runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pernille Sams (KF), 2000-04-12:
Det kan jo være, at hr. Morten Helveg Petersen vil svare mig på det spørgsmål, som jeg ikke kunne få svar på af SF.
Jeg er nemlig glad for, at hr. Morten Helveg Petersen bekymrer sig lidt for virksomhedernes retssikkerhed, og derfor synes jeg da også, at De Radikale på en eller anden måde må have gjort sig nogle overvejelser over, hvad det er for eksempler fra de sidste 2 år, der gør, at man gerne vil pålægge bøder, første gang en virksomhed overtræder reglerne. Hvad er det for nogle eksempler, hvor det ikke har været tilstrækkeligt med de sanktioner, man har kunnet give efter den nuværende lov?
Morten Helveg Petersen (RV), 2000-04-12:
Der er flere og flere analyser, der viser, at jo hårdere konkurrencen er på hjemmemarkedet, desto mere konkurrencedygtige vil virksomhederne være ude i den store verden, og det vil selvfølgelig også gælde for danske virksomheder.
Lad mig sige om fusionskontrol, at Danmark er det eneste EU-land, der ikke har en fusionskontrol, og vi ser fra Det Radikale Venstres side fordele ved at få en national fusionskontrol.
Det vil faktisk være godt for virksomhederne i en række tilfælde, og det vil give en hurtigere sagsbehandling.
Men det må ikke opfattes sådan, at vi generelt skulle være modstandere af fusioner.
Vi er tilhængere af, at virksomheder kan fusionere for at opbygge konkurrencekraft og for at kunne konkurrere, og derfor skal fusionskontrol heller ikke ses som et instrument imod fusioner generelt, men som et instrument til sikre
forbrugerne i den sammenhæng
Jeg vil så vende mig mod spørgsmålet om dominerende stilling og misbrug af dominerende stilling, for jeg synes, der er en række elementer i lovforslaget, som ikke har fået lov at indgå i debatten indtil nu.
I henhold til lovforslaget skal man kunne idømmes en bøde, hvis man forsætligt eller groft uagtsomt misbruger sin stilling.
Rent faktisk udvides definitionen af, om en virksomhed er dominerende, med lovforslaget.
Der indgår nu efterspørgselssubstitution, udbudssubstitution og potentiel konkurrence, og dertil kommer, at det relevante geografiske marked kan være større end Danmark.
Det er ikke indgået i debatten i tilstrækkelig grad hidtil, men det er altså nødvendigt at pointere, at det er det, der er formålet med forslaget.
Fra radikal side har vi selvfølgelig bekymret os meget om retssikkerhed også på det punkt.
Derfor synes jeg, det er værd at hæfte sig ved, at virksomhederne har mulighed for at få en forhåndsbesked, en såkaldt ikkeindgrebseerklæring, der kan give en virksomhed et fingerpeg om, hvorvidt den er dominerende, så vi undgår en vilkårlighed, hvor virksomheder ikke aner, om de er dominerende eller ej, og dermed udsætter sig selv for en bøde.
Alt i alt betyder det, at straf forudsætter bevis for, at virksomheden var vidende om eller burde vide, både at den havde en dominerende stilling, og at den havde til hensigt at misbruge denne eller handlede groft uagtsomt ved sin optræden.
En virksomhed, der hændeligt eller ved simpel uagtsomhed overtræder forbudet, vil altså ikke kunne straffes, og det er vigtigt at holde fast i.
Man kan få indtryk af debatten, at der nærmest er tale om wild west og embedsmænd i en styrelse, der sidder og stanger bøder ud efter forgodtbefindende, men det er altså ikke tilfældet.
Lovforslaget skitserer på en lang række konkrete måder, hvordan en masse kriterier skal være opfyldt, så retssikkerheden er i orden, og det gør også, at vi fra radikal side kan støtte forslaget.
Sonja Albrink (CD), 2000-04-12:
Erhvervsministeren ønsker en revision af konkurrenceloven, og i den forbindelse har de fire borgerlige partier, Venstre, De Konservative, Kristeligt Folkeparti og CD, igennem flere måneder - eller nogle måneder, må vi hellere sige - været til forhandlinger hos ministeren.
Vi lyttede, og vi fremførte vores argumenter og ønsker, men vi måtte konstatere, at forhandlingen og viljen var der ikke så meget bevægelse i.
Derfor blev konklusionen som bekendt, at de fire partier meldte sig ud og sagde, at de ikke kunne støtte det lovforslag, ministeren var i gang med.
Jeg synes, den slags vil være kedeligt, hvis der skal lægges op til at få skabt en tradition med brede flertal for det, der må betegnes som erhvervslivets grundlov.
Det kan jo føre til en helt uacceptabel slingrekurs for erhvervslivet, hvis konkurrenceloven skal laves om, hver gang regeringsmagten skifter, og således bliver kastebold mellem højre og venstre side af Folketinget. Ærlig talt synes vi i CD, at erhvervslivet fortjener bedre. Og hvorfor, kan man så spørge, har erhvervsministeren så travlt med at få ændret denne lov?
For det første - og det er noget, vi også har fremført over for ministeren under forhandlingerne - ser vi et problem i muligheden for at give bøder, allerede første gang myndighederne mener, at en virksomhed misbruger en markedsdominerende stilling.
I CD mener vi, det måske ville være rimeligt kun at give en virksomhed et gult kort, første gang det bliver opdaget, for selvfølgelig skal man gribe effektivt ind over for lovovertrædelser.
Der må være mulighed for, at bøderne kan fastsættes ud fra et konkret rimelighedsskøn uden en nedre grænse, og det må også være muligt at indføre en bagatelgrænse for, hvor små virksomheder skal være for at kunne idømmes bøder, mener vi i CD.
Vi mener ikke, at ministerens argumenter for fusionskontrol er overbevisende.
Vi er bange for, at den kontrol vil lægge en uheldig dæmper på de fusioner, der er nødvendige for at sikre virksomhedernes tilpasning til den internationale konkurrence.
Jeg vil også sige noget om Konkurrencerådet: Vi kan ikke acceptere, at ministeren lægger op til, at erhvervsrepræsentanterne må forlade Konkurrencerådet.
Samlet set kan vi konstatere, at der er flere skærpelser i det foreliggende forslag, og vi vil gerne råde ministeren til, at ministeren får et så afgørende og bredt flertal som overhovedet muligt.
Jeg kan slutte mit indlæg med at sige til ministeren, at i CD er vi altid i arbejdstøjet.
Vi er også parate til at trække i arbejdstøjet, når der skal behandles konkurrencelov, og vi håber også, at ministeren fortsat kan se, at en konkurrencelov skal hvile på et bredt flertal.
Jeg tror, vi alle sammen i denne Folketigssal erkender, at det er af den største værdi for erhvervslivet.
Egil Møller (DF), 2000-04-12:
Den nugældende konkurrencelov blev vedtaget i maj 1997 og har, som nogle før mig har været inde på, kun fungeret i relativt kort tid.
Alligevel ønsker erhvervsministeren af hensyn til EU, at vi ændrer en lov, som vel på nuværende tidspunkt ikke har vist sig ikke at have været effektiv.
Skulle lovgiverne i dette Ting ikke lade nye love få lov at virke, inden man ændrer afgørende ved dem?
Så vil jeg godt spørge ministeren: Kan ministeren komme med eksempler på, at den nugældende lov ikke virker efter hensigten?
Vil ministeren bekræfte, at dette lovudspil er af hensyn til EU, at virksomhederne skal have denne nye skærpede lov presset igennem alene af hensyn til EU?
For at der ikke skal være tvivl om Dansk Folkepartis holdning til fri konkurrence,
skal jeg præcisere, at vi ønsker et frit og konkurrencepræget marked med fri, lige og fair konkurrence.
Det må afgjort være i forbrugernes interesse, at konkurrencen er så stærk virksomhederne imellem, at forbrugerne sikres den bedste kvalitet til mindst mulig pris.
Lovforslaget lægger op til, at Danmark inden for EU-samarbejdet kan behandle eventuelle sager under nationale konkurrencemyndigheder.
Det kan vi fra Dansk Folkepartis side støtte.
Med hensyn til fusionskontrol bør det sikres, at det alene drejer sig om betydende fusioner.
Vi må ikke spærre for, at virksomheder kan vokse og eventuelt fusionere for at overleve i konkurrencen med udenlandske virksomheder. Dansk Folkeparti er stærkt betænkelig over for førstegangsbøder ved misbrug af markedsdominans.
Det vil ofte være svært for virksomheder at bedømme, hvornår fartgrænserne overtrædes. Derfor kan vi ikke støtte forslaget om bøder ved førstegangsmisbrug.
Som et nyt element ønsker ministeren at ændre Konkurrencerådets sammensætning, således at rådet fremover bliver uden medlemmer fra erhvervslivets organisationer.
Naturligvis bør der være repræsentanter for både Forbrugerrådet og erhvervslivet.
Jeg skal til slut meddele, at Dansk Folkepartis støtte til lovforslaget vil afhænge af, hvorvidt vi vil kunne ændre afgørende på lovforslaget i retning af mine fremførte synspunkter.
Jørn Jespersen (SF), 2000-04-12:
Fru Pernille Sams siger, at hun ikke forstår det.
Det er også mit indtryk.
Jeg kan bare ikke gøre ret meget ved det.
Jeg har prøvet at sige, at det her er en principiel diskussion, der handler om, hvilken sanktion det skal udløse, når man misbruger sin dominerende stilling.
Men det er jo ikke det, der er diskussionen her.
Det, der er diskussionen, er, at når man har misbrugt den, hvad er så sanktionen?
Er det første gang bare en påtale, hvor man løfter pegefingeren og siger: Fy, det må I ikke?
Eller er det en bøde?
Og dér tilkendegiver jeg, at det er mit synspunkt, at det bør være en bøde første gang og ikke en løftet pegefinger.
Det burde ikke være så svært at forstå.
Pernille Sams (KF), 2000-04-12:
Jeg vil gøre opmærksom på, at vi konkret har afleveret et forslag til ministeren om, hvordan man kunne formulere en markedsafgrænsning, som er væsentlig bedre end den her, så det kriterium, som hr. Jørgen Jespersen efterspørger, har vi jo for længst opfyldt.
Men når hr. Jørn Jespersen her siger, at det er vanvittigt af mig, at jeg efterspørger et eksempel på, hvor det er, SF ville have at myndighederne skulle have idømt en bøde ved førstegangsmisbrug, så er det da mærkeligt, for det er da det, hr. Jørn Jespersen går ind for.
Han beder om en stramning og siger, at det er rigtigt at indføre bøder ved førstegangsmisbrug, men hr. Jørn Jespersen kan ikke nævne et eksempel på, hvorfor det er det, eller hvornår man skulle have brugt det, eller hvornår det ville have været bedre, hvis man havde haft det redskab.
Hvordan kan man sige så klart, at det mangler vi, hvis man ikke har et eneste eksempel på, at det ville have været godt, eller at det har manglet i den eksisterende praksis?
Jeg forstår det ikke, og jeg forstår ikke, hvorfor det er et vanvittigt spørgsmål at stille.
Når det er det, hr. Jørn Jespersen nu går ind for at hele erhvervslivet skal underlægges, må man da i det mindste kunne svare på, hvornår det skulle have været brugt i de år, regeringen har haft mulighed for det.
Ole M. Nielsen (KRF), 2000-04-12:
Jamen det var bare en supplering til hr. Behnkes udmærkede idé om, at man også skulle flytte institutioner ud, at man kunne flytte dem derud, hvor mennesker bor.
Så kunne de måske bruge vejene i begge retninger både morgen og aften.
Og der er faktisk et eksempel på, at embedsmænd også kan have lyse øjeblikke.
Der er en embedsmand, der i landsplanredegørelsen på side 74 har skrevet, at Danmark har en veludbygget infrastruktur; det er ikke udbygningen, men anvendelsen af infrastrukturen, som er afgørende for udviklingen af en mere effektiv og miljørigtig transport.
Derfor ønsker regeringen i højere grad at sætte fokus på spørgsmålet om, hvordan den allerede eksisterende infrastruktur kan anvendes mere effektivt og miljørigtigt.
Et skifte fra at prioritere en yderligere udbygning af infrastrukturen til i højere grad at fokusere på anvendelsen af infrastrukturen kan sikre en mere effektiv transport til gavn for miljøet.
Det er kloge ord, og de er smuttet forbi ministeren, eller også er der ingen af regeringens medlemmer eller socialdemokratiske politikere, der har fundet ud af, hvad det betyder.
Men det er da imponerende, at der er embedsmænd, der kan få lov til at skrive sådan noget klogt noget her.
Vi håber, at det går op for politikerne engang, så de gør noget ved det også.
Jens Rohde (V), 2000-04-12:
Vi kan i hvert fald konstatere, at man bliver nødt til fra forligspartiernes side at gå ind og specificere på klokkeslæt, hvornår der skal spilles det ene og det andet, og på den måde bliver politikerne rigtige programchefer, og det lyder jo sikkert godt i mange radiostationers ører!
Hvad Venstre ville have ment at Danmarks Radio skulle bruge en fjerde kanal til, jamen det er helt klart, det er jo selvfølgelig at lave en fire-kanal-struktur, hvis der havde været nogle flere frekvensressourcer.
Og det er netop frekvensressourcerne, vi kommer ind på nu, fordi man hele tiden omtaler en femte, næsten landsdækkende kanal.
Dér vil jeg gerne høre, om ministeren kan bekræfte udtalelserne fra Telestyrelsen til Dagbladet Børsen den 30. marts 2000 om, at der i dag ingen femte kanal findes, og at man derfor ikke kender til dækningsprocenten, og at selve afsnittet om den femte kanal derfor ikke er det papir værd, det er skrevet på.
Søren Kolstrup (EL), 2000-04-12:
Dér, hvor privatbilen har sin største mission, og hvor den er meget fleksibel, er selvfølgelig i yderdistrikterne, og man ville jo have løst et mægtigt problem i Danmark, hvis man sagde: Er der nogen, der har behov for at køre i privatbil, så er det selvfølgelig dér, hvor der ikke er kollektiv trafik.
Det er klart.
Men når det så er sagt, så mener Enhedslisten, at der kan gøres utrolig meget for en fleksibel kollektiv trafik i landdistrikterne, først og fremmest ved, at man etablerer et system, hvor den enkelte borger kan rekvirere en kollektiv løsning.
Man har forsøgt med det enkelte steder, altså med opkald til en telebus, opkald til en regional bus eller om fornødent - om fornødent - til en taxa.
Så er der et utrolig stort potentiale, som man undertiden glemmer, nemlig at der i forvejen transporteres så utrolig mange mennesker selv i yderdistrikterne via det offentlige, men de taxaer og de busser, der bruges til at transportere vore gamle, vore syge osv., er ikke inddraget i den kollektive løsning.
Derfor er den smarte løsning, at hver borger kan ringe til en opkaldscentral og sige, at han gerne skal derfra og dertil, og så kommer der et kollektivt tilbud i form af en taxa eller en telebus.
Det ville være elegant at gøre det i yderdistrikterne.
Det er Enhedslistens mål, hvad det angår.
Jens Rohde (V), 2000-04-12:
Jeg må jo sige, det er godt, kulturministeren er her i dag, for kunsten stiger da for hvert minut, der går.
Det er jo fantastisk, at man står og skælder ud på Venstre over, at vi ønskede udbud på kanalerne, og at man nu er så stolt over, at man har lavet det udbud, som Venstre har forlangt, i hvert fald i overskriften, for stadig væk er det vores opfattelse, at der er tale om et skinudbud. For det første vil jeg godt spørge ministeren, om hun finder, at det at blande rytmisk musik, debat og klassisk musik ind på én profil, er en særlig attraktiv kanalprofil at få, og om det ikke netop er for at undgå denne sammenblanding, at DR ønsker en 4-kanal-struktur, således at man kan have nogle rene profiler, hvor folk ved, hvad de får.
For det andet vil jeg endnu en gang spørge: Er Danmarks Radio ikke den bedste til at udfylde den opgave, som foreligger ud fra koncessionskravene, og vil forligspartierne stille krav om, at man her opretter f.eks. ensembler, bigband og radiosymfoniorkester for at sikre indspilning af dansk komponeret musik?
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2000-04-12:
Jeg undskylder over for hr. Jens Rohde, at jeg sagde, at dagbladenes kulturredaktioner kunne byde.
Jeg mener selvfølgelig, at dagbladenes kulturredaktioner kunne stå for indholdet, og at de dagblade, som kulturredaktionerne er en del af, af samme grund vil være interesserede i at byde, og som det er oplyst for mig, er der faktisk en række dagblade, der vil være interesserede i at byde på den fjerde radiokanal og muligvis også den femte. På spørgsmålet om, hvem der vil byde, har jeg svaret, at det kan jeg af gode grunde ikke vide.
Det er selvfølgelig rigtigt, at Danmarks Radio med stor sandsynlighed vil byde, og at Danmarks Radio har nogle ressourcer, som man vil kunne bruge i den sammenhæng, f.eks. alle de gode ensembler.
Men lad mig i den sammenhæng understrege, at der også vil være en række andre medievirksomheder, der med stor sandsynlighed vil kunne opbyde ressourcer, der svarer hertil, bl.a. en kapital, der nok vil være noget større end den, Danmarks Radio har mulighed for at gå ind med. Til CD: Ja, det var næsten en rigtig fremstilling af medieforligsforløbet og også af medieforlisforløbet, som vi havde sidste år.
Sidste år var vi igennem en lang forhandling, hvor vi var næsten enige om, hvordan medielandskabet skulle se ud i fremtidens Danmark.
Det eneste parti, der var imod den løsning,
var Venstre.
Venstre krævede, at det ikke skulle være en række kommercielle lokalradioer, der skulle stå for at drive den femte, næsten landsdækkende kanal.
Derimod skulle der være en central udbyder.
Det vil sige, at der skulle være en, der stod for at bryde Danmarks Radios monopol, og det ud fra den betragtning, at hvis man virkelig skulle have et monopolbrud, skulle det altså være en stærk udbyder, der kom på banen, og derfor kunne man ikke bygge det op nedefra.
Søren Hansen (S), 2000-04-12:
Nu lyder det jo på hovedspørgeren, hr. Jens Rohde, som om Danmarks Radio kan en hel masse godt, som ingen andre er i stand til.
Det kommer nu ikke helt bag på mig.
Det kommer lidt bag på mig, at hr. Jens Rohde fremsætter netop det synspunkt, men nuvel.
Nu var udbudet jo ikke med i det første udspil, men måske kan det være inspireret af bl.a. hr. Jens Rohdes parti og Det Konservative Folkeparti, der tordnede op til den pågældende weekend, hvor forliget blev indgået, om, at nu skulle begge disse kanaler i udbud.
Jeg ved ikke, i hvilket omfang det har haft indflydelse på sagens gang og på det endelig resultat.
Har ministeren haft nogenlunde samme oplevelse af sagen, som jeg har?
Keld Albrechtsen (EL), 2000-04-12:
Ministeren sagde for et øjeblik siden, tror jeg, at der ikke var nogen punkter, der ikke var blevet belyst i det her forlig.
Så må jeg bare gøre ministeren opmærksom på, at Enhedslisten altså havde et ønske om, at forholdet til EU-retten blev belyst, og det er mig bekendt stadig væk ikke belyst.
Jeg er bekymret.
Ministeren sagde ved dette udbud, at den fjerde radiokanal med stor sandsynlighed bliver vundet af en udenlandsk klassisk radio.
Hvorfor sagde ministeren det?
område og underlagt sig EU's udbudsregler?
Eller har man helt bevidst valgt, at det spørgsmål ikke skulle afklares og ikke afdækkes, inden dette hastværksarbejde skulle afsluttes mellem en lille, snæver kreds af partier?
Ebbe Kalnæs (CD), 2000-04-12:
Jeg vil gerne spørge kulturministeren, om den debat, der nu efterfølgende har været oven på medieforliget, ikke lader meget tilbage at ønske.
Jeg vil gerne høre kulturministeren, om ikke det seneste forsøg på at indgå et medieforlig faktisk var næsten færdigt, at Det Konservative Folkeparti var gået ind for det, at Venstre var meget langt med i det, men trak sig i sidste øjeblik, at det i det tidligere forsøg på et medieforlig lå fast, at Danmarks Radio skulle have den fjerde kanal - den femte var ikke udbudt - og at vi i det nuværende medieforlig har udbudt begge kanaler. I det billede, der er skabt, er det, som om det bare er klassisk musik.
Kan ministeren bekræfte, at der både er tale om klassisk musik, om jazzmusik, om rytmisk musik og om en række andre ting, der er skrevet med ind i forliget, men som vi stort set ikke hører noget om?
Kan ministeren bekræfte, at spørgsmålet om børnereklamer på TV 2 blev ganske reduceret, og at det dermed er en økonomisk styrkelse af TV 2?
Jens Rohde (V), 2000-04-12:
Det tager slet ikke tager hul på nogen af de grundlæggende diskussioner, som
er nødvendige, hvis det er sådan, at det skal pege bare en lille smule fremad.
Jeg må også undre mig over, at kulturministeren her kan stå og sige, at hun tror på, at kulturredaktionerne på de enkelte dagblade vil kunne byde på denne kanal.
Ministeren burde vide, at en redaktion selvfølgelig ikke byder ind på en radiokanal.
Det er noget, som dagblade som helhed kan gøre.
Det kræver også en kæmpestor kapital, og dagbladene har jo også meldt ud, at dette absolut ikke er deres kop te.
Men tilbage til spørgsmålet: Jeg vil godt høre ministeren, om det i den vurdering - der er jo tale om en beauty contest, hvor man vurderer, hvem der bedst kan levere den vare, vi beder om - ikke vil være naturligt, at man tager med i overvejelserne, at Danmarks Radio har et radiosymfoniorkester og har det største musikarkiv og dermed har en forudsætning for at kunne spille f.eks. dansk produceret klassisk musik, som ingen andre har i dette land og da slet ikke i udlandet.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2000-04-12:
Jeg kan trøste hr. Jens Rohde med, at vi jo får en forespørgsel senere på året, hvor vi får mulighed for at diskutere alle de spørgsmål, og desuden havde hele den brede forligskreds mulighed for i et halvt år at diskutere bredere mediepolitiske emner.
Samtidig har de enkelte partier også haft rig lejlighed
til at positionere sig, så jeg mener ikke, der er uklare punkter i dette medieforlig.
Men som sagt får vi rig lejlighed til at diskutere det i den kommende tid, fordi vi får en forespørgselsdebat, og endvidere kommer der et lovforslag til efteråret, hvor der igen vil være rig lejlighed til at diskutere alle de spørgsmål, som det måtte være på sin plads at diskutere.
Som jeg sagde ved flere lejligheder, da aftalen blev indgået, kunne jeg f.eks. godt forestille mig, at dagbladenes kulturredaktioner ville være i stand til at sammensætte et flot projekt, og det samme tror jeg at f.eks. TV 2, TV 3 og nogle af de udenlandske medier, som har satset på den klassiske musik, vil være i stand til.
Om de eller andre vil gøre det, er jeg ikke herre over, men når jeg tænker på, hvor mange forskellige medievirksomheder der var overordentlig interesserede op til aftalens indgåelse, skulle det undre mig, om DR blev den eneste seriøse ansøger.
Jens Rohde (V), 2000-04-12:
Kulturministeren indgik et medieforlig i huj og hast over en weekend, og på den måde slap regeringen jo for at tage nogle, synes vi, relevante diskussioner med de borgerlige partier, men fred nu være med det.
Men forliget rummer mange uklarheder, som vi meget gerne vil søge at få afdækket her i den kommende tid, og vi kan jo starte i dag med noget af det, der har været mest diskuteret, nemlig udbudet af den fjerde og den såkaldt femte radiokanal.
Derfor vil jeg godt starte med at spørge kulturministeren, om ministeren kan tilvejebringe eksempler på udbydere, der med DR's klassiske diskotek, ensembler og Radiosymfoniorkestret in mente kan matche profilen for den fjerde landsdækkende radiokanal bedre eller på samme niveau som DR.
Marianne Jelved (RV), 2000-04-12:
Hr. Frank Dahlgaard, som er begavet og er nationaløkonom og er inde i dette stof, kom fuldstændig til at fortale sig før, da han sagde, at den kunne gå hen og blive en succes.
Ja, det kan den nemlig, og derfor er det enkelt for hr. Frank Dahlgaard at sige ja, og det hilser jeg velkommen.
Der er ikke høj arbejdsløshed i alle eurolandene.
Den er meget lav og lavere end i Sverige og England i Irland, Luxembourg, Holland, Portugal og Østrig.
De er alle eurolande, og de har alle sammen en arbejdsløshed, der ligger under den svenske og den engelske arbejdsløshed, og det synes jeg hr. Frank Dahlgaard glemmer at fortælle.
Det, vi gerne skulle have, er en nuanceret debat, så vælgerne har et nuanceret billede at forholde sig til, og jeg glæder mig til, at hr. Frank Dahlgaard kan bidrage til det, når nu lyset for enden af tunnelen er til at få øje på, nemlig at euroen er en succes.
Hermed sluttede spørgsmålet.