runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Elisabeth Arnold (RV), 2000-03-01:
Jeg prøver forgæves at finde ud af, om Venstres ordfører, som holdt den ultrakorteste tale, jeg nogensinde har hørt hende holde - jeg skulle til at skrive noter, men der var simpelt hen ikke noget at skrive noter om - slet ikke havde nogle betænkeligheder med hensyn til det retssikkerhedsmæssige i, at f.eks. politiet skal skønne, om et halstørklæde, som man har i lommen, vil blive brugt eller måske kan tænkes at blive brugt til at maskere sig med, og at de derfor arresterer personen på grundlag af det.
Det vil være nogle betragtninger, som Venstres ordfører på retsområdet, fru Birthe Rønn Hornbech, normalt ville bruge meget tid på at vurdere hvorvidt var betænkelige eller ej.
Så jeg vil høre, om man overhovedet har diskuteret den slags raffinementer i Venstres gruppe.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-03-01:
Nu hedder det jo kun »Spørgsmål til ministrene«.
Der står jo ikke »Svar fra ministrene« i dagsordenen, og det er selvfølgelig problemet med forretningsordenen, men sådan er den jo skruet sammen.
Jeg skal bare oplyse over for statsministeren, der ikke har mere at tilføje, at jeg ikke har fået svar på det principielle spørgsmål, som jeg mener er helt naturligt at stille i denne forbindelse, nemlig om det ikke er en fordel for et lille land som Danmark i EU-samarbejdet, at der er nogle klare spilleregler, som giver de samme rettigheder og forpligtelser til både små og store lande.
Hvis det var traktatreguleret, hvornår man kan gribe ind i et lands indre forhold, var vi jo sikre på, at der blev grebet ind i samme grad over for Frankrig eller Italien, som er store EU-lande, som over for f.eks. Østrig eller Danmark, og det må da også være i vores interesse at genskabe retssamfundet.
Jeg troede i virkeligheden, det var det, EU-tilhængerne brugte som argument for, at det var vigtigt, at vi havde et reguleret Europa i stedet for et Europa af nationalstater, der gjorde, hvad de selv ønskede.
Men jeg kan forstå, at der overhovedet ikke er nogen sammenhæng efter den forklaring, statsministeren lægger for dagen.
Så vil jeg bare lige sige til statsministerens orientering, at der jo er sket noget nyt: Da man lavede udgangspunktet for regeringens arbejde i regeringskonferencen, var Østrigsituationen ikke opstået.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Tom Behnke (FRI), 2000-03-01:
Jeg vil gerne benytte lejligheden til at sige til lykke til Socialdemokratiet.
Det er rart at se, at man nu har ændret holdning.
Men jeg kan også se, at man har fået en ny ordfører på, og fru Sandy Brinck er måske så den nye ordfører, der varsler nye tider i Socialdemokratiet, og det vil vi da se meget positivt på, og vi vil se frem til, at det også gør sig gældende på nogle andre områder.
Derfor vil jeg godt benytte lejligheden her til at advare Socialdemokratiet imod, at man i fremtiden tordner så aggressivt imod forslag fra oppositionen, herunder forslag fra undertegnede, for det har man jo gjort imod det her forslag siden 1990, da jeg fremsatte det første gang.
Man har jo tordnet imod det, og det, man opnår, er, at den dag, hvor man selv indser, at jo, det var rigtigt, hvad hr. Tom Behnke foreslog dengang - det er ganske vist 10 år senere, men lad det ligge - så vil man jo opleve det, som vi oplever her under førstebehandlingen, nemlig at både SF og Enhedslisten angriber Socialdemokratiet.
Det kunne man have været foruden, hvis man i sin tid havde ladet være med at tordne så hårdt imod vores forslag.
Jette Gottlieb (EL), 2000-03-01:
Lige med hensyn til det sidste vil jeg spørge: Er det ikke at lægge et meget stort ansvar på politiet at forestille sig, at politiet har kendskab til de indre forhold i de lande, som man eventuelt måtte kunne finde på at demonstrere imod, altså at lægge et ansvar på politiet for at vurdere, om det nu er anerkendelsesværdigt eller ikkeanerkendelsesværdigt, at man føler sig nødsaget til at skjule sit ansigt, hvis man demonstrerer?
Det var den ene del af det.
Den anden del, jeg ville spørge om, var det andet, som jeg selv rejste: Jamen hvis det er rigtigt, at der i de nuværende bestemmelser ligger nogle skønsmuligheder, er det så ikke tilstrækkeligt? Kan det påvises, at de bestemmelser, der er i dag, ikke er tilstrækkelige til at løse de formål, som man antyder?
Inge Dahl-Sørensen (V), 2000-03-01:
Det er jo sådan, at politiet på mange områder netop skal skønne, og de gør det faktisk meget godt.
Peter Skaarup (DF), 2000-03-01:
Jeg vil godt her i Folketingets spørgetid bede regeringen om at svare på nogle spørgsmål om den sag, som har været oppe i debatten i medierne, nemlig om denne afrikanske familiefar fra Skjern, der ifølge FN's Internationale Krigsforbrydertribunal har hænderne sølet til i blod fra de ulykkelige begivenheder, der foregik i Rwanda i 1994 i kampen mellem hutuer og tutsier.
Det er kommet frem i dagspressen, at den pågældende fra Rwanda nu er blevet anholdt, og at han er stillet over for massive anklager om folkedrab, forbrydelser mod menneskeheden, overtrædelse af Genèvekonventionerne, massevoldtægt og mord på 10 belgiske FN-soldater.
Det er det, han står anklaget for, og alligevel har han altså fået asyl i Danmark og er i Danmark nu.
Min bekymring og vores bekymring i Dansk Folkeparti går på: Er der mulighed for, at den slags personer generelt set kan få asyl?
Det er der jo, hvis der ikke gribes ind her, og så er der et problem, og det vil vi godt bede regeringen om at forholde sig til.
Anne Baastrup (SF), 2000-03-01:
Det er fuldstændig rigtigt, at der er visse typer maskering, man accepterer, men der er også typer, hvor man åbenlyst - og man skriver det også i bemærkningerne - tilsidesætter retten til at ytre sig.
Det fremgår her, at hvis man har en maske på og der er tale om et omgåelsestilfælde, hvor maskeringen, selv om den for så vidt i sin udformning m.v. kan siges at repræsentere en meningstilkendegivelse, i den konkrete situation reelt anvendes som dække for kriminalitet, vil forholdet være omfattet af forbudet.
Det er det eksempel, hvor man laver en demonstration imod en eller anden regeringsleder, der formentlig er den danske regering venligsindet, og hvor politiet så siger: Her er der nogle ballademagere, så her går vi ind og siger: I har ikke ret til at ytre jer.
Vi mener, I vil lave uro.
Vi mener, I vil omgå maskeringsforbudet ved at tage de der masker på.
Det er jo grundlæggende i strid med den ytringsfrihed, der ligger bag forsamlingsfriheden.
Det er fuldstændig korrekt, at når det drejer sig om flygtninge, hvor der er et anerkendelsesværdigt formål, nemlig at de ikke skal kunne forfølges via deres demonstration, har man taget højde for situationen, men ikke for den anden.
Karen Jespersen (S), 2000-03-01:
Det konkrete spørgsmål lyder: »Hvad er regeringens holdning til, at Danmark kan give asyl til massemordere, voldtægtsforbrydere og terrorister?«
Svaret er, at Danmark ikke giver asyl til massemordere, voldtægtsforbrydere og terrorister.
Men det, der kan ske, og det er jo noget meget, meget usædvanligt - jeg kan jo selvsagt ikke gå ind i den konkrete sag - er, at det bliver afsløret senere hen, at et menneske, der har fået asyl, har begået nogle forbrydelser.
På samme måde kan man jo også sige: Jamen kan vi acceptere, at mennesker, der har begået mord og voldtægt, går frit omkring os uden at blive straffet?
Også her vil svaret være: Nej, det kan vi bestemt ikke acceptere.
Men det kan jo godt ske, at de gør det alligevel, fordi forbrydelsen ikke er opklaret.
Reglerne er sådan, at hvis der er en mistanke om eller det bliver godtgjort, at man faktisk har begået nogle forbrydelser, bortfalder asyltilladelsen.
Men vi kan jo ikke give en fuldstændig firkantet garanti for, at det aldrig nogen sinde vil ske, og endnu ved vi jo heller ikke i den konkrete sag, hvordan de konkrete omstændigheder er.
Peter Skaarup (DF), 2000-03-01:
Jeg siger tak for svaret, og jeg vil godt spørge ministeren, om regeringen på den baggrund vil indskærpe over for Udlændingestyrelsen, at den fremover sikrer sig, at der ikke gives asyl til den slags personer.
Man kunne i det pågældende tilfælde have kontaktet FN's Krigsforbrydertribunal for Rwanda og på den måde have sikret, at den pågældende ikke fik asyl.
Det er ikke rimeligt, og derfor ville det klæde regeringen, hvis den sagde, at den ville henstille til Udlændingestyrelsen at foretage den pågældende kontrol.
Karen Jespersen (S), 2000-03-01:
Når det er et spørgsmål om en asylansøger fra Rwanda, så er der jo altså et internationalt krigsforbrydertribunal, og det er jo et led i det internationale system af krigsforbryderdomstole.
Der findes nogle lister over dem, der er mistænkte og eftersøgte, og de lister bliver som en fast rutine tjekket. Det, der så kan være det ulykkelige, er, at mennesker, der senere hen bliver mistænkt, ikke har stået på de lister. Men jeg har altså ingen grund til at tro, at Udlændingestyrelsen ikke gør alt, hvad den kan, for at få de nødvendige oplysninger, men jeg vil meget gerne på baggrund af spørgerens henstilling indskærpe over for Udlændingestyrelsen, at det selvfølgelig er hundrede procent nødvendigt at det sker.
Peter Skaarup (DF), 2000-03-01:
Det tilsagn vil jeg da sige tak for, hvis der bliver foretaget en konkret aktivitet på baggrund af spørgsmålet, men jeg vil også godt sige, at jeg synes, ministeren måske ligesom er lidt tilbøjelig til at sige, at det her er et enkeltstående tilfælde, og det var det, der skete i Rwanda i 1994.
Vi har jo tidligere her i Folketinget debatteret lignende tilfælde, hvor det f.eks. viste sig i forbindelse med mordet på den tidligere ægyptiske præsident, Anwar Sadat, at der i Danmark opholdt sig personer, der stod bag planlægningen af det mord og også en række andre politiske mord i Ægypten, men det medførte ikke, at de danske myndigheder ville gøre noget ved det.
Den daværende minister sagde, at det var personer, der var at betragte som flygtninge i deres land, Ægypten, og derfor ville de godt kunne få asyl i Danmark.
Den sag viser jo også, at vi har et problem i lovgivningen, hvis det er sådan, at regeringen bare siger: O.k., det er i orden, kom bare hertil!
I er eftersøgt for et mord på en præsident dernede i Ægypten, og det er så udslagsgivende for, at I kan få asyl i Danmark.
Derfor vil jeg opfordre ministeren til mere dybtgående at arbejde med de her ting, sådan at vi får nogle kontrolforanstaltninger, der gør, at vi ikke får den slags personer ind, som åbenlyst begår vold og overfald, endda mord og voldtægt, i de lande, de kommer fra.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Det er jo lidt i forlængelse af det tidligere spørgsmål, og jeg er da glad for, at ministeren nikkede til, at det var noget, man ville fokusere på i administrationen og i Udlændingestyrelsen. I forlængelse af det tidligere spørgsmål lyder
mit spørgsmål jo her, om Udlændingestyrelsen normalt kontakter Den Internationale Krigsforbryderdomstol med hensyn til, om personer, der opholder sig her i landet og har fået asyl, er eftersøgt for sådanne krigsforbrydelser.
Det er af dagspressen fremgået, at det gør man ikke, og den praksis mener jeg bør ændres, og vi håber, at ministeren vil give et tilsagn om, at man fremover ændrer det.
Karen Jespersen (S), 2000-03-01:
Det er jo altså sådan, at man selvfølgelig får de lister, hvor navnene på mistænkte eftersøgte er opført, men det er selvfølgelig et utrolig relevant spørgsmål, om borgerne har sikkerhed for, at vi gør, hvad der står i vores magt for at sikre, at den slags mennesker ikke får asyl i Danmark, og det vil jeg også være meget optaget af. Det, jeg selvfølgelig skal sikre mig, er, at man ikke kommer til at lægge op til en procedure, der kan bringe nogle andre uskyldige menneskers liv i fare eller udsætte dem for en fare.
Men jeg vil gerne sige, at jeg vil undersøge det og sikre, at der bliver gjort så grundig en indsats som muligt for at undgå de her heldigvis ekstremt enkeltstående tilfælde.
Det er jo altså heldigvis meget, meget sjældent, det sker, men det skal selvfølgelig ikke afholde os fra at gøre alt, hvad vi kan, for at sikre, at det ikke sker.
Peter Skaarup (DF), 2000-03-01:
Jeg siger igen tak for, at ministeren tilsiger sin positive medvirken, men jeg vil sige, at det jo ikke er nok at tilsige sin positive medvirken til at få gjort noget ved det her, hvis det viser sig, at praksis er uholdbar og ikke virker.
Og Udlændingestyrelsen siger sådan set, at praksis er god nok. Den siger f.eks. til Jyllands-Posten her den 16. februar, at det sådan set er i orden, og at man gør, hvad man kan. Dér må jeg så bare sige, at det gør man altså ikke alligevel, for man kontakter f.eks. ikke Krigsforbrydertribunalet om de her ting.
Det vil sige, at man ikke får tjecket, om de pågældende personer er eftersøgt og dermed står på en liste over nogle personer, der har begået grov kriminalitet i Rwanda.
Argumentet fra Udlændingestyrelsen er ligesom - og det er også det, ministeren siger - at man måske bringer nogle andre i fare.
Dér må jeg så sige, at bl.a. dr.jur. Frederik Harhoff, som har været retschef i Arusha, undrer sig over, at de danske myndigheder ikke tør tage direkte kontakt med tribunalet, for han har aldrig hørt om nogen lækager
overhovedet.
På den baggrund synes jeg, det vil være rigtigt, at regeringen melder helt klart ud, at situationen fremover vil være, at man kontakter tribunalet og får tjekket, om folk, der får asyl i Danmark, er eftersøgt for de her krigsforbrydelser.
Det kunne jeg godt tænke mig regeringens holdning til.
»Kan ministeren oplyse, om Udlændingestyrelsen normalt kontakter Den Internationale Krigsforbryderdomstol med hensyn til, hvorvidt personer, der søger asyl her i landet, er eftersøgt for krigsforbrydelser?«
Jeg bliver så bare nødt til at gentage over for ministeren, at styrelsen siger i dag, at den indhenter de her oplysninger via tribunalets internetliste med tiltalte, og at den tjekker en anden internetliste, fra den rwandiske ambassade i Washington.
Men ingen af de her sider er komplette, ikke mindst fordi Krigsforbrydertribunalet holder identiteten på mange af de eftersøgte hemmelig for offentligheden, som der står her, så mistænkte ikke får et praj om, at de er i domstolenes kikkert.
Det, som Frederik Harhoff kritiserer, er, at man ikke indhenter de mulige oplysninger hos selve tribunalet i stedet for at kigge på de lister, som er offentligt tilgængelige på Internettet.
Det er altså nødvendigt officielt at gå til selve tribunalet, for på den måde får man det fulde indtryk
af, hvem der er eftersøgt.
Jeg synes egentlig, det burde sige sig selv, at regeringen sagtens kunne implementere og gennemføre det fremover for at undgå de her kedelige sager med, at vi giver asyl til massemordere.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Sandy Brinck (S), 2000-03-01:
Et maskeringsforbud har været diskuteret i det her Ting ganske mange gange gennem årene, hvorfor første del af min ordførertale også vil blive genbrug.
I Socialdemokratiet er vi af den holdning, at når vi lever i et demokrati med ytringsfrihed, forsamlingsfrihed og indflydelse, så er det uacceptabelt, at man ved demonstrationer eller lignende ikke står ved sine holdninger, at man formummer sig, maskerer sig, slører sin identitet.
Det har vi ingen sympati for.
For os i Socialdemokratiet er der to faktorer, der gør situationen anderledes end tidligere: For det første har der været en udvikling, hvor maskering mere og mere organiseret indgår i særlige gruppers demonstrationer, og disse demonstrationer har i stigende grad udviklet sig til vold og hærværk og også i en sådan grad, at man i nogle situationer kan være i tvivl om demonstrationens egentlige formål. For det andet har politiet ændret opfattelse af, hvorvidt et maskeringsforbud kan håndhæves.
Når politiet nu sammen med Justitsministeriet og Rigsadvokaten har fundet et juridisk snit, der giver nogle muligheder for at gribe tidligere ind og samtidig giver bedre muligheder for at få opklaret kriminaliteten i kølvandet på de demonstrationer, ja, så er vi fra socialdemokratisk side indstillede på at bidrage med disse instrumenter.
Men et maskeringsforbud løser ikke alle problemer.
Et maskeringsforbud tilføjer et instrument til de eksisterende, når der er optøjer eller de er under opsejling. Maskeringsforbudet i den form, vi diskuterer det i i dag, er både et kriminalpræventivt instrument og et efterforskningsmæssigt instrument - kriminalpræventivt i to henseender:
For det første vil der være mennesker, der tidligere har deltaget i disse demonstrationer, der ikke vil være interesserede i at deltage uden at kunne gemme sig bag en maskering.
For det andet kan politiet beslaglægge masker og lignende, når folk er på vej til demonstrationer, hvilket kan bidrage til, at det forbliver fredeligt.
Forslaget begrænser ikke ytringsfriheden eller forsamlingsfriheden, men siger alene, at når man benytter sin grundlovssikrede ret til at give sin holdning til kende, ja, så skal man stå ved den på fredelig vis. Den socialdemokratiske holdning på dette punkt er uændret, men vi har fået nye meldinger angående de praktiske muligheder, hvilket gør, at vi stemmer anderledes, end vi hidtil har gjort, når lovforslaget kommer dertil.
Anne Baastrup (SF), 2000-03-01:
Jeg vil godt spørge den socialdemokratiske ordfører, hvordan den socialdemokratiske ordfører har det med ytringsfriheden og så det her maskeringsforbud. Sagen er jo den, at man undertiden, når man skal demonstrere, tager en maske på.
Det er en ytring, men det fremgår ganske tydeligt af det her lovforslag, at den ytringsret nu kan tilsidesættes via maskeringsforbudet.
Jeg vil godt spørge, om den socialdemokratiske ordfører synes, at det er den mest hensigtsmæssige måde at forvalte vores grundlov på, for hvis det er sådan, at man vil ytre sig imod en eller anden amerikansk præsident, Haider, eller hvad ved jeg, så kan man jo stå i den situation, at politiet på baggrund af et tilfældigt skøn beslutter sig for, at ytringsfriheden, nemlig friheden til at vise en maske af en eller anden, man ikke kan lide, tilsidesættes
, fordi maskeringsforbudet træder i kraft i stedet for.
Jette Gottlieb (EL), 2000-03-01:
kan umuligt være bortfaldet af de argumenter, der ligger i, at politiet nu gerne vil være med til et sådant maskeforbud, og at der er sket så meget, der har været så meget grovere, i den mellemliggende tid, at det nu er nødvendigt, og det har det ikke været før.
Jeg vil gerne forholde mig til det meget principielle, der ligger i, at man altså overlader et meget vægtigt skøn, nemlig om der er tale om maskering eller der ikke er tale om maskering, til politiet.
Hvordan forholder Socialdemokratiet sig nu til det forhold?
Sandy Brinck (S), 2000-03-01:
Til fru Anne Baastrup er der kun at sige, at det eksempel, som fru Anne Baastrup nævner, er inden for et anerkendelsesværdigt formål.
Lovforslaget beskriver faktisk i sine bemærkninger meget tydeligt, at dér, hvor man eksempelvis som flygtning går ud og demonstrerer mod en anden magthaver, er tilsløring faktisk anerkendelsesværdigt.
Det er faktisk mere reglen end undtagelsen, og i de bestemmelser, som dette maskeringsforbud er et supplement til, ligger der også et skøn.
Jeg mener faktisk, at politiet håndterer det skøn i andre situationer - knivforbudet har jo været en del af debatten tidligere - og derfor har jeg ikke nogen grund til at betvivle, at det ikke også kan udøve det konkrete skøn her, men der er jo altid mulighed for at få prøvet en anholdelse ved domstolene.
Karen Jespersen (S), 2000-03-01:
Jeg vil ikke stå her og lægge mig fast på en ny procedure; det ville være temmelig uansvarligt.
Når der altså spørges på denne her måde, om man sikrer sig en viden om, hvem der er eftersøgt, så har jeg forstået det sådan, at det gør man faktisk.
Men jeg vil gerne sige, at jeg gerne lige vil undersøge praksis og se, om der er nogle muligheder for at stramme den op.
Jann Sjursen (KRF), 2000-03-02:
Da Kristeligt Folkepartis erhvervspolitiske ordfører, hr. Ole M. Nielsen, ikke kan være til stede, skal jeg på hans vegne fremsige følgende: Kristeligt Folkeparti holdning til VækstFondens formål nærmer sig begejstring.
De ændringer, der er lagt op til i dag,
gør ikke tilfredsheden mindre.
Vi synes, at alle enkeltelementerne er fremragende.
Vi ved, at det ikke er alt, der lykkes i den branche, men det ligger vel netop i formålet, at man skal nå ud til grænserne.
Ellers kan man jo ikke skaffe kapital alle steder.
Den specielle ordning for lånegarantier til virksomheder, som påtager sig et særligt socialt ansvar, er helt i Kristeligt Folkepartis ånd.
Vi kunne have ønsket os, at der også var et ansvar for integration af nydanskere, men det ligger forhåbentlig i formuleringen, ellers vil vi stille ændringsforslag om det.
Det er rigtig at udvikle VækstFondens værktøjer, så de fanger så mange forskellige initiativer som muligt.
Intet bør være uafprøvet, hvis der er mennesker og virksomheder, der har ideer, der kan fremme vores erhvervslivs udvikling af værditilvækst og arbejdspladser, naturligvis inden for de rammer, som vi sætter for erhvervsudfoldelse i vort samfund.
Vi har somme tider været lidt kritiske eller skeptiske over for VækstFondens evner til at nå ud til de yderste geografiske hjørner af vort land.
Jeg ved ikke, om det bliver bedre med disse tiltag, men jeg vil gerne have en tilkendegivelse fra ministeren af, at man gør, hvad man kan for at opfylde dette mål.
Hvis ikke værktøjerne er til det, vil vi gerne have en drøftelse af, om vi kan komme længere i den retning, men som det fremgår af det, jeg her har sagt, er Kristeligt Folkeparti endog meget positivt stemt over for lovforslaget.
Ole Vagn Christensen (S), 2000-03-02:
Ja, den tankegang, som bliver lagt frem, kan jo lyde vældig besnærende, når man siger: Vi har kæmpet, og vi har gjort det, som også mændene har gjort, og derfor er vi blevet ligeberettigede, og derfor vil vi selvfølgelig være meget kede af det.
Men når man skal sætte fokus på, hvordan udviklingen har været, er man selvfølgelig også nødt til at sætte lidt fokus på, om der er noget, man godt kan give lidt mere dynamo.
Det kan også godt være, at pigerne kan lære hinanden disse ting, fordi det at overvinde de store vanskeligheder og overskride de store barrierer, de har overskredet i forbindelse med at kaste sig ud i det her, faktisk har været en kamp for sig selv.
Jens Hald Madsen (V), 2000-03-02:
Når nu vi har emnet oppe, vil jeg sige, at det, det handler om, er, at vi skal have lavet en selvstændighedskultur.
Vi skal have lavet en selvstændighedskultur, så både mænd og kvinder tør tage en risiko.
Vi kan se, at vi har oparbejdet
et samfund, hvor det, at flere og flere får en højere og højere uddannelse, betyder, at færre og færre bliver selvstændige.
Det er det, der er problemet, det er selve den måde, som opvæksten er på, om skolesystemet appellerer til at skaffe flere iværksættere, uanset om man er mand eller kvinde.
Det er dér, vi skal gå ind.
Så jeg er sådan set enig i, at hvis vi kan gå ind lige fra skolestarten og præge unge, drenge som piger, til at lære at kunne tage en risiko og skabe noget,
så sikrer vi faktisk også vores velfærdssamfund fremover.