Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-02-23:
Jeg vil gerne takke fru Charlotte Antonsen for det klare svar: at det papir, der foreligger fra regeringen, er meget uklart og meget åbent, at tingene kan gå i en hvilken som helst retning, og at fru Charlotte Antonsen ser det som en fordel, fordi Venstre så alligevel kan trække regeringen i en mere vidtgående retning end den, der fremgår af papiret.
Jeg synes, det er en meget, meget åbenhjertig og klar beskrivelse, og den vil jeg gerne takke for.
Men så vil jeg gerne spørge fru Charlotte Antonsen: Er det alene gennem de Europaudvalgsmøder, vi begge to deltager i, at Venstre virkelig mener, man kan holde regeringen på det spor, som Venstre ønsker?
Eller ligger der en aftale om, at Venstre og visse andre partier får en særbehandling i regeringskonferenceforløbet?
Jeg må jo sige - og det vil jeg gerne sige helt åbent og ærligt - at da jeg kom over til møde i Statsministeriet om regeringsudspillet, var der jo bare en summarisk gennemgang af det.
Der var overhovedet ingen forhandling om det, og det var helt åbenlyst, at det skyldtes, at forhandlingen havde fundet sted.
Den forhandling inkluderede jo ikke EU-skeptikere eller EU-modstandere, men bl.a. Venstre var selvfølgelig med, og derfor er det interessant at få at vide her i dag, om fremtiden også vil forme sig således, at det er i en særlig kreds af partier, man bliver enige om de ting, og at vi andre så får dem forelagt til orientering i Europaudvalget.
Jeg vil først sige til hr. Keld Albrechtsen: Nej, men det er såmænd ikke så galt forstået endda.
I Dansk Folkeparti tager vi det nu helt afslappet, og vi mener faktisk ikke, at Tyrkiet bør være medlem af EU.
Og vi mener samtidig, at det er et tåbeligt tidspunkt, altså ved decembertopmødet, man inviterer Tyrkiet som kandidatland.
Altså helt ærligt, vi står i en situation, hvor man nedfryser de diplomatiske forbindelser til et venligsindet medlem af klubben, Østrig, samtidig med at man så indbyder Tyrkiet, som har store problemer med at overholde menneskerettighederne, med i klubben.
Hvis det er Enhedslistens kop te og det er sådan, udenrigspolitikken skal føres, så er det jo Enhedslistens holdning, og det må vi jo tage til efterretning, men det er ikke dansk folkepartis. så skal jeg sige til hr. claus larsen-jensen
, at vores udgangspunkt jo hele tiden har været - og det har jeg også gjort rede for i flere debatter - at lande, som ønsker medlemskab af EU, skal vi se positivt på bliver medlemmer, og så har vi selvfølgelig sagt, at der står i Traktaten, at europæiske nationer kan blive medlemmer af EU.
Det giver så en afgrænsning af, hvem det er, der kan søge.
Det må jeg vel gå ud fra at hr. Claus Larsen-Jensen er enig med mig i.
Og hvis den skal finde sted på vilkår, der efter vores opfattelse skaber øget centralisering og ensretning - øget brug af flertalsafgørelser for at tryne de lande, der ikke lige vil et eller andet bestemt, så skal de bare sparkes til rette og den slags - altså hvis det er den form for unionsopbygning, man ønsker for at skabe rum for udvidelsen, så synes vi ikke, det er særlig sympatisk. Det skaber altså ikke et mere differentieret EU at få flere med, når det samtidig er således, at man vil gøre mere brug af flertalsafgørelser.
Det er jo lige præcis, fordi man ved, at det bliver besværligt at skabe ensretningen, når der er 25 lande med, hvis ikke man har flertalsafgørelserne som et brugbart instrument.
Det er jo derfor, man vil have det,
og det skaber selvfølgelig den her ensretning, som vi er bange for.
fru elisabeth arnold spørger: hvorfor er nogle lande nu så begejstrede?
jeg hæfter mig meget ved, at alt, hvad der står for mig, viser, at danskerne, det danske folk, er nogle af dem, der er allermest oplyste om EU-forhold, og det er samtidig et af de lande, der har den befolkning, der er mest skeptisk. Og det tror jeg har en meget klar og fornuftig sammenhæng, for jeg tror, at danskerne er meget bevidste om, at de ikke ønsker at ende som en delstat i et Europas Forenede Stater, men at størstedelen af den danske befolkning ønsker at bevare Danmark som en selvstændig og uafhængig nation.