runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Peter Skaarup (DF), 1999-11-16:
Ja, det er jo meget spændende spørgsmål, som hr. Frank Dahlgaard her har rejst, og en af de ting, jeg synes man skal hæfte sig lidt ved oven på de uroligheder, der har været på Nørrebro, er jo, at ét er så de fejl - beklagelige fejl - der er begået fra politiets side, men noget andet er jo altså
, som også formanden for Politiforeningen her i København har sagt, at vagterne er præget af, at der er langt færre betjente på i denne her tid, end der var før det politiforlig, der blev indgået sidste gang.
Samtidig skal vi så lige sige, at det var jo altså regeringen og bl.a. De Konservative, hr. Frank Dahlgaards tidligere parti, der indgik det forlig, der skar ned på det synlige politi.
Der skar ned på antallet af betjente, så der var færre på vagt den søndag.
Men jeg vil godt komme lidt ind på de politiforhandlinger, der er i gang.
Af en eller anden mærkværdig grund er det jo sådan, at man ikke har inviteret Dansk Folkeparti med.
Jeg forstår det ikke.
Det kan være, at justitsministeren kan svare på, hvad grunden egentlig er.
Men det, der indtil nu er sluppet ud fra forhandlingerne, er jo bl.a., at regeringen ikke planlægger at sætte flere penge af generelt.
Ifølge de forlydender, der er, regner man med, at bevillingen ikke bliver større, men at man skal finde pengene inden for Justitsministeriets oprindelige område, det vil sige, at man forhøjer bøder, tinglysningsafgifter og andet, og jeg vil gerne spørge justitsministeren, om det er korrekt.
Frank Jensen (S), 1999-11-16:
Spørgsmålets karakter her fortæller måske, hvorfor Dansk Folkeparti ikke er med ved forhandlingerne.
Seriøsiteten i spørgsmålet her - eller mangelen på samme - er måske en grund, man kunne overveje hos Dansk Folkeparti, til, at man ikke er med i forhandlingerne.
Ja, jeg siger det bare til intern overvejelse i Dansk Folkepartis folketingsgruppe.
Hr. Skaarup siger, at der er skåret ned på beredskabet i Københavns Politi i forbindelse med politiforliget.
Det er jo ikke korrekt, og som det fremgår af politidirektørens redegørelse, er der ikke sket nogen aktuel nedskæring i beredskabet i Københavns Politi.
Det kan man læse direkte af politidirektørens redegørelse, der blev afleveret tirsdag den 9. november.
Men det er til gengæld rigtigt, at i det politiforlig, vi har nu, er der i politiforliget indbygget en reduktion over en 4-årig periode på 65 mand - 65 politifolk.
Oprindelig var der opbygget en reduktion på 265 mand.
Men da regeringen så, at den rockerkrig, vi havde, var af mere omfattende karakter, fandt vi det nødvendigt at gå til Folketinget og bede om 200 mio. kr. ekstra til politiet.
Der er ikke sket den store drastiske nedgang i politistyrken, som hr. Skaarup tager som udgangspunkt.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Peter Skaarup (DF), 1999-11-16:
Ja, lige med hensyn til det sidste ved jeg ikke, hvor Justitsministeriet har sine oplysninger fra, men jeg kan i hvert fald sige, at Politiforbundet i København ved formanden, Henrik Blandebjerg, flere gange har sagt, at de vagter, der bl.a. blev berørt af Nørrebro den søndag, er præget af, at der er cirka halvdelen af de betjente tilbage, som var der før forligsperioden.
Det kan så godt være, at politiet har udmøntet det forlig på en måde, som justitsministeren måske ikke kan lide.
Det kan jeg ikke tro.
Jeg tror faktisk, det er politiforliget, der er skyld i, at beredskabet er mindre, men det må justitsministeren jo svare på.
Generelt med hensyn til Nørrebrourolighederne vil jeg godt spørge ministeren, hvilke initiativer regeringen har tænkt sig at tage, når vi lige ser bort fra de fejl, der er begået af politiet.
Vi har jo på det seneste kunnet se en debat, hvor partier som SF og CD, som før har været lidt skeptiske over for eksempelvis hætteforbud, nu er villige til at gå ind i en debat om det og vil gå ind for det.
Det vil sige, at der er et flertal i Folketinget nu, der gerne vil have et hætteforbud ved demonstrationer, og i den forbindelse vil jeg godt spørge ministeren, om regeringen nu vil lægge sig det på sinde og arbejde for, at der bliver et reelt hætteforbud ved demonstrationer fremover?
Frank Jensen (S), 1999-11-16:
Spørgsmålet om at indføre et maskeforbud i Danmark er jo noget, der har været oppe flere gange her i Folketinget, og det har ikke vundet flertal i Folketinget.
Det er den indstilling, der har været hos flertallet: at vi ikke vil gennemføre en lovgivning, som ikke virker med hensyn til at få stoppet den her gruppe af uacceptable voldelige elementer i vores samfund.
De skal tages for deres kriminalitet, og det er den eneste vej frem til at få dem, om jeg så må sige, for domstolene og få dem dømt for de kriminelle handlinger.
Jeg vil benytte den lejlighed til at indkalde politiledelsen og Rigsadvokaten til at drøfte, hvad vores reaktion skal være over for det, at vi kan se, at der er nogle, der anvender masker i forbindelse med deltagelse i sådan nogle hærværksaktioner og voldelige aktioner:
Er der et skift i politiledelsens opfattelse på det felt, som kan indgå i de overvejelser, som naturligvis ethvert politisk parti, herunder også regeringspartierne, må foretage oven på de fuldstændig uacceptable aktioner, der har fundet sted på Nørrebro her for ganske nylig?
Peter Skaarup (DF), 1999-11-16:
Nu siger justitsministeren så, at man tidligere fra nogle politifolks side ikke har været indstillet på at lave et sådant hætteforbud. Dér må jeg så sige, at i forbindelse med den seneste debat her efter Nørrebro-urolighederne er der flere politifolk, der har sagt, at det netop var vigtigt, at man gjorde det.
Der er også flere, der har sagt, at man f.eks. skulle sænke den kriminelle lavalder.
Det kan vi så prøve at se på ved en anden lejlighed.
Men jeg kan da sige, at f.eks. vicepolitidirektøren i København, Hans Henning Thiesen, meget klart sagde, at han mente, det var en vældig god idé, en præventiv idé, som man kunne drage nytte af.
Og må jeg så ikke også sige, at det knivforbud, man indførte i 1987, også har givet en præventiv virkning, som et hætteforbud også først og fremmest vil have til hensigt. Så vil jeg lige spørge justitsministeren om en af de andre ting, der har været lidt oppe i debatten, og det handler om rudeknusningerne og det hærværk, der blev lavet på Nørrebro i forbindelse med urolighederne.
Er det noget, regeringen nu vil drage omsorg for, når politiet ikke kunne klare opgaven af forskellige årsager?
Er det sådan, at justitsministeren på regeringens vegne kan sige, at dér vil det offentlige gå ind og dække den regning, der jo er for de butiksejere, det er gået ud over?
Frank Jensen (S), 1999-11-16:
Mange af de spørgsmål, som hr. Skaarup stiller, ved jeg hr. Skaarup også vil stille til statsministeren i morgen til mundtlig besvarelse her i salen.
Derfor må hr. Skaarup bære over med mig, hvis jeg ikke har taletid til, at jeg kan svare indgående på alt det, hr. Skaarup har spurgt mig om, og derfor må jeg henvise til de spørgsmål, der bliver stillet i morgen.
For at vende tilbage til spørgsmålet om et eventuelt lovfastsat maskeforbud: Jeg har her tilkendegivet, at regeringen vil lytte.
Er der et skift i politiledelsens opfattelse vedrørende et eventuelt lovfastsat maskeforbud, så vil vi høre det fra politiet.
Vi vil drøfte med politiet, hvad konsekvenserne er af det, både rent operativt-taktisk og håndhævelsesmæssigt.
Jeg har også konstateret, i modsætning til daværende politidirektør Poul Eefsens holdning, at der er kommet udtalelser fra Københavns Politis ledelse, der er anderledes, end de var på den tid.
Jeg vil også have lov til at drøfte med dem, om politiet har gennemtænkt, om man her udsætter sig selv for at blive latterliggjort af de autonome.
Og vi ved alle sammen, at hvis politiet bliver bragt i den situation, så kan det være med til at præge resten af befolkningens opfattelse af politiets måde at håndhæve lovfastsatte regler fra Folketinget på.
Så jeg synes, der er anledning til nye overvejelser, vi er åbne for nye overvejelser i regeringen, og det vil vi tage skridt til nu på et møde med politiledelsen og Rigsadvokaten.
Al den stund at partiet Venstre står bag den lovgivning, der er på området, både Danmarks ratifikation af Haagerkonventionen og også de seneste politiske aftaler om indfødsretsreglerne, ved fru Inge Dahl-Sørensen og partiet Venstre jo godt, at vi i Danmark bestræber os på at undgå dobbelt statsborgerskab.
Men vi erkender også, at der er
nogle lande, hvor man ikke kan blive løsnet fra sit statsborgerskab, og her har der været den praksis i Indfødsretsudvalget, hvor en række partier er repræsenteret, at hvis det står helt klart, at man ikke kan blive løsnet fra sit statsborgerskab, vil man under nogle vilkår, som er kendt, kunne opnå dansk statsborgerskab, også selv om man ikke er blevet løsnet fra sit eget.
Men som fru Inge Dahl-Sørensen ved, er det noget, der er meget stor tilbageholdenhed med i Indfødsretsudvalget, og det er en praksis, som jeg klart tilslutter mig.
Peter Skaarup (DF), 1999-11-16:
Jeg vil da gerne kvittere for den åbning, jeg synes justitsministeren kommer med her, og glæde mig over, at den debat og det flertal, der nu har vist sig, måske kan medføre, at der altså bliver gennemført et hætteforbud.
Og det er jo helt korrekt, at vi også skal gøre det på en måde, så politiet kan håndhæve det, og det tror jeg helt klart at politiet vil være i stand til at gøre. Så lad os komme i gang ad den vej dér, og lad os sørge for at få gennemført det initiativ hurtigst muligt fra regeringens side.
Men jeg vil godt lige vende mig mod det spørgsmål, som jeg rejste før, og som handlede om de her erstatninger.
Jeg har bemærket, at Socialdemokratiets ordfører, hr. Claus Larsen-Jensen, ved flere lejligheder har sagt, at det er vigtigt, at vi nu sørger for at få dækket de butiksejere og de mennesker, der bor på Nørrebro, ind, som er blevet ramt af det her, helt uskyldigt ramt af det her.
Derfor vil jeg godt spørge justitsministeren, om ikke regeringen, når politiet åbenlyst har erkendt, at man har begået fejl, og når regeringen - det kan vi så diskutere om vi er enige om - i hvert fald har været med til at skære ned på politistyrken og man på den baggrund ser de her uroligheder med hærværk osv., så vil sørge for, at butiksejerne bliver holdt skadesløse, sådan som den socialdemokratiske ordfører har udtalt at man vil gøre.
Inge Dahl-Sørensen (V), 1999-11-16:
Jeg vil meget gerne have lov til at spørge justitsministeren i forlængelse af hr. Thulesen Dahls spørgsmål, om ministeren kan bekræfte, at ikke alene er der ingen vandelskrav til de personer, der nu får indfødsret via erklæring, men disse personer bliver også dobbelte statsborgere, fordi de ikke behøver at afgive deres statsborgerskab til deres oprindelige land.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-11-16:
Det nytter jo ikke noget, hvis man føler, argumenterne ikke slår til.
Så er vi ovre i det primitive, hr. justitsminister.
Sagen er, at Folketinget har bestemt, at for de almindelige dødelige, der søger indfødsret via dette hus, gælder der en tillægsstraf, som justitsministeren vel er tilhænger af.
Eller hvordan er det med de tillægsstraffe, der findes for dem - som justitsministeren formulerer det - der søger ganske almindeligt via huset her, men som har fået en straf af domstolene og derfor må vente, have en karensperiode, før de kan få dansk indfødsret?
Går justitsministeren og regeringen ind for, at de skal falde bort, at det er nogle regler, der skal ændres?
Det er jo det, man må udlede af justitsministerens svar. Jeg synes, det er brandærgerligt, at justitsministeren tager det udgangspunkt, men jeg må så spørge justitsministeren: Er han ikke bange for, at i den tid, hvor regeringen nu skal være tænksom, kan der foregå en vis hamstring?
At lige præcis de personer, de udlændinge mellem 18 og 23 år her i det danske samfund, som vi ikke ønsker får dansk indfødsret, fordi de har en kriminel løbebane,
nu skynder sig hen til statsamterne for lige at få tingene på plads, så de ikke risikerer en udvisningsdom?
Charlotte Antonsen (V), 1999-11-16:
Føler hr. Jens Peter Vernersen sig slet ikke forpligtet til at leve op til de aftaler, vi har med EU på området her? Jeg vil spørge hr. Jens Peter Vernersen: Er det ikke korrekt, at da vi lavede aftalen om vores 24-timers-regel i 1996, aftale vi samtidig med Europa-Kommissionen, at der fra dansk side ville blive tale om en gradvis lempelse af 24-timers-reglen? Det er altså en ting, man er nødt til at overveje, og her nytter det jo ikke noget at henvise til, at vi har god tid frem til 2003.
Eller vil man behandle den forpligtelse over for Kommissionen på samme måde, som man har gjort det med de tyske biler: være flintrende ligeglad og bare drøne derudad og så for resten bagefter vende sig om og finde ud af, hvad der sker på EU-siden?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-11-16:
I dagbladet B.T. fredag den 22. oktober fremgik det af et stort interview med socialministeren, at socialministeren gør sig til talsmand for, at man i Socialdemokratiet og dermed vel også i regeringen ikke har gjort nok over for udlændingeproblematikken.
Socialministeren ærgrer sig i artiklen bl.a. over, at Socialdemokratiet ikke i tide lyttede til den forkætrede ishøjborgmester Per Madsens mening om udlændingepolitikken, og er citeret for følgende: »Han gjorde meget tidligt opmærksom på disse problemer og blev ugleset, men han fik mere ret, end man dengang var villig til at give ham.
Per Madsens problem var, at hans udtryk kunne opfattes som stødende og diskriminerende over for indvandrerne.
Derfor blev debatten afsporet.«
Jeg vil selvfølgelig gerne først rose socialministeren for den erkendelse, der ligger i artiklen, men på baggrund af artiklen og på baggrund af de seneste begivenheder på Nørrebro vil jeg spørge socialministeren, hvad regeringen konkret vil gøre for at forandre sin politik på de områder, der er gengivet i artiklen.
Karen Jespersen (V), 1999-11-16:
Jeg mener, man kan svare meget enkelt på det spørgsmål, og det er, at regeringen har lavet et ret fremragende udspil med en integrationslov, som er ret uset på verdensplan, hvor det jo netop drejer sig om gennem arbejde, aktivering, forskellige tilbud og sprogundervisning at sørge for, at mennesker med en fremmed baggrund, der kommer her til landet, med det samme bliver integrerede i det danske samfund. Det, vi nu tager fat på, er den gruppe, som allerede er kommet til landet, men ikke er inde under integrationsloven, for at se på, hvordan vi også kan sikre en forstærket integration af de mennesker med en fremmed baggrund, der allerede er i landet.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-11-16:
Man henviser bl.a. til, at arbejdspladser løser problemerne med udlændinge i Danmark, så derfor vil jeg spørge socialministeren: Hvor kommer de arbejdspladser fra?
Hvor finder regeringen dem?
Kan vi få en konkret anvisning på, hvordan man vil gøre det, i stedet for alle de ord, vi hele tiden hører om arbejde, aktivering osv.?
Hvor finder man arbejdspladserne til de mennesker, der allerede er i Danmark, og til de vel 14.000-18.000, måske 20.000 mennesker, der årligt kommer til Danmark?
Det er jo mange arbejdspladser, socialministeren skal finde, og derfor kunne jeg godt tænke mig at høre: Vil man lave kvoter til virksomhederne over, hvor mange de skal tage, eller hvad vil man egentlig gøre af konkret karakter?
Karen Jespersen (V), 1999-11-16:
Hvis man ser på statistikken over arbejdsløshed, er det faktisk meget glædeligt sådan, at arbejdsløsheden blandt unge med en anden etnisk baggrund er betydelig lavere end for ældre med en anden etnisk baggrund, så derfor er det ikke helt så dramatisk mange arbejdspladser, som hr. Kristian Thulesen Dahl øjensynligt tror, det drejer sig om. Jeg mener, man skal skaffe de arbejdspladser på den måde, at man sikrer, at de unge mennesker har de kvalifikationer, der skal til for at bestride de job, der er ledige.
De kvalifikationer skaffer man dem ved at sørge for, at de kan ordentligt dansk og også har nogle uddannelser, der gør, at de faktisk kan bestride de job, der findes.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-11-16:
Jeg må jo så erkende, at det var ikke det billede, socialministeren ville give i B.T. den 22. oktober, men det kan selvfølgelig handle om, at det i B.T. den 22. oktober var et forsøg på at fortælle det socialdemokratiske bagland, hvad man mente, i modsætning til hvad man så gør her i Folketinget. Socialministeren er i den pågældende artikel også citeret for, at det kan ikke nytte noget.
Hvis indvandrerne vil være i dette land, skal de være en del af den danske kultur, og der står bl.a., at så skal de grundlæggende fungere på det danske samfunds præmisser.
Det har noget at gøre med, i hvor høj grad man skal sige, at i tolerancens hellige navn skal indvandrerne have deres kultur og blive ved med at fungere på deres egne præmisser, eller om de skal være en del af det danske samfund på det danske samfunds præmisser, og derfor vil jeg spørge socialministeren: Hvad ligger der i den sætning?
Karen Jespersen (V), 1999-11-16:
Jeg henviste til de ting, Ishøjs borgmester Per Madsen sagde helt tilbage i slutningen af 1970'erne og begyndelsen af 1980'erne, fordi jeg mener, at lige præcis det, der blev efterlyst på det tidspunkt, er det, regeringen nu foretager sig med integrationsloven og den senere opfølgning, når det drejer sig om dem, der ikke er inde under integrationsloven ...
Undskyld, jeg blev altså en lille smule distraheret, så jeg bliver lige nødt til at bede om at få den anden del af spørgsmålet igen.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-11-16:
Den anden del af spørgsmålet var med hensyn til det citat, der også er i den pågældende artikel i B.T., hvor socialministeren siger, at hvis indvandrerne vil være i dette land, skal de være en del af det danske samfund, og de skal fungere på det danske samfunds præmisser.
Når socialministeren nævner det i forbindelse med en artikel, der handler om, at man ikke har gjort nok, man har ikke været gode nok, er det, jeg spørger: Hvilke konsekvenser får den del af det, socialministeren siger, her i Folketingssalen i forhold til den eftergivenhed, vi i hvert fald i Dansk Folkeparti mener, man har haft over for de fremmedes kultur?
Karen Jespersen (V), 1999-11-16:
Det mener jeg egentlig også er utrolig enkelt, for det er jo lige præcis det, der er formålet med integrationsloven: at sikre, at de mennesker, der kommer hertil med en helt anden baggrund, bliver gjort bekendt med det danske samfund på et meget tidligt tidspunkt og lærer meget om spillereglerne i det danske samfund, og det er det, jeg mener, vi har forsømt.
Det er jo simpelt hen ligesom med spillereglerne, de uskrevne love, når man bor i et alment boligbyggeri: Hvordan er det, man omgås mennesker i Danmark?
Hvis de mennesker kommer fra en anden kultur, kan man jo ikke forvente, at de uden videre kender til det.
Det skal de have en viden om, og for mig er det lige præcis et af kernepunkterne i integrationsloven.
Et andet punkt, jeg kunne nævne, er at tilskynde til, at børnene kommer i danske institutioner så hurtigt som muligt.
Jeg er lige blevet bekendt med nogle tal, der viser, at antallet af børn, altså andelen af børn med en anden etnisk baggrund, der kommer i institutioner, er steget ganske betragteligt, og det tror jeg er et meget, meget vigtigt bidrag til en forstærket integration.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-11-16:
Men det er jo ikke kun et spørgsmål om, i hvor høj grad det lykkes at få dem fra hjemmet og til en institution, det er også et spørgsmål om, hvor mange der rent faktisk er i det danske samfund.
Jeg er da selvfølgelig meget tilfreds med, at socialministeren sætter fokus på det her, og jeg vil selvfølgelig gerne bakke socialministeren op i alle de bestræbelser, der skal sikre, at de fremmede her i landet i højere grad fungerer på danske præmisser.
Derfor vil jeg spørge socialministeren her til slut: Hvor mange mennesker mener socialministeren, det danske samfund kan absorbere hvert år?
Altså, hvor mange kan vi nå at integrere på tilfredsstillende vis, så de fungerer på danske præmisser?
Det er jo ikke lykkedes særlig godt indtil nu, og det siger socialministeren også i den B.T.-artikel, jeg henviste til før.
Hvor mange mener socialministeren det er realistisk, man overhovedet kan integrere ud fra de præmisser, socialministeren selv sætter op?
Karen Jespersen (V), 1999-11-16:
Med hensyn til daginstitutionerne understreger jeg jo lige præcis, at det er andelen af alle børn med en anden etnisk baggrund, der er vokset, og ikke bare andelen af dem, der er i daginstitutioner.
Jeg mener ikke, man kan begynde at sætte tal på, hvor mange mennesker med en anden etnisk baggrund der kan være i et samfund.
Hvor meget anderledes deres kultur er, og dermed også hvor meget mere krævende det kan være at lave integration, handler jo også om, hvilke lande de kommer fra.
Det har vi jo også haft tydelige beviser for med de forskellige grupper, der er kommet til landet.
Jeg mener, der er en meget klar sammenhæng mellem det, jeg har peget på, vi skulle have været mere bevidst om på et tidligere tidspunkt, og så det, regeringen gør nu. Jeg mener faktisk, at vi gør alt det, der overhovedet kan lade sig gøre for at styrke en egentlig integration, nemlig at gøre de mennesker bekendt med dansk sprog, kultur og arbejde så tidligt som overhovedet muligt.
Gyda Kongsted (V), 1999-11-16:
Jeg vil spørge ministeren, om hun finder, at projekter og puljeordninger er den rette vej frem, når man skal integrere indvandrere i Danmark, og hvorledes ministeren vil sikre, at man ikke skader andre områder, f.eks. de ældre og de psykisk syge, eller sætter en bydel i gæld, når der skal uddeles projektmidler.
Når ministeren uddeler projektmidler, er der som regel medfinansiering med, og det har resulteret i, at Indre Nørrebro i dag har en gæld på 6 mio. kr., at personalenormeringen for de psykisk syge er nedsat til 0,4, hvor den burde være 1,4, og at hele ældrebefolkningen på Indre Nørrebro er sat på et ekstra hårdt sparekrav på 1,8 mio. kr.
Jeg vil spørge ministeren, om der er andre initiativer, ministeren kunne forstille sig at tage i brug for at få en ordentlig integration i Danmark.
Indre Nørrebro har fra socialministeren modtaget millioner af kroner, og alligevel spørger bydelsrådsformanden stadig væk om flere penge.
Er det den vej, vi skal?
Karen Jespersen (V), 1999-11-16:
Jeg mener, det er en uskik, hvis man finansierer en større del af en række initiativer på det sociale område gennem puljer, og jeg mener, man godt kan sige, at i et vist omfang har vi brugt puljer mere, end det er ønskeligt.
Men det kan man faktisk ikke klandre regeringen alene for, for det har i flere tilfælde været sådan, at også partier uden om regeringen har ønsket puljer på bestemte områder. Der sidder i dag et udvalg med repræsentation fra flere ministerier og ser på, hvordan vi kan begrænse puljerne.
Jeg mener selv, at puljer kan være et meget vigtigt instrument til at finde nye veje, og på den måde har det også fungeret meget positivt på mange områder.
Men det kan selvfølgelig ikke være meningen, at regering og Folketing skal rende rundt og fungere som brandslukkere ved at give penge her og der og alle vegne, hvor der opstår forskellige problemer.
Hvis vi skulle det, mener jeg, det er udtryk for, at lovgivningen ikke er god nok, og derfor mener jeg også, at det, vi skal se på, er, at hvis der ikke er tilfredsstillende tilbud til borgerne, der kan løse f.eks. de problemer, der har været på Nørrebro, må man se på, hvordan man på anden vis generelt set kan sikre kvaliteten i de tilbud, vi giver borgerne.
Det er ikke så nemt, når man har at gøre med et lokalt selvstyre, men for mig at se er det den vej, vi skal.
Gyda Kongsted (V), 1999-11-16:
Jeg er glad for, at ministeren vil kigge på kvaliteten i de puljeordninger, for jeg mener, det er en uskik, og at det specielt er en uskik, når man har et bydelsforsøg.
Jeg mener, man allerede fra starten burde have sagt: Jamen her kan vi ikke gå ind, det må være Københavns Kommune og bydelen som sådan, der går sammen om det her.
Men jeg er glad for de positive tilbagemeldinger fra ministerens side.
Hermed sluttede spørgsmålet.