europaudvalget, og hvorfor skulle man så trættes med et forslag fra Enhedslisten.
Siden er der ikke sket en pind.
Der er ingen resultater opnået.
Og nu skal vi så igen have spørgsmålet om, hvorfor vi kommer med det her forslag.
Jamen det gør vi, fordi der er gået et lille år, og ingen resultater er der nået.
Så spørger jeg fru Charlotte Antonsen
Det er derfor, vi har fremsat forslaget, og så kan fru Charlotte Antonsen jo diskutere med sig selv, om det er for at drille, eller hvad det er, fra Enhedslistens side.
Nej, det er sådan set for at sætte skub i tingene.
Hvis fru Charlotte Antonsen kan give mig en dato og sige, at vi er færdige f.eks. den 1. januar, så er det fint.
Tove Videbæk (KD), 2003-11-13:
Kristendemokraterne er for størst mulig åbenhed i den politiske beslutningsproces, men vi mener naturligvis også, at der er en grænse, og den grænse mener vi går der, hvor åbenheden går ud over Danmarks forhandlingsposition og Danmarks mulighed for at påvirke og nå de ønskede resultater.
Hvis referater fra Europaudvalget skal offentliggøres inden for 14 dage eller EU-retsakter skal offentliggøres senest 3 måneder, efter at fremsættelsen behandles i Folketinget, så kan det i praksis betyde, at Danmark lægger alle kort på bordet, mens de øvrige lande holder kortene tæt ind til kroppen.
På den måde er chancen for at få Danmarks prioriteter igennem ret lille, eller som en ordfører sagde i forbindelse med behandlingen af beslutningsforslag nr. B 77 for et par år siden: Det ville svare til, at man som den ene part, når man sidder og spiller kort, havde lagt alle kortene på bordet, mens den anden sad og skjulte dem.
Det ville ikke være særlig hensigtsmæssigt at spille kort på den måde, hvis det ikke ligefrem er kabale, man lægger.
Forslagsstillerne sammenligner Europaudvalget med det svenske EU-nævn, men som vi ser det, er der faktisk en markant forskel på de to udvalg og på drøftelserne i de to udvalg.
I det danske Europaudvalg sker der en meget grundig orientering af alle udvalgets medlemmer, mens det er vores indtryk, at regeringen i Sverige orienterer i et langt mere begrænset omfang.
Derfor er der heller ingen risiko for den svenske regering ved at offentliggøre referaterne fra det svenske EU-nævn.
Hvis ministrene ved, at det, de siger, vil blive offentliggjort inden for 14 dage, vil der blot ske det, at de ikke vil orientere Europaudvalget særlig godt eller særlig konkret til gavn for åbenhed og demokrati. I øvrigt er der også en større revision i gang af netop Europaudvalgets arbejde, og Europaudvalgets formand har jo arbejdet meget med koordinering af dette, og vi glæder os til at komme godt i gang med det nye initiativ og de nye spilleregler. Kristendemokraterne ser med tilfredshed frem til, at fagudvalgene vil blive involveret og forhåbentlig meget mere engageret i konkret EU-lovgivning. Intentionerne i Enhedslistens forslag synes vi er gode, men af respekt for det store arbejde, som allerede er gjort med en reform, kan vi ikke støtte dette forslag.
Per Stig Møller (KF), 2003-11-13:
Det er jo først og fremmest Folketinget selv, der skal diskutere det her og tilrettelægge sin arbejdsgang, og det er man så også i gang med i Europaudvalget sammen med og under ledelse af Europaudvalgets glimrende formand.
Jeg skal selvfølgelig for en god ordens skyld fortælle Folketingets partier, at jeg er enig med dem, som siger, at en offentliggørelse af referaterne kan være med til at vanskeliggøre en dansk forhandlingsposition.
Selv offentliggørelse af dele af regeringens forhandlingspositioner vil jo også have samme effekt, da udlandets regeringer ganske enkelt med jævnlige klik på Folketingets hjemmeside så vil være i stand til at vide, hvorledes vi vil forhandle. Når man så siger fra hr. Keld Albrechtsens side, at det siger vi jo i forvejen, at når vi kommer til rådsmødets åbne del, så siger vi jo, hvad vi mener Danmarks position er, er det jo altså også sådan, at der er flere træk.
Derfor er det så vigtigt, at man har brede forhandlingsmandater.
Det er altså ikke sådan, at åbenhed i Rådet nødvendigvis betyder åbenhed i behandlingen i Europaudvalget, for vi kan jo altså have et bredt mandat, som betyder, at vi har
større forhandlingsfrihed, og at nogle træk først skal trækkes senere og altså ikke under den første taler.
Endelig ønsker man en stærkere involvering af fagudvalgene med offentlige betænkninger svarende til udarbejdelse af lovforslag.
Her er vores holdning den, at brug af betænkninger fra fagudvalgene i så fald vil fastlåse såvel Folketinget og Folketingets Europaudvalg som regeringen på en offentliggjort forhandlingsposition meget tidligt i forløbet, og det vil jo reducere regeringens manøvremuligheder i forhold til de andre medlemslande, og det vil også underminere den position, som vi skal gøre gældende i Rådet. Vi mener, at det er vigtigt og fornuftigt at inddrage fagudvalgene i arbejdet med EU-sager, og vi støtter, at denne proces fortsættes.
Det vil også øge kvaliteten i forberedelsesarbejdet af de danske positioner i de europæiske forhandlinger, men herfra og til at indføre en meget omstændelig proces med offentlige betænkninger er der jo ret langt.
Vi er i regeringen positive over for de tanker, der gøres i Europaudvalget om øget åbenhed i behandlingen af EU-sager i Folketinget, men vi beder om, at det må ske på en måde, så vores forhandlingsposition i EU-regi ikke vanskeliggøres.
Det ville være temmelig letsindigt af os at acceptere, at danske forhandlingspositioner undermineres eller kortsluttes, og at vores manøvrerum reduceres.
Så vil jeg til slut minde om, hvad jeg sagde i starten, nemlig at det jo er Folketinget selv, der tilrettelægger behandlingen af EU-sager, men jeg har følt, at jeg skylder Folketinget at gøre mine bemærkninger til den.