runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Poul Nødgaard (DF), 1999-05-25:
Man kan jo godt sige, at det lovforslag, som Folketinget nu snart trykker på knapperne for, er en udløber af den lovkvalitetskonference, der har været oppe i Nordsjælland, og at det så nu er op til Folketinget at afgøre med sig selv, om man så også vil gøre en stor indsats for at efterleve de gode intentioner, der kom frem oppe på mødet i Nordsjælland.
Med hensyn til forståeligheden af lovene kunne man så ønske, at både embedsstanden og politikerne var i stand til at udforme dem på en bedre måde, end det hidtil har været tilfældet.
Med hensyn til lovsjusk: Det vil der formentlig stadig væk forekomme noget af
Jeg har ikke nogen tro på, at der ikke kan sidde en regering, hvad enten det er en socialdemokratisk eller borgerlig, der pludselig i nattens mulm og mørke kan indgå et eller andet mærkeligt forlig, og så dagen efter vrimler lovforslagene over i Folketinget og skal vedtages i løbet af en fire, fem, seks dage.
Lad os lade være at foregøgle os selv her i dag, at når vi trykker på knapperne, er der ikke mere lovsjusk i Danmark.
Det vil der desværre nok stadig væk være.
Det, der egentlig mest bringer mig op på talerstolen, er det element i det, vi nu snart vedtager enstemmigt, der omhandler spørgetimen.
Når vi mødes igen til oktober, har jeg et meget stort håb om, at spørgetimen kunne udvikle sig sådan, at det tirsdagsministermøde, der holdes, og hvorefter der gives en pressekonference, flyttes herover i Folketingssalen, hvor statsministeren så var den mand, der på regeringens vegne svarede på småt og stort mellem hinanden, således som vi ser det i en lang række andre parlamenter i Europa; England og Finland for nu at nævne et par stykker.
Vi har i Dansk Folkeparti spurgt statsministeren, om han ville være indstillet på det, og det ville han tilsyneladende
Jeg har ellers forstået, at der var ingen over og ingen ved siden af Folketinget, men tilsyneladende er statsministeren så over Folketinget, når han ikke vil give sådan et løfte om i hvert fald at møde her i spørgetiden hver tirsdag.
Men vi har stadig væk et håb om, at statsministeren i løbet af sommeren, når han nu får holdt lidt ferie og får slappet lidt af, kan komme til besindelse og efterkomme det ønske, som store dele af Folketinget har om, at det er statsministeren, der står i spidsen for disse tirsdagsspørgetimer, som vi forventer os rigtig meget af.
Det er op til statsministeren, om den fiasko, det har været med den nuværende uforberedte spørgetid, udbedres.
Ansvaret for at få forbedret disse kaotiske forhold, der har eksisteret indtil nu, hvor den uforberedte spørgetid faktisk hidtil har været - måske et stærkt udtryk at bruge - en fiasko, ligger ene og alene hos statsministeren.
Det kan ændres, hvis regeringen vil.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-05-25:
Jeg vil bare gøre opmærksom på, at jeg ikke har kunnet tælle noget flertal i Folketinget, som har den opfattelse, at vi skal have sådan en popspørgetime, som Tony Blair opfører hver uge i det britiske underhus.
Et sådant flertal har jeg ikke kunnet tælle mig frem til her i salen.
Anne Baastrup (SF), 1999-05-25:
Det er menneskeligt at fejle, og det gjorde jeg på SF's vegne i fredags.
SF stemmer ikke for De Konservatives forslag, men undlader at stemme.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-05-25:
Vi har nu haft beslutningsforslag nr. B 55 tilbage til fornyet udvalgsbehandling, og vi har under udvalgsbehandlingen stillet nye spørgsmål og fået svar fra skatteministeren, som jeg selvfølgelig skal kvittere for.
Det fremgår af et af svarene fra skatteministeren, at regeringen nu uafhængig af Europa-Kommissionen vil indhente en juridisk vurdering af spørgsmålet om, hvorvidt man kan beskatte Europa-parlamentarikeres overskud på godtgørelser m.v. Vi er selvfølgelig meget tilfredse med, at man nu har taget det ekstra skridt i forhold til den anden behandling, vi havde tidligere, og det bekræfter også for Dansk Folkeparti rigtigheden af, at vi fik det her spørgsmål bragt til en fornyet udvalgsbehandling.
Alligevel mener vi allerede nu, det er muligt at drage en konklusion og dermed ikke afvente den yderligere vurdering, regeringen nu indhenter.
Vi har i et af de spørgsmål, der er stillet til skatteministeren, bedt om at få bekræftet, at der i den dom fra 1981, som ministeren har henvist til under behandlingen, står, at EU-landene principielt kan foretage beskatning, altså af overskud på skjult vederlag og godtgørelse, når de her godtgørelser har karakter af en egentlig indkomst, altså
et egentligt vederlag
Af svaret fra skatteministeren på spørgsmål 4 fremgår: »Jeg kan bekræfte, at det af den dom, hvortil spørgsmålet refererer, fremgår, at fællesskabsretten forbyder, at der sker national beskatning af de faste beløb, som Europa-Parlamentet af fællesskabsmidler udbetaler til sine medlemmer som godtgørelse af rejse- og opholdsudgifter, medmindre det i overensstemmelse med fællesskabsretten godtgøres, at denne faste godtgørelse delvis har karakter af et vederlag.
Der er således i princippet mulighed for national beskatning, hvis godtgørelsen delvis har karakter af et vederlag.«
Så vidt vi har erfaret i Dansk Folkeparti, er de fleste Europa-parlamentarikere enige om, at en del af den godtgørelse, der udbetales, har karakter af et vederlag, og derfor mener vi, at skattemyndighederne naturligvis, som man gør over for alle mulige andre lønmodtagere, må ind og vurdere konkret, om den enkelte parlamentariker har et overskud at beskatte. En vedtagelse af vores beslutningsforslag vil i al sin enkelhed betyde, at man skal ind og foretage sådan en vurdering.
En afvisning vil betyde, at man ikke foretager sådan en vurdering, og dermed er der fortsat en forskelsbehandling mellem ganske almindelige lønmodtagere i det her land og så Europa-parlamentarikere.
Jeg skal afslutningsvis takke de partier og hr. Frank Dahlgaard, der har støttet forslaget, og naturligvis håbe, at der er partier, som besinder sig her i sidste øjeblik.
Jeg skal i øvrigt lige spørge skatteministeren for god ordens skyld, om man har fået svar fra Kommissionen på det spørgsmål, der er stillet.
Jeg noterer mig i et af de svar, der er givet, at man den 18. maj endnu ikke har fået besvaret
det meget enkle spørgsmål, man har stillet Kommissionen, men det kan være, at skatteministeren kan løfte sløret for, om der nu er kommet svar.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-05-25:
Jeg synes, at regeringen står tilbage med et forklaringsproblem i den her sag.
Statsministeren har forsøgt i EU's Ministerråd, så vidt jeg har forstået det, at gøre noget ved Parlamentets statut, men i EU's institutioner, hvad enten det er Ministerrådet eller i Parlamentet selv, er der jo ingen vilje overhovedet til at rydde op i det her. Nu ligger der så et forslag på bordet, som man kan vedtage her i Folketinget.
Det bliver der ikke mulighed for igen i mange måneder, men nu ligger der et forslag, som man kan vedtage, og som hr. Kristian Thulesen Dahl lige har påpeget vedrørende besvarelserne fra udvalget, så er det fuldstændig juridisk muligt og fremkommeligt at vedtage en sådan beskatning.
Det er selv efter EU-retten problemfrit at indføre en sådan beskatning.
Jeg har jo lagt mærke til, at der er nogle socialdemokratiske kandidater til europaparlamentsvalget, som så har forsøgt at indføre en frivillig ordning i Socialdemokratiet med hensyn til frynsegoderne.
Det er så ganske vist, så vidt jeg har forstået, ikke rigtig lykkedes, fordi en af kandidaterne måske ikke vil være med alligevel og synes, det er noget pjat og sådan noget.
Jeg synes ærlig talt, at det hele ender lidt i en farce,
hvis regeringen så ikke i hvert fald har noget andet at byde på end det forslag, der ligger her.
Derfor vil jeg godt bede ministeren oplyse, hvad man fra regeringens side vil gøre, hvis man virkelig vil fastholde, at man ikke vil være med til at vedtage noget her i dag.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-05-25:
Ministeren har jo ret i, at man - i hvert fald jeg - på forhånd vil stille mig noget skeptisk over for, hvad Europa-Kommissionen kan finde ud af på det her område, for det er jo velkendt, at de højtstående embedsmænd i Europa-Kommissionen selv har vidtgående frynsegoderordninger, særlig nedsatte skattesatser osv.
Så de har naturligvis ingen interesse i at bidrage til, at der ryddes op i frynsegoderne.
Det kunne jo komme til at omfatte dem selv på et tidspunkt, og det har de næppe noget ønske om med den mandarinagtige måde, det system er opbygget på.
Men lad os nu så se det svar.
, at ministeren ikke er helt så afvisende denne gang, vi har debatten, som han har været tidligere.
Jeg forstår jo ikke, det er nødvendigt med så mange undersøgelser, når det retlige grundlag allerede er etableret ifølge det svar, ministeren har givet.
Men o.k., lad os så se det svar, og lad os så få det lovforslag straks ved starten på den nye folketingssamling, som ministeren nu i realiteten lover os.
Vi må jo gå frem i det tempo, som der er mulighed for.
Jacob Buksti (S), 1999-05-25:
Jeg synes bare, at jeg vil sige til hr. Peter Skaarup, at jeg synes ikke, det er rimeligt, at fordi jeg heroppefra tillader mig at takke SF's formand, Enhedslistens ordfører og Kristeligt Folkepartis formand for konstruktiv indsats og udvist fleksibilitet, så er det et udtryk for, at regeringen har ligget på maven for de synspunkter.
Faktisk er det sådan, at Kristeligt Folkepartis formand under førstebehandlingen klart udtrykte, hvad Kristeligt Folkeparti gik efter.
Det har vi haft en konstruktiv diskussion om.
Det er da heller ikke helt uproblematisk for f.eks. hr. Søren Søndergaard, når man ved, hvilke tanker man har på den borgerlige side om, hvad det er for nogle kræfter af sådan temmelig dubiøs karakter, man mener hr. Søren Søndergaard repræsenterer, at hr. Søren Søndergaard så konstruktivt går ind og tilslutter sig det her.
Det synes jeg da er stærkt.
Netop som hr. Søren Søndergaard siger, så kunne det jo være, at det her førte til, at PET blev renset.
Det kunne jo være, men det er de borgerlige partier åbenbart uinteresseret i.
Der vil man netop køre videre med de sidste 30 års spøgelser, nemlig at have en eller anden fornemmelse af, at der nogle, der er de gode, og nogle, der er de onde.
Jeg kan bare ikke forstå, hvorfor man ikke vil deltage konstruktivt i det her arbejde.
Derfor sagde jeg tak.
Ebbe Kalnæs (CD), 1999-05-25:
Ja, men jeg bekræfter også hr. Arne Melchiors indlæg og vil gerne have et svar på det.
I 1975 var jeg ung i politik.
Jeg var lige startet.
VS blev valgt.
Dagen efter valget var der et interview med Steen Folke, som sagde, at det kun var en platform at komme i Folketinget, og når man havde tilstrækkeligt tag i arbejderbevægelsen, ville man gerne omstyrte samfundet ved magt.
Jeg var rystet.
Han havde lige skrevet under ude i Vandrehallen.
Det tror jeg ikke ligger i venstrefløjen i dag.
Men det var en anden tid.
Jeg vil gerne spørge hr. Arne Melchior, om ikke det er den bekymring, at det var en anden tid, der gør, at kun en historisk undersøgelse er i stand til at løse det her.
Der vil aldrig nogen sinde kunne laves et juridisk grundlag tilbage i 1970'erne.
Arne Melchior (CD), 1999-05-25:
Jeg takker justitsministeren for, at han gjorde sig ulejligheden én gang til med at forklare sig, og det har jeg respekt for.
Jeg har respekt for motiverne, både hos justitsministeren og hos de partier og kollegaer, der stemmer for.
Jeg har bare en anden opfattelse af, hvad PET er til.
Og det forsvar ønsker jeg ikke lemlæstet.
Men man kan ud fra andre motiver og en anden forståelse klart have en anden opfattelse, og det må vi bøje os for. Men vi har lov til at diskutere det.
Og så spørger hr. Aaen: Hvorfor i en debat om PET bringe ind, at der også i dette hus er mennesker, der har haft en anden opfattelse?
Jamen jeg har sagt det to gange før: Jeg har læst det pågældende interview, og hr. Aaen var ikke presset til at sige det, han sagde.
Han sagde det glad og fro, og jeg har rost ham for at have sagt det.
Så kunne jeg ikke drømme om, at han kan blive fornærmet over, at det bliver nævnt i dag.
Jeg kan da heller ikke forstå, at en tidligere formand for et parti - det er jo ikke så forfærdelig mange år siden - ikke ønsker nævnt, at han har været formand for det parti.
Jeg får tit revet i næsen, at jeg er gammel Socialdemokrat, og det skammer jeg mig ikke over.
Men jeg kan altså forstå, at hr. Aaen og muligvis andre, hr. Holger K. Nielsen, føler sig stødt over og angrebet ved, at jeg siger noget, som står i enhver historiebog, som alle 179 herinde ved, og som jeg bringer i sammenhæng med et forsvar for demokratiet.
Derfor, vil jeg sige til hr. Aaen, er det nævnt i PET-debatten, fordi disse kræfter jo på tidspunkter har villet omstyrte demokratiet.
Og at vi dengang var glade for, ligesom vi i dag bør være glade for og i morgen forhåbentlig også, fortsat at have et organ, som vil påtage sig denne vanskelige vagttjeneste, er da ikke så vanskeligt at forstå.
Og jeg er helt enig med min gode kollega, som var oppe og sige, at det var en anden tid.
Ja, vist var det det, men jeg må jo have lov at minde om, at der har været andre tider, og derved få mine kolleger til måske at tænke om.
Søren Søndergaard (EL), 1999-05-25:
Det er fuldstændig uinteressant at lave en undersøgelse for at få fremdraget, hvad der står i aviserne.
Derimod er det meget interessant at få lavet en undersøgelse for f.eks. at få klargjort de tætte kontakter, der var mellem danske politikere og den sydafrikanske efterretningstjeneste, og hvordan de forbindelser også havde kontakter til Politiets Efterretningstjeneste.
Elisabeth Arnold (RV), 1999-05-25:
Vi har mange registre her i landet.
Skattevæsnet skal også have et sted at sende selvangivelsen hen.
Jeg accepterer også at stå i det centrale motorregister.
Der skal være et sted, hvor de kan opkræve min vægtafgift, og politiet skal selvfølgelig vide, hvem der ejer den bil, jeg kører rundt i til daglig.
Men Politiets Efterretningstjeneste må ikke registrere mig, selv om jeg så er medlem af Kvinder for Fred, Det Radikale Venstre eller foreningen Aldrig mere Krig.
De må kun registrere mig, hvis der er en begrundet mistanke om, at jeg er sat i ledtog med folk, som på anden måde ønsker at omstyrte samfundet eller beskæftige sig med landsskadelig virksomhed.
Det er i al enkelhed det, hele undersøgelsen handler om.
Hvilke regler gælder der for, hvordan PET må registrere folk i forbindelse med deres politiske virksomhed?
Vi har af en eller anden historisk grund ikke nogen lovgivning, der sætter rammer for PET's virksomhed.
Vi har aldrig haft det, men vi skal have det.
I Norge, i Sverige, i Holland og også nu efterhånden i Tyskland og flere andre lande, som er på vej, er man i stigende omfang begyndt at interessere sig for de lovregler, som et demokratisk samfund må sætte for en i bund og grund udemokratisk virksomhed, som en efterretningstjeneste jo er, selv om det så nok så mange gange er demokratiet, der beskytter sig selv mod overgreb.
I Det Radikale Venstre havde vi gerne set et bredt flertal for denne undersøgelse.
Men det har ikke været muligt, og vi mener heller ikke, at V og K og andre personer og andre partier på den danske højrefløj skal have vetoret over for en undersøgelse, som der i øvrigt er et flertal for i Folketinget, og som der kan være mange gode grunde til at have.
Vi synes, den har fået et godt udseende, som den er nu, og jeg vil gerne takke specielt Kristeligt Folkeparti for meget tidligt at have meldt ud, at de var parat til en undersøgelse, og at de var villige til at forhandle om at få den rette konstruktion på sådan en undersøgelse.
Vi synes, det har fundet en god balance.
Det Radikale Venstre er meget tilfreds med det udseende, undersøgelsen får efter denne afsluttende behandling.
Jann Sjursen (KRF), 1999-05-25:
Som det fremgår af betænkningen, indstiller
Kristeligt Folkeparti dette lovforslag til vedtagelse med de af ministeren stillede ændringsforslag.
Allerede ved førstebehandlingen gav
Kristeligt Folkeparti en betinget tilslutning til regeringens forslag om en retlig undersøgelse af PET.
En helt afgørende betingelse for Kristeligt Folkepartis tilslutning var og er
, at der ikke blot gennemføres en juridisk undersøgelse, men også en historisk undersøgelse.
Vi ønsker at se PET's virksomhed i historisk sammenhæng.
Det krav er nu blevet opfyldt på baggrund af de forhandlinger, som justitsministeren bl.a. har ført med Kristeligt Folkeparti.
Jeg vil i den forbindelse gerne henvise til ændringsforslag nr. 4 herom.
Og det afspejler sig også i den sammensætning, undersøgelseskommissionen får efter ændringsforslag nr. 2. Der har været megen diskussion om det tidsmæssige perspektiv for undersøgelsen.
Kristeligt Folkeparti mener, at der med det førstnævnte ændringsforslag er fundet en fornuftig balance mellem på den ene side hensynet til PET's nuværende virksomhed, som vil kunne blive hårdt ramt af en undersøgelse, der rakte helt frem til vor tid, og så på den anden side behovet for at få undersøgt de påstande om ulovlig PET-virksomhed, som på det nærmeste rækker frem til netop vor tid. Denne balance og ønsket herom er også baggrunden for, at vi ikke kan støtte det ændringsforslag, som er stillet af Enhedslisten og SF.
Undersøgelsesperioden bliver nu med ministerens ændringsforslag fastsat til perioden fra 1945 til 1989, dog således at kommissionen har mulighed for at tage sager op efter 1989.
Der er altså tale om det, jeg vil kalde en tidsgrænse med en løs bagkant.
Og hermed er den førnævnte balance mellem hensynet til PET og behovet for at få hver en sten vendt opnået, og det har for Kristeligt Folkeparti været væsentligt.
Fra Kristeligt Folkepartis side vil jeg godt understrege, at vi hilser det velkommen, at undersøgelsen nu kommer.
Det skylder vi efter Kristeligt Folkepartis opfattelse Politiets Efterretningstjeneste.
Der er brug for, at vi nu får fup og fakta på bordet angående de mange påstande om PET.
Det alene kan give Efterretningstjenesten mulighed for at gøre rent bord, præcis som det er sket i Norge.
Jeg skal derfor også beklage, at det ikke som i Norge er lykkedes at få skabt et bredt forlig om denne her sag.
Det havde Politiets Efterretningstjeneste fortjent.
Men mindre kan også gøre det, og det bliver undersøgelsen ikke mindre vigtig af.
Arne Melchior (CD), 1999-05-25:
Jeg kan berolige med, at det er en kort bemærkning til justitsministeren.
Justitsministeren var så venlig under debatten tidligere på eftermiddagen at gøre sig umage med at forklare sit standpunkt.
Det siger jeg tak for og synes til gengæld, at jeg på allerkorteste formel vil gøre det samme for vort vedkommende.
Efter det, jeg har hørt justitsministeren sige, har vi i virkeligheden et valg mellem to ting, og den situation står man jo så tit i: på den ene side at få en dybtgående og langt tilbagegående, grundig undersøgelse, og på den anden side at blive ved med at have en PET, der også kan fungere i fremtiden.
Det valg kan være svært nok, og CD ser altså sådan på det, at det er vigtigere for os at have det, som justitsministeren sagde den 3. juni i fjor, at man nok ikke kunne få, hvis man skulle lave en undersøgelse, nemlig en fortsat velfungerende PET.
For os er det altså vigtigt - og vi mener, det også er det for samfundet som helhed, for alle partier og alle afskygninger af opfattelser - at vi har en velfungerende, statslig PET, at vi prioriterer den højest.
Men da vi altså ifølge justitsministeren ikke kan få begge dele, må vi altså prioritere, og vi prioriterer altså sådan, som jeg har beskrevet.
Det er også forklaringen på, hvorfor vi ikke kan give vores stemme.
Frank Jensen (S), 1999-05-25:
Jeg håber, hr. Arne Melchior tænker over det endnu en gang, for jeg synes, at der siden de indlæg, vi tidligere har hørt fra hr. Melchior, er sket et vist ryk i positiv retning.
Hr. Arne Melchior underkender ikke det grundlag, vi nu taler om for en undersøgelse, og det er jeg glad for.
Hr. Melchior bør også tænke på, at der er stillet ændringsforslag fra min side, som hr. Melchior kan stemme for, og som begrænser undersøgelsen til året 1989.
Det er det, der gør, at jeg med rette kan sige, at jeg kan tage et ansvar som justitsminister for at have en aktiv efterretningstjeneste - også i de kommende år, hvor undersøgelsen bliver udført seriøst, grundigt og inden for den retssikkerhedsmæssigt ordentlige ramme, som medarbejdere i PET i den pågældende periode fortjener.
Hvis hr. Arne Melchior vil lade tvivlens nådegave, som har været nævnt nogle gange,
komme til sin ret her, kan hr. Arne Melchior fjerne den sidste rest af den argumentation, han har ført frem i dag for ikke at stemme for lovforslaget, at stemme for ændringsforslaget, som stopper undersøgelsen ved året 1989.
Birthe Rønn Hornbech (V), 1999-05-25:
Når vi ikke har lagt os fast på et standpunkt i betænkningen, skyldes det, at vi er meget utilfredse med, at der ikke har været lejlighed til at gennemarbejde dette lovforslag ordentligt.
Vi fik det på et helt uanstændig sent tidspunkt, og der blev nærmest lukket for spørgsmål dagen efter, og det er vi stærkt utilfredse med.
Vi er også stærkt utilfredse med, at der bliver fremsat et forslag, hvor man kan se, at regeringen ikke er enig med Færøerne.
Det ændrer
man ganske vist hurtigt bagefter, men det er jo også en form for dårlig planlægning.
Men at ministeriet ikke kan planlægge ordentligt, skal selvfølgelig ikke gå ud over Grønland og Færøerne, og jeg kan derfor meddele, at Venstre kan stemme for lovforslaget med de af ministeren stillede ændringsforslag, men at vi ikke kan stemme for Fremskridtspartiets ændringsforslag.
Ellen Kristensen (V), 1999-05-25:
Som det fremgår, er lovforslag nr. L 247 en følge af de ændringer, der blev vedtaget i forbindelse med domstolsreformen.
Disse ændringer har det formål, at retsplejeloven også skal gælde i Grønland og på Færøerne med de nødvendige tilpasninger til de lokale forhold.
Efter min opfattelse er der fortsat nogle uklare punkter
i forslaget.
Som grønlandsk folketingsmedlem mener jeg personlig, det er for ringe af justitsministeren at fremsætte lovforslaget så sent, at jeg som folketingsmedlem for Grønland ikke engang har tid nok til at undersøge sagen nærmere, ligesom det på visse områder har været umuligt at indhente yderligere informationer om lovforslaget.
Jeg vil gerne gøre opmærksom på, at jeg gerne havde ønsket
længere tid til at drøfte og se på de potentielle konsekvenser af forslaget, og om der i Grønland og på Færøerne er enighed om, at lovforslaget skal gennemføres i hast
Efter justitsministerens erindring er denne sag en af de sager, der har været behandlet mest grundigt i de snart 12 år, ministeren har siddet i Folketinget.
Men når jeg ser omfanget af den lovgivning, der nu skal gælde for Grønland og Færøerne, synes jeg, det ville have været på sin plads, at partierne i Folketinget også havde fået lejlighed og tid til at studere forslaget grundigt.
Det, justitsministeren skaber ved at haste lovforslaget igennem i Folketinget, er utrygge arbejdsforhold, og ikke mindst er det heller ikke betryggende for den grønlandske befolkning at vide, at det i et så vigtigt spørgsmål som den enkeltes retssikkerhed i Grønland eller i rigsfællesskabet i det hele taget åbenbart er vigtigere for justitsministeren at få forslaget vedtaget i en fart, så loven kan træde i kraft den 1. juli 1999, end at tænke på lovkvalitet.
Derfor må jeg spørge justitsministeren, om det er vigtigere, at justitsministeren får vedtaget et lovforslag, så loven kan træde i kraft på samme tid i hele rigsfællesskabet, frem for at sætte lovkvaliteten højest.
Vil justitsministeren animere Folketinget til at tage forhastede beslutninger, frem for at Folketinget skal sætte lovkvaliteten højest?
Justitsministeren har samtidig gjort Tinget bekendt med, at svarfristen var den 1. november 1998.
Men når Færøerne ikke overholder denne frist, burde justitsministeren så ikke have rykket det færøske Lagting, så man kunne have undgået, at sagen skal hastes igennem, som det sker nu? Jeg vil derfor på nuværende tidspunkt stemme hverken for eller imod forslaget.