Svend Auken (S), 2006-05-02:
Jeg vil starte med at sige tak til hr. Morten Messerschmidt, fordi han har rejst den her forespørgsel.
Jeg synes, det er rigtigt, at vi netop benytter tænkepausen til at tage fat på alle de vanskelige spørgsmål i forbindelse med det europæiske samarbejde, herunder også hvor grænserne skal gå.
Nu diskuterer vi Tyrkiet i dag.
Der er også en relevant diskussion om resten af Vestbalkan, der er diskussionen om Belarus på et tidspunkt, diskussionen om Ukraine, de kaukasiske stater osv., men det er klart, at debatten om Tyrkiets fremtid i tilknytning til EU er en vigtig diskussion.
Må jeg også, selv om det måske er usædvanligt, sige tak til statsministeren for en, synes jeg, både afbalanceret og klog besvarelse af forespørgslen.
Også tak til udenrigsministeren.
Jeg synes, det var to rigtig gode svar, vi fik fra regeringen.
Der er ingen tvivl om, at spørgsmålet om Tyrkiets medlemskab er et af de allerallervanskeligste spørgsmål overhovedet for Europa.
På den ene side er det tydeligt for enhver, at der er meget, meget store gevinster knyttet til, at Tyrkiet bliver integreret i det europæiske samarbejde, meget store politiske, menneskelige og økonomiske gevinster.
Så vi står altså her over for en afgørelse, hvor konsekvenserne af både et ja og et nej er meget, meget store.
Og derfor er det jo kun rimeligt og fornuftigt, at man fra de europæiske institutioners side, EU's topmøder, udenrigsministermøder osv., har sagt: Lad os nu give os selv den fornødne tid til at få undersøgt alle aspekter.
Lad os tage de kriterier, vi har stillet op for tyrkisk medlemskab, alvorligt, hvad enten det gælder spørgsmålet om stabile institutioner, demokrati, retsstat, menneskerettigheder, respekt for og beskyttelse af mindretal; eller det gælder spørgsmål om markedsøkonomi og økonomisk styrke til at klare konkurrencen i det indre marked; eller det gælder spørgsmålet om evnen til at kunne indoptage de mange tusinde sider EU-ret i det tyrkiske system; eller det gælder det spørgsmål, som Venstres ordfører med rette gjorde en del ud af, og som også både stats- og udenrigsministeren understregede, nemlig EU's egen evne til at kunne optage Tyrkiet i Den Europæiske Union.
Der er for mig ingen tvivl om, at det, at man fra 1987 i de toneangivende tyrkiske partier har knyttet håb til et medlemskab af Den Europæiske Union, i sig selv har haft en overordentlig gavnlig indflydelse på udviklingen i Tyrkiet: afskaffelse af dødsstraf, civil kontrol med militæret, bedre sikring af mindretal, kurdisk som skolesprog, bedre beskyttelse af mindretal i Tyrkiet, fremskridt hen imod større ligestilling mellem kønnene og en langt mere moderat fremtræden fra de religiøst ortodokse kredses side.
Man kunne en gang imellem ønske sig, at de religiøst ortodokse kredse i Danmark var lige så tilbageholdende, som de er i Tyrkiet.
Der er sket betydelige fremskridt i Tyrkiet, men alle og enhver ved, at selv om disse fremskridt er sket, så er der stadig væk kolossale problemer.
Og de knytter sig ikke bare til Tyrkiet.
De knytter sig også til det forhold, at samarbejdet i Europa er mere skrøbeligt, end man normalt forestiller sig.
Så vi giver fuld tilslutning til den beslutning, der blev truffet i oktober sidste år.
Vi mener, at det er meget vigtigt, at man er meget åben i den proces.
Vi betoner ligesom statsministeren og udenrigsministeren de fire særlige betingelser, særlige vilkår, der blev sat op.
De giver os fuld sikkerhed for, at den proces ikke løber fra os, og vi vil i hvert fald ikke i Socialdemokratiet ved allerede nu at tage stilling enten for eller imod kortslutte den forhandlingsproces, der er indledt.
Derfor vil jeg slutte med at sige, at vi helhjertet kan bakke op om det forslag til vedtagelse, som fru Charlotte Antonsen også på mit partis vegne har fremsat her i dag.