Erling Oxdam (V), 1997-10-22:
Da Venstres ordfører for dette lovforslag er forhindret i at møde - det er hr. Peter Brixtofte - har jeg påtaget mig at være ordfører ved førstebehandlingen.
Lovforslaget er jo en del af regeringens forbrugsbegrænsende eller adfærdsregulerende pakke, men er ikke omfattet af det forlig, som V og K har indgået med regeringen.
Lad det være sagt med det samme: Venstre kan ikke støtte lovforslaget.
Vi mener først og fremmest, at det er forkert i den grad at lægge skylden for et påstået stigende privatforbrug ensidigt på private grundejere, blot fordi de har aktiver, der kan pantsættes.
Men vi mener også, det er en uretfærdig afgift.
Der er ikke ført bevis for, at parcelhusejerne er synderne, når det gælder øget privatforbrug.
Ja, måske til forbedring af deres huse, men det er jo ikke den slags privatforbrug, man vil dæmpe.
Det er jo tilmed beskæftigelsesfremmende investeringer. Lovforslaget undtager derfor også både sælgerpantebreve og pantebreve til sikkerhed for lån til finansiering af en sådan nybygning, tilbygning eller ombygning af ejerboligen, der kræver byggetilladelse.
Det er dog altid noget, men altså ikke nok til, at Venstre kan gå ind for det.
Der er også mange uforståelige punkter i lovforslaget.
Et lån til et nødvendigt nyt tag skal således stemples med de 5 pct., da arbejdet ikke kræver byggetilladelse.
Men hvad nu, hvis en parcelhusejer både vil lave noget, der skal søges byggetilladelse til, og noget, der ikke kræver igangsætnings- eller byggetilladelse?
Hvem skal så bestemme, hvad byggelånspantebrevet skal stemples med?
Eller skal det kun stemples med den billige takst?
Og hvad med ombytning af et dyrt banklån med et kreditforeningslån, hvor banklånet i sin tid har finansieret en tilbygning udført for nogen tid siden?
Jeg håber, det lykkes ministeren, som der står, at udarbejde en klar tekst til påtegning på disse pantebreve, således at ventetiden på tinglysningskontorerne ikke bliver endnu længere, end de er nu.
Kommunerne skal jo så også bruge tid til at påtegne for at sige, hvad der er hvad, hvad der er krævet byggetilladelse til, og hvad det har kostet eller skal koste.
I øvrigt finder jeg det rystende, at stempelafgiften i visse tilfælde kan blive 10 pct., som der står i forslagets bemærkninger til § 1, nr. 5.
Det lyder meget voldsomt.
Der gøres også forskel på lejere og ejere, vil jeg lige sige.
En lejer, der har sparet op, skal ikke betale stempelafgift, når han vil bruge de opsparede midler.
Ejeren derimod skal af med 5 pct. i stempelafgift, altså 3½ pct. mere end nu, når han vil bruge pladsen på sine nedbragte prioriteter.
Det kalder jeg ikke lighed for loven.
Da Venstre under alle omstændigheder vil stemme imod dette lovforslag, skulle jeg måske ikke blande mig i detaljer, men som praktiserende advokat forudser jeg store problemer med de pantebreve, der er blevet anmeldt til tinglysning fra lovforslagets fremsættelse her den 7. ds., og indtil loven er vedtaget.
Her er der betalt stempelafgift efter gammel takst, men hvem skal sørge for betaling og opkrævning af forhøjelsen, som jo skal gælde fra fremsættelsen?
Er det virkelig nødvendigt at lave den slags love, som næsten får en slags tilbagevirkende kraft?
Det forstår jeg ikke.
Jeg vil i øvrigt vedrørende den kaossituation, der kan opstå med hensyn til opkrævning fra den 7. oktober, henvise til en artikel i dag i Børsen, side 26.