runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jens Kirk (V), 2002-05-21:
Se, nu hjælper det selvfølgelig, når hr. Poul Nyrup Rasmussen fortæller, hvad det er, hr. Henrik Dam Kristensen mener med sit spørgsmål.
Men det, jeg vil sige, er, at nu har jeg forstået det sådan på hr. Poul Nyrup Rasmussen, at man skal lytte til både ansøgerlandene og de gamle lande og prøve ud fra det at skabe et kompromis og finde ud af, hvad mulighederne er, og når vi så kommer hen sidst på året, ville det da være fint, om fødevareministrene i fællesskab ligesom kunne strikke et stykke papir sammen. Det er vi alle enige om, men jeg håber nu, at jeg forstået det rigtigt, at det var sådan, hr. Henrik Dam Kristensen mente det.
Er det rigtigt forstået?
Tina Nedergaard (V), 2002-05-21:
Jeg vil gerne spørge hr. Poul Nyrup Rasmussen, om det ikke er fornuftigt, at regeringen fremlægger en øststøttestrategi, som rækker frem mod østudvidelsen, og om det ikke også er fornuftigt, at det er udbetaling, vi koncentrerer os om, idet den tilsagnsramme, som hr. Poul Nyrup Rasmussen med rette henviser til, jo var en ramme, som typisk strakte over mange år, og at det også er derfor, at vi kan fastholde udbetalingerne på endda et lidt højere niveau end i 2001.
Henrik Dam Kristensen (S), 2002-05-21:
Jeg vil egentlig modsige hr. Villy Søvndal, fordi der var faktisk en europæisk vision.
Den vision gik altså åbenbart ud på, at vi ved bedre.
Ansøgerlandene skal tvinges til at have folkeafstemninger.
Jeg er meget enig med hr. Kristian Thulesen Dahl i den folkelige debat, den folkelige forankring, osv.
Det er vi faktisk så mange der er enige i, at der nu er nedsat et konvent, som prøver på at give svar på en række af de i øvrigt yderst relevante spørgsmål, som også hr. Kristian Thulesen Dahl har været inde på ved flere lejligheder her i dag.
Men det, der forundrer, er det bastante krav om, at hr. Kristian Thulesen Dahl ved bedre, og nu skal magthaverne - man kan næsten høre hr. Kristian Thulesen Dahl bruge et sådant udtryk - tvinge andre lande til, på hvilken måde de vil håndtere deres optagelsesforhandlinger. Jeg synes, det er klogt og fornuftigt at lave en folkeafstemning, men jeg respekterer også fuldt ud, at det nu er en beslutning, som de andre lande selv må tage.
Jeg spørger stilfærdigt: Hvad ville hr. Kristian Thulesen Dahl sige, hvis EU kom og tvang Danmark til at tage standpunkt ved folkeafstemninger i nogle bestemte situationer?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2002-05-21:
Ja, det er jo ikke nemt.
Det er søreme ikke nemt at finde ud af, om jeg nu havde visioner eller ikke havde visioner.
Det, jeg skulle hilse at sige, er, at det kan da godt være, at der er nogle, der føler, at det ikke var sådan de store højtflyvende europæiske visioner, der kom til udtryk, men måske ganske ærkesunde danske visioner om, at vi har et samfund, der også kan fungere efter 2. halvår 2002, og at vi i øvrigt også i forbindelse med varetagelsen af formandskabet sikrer, at der diskuteres hensyn til den danske befolkning, og at der er nogle, der blander sig lidt i de spørgsmål.
For det er ikke det, der ellers har stået på dagsordenen, heller ikke fra SF's side, det, hvordan vi sikrer, at konsekvenserne af udvidelsen for den danske befolkning er ordentligt belyst.
Det hører vi jo aldrig.
Der er da nogle, der skal forholde sig til det, og her påtager Dansk Folkeparti sig gerne den rolle at prøve at stille de spørgsmål: Jamen hvad med den danske befolkning?
Det samme med det demokratiske underskud.
Hvis det skal være andet end festtaler, skåltaler, at nu skal vi også sikre, at det demokratiske underskud ikke udbygges, men indsnævres, at vi får det væk, jamen så er der da nogle, der skal rejse spørgsmålet.
Og hvordan sikrer vi i forbindelse med en udvidelse med 10 nye lande, at det demokratiske underskud ikke bliver udbygget, men det modsatte?
Der er ikke ret mange andre bud.
Jeg har i hvert fald ikke hørt nogen bud andet end det, Dansk Folkeparti er kommet med både i april og nu her under denne debat, nemlig folkeafstemninger i de pågældende lande.
Hr. Dam Kristensen siger: Jamen hvordan kan vi da tillade os at blande os i, hvordan andre håndterer en sådan sag?
De skal jo leve op til det, der på EU-sproget hedder acquis communautaire.
Det vil sige, at de skal tage hele EU's lovgivningskompleks og indarbejde det i egen lovgivning, uden at de kan have en almindelig demokratisk proces og diskussion om det.
De skal bare gøre det, hvis de vil være EU-medlemmer.
Men ét sted må vi ikke blande os, og det er, når vi skal sikre, at deres befolkninger bakker de politikere op, der sidder og laver det her.
Og det er altså lidt tankevækkende, at lige præcis på det punkt, hvor det drejer sig om at sikre, at det er befolkningernes vilje, der kommer til udtryk, når de ansøger om medlemskab, dér må vi ikke blande os, men i alt andet, i stort set alt andet ønsker hr. Dam Kristensen at vi blander os.
Elisabeth Arnold (RV), 2002-05-21:
Jeg synes nok, at det er at tage munden lidt for fuld, når
hr. Kristian Thulesen Dahl tager patent på ærkesunde og danske visioner, at det skulle være det, som var udtrykt i hans ordførertale, som handlede om, at nu skulle man lukke grænserne, og topmøderne skulle foregå andre steder end i medlemslandene, fordi der blev nok bare ballade, og at vi må endelig sørge for at lukke af for arbejdskraftens frie bevægelighed. I forbindelse med det sidste om arbejdskraftens frie bevægelighed vil jeg gerne spørge hr. Kristian Thulesen Dahl: Når der nu bliver gjort så meget ud af, at vi engang tidligere i forbindelse med udvidelse har haft en overgangsperiode på 7 år, hvor lang en overgangsperiode mener Dansk Folkeparti så der skal være i forbindelse med en udvidelse med nye medlemslande?
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2002-05-21:
Hr. Lars Barfoeds tale rummede en række, synes jeg, interessante perspektiver.
Jeg vil godt slå ned på et enkelt.
Er det ikke rigtigt, at Danmark i sin kamp for at varetage sine interesser på asylområdet og det retlige og indre anliggende kan løbe ind i nye vanskeligheder med hensyn til at opnå parallelle aftaler, da vi har vores forbehold?
Er det så ikke tid at diskutere, om vi er tjent med forbeholdet på det retlige og indre anliggende, hvis vi skal sikre en humanistisk og ordentlig asylpolitik?
Jeg vil spørge hr. Lars Barfoed: Har vi derfor ikke en interesse i at få fat på den debat nu og få den forstærket under det danske formandskab?
Det skal også ses i lyset af, at jeg forstår, at integrationsministeren på regeringens vegne vil benytte formandskabet til at foreslå en styrkelse af dette samarbejde.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-05-21:
I debatten med Venstres ordfører stod det jo lysende klart, at regeringen ikke har noget bud på løsning af landbrugsproblemet, nemlig det helt centrale problem med landbrugsordningerne.
Men hvad betyder det så i forslaget til vedtagelse, regeringspartierne har fremsat, når der står, at man vil garantere forbrugerne sikre fødevarer?
Så regeringens praktiske politik går ikke ud på at få en bedre fødevaresikkerhed, men den går ud på at få en dårligere fødevaresikkerhed.
Derfor synes jeg, at det kunne være spændende at få opklaret, hvad der mon kan ligge i den mystiske formulering, at man vil garantere forbrugerne sikre fødevarer.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2002-05-21:
Først til hr. Lars Barfoed, som spørger, om det er forbigået min opmærksomhed, at virksomhederne jo selv bestemmer, hvem de vil ansætte.
jeg - problematiserer.
Det, jeg problematiserer, er spørgsmålet om, hvorvidt virksomhederne får - for nu at sige det på rent dansk - lønpressere som valgmulighed.
Altså om vi får så stor en indstrømning af folk udefra, der ønsker at byde sig til over for de danske virksomheder, at de reelt kommer til at virke f.eks. som lønpressere over for danske lønmodtagere i dag.
Jeg synes, det er noget, som flere herinde burde tage alvorligt frem for blot at forsøge at skyde den debat til hjørnespark.
Så vil det jo vende tilbage som en boomerang, som det jo vil være, hvis problemerne viser sig på et senere tidspunkt.
Vi har et notat fra den tidligere regering, der rent faktisk siger, at der er noget her, man skal være opmærksom på.
Men her under denne her debat, umiddelbart før vi skal overtage formandskabet, er aftaler åbenbart - om de er stiltiende eller ej - ikke noget, man skal diskutere særlig meget.
Det synes jeg er bedrøveligt.
Så må jeg sige til hr. Claus Larsen-Jensen, som spørger, om det ikke er sådan, at uanset hvad, så vil Dansk Folkeparti sige nej til udvidelsen.
Det er jo ikke det, jeg har formuleret, og det er jo heller ikke det, vi mener.
Det, vi siger, er, at der er en række sten på vejen, der må vendes.
Der er nogle ting, der må løses.
Der er nogle ting, der må ordentligt belyses.
Der drejer det sig altså ikke kun om at kunne se store forblommede europæiske visioner.
Der drejer det sig også om helt jordnært at kunne tage opgaven med at spørge, hvordan det her påvirker den danske befolkning, på sig, og nogen må jo sige det.
Frem for alene at holde forblommede europæiske taler om store visioner i festlokaler
må man helt jordnært spørge, hvordan vi forholder os til det her ud fra, hvordan det påvirker den danske befolkning. Der vi jeg også sige til hr. Søvndal, som nu roser mig for tredje gang - og tak for det, jeg beklager, at hr. Søvndal ikke har flere korte bemærkninger, så jeg kunne få mere ros - at hr. Søvndal da fuldstændig forbigår, hvis det endelig skulle være nu, hvor det er den sidste runde med hr. Søvndal i den her omgang, visionen om et fredeligt demokratisk Europa, et folkeligt, fredeligt, demokratisk Europa. Når jeg snakker om demokrati, når jeg snakker om folkestyre, når jeg snakker om folkeafstemninger, så handler det jo lige præcis om at sikre, at vi også om 10, 15, 50, 100 år har et Europa, der hviler på befolkningernes ønsker og ikke alene på politikernes ønsker.
Villy Søvndal (SF), 2002-05-21:
Jeg finder sådan set anledning til at rose hr. Kristian Thulesen Dahl for hans evne til at holde sig stramt til konceptet.
Nu har vi haft en debat, hvor hr. Kristian Thulesen Dahl både har haft sin ordførertale og korte bemærkninger som svar
på de ting, der har været, og det er lykkedes at gøre uden at fremlægge én europæisk vision.
Vi andre - jeg og SF - er faktisk dybt optaget af spørgsmål som: Kan vi løse fattigdomsproblemet, der eksisterer i Europa?
Kan vi skabe en sikkerhed mod folk, der vandrer?
Kan vi skabe en sikkerhed mod sociale eksplosioner i Europa?
Kan vi skabe en miljømæssig bæredygtig udvikling i Europa?
Og jeg synes egentlig, det er ganske sigende, at hr. Kristian Thulesen Dahl er i stand til både i sin tale og i de mange korte bemærkninger, hvis han har nogle europæiske visioner, så i hvert fald at holde dem fuldstændig skjult for offentligheden.
Claus Larsen-Jensen (S), 2002-05-21:
Jeg troede egentlig, at den ansvarlighed, Dansk Folkeparti som indenrigspolitisk flertal bag regeringen udviser, nu også ville give sig udslag i europapolitikken.
Jeg fik jo sådan set et ja til, at man nok ville sige ja til udvidelsen under forudsætning af, at demokratiet var i orden, altså underforstået folkeafstemninger.
Lars Barfoed (KF), 2002-05-21:
Jeg vil godt sige til hr. Thulesen Dahl i forlængelse af det, hr. Claus Larsen-Jensen sagde omkring arbejdskraftens fri bevægelighed, at det tilsyneladende er hr. Kristian Thulesen Dahls opfattelse, at vi ikke selv kan bestemme, om personer skal ansættes i danske virksomheder eller ej.
Der må jeg fortælle hr. Kristian Thulesen Dahl, at det da fortsat er således, at danske virksomheder selv bestemmer, hvem de vil ansætte.
Det er jo ikke sådan, at der er åbnet op for, at personer fra de nye medlemslande kan forlange at blive ansat i danske virksomheder.
Det kan da kun være en fordel for Danmark og for det danske erhvervsliv, at vi har den mulighed.
Henrik Dam Kristensen (S), 2002-05-21:
Jeg vil gerne sige til hr. Kristian Thulesen Dahl, at jeg mener, det vil være både klogt og rigtigt af ansøgerlandene at holde folkeafstemning om, hvorvidt de ønsker at deltage i samarbejdet eller ej.
Mig bekendt tror jeg faktisk, at alle også har besluttet sig for det.
De har forskellige afstemninger, nogle er vejledende, nogle er bindende, men jeg tror faktisk, at alle ansøgerlande har besluttet sig for det.
Det er herefter i realiteten det mere principielle, at hr. Kristian Thulesen Dahl og Dansk Folkeparti stiller det som en betingelse og dermed i forhold til, hvad jeg i øvrigt har forstået har været Dansk Folkepartis europapolitik - hvis der har været en sådan - går et afgørende skridt videre
nemlig ved at ville være i en situation, hvor man vil tvinge folk, befolkninger, lande, demokratier til at gøre noget bestemt i en bestemt situation.
Jeg vil bare sige, at for mig og for Socialdemokratiet må det at gå et afgørende skridt videre være noget, det enkelte lands befolkning, dets forfatning, afgør.
Er befolkningen utilfreds, så er der lejlighed til i demokratier at ændre det. Jeg vil bare sige, at det er et afgørende skridt, som Dansk Folkeparti tager her, og som jeg synes faktisk er ganske alvorligt.
Claus Larsen-Jensen (S), 2002-05-21:
Det vil jeg spørge hr. Kristian Thulesen Dahl om ikke han er enig i. Så vil jeg spørge til det omkring at sige ja i december: Skal jeg tolke Dansk Folkepartis synspunkt sådan, at hvis landene gennemfører folkeafstemninger, og de er klar, og det er en del af forhandlingerne, så vil Dansk Folkeparti i Folketinget stemme ja for de optagelsesaftaler, der nu skal godkendes i det danske folketing? Så vil jeg spørge yderligere: Kan man tolke
Dansk Folkepartis europavision som værende sådan lidt gammeldags vindebro-agtig?
Jeg kan se, at fru Pia Kjærsgaard i dag har udsendt en pressemeddelelse, som hedder: Sæt en broklap i Øresundsbroen, hvor man taler om, og hvori der siges - det er i anledning af den aktuelle diskussion over Sundet omkring indvandrerpolitik eller flygtningepolitik: Har Sverige nogen grund til at føre sig frem på Danmarks bekostning; Sverige, som i 1600-tallet på grusomste vis etnisk udrensede den danske befolkning og dansk kultur i Skåne?
Hvis Sverige ikke passer på, så sættes mange årtiers velfærdsstat og samfundsorden over styr; Sverige truer freden i Nordeuropa ved at lade landet balkanisere. Hvis det sådan er tilgangen til nabolandene på den anden side af Øresund, som oven i købet hører hjemme i Norden, hvis det er holdningen til Europa, så går det fuldkommen galt. Har man ikke lidt mere at byde på?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2002-05-21:
Så skal jeg bare sige til hr. Villy Søvndals orientering, at man kan vistnok få ordet for korte bemærkninger 3 gange, så hr. Villy Søvndal får en chance mere for at rose mig i forbindelse med min tale og mine svar nu.
I øvrigt til hr. Claus Larsen-Jensen, som jeg skulle svare fra sidst
: Det, vi hele tiden har sagt fra Dansk Folkepartis side, er, at vi ikke vil modsætte os en EU-udvidelse, forudsat at de lande, som søger optagelse, reelt ønsker det, og de viser, at de ønsker det.
Det gør man ikke nødvendigvis ved, at politikerne beslutter det.
Det har vi jo set også for Danmarks vedkommende, vi har set det for Irlands vedkommende.
Vi så jo, at det stort set var lige på et hængende hår, at Frankrig overhovedet fik Maastrichttraktaten igennem i sin tid.
Og det er nogle af de hensyn, vi mener skal tages for at være sikker på, at vi ikke udbygger det demokratiske underskud i forbindelse med en udvidelse. Så til fru Elisabeth Arnold, som spørger, hvilken form for overgangsperiode vi forestiller os i forhold til arbejdskraftens fri bevægelighed.
Når vi diskuterede det f.eks. i Folketingets Europaudvalg sidste år på baggrund af det notat, vi fik fra den tidligere regering, og hvor vi, så vidt jeg husker, indkaldte til samråd omkring det her spørgsmål, så markerede vi, at hvis Tyskland og Østrig lagde sig på 7 år, så var det også det, Danmark burde lægge sig på.
Så vi prøvede at køre et analogt spor i forhold til de lande.
I de 7 år, de opererer med, er der jo tale om, at man inden for de 7 år kan aftrappe, altså at man ikke nødvendigvis kører i de samlede 7 år.
Det kommer an på, hvad der sker, hvilke konsekvenser udvidelsen får.
Men vi synes, det skal tages med som et hensyn til den danske befolkning, til den danske arbejdskraft, der allerede befinder sig i Danmark, og at man ikke bare skal skøjte hen over det her problem. Så siger hr. Lars Barfoed, at vi kommer til at mangle arbejdskraft.
Jamen det er der jo taget højde for i den lovgivning, vi har i dag.
Vi giver jo tusindvis af udlændinge lov til at arbejde i Danmark.
Hvis en virksomhed i Danmark i dag ikke kan finde kvalificeret arbejdskraft i Danmark, så har den virksomhed jo lov til at hente arbejdskraft i udlandet.
Det, der er spørgsmålet i forhold til den nuværende ordning, og det, der foreslås her, er, at det i den nuværende ordning er os, der styrer det.
Vi kontrollerer det, vi har styr på, hvordan det udvikler sig.
Det har vi ikke, hvis først vi har principbesluttet, at der er lukket op for arbejdskraftens fri bevægelighed.
Og så blot lige denne bemærkning i forhold til grænsen: Det kan godt være, at den også lukkes i forbindelse med fodboldkampe, men det, jeg ironiserede lidt over, var, at det åbenbart godt kan lade sig gøre.
Dengang vi foreslog, at man permanent skulle have den mulighed, fik vi at vide, at det var illusorisk. Man kunne overhovedet ikke lukke grænserne, det var gammeldags, og det ville ikke have nogen virkning alligevel.
Jeg ved ikke, om formanden giver mig lov til at svare på de sidste bemærkninger.
Jeg vil meget gerne, men...?
Villy Søvndal (SF), 2002-05-21:
Jeg skal såmænd bare igen takke for hr. Kristian Thulesen Dahls svar, som jeg synes blot endnu en gang understreger, at der i Dansk Folkeparti ikke eksisterer én europæisk vision - ikke én, ikke én.
Det kan man jo heller ikke bebrejde Dansk Folkeparti.
Herregud.
Et højrenationalt parti er jo ikke forpligtet ud over Dybbøl.
Men det, der så var hr. Thulesen Dahls synspunkt, var, at der var nogle, der havde brug for at holde øje med udviklingen i forhold til den danske befolkning.
Der må jeg erklære mig ekstremt meget enig.
Efter at Dansk Folkeparti er blevet støtteparti for en højrenational regering, er der i den grad brug for politikere, der holder øje med, hvad der sker for almindelige menneskers dagligdag, hvad der sker i forhold til meget dagligdags ting som hjemmehjælpen, der om lidt bliver beskåret, i forhold til de sårbare børn, der får værre forhold, de mest udsatte grupper, der bliver beskåret; men den rolle tror jeg er meget bedre at overlade til SF; den magter Dansk Folkeparti jo helt åbenlyst slet ikke.
Lars Barfoed (KF), 2002-05-21:
Jeg kan forstå, at hr. Kristian Thulesen Dahl er stærkt bekymret over udsigten til, at Danmark ikke vælger at benytte sig af nogen overgangsordninger, for så vidt angår arbejdskraftens frie bevægelighed, efter at de nye lande er optaget i EU.
Nu skulle man jo egentlig synes, at i en situation, hvor vi kan se, at får vi vækst i dansk økonomi de kommende år, hvad alt tyder på at vi får, så når vi let en kapacitetsgrænse, hvor virksomhederne simpelt ikke kan få tilstrækkelig arbejdskraft, og så skulle det da være en fordel for danske virksomheder, at man har mulighed for også at benytte sig af arbejdskraft fra de nye ansøgerlande. Hvad nærmere er hr. Kristian Thulesen Dahls bekymring?
Er det bare sådan almindelig frygt for, at der er nogle, som ikke er danskere, som skal arbejde på danske virksomheder,
eller er der nogle konkrete grunde til, at hr. Kristian Thulesen Dahl har den bekymring? Må jeg så ikke sige med hensyn til det forhold, at man kan udelukke nogen ved grænsen i forbindelse med EU-møder - og jeg forstår på hr. Kristian Thulesen Dahl, at han mener, at det kun er i forbindelse med EU-møder - så mener jeg også, det er sket ved fodboldkampe.
Så der er altså et bredt spektrum af muligheder for at benytte sig af de bestemmelser.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2002-05-21:
Først til hr. Claus Larsen-Jensen, som spørger, om vi til december vil trykke på de grønne knapper.
Ja, men sagen er jo, at det for det første er en forudsætning for os, at vi har det demokratiske spørgsmål i orden.
Det har vi så været i diskussion om i flere runder - jeg kommer lige tilbage til hr. Dam Kristensens spørgsmål.
Dernæst er det selvfølgelig en forudsætning for os, at konsekvenserne er ordentligt belyst.
Det er jo derfor, vi fremsætter det forslag til vedtagelse, vi har fremlagt her under debatten i dag, nemlig at de også skal være ordentligt belyst for den danske befolkning, så den danske befolkning kan føle sig tryg ved, at vi, som de der i givet fald trykker på knapperne på vegne af befolkningen, har fået alle konsekvenser belyst, herunder også spørgsmålet om arbejdskraftens fri bevægelighed og den indvirkning, det vil have på det danske arbejdsmarked.
Det er da en ting, som også burde optage Socialdemokraterne utrolig meget.
Jeg kan slet ikke forstå, at det under denne her debat i dag er så mærkeligt for Socialdemokraterne, at det bliver rejst.
Det burde også være noget, Socialdemokraterne rejser herinde sammen med Dansk Folkeparti, naturligvis.
Og så til det med Sverige: Det ligger måske lidt uden for, men jeg har bare studset voldsomt over det, svenskerne er ude i i forbindelse med deres politiske debatter.
Altså i den grad at misforstå alt, hvad der foregår og i øvrigt køre et indenrigspolitisk løb.
Det må de jo om, men vi må også bare forholde os til det, og så kan vi udtale os på den ene eller på den anden måde.
Og det er da klart, at hvis man i Sverige ikke har en fri debat omkring indvandringsspørgsmål, jamen så kommer problemet jo tilbage som en boomerang på et senere tidspunkt, det er der ingen tvivl om.
Og det kan ingen vel være tjent med.
Så til hr. Henrik Dam Kristensen, som siger, at det er noget rent principielt, hvad jeg her siger i forhold til folkeafstemninger.
Ja, selvfølgelig er det da det, ellers var der jo heller ingen grund til at gøre så meget ud af det.
Selvfølgelig er det da noget meget principielt, men det handler altså om, at vi i dag har et EU, som ikke nødvendigvis har folkelig opbakning.
Og hvis man vil forholde sig aktivt til demokrati, til folkestyre og sikre, at det er befolkningerne, der sætter dagsordenen og ikke hr. Dam Kristensen og andre, der sidder i et konvent, eller hvor det ellers foregår, jamen så må man da sikre, at det er befolkningerne, der spørges. Det kæmper vi for her i Danmark.
Vi vil da også kæmpe for, at vi, når man optager et land i EU-kredsen, så sikrer os, at befolkningen i det pågældende land ønsker at blive en del af EU-kredsen og ikke, at det bare er et spørgsmål om, at politikerne ønsker det.
Og endelig til hr. Lars Barfoed...