runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Poul Andersen (S), 1998-06-26:
Jeg skal her ved andenbehandlingen redegøre for Socialdemokratiets stilling til det fremsatte beslutningsforslag.
Vi mener, at forslaget bedst kan karakteriseres som direkte uansvarligt.
Det er for øvrigt det, ministeren har givet tilsagn om.
Er det ved tilbageholdelse af aktstykket til Finansudvalget om udmøntning af de 200 mio. kr. til forbedring af kapaciteten mellem København og Roskilde?
Er det derfor, trafikministeren er blevet bedt om at trække aktstykket tilbage?
Det er dybt uansvarligt.
Socialdemokratiet stemmer imod.
Søren Kolstrup (EL), 1998-06-26:
Jeg skal blot gøre opmærksom på, når den socialdemokratiske ordfører taler om dyb uansvarlighed, at ministeren jo i et samråd har vist sin store villighed til at undersøge det her nøje.
Det er også, hvad det her forslag går ud på.
Vi tager selvfølgelig bare konsekvensen af, at der kommer en positiv melding fra ministeren.
Derfor er der jo slet ikke den modsætning, som den socialdemokratiske ordfører gjorde opmærksom på.
Ja, ministeren er endda så elegant i sin udmelding til udvalget at gøre opmærksom på, at hun vil undersøge alternative samarbejdspartnere og mulige alternative tyske havne.
Hvis den udøvende magt altid havde en sådan elegance, at man ville opstille forskellige scenarier, jamen så var vi jo vidt.
Derfor er det med beklagelse, jeg hører den socialdemokratiske ordfører opsætte et sådant modsætningsforhold.
Det synes jeg er beklageligt, når man tilsyneladende i hvert fald ifølge ministerens udmelding til udvalget trækker på samme hammel.
Poul Andersen (S), 1998-06-26:
Det er jo det, hr. Søren Kolstrup ikke har sat sig 100 pct. ind i.
Formuleringen er jo klar.
I beslutningsforslaget her giver man tilsagn om, at denne forbindelse skal etableres.
Det er rigtigt, at SF helt klart i betænkningsbidraget har givet udtryk for, at de her ting skal undersøges, men ved at stemme ja til det her, må jeg sige til hr. Søren Kolstrup
, er det en klar tilkendegivelse om, at uanset hvad, så skal det her etableres.
Svend Heiselberg (V), 1998-06-26:
Jeg vil gerne sige til fru Margrete Auken og også hr. Poul Andersen, som rejste spørgsmålet om aktstykket, der blev trukket tilbage i går: Det er rigtigt, at ministeren har trukket et aktstykke tilbage om, at man gerne ville have nogle penge til kapacitetsudvidelse på ruten København-Ringsted.
Vi har vedtaget en projekteringslov, som ville koste ca. 6 mia. kr.,
måske 8 mia. kr., for nye skinnelegemer mellem København og Ringsted.
Vi har ovre hos ministeren diskuteret kapacitet år
Vi har overhovedet ikke talt om det.
Og så går ministeren hen og laver en aftale med SF og sender den op i Finansudvalget.
Det kan ikke være rigtigt, at ministeren ikke kan gennemføre de aftaler med os og snakke med os, men i stedet for forsøger at lave aftaler med SF uden om dem, som man oprindelig har lavet alle andre aftaler med.
Sådan forholder sagen sig.
Sonja Mikkelsen (S), 1998-06-26:
Jeg tror måske, ministeren lige på det her tidspunkt skal give nogle faktiske oplysninger omkring det aktstykke, som bliver bragt ind i debatten.
Der foreligger en aftale i forbindelse med finanslovaftalerne med SF om at bruge op til 200 mio. kr. på et projekt, der skal skaffe 1-2 ekstra kanaler i timen ind til København imellem København og Roskilde.
Det var en klar forudsætning for regeringen, da denne aftale blev indgået, at det aktstykke først kunne sendes frem til Finansudvalget og behandles i Finansudvalget, når der forelå et tilsagn fra aftalepartierne omkring DSB's økonomi, der ligger her, og som løber frem til udgangen af 1998.
Desværre kun lykkedes det ikke at få tilsagn fra aftalepartierne på det her område, og derfor har regeringen selvfølgelig i respekt for den aftale, vi har på DSB-området med de borgerlige partier, trukket aktstykket og beklaget, at vi har ulejliget Finansudvalget.
Vi havde faktisk den opfattelse, at man allerede på et tidligere tidspunkt fra de nævnte borgerlige partiers side havde givet principiel tilslutning til dette.
Aktstykket gik
over til høring hos partierne; der var ingen problemer i det. Det er et meget teknisk forslag, men hovedsigtet har været at skaffe to ekstra kanaler i timen imellem Københavns Hovedbanegård og Roskilde.
Jeg har så fået den meddelelse tilbage fra hr. Svend
Heiselberg, at det vil man ikke, ikke mindst fordi SF er blandet ind i sagen. Jeg kan bare konstatere, at det nu engang er SF bl.a., der har stemt finansloven for 1998 igennem, og derfor er det selvfølgelig lidt vanskeligt.
Men regeringen har helt klart respekteret de aftaler, der ligger på området, og der er ikke her handlet i strid med de aftaler, vi har i forbindelse med DSB's økonomi.
Det vil jeg gerne understrege, og det synes jeg er vigtigt.
Så kan man sige, at den her sag kan have en betydning i forhold til sagen på dagsordenen, nemlig overhovedet at skaffe plads på banesystemet til yderligere togkørsel imellem København og Roskilde, som også - i givet fald - har betydning for en forbindelse til Berlin.
Svend Heiselberg (V), 1998-06-26:
Jamen for at gentage det over for fru Margrete Auken - og så vil ministeren måske også lytte efter - kan jeg sige, at det forholder sig jo rent faktisk sådan, at vi har lavet alle de DSB-aftaler sammen med regeringen, og vi har også givet tilsagn om, at vi nu skulle finde en løsning på kapacitet år 2000.
Så er det, at vi er meget forbavsede over, at der kommer et aktstykke, hvor der står, at nu har trafikministeren lavet en aftale med SF, hvor vi ikke har været taget med til forhandlinger eller været med til at diskutere det.
Det finder vi er komplet urimeligt og også uholdbart.
Det er ikke på den måde, man kan lave aftaler, det vil jeg gerne sige.
Og vi vil ikke sidde og acceptere, hvad trafikministeren laver med SF.
Det skal både ministeren og det skal fru Margrete Auken vide.
Bjarne Laustsen (S), 1998-06-26:
Som flere af de øvrige ordførere har været inde på, er det et spørgsmål om, hvad det her koster.
Og dér vil jeg godt spørge Venstre, om jeg kan få et helt præcist svar på, om det er korrekt, at man - ud over de tal, der hidtil har været nævnt - for at få samlet et flertal for det her og for at få Kristeligt Folkeparti til at stemme for det bl.a. har lovet at genindføre nattog til Nordjylland.
Det vil jeg gerne have bekræftet.
Svend Auken (S), 1998-06-26:
Jeg er nødt til at sige, at jeg er enig med hr. Glerup i, at der er blevet lyttet utrolig meget.
Der er blevet afholdt et utal af møder.
Folketingsudvalget har været der.
Vi har haft en fast mand udstationeret i området.
Der har været konsulentrapporter.
Der har været VVM-vurderinger.
Der har været projekter og nye projekter og nye projekter og nye projekter.
Og hver gang har man taget hensyn til de synspunkter, der har været i Folketinget, og de synspunkter, der har været i lokalsamfundet.
Men uanset hvad der var sket, havde vi jo aldrig overbevist fru Hanne Severinsen alligevel.
Grundtvig har jo en god formulering, når han taler om en, der er »døv og dum for evangelium«, og det er jo præcis den situation, som kan beskrive fru Hanne Severinsens forhold til Skjern Å-projektet.
Men for at så heller ikke dét skulle have være ugjort, arrangerede vi med projektmagerne og fru Hanne Severinsen og Venstres ordfører et møde, hvori deltog de folk, der havde lavet projektet for COWI-Consult osv.
Og de sad, jeg tror
4 timer, og svarede på alle spørgsmål, og bagefter fik jeg meldingen tilbage fra Venstre, nu var alt belyst, alt undersøgt.
Så virker det jo ejendommeligt, at fru Hanne Severinsen igen står her.
Hanne Severinsen (V), 1998-06-26:
Ministerens karakteristik passer faktisk meget udmærket på ham selv.
Alt er ikke belyst, men den diskussion vil fortsætte, for de mennesker, som har lavet det alternative forslag, vil selvfølgelig, bare fordi ministeren nu får det her vedtaget, stadig væk synes, at man burde have lyttet til dem.
Man kan jo ikke forhindre, at den diskussion fortsætter, og derfor tror jeg egentlig, det vil være vældig godt, hvis vi nu for fremtiden åbner ørerne lidt for, hvad hinanden siger.
Det ville have været godt for debatten hele vejen igennem.
Martin Glerup (S), 1998-06-26:
Når vi vedtager Vandmiljøplan II, er det en god lov, vi vedtager, fordi den vedrører to dele, altså dels måden at drive landbrug på i en mere miljømæssig retning og dels måden at drive den danske vandforsyning på.
For det første bliver nitratforureningen i vandmiljøet reduceret med 37.000 t; for det andet sænkes landbrugets kvælstoftilførsel; for det tredje satses der på vådområder, skovrejsning og økologisk og miljøvenlig jordbrugsdrift for 500 mio. kr. om året; for det fjerde skal amterne lave en særlig vandressourceplanlægning med indsatsområder; for det femte må man nu indregne beskyttelsen af fremtidige drikkevandsressourcer i vandprisen; for det sjette må kommuner og amter og vandværker indgå dyrkningsaftaler, og kommuner og amter kan erhverve ejendomme over vigtige vandressourcer, eventuelt ved ekspropriation; for det syvende kan amter påbyde, at flere vandværker samarbejder; og endelig for det ottende får vandforsyningerne pligt til at lave et varslingssystem, som på et tidspunkt advarer mod forurening af vigtige vandindvindingsområder. Så resultatet bliver mindre forurening af vandmiljøet og større chance for at bibeholde rent og ikke kemisk behandlet drikkevand samt at vi kan beholde vores decentrale vandforsyning i fremtiden.
Så det er en god dag for miljøet, når vi vedtager den her lov.
Christian Mejdahl (V), 1998-06-26:
Vandmiljøplan II har nu i over et halvt år været en fast bestanddel af roderiet på mit skrivebord og på mit natbord.
Det er derfor med et vist vemod, at jeg overlader den til ministres mere eller mindre velvillige administration.
bønderne.
De får svært ved at håndtere den.
Men i Venstre vil vi fortsat holde et vågent øje med Vandmiljøplan II, ligesom vi vil holde et vågent øje med miljøet og den natur, som vi føler et medansvar for fortsat kan gå i arv fra slægtled til slægtled uden at slides unødigt.
Jeg vil endnu en gang rejse de to spørgsmål, som jeg godt ved ingen kan svare fyldestgørende på
: Når vi målsætningen om en 50 pct. reduktion af kvælstofudledningen fra markerne med alle de fortrædeligheder, som Vandmiljøplan II indeholder?
Og hvis vi når målet, får vi så det vandmiljø, som mange drømmer om? Hvis der er lidt retfærdighed til, skulle fisken stå i stimer i vore farvande, søer og åer oven på det her, og storken skulle vende tilbage i flokke.
I Venstre tror vi på, at den miljøbevidsthed, som i højere grad kendetegner landbruget og hele befolkningen nu i forhold til tidligere, vil vise sig som positive elementer for miljøet.
Jeg håber også, at teknikerne finder nogle objektive målemetoder, som vil give et retvisende billede af miljøtilstanden.
Det kan vel ikke være rigtigt, at alt skal vurderes ud fra modelforsøg og teoretiske skrivebordsberegninger?
Der skal til slut lyde en kraftig opfordring til ministrene - og jeg forstår, at miljøministeren i dag også er fødevareminister - om en grundig information og vejledning, så ingen kommer i klemme ved at blive registreret for sent og derved fortaber retten til afgiftsfri gødning.
Jeg beder ikke om et fjumreår, men om ansvarlighed og smidighed i indkøringsfasen, og det vil jeg da i øvrigt godt have en kommentar til fra ministeren.
Det forlyder også i dag, at braklægningsprocenten nu er fastsat til 10.
, når nedsættelsen er et vægtet gennemsnit af udgangspunktet, nemlig 1997-98.
Men det skal vi ikke indlede en stor diskussion om i dag.
Der skal heller ikke mangle en opfordring til landbruget om at arbejde positivt med på både at nå målsætningen og at sikre information, så ingen kommer unødigt i klemme.
Og til aftaleparterne: Tak for dysten.
En menneskealder er ikke længe målt med naturens målestok.
Peter Hansen-Nord (V), 1998-06-26:
Målsætningen om et godt og rent miljø er alle enige i.
Midlerne til at opnå dette vil der stedse være uenighed om, og det er så her, at politik og principper kommer ind i billedet.
Min stolthed over at være en brik i et flot demokrati lider i dag et alvorligt knæk, når et stort flertal om lidt stemmer lovforslag nr. S 58 igennem som et af elementerne i Vandmiljøplan II, for så har et larmende stort flertal herinde bekræftet hinanden i princippet om, at det fremover vil være normal dansk politik at ekspropriere særlig udvalgte virksomheders produktionskapacitet med i denne omgang 10 pct.
Det interessante politiske spørgsmål er derfor nu ikke hvis, men hvornår dette brede flertal vil finde en ny kategori af erhvervsvirksomheder, der skal beskæres ved lov og uden kompensation i deres produktionskapacitet med 10, 20 eller 30 pct. Jeg ved, at regeringen har haft sådanne planer med bl.a. negativ selskabsskattemæssig særbehandling ved udvinding af kulbrinter i Nordsøen, men hvilke andre planer har regeringen om negativ erhvervsmæssig særbehandling af forskellige industribrancher? Ingen i dansk erhvervsliv kan længere vide sig sikker mod selektiv, negativ særbehandling uden erstatning.
Hvem er de næste, hr. minister? Skal det være cementindustrien, olieraffinaderierne, småkageproducenterne?
Jeg spørger bare.
Når et flertal begynder at lovgive om produktionskapacitet og produktionsudnyttelse, ja, så begynder Folketinget at sætte sig i sædet for den daglige driftsledelse.
Det bliver fra nu af landbrugsministeren og miljøministeren, der har overtaget den interessante del af driftslederens arbejde, nemlig profitmaksimering af de interessante sidste 10 pct. af produktionskapaciteten.
Det er præcis dér, hovedparten af overskuddet ligger gemt; det er derfor, danske landmænd går på landbrugsskole, og det er derfor, at direktører er polit.'er, oecon.'er, HD-uddannede. Det er præcis de sidste 10 pct. af omsætningen, der gør hele forskellen på, om regnskabet skal ende i sorte eller røde tal.
Miljømæssigt medgiver jeg, at der er større usikkerhed
med henblik på udnyttelsen af husdyrgødningens kvælstofindhold fra animalske og økologisk bedrifter, men at rene planteavlsbrug, der allerede i dag mere end opfylder, og jeg gentager: mere end opfylder målsætningen i Vandmiljøplan II, også skal straffes med 10 pct. lovnedsættelse, er i mine øjne at rette bager for smed, og det sætter denne kategori af landbrug i den allerværst tænkelige situation og præciserer blot, at forslaget over for planteavlsbrug ikke drejer sig om miljø. For planteavlslandmænd svarer det her til, at ikkerygere skal betale tobaksafgift, og et sådant forslag ville - ja, man ved jo aldrig, hvad der kan komme på bordet.
Mine principper og min samvittighed får mig derfor til imod min egen gruppe - det beklager jeg - at stemme nej til L 58.
Christian H. Hansen (DF), 1998-06-26:
Dansk Folkeparti finder, at dette lovforslag har mange uheldige konsekvenser.
Det vil indebære et større arealkrav
for den enkelte landmand.
Det vil betyde, at landbruget bliver nødt til investere i udlandet.
Det er en uhensigtsmæssig lovgivning, der her bliver lavet for det danske landbrug, og jeg er også overbevist om, at både Venstre og De Konservative, som jo altid påberåber sig at have kontakter langt inde i landbruget, er meget kede af, at de er blevet svøbt ind i det her lovforslag. Jeg vil godt spørge Venstre og hr. Christian Mejdahl: Har man ikke fortrudt det her?
Thorkild B. Fransgaard (FP), 1998-06-26:
Fremskridtspartiet kan ikke stemme hverken for dette lovforslag eller de andre, som følger af Vandmiljøplan II.
Jeg kunne forstå på Venstres ordfører, hr. Christian Mejdahl, at han faktisk også havde fortrudt, at de var gået ind i forliget, men nu er de jo fanget.
Proteinindholdet i hveden vil falde, det er der beviser på alle steder nu, så det bliver nødvendigt for os her i Danmark at importere protein.
En anden ting, som er meget vigtig - i hvert tilfælde for den side af salen, som taler meget om miljø - er jo, at det eneste, der kan optage udslippet af CO2, og det gælder over hele verden, er jo planterne på jorden.
Jo kraftigere grønne planter, jo mere CO2-udslip optages der.
Så det vil sige, at optagelsen af CO2-udslip også vil blive sænket, når man ikke tilfører kvælstof til sådanne store, grønne planter.
Så det bider sig selv i halen.
Gør man det ene, ja, så skader man det andet sted.
Jeg kan sige, vi fra Fremskridtspartiet på ingen måde kan stemme for dette lovforslag.
Ole M. Nielsen (KRF), 1998-06-26:
Jeg går først og fremmest på talerstolen for at beklage, at der i tillægsbetænkningen til lovforslag nr. L 58 er kommet til at stå, at Kristeligt Folkeparti stemmer for loven.
Det er en frygtelig fejltagelse, når man kender den indstilling, vi har til det.
Ikke fordi vi ikke synes, at der skal gøres noget ved miljøet, men fordi vi synes, at det er blevet alt for belastende for landbruget, og fordi vi mangler den økonomiske kompensation.
Sekretæren har lovet, at der bliver udsendt en ny tillægsbetænkning, således at det er i orden, det, der står deri.
Og så vil jeg endelig som forligspartneren bag vandmiljøplanen, hr. Christian Mejdahl, meget anmode miljøministeren om, at man håndterer den, skal vi kalde det fejltagelse, som er kommet i loven om, at man fortaber sin ret til at købe afgiftsfri gødning i 1 år, hvis ikke man bliver registreret til tiden.
Det er en unødig firkantet formulering, som vi, hvis vi var faldet over den, sandsynligvis kunne have fået rettet i god tid.
Så jeg håber, at den vil blive håndteret i aftalens ånd.
Martin Glerup (S), 1998-06-26:
Det er nødvendigt at se denne problematik lidt bredere
, fordi alle borgere i Danmark er afhængige af at få rent drikkevand. Vi er også afhængige af, at vi har en god natur, at vi ikke får en tilstand som i Mariager Fjord i alle mulige andre fjorde, og vi ved, at hundredvis af vandværksboringer er blevet lukket på grund af netop for mange pesticider i grundvandet og på grund af for meget kvælstof.
Derfor skal alle virksomheder holde sig inden for miljøets rammer, så vi kan få en bæredygtig udvikling også på det her område.
Og så må man sige til hr. Peter Hansen-Nord, at mange andre virksomheder skal jo også holde sig inden for de miljømæssige rammer og får udstukket en lang række betingelser, som de skal opfylde for at have deres drift; på samme måde må det være med landbruget.
Til hr. Mejdahl kan man nok sige, at det kunne godt ske, at der kunne være fundet en administrativt lettere form.
Men hvis man var gået ind direkte med en gødningsafgift, ville den til gengæld ikke have været så retfærdig som den her ordning.
Men det ville Venstre jo heller ikke gå med til.
Peter Hansen-Nord (V), 1998-06-26:
Jeg skal nok forsøge at gøre det kort.
Jeg tror ikke, det har den helt store almene interesse ude i salen det her, men jeg vil gerne sige til miljøministeren, at det billede, miljøministeren forsøger at tegne af mig og min lille aktion her i dag, jo er meget forkert.
Jeg ønsker absolut et godt miljø.
Det tror jeg alle landmænd gør.
Sandheden er faktisk, at vi lever af det, så vores interesse herfor er særdeles stor.
Men jeg vil gerne sige omkring det andet, at ministeren skal jo ikke tro, at det er ikke sådan, at landbruget ikke har en hel masse miljøomkostninger, som industrien og andre har.
Der er skam masser af miljøomkostninger i forvejen.
Det er dér, problemet ligger. Man kan gøre mange andre ting, hvis man gerne vil hjælpe miljøet, men lige netop det princip, må jeg sige til ministeren og til regeringen, er dybt forkasteligt, og det er et skråplan at komme ind på. Ministeren har selvfølgelig ikke svaret på - det skal ministeren heller ikke for min skyld - hvorfor de, der i øvrigt opfylder planen, der har opfyldt deres miljømålsætninger, både med Vandmiljøplan II og sandsynligvis også III og IV og V, absolut også skal straffes.
Det får jeg ingen svar på, og det svar må hænge i luften.
Hanne Severinsen (V), 1998-06-26:
Jeg mener ikke, den er rigtig.
Ellers ville der ikke være de lokale problemer, som der har været.
Men lad os så prøve at se, om det ikke kan gøres bedre nu, hvor projektet skal gennemføres.
Martin Glerup (S), 1998-06-26:
Jeg vil gerne fastslå, at de alternative projekter er undersøgt til bunds adskillige gange siden 1995.
Til fru Aase D. Madsen vil jeg sige, at der vel næppe er nogen sag, der har været så velbelyst og veldiskuteret som den her sag.
Der har været lodsejermøder, hvor ministeren har deltaget.
Der har været deputationer i Miljø- og Planlægningsudvalget.
Der har været en rigtig livlig kontakt.
Denne sag er behandlet til ug med hensyn til de demokratiske spilleregler.
Så vil jeg sige til hr. Søren Kolstrup, at det er jo ærgerligt, at Enhedslisten stemmer imod sådan et godt naturgenopretningsprojekt, når man tænker på, at hr. Søren Kolstrups forgænger jo var dybt inde i forhandlingerne med lodsejerne i Skjern Å-området om at sætte deres præg på den her lov.
Men det, der er væsentligt, er jo, at beskyttelseshensynene bliver varetaget, det er det, det drejer sig om, og det gør de i forbindelse med den her lov.
Søren Kolstrup (EL), 1998-06-26:
Enhedslisten kan så konstatere, at Skjern Å altså er en helt særlig del af kongeriget, hvortil der kræves en helt særlig lovgivning, nemlig at udbetale erstatning, uden altså at ejendomsretten til jorden bliver afstået.
Det er et helt særligt forhold, som ikke skal danne forbillede på nogen måde ifølge ministeren, og det vil jeg da selvfølgelig bide meget stærkt mærke i, når vi senere hen kommer til nye behandlinger og nye naturgenopretningsforslag.
Men alligevel er det meget beklageligt, at man så gør det i det her tilfælde, synes jeg nok.
Aase D. Madsen (DF), 1998-06-26:
Som nyt medlem af Folketinget og medlem af Miljøudvalget er jeg blevet lidt forbavset over den behandling, denne meget, meget store sag har fået fra ministeriets side, vil jeg sige til miljøministeren.
Jeg er i besiddelse af nogle breve - og dem har alle i udvalget selvfølgelig fået - bl.a. et brev fra formanden for Det Naturligt Afvandede Område.
Han skriver bl.a.: »For mit eget vedkommende skrev jeg til miljøministeren i september 1994, hvor jeg redegjorde for mit syn på projektet.
Jeg gjorde opmærksom på, at vi ikke var indstillet på salg ...« osv. osv.
Dette brev blev aldrig besvaret.
Samme brev blev sendt i 1995 med samme resultat.
I 1996 gjorde skovrider Ulrik Lorenzen i Oksbøl Skovdistrikt opmærksom på det manglende svar fra ministeren, osv. osv. Jeg har et brev til, hvor man hele tiden refererer til, at der ikke bliver svaret fra ministeriets side, og det synes jeg er en utrolig måde at behandle de mennesker på, hvis hele livsgrundlag er dette område og dette projekt.
Arne Melchior (CD), 1998-06-26:
Jeg skal nok lægge ansigtet i alvorlige folder, for det er i virkeligheden en ret trist sag.
I hr. Svend Erik Hovmands tale fik vi heller ikke nogen idé om, hvad anskaffelses-, anlægs- eller driftsomkostningerne vil være.
Jeg skal oplyse Folketinget om, at CD havde stillet et ændringsforslag, hvori vi ville pålægge regeringen at undersøge mulighederne for en sådan bane, som vi også gerne ser etableret, hvis der er brug for den.
Men det har vi trukket tilbage, fordi ministeren i et bidrag til betænkningen gav fuldt tilsagn om at undersøge alting, endda inden udgangen af 1998, og så er der vel ikke mere at komme efter.
Og med hensyn til, om man skal rejse via Sverige,
skal jeg oplyse for hr. Svend Erik Hovmand, at titusinder af danskere, ja hundredtusinder, vil rejse til den danske ø Bornholm via Sverige, så det har ikke noget med sagen at gøre.
Vi får ingen faktuelle oplysninger.
- en dækningsløs check, som jeg kaldte det.
Men har vi ikke fået andet ud af det, har vi da fået lidt historieundervisning om Europas nyere historie, og det skal hr. Svend Erik Hovmand have tusind tak for at vi har fået repeteret.