Klaus Kjær (DF), 2001-05-18:
Forslaget har til formål at sikre en systematisk arbejdsmiljøforskning, hvori Arbejdsskadestyrelsen skal være en aktiv deltager, for så vidt angår spørgsmålet om, hvad der skal forskes i, men den skal også holdes orienteret om de seneste forskningsresultater på arbejdsskadeområdet.
Finansieringen af et sådant arbejdsskadeforskningsmiljø forudsætter ifølge beslutningsforslaget, at der skaffes offentlige midler hertil.
Efter Dansk Folkepartis opfattelse vil etablering af en sådan systematisk arbejdsmiljøforskning med Arbejdsskadestyrelsen som lokomotiv være det samme som at sætte ræven til at vogte gæs.
Arbejdskadestyrelsen ville således få en dominerende rolle med hensyn til, hvilken arbejdsskadepolitik der skal føres, både når det gælder, hvilke lidelser der skal optages på erhvervssygdomsfortegnelsen, og når det gælder, hvilke lidelser uden for fortegnelsen der alligevel bliver anerkendt som følge af den seneste udvikling i forskningen.
I Dansk Folkeparti mener vi, at arbejdsmiljøforskningen bør foregå uafhængigt af et statsligt organ, som konkret træffer afgørelser vedrørende arbejdsskader.
På mange planer forskes der i arbejdsskader, og forslagsstillerne henviser da også til arbejdsmiljølovens § 68, hvorefter der skal tilvejebringes midler til bl.a. forskning.
Forslagsstillerne mener dog ikke, at den forskning, der udøves, er direkte anvendelig på arbejdsskader.
Det mener vi i DF.
Der forskes også på Arbejdsmiljøinstituttet, AMI, i enkeltprojekter, og rundtomkring på landets sygehuse, herunder navnlig de arbejdsmedicinske klinikker, forskes der og gøres et bredt erfaringsgrundlag.
Endelig forskes der jo ikke alene i Danmark, men en stor viden hidbringes fra arbejdsskadeforskning i udlandet.
Problemet er ikke, at der forskes for lidt og usystematisk i Danmark.
Problemet er snarere, at det under Arbejdsskadestyrelsen nedsatte erhvervssygdomsudvalg ikke holder sig løbende orienteret om den seneste forskning.
Det er ofte sådan, at det er den skadelidte selv, hans advokat eller organisation, som henleder Arbejdsskadestyrelsens opmærksomhed på den seneste forskning.
På trods heraf er der fortsat en udbredt inerti i Arbejdsskadestyrelsen og Erhvervssygdomsudvalgets opfattelse, når det gælder om fornyelse vedrørende anerkendelsesspørgsmål, selv om nye forskningsresultater tyder på, at en lidelse bør anerkendes som arbejdsbetinget.
Den diskussion har efterhånden stået på gennem 10 år, og det er jo ikke, fordi der mangler oplysninger om den arbejdsmæssige sammenhæng af disse arbejdsskader.
Når der ikke er fundet en endelig afgørelse på dette spørgsmål, skyldes det systemets inerti og den udbredte modvilje mod at ændre retstilstanden.
Erfaringerne har således vist, at der kan gå mange år mellem en optagelse af en sygdom på erhvervssygdomsfortegnelsen trods de foreliggende og tilgængelige forskningsresultater.
I Dansk Folkeparti mener vi, at indsatsen snarere skal rettes mod, at der i arbejdsskadeforsikringsloven indføres en pligt for Arbejdsskadestyrelsen og Erhvervssygdomsudvalget til af egen drift at holde sig orienteret om forskningen inden for de forskellige arbejdsrelevante områder og ikke mindst, at der følges op på denne orientering. For den sags skyld kunne man godt oprette et register, hvor al forskning om arbejdsskader registreres, en slags database, hvorfra oplysninger om de nyeste forskningsresultater let og ubesværet kan hentes ikke alene af Arbejdsskadestyrelsen, men af alle.
En sådan løsning på problemerne ville ikke koste mange kroner, idet forpligtelsen til at holde sig orienteret om forskningen ville kunne ske inden for de tildelte ressourcer.
Dansk Folkeparti er enige i intentionerne i beslutningsforslag nr. B 184 om, at der bør skabes en bedre og hurtigere vurdering af anerkendelsesspørgsmålet i relation til de nye forskningsresultater, men vi er ikke enige i, at det skal ske under et sådant system som foreslået i B 184.
Dansk Folkeparti kan derfor ikke støtte forslaget.