Anne Baastrup (SF), 1997-11-27:
Historien bag det her lovforslag er kendt: Der kom henvendelser fra borgere, som ønskede aktindsigt i personalesager for mennesker, der havde behandlet deres sag, lærere, som havde givet dårlige karakterer, osv.
Det bør give os en grundlæggende anledning til principielle overvejelser om, hvad det er for en udvikling, der er ved at ske med den offentlige forvaltning og borgerens opfattelse heraf.
Men her og nu er det vigtigt, at vi tager hensyn til de offentligt ansattes arbejdsmiljø.
Da vi i Retsudvalget gik i gang med drøftelserne af det problem, kom der mange forslag på bordet, forslag, som isoleret set kunne tilgodese det åbenbare behov, der var for at præcisere og eventuelt afgrænse offentlighedens aktindsigt i personalemapper.
Man kan vælge flere veje.
Et eksempel, der var på bordet dengang, var afskæring af aktindsigt på grund af manglende retlig interesse.
Det er jo i den boldgade, man klart skal afvise det, idet det jo grundlæggende ville underminere princippet om offentlighed i forvaltningen.
Det var derfor ret klogt af justitsministeren, at han fulgte rådet om at nedsætte et udvalg, der nøje kunne gennemgå lovens regler og de indkomne forslag.
Udvalgsarbejdet er da også endt med en enstemmig tilslutning til forslaget om, at man laver en positivliste i § 2.
Så ved alle, hvad man har at rette sig efter.
Udvalget, der jo har været meget hurtigtarbejdende - det er imponerende i justitsministerielle kredse, at man kan arbejde så hurtigt - kan jo ikke have gennemtænkt alt, og vi lægger derfor i SF vægt på, at det, de måtte have glemt, kan repareres via bemyndigelsen til ministeren, og jeg skal derfor tilkendegive, at vi stemmer imod fru Birthe Rønn Hornbechs forslag om at fjerne ministerens bemyndigelse.
Centralt i den forbindelse er det også at fremhæve meroffentlighedsprincippet, og SF vil derfor bruge udvalget til at få det princip beskrevet set i relation til det nye lovforslag.
Det må være Folketinget bekendt, at SF ønsker
videst mulig offentlighed i forvaltningen.
Vi har gentagne gange forstyrret Folketinget med forslag herom, og det agter
vi også at gøre fremover.
Eksempelvis ønsker vi, at justitsministeren tvinges til at tage stilling til de indvendinger, som Dansk Journalistforbund på kvalificeret vis har rejst vedrørende e-mail og offentlighedsloven.
Men indsigt i beslutningsprocessen i den offentlige forvaltning har intet at gøre med, hvor de ansatte bor, hvordan deres arbejde vurderes, og hvilke afviste disciplinærsager der har været
, osv.
I den forbindelse vil jeg understrege, at jeg siger afviste disciplinærsager.
Jeg vil indrømme, at udvalget ikke har haft ret lang tid, men lige præcis den afgrænsning, man har lavet for disciplinærsager, virker en anelse tynd.
Vi vil også bruge udvalgsarbejdet til at få afklaret nøjere, om det er en god afskæring, man har lavet i anden sætning i § 2, stk. 3, om chefstillinger.
Under udvalgsarbejdet vil vi også se på spørgsmålet om en eventuel brug af udvidelse af offentlighedsloven
vedrørende det her område.
Det, det drejer sig om, er den ansattes karriere før ansættelse i den offentlige forvaltning.
Lad mig tage et eksempel: Det viser sig, at afgørelser fra et ministerium eller et kontor i et ministerium på forbløffende vis tilgodeser en ganske bestemt industri.
Det kunne være af interesse for pressen at tage tjek på, om tidligere ansættelse i et bestemt kontor kan have indflydelse på disse afgørelser.
Spørgsmålet kan i hvert fald stilles med rette, og det vil vi bruge udvalgsarbejdet til at kigge på.
Men foreløbig en blid tilslutning til forslaget.