runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-10-25:
Det er jo helt forkert, når hr. Arne Toft siger, at den regering, der trådte til i 2001, satte alting i stå.
Tværtimod har vi jo faktisk fastholdt de miljø- og energipolitiske mål, som blev stillet op af den tidligere regering, i øvrigt i vidt omfang i samarbejde med den daværende opposition.
Det er en af de gode ting, at der faktisk har været tradition i Danmark for bred enighed om bl.a. energipolitikken.
Så vi har jo fastholdt de mål.
Men til forskel fra den tidligere regering, går denne regering meget op i, at man så også får kvalitet for pengene, altså at vi virkelig investerer pengene der, hvor vi får mest muligt miljø og mest muligt med energi for pengene, og det er nok i virkeligheden den reelle forskel.
Nu skal vi jo passe på ikke at grave kløfterne dybere, end de er, for jeg glæder mig jo meget over, at vi for nylig opnåede bred enighed her i Folketinget om et energipolitisk udspil til en fælles EU-energipolitik, og det hæfter jeg mig ved som noget særdeles positivt.
Per Clausen (EL), 2006-10-25:
Den brede enighed, som alle partier med undtagelse af Enhedslisten var med i, siger lidt om, hvor langsigtet perspektivet er, når statsministeren snakker om, at man skal være uafhængig af fossile brændstoffer, for så er de 200 år ikke længere mine tal, men også et flertal i Folketingets tal, nemlig at det tager 200 år, inden man får afviklet afhængigheden af fossile brændstoffer.
Bare et spørgsmål, som står tilbage for mig, er, om jeg skal forstå statsministerens svar, eller hvad man nu skal kalde det, på mine spørgsmål på den måde, at statsministeren har opstillet målsætningen om, at Danmark skal gøres uafhængigt af fossile brændstoffer, uden at have gjort sig en eneste overvejelse om, i hvilken takt det skal ske, og hvornår vi kan forvente at se nogle konkrete resultater og hvilke delmål, som statsministeren vil opstille.
Det vil sige, at det i ordets værste forstand var en vision, nemlig en vision uden nogen som helst jordforbindelse, uden nogen som helst konkrete ideer til, hvordan man skal nå frem til det.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-10-25:
Som jeg allerede har svaret, sidder regeringen faktisk i øjeblikket og arbejder med et udspil til en national energihandlingsplan, og det er jo rigtigt, at hr. Per Clausen ikke er med i det arbejde.
Hr. Per Clausen befinder sig jo lysår fra at have nogen som helst indflydelse på det, fordi hr. Per Clausens parti nu er, som det er, og hele tiden holder sig uden for indflydelse.
Jeg kan godt forstå, at det selvfølgelig skaber megen utålmodighed, megen nysgerrighed og anledning til at stille spørgsmål fra hr. Per Clausens side, men vi arbejder faktisk med det og kommer med et udspil, og den dag, hvor det udspil kommer, vil hr. Per Clausen kunne få svar på sine spørgsmål.
Men hr. Per Clausen må have forståelse for, at jeg ikke, så længe vi er i gang med overvejelserne, vil redegøre for indholdet af dem.
Vi skal først være færdige med arbejdet, og så kan hr. Per Clausen få svar på sine spørgsmål.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Per Clausen (EL), 2006-10-25:
»Hvilke konkrete politiske initiativer vil regeringen tage i løbet af det kommende år for at sikre opfyldelsen af den langsigtede målsætning om, at Danmark skal være uafhængig af fossile brændsler, og hvilke virkemidler vil regeringen benytte sig af?«
Nu nævnte statsministeren jo i sin tidligere besvarelse, at man er i gang med et stykke arbejde, der skal føre frem til, at der kommer et konkret forslag, og statsministeren tror, at min utålmodighed skyldes min bekymring over ikke at få indflydelse.
Nej, min utålmodighed skyldes, at jeg faktisk synes, at det er noget, der haster, og at det cirka er et år siden, at regeringen første gang sagde, at nu ville der snart komme et udspil til forhandlinger med Folketingets partier.
Folketingets partier med undtagelse af Enhedslisten vedtog sågar her i foråret, at forhandlingerne gik godt.
Det har så vist sig, at der ikke var gang i nogen forhandlinger, så det var derfor, det gik godt.
Jeg vil nu alligevel spørge statsministeren, om man ikke er kommet så langt i sine overvejelser, så han kan løfte bare en lille flig af sløret for, hvad statsministeren har tænkt sig at foreslå her i Danmark for at nå i nærheden af de visioner, som han har opstillet.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-10-25:
Det har jeg sådan set allerede gjort.
Jeg gentager gerne, hvilke punkter jeg synes der i særlig grad skal fokuseres på.
Et første af punkt er, at vi sætter ambitiøse mål op for, hvor stor en del af dansk energi der skal være produceret med vedvarende energi.
Et andet vigtigt mål er, at vi bliver stadig bedre til energieffektivitet, man kan også kalde det energibesparelser, men i hvert fald bedre og bedre udnyttelse af energien.
Noget tredje vigtigt er, at vi satser ambitiøst på forskning og udvikling af nye vedvarende energikilder, for Danmark er i dag en af frontløberne i verden, når det f.eks. gælder at udnytte vindenergi.
Det kan jo ganske enkelt ikke lade sig gøre.
Man er nødt til hele tiden at udvikle nye energikilder.
Noget af det perspektivrige er jo, hvis vi, når det gælder transportsektoren, kunne udvikle grønne brændsler, altså biobrændstof, hvor bl.a. andengenerationsbiobrændstof synes at have nogle perspektiver i sig.
Det skal vi satse på, når det gælder forskning og udvikling, blot for at nævne nogle ting.
Men mere præcise tal og mål osv. vil så være indeholdt i energihandlingsplanen, når den kommer.
Jeg vil slet ikke på nuværende tidspunkt gå ind
i nogen debat eller konkurrence for den sags skyld om, hvor ambitiøse mål man kan stille op, for en seriøs tilgang til det her kræver, at man foretager meget nøje analyser af, hvordan bestemte målsætninger kan opnås, og hvordan de opnås på en sådan måde, at vi kan forene det med fortsat fornuftig økonomisk og social udvikling i Danmark.
Jeg vil godt understrege, at for regeringen er det væsentligt, at vi kombinerer en bæredygtig energi- og miljøudvikling med, at der er vækst og jobskabelse i samfundet.
Danmark skal også i fremtiden være en af de nationer i verden, der har den bedste konkurrenceevne, og vi vil ikke føre en energipolitik, som koster arbejdspladser, vi vil føre en energipolitik, der skaber arbejdspladser.
Per Clausen (EL), 2006-10-25:
Jeg anerkender for så vidt, at energipolitik er et nyt område for statsministeren, og at det måske derfor kan være vanskeligt for statsministeren at vikle sig ind i at have konkrete holdninger til det.
Men det er jo ikke sådan, at spørgsmålene er nye og uoplyste.
Der er foregået en masse arbejde, også her i Folketinget, om de muligheder, der findes for at satse på vedvarende energi, hvor det også er fremgået, at der jo ikke er nogen tekniske vanskeligheder ved f.eks. at have en målsætning om, at 50 pct. af energiforbruget skal stamme fra vedvarende energi i 2025.
Statsministeren må da have gjort sig nogle overvejelser, inden han kom med sine udspil om at afvikle afhængigheden af fossile brændstoffer.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-10-25:
Jeg tror ikke, vi kommer det meget nærmere med hele denne diskussion om konkrete tal og årstal osv., for regeringen sidder faktisk og arbejder med det i øjeblikket.
Og når vi kommer med et udspil, er det et solidt, grundigt gennemarbejdet udspil.
Så er der én ting, jeg vil understrege: Det er meget nemt for hr. Per Clausen sådan at slå ud med armene og komme med store, flotte målsætninger, men det, en regering har ansvaret for, er, at det hele hænger sammen økonomisk.
Det, en regeringen har ansvaret for, er at sikre, at vi ikke fører en politik, der koster arbejdspladser og beskæftigelse i Danmark, men tværtimod fører en politik, som sikrer, at Danmark har en god konkurrenceevne, og som sikrer, at der også bliver skabt job i fremtiden.
Det er ingen sag bare at sætte sig op på den hvide hest og have de store, flotte mål, hvor kønne og skønne de mål ellers kan lyde.
Nej, den virkelige udfordring er at kombinere en ambitiøs energi- og miljøpolitik med en ambitiøs økonomisk politik, der sikrer, at Danmark konkurrencemæssigt klarer sig godt, og at vi også i fremtiden har en høj beskæftigelse.
Ole Vagn Christensen (S), 2006-10-25:
Da statsministeren trådte til for 5 år siden, fjernede han alt vedrørende vedvarende energi.
I det område, som jeg kommer fra i Thy, var der et folkecenter for vedvarende energi, og centeret har overlevet på trods af de angreb, som har fundet sted fra regeringens side.
Det gælder bølgekraften, vindenergien, solenergien og alle de andre områder, hvor der jo er en stærk folkelig opbakning.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-10-25:
Jeg må fuldstændig afvise påstanden om, at regeringen fjernede alt vedrørende vedvarende energi.
Der har også under denne regering været betydelig aktivitet, når det gælder vedvarende energi, herunder vindenergi.
Men det, vi gjorde, var at fjerne offentlige tilskud der, hvor vi syntes at vi ikke fik nok for pengene.
Det er et kendetegn for denne regering, at vi hele tiden vil sørge for, at der, hvor vi giver pengene, får vi virkelig et udbytte igen for de penge.
Det vil også være kendetegnende for det energiudspil, som regeringen kommer med.
Ole Vagn Christensen (S), 2006-10-25:
Der forelå altså en evalueringsrapport på det tidspunkt, også om centeret for vedvarende energi i Thy, som sådan set beviste, at regeringen fik meget, meget mere tilbage, end der var blevet stillet til rådighed for området.
Så jeg går ud fra, at statsministeren nu vil gå tilbage og granske, hvad det var, der i virkeligheden foregik.
Per Clausen (EL), 2006-10-25:
Jeg forstår på statsministeren, at han i grunden mener, at det er en naturlig, nyttig og nødvendig del af ministres embedsførelse, at de med jævne mellemrum henvender sig til Danmarks Radios generaldirektør for at give gode råd om, hvordan de synes nyhedsdækningen skal være.
Jeg vil bare have at vide, om det er rigtigt opfattet, at det er sådan, statsministeren mener det hænger sammen: at det bør være sådan, at ministre med jævne mellemrum henvender sig til generaldirektøren for Danmarks Radio og giver gode råd om, hvordan nyhedsdækningen bør være.
Så kom vi da en lille smule tættere på nogle realiteter.
Jeg forstår det, statsministeren siger, på den måde, at regeringen nu er enig i, at det er vigtigt at opstille nogle helt præcise konkrete målsætninger for de kommende år, hvor man skal nå op på en vis andel af energiproduktionen, som skal være vedvarende energi.
Det, som statsministeren ikke vil løfte sløret for i dag, er, hvor stort et tal vi så får i f.eks. år 2025, men at et sådant tal vil komme.
Det synes jeg er en god ting, for det er sådan set udtryk for et fremskridt og en forbedring af regeringens politik.
Det andet konkrete er, at statsministeren siger, at vi skal have en mere effektiv udnyttelse af energien.
Nu undrer det mig måske ikke, at statsministeren i lighed med så mange andre statsledere rundtomkring i verden har lidt svært ved at se, at det ville være en god idé, hvis ministre indimellem pålagde sig selv lidt disciplin i udøvelsen af deres magt.
Det undrer mig måske ikke.
Men det, vi i hvert fald kan konstatere, og det bekræfter statsministeren jo også, er, at hvis det er sådan, at Danmarks Radio bringer nyheder på en måde, som efter regeringens opfattelse ikke er saglig og dækkende, så er det sådan set en naturlig opgave for den pågældende minister – og i sidste instans vel også statsministeren – at kontakte Danmarks Radios generaldirektør og gøre opmærksom på, at man ikke er tilfreds med den dækning, der er af nyhederne i Danmarks Radio.
Når nu statsministeren siger, at det ikke påvirker, så vil jeg bare stille spørgsmålet: Hvorfor henvender man sig så, hvis det ikke er for at påvirke nyhederne?
Frank Aaen (EL), 2006-10-25:
Ja, så skifter vi tema til Irakkrigen, og jeg vil godt starte de to næste spørgsmål med en tak til statsministeren for allerede i går at have svaret på det helt grundlæggende, der ligger bag begge spørgsmål, nemlig om regeringen vil ændre strategi i Irak.
Det har statsministeren jo højt og tydeligt sagt ja til.
Jeg ved ikke, om det var for at undgå at komme til at give denne nye melding i et svar fra Folketingets talerstol, og jeg synes også, vi skal lade det ligge, at det som sædvanlig kom som et ekko af USA's præsident, hr. George Bush.
Hvornår var det, man fandt ud af, at man nok måtte ændre strategi?
Hvad var baggrunden for det?
Var det selve starten på den ulovlige krig?
Var det fangemishandlingerne i Abu Ghraib, fosforbomberne eller de efter de lave skøn titusinder af døde i Irak?
Er det her, det er slået fejl?
Er det her, toget er kørt af sporet, så man derfor må erkende, at der nu er brug for en ny strategi?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-10-25:
Nej, det kan jeg fuldstændig afvise, og jeg vil også gerne understrege, at vi fastholder de mål, der er sat.
Det er at få udviklet et demokrati i Irak; det er at få genopbygget Irak, og det er at sikre, at den irakiske regering kan overtage ansvaret for sikkerheden i Irak.
Målene er fuldstændig uforandrede, og det er midlerne i vid udstrækning også.
Men naturligvis må man hele tiden gøre sig overvejelser om den praktiske fremgangsmåde, set i lyset af hvad der sker, og det, vi kan konstatere, er, at siden den nye samlingsregering i Irak trådte til i maj måned, er der ikke sket de fremskridt med at gennemføre en freds- og forsoningsplan, som vi havde håbet på, og det er vi selvfølgelig nødt til at tage i betragtning.
Men samtidig kan vi glæde os over, at denne samlingsregering har sat ambitiøse mål op for, hvor hurtigt irakerne selv kan overtage ansvaret for sikkerheden i Irak, og det må vi selvfølgelig studere nøje og også lade det indgå i vores overvejelser.
Det er sådan nogle ting, der er tale om, og det er der i og for sig ikke noget opsigtsvækkende i; det er meget naturligt.
Alt andet ville være mærkeligt, kan man sige.
Frank Aaen (EL), 2006-10-25:
Jeg kan godt forstå, at man har vedtaget, at man er nødt til at lave en ny strategi, fordi det er gået katastrofalt galt i Irak.
Det kan enhver, der læser avis og hører program 1, overbevise sig om, og det er jo også derfor, vi hører den britiske hærchef sige, at så længe der er udenlandske soldater i Irak, forværres sikkerhedssituationen i Irak, men i virkeligheden også internationalt, fordi det øger risikoen for terrorangreb andre steder i verden.
Det er jo derfor, man er nået frem til, at det er slået fejl med strategien, og at man, som Bush også siger, er nødt til at ændre strategi.
Er det, at det faktisk går godt, og at der bare skal nogle småjusteringer til?
Eller vil statsministeren erkende, at den hidtidige strategi har slået fuldstændig fejl?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-10-25:
Nej, jeg er ikke enig i, at den hidtidige strategi er slået fuldstændig fejl.
Det er bestemt ikke nogen tilfredsstillende situation, og det er heller ikke alt, der er opnået.
Men man må ikke glemme, at der faktisk også er sket fremskridt på betydelige områder.
I den nordlige del af Irak, hvor kurderne bor, er der faktisk fred, ro og stabilitet, og økonomien blomstrer.
I den sydlige del af Irak er der roligt i store områder, og irakerne har overtaget ansvaret for sikkerheden i to ud af fire provinser i den sydlige del af Irak.
I det danske ansvarsområde sker der faktisk hele tiden gode ting.
De danske soldater hjælper med genopbygningen, og hovedparten af de midler, vi fra dansk side har sat af, er bevilget til genopbygning, så der er absolut positive ting at pege på.
Men som jeg sagde før: Når vi ser overordnet på f.eks. den nye samlingsregerings fremskridt med hensyn til at gennemføre sin freds- og forsoningsplan, er vi ikke tilfredse med den hastighed, hvormed det er sket.
Men omvendt er vi glade for, at der er en samlingsregering, der er ambitiøs med hensyn til, hvornår den kan overtage ansvaret for sikkerheden, og det skal vi selvfølgelig lade indgå i vores overvejelser.
Frank Aaen (EL), 2006-10-25:
Det er komplet uforståeligt, hvad det er, statsministeren prøver at forklare Folketinget og den danske befolkning.
Hvis det går godt på en lang række områder, og vi bare ønsker, at det skal gå lidt hurtigere, hvorfor skal der så ændres strategi?
Det er jo helt uforståeligt, hvorfor der skal ændres strategi, når det går så positivt, som statsministeren lige har fortalt os – det passer jo ikke, men det er åbenbart alligevel statsministerens opfattelse.
Når nu andre lande siger, at det er nødvendigt at ændre strategi og endda ændre den dramatisk, og at der skal nedsættes arbejdsgrupper for at vurdere en ny strategi, herunder en strategi for at trække styrkerne tilbage, hvordan kan statsministeren så stå her og sige, at man i virkeligheden ikke er klar over, hvad der er galt i den gamle strategi?
Det er lidt uklart, om der overhovedet er en ny strategi på vej i statsministerens regi.
Er der en ny strategi på vej?
Og hvis der er en ny strategi, hvad er så baggrunden for det?
Hvad er slået fejl i den gamle strategi?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-10-25:
Det er selvfølgelig meget gennemskueligt, hvad der er hr. Frank Aaens ærinde med disse spørgsmål, men det bringer os jo ikke meget videre.
Jeg tror ikke, jeg kan føje meget mere til, hvad jeg allerede har sagt.
Men jeg kan henvise til, at allerede i det beslutningsforslag, som regeringen i sin tid fremsatte, og som blev vedtaget her i Folketinget som grundlag for vores tilstedeværelse i Irak, gjorde vi det jo klart, at vi hele tiden vurderer karakteren af vores engagement, og jeg vil da sige, at det også ville være mærkeligt andet.
Forhåbentlig sker der jo hele tiden noget, som gør, at man kan ændre sit engagement, og når jeg siger det på den måde, mener jeg: Forhåbentlig sker der hele tiden nogle fremskridt.
Og det sker der faktisk også.
Vi var opmuntret af, at den nye samlingsregering fremlagde sin freds- og forsoningsplan.
Vi havde selvfølgelig gerne set, at det kunne gå hurtigere med at gennemføre den, men det er altså ikke sket i den takt, vi gerne vil have, og det er jo så derfor, vi nu må overveje: Hvordan kan vi hjælpe til med det?
Rune Lund (EL), 2006-10-25:
Jeg synes ikke, at statsministeren er særlig informativ.
Når man nu meddeler, at der skal være en ny strategi, må det jo være, fordi den strategi, man har ført hidtil, er slået fejl, og så kunne det jo være meget rart, hvis statsministeren ville oplyse Folketinget om, hvad man helt præcist mener er slået fejl i den hidtidige strategi.
Er det f.eks., at det var en ulovlig oliekrig, man startede?
Er det f.eks. fangemishandlingerne i Abu Ghraib?
Er det, at der er blevet anvendt fosforbomber?
Er det, at flere hundrede tusinde irakere er døde som følge af krigen, siden den startede i 2003?
Eller hvad er det for nogen elementer, som statsministeren mener er slået fejl i den hidtidige strategi, og som man nu vil ændre med den nye strategi?
Det kunne være dejligt, hvis statsministeren ville være lidt mere informativ.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-10-25:
Det er jo typisk for Enhedslisten, at Enhedslisten aldrig beskæftiger sig med noget af det mest oplagte at beskæftige sig med, nemlig de terrorister, som på den mest blodige måde prøver at forhindre vejen frem mod demokrati.
Det er simpelt hen så typisk, at det hører man aldrig nogen sinde noget om fra Enhedslisten.
Jeg må sige – det har jeg også sagt meget klart tidligere, og det har jeg faktisk også sagt tidligere her i Folketinget – at på det punkt er situationen ikke tilfredsstillende.
Det er ikke noget nyt, at jeg siger det, for jeg sagde faktisk allerede i maj måned, tror jeg det var, at på det punkt er situationen selvfølgelig ikke tilfredsstillende.
Men vi foretager hele tiden en løbende vurdering af karakteren af vores engagement, og da vi senest besluttede mandatet til vores engagement i Irak, skar vi lidt ned på antallet af soldater i Basra, men til gengæld øgede vi vores bidrag til FN.
Rune Lund (EL), 2006-10-25:
Statsministeren ved udmærket godt, at det er noget værre pladder, når han siger, at Enhedslisten ikke fordømmer terrorisme.
Statsministeren ved godt, at Enhedslisten fordømmer enhver form for terrorisme, uanset hvem det er, der udfører den.
Men det, som egentlig var mit spørgsmål, var jo, hvilke ting der helt konkret er gået galt i den hidtidige strategi, og som derfor skal ændres med den nye strategi.
Jeg synes ikke, jeg fik et særlig klart svar, for statsministeren nævnte i hvert fald ikke noget konkret, ud over at han naturligvis nævnte terroristerne, som ganske rigtigt er et problem, og som slår civile ihjel.
Men det er jo også et faktum, at amerikanerne har slået massevis af civile ihjel, f.eks. ved brug af fosforbomber, og er et sådant element ikke noget, som har været et problem?
Jeg kan ikke befri mig fra den tanke, at grunden til, at statsministeren ikke har en strategi, er, at statsministeren endnu ikke er blevet ringet op af Bush, så Bush kan fortælle statsministeren, hvad strategien skal være nu.
Måske er det i virkeligheden her, hunden ligger begravet.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-10-25:
Der lå jo ikke noget spørgsmål i det, hr. Rune Lund sagde her, så det kalder i virkeligheden slet ikke på noget svar.
Jeg kan bare konstatere, at for Enhedslisten er det fuldstændig indholdsløst, når man taler om fordømmelse af terrorisme, for det sker aldrig i praksis.
Enhedslisten fokuserer altid på en hel masse andre ting, men det forhold, at terrorister dagligt myrder uskyldige mennesker i Irak, optager ikke Enhedslisten så stærkt.
Men det er jo det, der er problemet.
Vi må konstatere, at der er antidemokratiske kræfter, som forsøger at blokere vejen frem mod demokrati, og de har altså vist sig at være temmelig stærke, så vi må selvfølgelig også lade indgå i vore overvejelser, hvordan vi kan løse det problem på en bedre måde.
Frank Aaen (EL), 2006-10-25:
Spørgsmålet om terroristerne bekymrer i allerhøjeste grad Enhedslisten, på samme måde som det bekymrer chefen for de britiske hærstyrker, som jo konstaterer, at tilstedeværelsen af udenlandske styrker i Irak forværrer sikkerhedssituationen og dermed øger omfanget af terror.
Det er jo lige præcis derfor, Storbritanniens hærchef er nået frem til, at der er brug for en ny strategi.
Herhjemme sagde statsministeren i går også, at der er brug for en ny strategi, og så må det også være muligt at løfte sløret for den tankerække, der har ført frem til den konklusion.
Hvad er der gået galt med den gamle strategi?
Hvis man ikke ved, hvad der er gået galt med den gamle strategi, kan man da ikke lave en ny strategi, så derfor: Hvad er det, der er gået galt?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-10-25:
Det er jo en misforståelse, hvis hr. Frank Aaen tager det udgangspunkt, at forudsætningen for at formulere en strategi for fremtiden er, at der er gået noget galt i fortiden.
Det er da en mærkelig firkantet opfattelse af tingene.
Vi står altså over for den betydelige udfordring at sikre, at den irakiske regering så hurtigt som muligt kan blive i stand til selv at overtage ansvaret for sikkerheden i Irak, og det må indgå som noget centralt i vore overvejelser.
Jeg vil også gerne sige, at jeg har noteret mig, at den britiske hærchef har været meget overrasket over den udlægning, der har været i pressen af hans udtalelser, og at den britiske regering tydeligt har understreget, at der ikke er nogen ændring i den britiske regerings linje.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Frank Aaen (EL), 2006-10-25:
»Overvejer statsministeren i lyset af den seneste udvikling i Irak og det stigende antal dræbte, om koalitionens strategi i Irak er den rigtige?«
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-10-25:
Og igen siger jeg: Linjen er fuldstændig uændret.
Det er regeringens synspunkt, at vi bør blive i Irak, så længe det sker på anmodning fra den irakiske regering, så længe det er bakket op af FN, og så længe vi i øvrigt selv synes, at vi kan gøre en fornuftig indsats.