runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jan Trøjborg (S), 2001-10-09:
Den sidste del af spørgsmålet ønsker jeg ikke at spekulere i, men vil holde mig til den generelle henvisning til FN-resolutionen, som jeg synes er god, stærk og præcis, og som sender et klart signal om, at verden ikke vil acceptere, at disse netværk får lov at arbejde, som der har været eksempler på.
Dernæst vil jeg da gerne sige, at hvis det er nogens strategi i øjeblikket fra amerikansk side, så er det selvfølgelig den amerikanske administrations, og det er præsident Bush's strategi.
Jeg synes, det er en klog strategi.
Når nogen taler om visse personer i den amerikanske administration, som regeringen har relateret til strategien, så kan det være, fordi f.eks. udenrigsminister Powell tidligere har udviklet strategier. Det, man kan sige i øjeblikket, er vel, at det, der tegner sig, er en sammensætning af forskellige strategier.
Det er klart, at der skal et teamwork bag for at få etableret den, men dernæst også denne vilje til at udrydde mulighederne for, at terroristnetværk, i hvert fald så velorganiseret som vi ser det nu, kan fungere.
Der er jo så andre elementer i den strategi, der ser ud til at tegne sig, som minder om tidligere strategier i anden forbindelse, men som ikke har den der exit, at man kan komme ud igen.
Man må forudse, at det bliver en lang kamp mod terrorismen som sådan.
Så det er et miks af teorier, som er udviklet, og som former noget, der begynder at tegne sig som en strategi i øjeblikket.
Og jeg synes, at den amerikanske regering på alle poster gør et fremragende og besindigt og klogt stykke arbejde.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Per Kaalund (S), 2001-10-09:
Jeg vil gerne spørge om, hvem der står bag denne nordalliance i Afghanistan, som nu blev nævnt i forbindelse med besvarelsen af et tidligere spørgsmål.
Hvilken - for nu at bruge et forsvarsudtryk - slagkraft har den egentlig, og hvad betyder den i den øjeblikkelige situation i Afghanistan?
Jan Trøjborg (S), 2001-10-09:
Det er et spørgsmål, som kan give anledning til et langt svar, men jeg skal prøve kort at sige, at den nordlige alliance opstod i 1996, tror jeg det var, efter Talebans erobring af Kabul.
Den støttes af Rusland/Iran og er geografisk fordelt, som man ser det på tv-skærmen, først og fremmest mod nordøst, hvor den står ganske stærkt.
Selv efter Masoods død for ganske nylig står den forholdsvis stærkt mod nord, men også i nordvest er der elementer af den nordlige alliance.
Den består hovedsagelig af grupperinger, som ikke er pashtunere, men efterhånden er der jo så også krigsherrer af pashtunsk etnisk oprindelse, som begynder at tilslutte sig Den Nordlige Alliance.
Så Den Nordlige Alliance ser ud til at være styrket i øjeblikket.
Den har lidt under mangel på militært isenkram i en ganske lang periode, men vi ved naturligvis, at de har været støttet fra bl.a. russisk side.
De ser ud til at have nogen bedre fremgang militært i øjeblikket, og det kan jo ikke udelukkes, at vi vil se det tydeligere i de kommende dage og uger.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Frank Aaen (EL), 2001-10-09:
Enhedslisten var ikke til stede under førstebehandlingen af det her lovforslag, og derfor skal jeg, som det også er oplyst i betænkningen fra udvalget, oplyse, at Enhedslisten agter at stemme imod forslaget.
Vi mener, at pensionskasserne her i landet selvforskyldt er kommet ud i en stor krise.
Vi vil selvfølgelig gerne være med til at løse den krise på en måde, så pensioner ikke går tabt, men vi er inderligt imod at løse krisen ved at komme flere skattemidler ned i pensionskasserne, som jo i forvejen er begunstiget af nogle meget massive skattelettelser.
Derfor stemmer vi imod forslaget.
Dorte Bennedsen (S), 2001-10-09:
Vi har nu fået forelagt det første af de tre indfødsretslove, det er sædvane, at Folketinget behandler i løbet af et år.
For god ordens skyld skal jeg oplyse, at af de personer, som er optaget på dette lovforslag, opfylder mere end 99½ pct. helt umiddelbart de betingelser for at opnå statsborgerskab, som et bredt flertal af Folketingets partier vedtog for godt 2 år siden.
Et mindretal, som rent faktisk ikke er på mere end 16 personer, har ikke umiddelbart opfyldt betingelserne, og disse sager har derfor været forelagt Indfødsretsudvalget til en konkret stillingtagen.
Det er personer, som f.eks. har indlæringsvanskeligheder med hensyn til det danske sprog.
Det kan være som følge af, at de har været udsat for tortur, og det kan også være som følge af, at de er udviklingshæmmede.
Det kan også være personer, som har en gæld til det offentlige af en vis størrelse, og hvor udvalget vil sikre sig, at afbetaling har fundet sted efter det regelsæt, som er fastsat.
Jeg kan derfor sammenfattende konstatere, at samtlige personer på dette forslag opfylder de kriterier, som Folketinget har sat for at opnå indfødsret.
De opfylder dem enten direkte og umiddelbart eller gennem en konkret stillingtagen i Folketingets Indfødsretsudvalg. Socialdemokratiet kan derfor tilsige forslaget sin velvillige støtte.
Jan Trøjborg (S), 2001-10-09:
Jeg mener, at den meddelelse, der skriftligt er gået fra Storbritanniens og den amerikanske ambassadør til FN's Sikkerhedsråd, helt klart siger, at man ikke udelukker, at man indsætter midler mod terroristnetværkene andre steder end i Afghanistan.
Altså alle ved, at Al Qaida-netværket opererer
andre steder, og det er sådan, jeg fortolker den skriftlige henvendelse, der er kommet.
Jeg mener, det er vigtigt at være opmærksom på, at kampen mod terrorismen ikke stopper sådan med et fingerknips eller med bombardementer af nogle Tomahawk-krydsermissiler eller fly.
Det er en lang, langsigtet kamp.
Den omfatter meget andet end militære midler.
Der er en lang række andre værktøjer, der er lige så vigtige: at bremse mulighederne for finansiering af terroristnetværk, diplomatiske, økonomiske, politiske midler.
Det ene er at opbygge en koalition, der er så bred som overhovedet muligt - det er vel 40 lande, der er i koalitionen i øjeblikket - og det andet er at udvikle en strategi, der handler om udryddelse af terroristnetværkene.
Men det, der er vigtigt, er naturligvis - det skal jeg slutte med, hr. formand - at man får lagt tilstrækkeligt pres på lande, der notorisk huser terroristnetværk som Al Qaida.
Her har vi desværre set, at Talebanstyret i Afghanistan har holdt hånden over og huser disse terroristnetværk, men man må håbe, at de bliver klogere undervejs.
Jeg nærer ikke nogen bekymring for, at man vil overreagere med anvendelsen af de militære midler.
Man skal huske på, at Talebanstyret jo har været advaret gennem lang, lang, lang tid, bl.a. fra amerikansk side, om, at det var uholdbart, at de husede og holdt hånden over Al Quida-netværket.
Så de har haft mange muligheder for at reagere.
Derfor kan det jo være hensigtsmæssigt at give sådan nogle, skal vi sige, løftede pegefingre eller »warnings«
på et passende tidspunkt
Jeg tror ikke, at vi vil se nogen yderligere eskalering af anvendelsen af militær magt i forhold til den kampagne mod Al Quida-netværket, som vi ser forholdsvis geografisk afgrænset i øjeblikket.
Peter Skaarup (DF), 2001-10-09:
Jeg vil ikke kommentere særlig meget, for det er ikke kutyme, når det er en stedfortrædende ordfører.
Men jeg vil blot sige, at da Dansk Folkeparti indrykkede de annoncer, gjorde vi kun det ene - og det tror jeg hr. Christian Hesselberg og CD er enige i - at vi tog det, der stod på Justitsministeriets hjemmeside, hvor lovforslaget her jo også kan findes, og satte det i avisen som en annonce, fordi vi synes, at det var rimeligt at få en debat om de her ting.
Bare den almindelige forbrugeroplysning til hr. Christian Hesselberg: Hvis hr. Christian Hesselberg går ind på Justitsministeriets hjemmeside, kan han finde nøjagtig de oplysninger, der er tale om her, og også på Folketingets hjemmeside nøjagtig de samme oplysninger.
Peter Skaarup (DF), 2001-10-09:
Fru Sandy Brinck siger, at Socialdemokratiet og regeringen slår to fluer med ét smæk.
Der vil jeg godt spørge: Har problemet ikke netop været, at domstolene egentlig har haft nogle forholdsvis rimelige og gode strafferammer, men at de har ikke villet udnytte de pågældende strafferammer?
Er det, der står i bemærkningerne, ikke et problem i den forbindelse, for der står jo: Fastsættelsen af straffen i det enkelte tilfælde vil naturligvis fortsat bero på domstolenes konkrete vurdering af samtlige sagens omstændigheder, og det angivne skærpede strafniveau vil således kunne fraviges af domstolen i op- eller nedadgående retning, hvis der i den konkrete sag foreligger skærpende eller formildende omstændigheder.
Er vi så ikke tilbage, hvor vi har miseren igen, nemlig at domstolene kan benytte de nuværende strafferammer til ikke at give den skærpede straf, som vi i virkeligheden gerne vil have indført fra Folketingets side?
Og vil regeringen på den baggrund sikre, at der indføres minimumstraffe, så vi er helt sikre på, at en voldtægt medfører en følelig straf?
Sandy Brinck (S), 2001-10-09:
Jeg er ikke sikker på, at man kan udlægge det sådan, at domstolene ikke vil.
Det danske domstolssystem skal så at sige være konservativt.
Det kan jo ikke ændre sig sådan over én nat.
Det skal være sådan, at den, der bliver dømt om torsdagen i Rødovre, ser en sammenhæng med den straf, der blev idømt om mandagen i Randers
, hvis det er en tilsvarende forbrydelse.
Det kan ikke ændres over en nat.
Vi havde som sagt håbet, at systemet selv ved at anke kunne opnå nogle skærpelser.
Det var for få måneder, vi kunne opnå ad den vej, og derfor giver vi et objektivt grundlag for at ændre retspraksis.
Det er det, der er væsentligt, nemlig at vi herinde giver et andet grundlag for de strafudmålinger.
Peter Skaarup (DF), 2001-10-09:
Jeg må bare indrømme, at jeg har svært ved at se - som svar på det som fru Sandy Brinck siger - at vi i det her forslag finder de vises sten, der kan sikre, at der bliver givet højere straffe, både når det gælder voldtægt og massevoldtægt.
Så har vi jo egentlig problemet igen, for det har vist sig, at domstolene i voldtægtssager ligger meget i den lave ende at strafniveauet.
Men man har f.eks. i forhold til økonomisk kriminalitet set visse domme være meget i
den høje ende
Vi har set Thorsen/Trads-sagen, hvor man ligger
Derfor må jeg igen spørge regeringen og Socialdemokratiet: Er det ikke sådan, at det, vi skal frem til, er minimumstraffe, så man er sikker på, at det giver en
hård, følelig straf, når der begås voldtægt og massevoldtægt?
Sandy Brinck (S), 2001-10-09:
Til det sidste spørgsmål kan jeg svare nej.
Men jeg synes, at det er en interessant udlægning, hr. Peter Skaarup har af det danske retssystem.
Taler hr. Peter Skaarup for, at domstolene ikke skal foretage en konkret vurdering? Så er det selvfølgelig altid ærgerligt, når hr. Peter Skaarup ikke kan finde de vises sten.
Men det, vi gør - vi indfører én strafferamme på 10 år i stedet for to i dag på henholdsvis 6 år og 10 år - er jo faktisk at hæve strafferammen med 4 år.
Det skulle give anledning til at øge strafniveauet.
Anne Baastrup (SF), 2001-10-09:
Jeg har fuld forståelse for, at fru Birthe Rønn Hornbech er sur over, at justitsministeren og fru Sandy Brinck er trætte af, at lovforslagene kommer gang på gang på gang.
Jeg synes heller ikke, at fru Birthe Rønn Hornbech er så slem til at komme med lovforslag fra Venstres folketingsgruppe gang på gang på gang.
I vores folketingsgruppe husker vi i hvert fald miljøområdet, arbejdsmarkedsområdet, og jeg ved ikke hvor mange forskellige områder, hvor Venstre og De Konservative overhovedet ikke retter et komma, men genfremsætter forslagene år efter år efter år.
Søren Søndergaard (EL), 2001-10-09:
Jeg har et enkelt spørgsmål til den konservative ordfører, for med hensyn til alle de frygtelige eksempler, den konservative ordfører gennemgår, kan vi jo kun, når de bliver fremstillet så generelt her, undre os over, at straffen ikke blev længere. Men hvis vi tager sagen, som den konservative ordfører nævnte, om en eller flere, der åbenbart havde taget en person i deres vold og mishandlet personen i timevis, dvs. holdt vedkommende tilbage og mishandlet vedkommende i timevis, og som fik langt under et års fængsel.
Hvor er det i lovgivningen, der står, at de, der har gjort det, de skyldige, skal have langt under et års fængsel?
Eller spurgt på en anden måde: Hvad er det i lovgivningen, der forhindrer, at de får en meget højere straf?
Hvad er det konkret i lovgivningen, der forhindrer det?
Helge Adam Møller (KF), 2001-10-09:
Efter min mening er der to parter, der er skyld i denne tilstand.
Den ene part er domstolene, og den anden er Folketinget; domstolene, fordi den paragraf, man her kommer ind under, enten er § 245, der kan give op til 4 års fængsel, eller § 246, der kan give op til 8 år, og alligevel giver man altså gang på gang straffe på langt under et år.
Man udnytter ikke strafferammen.
Den anden part er Folketinget, Folketingets flertal, for hver gang disse sager bliver diskuteret fra Folketingets talerstol, og når der er partier, der siger, at det må laves om, fordi sådan er praksis ved domstolene, så kan vi konstatere, at flertallet ikke vil ændre det.
Dermed accepterer man selvfølgelig det strafudmålingsniveau, som domstolene har, så de må tro: Okay, vi er i overensstemmelse med Folketingets flertal og dets intentioner, ellers ville Folketinget jo lave det om.
Det har Folketinget desværre hidtil ikke gjort.
Sandy Brinck (S), 2001-10-09:
Nu har hr. Helge Adam Møller et par gange henvist til Folketingets flertal på sådan en lidt unuanceret måde, synes jeg nok.
Jeg tror faktisk, at det, der er flertal for i Folketinget, i høj grad går på, at vi har et Straffelovråd siddende.
Men vi har altså bedt et Straffelovråd om at gøre det, og det bliver ikke mere logisk, hvis vi nu begynder at pille nogle ud, sådan som hr. Helge Adam Møller og Venstre og Det Konservative Folkeparti lægger op til.
Så enigheden går på, vil jeg gerne sige til hr. Helge Adam Møller, sådan som jeg også har hørt de tidligere debatter på det her område, at vi skal høre, hvad Straffelovrådet kommer frem til, for vi har faktisk bedt dem om at gøre et stykke arbejde for os.
Anne Baastrup (SF), 2001-10-09:
I efteråret 1982 overtog den konservativt ledede regeringen magten.
Siden da og indtil januar 1994 var der en konservativ justitsminister.
Hvad har en justitsminister bl.a. som beføjelse?
At give den til enhver tid siddende rigsadvokat instruktion, hvis man som minister er utilfreds med den måde, som de konkrete sager kører på. Hvordan kan det være, at det først er nu, man mener, at straffen skal være højere? Hvornår tror hr. Helge Adam Møller, at man rent faktisk har fastlagt strafniveauet på det niveau, det har ligget, og hvor det ligger nu?
I midten af 1970'erne lavede vi en lang række ændringer, og de ændringer er i virkeligheden blevet udmøntet på et tidspunkt, hvor De Konservative har haft justitsministerposten.
Så jeg synes, det er meget besynderligt, at man nu kommer her og beskylder alle mulige andre for, at man har de strafudmålingsprincipper, som domstolene fastlagde op igennem 1980'erne.
Elisabeth Arnold (RV), 2001-10-09:
Jeg skal ikke holde mit ordførerindlæg nu, men blot sige til hr. Helge Adam Møller, som var godt i gang med at remse alle de ting op, som De Konservative havde fået gennemført ved at være tilstrækkelig stædig og tilstrækkelig påpressende over for bl.a. Det Radikale Venstre, at der er en væsentlig forskel på hætteforbudet, som vi har vedtaget med radikale stemmer, og på forhøjelse af strafferammerne for voldtægt.
Hætteforbudet har vi principielt været modstander af, fordi vi synes, det har været vanskeligt at håndhæve, og vi har været i tvivl om, hvorvidt det overhovedet ville have en effekt.
Men vi lod os overtale, fordi vi også skulle have fred i familien, i regeringspartierne, og vi har vedtaget det, og færdig med den sag.
Det er i orden, og vi har også set det blive håndhævet en enkelt gang.
Men voldtægt har vi faktisk aldrig syntes skulle være lovligt, vi har altid syntes, det skulle straffes, og vi har undret os over, at strafferammerne ikke blev udnyttet.
Så dér er vi enige med Det Konservative Folkeparti.
Men det er altså ikke sådan, at vi pludselig har skiftet principiel holdning til, at voldtægt skulle være strafbart.
Det har vi faktisk altid ment, at det skulle være.
Helge Adam Møller (KF), 2001-10-09:
Det er dejligt, at De Radikale er enige med De Konservative eller omvendt.
Nye alliancer tegner sig i dansk politik, tak for det.
Ah, det var en lidt for vidtgående fortolkning.
Men det kan vi jo kun glæde os over.
Nu er De Radikale så også blevet enige om, at strafniveauet for voldtægt er for lavt og har derfor været med til i regeringen
at fremsætte det her forslag.
Men det var til fru Anne Baastrup, der vist sagde, at konservative justitsministre havde haft magten fra 1982 til 1993.
Nej, vi havde justitsministerposten, men magten sad i Folketinget, og på det retspolitiske område var der konstant et flertal imod regeringen på daværende tidspunkt.
Jeg husker det, for jeg har været medlem siden 1984, og jeg kom ind som suppleant i Retsudvalget i 1984, og jeg husker mange debatter fra dengang, hvor hr. Hagen Hagensen var vores ordfører, og jeg var en ydmyg backbencher, men hvor vi også dengang på en række retspolitiske områder som bl.a. vold og den slags var talsmænd for, at der skulle ske en skærpelse.
Anne Baastrup (SF), 2001-10-09:
De strafferammer, vi har, blev fastlagt i slutningen af 1970'erne og begyndelsen af 1980'erne.
Det vil sige: Det var ikke et folketingsflertal, der op igennem 1980'erne kunne styre noget som helst.
Det, det handlede om, var, at den tidligere justitsminister Ninn-Hansen ikke fandt, at man skulle rejse sagen og køre sagerne videre, at han ikke syntes, at Rigsadvokaten skulle have en særlig instruktion om, at man skulle føre sagerne op til Højesteret for at fastlægge et andet niveau.
Det er det, det handler om, og det burde hr. Helge Adam Møller erkende og så lade være med hele tiden bare at slå ud med armene og sige, at det var, fordi der var et andet retspolitisk flertal.
Det retspolitiske flertal havde fastlagt strafferammen, som den ligger nu; den blev bare ikke udnyttet. Det var den proces, der skete gennem 1980'erne.
Ingen af os kan jo forstå, hvad det er, der er sket f.eks. på voldtægtsområdet, men det er den proces, der er sket.
Søren Søndergaard (EL), 2001-10-09:
Jeg må ærligt indrømme, at jeg er lidt nervøs for den der flæskestegsretspolitik, hvor man sidder over julefrokosten og banker i bordet og konstaterer, hvordan den ene og den anden skal dømmes, og så ser vi, at når tingene kommer ind i en retssal, argumenterne bliver lagt frem, og tingene bliver belyst ordentligt, jamen så er tingene lige pludselig helt anderledes, og så dømmer folk anderledes.
F.eks. vil jeg minde hr. Helge Adam Møller om - hr. Helge Adam Møller husker måske sagen - at både han og en række andre ordførere gik ud og havde en meget markant holdning til nogle straffe, der var givet i en konkret voldtægtssag, hvor jeg vil sige: Det var noget, der skete, uden at de ordførere havde nogen som helst mulighed for at have en konkret viden om, hvad der var foregået, en konkret viden om ting, som var kommet frem i en retssal, og som var blevet fremlagt under retssagen.
Jeg synes ikke, hr. Helge Adam Møller forholder sig til, at der altså er nogle nævninge, som rent faktisk forholder sig til det, der kommer frem under retssagen, og ikke bare nogle strafferammer.
Helge Adam Møller (KF), 2001-10-09:
Jeg ved såmænd ikke, hvor uenige hr. Søren Søndergaard og jeg er på det her område.
Jeg nævnte jo selv et eksempel før med uagtsomt manddrab.
Jeg sagde netop, at det er godt og rigtigt, at vi har en strafferamme, der går helt fra bøde over hæfte i gamle dage til fængsel og under skærpende omstændigheder helt op til fængsel i 4 år.
Det giver jo et vist spændrum, og det er fint, for der kan godt være nogle, der kommer til at dræbe et menneske i trafikken, hvor det faktisk efter min mening er rimeligt efter en konkret vurdering - den med solen og lyset - at de får en stor bøde, men det er urimeligt, at nogen i andre tilfælde, hvor der også kun er dræbt én, men hvor vedkommende efter min mening stort set begår det helt bevidst, fordi han ikke har kørekort, har drukket for meget og kører for hurtigt over for rødt lys, ikke får en helt anden straf.
Det, der er kedeligt, synes jeg, er, at man gang på gang, når man får domsudskrifterne fra danske domstole, hvad
enten det er byretter eller landsretter, og sidder og læser de aktuelle domme, kan se nogle områder, hvor dommene i hvert fald strider markant imod min og konservativ retsfølelse.
Jeg anerkender, at andre kan synes, det er o.k., men der er altså for mange eksempler - jeg nævnte den fra Odense - hvor det er fuldstændig i uoverensstemmelse med min retsfølelse.
Derfor har vi kun én måde at få det ændret på, og det er at fremsætte forslag i Folketinget, men jeg konstaterer, at når det her eksempel har været nævnt nogle gange og man stadig væk synes, at rammen er god nok, så er det, fordi der ikke er et flertal for at ændre det.
Det accepterer vi så, men vi modarbejder det.
Christian Hesselberg (CD), 2001-10-09:
Under fru Susanne Clemensens orlov er det mig, der har overtaget ordførerskabet på udlændingeområdet. Personerne i det lovforslag, vi behandler, opfylder fuldt ud betingelserne for at få dansk statsborgerskab, og derfor er de berettigede til at få det. Dansk Folkeparti fortsætter, som vi hørte hr. Skaarup sige, med at stemme imod disse lovforslag, og det kommer ikke som den helt store overraskelse.
Som det har været nævnt under debatten, bragte partiet i sommer en helsidesannonce i Jyllands-Posten med navnene på dem, vi i dette kalenderår har givet dansk statsborgerskab.
Dansk Folkeparti kaldte det for folkeoplysning, men jeg mener nu, at annoncen nærmere er et forsøg på at hænge nogle personer ud med navns nævnelse.
Men med det lovforslag, vi behandler i dag, bliver der endnu en mulighed for Dansk Folkeparti til at udøve folkeoplysning.
Som svar på Dansk Folkepartis annonce kom der tre helsidesannoncer, hvor tusindvis af danskere bød de nye danskere velkommen.
Velkomstannoncerne var et godt modsvar til den ubehagelige måde, som Dansk Folkeparti misbrugte navnene i de tidligere lovforslag på.
Jeg var ikke selv med i de annoncer, men jeg vil da ikke undlade her fra talerstolen at byde de nye danskere velkommen, både dem i de tidligere lovforslag og også dem i dette lovforslag, så vi kan konkludere: CD støtter fuldt ud lovforslaget, og vi ønsker, at det bliver behandlet hurtigt.