runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-11-30:
Jeg har godt set i dagspressen, at hr. Ole Sohn har været ude med forkerte tal, og derfor er det godt, at vi får det frem nu her, så vi kan rette dem.
Kendsgerningen er, at der nu er 14.000 flere offentligt ansatte, end der var i 2001 under den tidligere regering.
Og så kan man altså ikke komme og sige, at når tallet i dag ligger 14.000 over, hvad der var i 2001, så er der skåret ned under denne regering.
Plus 14.000, det er altså en vækst.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Spm. nr. US 27
Nu siger hr. Ole Sohn flere forkerte ting i samme spørgsmål.
Men lad mig lige først slå fast, at det er ikke sandt, at der er blevet færre offentligt ansatte, tværtimod så ligger det fast, at der er blevet 14.000 flere offentligt ansatte, siden denne regering trådte til.
Lad mig så slå fast, at starthjælpen jo bl.a. er til for at sikre, at det skal kunne betale sig at arbejde – også for indvandrere.
Og er der noget, der er gavnligt også for børnene, så er det da, at forældrene kommer i job.
Det er jo det, der er sigtet med hele konstruktionen omkring starthjælpen.
Ole Sohn (SF), 2004-11-30:
Det er i hvert fald en kendsgerning, at hvis man er barn i en familie, hvor økonomien slet ikke hænger sammen, så er det noget af det, der er med til at hæmme integrationen, og det formoder jeg også at statsministeren er enig i.
Et andet problem er jo, at i hele den offentlige sektor, som jo kunne bidrage til at skabe arbejdspladser, bl.a. til nogle af anden etnisk baggrund, er vi kommet i den situation, at siden regeringen trådte til og fik ansvar for den økonomiske politik med den første finanslov i 2002, er der faktisk blevet færre offentligt ansatte.
Det vil sige, at der bliver færre muligheder for at skabe job også til folk med anden etnisk baggrund i den offentlige sektor.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-11-30:
Det har regeringen ingen planer om at ændre på.
Starthjælpen er jo indført af flere forskellige grunde, herunder det grundsynspunkt, at det altså er meget rimeligt, at man skal have boet i Danmark i nogle år, før man får fuld adgang til det danske velfærdssamfunds ydelser, herunder kontanthjælp.
Derfor er det altså således, at hvis man har boet her i mindre end 7 år, så får man en særlig starthjælp.
Nu har jeg jo ikke haft lejlighed til at forberede mig på spørgsmålet fra hr. Ole Sohn, men hvis ikke jeg tager meget fejl – men det kan jeg jo så undersøge efterfølgende – så kan integrationsministeren oplyse, at der faktisk er en tendens til, at beskæftigelsesgraden for dem, som har været på starthjælp, er bedre end for andre.
Det er selvfølgelig en oplysning, som jeg må slå efter, da jeg ikke har haft lejlighed til at forberede mig på spørgsmålet her, men jeg tror, det forholder sig sådan.
Ole Sohn (SF), 2004-11-30:
Det tal kan man jo altid diskutere.
Det er Socialforskningsinstituttet, der er kommet med det, men lad det nu ligge.
Der er mange.
En af de mere grundlæggende ting regeringen har gjort – jeg vil i øvrigt godt kvittere for en række af de symptomforanstaltninger, regeringen støttet af SF har taget initiativ til – er jo at indføre starthjælp, introduktionsydelse.
Den rammer i særdeleshed børn af indvandrerfamilier, som på den måde kommer i en økonomisk situation, som i den grad gør det fuldstændig umuligt for dem at deltage i normalt socialt samvær med andre børn.
Og det er noget af det, der hæmmer integrationen allermest.
Så der har regeringen jo, hvis man vil komme med nogle konkrete initiativer, mulighed for at sige: O.k., vi tog fejl, det har vist sig, at arbejdsløsheden ikke er faldet.
Det var jo argumentet for at indføre startløn og integrationsydelse.
Derimod er arbejdsløsheden steget, og det vil sige, at man bare har marginaliseret en gruppe yderligere.
Så jeg håber, at statsministeren, hvis man tager det alvorligt med integrationen, også vil se på starthjælpen og introduktionsydelsen igen.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-11-30:
Regeringen har i høj grad styrket indsatsen over for udsatte børn i det danske samfund.
Vi har afsat ganske betydelige midler til det, der hedder at bekæmpe den såkaldt negative sociale arv –
jeg tror i øvrigt også, at SF er med i en række af de aftaler – så kendsgerningerne er, at denne regering har afsat ganske betydelige midler til at hjælpe udsatte børn.
I den forbindelse har vi også en politisk aftale om at gennemføre en reform af anbringelser af børn uden for familien.
Så der er taget initiativer over en bred front.
Nu ved jeg ikke, hvor hr. Ole Sohn har de tal fra, men jeg vil i hvert fald uden tøven gerne slå fast, at der er aldeles ikke 90.000 børn i Danmark, som lever i fattige familier.
Ole Sohn (SF), 2004-11-30:
Jeg er meget glad for statsministerens indledende bemærkninger, hvor det blev erkendt, at det store problem, at der er mange indvandrere og flygtninge, som ikke er integreret ordentligt, og som ikke er en del af det danske arbejdsmarked, er den helt store udfordring.
Dertil vil jeg godt spørge, om det så giver anledning til, at regeringen overvejer at se nøjere på den situation, at vi har omkring 90.000 børn, som lever i økonomisk dårligt stillede familier, hvor de ikke har en jordisk chance for at deltage i det almindeligste sociale samvær med klassekammeraterne: børnefødselsdage, idrætsforening og lignende.
Her lægger man jo kimen til en stor del af integrationen, da en stor del af børnene i de familier faktisk er af anden etnisk baggrund, og så kunne man jo forestille sig, at regeringen også tager initiativ til at sikre, at der bliver gjort en større indsats for udsatte børn.
Jeg konstaterer bare, at det ikke er tilfældet.
Jeg konstaterer bare, at der er mange familier, som lever på starthjælp, hvorved deres børn hindres i at få
Det er muligt, at statsministeren er blevet rådgivet forkert omkring antallet af offentligt ansatte, og jeg formoder, at statsministeren ikke tillægger de beslutninger, der blev truffet i år 2000 og 2001, betydning som baggrund for den her regerings fortjenester.
Men det er i hvert fald en kendsgerning, at siden regeringen fik vedtaget sin første finanslov og dermed fik indflydelse på den økonomiske politik, er der faktisk blevet færre
offentligt ansatte
Det er klart, at det jo giver et problem i forhold til integrationen, fordi det offentlige får færre muligheder for at hjælpe til med at skaffe arbejde til bl.a. mange af de personer, som er på introduktionsydelse og på starthjælp.
Thor Pedersen (V), 2004-11-30:
Der er ikke nogen større gæld, fordi man ændrer strukturen.
Det er den samme gæld, der er i dag, som der vil være i morgen.
Alt andet lige er det den samme gæld.
Den skal betales af samme skattegrundlag, den udbetales af de samlede skatter, og det er et spørgsmål om, at det skattegrundlag fordeles mellem det, som kommunerne får rådighed over, og det, staten får rådighed over, og de tilskud, der i givet fald skulle gives til regionerne.
Der er jo ikke tale om, at der er et lavere skatteniveau eller et forringet skattegrundlag.
Så der er lige mange penge i omløb.
Det er kun et spørgsmål om, at disse midler fordeles objektivt derhen, hvor de nye opgaver skal varetages og løftes.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Naser Khader (RV), 2004-11-30:
Jeg skal gøre det næsten lige så kort: Det Radikale Venstre er også positiv over for L 93.
Det indeholder flere gode elementer.
Jeg har bare et par spørgsmål til afklaring.
Det der med lempelsen af reglerne for syn, hvad indebærer det mere præcist, mere konkret?
Mit andet spørgsmål er, hvorfor IMO's kodekser m.v. ikke skal oversættes til dansk, hvis de gælder for danske søfarere.
Det kunne jeg godt tænke mig at få mere konkrete oplysninger om.
Men ellers er vi alt i alt positive over for forslaget.
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2004-11-30:
Dan den konservative ordfører, fru Carina Christensen, ikke kan være til stede, skal jeg på hendes vegne fremføre følgende: I Det Konservative Folkeparti kan vi støtte dette lovforslag, som indeholder en række mindre justeringer i den gældende lov om sikkerhed til søs.
Læser man høringssvarene, er der noget, der tyder på, at denne præcisering har været nyttig.
Vi hilser det også velkommen, at noget for noget-princippet nu også indføres på søfartsområdet, således at vi prioriterer kontrol på de skibe, hvor der er fundet fejl.
Endelig bakker vi også op om, at vi nu åbner for, at der i begrænset omfang skal kunne inddrages helbredsoplysninger i søulykkesrapporterne.
Det betyder dog, at de ikke vil være helt anonyme.
Vi kan støtte forslaget.
Colette L. Brix (DF), 2004-11-30:
Dansk Folkeparti er positivt indstillet over for dette lovforslag.
Det er helt fint, at reglerne bliver præciseret, så det ligger klippefast, at det offentlige ikke bærer erstatningsansvar, når et klassifikationsselskab eller et andet selskab, der er autoriseret af Søfartsstyrelsen, begår fejl.
Det har selvfølgelig før været sådan, at Søfartsstyrelsen oftest ikke ville være erstatningsansvarlig som følge af princippet om selvstændigt virkende tredjemænd, men det er fint, at vi får slået princippet klokkeklart fast med forslaget.
Dansk Folkeparti er positiv over for noget for noget-princippet og har derfor sammen med regeringen indført disse principper på en række områder.
Derfor er det helt i overensstemmelse med vores politik, at man nu også indfører den praksis på synsområdet vedrørende skibe.
Der ligger sund fornuft bag, at man inden for de internationale konventioners rammer fokuserer indsatsen på de selskaber, hvor der er problemer, mens man er knap så hård ved de skibe, hvor sikkerhedsforholdene er helt i orden.
Umiddelbart mener Dansk Folkeparti, at hensigten bag den del af forslaget, der vedrører offentliggørelse af oplysninger i forbindelse med ulykker, er sympatisk.
Det må være af høj prioritet, at man forebygger ulykker og begrænser konsekvenser af dem fremadrettet.
Men det er også en svær balancegang at gå – hvor langt skal man strække sig? – og der har vi bemærket os nogle af Datatilsynets bemærkninger i høringssvarene og mener nok, at vi lige skal kigge lidt nærmere på det under udvalgsarbejdet.
Med disse ord vil Dansk Folkeparti gå positivt videre med forslaget.
Niels Sindal (S), 2004-11-30:
Det er jo svært at følge efter hr. Kim Andersen, som grundigt har redegjort for lovforslaget, som vi også fra Socialdemokratiets side finder er godt gennemarbejdet, og jeg skal gøre en måske lang historie kort ved at meddele, at vi tilslutter os forslaget, som det ligger.
Kim Andersen (V), 2004-11-30:
Det lovforslag, der her er fremsat af økonomiog erhvervsministeren, omhandler en revision af lov om sikkerhed til søs, og her er det væsentligste en regulering af det offentliges erstatningsansvar for fejl begået af klassifikationsvirksomheder eller andre selskaber.
Der er på det seneste med nogle af de store skibsforlis gjort den erfaring, at det offentlige kan blive ikendt et erstatningsansvar, som man ikke har haft noget myndighedsindseende i eller kontrol over, og derfor er der brug for at få klargjort bestemmelserne for, hvornår det offentlige kan blive erstatningspligtigt.
Det synes vi er meget fornuftigt.
Samtidig er der en ajourføring af betalingsreglerne for tilsyn af skibe og tilsyn af overholdelse af myndighedspåbud, og det er med henblik på at gøre en forstærket indsats over for rederier og besætninger, som ikke i tilstrækkeligt omfang og inden for de fastsatte tidsrammer efterkommer de pålæg, som myndighederne har fremsat.
Det er rimeligt og fornuftigt.
Et andet element i revisionen af loven her er et spørgsmål om at tilvejebringe en hjemmel for, hvilke kodekser og bestemmelser der skal kunne oversættes eller ikke oversættes.
Men det bør naturligvis være sådan også fortsat, at lovgivning, bekendtgørelser osv. findes på dansk.
Endelig er der i lovforslaget en bestemmelse om offentliggørelse af søulykkesrapporter, herunder om oplysninger om helbredsforhold ved implicerede i en sådan søfartsulykke.
Det er med henblik på at få et fuldstændigt billede af det passerede og at kunne forebygge, at den slags ulykker gentages.
Det er fornuftigt, at vi ser fremad og undgår de meget alvorlige og farlige ulykker, der kan forekomme til søs, og derfor ser både ulykken og besætningens helbredssituation i en sammenhæng, men samtidig bør der også i den forbindelse være en klar forståelse af, at det er væsentlige helbredsoplysninger, som har en reel indvirkning på sikkerheden til søs, som kan blive offentliggjort.
Der vil naturligvis også fremover være store hensyn at skulle tage i forhold til personfølsomme oplysninger om den enkelte person.
Det er vi sikre på vil blive overholdt også i forbindelse med de nye regler.
Venstre kan som helhed støtte det forslag, der her er fremsat.
Line Barfod (EL), 2004-11-30:
Under førstebehandlingen gav jeg udtryk for, at der var nogle ting, vi ville søge afklaret under udvalgsarbejdet.
Det har vi fået, kan man sige.
Vi mener, at der er tale om nogle meget tragiske sager, hvor der sker nogle systemfejl, så psykisk syge, som har været i kontakt med systemet, alligevel begår alvorlig personfarlig kriminalitet.
Derfor mener vi også, det er vigtigt, at den havarikommission, som ministeren kalder det, netop har fokus på systemfejlene, og at det, man prøver at få afklaret, er, hvordan systemet kunne fejle.
Derfor synes vi, at det er et problem, at det indgår i forslaget, at man vil kræve brud på tavshedspligten.
Psykologforeningen påpeger i deres høringssvar, at de mener, det vil være et meget stort problem for psykologernes mulighed for at behandle disse patienter, hvis man ikke kan være sikker på, at oplysningerne bliver behandlet fortroligt.
Retslægerådet har i deres høringssvar peget på, at de i forvejen i deres årsberetning fortæller om sager, de har opdaget med systemfejl, og mener, at man godt ville kunne tage fat i systemfejlene.
Derfor var vores ønske, at denne havarikommission skulle nøjes med de mange oplysninger, man i forvejen har til brug for straffesagerne, hvor der er indhentet en række erklæringer og oplysninger osv., som man kunne bruge i forhold til systemfejlene.
Men desværre fastholder ministeren altså, at det skal være med i loven, at der kan ske brud på tavshedspligten, at man kan pålægge psykologerne og psykiaterne, at de skal fortælle om, hvad der er givet af fortrolige oplysninger mellem patient og behandler.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til tredje behandling.
Afstemning
Bjarne Laustsen (S), 2004-11-30:
Jeg vil gerne sige til regeringen, at jeg sådan set ikke ved, hvad man har gang i fra ministerens side.
Jeg har ikke talt om, at vi ikke ville gøre noget for den udsatte gruppe her.
I mit ordførerindlæg ved første behandling sagde jeg netop, at kombinationen af, at vi har nogle unge, der er uden for arbejdsmarkedet, at vi har nogle virksomheder, der åbner op, og det forhold, at de kommer i gang med et forløb, er ganske udmærket.
Det synes vi er helt fint.
Men i forhold til selve lovforslaget pillede man den del ud, som man i Københavns Kommune havde sagt var en god ting, det at man kunne give overenskomstmæssig løn.
Det bygger man så på et andet konkret forhold.
Der siger vi: O.k., det er så det.
Men det er da helt sundt, synes jeg, at følge en udvikling på et område og se, om der sker en forskydning i forhold til, at man har med offentlige midler at gøre.
Det synes jeg er helt sundt.
Vi ved jo udmærket, hvordan ministeren håndterer f.eks. løntilskudsjob, hvor man skriver rundt, at det, det drejer sig om for at få nedbragt ledigheden, er at få oprettet så mange løntilskudsjob som overhovedet muligt.
4.388 job er oprettet for folk i første ledighedsperiode, som er på kant med reglerne.
Hermed sluttede forhandlingen.
Afstemning
Ændringsforslaget vedtoges uden afstemning.
Lovforslaget overgik derefter til tredje behandling.
I betænkningen har Socialdemokratiet sagt, at vi vil redegøre for vores stilling her ved andenbehandlingen, og det vil jeg forsøge at gøre ved at sige, at det er et ganske udmærket lovforslag, der er kommet frem her, som bygger på nogle erfaringer, som Københavns Kommune har gjort.
De bliver nu gjort landsdækkende, og det er jo helt fint; det har vi ingen problemer med.
I forbindelse med udvalgsarbejdet har vi haft en diskussion om, hvorvidt det her kunne give nogen forvridning i forhold til, at de unge mennesker nu ikke var omfattet af en overenskomstmæssig løn.
Det var en del af det projekt i København, at man kunne gøre det på den måde.
Der har beskæftigelsesministeren svaret, at der vil man bruge de forhold, der vedrører virksomhedspraktik, som vi har aftalt i »Flere i arbejde«, og det stiller vi os tilfreds med på nuværende tidspunkt.
Men vi vil godt have lov at sige, at hvis der sker det, at den her ordning, og det er jo tanken med den, bliver udstrakt til hele landet, og vi kommer til at opleve, at der sker et misbrug af ordningen, hvor vi ser, at det fører til løntrykkeri eller fortrængning i øvrigt på arbejdsmarkedet, ja, så vil vi selvsagt tage sagen op og få den behandlet igen.
Men som det ligger nu – det har været diskussionen i Arbejdsmarkedsudvalget – er vi tilfredse med lovforslaget og vil også stemme for det ændringsforslag, der ligger.
Men jeg vil bare her ved andenbehandlingen sige, at hvis vi finder ud af, at der sket et misbrug – det tror jeg ministeren vil garantere der ikke kommer til – så kigger vi efter, hvordan det foregår ude i kommunerne.
Det er et helt, helt andet projekt, når vi får det ud til alle landets kommuner, end når det er lokaliseret i bare en enkelt kommune.
Så vi er tilfredse med det, der ligger nu, og vil stemme for de ting, der ligger her.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-11-30:
Jeg tror da, at der undervejs både vil være meromkostninger nogle steder og besparelser andre steder.
Sådan tror jeg, det er ved den slags reformer.
Spørgsmålet om kommunernes og de nye regioners økonomi, det vil jo være noget, der i fremtiden, ligesom det har været det i fortiden, bliver afklaret i de årlige økonomiforhandlinger mellem regeringen og de kommunale organisationer.
Det har hidtil fungeret som et godt aftalesystem, og sådan tror jeg også det vil fungere i fremtiden, således at de kommunale enheder kan få indtægter og udgifter til at stemme overens.
Så jeg tror altså, vi er i en situation, hvor hr. Arne Toft tager en hel masse sorger på forskud – men så er han selvfølgelig også sikker på at have dem.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Arne Toft (S), 2004-11-30:
Nej, og jeg er fuldstændig enig i mit partis standpunkt i den her sag.
Det, der nager mig, har ikke noget at gøre med, at vi ikke er med.
Det, der nager mig, er, at man fra den ene dag til den anden skifter mening.
Det er det, der nager mig: Man siger ét og gør noget andet.
Der er jo ingen tvivl om, det her er den største reform i danmarkshistorien.
Jeg vil godt til sidst spørge statsministeren, om han er enig med sin finansminister i, at den her reform ingenting koster.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-11-30:
Hvis man er et levende menneske, der lytter til, hvad der sker omkring en, ser, hvad der sker, og ser, hvordan samfundet udvikler sig, hører på, hvad der bliver sagt, så hænder det jo også, at man siger: Her er noget, vi nok hellere må se på.
Det var jo den demokratiske måde, regeringen greb det an på, og i stedet for bare at gribe til lovgivning, så nedsætter regeringen en såkaldt Strukturkommission.
Den sidder og arbejder, den analyserer tingene, kommer med nogle forskellige modeller – den kommer jo ikke med én model, den kommer med forskellige modeller – og på baggrund af det starter vi så en ret grundig politisk proces, som også involverer en række partier, herunder Socialdemokratiet, og til sidst ender det så med, at et politisk flertal indgår en aftale.
Det er da kernen i folkestyret, at man griber det an på den måde og forbereder det godt og til syvende og sidst træffer en politisk beslutning.
Men jeg tror, at det, der nager hr. Arne Toft, jo er, at hr. Arne Tofts parti af rent partitaktiske grunde valgte at holde sig uden for kommunalreformen, og nu kan hr. Arne Toft så se, at kommunalpolitikere over det ganske land, herunder rigtig mange socialdemokrater, ivrigt arbejder med på at gennemføre kommunalreformen.
Det må være det, der nager hr. Arne Toft mere end noget andet.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-11-30:
Det ville ministeren nemlig selv få, hvis hun var fratrådt som minister
Det viser jo, at kirkeministeren tilsyneladende slet ikke har forstået, hvori problemet bestod.
Så vil jeg godt spørge statsministeren, om det virkelig kan være rigtigt, at det hele tiden har været kendt, at det her var ulovligt.
Det er en meget besynderlig oplysning i betragtning af, at statsministeren den 10. december sidste år her i Folketingets spørgetid sagde, at han under de foreliggende omstændigheder havde fundet det på sin plads, at pressechefen fortsat skulle oppebære løn frem til udgangen af maj måned 2004.
Dengang godkendte statsministeren kirkeministerens ulovlige handling her i salen i Folketin gets spørgetid.
I dag påstår statsministeren, at vi hele tiden har vidst, at den var gal.
Hvordan kan det forklares, hr. statsminister?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-11-30:
Allerede umiddelbart efter at den pågældende sag kom frem, blev det gjort klart, at kirkeministeren burde have forelagt dette lønspørgsmål for Finansministeriet.
Det blev gjort klart allerede dengang.
Jeg har også set kirkeministeren udtale, at det tager hun selvfølgelig til efterretning.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-11-30:
Jeg vil godt spørge statsministeren i anledning af, at Rigsrevisionen har fundet, at de sager, der har været i Kirkeministeriet, har vist en betydelig usikkerhed, manglende overblik og forståelse for administrative problemstillinger, og så var der jo altså ydermere det problem, at det viser sig, at det var ulovligt, at der ikke var hjemmel til at udbetale 6 måneders løn i fratrædelse, sådan som det skete til Henrik Gade Jensen.
Så har jeg konstateret i pressen i dag, at kirkeministeren sådan set stadig væk mener, det var helt i orden, at hun altså på ulovlig vis udbetalte disse 6 måneders løn.
Det er derfor, jeg citerer det der med manglende overblik og forståelse for administrative problemstillinger, for kirkeministeren har åbenbart ikke selv forstået, at det, hun gjorde, var ulovligt.
Jeg vil godt spørge statsministeren, hvad han agter at gøre ved den sag, for den er jo for længst kommet alt for langt ud over skrænten.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-11-30:
Jeg skal ikke kunne udtale mig om, hvor folk henter deres inspiration fra.
Nogle henter deres inspiration i det guddommeligt høje, andre er mere jordnære, det skal jeg ikke kunne udtale mig om.
Jeg kan bare gentage, at jeg tager klart afstand fra de pågældende udtalelser, og jeg mener i øvrigt ikke heller, at den holdning er i overensstemmelse med de grundværdier, som det danske samfund bygger på.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Spm. nr. US 23
Line Barfod (EL), 2004-11-30:
Jeg er bekendt med, at statsministeren ikke selv har udtrykt, at man skulle tage stemmeretten fra folk.
Det har jeg heller ikke påstået at statsministeren skulle have sagt.
Jeg spurgte, om statsministeren mente, man kunne være inspireret af de tanker, statsministeren havde om den opdeling af befolkningen og problemet med, at så stor en del var på overførselsindkomst.
Men jeg vil gerne høre, om det, når nu statsministeren siger, at det ikke er i overensstemmelse med værdierne i Venstre at tage stemmeretten fra folk, så betyder, at man ikke kan være medlem af Venstre, hvis man har en holdning om, at man skal tage stemmeretten fra folk.
Mener statsministeren, at den type holdninger er i strid med de grundlæggende værdier i det danske samfund, som statsministeren flere gange har forlangt, at andre skal respektere?