Margrethe Vestager (RV), 2000-03-03:
Lad mig med det samme sige: Regeringen kan ikke tilslutte sig forslaget om at ophæve kommunernes pligt til at tilbyde modersmålsundervisning.
Men jeg kan oplyse, at vi i de kommende måneder ser nærmere på udformningen af denne pligt men henblik på en revision af den gældende bekendtgørelse og de nuværende vejledninger på området.
Tilsvarende gælder for den del af beslutningsforslaget, der handler om at styrke danskundervisningen, om øget anvendelse af dagtilbud til førskolebørn; også de emner er med i regeringens handlingsplan, om end i en lidt anden form end i beslutningsforslaget.
Vi har i de senere år her i Tinget adskillige gange behandlet spørgsmålet om at afskaffe modersmålsundervisningen eller i hvert fald afskaffe den kommunale forpligtelse.
Så sent som den 10. februar 2000 drøftede vi beslutningsforslag nr. B 70 fra Dansk Folkeparti om afskaffelse af modersmålsundervisningen.
Der er reelt intet nyt i det foreliggende forslag sammenlignet med det tidligere, og jeg kan grundlæggende forholde mig til og henholde mig til, hvad jeg selv og min forgænger på regeringens vegne har sagt under tidligere behandlinger af tidligere forslag.
Hertil kommer som det egentlige nye, at regeringen, som jeg har nævnt, for nylig præsenterede en samlet handlingsplan for integration, som bl.a. indeholder konkrete initiativer, der skal styrke modersmålsundervisningen og danskundervisningen.
Jeg gjorde den 10. februar 2000 under førstebehandlingen af B 70 opmærksom på, at modersmålsundervisning ikke er en hindring for, at tosprogede børn lærer dansk, men at et veludviklet modersmål tværtimod giver de børn de bedste betingelser for, at de tilegner sig endnu et sprog.
Som jeg nævnte, lægger vi også den forudsætning til grund, når det drejer sig om sprogundervisning af børn med dansk som modersmål, og der findes faktisk ganske megen forskning, som understøtter det.
Som et eksempel på det nyeste, der er sket, vil jeg henvise til, at Københavns Kommune og Danmarks Lærerhøjskole her i begyndelsen af året har udgivet en rapport med titlen »Det bedste, Københavns Kommune har foretaget sig hidtil«.
Rapporten beskriver og evaluerer de sproggruppeforsøg, der er forløbet i perioden 1996-99, og rapporten indeholder en forskningsbaseret evaluering, der viser, at modersmålsundervisning i koordination med den øvrige undervisning fremmer elevernes integration og deres forståelse af det danske sprog.
Til nærmere forklaring kan jeg fortælle, at den beskrevne ordning går ud på, at man i skoledistrikter med en meget stor andel børn af indvandrere og flygtninge har oprettet særlige klasser for f.eks. tyrkiske elever.
I de klasser er modersmålsundervisningen i meget vidt omfang blevet integreret i den øvrige undervisning, og ifølge evalueringen har denne undervisningsform givet klart gode resultater.
Hvorvidt tilegnelsen af dansk forbedres ved, at det beløb, der i dag går til modersmålsundervisning, anvendes til mere danskundervisning, er det vanskeligt at sige noget om.
De to ting lader sig efter min opfattelse slet ikke sammenligne, og jeg vil også fremhæve, at hensynet til elevens sproglige udfordring langtfra er den eneste begrundelse for modersmålsundervisning.
Det er vigtigt for mig, at indvandrere, flygtninge og deres børn ikke føler, at de møder en helt fremmed verden i skolen, og det vil i den forbindelse være en stor fordel, om skolen kan tilbyde dem nogle timers undervisning på deres eget sprog.
Er der etableret modersmålsundervisning på stedet, vil indvandrere og flygtninge kunne møde lærere, der taler deres eget sprog og samtidig er fortrolige med danske forhold og den danske skole og kan fungere som brobyggere.
En forudsætning for, at modersmålslærerne kan være brobyggere, er naturligvis, at de både kan tale dansk og har en supplerende dansk-pædagogisk uddannelse, og de forudsætninger har alle modersmålsundervisere desværre ikke i dag.
Men det er et område, jeg meget gerne vil se på, for jeg tror, at vi kan gøre det bedre. Modersmålsundervisning i den form, som jeg går ind for, skal bl.a. have til formål at beskrive og sammenligne den kulturbaggrund, som findes i såvel Danmark som det land, man oprindelig kommer fra.
Det vil kunne bidrage til at skabe en bedre sammenhæng i de unges forståelse af deres kulturelle og sproglige situation og derved gøre det nemmere at overvinde konflikter.
Det er ikke noget enestående, at den danske folkeskole tilbyder modersmålsundervisning til børn med udenlandsk baggrund.
Men jeg finder det
meget betænkeligt, hvis der i folkeskolen skal skelnes mellem børn fra EU-lande og børn fra øvrige lande med hensyn til den rettighed, og i Danmark har vi derfor fulgt henstillingen fra EU-landenes undervisningsministre om at lade direktivets principper finde tilsvarende anvendelse for børn fra andre lande
Jeg kan oplyse, at modersmålsundervisningen i Danmark omfatter ca. 15.000 børn, hvilket svarer til ca. en tredjedel af de børn, der er berettigede til tilbudet.
Et hovedsigte i EF-direktivet var oprindelig, at de vandrende arbejdstagere og deres familier ved at opretholde kontakten med deres oprindelige sprog og kultur nemmere ville være i stand til at vende hjem på et senere tidspunkt.
I dag må vi gå ud fra, at indvandrerne og størstedelen af de flygtninge, der har opholdt sig i Danmark i en årrække, vil blive i Danmark, og det er regeringens opfattelse, at de nye danskere skal være meget velkomne til at blive fuldgyldige medlemmer af vort samfund med samme rettigheder og pligter som alle andre.
I folkeskolen er der en lang tradition for at lytte til forældrenes ønsker.
Det har der været stor enighed om blandt de partier, der står bag folkeskoleloven, og den tradition bør vel også omfatte indvandrere og flygtninge.
Hvis udgangspunktet er, at flertallet af indvandrere og flygtninge forbliver i Danmark, er der grund til at justere regler og vejledninger m.v. om modersmålsundervisningen.
På samme måde som formålet med undervisningen skal være at støtte den øvrige undervisning, skal en orientering om oprindelseslandene, som indvandrerne fortsat har kontakt med, og en videreudvikling af modersmålet dog fortsat være en del af modersmålsundervisningen.
Efter min mening vil det også være en stor fordel for det danske samfund, at der i befolkningen findes personer, som har et indgående kendskab til disse andre lande og taler deres sprog, og det er baggrunden for, at Undervisningsministeriet for tiden forbereder en ny bekendtgørelse om modersmålsundervisning i folkeskolen, der skal erstatte den gældende fra 1984 og skal ledsages af en ny vejledning for modersmålsundervisningen.
Det er hensigten, at de nye retningslinjer udsendes i løbet
af dette år
Regeringens integrationspakke indeholder foruden disse initiativer til at forbedre kvaliteten af modersmålsundervisningen yderligere en række initiativer, der skal styrke sproget og den øgede anvendelse af dagtilbud til børn i førskolealderen.
I den forbindelse overvejer regeringen, om kommunernes forpligtelse i henhold til folkeskolelovens § 4 a om, at tilbud og støtte til fremme af tilegnelsen af dansk i førskolealderen, som i dag gælder fra 4-års-alderen, skal udvides til at omfatte børn fra 3-års-alderen, som forslagsstillerne foreslår.
Effekten af de nuværende bestemmelser bør dog efter min mening først vurderes og evalueres, hvilket vil ske ved udløbet af skoleåret 2001-02.