runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jørn Jespersen (SF), 2003-01-29:
Jamen jeg er meget glad for, at miljøministeren kan bruge pengene på en hensigtsmæssig og god måde.
Og bemærkningen om den høje profil og sådan noget tilskriver jeg miljøministerens humoristiske sans, så det er o.k.
Når nu miljøministeren i første omgang bare klapper hælene sammen og siger javel til finansministeren, snup du bare 8,1 mio. kr., der skulle bruges til at nedbringe belastningen af den danske befolknings sundhed med pesticider samt bruges til at udvikle alternativer osv., og miljøministeren nu siger, at pengene sagtens kunne have været anvendt fornuftigt, og efter en nøjere granskning er han kommet frem til, at det nok ikke var helt fint i kanten den måde, de blev overført på, hvorfor var ministeren så ikke lidt mere oppe på dupperne i første omgang?
Hvorfor sagde
ministeren ikke til finansministeren, da han kom og ville lægge sin klamme hånd på midlerne: Ved du hvad, det går nok ikke helt det dér, for jeg har god brug for pengene?
Vi påstår jo, at miljøområdet er højt profileret, og det er nok en dårlig sag.
For det andet er det juridiske grundlag heller ikke særlig afklaret i området.
Hvorfor var der ikke lidt mere miljøminister i miljøministeren på det tidspunkt?
Spørgsmål nr. 2.
Jeg synes ikke, det var helt betryggende, at miljøministeren sagde, ikke ham bekendt, og at han ikke tror, at der er andre midler, der på tilsvarende vis er overført, selv om de direkte eller indirekte måtte være formålsbestemt til miljøområdet.
Hvis ikke miljøministeren er i stand til at give et mere klart og betryggende svar i dag, vil miljøministeren så ikke være venlig at undersøge sagen ordentligt, sådan at vi kan få en sikkerhed for, en garanti for, at der ikke er andre midler, der på tilsvarende uldne måde er overført, selv om de ville have gjort god nytte i Miljøministeriet?
Hans Christian Schmidt (V), 2003-01-29:
Til det sidste spørgsmål om, hvorvidt der er andre midler, vil jeg bare sige, at mig bekendt findes det ikke.
Men vi har selvfølgelig i lyset af det svar, der er kommet fra justitsministeren, sørget for at kigge igennem, om der skulle være andre.
Hvis der skulle være andre, hvad jeg ikke tror, der er, og heller ikke har nogen anledning til at tro, er det klart, at det vil blive bragt i overensstemmelse med det notat og det svar, som justitsministeren har givet. Og med hensyn til, om miljøministeren kan bruge de penge: Ja, eftersom netop miljøet er så højt profileret for den her regering, er det klart, at vi gerne kunne bruge dem. Det har vi jo også vist.
Vi har bl.a. sat projekter i gang, som i hvert fald nemt kan bruge de penge.
Det er klart, at der altid kan være en diskussion om - når man skal gøre op i de forskellige ministerier - om man har nogle ekstra penge at bruge til et formål, som her bl.a. var sundhedsområdet.
Men det er bragt i orden, sådan som jeg også lige har sagt i mit svar.
Jørn Jespersen (SF), 2003-01-29:
Nu bliver midlerne så ført tilbage.
Det vil sige, at miljøministeren efter adskillige spørgsmål fra SF får 8,1 mio. kr. tilbage til at forske i de sundhedsmæssige virkninger af pesticidanvendelse og til at nedbringe brugen af pesticider.
Føler miljøministeren, at han er i stand til at bruge de penge på en fornuftig og formålsbestemt måde, eller er det sådan en uvelkommen gave til miljøministeren, som han ikke rigtig kan finde ud af at bruge?
Det er det ene spørgsmål.
Det andet spørgsmål er: Kan miljøministeren garantere, at der ikke er andre midler fra Miljøministeriets område, som på tilsvarende vis er overført til statskassen, selv om de direkte eller indirekte var formålsbestemt?
Thor Pedersen (V), 2003-01-29:
Det ligger jo i svaret omkring skattestoppet.
Vi ønsker ikke, at på de områder, der i forvejen er meget højt beskattet, og det er man jo i Danmark som borger, løftes skatten. Så skattestoppet er jo svaret til hr. Jens Peter Vernersen.
Vi ønsker ikke at løfte andre skattekilder.
Og jeg forventer ikke, at det regner ned med guld fra oven.
Så det er nok tænkte skattekilder, spørgeren tænker på.
Og der har vi ikke noget ønske om, at man øger beskatningen for at sikre lavere skatter på andre områder.
Det er andre boller, der skal på suppen.
Anne Baastrup (SF), 2003-01-29:
Så for at kompensere for de meget store driftsudgifter vil jeg spørge ministeren, om der er overvejelser i alle de der forskellige typer af arbejdsgrupper om at lave en eller anden form for fleksibel sikret institution, som man undertiden kan lukke, men som også kan bruges som en slags udslusningsafdeling, således at man hele tiden har mulighed for at anbringe unge, hvis man får en overbookning, i en sådan type sikret institution, hvor man har den der fleksibilitet både med antal af pædagoger, og om det er i åbent eller lukket regi.
Jeg vil høre, om det ligger i overvejelserne.
Til supplement: Vi har jo eksempelvis på Stevnsfortet to afdelinger, som ikke er taget i brug, men som relativt nemt kan ændres.
Der vil jeg høre, om ministeren eventuelt er opmærksom på dem.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-01-29:
Hr. Villy Søvndal synes at forudsætte, at amerikanerne pludselig vil angribe uden videre.
Foreløbig er situationen altså den, at debatten foregår i FN's Sikkerhedsråd, og som jeg flere gange har redegjort for, er det regeringens klare holdning, at hvad der end skal tages af videre skridt i denne sag, skal de være forankret i FN's Sikkerhedsråd.
Villy Søvndal (SF), 2003-01-29:
Jeg skal takke for svaret og sige, at ønsket om mere tid er noget af det, vi også hele tiden har bedt om fra SF's side.
Jeg var også inde på i mit sidste spørgsmål, at våbeninspektørerne skal have lov til at afslutte deres arbejde.
Jeg har derfor kun et enkelt spørgsmål til statsministeren: Hvis nu de ikke får lov til det, hvis de bliver afbrudt i at afslutte deres våbeninspektion i form af, at USA angriber Irak i løbet af 2 uger, 3 uger, hvordan vil den danske regering så reagere?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-01-29:
Jeg er bare nødt til at sige til hr. Villy Søvndal, at jeg synes altså ikke, at det er en rimelig måde at debattere på at fremstille det, som om hr. Villy Søvndal er modstander af krig, og så nærmest fremstille det, som om jeg skulle være tilhænger af krig.
Jeg er præcis lige så meget modstander af krig som hr. Villy Søvndal.
Det er bare min opfattelse, at den bedste måde at undgå krigen på er at vise fasthed over for typer som Saddam Hussein, for hvis ikke man viser fasthed over for den slags typer, så spiller de kispus med verdenssamfundet, som han har gjort de sidste 10-12 år.
Det er der også despoter før i historien, der har gjort, fordi man viste slaphed over for dem i stedet for at vist fasthed.
Våbeninspektørernes rapport er stærkt kritisk over for Irak, peger klart på, at Irak ikke er i stand til at dokumentere, at Irak ikke råder over masseødelæggelsesvåben eller ikke har evnen til at fremstille dem.
Dermed opfylder Irak ikke på nuværende tidspunkt resolution 1441.
Men regeringen er af den opfattelse, at det er rimeligt under disse omstændigheder at give våbeninspektørerne mere tid til at foretage supplerende inspektion.
Det redegjorde jeg for i går, og jeg har gerne villet gentage det i dag.
Villy Søvndal (SF), 2003-01-29:
Jeg håber, at statsministeren i det her tilfælde er i stand til at bevare roen og eftertænksomheden og ikke sådan begynder at beskylde mig for alle mulige ærinder som ved sidste spørgsmål.
Vi prøver så igen.
Statsministeren må undskylde, men det er jo ikke et hvilket som helst tilfældigt emne, vi diskuterer.
Vi diskuterer, om verden skal gå i krig i en situation, hvor landene er splittet, og der synes jeg, det er lidt for primitivt at begynde at beskylde en, der er modstander af krig på det nuværende tidspunkt, for alle mulige ting i en situation, hvor diskussionen også brager f.eks. i USA.
Demokraterne er i stadig stigende grad skeptiske over for krigen, og derfor spørgsmålet.
Nu har vi så fået våbeninspektionens rapport, som både uddeler ris og ros.
Den siger, at inspektørerne har fået lov at komme ind der, hvor de skulle ind.
Den siger i øvrigt også, at inspektørerne ikke har fundet noget afgørende, men den peger samtidig på, at der er nogle huller, der endnu ikke er afsluttede, i form af kemiske våben, i form af visse farlige stoffer osv., som så skal afsluttes.
Hvad er statsministerens holdning til inspektionens rapport, og hvilke reaktioner mener statsministeren, den bør give anledning til?
»Hvad er regeringens holdning til våbeninspektionens rapport, og hvilke reaktioner mener regeringen, at rapporten bør give anledning til?«
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-01-29:
Jeg kan altså kun sige, at diskussionen med hr. Villy Søvndal, som nu har fundet sted over ganske mange dage og over ganske mange uger, kører i ring. Den dækker jo over en grundlæggende uenighed.
Den dækker over, at hr. Villy Søvndal hele tiden gør sig til talsmand for det synspunkt, at man ikke på nogen som helst måde må presse Saddam Hussein.
Hr. Villy Søvndal er tilsyneladende af den opfattelse, at det stort set er ligegyldigt, hvad FN's Sikkerhedsråd beslutter, hvis Saddam Hussein ikke vil rette sig efter det, skal man ikke gøre noget som helst ved ham. Der må jeg altså bare sige, at over for det må jeg give fortabt.
Ligegyldigt hvor ofte jeg svarer, og ligegyldigt hvad jeg svarer, ligegyldigt hvor præcist jeg svarer, så vil hr. Villy Søvndal ikke erkende, at her er den reelle uenighed, og hr. Villy Søvndal virker fuldstændig uimodtagelig for argumenter.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-01-29:
Regeringens opfattelse er, som jeg redegjorde for i går, at det er fornuftigt under de nuværende omstændigheder at give våbeninspektørerne mere tid til at foretage supplerende inspektioner i Irak, men det udelukker jo ikke, at man samtidig i NATO kan begynde en planlægning af beredskab, bl.a. for at give det klare signal, at Tyrkiet ikke bliver ladt i stikken.
Da Tyrkiet jo er naboland til Irak, er det klart, at her står der væsentlige interesser på spil, hvis det på et eller andet tidspunkt bliver aktuelt, at der skal iværksættes en militær operation - hvad alle selvfølgelig håber, vi kan undgå.
Men hvis vi kommer i den situation, er det meget vigtigt, at Tyrkiet ikke er ladt i stikken, og det er grunden til, at det kunne være fornuftigt allerede på nuværende tidspunkt at iværksætte planlægningen af et NATO-beredskab. Så man kan godt både være tilhænger af, at våbeninspektørerne får mere tid, og at NATO går i gang med en beredskabsplanlægning.
Villy Søvndal (SF), 2003-01-29:
Tak for svaret.
Jeg er enig i og tror, at der ligger en afgørende vurdering af forskel i timingen, men det er jo ikke et ligegyldigt spørgsmål; det lå nødvendigvis heller ikke i statsministerens svar, men den afgørende timing er jo: Skal våbeninspektørerne have lov til at afslutte deres arbejde, hvilket jeg forstår har været den danske regerings position, eller vil den danske regering se igennem fingre med, hvis inspektionens arbejde afbrydes ved, at USA indleder en krig?
Det er det afgørende spørgsmål.
Det lyder sådan meget teknisk, at det er et spørgsmål om timing; det er vel et spørgsmål om krig og fred?
Men det er vel også et andet principielt spørgsmål, nemlig at det her angreb mod Irak jo bl.a. også er affødt af en russisk tese om forebyggende angreb.
NATO er dannet som en forsvarsalliance, og derfor er den principielle diskussion jo også: Hvor langt vil NATO lade sig inddrage i en egentlig angrebskrig, hvis den ikke er solidt besluttet i FN i form af et nyt FN-mandat?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-01-29:
Danmark fulgte i den sag ikke Frankrig og Tyskland.
Lad mig understrege, at alle medlemmer jo fortsat står ved Pragerklæringen.
Det, der drøftes i NATO i øjeblikket, er derfor først og fremmest et spørgsmål om timing, det vil sige tidspunktet for, hvornår beredskabsplanlægningen formelt bør iværksættes.
I første omgang drejer beredskabet sig om forskellige former for støtte til forsvar af Tyrkiet, som ikke må lades i tvivl om alliancens støtte.
Sammen med et bredt flertal af NATO-landene er det regeringens opfattelse, at det er vigtigt allerede nu at sende det signal til Irak, at NATO også i praksis er rede til at støtte FN.
Vi kan konstatere, at der hidtil har været
Villy Søvndal (SF), 2003-01-29:
Tak for svaret.
Det var måske ikke lige et svar på det, jeg spurgte om.
Det, jeg spurgte om, var spørgsmålet om NATO-ambassadørernes møde forrige tirsdag, altså for 1 uge siden, i Bruxelles, hvor det fremgår af medierne, at USA havde lagt pres på for at drage NATO ind i konflikten med henblik på nogle meget præcise ting, bl.a. nogle overvågningsfly, noget logistisk støtte og nogle Patriotmissiler.
På mødet sidste tirsdag var det sådan ifølge dagspressen, at fire NATO-lande med Frankrig og Tyskland i spidsen blokerede for den beslutning ud fra den forudsætning, at FN-arbejdet ikke var færdiggjort.
Der er det, jeg spørger: Hvad er den danske holdning til, at NATO skulle inddrages på nuværende tidspunkt?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-01-29:
I NATO-erklæringen fra Pragtopmødet sidste år understregede en enig kreds af NATO-lande, at man var fast besluttet på at tage skridt til at assistere og støtte FN i bestræbelserne på at opnå fuld, øjeblikkelig og betingelsesløs irakisk efterlevelse af Sikkerhedsrådets resolution nr. 1441.
Den danske position var meget klar: Regeringen finder det helt naturligt og fornuftigt, at NATO foretager beredskabsplanlægning af sin mulige støtterolle i den forbindelse.
Jeg vil ikke på nogen måde gå ind og kommentere baggrunden for, at andre lande måtte have andre holdninger end os; det er deres egen afgørelse.
Skulle vi ikke være ærlige?
Altså det, det drejer sig om, er jo, at hr. Villy Søvndal ikke bryder sig om USA.
Hr. Villy Søvndal bryder sig ikke om amerikansk udenrigspolitik.
Hr. Villy Søvndal forfølger den linje, som også var Socialistisk Folkepartis linje i 1980'erne, nemlig fodnotepolitikken, hvor SF hele tiden vil have, at Danmark skal være på kant med det, som er de bærende principper i den alliance, vi er med i.
Lad mig bare en gang til slå fast: Den danske regerings holdning er meget klar.
Det, det drejer sig om nu, er at opbygge et maksimum af pres på Saddam Hussein fra det internationale samfunds side, fordi det er det bedste middel
til at sikre, at han går ind og accepterer FN's Sikkerhedsråds krav om afvæbning, og at det kan ske uden krigshandlinger.
Det er regeringens holdning, og det er regeringens holdning, at de videre skridt, der måtte blive aktuelle, skal være forankret i FN's Sikkerhedsråd.
Det har jeg redegjort for mange gange.
Det er en meget klar position fra den danske regerings side.
At den så ikke deles af hr. Villy Søvndal, er jo ikke ensbetydende med, at det ikke er en klar holdning.
Det er en klar holdning; det er bare en holdning, som hr. Villy Søvndal er uenig i.
Villy Søvndal (SF), 2003-01-29:
Igen synes jeg, at statsministeren laver den fejl, når han svarer på spørgsmål, at beskylde mig for nogle ting, oven i købet nogle ting, der ikke er rigtige.
Jeg holder meget af USA, jeg holder utrolig meget af USA, har rejst derovre, har venner derovre, ligesom jeg tror, hovedparten af danskerne har.
Jeg er fuld af beundring for meget af den musik, vi har fælles fra den unge tid, som stammede fra USA, fuld af beundring for deres kulturelle formåen.
Men jeg vil godt medgive, at der er en ting, jeg ikke bryder mig om, og det er den nuværende amerikanske administration, som befinder sig om muligt langt til højre for statsministeren i sin verdensopfattelse, som jeg synes er en usandsynlig konfrontatorisk regering, som det er lykkedes at erstatte al den sympati, der var med USA den 11. september for 1½ år siden, med en stadig større skepsis ikke kun hos mig, men i de europæiske lande og i høj grad i de arabiske lande. Så det her har ikke noget at gøre med ikke at bryde sig om USA, må jeg sige til statsministeren.
Det har noget
at gøre med at være dybt, dybt bekymret over verdensfreden lagt i hænderne på en mand med så stor magt og så konfrontatorisk en tilgang til verden.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-01-29:
Jeg synes, det er fantastisk, at hr. Villy Søvndal fuldstændig ser væk fra, at Saddam Hussein og det irakiske regime udgør en reel trussel mod sikkerheden i verden, at der er betydelig risiko for, at Saddam Hussein ikke blot råder over masseødelæggelsesvåben, men også har vilje og evne til at bruge dem.
Han har før i historien gjort det, og det lader hr. Villy Søvndal bare som om aldrig er sket.
Saddam Hussein har brugt kemiske våben mod Iran, han har brugt kemiske våben mod kurderne i hans eget land, og alt det ser hr. Villy Søvndal bare væk fra.
Hr. Villy Søvndal ser også væk fra, at våbeninspektørerne klart siger, at der er tvivl om, hvorvidt Irak har opgivet sin nervegas.
Der mangler oplysninger om 6.500 kemiske bomber.
Der er fundet 12 kemiske sprænghoveder.
Der er fundet stoffer til produktion af sennepsgas.
Det er det, våbeninspektørerne siger, og så står hr. Villy Søvndal bare her i Folketingssalen og lader som ingenting, lader som om det er USA, der er skurken, og Saddam Hussein, der er helten.
Det er ubegribeligt for mig, at hr. Villy Søvndal kan have et sådant, ja, jeg vil godt sige naivt syn på verden.
Nicolai Wammen (S), 2003-01-29:
Statsministeren har ved enhver given lejlighed fremhævet vigtigheden af at overholde tidsplaner og aftaler, og også set i det lys var det meget overraskende, at finansminister Thor Pedersen for få dage siden måtte meddele, at regeringen ikke længere ser sig i stand til at leve op til statsministerens løfter af 10. januar om, at der inden månedens udgang vil foreligge en analyse af landets økonomiske situation.
Planen var ellers, at statsministeren netop på baggrund af denne analyse skulle fortælle nationen, om der efter hans opfattelse er råderum til skattelettelser, eller der ikke er råd til skattelettelser.
Jeg vil derfor gerne høre, om ikke statsministeren må medgive, at den åbenlyse interne uenighed har gjort, at regeringen, når det gælder skattelettelser, er handlingslammet, og at det er den reelle årsag til, at statsministeren har måttet lade sin egen tidsplan skride, og at vi stadig venter på svar fra regeringen.
»Vil statsministeren begrunde, hvorfor regeringens økonomiske analyse i modstrid med de af statsministeren afgivne løfter er blevet udskudt?
Skriftlig begrundelse
I udtalelser den 23. januar 2003 undsiger finansministeren statsministerens løfte fra den 10. januar 2003 om, at regeringens økonomiske analyse ville ligge klar inden slutningen af januar.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-01-29:
Jo, men jeg deler hr. Jeppe Kofods synspunkter og analyse og vil så bare føje til, at somme tider må man, for at vinde freden og sikre freden, også vise, at man i yderste fald har viljen til at bruge krigen for at få freden, for det er den bedste måde at afskrække tyranner som Saddam Hussein fra at begå overgreb mod det internationale samfund.
Jeg synes, det er vigtigt hele tiden at holde fast i, at vi alle ønsker freden, vi ønsker at undgå krigen, og jeg håber ikke, at nogen her vil beskylde hinanden for at ville ønske krigen.
Vi ønsker alle freden, vi vil undgå krigen.
Det er så en diskussion om, hvordan vi bedst sikrer afvæbning af Saddam Hussein på en fredelig måde, uden krig, og der tror jeg altså på, at dér når man længst ved, at det internationale samfund viser beslutsomhed uden sprækker for derved at vise Saddam Hussein, at han skal rette sig efter det, FN har besluttet.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Jeppe Kofod (S), 2003-01-29:
Jeg vil gerne takke for svaret, og jeg må forstå det sådan, at statsministeren er enig i den hidtidige danske linje, som vi også fra Socialdemokraterne har støttet, nemlig at alle videre skridt og den videre proces i forhold til Iraksituationen foregår i FN's Sikkerhedsråd.
Det er helt afgørende vigtigt, at man vil gøre alt for at bevare den enighed, der blev opnået den 8. november sidste år, da man vedtog resolution 1441 enstemmigt i Sikkerhedsrådet, i det videre forløb, sådan at man, hvis man kommer ud i en situation, hvor et enkelt land eller to vil gå alene i krig mod Saddam Hussein, så også vil høre en klar dansk afstandtagen fra en sådan situation.
Villy Søvndal (SF), 2003-01-29:
Jeg ville sige, at det, der er bemærkelsesværdigt ved statsministerens sprogbrug, er, hvor præcist den er afstemt i forhold til Bushs sprogbrug.
Det kan være et tilfælde.
Men uanset hvornår vi diskuterer de kildne spørgsmål, dér, hvor vandene virkelig skiller, og hr. Jeppe Kofod stiller spørgsmålet, om der skal en FN-beslutning til, så
svarer statsministeren: »Det skal være forankret i FN.«
Det er ordret efter Bush. Spørger man: Skal der en ny FN-resolution til?
Ja, så svarer statsministeren, at det er ønskeligt, men ikke nødvendigt.
Det var svaret sidste onsdag, da vi diskuterede det.
Jeg har tit undret mig over, at statsministeren så præcist er i stand til at oversætte de amerikanske ord fuldstændig fejlfrit, men det kan være derfor, statsministeren er udnævnt til professor ved George Washington universitetet.
Det kan være for den der fantastiske evne til fuldstændig fejlfrit at oversætte, hvad Bushs taler går ud på.
Jeg synes, det er en imponerende evne - fuldstændig uden fejl.
Og der må jeg medgive helt ærligt: Jeg har aldrig grebet statsministeren i en fejl.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-01-29:
Til hr. Jeppe Kofod må jeg svare, at regeringens holdning uændret er den, som vi har givet udtryk for hele tiden, nemlig at videre skridt, der måtte være nødvendige i Iraksagen, skal være forankrede i FN's Sikkerhedsråd.
Det er fortsat vores opfattelse, og så synes jeg ikke, at der er nogen anledning til at gå ind i yderligere spekulationer om, hvad der måtte ske, hvis, såfremt og ifald.
På nuværende tidspunkt følger alle FN-sporet.
Det er vi meget glade for, og det er også den fælles EU-linje. Så på det punkt er der jo enighed mellem EU og USA om at forfølge FN-sporet, og det synes vi også er det rigtige.
Og så blot til hr. Villy Søvndal: Når jeg taler om at styrke den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik i EU, så ser jeg ikke det som en konfrontation med USA, men som et samarbejde med USA.
Jeppe Kofod (S), 2003-01-29:
Jeg vil også sige, at vi fra Socialdemokraternes side fuldt og helt deler det synspunkt, at det er vigtigt at styrke en fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik i Europa.
Jeg skal i forlængelse af det svar spørge, hvordan regeringen vil stille sig, hvis der kommer en militær aktion, en afvikling af Saddam Hussein, uden et klart mandat i FN's Sikkerhedsråd. Hvis man forestiller sig, at USA alene, eventuelt sammen med Storbritannien, går i krig mod Irak,
hvordan vil den danske regering så stille sig i sådan en situation?
Villy Søvndal (SF), 2003-01-29:
Jeg er glad for, at statsministeren endnu en gang bekræfter, at regeringen er optaget af at søge en langt mere forpligtende fælles europæisk udenrigspolitik.
Jeg mener, der er mange modsætningsforhold til amerikanerne, både hvad angår sikkerhedspolitikken, synet på internationale aftaler, synet på miljø, synet på krigsforbryderdomstol osv., osv. Men vi har selvfølgelig også set en række steder, hvor vi er forbundet med dem.
Pointen er vel, at den nuværende regering, Bushregeringen, i den grad på grund af sin meget konfrontatoriske linje, også skærper modsætningsforholdet til mange europæiske lande.
I de mange år, jeg har været optaget af politik, kan jeg ikke huske, at vi har stået så skarpt over for hinanden, som vi gør i øjeblikket, både med hensyn til synet på Irakkonflikten, og synet på Mellemøstenkonflikten, hvor Bush jo omtalte Sharon som en fredens mand - et synspunkt, statsministeren formentlig heller ikke deler. Derfor står vi jo i en historisk periode, hvor det er utrolig vigtigt, at de europæiske lande udenrigspolitisk finder langt mere forpligtende sammen som en modvægt mod at lade sig dirigere rundt med af USA.
Det tror jeg også at statsministeren er enig i, men det kan godt være, at det er lidt svært for ham at sige det på nuværende tidspunkt.