Søren Kolstrup (EL), 2000-02-10:
Debatten her i dag har vist, at den bygger på tre forhold, som er dybt, dybt skæve.
Det ene forhold er det, som hr. Brian Mikkelsen talte om: Flygtninge/indvandrere er kommet herop - og så kommer det: frivilligt.
Folk fra Eksjugoslavien, folk fra Afrika, folk fra Asien er kommet herop frivilligt; det sagde hr. Brian Mikkelsen.
Hvis hr. Brian Mikkelsen mener det, synes jeg, han skulle gentage det under andenrunden.
Folk fra Chile, er de kommet herop frivilligt?
Det var den politiske præmis, som hr. Brian Mikkelsen byggede på.
Jeg synes, hr. Brian Mikkelsen skulle gentage det en gang til, så vi kan høre, at det virkelig er en knæsat opfattelse i Det Konservative Folkeparti, at de er kommet herop frivilligt.
Jeg vil bede hr. Brian Mikkelsen gentage det én gang til.
Det synes jeg er nyttigt at få at vide, at få skåret ud.
Den andet forhold, som vi ikke har fået opklaret, er spørgsmålet om hjemsendelse.
Der er ikke en eneste af de personer og ordførere, der er tilhængere af modersmålsundervisningen, der har svaret på, hvad der skal ske, når folk bliver sendt hjem eller vælger at tage hjem fra Danmark.
Hvorfor skal de ikke være kvalificerede til at indgå i deres hjemlands arbejdsmarked?
Hvad er begrundelsen for det?
Det mangler vi at få et svar på.
Det må vi nødvendigvis have et svar på, for jeg vil ikke beskylde folk, der ønsker at sige nej til modersmålsundervisningen, for, at de ønsker, at der er en bestemt befolkningsgruppe, der skal have frataget en række muligheder.
Derfor må jeg have en begrundelse.
Det tredje forhold, der hviler som en mystifikation over debatten, er, at tilsyneladende ønsker alle, at danskundervisningen skal blive effektiv, effektiv, effektiv, effektiv, effektiv, men det er lige præcis en type effektiv danskundervisning, som man vil fravælge.
Det er dog pudsigt.
Det er præcis den, som giver den mest positive spiral.
Hvad er forklaringen på, at den danskundervisning, der gives efter den mest effektive metode, skal fravælges?
Den forklaring mangler vi også.
Så skal jeg i øvrigt sige, at det foreliggende forslag bygger på en række misforståelser og forkerte forestillinger.
Forslaget er ulogisk i forhold til sin erklærede målsætning.
Jeg vil undlade at karakterisere det, men hvis der var nogen, der sagde, at det var populistisk og fremmedfjensk, så var det meget svært at argumentere imod det.
Forslaget er præget af, at man siger, at dansk ikke er hovedsprog i den danske folkeskole, fordi dansk er andetsprog
for en række børn.
Man kan få den opfattelse, at Dansk Folkeparti ikke ved, hvad der er tale om: Modersmål defineres som det sprog, der tales i hjemmet, og som et barn derfor tilegner sig som sit første sprog!
Og Dansk Folkeparti kan ikke forhindre, at der tales tyrkisk, kurdisk, engelsk eller svensk i barnets hjem - eller er det det, man vil? Er det det, der menes, når der i bemærkningerne til forslaget står, at dansk skal »ind med modermælken«.
Ind med modermælken!
Men hvad der så menes med »ind med modermælken«, er lidt svært at forstå, ja for mig at se umuligt. Forslaget er ulogisk, fordi det hævder at ville fremme, at tosprogede børn skal lære dansk, samtidig med at det fjerner en grundpille for udviklingen af det danske sprog for børn, der har et andet modersmål end dansk.
Forslaget giver ikke engang mening, hvis man bare vil sende de fremmede hjem, som der jo er dele af det danske politiske spektrum
der mener, for hvorfor så ikke give de fremmede en chance for at kunne det sprog, som findes i det område, de skal sendes væk til, eller som de selv vælger at tage tilbage til?
Og gudskelov i øvrigt for det. I Enhedslisten kunne vi forestille os, at man i stedet for den ufrugtbare debat, som Venstre og De Konservative lægger op til, og som jo så også Dansk Folkeparti lægger op til, arbejder med at udbrede erfaringerne fra en lang række positive spiraler, virkelig positive spiraler, både omkring danskundervisning og omkring integration, og få disse positive spiraler til at brede sig til andre store byer, hvor der er områder med mange tosprogede elever.
Så får man sat gang i en positiv og fremadrettet debat om de tosprogede børns forhold i folkeskolen.
En anden konklusion fra de københavnske sproggruppeforsøg er i øvrigt, at tosprogede elever opnår bedre resultater, når de går på skoler, hvor forventningerne er positive, og dér er det jo da vigtigt, at en debat som denne her er med til at skabe en sådan positiv holdning, går jeg ud fra, så de bliver værdsat og betragtet som en ressource.
Det er det første vigtige; det andet er, at deres modersmål respekteres, og det tredje, at det bruges aktivt i undervisningen.
Når man behandler de tosprogede børn med respekt og værdighed, klarer de sig bedre, end når man som visse borgmestre og dele af pressen, ja, jeg bliver nødt til at sige det, nærmest hetzer mod dem og betragter deres modersmål som en belastning frem for en ressource.