Tom Behnke (FRI), 2000-12-06:
Der er nok ikke nogen tvivl om, at Frihed 2000 har den opfattelse, at det er et godt beslutningsforslag.
Vi har tidligere udtrykt vores sympati for forslaget, og det vil vi også gøre denne gang.
Jeg tror ikke, der er nogen grund til at gentage alt, hvad der er blevet sagt i løbet af debatten, så jeg vil forholde mig til nogle få punkter i forhold til beslutningsforslaget her.
For det første mener jeg, det er ret væsentligt at understrege allerede fra starten af, at det er lidt ligesom om, at man i debatten glemmer en ret væsentlig ting - jeg har sådan siddet og fulgt med og hørt, hvad ordførerne har sagt - og det er, at alle de, der sidder i de danske fængsler, sidder der hundrede procent frivilligt.
Hvis ikke man synes om at være der, så lad være.
Det er jo mennesker, som simpelt hen direkte beder om at få lov til at komme i fængsel.
Og hvis de er utilfredse med det, så skulle de have tænkt sig om, inden de bad om at få lov til at komme derind.
Sådan er det.
Det næste er et spørgsmål, som jeg mener man bør stille sig selv.
Hvem er det, der skal sætte dagsordenen i fængslerne?
Er det de svage fanger?
Det er et ret væsentligt spørgsmål.
For Frihed 2000 er der ingen tvivl om, at de, der skal sætte dagsordenen i fængslerne, er personalet.
Det skal vi give personalet mulighed for at gøre, og det er dér, Folketinget kommer ind i billedet.
Vi har opgaven at indrette spillereglerne på en sådan måde, at personalet kan sikre, at de, der sidder i fængslerne, sidder der, uden at de nødvendigvis lider overlast fra andre indsatte, og at de, der sidder i fængslerne, mens de er der, ikke bare skal sidde og kigge ind i væggen eller møde på arbejde, hvorefter de finder ud af, at der slet ikke er noget at lave, så de må sidde og kede sig hele dagen, indtil de får fri 8 timer senere, og så kan de kede sig de næste 16 timer, til de skal møde på arbejde igen, hvor der stadig væk ikke er noget at lave.
Det er ret væsentligt.
Jeg mener, at noget af det, vi skal sørge for, er, at det er personalet, der har muligheden, men sandelig også magten til at gennemføre, at sådan er det.
Det kan jo ikke være rigtigt, at vi har en situation i dag, der ganske vist, som flere ordførere har været inde på, har været justeret over årene, men hvor det stadig væk gør sig gældende, at det er frygten, der styrer fængslerne.
Det holder ikke.
Det kan ikke være rigtigt, at vi har et system, hvor vi tillader, at det er frygten, der sætter dagsordenen i fængslerne.
Den frygt skal vi til livs.
Det skal ikke være muligt for nogen at styre og tyrannisere ved at udgyde frygt blandt andre indsatte eller over for personalet. Og lad mig så afslutningsvis sige, at de alternative ideer, som hr. Søren Søndergaard kom med i slutningen af sit indlæg, er jeg for så vidt fuldstændig enig i.
Jeg er helt enig i dem, og jeg kan se, at fru Anne Baastrup sidder og peger på sig selv og også gerne vil have en del af æren for det, og det er fint nok.
Men i forhold til hr. Søren Søndergaards indlæg, hvor jeg hørte helt præcist, hvad der blev foreslået, vil jeg sige, at det er jeg enig i, men det strider ikke imod forslaget her.
Det kan godt være en både og-situation.
Forslaget om at begrænse indsattes adgang til aktindsigt forhindrer ikke, at de gode ideer, som hr. Søren Søndergaard kom med, også kan gennemføres.
Men som sagt, vi er positive over for forslaget, og vi støtter det.