Aage Frandsen (SF), 2001-05-04:
Monarkiet er i udpræget grad utidssvarende.
Det er en anakronisme.
Det hører ikke hjemme i et demokrati, som bygger på folks selvbestemmelsesret, som også bygger på princippet om, at ingen skal være født med bestemte privilegier.
Derfor burde man selvfølgelig afskaffe monarkiet og indføre republikansk styreform.
Når det alligevel er sådan, at der er et stort flertal, og det er der, for at bevare monarkiet, så hænger det givetvis sammen med, hvis vi ser bort fra Christian X i 1920 under påskekrisen, at ingen monarker i Danmark efter parlamentarismens indførelse i 1901 har antastet Folketingets magt og kompetence.
Det medvirker formentlig også til monarkiets styrke, at den nuværende monark, ligesom forgængeren har levet op til den rolle, der ligger i monarkiet med hensyn til, hvad monarkens funktion er, sådan at man så siger, at det er en udmærket form.
Jeg kan ikke undlade lige at knytte en bemærkning til fru Birthe Rønn Hornbechs historiske redegørelse.
Det var interessant at høre om, hvordan parlamentarismen blev indført i 1901; jeg tror ikke, de brave Venstremænd dengang var helt opmærksomme på, at det var sådan noget, som Christian IX gjorde.
Han blev tvunget til det, og det tog 30 år, inden demokratiet blev gennemført på det punkt.
Det, jeg så her vil knytte nogle bemærkninger til, er monarkiet i forhold til det mere principielle forfatningsmæssige, som kun kan ændres i forbindelse med en grundlovsændring, og dernæst hvad vi kunne gøre nu, for at monarkiet blev tidssvarende. På to punkter er monarkiet, når vi ønsker at have monarkiet, helt utidssvarende, men det er det i henhold til vores forfatning.
Det ene punkt er dronningerunderne, hvor vi helt klart mener, man kunne gøre det som i Sverige, lade Folketingets formand udøve den funktion, i stedet for at man stadig væk skal have en ceremoni, som om det var en slags enevælde.
Det andet punkt er monarkens medvirken i forbindelse med statsråd
Da vi fik vores første grundlov i 1849, medvirkede monarken ikke i forbindelse med statsrådet, fordi monarkens medvirken i statsrådet blev opfattet som en rest af enevælden, og derfor var monarken ikke med ved statsråd i 1849.
Så har vi et tilbageslag i 1850'erne, hvor vi får en grundlovsændring tvunget igennem af højrekræfter, som indebar, at monarken kom til at føre forsæde i statsrådet.
Det var en væsentlig del af Venstres forfatningskamp igennem slutningen af 1800-tallet at få monarken ud af statsrådet, og vi mener stadig væk, at det er et fuldstændigt levn fra fortiden, at det er, som det er i dag.
Det er de principielle ting omkring forfatningen, som vi selvfølgelig vil arbejde for at ændre, når vi engang skal have en grundlovsændring.
Så er der de helt aktuelle ting, hvor jeg vil sige, at det også er et levn fra fortiden, at dronningen uddeler kors og stjerner, som i mange tilfælde intet siger om de pågældende personers indsats for Danmark.
Det siger noget om, at de måske ikke har lavet noget forkert.
Det er sådan set ikke altid tilstrækkeligt til at skulle have noget, skulle man synes, men sådan er det åbenbart.
Der er altså også en hel del mennesker, der siger, at den slags vil de ikke have, og det synes jeg kan være udmærket at de gør. Den anden del er så det, vi egentlig debatterede i forbindelse med behandlingen af det foregående lovforslag omkring kongehuset og den kongelige familie.
Og der mener vi, at man burde se på en række af de privilegier, som kongehuset har, og så understrege, at der er nogle ting, som selvfølgelig, når man har et kongehus, skal være et kongehus' privilegier, men så også se på de ting, hvor man kan sige, at det ingen mening har, at den kongelige familie skal have de privilegier.
Og det gælder ikke mindst spørgsmålet om beskatning af aktier og obligationer.
Vi synes stadig væk også med hensyn til den dér lukkethed, at kongehuset også ville være tjent med det, hvis man åbnede på samme måde, som vi har set i andre nordiske lande, hvis kongehuse ikke just - i hvert fald for det britiskes vedkommende - sådan glimrer ved at være moderne.
Med de bemærkninger kan jeg sige, at vi synes, man burde arbejde videre med at få et moderne monarki.
Der er nogle ting, som vi vil ændre i forbindelse med grundloven, den tid kommer nok.
Og så er der nogle ting, vi synes man burde kunne gøre allerede nu, og det er det, der er baggrunden for, at vi er sammen med Enhedslisten om et forslag til vedtagelse.