runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jørn Dohrmann (DF), 2003-05-12:
Dansk Folkeparti kan ikke støtte de beslutningsforslag, som vi nu er i gang med at behandle.
Jeg tror ikke, der er den store uenighed om, at alle partier her i Folketinget synes, at pesticiderne skal ud af drikkevandet, og at de overhovedet ikke skal være i grundvandet.
Det, de forskellige partier er uenige om, er, hvordan man når målet.
Man kan selvfølgelig vælge at gøre det, som Enhedslisten gerne vil gøre her, nemlig at forbyde al brug af pesticider i Danmark.
Derfor foreslår Enhedslisten også, at man laver denne her 300-meter-grænsezone og sprøjtebræmme omkring boringer.
Når man tænker på sådan en grænse, så lyder det jo ikke så slemt.
Det lyder meget stilfærdigt.
300 m er ikke så langt.
Men hvis man lægger det i en radius rundt om en boring, får man faktisk et areal på hele 27 ha, som man ikke må sprøjte på.
Det i sig selv gør ikke noget, hvis det kun var det, der var problemet, for så kunne vi nok få det løst.
Men problemet er bare, at vandet vandrer i jorden, så når man siger, at man ikke må sprøjte 300 m fra en boring, så kan det være, at det her vand kommer flere kilometer borte fra, og så hjælper det jo ikke at lave en 300-meter-grænse.
Derfor mener vi, at man skal se på, hvor vandet kommer fra, og så kan det være, at man finder frem til, at det er et andet sted end den her sprøjtezone.
Dansk Folkeparti mener, at der mangler nogle helt klare undersøgelser; hvor mange af de her forhold er det lige, der gør sig gældende med 300-meter-grænsen?
Samtidig skal man jo også prøve at reducere sprøjtemængden og sprøjtegiftene i Danmark, så vi kan beholde det gode drikkevand, og det må være hele målet.
De to pesticider, som man samtidig ønsker at forbyde, bliver undersøgt i Miljøstyrelsen, så vi ønsker at få en faglig vurdering, inden man forbyder ting.
Men jeg kan på forhånd sige, at vi er åbne over for at forbyde både kemikalier og hormonforstyrrende stoffer, hvis de er så skadelige for mennesker. Som det sidste ønsker forslagsstillerne at forbyde alt, der kan måles i grundvandet.
Jeg må sige, at der bliver bare bedre og bedre metoder at måle de her ting på, så derfor vil det være min påstand, at man, hvis beslutningsforslaget blev vedtaget, skulle forbyde næsten alt.
Der kan også komme andre problemer, som forslagsstillerne måske ikke har tænkt på.
Det kan være de planter, det næsten er umuligt at udrydde, hvis ikke de får gift.
Vi må ikke glemme, at det ikke er lang tid siden, at vi behandlede forslaget om begrænset brug af pesticider for netop at fjerne bjørnekloen.
Men som sagt er Dansk Folkeparti meget optaget af at bevare det rene grundvand, og det bør også reguleres i den nye Vandmiljøplan III.
Så vi håber, at alle forligspartierne i Vandmiljøplan II kan se fornuften i, at vi alle prøver at blive enige med hensyn til miljøet.
Men spørgsmålet er, om man overhovedet ønsker det fra socialdemokratisk, radikal og SF's side, da vi indtil nu fra deres side ikke har måttet være med.
Vi kan ikke støtte forslaget, som det ligger nu.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2003-05-12:
Det er ca. 28 ha pr. boring, der bliver tale om.
Her synes vi egentlig, at ikke mindst Det Konservative Folkeparti skal prøve at se på, hvad vi har gjort over for industrien i rigtig mange år.
uden at kompensere dansk industri, og jeg har faktisk ikke nogen sinde hørt Det Konservative Folkeparti komme med forslag om, at vi skulle kompensere industrien, når vi har stillet forstærkede krav af hensyn til miljøet og det kollektive gode, som eksempelvis ren luft og rent vand er.
Men i det øjeblik, vi kommer til landbruget, er det ligesom gudgivet, at selvfølgelig skal der gives en eller anden form for kompensation, og det er jeg overhovedet ikke indstillet på.
Jeg er til gengæld indstillet på, at nogle af de utrolig mange støtteordninger til landbruget bliver omlagt på en sådan måde, at vi støtter en så miljøvenlig landbrugsdrift som overhovedet muligt.
KL. 18.05
Inger Støjberg (V), 2003-05-12:
Nu tror jeg, at forvirringen snart når et højdepunkt.
Hr. Jørn Jespersen siger, at han heller ikke ved, om det er de 300 m, der er det korrekte, men at det måske er 200 m. Jamen hvorfor så støtte en sikkerhedszone på 300 m, så længe man ikke ved, om det er det korrekte?
Hr. Jørn Jespersen støtter jo selv det udvalgsarbejde, der er sat i gang, så jeg synes, det er et meget, meget forvirrende svar, der kommer.
Inger Støjberg (V), 2003-05-12:
Jeg kan fortælle fru Elsebeth Gerner Nielsen, at den langt, langt, langt, langt overvejende del af de boringer, der bliver lukket for tiden, er byboringer.
Er fru Elsebeth Gerner Nielsen enig med mig i det?
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2003-05-12:
Jeg har ikke nogen fordeling med mig, men jeg vil gerne finde den frem og sende den til udvalget, selv om jeg egentlig synes, det er ministerens opgave.
Der bliver lukket vandboringer ude på landet på grund af pesticider, og der bliver lukket boringer i nærheden af byerne på grund af punktforureninger, så der er mange forskellige årsager til, at boringerne bliver lukket, og jeg tror egentlig, vi har et fælles ansvar for det.
Det er ikke et specielt radikalt ansvar, at der er boringer, der bliver lukket.
Alle partier i Folketinget har gennem de sidste 30 år været med til at tage nogle forkerte beslutninger, som nu indebærer en trussel mod drikkevandsforsyningen, og det er sådan set det, jeg synes vi skal gøre op med. Som sagt mener jeg, vi helt skal udfase anvendelsen af pesticider fra 2010, så det er sådan set et langt, langt større areal, der er tale om.
Jeg håber, fru Inger Støjberg hørte, at vi mener, at pesticiderne skal udfases fuldstændig.
Det vil sige, at det bliver et meget, meget stort areal, der bliver tale om, men det er ikke det samme som at braklægge.
Der er noget, der hedder pesticidfrit landbrug, og jeg er ret overbevist om, at vi kan få en fornuftig landbrugsproduktion uden anvendelse af pesticider.
Det er under alle omstændigheder nødvendigt. KL. 18.10
Inger Støjberg (V), 2003-05-12:
Nu siger fru Elsebeth Gerner Nielsen, at hun er godt klar over, hvor mange vandboringer der bliver lukket hvert år, men vil fru Elsebeth Gerner Nielsen fortælle mig, hvor vandboringerne primært bliver lukket for tiden? Er det i byerne, eller er det på landet?
Eyvind Vesselbo (V), 2003-05-12:
Det var såmænd ikke, fordi jeg ville overhøre fru Elsebeth Gerner Nielsen i, om hun kunne regne eller lægge sammen eller dividere eller gange, for jeg har en klar mening om, hvorvidt det kan lade sig gøre eller ej.
Det var egentlig for at give fru Elsebeth Gerner Nielsen mulighed for at forklare Folketinget konsekvensen af det forslag, som er fremsat, nemlig de økonomiske og samfundsmæssige konsekvenser af at blotlægge et så stort areal til bufferzoner, som tilfældet er her.
Derfor vil jeg nu spørge: Hvad er de økonomiske og samfundsmæssige konsekvenser af at blotlægge eller braklægge, havde jeg nær sagt, et så stort areal til bufferzoner, som tilfældet er?
Det må fru Elsebeth Gerner Nielsen da kunne svare klart på, men ellers kan hr. Keld Albrechtsen jo hviske det til fru Elsebeth Gerner Nielsen, for det er jo hr. Keld Albrechtsens forslag.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2003-05-12:
Jeg skal ærligt indrømme, at jeg synes, det er noget pjat.
Det er en overhøring i, om vi har læst beslutningsforslagene, om vi kan regne, om vi skal have vore skolepenge tilbage, osv., eller hvad ved jeg. Der er 11.000 boringer på nuværende tidspunkt, og det ved hr. Eyvind Vesselbo akkurat lige så godt som jeg selv.
Mange af disse boringer ligger utrolig tæt, og derfor kan man ikke bare sige 11.000 gange 28 ha.
Men hvis jeg lige får 2 minutter, kan jeg godt regne ud, hvad 11.000 gange 28 ha er.
Det behøver jeg ikke, kan jeg høre, og det er jeg glad for.
Det er vigtigt at være opmærksom på, at vi skal sikre den danske drikkevandsforsyning, og det kan vi gøre på forskellig vis.
Jeg tror faktisk, at det, der vil ske i løbet af de kommende år, hvad enten vi kan lide det eller ej - jeg kan absolut ikke lide det - er, at der sker en centralisering af vores vandindvinding, dvs. at vi får langt færre boringer, end vi har i dag. For øjeblikket lukkes der rigtig mange boringer.
Jeg har et tal på, hvor mange boringer der er lukket bare de sidste 2 år, og det sker på grund af forurening.
Derfor kan man sige, at det, at vi ødelægger drikkevandsforsyningen, samtidig formindsker det problem, vi får i det øjeblik, vi laver en bufferzone omkring de enkelte boringer.
Eyvind Vesselbo (V), 2003-05-12:
Nu fik vi at vide, hvor mange hektar der er tale om pr. vandboring.
Så får vi jo så det samlede areal.
Efter den beregning, fru Elsebeth Gerner Nielsen selv kom med, har jeg regnet ud - og det kan fru Elsebeth Gerner Nielsen måske bekræfte - at det bliver omkring 200.000 ha med det antal boringer, der findes.
Kan fru Elsebeth Gerner Nielsen bekræfte det?
Jeg er helt sikker på, at fru Elsebeth Gerner Nielsen meget gerne vil grundvandet og drikkevandet det godt, men har fru Elsebeth Gerner Nielsen prøvet på at regne på, hvor stor en del af Danmarks areal der vil blive bufferzoner, hvis man laver en bufferzone på 300 m eller 400 m eller 500 m rundt om hver vandboring, som fru Elsebeth Gerner Nielsen gerne vil være med på?
Hvor stor en del af arealet i Danmark ville blive bufferzone med de forslag, fru Elsebeth Gerner Nielsen kommer med?
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2003-05-12:
Pesticiderne er et af de største miljømæssige problemer, vi har; det er der ikke megen tvivl om.
Pesticiderne er et problem i forbindelse med forurening af drikkevandet og grundvandet, og når grundvandet først er forurenet, er det alle levende skabninger, det går ud over. Størstedelen af livet består af vand, og derfor er forurening af vand simpelt hen det samme som at ødelægge grundlaget for livet.
Af samme grund er vi selvfølgelig nødt til at tage de problemer meget alvorligt, og det er også baggrunden for, at det kan være svært at blive ved med at vente på resultatet af den nye undersøgelse, fordi vi alle sammen ved, at pesticiderne er stærkt på vej ned i grundvandet og drikkevandet.
Der har været en diskussion om, hvorvidt det er fornuftigt at lægge sig fast på en zone på 300 m.
Det er baggrunden for, at Det Radikale Venstre foreslår, at vi inden 2010 halverer pesticidforbruget og derefter udfaser dem.
Vi kan stemme for B 131.
Hvis der er nogle, der vil være med på en 400 m bufferzone, siger vi gerne ja til det, og hvis der er nogle, der vil være med på 500 m, siger vi også gerne ja til det, for vi er fuldstændig overbevist om, at jo bredere bufferzoner vi har, jo større beskyttelse får vi også af drikkevandet.
Jeg tror, der sidder ordførere her, som har haft den opfattelse, at Roundup var pesticidernes saftevand, at man simpelt hen roligt kunne drikke det.
Jeg har været til mange landbrugsmøder, hvor jeg simpelt hen er blevet belært om, hvor uskyldigt Roundup er, men det store problem nu er jo, at man simpelt hen har skiftet en masse pesticider ud og i stedet bruger Roundup med det resultat, at vi nu kan konstatere, at Roundup og især dets nedbrydningsprodukt, glyphosat, i stigende grad er på vej ned i drikkevandet.
Med andre ord: Der findes åbenbart ikke noget saftevandsprodukt, når vi snakker pesticider, og det skulle da også være underligt, hvis der gjorde det, for pesticiderne virker jo ved at slå ihjel. Med andre ord: Pesticider er gift, og gift er ikke noget værd, hvis den ikke virker.
Vi foreslår, at der laves et midlertidigt stop for anvendelsen af begge pesticider fra 2004, og at den pause skal anvendes til at skaffe en solid dokumentation for, hvordan midlerne virker, og om det overhovedet er muligt at bruge dem på en sådan måde, at de ikke kommer ned i grundvandet.
I stedet for bare at sige, at de skal droppes fuldstændigt, er vi mere indstillet på at sige: Der er nu så mange indicier for, at vi har et problem, at der er grund til, at vi lige tænker os om.
Vi skal altså bruge forsigtighedsprincippet.
Om B 133: Vi synes, at en opstramning af godkendelsesproceduren er fuldstændig på sin plads.
Vi kan konstatere, at f.eks. Roundup er blevet godkendt, selv om vi bagefter kan konstatere, at der kommer glyphosat i grundvandet.
Med andre ord: Der er god grund til at prøve at se på godkendelsesproceduren, så vi kan også støtte B 133.
Med disse ord vil jeg sige tak til forslagsstillerne for det arbejde, de har lavet.
Vi kan grundlæggende og som udgangspunkt støtte de fremsatte beslutningsforslag, om end vi ikke er helt enige i udformningen af hvert eneste af forslagene.
Jørn Jespersen (SF), 2003-05-12:
Om Venstre går ind for det eller ej, er blevet meget uklart under debatten i dag, og jeg synes, det er ringe, at man ikke engang kan få at vide, hvad partiet arbejder for. Jeg sagde til hr. Keld Albrechtsen, at hvis forslaget kom i nærheden af vedtagelse, er jeg sikker på, at vi kan finde formuleringer, der vil dække flertallets mening. Det, jeg bl.a. tænkte på i den sammenhæng, var selvfølgelig, at hvis der kunne komme et flertal, som sikrer, at der kommer zoner omkring vandværkerne, ville det være fornuftigt at sige, at den konkrete udformning af de zoner skal afvente og tilpasse sig resultatet af det udvalgsarbejde, der er i gang.
Så ville vi få sikkerhed for at få zonerne, og den præcise udformning ville ske på baggrund af det udvalgsarbejde, som landets miljøminister har sat i gang.
Jeg synes, det ville være sagligt, og det ville også være betryggende at få en vedtagelse om at få zonerne.
Det er jeg nemlig langtfra sikker på at der er flertal for, og det beklager jeg.
Eyvind Vesselbo (V), 2003-05-12:
Hr. Jørn Jespersen siger, at man sagtens kan vente på at få tingene blotlagt på et grundigt grundlag; det gør ikke noget.
Jamen hvorfor stemmer hr. Jørn Jespersen så for forslaget her?
Så kunne man jo lige så godt vente på at få de reelle oplysninger.
Det er sådan set bare et spil for galleriet, og det bekræfter hr. Jørn Jespersen jo også, når han siger
: Jeg kan sagtens stemme for dette forslag, for det bliver alligevel ikke vedtaget.
Hr. Jørn Jespersen talte om bunden lige før.
Er det virkelig politisk højt niveau at stå og sige her fra talerstolen: Jeg mener egentlig, at vi godt kan vente, men jeg stemmer for forslaget her, fordi jeg godt ved, at det ikke bliver vedtaget?
Det er en meget speciel måde at føre politik på.
Jørn Jespersen (SF), 2003-05-12:
Det er altid en sikker indikator for, hvornår Venstrefolk ikke længere har nogen gode argumenter.
Det er tilfældet, når de vender tilbage til deres oprindelige tale og læser den op én gang til, og det punkt nåede vi til her.
Vi kan sagtens vente på resultatet af udvalgssamarbejdet, hvis der kommer et resultat meget hurtigt, men det er da ikke til hinder for, at man udtrykker sin sympati for et beslutningsforslag, som alle ved ikke vinder flertal.
Det er realiteterne.
Hvis det kom til realitetsforhandling om, hvorvidt der var et flertal for det, ville det være afgørende for os at få resultatet af udvalgets arbejde ind i forhandlingen.
Jeg har forstået, at det vil komme til juni-juli, og så håber jeg bare, at der er realiteter i det.
Men jeg kan ikke forstå, at Venstres ordfører udtrykker afstandtagen fra det udvalgsarbejde, som Venstres miljøminister har sat i gang.
Det er ikke tryghedsskabende.
Inger Støjberg (V), 2003-05-12:
I Venstre vil vi gerne diskutere, hvorledes drikkevandet sikres bedst, men det skal ske på baggrund af videnskabelig viden og ikke med afsæt i hurtige og nemme forslag, der blot appellerer til følelserne uden at have en reel positiv effekt.
Det var, hvad der blev sagt, og det er den baggrund, vi vil have, når der skal laves sikkerhedszoner,
hvis de altså skal laves.
Mit spørgsmål til hr. Jørn Jespersen går bare på: Hvorfor kan hr. Jørn Jespersen ikke afvente den videnskabelige undersøgelse?
Hvorfor har man dette hastværk, når man ikke har en reel viden?
Jørn Jespersen (SF), 2003-05-12:
Hr. Eyvind Vesselbo, som ved skæbnens ugunst er blevet formand for Folketingets Miljø- og Planlægningsudvalg, har i dag sat mange bundrekorder i dårligt argumentationsniveau, og han bliver ved med at sætte nye bundrekorder.
Det er imponerende, at det kan blive ved, og man tør jo slet ikke gætte på, hvor det dårlige argumentationsniveau ender, når der er to forslag endnu.
Det, der er tale om, er, at jeg har sagt, og det har jeg sagt hele tiden: Vi vil meget gerne støtte, at der sammen med vandværkernes forening laves et udvalgsarbejde, der på bedst mulig måde og med størst mulig sikker dokumentation kan afklare, hvad der er det fornuftigste afstandskrav.
Vi støttede sådan set ministeren på det punkt, men det, der foruroliger os, er, at Venstres ordfører siger, at det er noget pjat overhovedet at lave nogle afstandskrav.
Det synes vi ikke det er, men vi vil gerne fastsætte dem med den bedst mulige dokumentation, vel vidende at man aldrig kan være 100 pct. videnskabeligt sikker på det punkt.
Det er den præcise udmøntning af forsigtighedsprincippet, og det burde formanden for Folketingets Miljø- og Planlægningsudvalg vide og ikke gå ind i debatten med en så elendig argumentation.
Eyvind Vesselbo (V), 2003-05-12:
Jeg vil godt sige til hr. Jørn Jespersen, at det med dobbeltspil falder lidt tilbage på hr. Jørn Jespersen selv.
Hr. Jørn Jespersen starter med at gå ind for en beskyttelseszone på 300 m og fortsætter med at sige, at det egentlig er totalt ligegyldigt, hvor bred den beskyttelseszone bliver; at det er lige meget, om den bliver 200, 300 eller 400 m - jamen hvor er seriøsiteten henne? Er der tale om total uvidenhed eller manglende viden, når hr. Jørn Jespersen taler om forsigtighedsprincippet?
Det er vel ikke sådan, at det skal gælde generelt i politik, at man hele tiden skal bruge forsigtighedsprincippet?
Men hvis man skal bruge forsigtighedsprincippet optimalt, som hr. Jørn Jespersen gerne fremhæver, hvorfor så ikke 600 m eller 700 m?
Så er man i hvert fald rigtig forsigtig, men så fortsætter man også med at vise total uvidenhed om det, der foregår.
Jørn Jespersen (SF), 2003-05-12:
For mit vedkommende er der ingen forvirring.
Vi støtter beskyttelseszoner, og vi synes, det er vigtigt at operere med, at vandværkerne selv har foreslået 300 m.
Vi syntes også, det var o.k., da miljøministeren kom i udvalget og sagde, at nu har han nedsat en arbejdsgruppe for at se seriøst på det og bl.a. se på, om det kan laves mere fleksibelt.
Det er o.k., hvis det er det, der skal til.
Men det, vi bliver nervøse over, er, at man slet ikke ønsker beskyttelseszoner.
Der er tale om dobbeltspil fra Venstres side, i og med at miljøministeren på den ene side vinder lidt tid ved at nedsætte en arbejdsgruppe, og Venstres ordfører på den anden side siger her i dag, at det er det rene føleri og pjat overhovedet at arbejde med beskyttelseszoner.
Så bliver vi da i tvivl om, hvad Venstre mener på det område, og det må da være fair at give udtryk for det.
I den situation vil vi hellere vedtage et forslag om 300 m og eventuelt korrigere afstandsgrænserne senere end at se på Venstres dobbeltspil, hvor miljøministeren nedsætter et udvalg, mens Venstres ordfører siger, at miljøministeren er fuld af pjat og føleri.
Den ene ting er: Hvorfor er det lige 300 m, der er rigtigt?
Og det andet aspekt handler om: Er det videnskabeligt bevist?
Jeg gjorde udtrykkelig opmærksom på, at det kan godt være, at 300 m ikke er præcis det rigtige afstandskrav til beskyttelsen, og derfor er jeg sådan set også meget godt tilfreds med, at miljøministeren har nedsat et udvalg, som sammen med vandværkerne skal finde ud af, hvordan det kan laves på den bedst mulige måde.
Det kan godt være, at det i nogle tilfælde er nok med 200 m, mens det andre gange måske skal være 400 m.
Det andet er kravet om, at noget skal være videnskabeligt bevist.
I miljøpolitikken findes der et princip, der hedder forsigtighedsprincippet, og som går ud på, at det handler om at agere i tide på baggrund af ikketotal viden.
Det princip er vi tilhængere af, og hidtil har regeringen og regeringspartierne sagt, at det er de også,
men nu kan jeg forstå, at det er noget mere usikkert.
Men vi mener faktisk, at af hensyn til miljø og natur og menneskers sundhed er det nogle gange nødvendigt at agere, inden man har total sikkerhed for, hvordan nogle ting fungerer, for ikke at komme til at lave skader, man ikke kan reparere senere.
Det er ikke totalt videnskabeligt bevist, men det er
temmelig omfattende dokumenteret
, og ligesom man heller ikke kan sige, at fru Inger Støjberg er videnskabeligt bevist, men formentlig alligevel er en realitet, kan det en gang imellem være fornuftigt at agere på den baggrund.
Inger Støjberg (V), 2003-05-12:
I Venstre vil vi naturligvis passe godt på grundvandet.
I Danmark stammer 99 pct. af det vand, vi drikker, fra grundvandet.
Det er ret enestående, og sådan skal det blive ved med at være.
Enhedslistens tre beslutningsforslag sigter på hver sin måde på at passe godt på grundvandet.
Problemet ved forslagene er blot, at de langt hen ad vejen mere er et udslag af følelser end frembragt på baggrund af reel viden og videnskabelige undersøgelser.
Sikkerhedszonen er foreslået for at undgå pesticidrester via de såkaldte vandårer, som trænger ned til drikkevandet.
Ingen kender nemlig vandårernes beliggenhed og slet ikke længderne.
I Venstre vil vi gerne diskutere, hvorledes drikkevandet bedst sikres, men det skal ske på baggrund af en videnskabelig viden og ikke med afsæt i hurtige og nemme forslag, der blot appellerer til følelser uden reelt at have en positiv effekt.
Beslutningsforslag
handler om at forbyde handel med og anvendelse af to konkrete stoffer.
Jeg opfatter naturligvis de nye oplysninger som meget alvorlige, men det ville være ret useriøst at indføre et eventuelt indgreb på baggrund af oplysninger, der mest af alt florerer i dagspressen, hvilket jeg i øvrigt også er helt overbevist om at Enhedslisten vil give mig ret i.
Jeg vil derfor afvente Miljøstyrelsens gennemgang af begge stoffer, og for glyphosats vedkommende er gennemgangen tilendebragt allerede om ganske få uger.
De danske grænseværdier for, hvor høje koncentrater af aktivstoffer fra sprøjtegifte der må findes i grundvandet, er politisk fastsatte.
Værdierne blev i sin tid fastsat ud fra et forsigtighedsprincip og er under den sundhedsskadelige grænse.
Værdien blev sat til 0,1 mikrogram pr. liter; det var den laveste værdi, man på daværende tidspunkt kunne måle.
Hvis Enhedslistens forslag om at ændre på grænseværdierne gennemføres, så de fastsættes til detektionsgrænsen, vil det i praksis betyde, at der i fremtiden formodentlig ikke kan godkendes ret mange sprøjtegifte herhjemme, idet de måleredskaber, man har til rådighed nu til dags, er utroligt fine, at man dermed kan måle stort set al den gift, der bruges. Vi har og skal naturligvis fortsat have en meget stram godkendelsesproces for pesticider her i Danmark, men Venstre kan på baggrund af de ovennævnte faktorer ikke stemme for forslaget og kan dermed heller ikke støtte de to andre forslag.