runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Marianne Jelved (RV), 2002-11-07:
Mit parti stemte også for det dengang, og vi synes stadig væk, at det er en udmærket idé med et gebyr, der lukker en ind i VUC, men så stopper legen.
Det kan godt være, at det, jeg sagde, var rodet for meget sammen.
Nu prøver jeg at gøre det helt enkelt.
Fru Louise Frevert argumenterer med, at deltagerbetalingen er et middel til at mindske frafald, og frafaldsproblemet er jo noget, der optager alle uddannelsespolitiske ordførere og folk i det hele taget.
Derfor spørger jeg: Er det så ikke logisk at indføre deltagerbetaling på alle andre uddannelser, hvis det er så eminent til at mindske frafaldet?
Hvad siger Dansk Folkeparti til det, og hvorfor ikke?
Aage Frandsen (SF), 2002-11-07:
Det er godt nok sådan, at den der meget lille gruppe ser ud, som om den er mange steder.
Der er i hvert fald mange mennesker, der opfatter det sådan, at de kommer i klemme ved det her, enten fordi de skal lægge penge ud, eller også fordi de skal erlægge et stort beløb, som de ikke får tilbage, og hvis de får SU, ja, så skal de også betale skat af det og sådan nogle ting.
Så det er altså en afgift på uddannelse for dem, der ikke fik en uddannelse, da de var unge, og det gælder også den unge mand, som vi så i Uddannelsesudvalget
forleden.
Så vil jeg spørge fru Louise Frevert, om det skal forstås sådan, at Dansk Folkeparti under alle omstændigheder stemmer for lovforslaget, men håber på undervisningsministerens venlighed.
Jeg ved ikke, om undervisningsministeren skylder Dansk Folkeparti noget, men hvis det er tilfældet, kan det være, at man får nogle ændringer, men ellers stemmer Dansk Folkeparti for forslaget. Så en servicemeddelelse: Dansk Folkeparti stemte for den første lov om indførelse af brugerbetaling og havde ingen betænkeligheder ved det.
Det var, før fru Louise Frevert kom i Folketinget, men sådan var det.
Louise Frevert (DF), 2002-11-07:
Til fru Marianne Jelved: Det vil jo så være lidt i forlængelse af det her med deltagerbetalingen.
Det er selvfølgelig principielt, men det var jo ikke os, der var med til at vedtage det i sin tid.
Fru Marianne Jelved var jo selv med til at beslutte, at der skulle være den deltagerbetaling på VUC. Det er korrekt, at vi skal se, hvad der sker til næste finanslov.
Det kan jeg ikke sige, for jeg kan ikke spå om fremtiden, jeg er ikke clairvoyant.
Til fru Lene Jensen: Det bliver stillet op, som om VUC er fuldstændig ligegyldigt.
Det er det jo ikke.
Jeg synes da, og det synes Dansk Folkeparti også, at VUC er en glimrende foranstaltning.
Det er bare et spørgsmål om, under hvilke forhold det skal praktiseres.
Stadig væk har jeg overhovedet ikke nogen forudsætninger for at finde ud af det på nuværende tidspunkt.
Det bliver et rent hypotetisk svar.
Man kan male fanden på væggen, eller man kan vælge at lade være, og jeg vælger at lade være.
Jeg vælger at vente og se, hvad udviklingen vil vise, for der er ikke nogen grund til at male fanden på væggen, før man har set effekten af det her lovforslag.
Stadig væk gentager jeg én gang til, at jeg er fortrøstningsfuld, og at jeg forventer et svar fra ministeren på, hvilke bud ministeren kan komme med, på, hvordan man lige præcis kan varetage denne her meget ømtålelige gruppe, vi taler om.
Så er jeg glad for, at man har taget til efterretning, at det ikke kun er denne her lille enlige mor, som stadig væk kun var et eksempel, men at det er en lille gruppe, som vil have meget svært ved at betale det store beløb.
Den er meget lille, for de fleste af dem vil ligesom den unge mand, vi havde i deputation, foretrække at tage en fagpakke
, fordi det er fagpakkerne, der er attraktive, så man kan komme ind på mvu-uddannelserne.
Så det er ikke det store beløb, for der vil være en meget begrænset deltagelse af folk, som har brug for at skulle tage det over et stykke tid.
De, der får SU, vil jo alligevel kunne få refunderet 85 pct. af beløbet, så det er en lille gruppe, det drejer sig om.
Lene Jensen (S), 2002-11-07:
Et minut er ikke meget, og jeg respekterer til fulde
, at fru Louise Frevert ikke kunne finde tid til at svare på mine spørgsmål.
Til gengæld fik vi jo en fin demonstration i hovedregning.
Jeg vil derfor gerne gentage mine spørgsmål: Deler fru Louise Frevert den vurdering, vi har hørt fra VUC-centrene om, at det her vil føre til, at noget af undervisningen falder væk, og at nogle centre må lukke?
Er det et problem?
Hvis det ikke er noget problem, er det så udtryk for, at hvad de, der går der i dag, får ud af det rent uddannelsesmæssigt, er fuldstændig ligegyldigt?
Carsten Hansen (S), 2002-11-07:
Jeg vil spørge fru Louise Frevert: Hvis det viser sig, at fru Louise Freverts antagelse med de 1.200 kr. og 3.600 kr. ikke holder stik, men derimod Forstanderforeningen for VUC's og fleres antagelse holder stik om, at det her bliver altså deltagerbetaling i størrelsesordenen sådan mellem 8.000-12.000 kr. lidt afhængig af, om det er avu eller hf, man tager, vil fru Louise Frevert så give tilsagn om, at så ændrer vi altså brugerbetalingen?
Hvis ikke de forudsætninger, fru Louise Frevert har lagt ind, holder, så ændrer vi på det.
Det andet er, at jeg ikke har fået noget svar på: Har Dansk Folkeparti bundet sig op med finanslovaftalen til at stemme for det her usolidariske forslag i forhold til de kortuddannede, i forhold til pensionisterne?
Kunne vi ikke få et klart svar, eller er det kun den der enlige mor?
Hvad med alle de andre grupper, der kommer i klemme?
Louise Frevert (DF), 2002-11-07:
Så kunne jeg da godt tænke mig at spørge fru Bodil Kornbek, siden hun er så skråsikker i sine udtalelser: Hvor mange drejer det sig egentlig om, der skal betale de her 12.000 kr., siden at fru Bodil Kornbek er så forfærdelig skråsikker med hensyn til, at det er en kæmpe gruppe, det drejer sig om?
Det vil jeg gerne have svar på.
Nu må vi altså have nogle tal på bordet.
Jeg forventer, at vi får en dejlig udvalgsbehandling her med kompetente mennesker, der kan svare på spørgsmål.
Det må så være Undervisningsministeriet, der skal svare på spørgsmål, og ikke undertegnede. Men som sagt er jeg ikke i tvivl om, at det er en lille gruppe, det drejer sig om.
Til fru Marianne Jelved: Fru Marianne Jelved ved jo godt, ...
Margrethe Vestager (RV), 2002-11-07:
Vi taler i denne sammenhæng ikke om at ændre så meget som ét komma for at tage hensyn til danske borgere med en flygtninge- eller indvandrerbaggrund.
Vi taler om at respektere et ønske hos forældrene om, at deres børn kommer sammen med andre børn, og det er dét, der er sagens kerne i diskussionen om dagens lovforslag: Respekterer vi disse forældres ønske, imødekommer vi det, eller gør vi det ikke? Jeg synes, det er en meget positiv bekæmpelse af nogle af de integrationsproblemer, vi har set, og nogle af de problemer med, om børnene faktisk lærer et brugbart og helt almindeligt dansk, at så mange forældre med anden etnisk baggrund vurderer det positivt, at deres børn har mulighed for at være i et dagtilbud.
I den forbindelse er det meget interessant, at vi nu igen er løbet ind i de meget klare skillelinjer, som handler om, hvorvidt man skal respektere folks personlige ønsker og vurdering af, hvad de har behov for, eller man som Dansk Folkeparti mener at vide, hvad de har behov for, og i hvilken tidsalder det ville være hensigtsmæssigt, at Danmark befandt sig i.
Hans Andersen (V), 2002-11-07:
Det er nødvendigt at erkende, at vores indsats for at hjælpe stofmisbrugere i vores samfund ikke er god nok.
Alt for få bliver hjulpet ud af deres stofmisbrug.
Vi har endnu ikke fundet en rigtig succesfuld metode til at hjælpe dem.
Kun et meget lille fåtal af de misbrugere, som rent faktisk får hjælp i dag, ender med at blive stoffri, og det er simpelt hen ikke godt nok.
Stofmisbrugere er uden tvivl nogle af samfundets mest udsatte mennesker.
Misbrugere af hårde stoffer har infektioner, får blodpropper, amputationer, hiv og leverbetændelse som en del af den barske hverdag.
Afhængigheden af stoffet gør det umuligt at overkomme andet end at skaffe det næste fix, alt andet bliver underordnet og ligegyldigt, når trangen melder sig.
Så noget skal vi gøre som politikere og som samfund.
I Venstre er vi meget enige med regeringen i opprioriteringen af indsatsen for de allermest udsatte mennesker i vores samfund.
I regeringens handlingsprogram »Det fælles ansvar« er der en lang række gode og fremadrettede initiativer, bl.a. forslaget om en garanti for social behandling for stofmisbrug og en ret til at vælge mellem offentlige og private godkendte behandlingstilbud.
En behandlingsgaranti på 14 dage vil sikre, at stofmisbrugere ikke mister motivationen til behandling på grund af langsom sagsbehandling i amterne.
Stofmisbrugerens motivation er oftest af afgørende betydning for, om en behandling lykkes.
Venstre støtter på denne baggrund lovforslaget.
Pia Kristensen (DF), 2002-11-07:
Det kan da godt være, fru Line Barfod synes det, men i Dansk Folkeparti synes vi ikke, det er mærkværdigt at ønske, at børn skal være mere sammen med forældrene.
Fru Charlotte Dyremose kom som spørger tidligere ind på børns ret til en plads.
Små bitte børn beder jo ikke selv om at komme på en institution, de bliver bragt derhen af deres forældre.
Der er ingen, der spørger dem, om de vil være der eller ej, så det med børns ret til en plads er nok snarere forældrenes ret til en plads til deres børn.
Men som sagt har vi ikke noget imod gamle dage, for vi mener, der var gode ting dengang, som vi godt kan bruge i dag.
Dengang havde børn og forældre nemlig mere tid sammen.
Så til fru Margrethe Vestager, som kom ind på flygtningeområdet
: Fru Margrethe Vestager ved jo godt, at i Dansk Folkeparti mener vi ikke, vores lovgivning skal tilrettes efter flygtninge, der kommer her til landet.
Der må altså snart være en grænse for, hvor meget vi skal ændre vores lovgivning, og hvor mange nye regler vi skal lave for at få integreret flygtninge.
Pernille Blach Hansen (S), 2002-11-07:
Det mener jeg lige jeg har sagt.
Jeg sagde, at det, der var en præmis for os, var det samme, som var præmissen i rapporten, nemlig at Tange Sø skal bevares.
Helga Moos (V), 2002-11-07:
Jeg vil gerne spørge, hvordan Socialdemokratiets holdning er til Enhedslistens forslag om at tømme søen.
Er det noget, der må blive talt om, eller er Socialdemokratiet fast besluttet på, at søen skal bevares, eller hvordan ser det ud?
Det kunne selvfølgelig hjælpe lidt lidt, hvis vi fik lidt mere afklaring på tingene.
Pernille Blach Hansen (S), 2002-11-07:
Det er jo sådan, at den rapport, vi vel på et eller andet tidspunkt bør tage stilling ud fra og diskutere ud fra, først kom i slutningen af februar, først i marts i år.
Den er først kommet i denne regerings levetid.
Man lavede så en kort procedure, som jeg beskrev, og så var det meningen, at regeringen og ministeren skulle spille ud.
Derfor opfatter vi det egentlig, som om det er regeringens ansvar at komme med et udspil til, hvilken løsning regeringen lægger op til.
Vi deltager meget gerne i de drøftelser.
Vi har ikke partimæssigt lagt os fast på, hvilken af de syv løsninger vi på nuværende tidspunkt foretrækker, men det er klart, at i det øjeblik regeringen spiller ud, vil vi meget, meget gerne være med og bidrage til debatten.
Så spørger hr. Jørn Dohrmann, hvad vi vil sige til et forslag, der er fuldt finansieret.
Jamen altså vi er meget interesseret i at diskutere konkrete forslag.
Det, der er så afgørende for os, er nok mere, at vi får valgt det rigtige forslag, end at det på forhånd er finansieret af alle de lokale parter. Så vi er egentlig mere interesseret i forslagets indhold.
Det, der for os er afgørende, er lidt det samme, som har været præmissen for rapporten, nemlig at Tange Sø selvfølgelig skal bevares.
Vi vil gerne finde den løsning, der både kan tilgodese dem, der ønsker en natur, som ligner den, der er der i dag, med Tange Sø, som er velfungerende, men at der også samtidig er gode muligheder for andre rekreative interesser.
Det er et svært kompromis, det er en svær balancegang, det anerkender vi.
Vi er klar til at træffe den her beslutning inden for de 2 år, vi gerne vil give ministeren, og det håber vi så også Venstre vil være med til.
Jørn Dohrmann (DF), 2002-11-07:
Jeg vil godt spørge fru Pernille Blach Hansen
: Hvordan stiller Socialdemokratiet sig, hvis der nu er et af de forslag, som er nævnt i den her rapport, der er fuldt finansieret uden statslige kroner, er det sådan noget, man kan gå ind for og så få det her afklaret, så man ikke skal vente i 2 eller 5 eller 30 år?
Eller hvis man nu ikke vil gå ind for nogen af de her forslag, kunne man så forestille sig, at man ville bibeholde Tangeværket, som det er i dag, i 30 år f.eks., så man ligesom får en tid for Tangeværket til at sige: O.k., så ved vi, hvad vi har i dag at gøre godt med?
Vi ved også, at der er laks i søen deroppe.
Der kommer jo laks op ad trappen.
Vi ved, der kommer
Så jeg synes, at man ligesom skal have de her ting med ind i sine overvejelser.
Helga Moos (V), 2002-11-07:
Jeg er bare lidt nysgerrig.
Jeg skal høre, om Socialdemokratiet nu efter så mange år - 82 år taler vi om - har løsningen på, hvad der skal ske deroppe?
Helga Moos (V), 2002-11-07:
Vi har uenigheden nu.
Og når vi så beslutter os, når de 5 år er gået og vi skal være afklaret, ja, så skal vi træffe en beslutning, og så når vi heller ikke til enighed.
Og det kan vi godt leve med.
Men vi kan ikke leve med uenighed på et uafklaret grundlag. Ligeså med motorvejen.
Når først der er et afklaret grundlag, må vi leve med uenigheden, og det kan vi sagtens.
Altså vi er ikke konfliktsky; det er helt sikkert.
Men vi vil ikke træffe nogle beslutninger på et uafklaret grundlag.
Jørn Jespersen (SF), 2002-11-07:
Jamen jeg er glad for, at fru Helga Moos nu forstår, hvad det er for en motorvej, vi taler om.
Det er nemlig den, der ikke er bygget endnu, og som der er mulighed for at træffe beslutninger om, og det er den, der handler om linjeføringen gennem Silkeborg eller gennem Gudenådalen i Gjern Kommune.
Jeg håber, fru Helga Moos fuldt ud er klar over, hvad det er for en motorvej, vi taler om nu.
Hvornår kan lokal uenighed stoppe noget og udsætte det i 5 år, og hvornår kan det ikke?
Helga Moos (V), 2002-11-07:
I første omgang troede jeg, at det var i forbindelse med den motorvej, der er bygget, og som vi lige har indviet, at vi talte om enighed eller ikkeenighed.
Motorvejsbyggeriet har sin egen indre fremdrift også med hensyn til planlov og med hensyn til beslutningerne, der bliver truffet, så jeg synes, vi skal lade motorvejen have sin virkelighed og så lade vandkraften i Gudenåen have sin virkelighed.
Der er altså ikke enighed, og der er mange spørgsmål, der ikke er fuldstændig belyst, og vi skal give mere tid til debatten.
Så forslaget om de 5 år er det, som jeg mener at vi rimeligt kan sige til befolkningen.
Så har de i hvert fald god tid til at få truffet en fornuftig beslutning, og vi har god tid til at få alle aspekter vendt.
Jørn Jespersen (SF), 2002-11-07:
Fru Helga Moos kom altså ikke så nemt om ved at sige, at nu diskuterer vi vandkraft, og motorvejen har ikke noget med det her at gøre.
Det har den, det har noget at gøre med regeringens principper på miljøområdet, og når vi får at vide som et generelt udsagn fra fru Helga Moos, at regeringen ikke vil trække beslutninger ned over hovedet på folk, når der hersker lokal uenighed, så må det jo være et princip, der gælder alle steder.
Man har også sagt om de nye nationale naturområder, at hvis ikke der er lokal enighed, så bliver det hele ikke til noget.
Så det må jo være et generelt princip, og derfor må det vel også gælde en motorvej ind gennem et af Danmarks smukkeste, bedste og mest værdifulde naturområder.
Gør det ikke det, eller har man forskellige principper, alt efter hvad sagen handler om?
Er det sådan, at når det koster penge, har man det princip at udskyde, for dem har man
ikke nogen af, når det er til naturformål, men når det gælder motorveje, så skal det bare tromles igennem?
Er det sådan, principperne er hos Venstre?
Keld Albrechtsen (EL), 2002-11-07:
Jeg synes, det er meget stærkt, at fru Helga Moos kan stå og sige her, at der er enighed om motorvejen.
Jeg vil tilråde fru Helga Moos at aflægge Gjern Kommune et besøg.
Det er vistnok partimæssigt nærtstående mennesker, der er der, så hun vil sikkert blive vel modtaget. Så vil jeg spørge fru Helga Moos: Er situationen den, at Venstre ikke har haft kræfter til at tage stilling til de forslag, der er i det materiale, som foreligger? Jamen det må jo være situationen, for det er jo fuldt belyst.
Jeg synes ikke, der er nogen af de forslag, der ser ud til at være så gode, at jeg ikke ville acceptere, hvis man sagde, at vi bruger 2 år på at undersøge, om en bedre løsning ikke er den rene model, hvor vi tømmer søen.
Men hvis det bare er, at Venstre ikke har lyst til at træffe en beslutning, fordi uanset hvilken beslutning man træffer, bliver nogle kede af det, så synes jeg simpelt hen, det er ynkeligt, men det er det billede, der tegner sig.
Helga Moos (V), 2002-11-07:
Jeg vil godt sige til hr. Keld Albrechtsen, at når jeg siger sådan, hvad min umiddelbare mening var, så er det sådan noget, som man bare har med sig.
Når man så bliver mødt med argumenter, så kan man jo meget vel ændre mening.
Jeg ved ikke, hvad det er for en mening, jeg får om de forskellige stryg, de forskellige finansieringsmuligheder og de forskellige interesser.
Jeg vil simpelt hen have lov til at have tingene meget mere gennemarbejdet.
Så vil jeg sige, at i de her 5 år, hvor vi tænker, har jeg intet imod, at der er nogle, der taler om at tømme søen, for vi har fri tænke- og taleret i landet.
Vi har givet
det 5 år til, fordi det ser ud til, at der er nogle, der føler, at deres interesser er blevet trådt under fode. Jeg vil så lige sige, at udgangspunktet over for de lokale deroppe har været, at søen ikke skal tømmes, fordi det var noget af det, som vejede meget for dem.
Så det har været udgangspunktet, men det forhindrer jo ikke, at man godt må tale om andre muligheder, vi har et frit land.
Der er altså en planlovsprocedure, og der kan man også melde ind, så man må godt arbejde på at få det forlænget i 5 år, hvis det er det, man gerne vil.
Men det er ikke det emne, vi skal tage op her, nu er det vandkraften i Gudenåen.
Jørn Jespersen (SF), 2002-11-07:
Jeg hæftede mig ved, at fru Helga Moos ikke rigtig svarede på spørgsmålet fra hr. Keld Albrechtsen om at tømme søen.
Det har da ellers været en forudsætning for alle de modeller, der er blevet udarbejdet, og det har været den eneste fælles forudsætning, at søen skulle bevares.
Derfor vil jeg gerne spørge, om det dog trods alt er noget, som Venstre er blevet enig med sig selv om at have en mening om.
Fru Helga Moos siger, at man ikke vil trække noget ned over hovedet på folk, når der er uenighed.
Det er jo et interessant synspunkt, som virker en lille smule ubeslutsomt og konfliktsky, men hvis det nu er Venstres politik, at ingen beslutninger må træffes, når der er uenighed, er det så også et synspunkt, der gælder ved den nærliggende motorvej, som skal gå gennem Gudenådalen?
Der er en uenighed, der er endnu større, og her er der virkelig naturinteresser på spil.
Kan jeg forstå det på den måde?
Jørn Dohrmann (DF), 2002-11-07:
Reaktionen på rapporten om Gudenåpassagen til Tangeværket har vist stor uenighed om, hvordan forholdene omkring Tangeværket og Tange Sø skal være i fremtiden, og hvordan projekterne skal finansieres.
Det bekræftes i høringssvarene, der er kommet ind.
Der er ingen af de høringssvar, der har taget stilling til de her finansieringsmuligheder.
Det er nemt nok bare at forlange en løsning omkring de her faunapassager ved Tange Sø, men hvad enten det er den dyre eller den billige løsning, så er der ingen, der tænker på, hvordan den skal finansieres.
Jeg går ud fra, at alle, både privatpersoner, investorer og interesseorganisationer, som har afgivet et høringssvar, gerne vil være med til at finansiere en af de løsningsmodeller, der på et eller andet tidspunkt vil blive vedtaget.
Der mener jeg også, at de omkringliggende kommuner og amter bør fortælle, hvor mange penge de vil proppe i de her projekter, ligesom vi mener, det er vigtigt, at lokalområderne bidrager til den finansiering, der skal ske på dette område.
Vi ved godt, at de her projekter ikke bliver billigere af, at vi skal vente i 5 år mere, men ved at vente i de her 5 år, får alle parter mulighed for at komme med deres input til, hvordan de ønsker, at løsningen skal finansieres.
Det er også vigtigt, at interesseorganisationer og privatpersoner sætter sig sammen og bliver enige om, hvilket af de her løsningsforslag, de kunne tænke sig, ligesom det er vigtigt, at man har den lokale opbakning til de her projekter.
Andre steder i Danmark har vi også nogle unikke vandløb, som bør have en høj prioritering, så derfor mener vi, at vi på nuværende tidspunkt ikke bare skal begynde at bruge en masse penge, når vi ikke ved, om vi får den miljømæssige effekt.
Derfor mener vi, at det også skal tages med i de her betragtninger.
Når alt det her er sagt, mener vi også i Dansk Folkeparti, at vi går ind for at forlænge den her tid med yderligere 5 år.
Jørn Jespersen (SF), 2002-11-07:
Nu har hr. Jørn Dohrmann mange gange talt om, jeg kan forstå sådan en lokal person med en papkasse, der kan finansiere det her.
Var det ikke på sin plads at få oplyst, hvad det er for en kontakt, hr. Jørn Dohrmann har, som gerne vil finansiere det, hvilke interesser vedkommende repræsenterer, og hvad betingelserne for at finansiere det er
med hensyn til den valgte løsning?
Pernille Blach Hansen (S), 2002-11-07:
Jeg er godt klar over, at det som politiker kan være en hel kunst at skifte holdning, og nogle gør det meget hurtigt.
Men jeg vil sige, at hr. Jørn Dohrmann slår alle rekorder her. I de korte bemærkninger, hr. Dohrmann havde til Venstres ordfører før, fik man jo i hvert fald det indtryk, at 5 år var for lang tid, og hvad skulle de bruges til?
Nu siger hr. Jørn Dohrmann så, at det er fornuftigt med 5 år, fordi man skal finde ud af, hvem der skal finansiere det, og de lokale skal også blive enige.
Kan hr. Jørn Dohrmann ikke forklare, hvad der har rykket hans holdninger i løbet af den sidste halve time?
For jeg synes, det ville være interessant at få opklaret også af hensyn til sagens videre forløb.
Hvad er det, Dansk Folkeparti mener har rykket sig så meget, siden vi startede denne her debat for en lille halv times tid siden?