Morten Homann (SF), 2004-03-25:
Jeg synes, det er prisværdigt af skatteministeren at have fremsat det her forslag.
Så ville det milliardtab, som staten står med risiko for at stå med, have været om muligt endnu større.
Så skatteministeren har demonstreret alt andet end rettidig omhu, men bedre sent end aldrig. Så vil jeg dog sige til skatteministerens forsvar, at jeg faktisk tror, at det her lovforslag er en ny rekord, når det drejer sig om skattehuller, for der er jo kun gået 2½ år med det her forslag, og så hurtige tror jeg faktisk ikke vi har været før.
Så ros til skatteministeren for det.
Der er jo ikke tale om en ny sag.
Der er jo tale om et problem, der har været velbeskrevet som sagt af Skatteministeriets egen arbejdsgruppe med nogle af landets fremmeste eksperter, som beskrev problemet meget nøje i betænkningen fra december 2000 og beskrev løsningen tilsvarende nøje.
Så det kan ikke komme som nogen overraskelse, at der er et problem her.
Det viser sig også af de dokumenter, der er oversendt til Folketingets Skatteudvalg, at der har været opmærksomhed
på problemet i Told og Skat, som har bedt ministeriet om at komme med en udmelding om, hvordan man ville fortolke det her.
I mandags i Berlingske Tidende havde advokat Christian Bachmann som tidligere nævnt en meget interessant artikel, hvor han slog nogle af de her ting fast.
Han bekræfter netop, at det har været et velbeskrevet problem.
Når skatteministeren gentagne gange har forsøgt at forklejne det, der står i betænkningen, med, at det står langt omme, og at det slet ikke er med i executive summary, som det vist hedder, i betænkningen, så er det at omgå virkeligheden meget lemfældigt.
Virkeligheden er, at det er et velbeskrevet problem, og at der er en velbeskrevet løsning på det.
Men Christian Bachmann peger i sin artikel fra Berlingske Tidende også på et andet væsentligt problem, nemlig at ministeriets og ministerens forfægtning af, at der er klar gældende ret på området, ganske enkelt ikke holder vand.
Der er ikke klar ret på området.
Der er en arbejdsgruppe fra ministeriet, som har beskrevet en klar ret, som er det stik modsatte af den, ministeriet så forfægter nu 3½ år senere.
Der kører en sag ved Landsskatteretten, som netop skal afklare den gældende ret på området.
Så at påstå at der er klar ret på området
er en tilsnigelse.
Hvis der skal være nogen klarhed, så er det sådan set, at retstilstanden skulle være den stik modsatte af, hvad skatteministeren påstår, nemlig at der faktisk er en ret til det her fradrag.
Men jeg vil lige knytte et par ganske korte bemærkninger til selve det konkrete lovforslag.
For det første er den konkrete udformning ikke helt uden problemer, specielt når det drejer sig om annullering af aktier i forbindelse med fusion.
Ofte er en fusion mellem pengeinstitutter en overtagelse, hvor man ved sådan nogle fusioner opkøber hinandens aktier.
Den situation skal i hvert fald afklares og er ikke entydigt beskrevet i det foreliggende lovforslag.
Det vil vi forsøge at få belyst under udvalgsarbejdet.
Tilsvarende er også noget andet meget uklart, Hvis man læser lovforslaget og finder en anden model for forhøjelser, som ligger i det her lovforslag, så er det ikke den samme model, som skatteministeren tidligere har påstået og tidligere har anvendt, hvis man kigger på de dokumenter, som er blevet oversendt fra ministeriet om behandlingen i Told og Skat.
Så ros for at forslaget er fremsat, nogle kritiske bemærkninger, som vi skal se nærmere på under udvalgsarbejdet om den konkrete model, og så selvfølgelig en støtte fra SF til at få lukket det her hul, og så kunne omkvædet for den nuværende skatteminister være: Bedre sent end aldrig.