Tove Videbæk (KRF), 1999-02-03:
Vi synes, det er positivt, at styrelsen for Det Storkøbenhavnske Teaterfællesskab bliver udvidet med tre teaterkyndige repræsentanter.
Dog kan man sige, at de tre teaterkyndige kommer til at stå lidt svagt i forhold til de øvrige ni repræsentanter for diverse by- og amtsråd.
Styrelsen kan i den forbindelse træffe beslutning om teatres indtræden eller udtræden af DST.
Der står i lovforslaget, hvilke teatre der skal regnes med i Det Storkøbenhavnske Teaterfællesskab.
Rialto Teatret er lige så stillet røget ud, inden denne nye lov skal træde i kraft
den l. juli 1999
Altså, to teatre er gået konkurs og røget ud af ordningen, der er syv teatre tilbage, heraf vælger man at smide et teater ud, og så er der seks teatre tilbage til at dele hele puljen.
Det er jo ikke et teater, der beder om optagelse i ordningen.
Teatret er i ordningen og beder om at forblive der.
Sammenslutningen Af Danske Scenografer udtaler, at det er uheldigt, at man uden faglig argumentation eller offentlig debat udelukker et af de nuværende teatre i ordningen.
Ville det ikke være anstændigt i det mindste at vente og lade den ny bestyrelse beslutte som nævnt i § 14 d, stk. 2, at styrelsen træffer beslutning om, hvilke teatre der skal indgå i DST? Jeg vil gerne spørge helt konkret, hvorfor Rialto er røget ud, og hvorfor man ikke kan vente og lade den ny styrelse beslutte, hvem der skal være med.
Hvis Rialto Teatret ikke kan indgå som fuldgyldigt medlem af DST-ordningen, kan teatrets nuværende status som åben scene så ikke bevares i lighed med, at Det Ny Teater bibeholdes i ordningen med et huslejetilskud?
Sidst har en aftaleskitse vedrørende den nye DST-ordning været forelagt og er blevet behandlet i de involverede kommunale og amtskommunale kulturudvalg før mødet i september
Det vil sige, før aftalen blev indgået.
Og så er der § 14 d, stk. 3: »Styrelsen kan bestemme, at driftstilskud over en vis størrelse hos det enkelte teaterselskab delvis skal kunne tilbageføres til Det Københavnske Teaterfællesskab ...«
Teaterrådet udtaler om dette, at det forekommer dem mærkværdigt, at man etablerer en udviklingsfond, som straks fordeles til de teatre, der er med i ordningen.
Herved vil der alene blive tale om en 4-årig budgetudvidelse for et antal af de seks teatre, der foreslås omfattet af DST.
Teaterrådet bemærker også, at det forekommer absurd, at man i samme åndedrag udelukker et teater, som i allerhøjeste grad ville være berettiget til at få en stor andel af en sådan udviklingsfond.
Dansk Skuespiller Forbund anbefaler, at man i stedet for at reservere midler til en udviklingspulje sikrer Rialto Teatrets forbliven i ordningen samt fordeler yderligere midler som produktionstilskud til teatrene, subsidiært styrker kapitalindskudspuljen til sikkerhed for de deltagende teatre.
Mit spørgsmål i denne forbindelse går på: Er denne udviklingspulje blevet foreslået af PLS Consult, eller er puljen tænkt som en katastrofefond, der kan være en buffer, der kan søges penge fra, hvis et teater har økonomiske problemer?
Vi mener, det er vigtigt, at de enkelte teatre tilskyndes til at sikre en sund økonomi for sig selv, og en obligatorisk overførsel af dele af overskud fra nogle teatre til dækning af andre teatres risikofyldte satsninger kan have en uheldig signalværdi.
Kulturministeren har annonceret en større undersøgelse
af det samlede teaterliv i Danmark.
Kan dette forslag ikke afvente denne annoncerede undersøgelse af teaterlivet i Danmark?
Er det ikke vigtigt at få forholdet mellem DST-ordningen og teaterlovens øvrige ordninger med i en teaterlovgivning, især med henblik også på de små teatre?
Jeg ser frem til at få svar på disse spørgsmål og til en i øvrigt god og spændende behandling af lovforslaget i udvalget.