runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lene Espersen (KF), 2003-05-28:
Jeg kan så oplyse, at det norske justitsdepartement har bekræftet, at der er bevilget fri proces til en af de efterladte efter branden på »Scandinavian Star« til et søgsmål mod et forsikringsselskab.
Justitsdepartementet har endvidere bekræftet, at de norske myndigheder har givet 100.000 kr. i støtte til støttegruppen for de efterladte til brug for støttegruppens generelle arbejde. Jeg kan således ikke bekræfte, at de norske myndigheder har givet fri proces eller penge med henblik på en fornyet efterforskning.
Jeg kan supplerende oplyse, at Rigsadvokaten for tiden vurderer, om der er grundlag for at genoptage efterforskningen i sagen om »Scandinavian Star«.
Derfor finder jeg på grundlag af det ikke, at jeg skal foretage mig yderligere på nuværende tidspunkt.
Så jeg må sige til hr. Søren Søndergaard, at den korte udgave er altså, at Rigsadvokaten lige nu genovervejer efterforskningen i sagen om »Scandinavian Star«, for så vidt angår Danmark, men at de 100.000 kr., som er nævnt i spørgsmålet, altså er gået til en slags støtte til det generelle arbejde og ikke er et spørgsmål om fri proces.
Søren Søndergaard (EL), 2003-05-28:
Tak for besvarelsen.
Jeg forstår på ministeren - eller det er jo ikke noget, jeg forstår, det ved vi jo - at der i sommeren 2002 blev igangsat en undersøgelse.
Det viser sig så på et senere tidspunkt for ikke så lang tid siden, at ministeren, af de grunde, hun nævner, ikke mente, at de retlige rammer - jeg tror, det var det ord, ministeren brugte - var tilstrækkelige til at kunne holdes inden for det regi, der oprindelig var lagt op til, og derfor besluttede ministeren så at lave en egentlig undersøgelseskommission.
Det, jeg simpelt hen ikke kan forstå, er, hvorfor ministeren ikke øjeblikkelig i sin tid, sommeren 2002, da den oprindelige undersøgelse blev igangsat, sagde: Det her går ikke, vi må have en dommerundersøgelse, vi må have en undersøgelseskommission.
Hvad er årsagen til det?
Ministeren må have fået nogle oplysninger i den mellemliggende periode.
Jeg kunne godt tænke mig at høre, hvad det er for oplysninger, ministeren har fået.
Ja, det er jo en meget trist, på mange måder meget trist og ubehagelig sag, som jeg stiller et spørgsmål om her, nemlig sagen om »Scandinavian Star«, branden på »Scandinavian Star« i 1990, hvor 158 personer omkom.
Og det, der måske er det mest ubehagelige ved den sag, er, at der igen og igen popper ting op, der vidner om, at den aldrig rigtig er blevet opklaret, og at det f.eks. fra norsk side gentagne gange er kommet frem, at grunden til, at man ikke dér føler, at man kan komme videre, er, at man fra dansk side mangler at undersøge oplysninger.
Vi har så senest fået oplysningen om, at den norske støttegruppe har fået 100.000 kr. til at få genoptaget efterforskningen.
Vi ved ikke, hvordan ministeren ser på det.
For os er det jo et tydeligt tegn på, at i hvert fald det norske justitsministerium og de norske justitsmyndigheder ikke anser denne sag for at være afsluttet.
Derfor kunne jeg godt tænke mig at høre ministerens kommentar til det, herunder hvad ministeren har tænkt sig at foretage sig i Danmark for endelig at kunne få afsluttet denne sag for alle dem, som var impliceret.
Lene Espersen (KF), 2003-05-28:
Jeg ved ikke, om man skal kalde det en leg, eller om den ene stiller spørgsmål i øst eller vest eller nord eller syd, men jeg vil meget gerne gentage, at jeg ikke som følge af de nævnte hensyn her i salen kan udtale mig om, hvorvidt PET i andre sammenhænge har været i direkte kontakt med Dan Lynge.
Søndergaard, det er et forhold, der er omfattet af undersøgelseskommissionens kommissorium, og som derfor nu vil indgå i kommissionens undersøgelse.
Men jeg kan simpelt hen ikke komme en besvarelse nærmere i dag.
Det er jeg meget glad for at få lejlighed til at præcisere.
Den undersøgelse, som Statsadvokaten gennemførte i strafferetsplejens former, var at vurdere, om der var begået strafbare forhold af polititjenestemænd i tjeneste.
Nu gør det sig gældende, at i forhold til Københavns Politi har Statsadvokaten for København naturligvis også en almindelig tilsynsbeføjelse og forpligtelse i forhold til behandlingen af straffesager, herunder f.eks. i forhold til spørgsmål vedrørende samarbejdet med Dan Lynge.
Og en undersøgelse, som foretages efter politiklagenævnsordningen, retter sig som nævnt mod polititjenestemænd og omfatter ikke Statsadvokaten, Rigsadvokaten eller Justitsministeriet.
Statsadvokaten for København kunne naturligvis have fået overdraget tilsynskompetence fra f.eks. Rigsadvokaten i forhold til Statsadvokaten for Sjælland og fra Justitsministeriet i forhold til PET og Rigsadvokaten.
Men det ville af nogle i sig selv kunne opfattes betænkeligt. Jeg vil godt sige til hr. Søren Søndergaard, at min første overvejelse, da den her sag begyndte at rulle for alvor i foråret, rent faktisk var, om der var en mulighed for, at man kunne overdrage kompetencen, og man så, om jeg så må sige, lod hele undersøgelsen ligge i udvidet form i det regi, hvor den allerede var startet. Men - det er også en yderligere uddybning af besvarelsen til hr. Søren Søndergaard - det forhold, at undersøgelsen berører så mange overordnede myndigheder og ledende personer inden for politi- og anklagemyndighed indebærer samtidig, som jeg også tidligere har givet udtryk for, at det også af den grund efter min opfattelse kunne blive vanskeligt i offentligheden at sikre, at der var den nødvendige tillid til resultatet af en undersøgelse, der blev gennemført af Statsadvokaten i den omtalte form. Med andre ord var der efter pressens forlydender så mange mennesker involveret i den her sag, som i dag sidder på ledende poster, at det ville kunne rejse spørgsmål om inhabilitet eller ikkeinhabilitet.
Det fandt jeg simpelt hen ikke tjente sagen og undersøgelsens formål.
Bare det, at der kunne blive rejst en kritik, uanset om den var berettiget eller ej, var ikke godt.
Jeg har ikke grundlag for eller nye oplysninger, der skulle gøre, at der skulle være grundlag for at have mistillid til nogen.
Men jeg ønskede simpelt hen, at der med hensyn til undersøgelsen simpelt hen skulle være et rent snit, der gjorde, at ingen kunne mistænkes for inhabilitet.
Det var den samlede vurdering, der altså gjorde, at jeg fandt det rigtigst, at undersøgelsen blev gennemført i form af en undersøgelseskommission.
Line Barfod (EL), 2003-05-28:
Da der jo gentagne gange har været misforståelser i denne sag, vil jeg gerne være helt sikker på, at der ikke er nogen misforståelser.
Hvis det måtte komme frem under kommissionens arbejde, at der har været andre forhold end dem, der er omfattet af kommissoriet, som kan give anledning til kritiske spørgsmål, vil ministeren så udvide kommissoriet for undersøgelseskommissionen, så alt kan blive undersøgt?
Jeg forstod ministerens svar sådan, at ministeren allerede sidste sommer havde overvejet, om der skulle nedsættes en undersøgelseskommission eller ej.
Betyder det, at ministeren allerede sidste år var opmærksom på, at en statsadvokatundersøgelse ikke ville kunne omfatte bl.a. PET?
Det var lige præcis det, som jeg synes var meget vigtigt at få frem, så det vil jeg gerne takke ministeren for. Hermed sluttede spørgsmålet.
Lene Espersen (KF), 2003-05-28:
I den besvarelse beskrev jeg bl.a. de redskaber, som den kommende undersøgelseskommission i Dan Lynge-sagen vil have til at oplyse om de hændelsesforløb, som kommissionen skal undersøge og vurdere.
Jeg omtalte også i den forbindelse, at kommissionen i medfør af loven om undersøgelseskommissioner vil kunne anmode samtlige offentlige myndigheder, der kan tænkes at være i besiddelse af skriftligt materiale i sagen, om at udlevere alt relevant materiale.
Myndighederne vil herefter være forpligtet til at gennemgå alle arkiver og journaler og finde alt materiale frem, som er relevant for kommissionen.
Tilsvarende nævnte jeg i besvarelsen, at kommissionen vil kunne anmode de berørte myndigheder om at udarbejde fortegnelser over de personer, som det efter myndighedernes opfattelse vil kunne være relevant for kommissionen at afhøre.
Kommissionen vil herefter kunne beslutte, hvilke personer der skal indkaldes til at afgive forklaring som vidne.
På den baggrund er det også fortsat min opfattelse, at de mere formelle procedurer, der drejer sig om f.eks. fremskaffelse af relevante dokumenter og indkaldelse af relevante vidner til brug for kommissionens undersøgelse, skal overlades til kommissionen selv.
Det er den ordning, som loven om undersøgelseskommissioner bygger på, bl.a. med baggrund i, at kommissionen skal udføre sine opgaver i fuldstændig uafhængighed af regeringen.
Når dette er sagt, vil jeg imidlertid gerne understrege, at jeg er enig med spørgeren i, at det er meget vigtigt, at undersøgelseskommissionen modtager alle relevante oplysninger.
Hvis den situation skulle opstå, at der f.eks. er personer, som kommissionen af en eller anden grund ikke måtte være opmærksom på, men som mener at kunne bidrage med oplysninger i sagen, er det derfor meget vigtigt, at disse personer gør det eneste rigtige, nemlig selv at sørge for, at der bliver rettet henvendelse til kommissionen, således at kommissionen i overensstemmelse med lovens almindelige ordning kan tage stilling til, om man f.eks. ønsker at indkalde de pågældende som vidner. Så jeg tror i realiteten ikke, at der er den store uenighed mellem spørgeren og mig.
Men jeg må fastholde, at det er kommissionen selv, der påtager sig den her arbejdsopgave, og jeg vil finde det utidigt, hvis jeg som minister skulle begynde at diktere, hvordan arbejdet skal tilrettelægges.
Carsten Hansen (S), 2003-05-28:
»Vil ministeren redegøre for, hvordan regeringen agter at sikre, at midlerne - de 26 mio. kr., der på finansloven 2003 er bevilget til styrkelse af fysisk og rummelig tilgængelighed for handicappede i forbindelse med folkeoplysningen - bliver brugt efter formålet i finansloven?
Skriftlig begrundelse
I år er det som bekendt internationalt handicapår, og det er derfor med nogen undren, at det ses, at regeringen indtil videre har ladet de 26 mio. kr. til styrkelse af fysisk og rummelig tilgængelighed for handicappede ligge ubrugt hen i Socialministeriet.
Det er en skandale, at pengene endnu ikke er kommet de handicappede til gode.
Oprindelig solgte regeringen midlerne som en redning for handicappedes mulighed for at følge aftenskoleforløb, men nu viser det sig, at pengene bare samler støv i Socialministeriet.
Da der er tale om en etårig bevilling, kunne man jo frygte, at regeringens manglende aktivitet i forhold til at få pengene brugt til gavn for de handicappede bunder i ønsket om, at de 26 mio. kr. i stedet skal dække et af de mange huller i finansieringen af regeringens skattestop.
Line Barfod (EL), 2003-05-28:
Det er i forlængelse af, at vi meget gerne vil have, at undersøgelseskommissionen kommer til at undersøge alt; inden for så stort et område som alt, hvad der har forbindelse med Justitsministeriet, er, kan der jo godt være nogle mennesker, der ikke helt selv er klar over, om den information, de har vedrørende Dan Lynge-sagen, skal forelægges for undersøgelseskommissionen eller ej, og som måske ikke bliver indkaldt af undersøgelseskommissionen.
Derfor synes jeg, det er vigtigt, om ministeren klart vil sige til alle disse mennesker, at har de en viden, bør de komme frem med den til undersøgelseskommissionen, så alt kan blive undersøgt.
Jeg er selvfølgelig godt klar over, at der er en begrænsning i forhold til dem, der kan risikere selv at blive involveret i noget, hvor der er en sanktion, men det er ikke det, vi taler om.
Det er alle andre, der kan have en viden, som kan være relevant for undersøgelseskommissionen.
»Hvad er egentlig grunden til, at ministeren ikke vil anmode samtlige beskæftigede under ministerens ressortområde om uden tøven og af egen drift at videregive enhver relevant oplysning til den nedsatte undersøgelseskommission i Dan Lynge-sagen?«
Jeg takker ministeren mange gange for svaret og kan sige, at vi absolut ikke har nogen interesse i at mistænkeliggøre undersøgelseskommissionen.
Tværtimod mener vi, det er vigtigt, at vi her får sikret, at undersøgelseskommissionen kan undersøge alt.
Derfor glæder det mig meget, at ministeren i sit sidste svar sagde, at ministeren var indstillet på, at hvis det blev nødvendigt, ville hun udvide kommissoriet for undersøgelseskommissionen.
Det var lige præcis det, jeg spurgte til, og det har ministeren nu givet tilsagn om.
Kommer der noget frem under undersøgelseskommissionens arbejde, vil ministeren udvide kommissoriet.
Det var det, vi spurgte til, og det er jeg glad for at vi nu har fået et klart tilsagn om fra ministeren.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Lene Espersen (KF), 2003-05-28:
Jeg vil gerne gentage, hvad jeg allerede har sagt.
Alt, hvad der er kendt i dag, og alt, hvad man forstår ved Dan Lynge-sagen, er omfattet af kommissoriet.
Hvis der dukker nye oplysninger frem, er jeg indstillet på at ændre kommissoriet, så det også bliver omfattet af det. Men jeg synes, at både fru Line Barfod og hr. Søren Søndergaard forsøger at fremkomme med nogle påstande, som jeg allerede synes, at forsvarsministeren totalt har afvist i forhold til Folketinget.
Forsvarsministeren har tilkendegivet, at der ikke har været nogen kontakt.
Det har jeg også videreført i min besvarelse til Retsudvalget.
Om man vil tro på det eller ej, kan jeg jo ikke diktere, men det må man altså tage til efterretning at forsvarsministeren har sagt under ministeransvar.
Derfor synes jeg ikke, der er nogen grund til, at man fortsætter ud ad den tangent og forsøger at mistænkeliggøre den undersøgelse, som nu bliver iværksat i form af en undersøgelseskommission.
Jeg og regeringen har ingen intentioner om at forsøge at skjule noget i Dan Lynge-sagen.
Vi undersøger det, man forstår ved kommissoriet for undersøgelseskommissionen, men i modsætning til hvad der var tilfældet, da man f.eks. lavede undersøgelseskommissionen for Farum, er der her tale om, at man helt åbent skriver, at alt skal undersøges.
Derfor synes jeg, det er en lidt teoretisk diskussion, vi har i Folketingssalen i dag.
Jeg tror, at fru Line Barfod og hr. Søren Søndergaard og jeg er fuldstændig enige om, hvad den her undersøgelse drejer sig om.
Den drejer sig om at få afdækket hele Dan Lynge-sagen, og det er jeg overbevist om at den vil blive.
Line Barfod (EL), 2003-05-28:
Hvis ministeren er så sikker på, at der ikke har været noget samarbejde, må det jo være ret enkelt for ministeren her at give tilsagn om, hvis det nu viser sig, at der er tegn på, at der har været et samarbejde, at ministeren vil udvide kommissoriet, så også sådanne påstande om et kritisabelt samarbejde mellem Forsvarets Efterretningstjeneste og Dan Lynge vil kunne efterforskes og undersøges af undersøgelseskommissionen, så alt kan blive undersøgt og vi ikke står tilbage med en halv undersøgelse, mens resten er overladt til pressen at opklare.
Det burde være sådan, at undersøgelseskommissionen kan undersøge alt.
Søren Søndergaard (EL), 2003-05-28:
Nej, det har forsvarsministeren nu ikke svaret.
Han har svaret, at som det for ham er oplyst, har der ikke været noget samarbejde.
Så det udelukker det naturligvis ikke.
Når vi interesserer os lidt for det her spørgsmål, er det, fordi der har været en trang ikke mindst i Justitsministeriet og hos Politiets Efterretningstjeneste til at gøre Dan Lynge-sagen udelukkende til et spørgsmål om politiets samarbejde med Dan Lynge omkring rockerkriminalitet.
Efter vores opfattelse er denne her sag altså mere omfattende end som så, og det er derfor, vi nødig vil komme i den situation endnu en gang, som vi kom i, da vi stillede et spørgsmål om, hvorvidt der havde været et samarbejde mellem PET og Dan Lynge.
Så fortolkede man det i Justitsministeriet - og også justitsministeren, forstår jeg -
på en sådan måde, at det kun omhandlede rockerkriminalitet, hvilket var lidt mærkeligt; nu var det mig, der stillede spørgsmålet, og hvis jeg kun havde været interesseret i at få at vide, om der havde været et samarbejde i forbindelse med rockerkriminalitet, havde jeg selvfølgelig spurgt om rockerkriminalitet.
Jeg spurgte generelt, men jeg fik ikke noget generelt svar.
Det er på grund af den lidt ulyksalige trang til at begrænse Dan Lynge-sagen, at vi godt vil have slået fast, at Dan Lynge-sagen omhandler ethvert samarbejde, som Dan Lynge måtte have haft med myndigheder, og at det kan komme ind under denne her undersøgelseskommission, hvis der viser sig at være forhold, der kan være kritisable.
Lene Espersen (KF), 2003-05-28:
Det mener jeg er et spørgsmål, som er meget enkelt at forholde sig til, for forsvarsministeren har under ministeransvar gentagne gange over for Folketinget tilkendegivet, at der ikke har været noget samarbejde mellem Forsvarets Efterretningstjeneste og Dan Lynge, og derfor mener jeg ikke, at det at forfølge lige præcis det synspunkt er noget, der giver meget mening.
Det har forsvarsministeren allerede besvaret over for Folketinget på en - synes jeg - meget utvetydig måde.
Line Barfod (EL), 2003-05-28:
Det glæder mig, at ministeren er åben og vil overveje osv., så derfor vil jeg gerne blive lidt mere konkret.
Hvis nu det viser sig under undersøgelseskommissionens arbejde, at Dan Lynge ud over at have samarbejdet med politiet og Politiets Efterretningstjeneste også har haft et samarbejde med Forsvarets Efterretningstjeneste, som ikke har relation til hans samarbejde med politiet, og som derfor ikke er omfattet af kommissoriet for undersøgelseskommissionen,
vil ministeren så - hvis der er tegn på kritisable forhold her - udvide kommissoriet, så undersøgelseskommissionen også kan undersøge et sådant eventuelt samarbejde mellem Dan Lynge og Forsvarets Efterretningstjeneste?
Lene Espersen (KF), 2003-05-28:
Jeg vil meget gerne gentage, hvad jeg allerede har sagt.
Hvis det viser sig, at der er behov for at tage kommissionens udformning op til ny vurdering, er jeg indstillet på det.
Man har en opfattelse af, hvad den sag handler om.
er jeg naturligvis indstillet på, at man må være åben over for at udvide kommissoriet, så det også bliver indbefattet.
Ingen regering, hverken den nuværende eller fremtidige regeringer, uanset partifarve, mener jeg kan have nogen interesse i at sige, at der er forhold, der ikke blev undersøgt, som har berøring med denne sag.
Men jeg vil gerne gentage over for fru Line Barfod, at det naturligvis ikke betyder, hvis der skulle dukke nye oplysninger op, at så er man ikke indstillet på at udvide kommissoriet.
vil vi selvfølgelig overveje, såfremt noget sådant skulle gøre sig gældende.
Jeg vil gerne begynde med at slå fast, at det eneste ønske, som jeg og regeringen har, er at få Dan Lynge-sagen undersøgt og belyst fuldt ud.
Det er i al sin enkelhed regeringens dagsorden, og det er derfor, at beslutningen om at nedsætte en undersøgelseskommission er truffet.
Det udkast til kommissorium i sagen, som også er oversendt til Folketinget, er som følge heraf lavet åbent.
Det er således kommissionens overordnede opgave: At undersøge og redegøre for det samlede begivenhedsforløb, som knytter sig til politiets samarbejde med Dan Lynge såvel i forbindelse med efterforskning og bekæmpelse af rockerkriminalitet som i andre sammenhænge.
Det fremgår også, at undersøgelsen skal omfatte: Dels politiet, herunder Politiets Efterretningstjeneste, dels andre relevante myndigheder, herunder den overordnede anklagemyndighed og Justitsministeriet.
Jeg vil derfor holde mig til det helt centrale, og det er, at hvad der i den offentlige debat har været betegnet som Dan Lynge-sagen, vil være omfattet af kommissionens undersøgelse.
Men samtidig kan det naturligvis ikke på forhånd udelukkes, at der kan komme påstande eller oplysninger frem om Dan
Lynges forhold, som ikke har noget at gøre med hans samarbejde med politiet, og som derfor ikke er omfattet af det foreliggende udkast til kommissorium
Det spørgsmål er også berørt i et svar, som jeg den 20. maj 2003 har afgivet til Folketingets Retsudvalg.
Her er det anført, at Justitsministeriet i givet fald selvsagt vil være indstillet på at overveje, om kommissoriet for undersøgelseskommissionen bør udvides, således at også sådanne forhold omfattes af kommissionens undersøgelse.
Ved en sådan fremgangsmåde sikres det også, at der ikke, hverken for regeringen, Folketinget eller undersøgelseskommissionen selv, er tvivl om, hvad det er, kommissionen skal undersøge.
Disse synspunkter står jeg naturligvis fuldt ud ved.
Jeg kan derfor også her i dag over for spørgeren bekræfte, at jeg er helt parat til at tage spørgsmålet om kommissionens udformning op til ny vurdering, hvis der måtte vise sig at være et behov herfor.
Line Barfod (EL), 2003-05-28:
Ministeren har jo gentagne gange sagt, at det er vigtigt, at alt bliver undersøgt, og det har vi jo stillet nogle spørgsmål til i Retsudvalget, og det fremgår af et af svarene, at der er nogle begrænsninger i kommissoriet.
Derfor vil jeg gerne høre, også i forlængelse af det svar, der er givet til Retsudvalget: Hvis nu det kommer frem, at Dan Lynge har haft samarbejde med andre myndigheder, som ikke havde noget med hans samarbejde og med politiet at gøre, og det derfor ikke er omfattet af det nuværende kommissorium, vil ministeren så udvide kommissoriet for undersøgelseskommissionen, så vi er sikre på, at alt bliver undersøgt, som ministeren har lovet i pressen?
»Vil ministeren oplyse, om den nedsatte undersøgelseskommission i Dan Lynge-sagen skal undersøge samtlige aspekter af Dan Lynges samarbejde med danske myndigheder, eller om ministeren har lagt begrænsninger på kommissionens arbejde?«
Lene Espersen (KF), 2003-05-28:
Det kan jeg overhovedet ikke redegøre for over for hr. Søren Søndergaard, og jeg må blankt erkende, at selv om det er en sag, der optager os alle meget,
er jeg simpelt hen fuldstændig ude af stand til at opremse persongallerier i løbet af det forløb, vi har været gennem det sidste års tid. Men der er absolut ingen som helst grund til her at så tvivl om de reelle intentioner, som jeg på regeringens vegne har haft med nedsættelse af en undersøgelseskommission.
Jeg synes bare, man må forstå det her.
Det startede som en politiklagenævnssag.
Nu er det blevet til noget meget større, og der mener jeg, at det er i alles interesse, at alt bliver undersøgt til bunds.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Søren Søndergaard (EL), 2003-05-28:
Jeg skal blot spørge ministeren, om ministeren kan nævne ét eksempel, en person eller en institution eller en myndighed, som er blevet nævnt her i den sidste omgang, hvor ministeren besluttede at nedsætte en undersøgelseskommission, som ikke allerede var nævnt sidste forår, da ministeren ikke besluttede at nedsætte en undersøgelseskommission.
Kan ministeren give bare ét eneste eksempel?