runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Per Ørum Jørgensen (KF), 2005-10-12:
Dette forslag til en ny markedsføringslov føler vi Konservative er en tiltrængt opdatering af de gældende regler på området.
De grundlæggende bestemmelser om god markedsføringsskik og vildledning er bibeholdt, og ved at prismærkningsreglerne lægges ind under markedsføringsloven sikres der større overskuelighed på området og bedre indgrebsmuligheder for Forbrugerombudsmanden.
Vi Konservative finder, at dette lovforslag rummer en god balance, så der tages hensyn både til forbrugerne, erhvervslivet og konkurrenceevnen.
Markedsføring herhjemme har jo ændret sig markant i de seneste år, heldigvis.
Nye teknologier giver nye muligheder, og vi har en dygtig reklamebranche, der konstant udvikler nye koncepter og muligheder.
Denne udvikling skal understøttes, men samtidig er det vigtigt, at spillereglerne er gennemskuelige, forbrugervenlige og ikke i strid med god markedsføringsskik.
Lovforslaget rummer mange gode tiltag.
Jeg vil fra konservativ side fremhæve nogle enkelte.
I den nuværende markedsføringslov er der ikke specifikke regler for reklamer rettet mod børn og unge.
Denne gruppe er at betragte som en ekstra sårbar og påvirkelig gruppe i vores samfund, og derfor lægger vi vægt på, at lovforslaget præciserer, at markedsføring rettet mod børn og unge ikke direkte eller indirekte må opfordre til vold, anvendelse af rusmidler eller hensynsløs adfærd.
Endvidere er det i lovforslagets bemærkninger fastslået, at reklamer med seksuelle undertoner ikke må rettes mod børn og unge.
Herudover lægger vi vægt på, at der skabes større gennemsigtighed omkring gebyrer på varer eller tjenesteydelser, ved at den oplyste pris skal omfatte eventuelle gebyrer, og samtidig stilles forbrugeren bedre ved ændringer eller ved nye gebyrer i forbindelse med en aftale.
Vi finder det også hensigtsmæssigt, at forbrugerne ikke bliver vildledt af skjulte reklamer, hvad enten det gælder redaktionelt stof i aviser eller product placement i film og tv-udsendelser.
Det giver forbrugeren mulighed for at vurdere reklamebudskabet og tage sine forholdsregler på en rimelig baggrund.
Jeg er da også rimelig fortrøstningsfuld omkring behandlingen af dette lovforslag.
Nu sagde fru Karen Hækkerup jo godt nok, at hun var kritisk.
Det var måske en underdrivelse.
Men dog tror jeg, og det håber jeg da, at Socialdemokratiet vil gå konstruktivt ind i arbejdet med dette lovforslag, så vi i fællesskab kan lave en god løsning.
Vi finder, der er en god balance, og vi ser frem til fra konservativ side at deltage konstruktivt i udvalgsarbejdet.
Inger Støjberg (V), 2005-10-12:
I lørdags så jeg en dvd-film derhjemme.
Det var et af de traditionelle dramaer, hvor der blev spillet på hele følelsesregisteret.
Men ud over at følelserne blev rørt, så blev min interesse for product placement faktisk også vakt.
Det var nemlig sådan, at indimellem blev handlingen næsten både gemt og glemt i reklamer for starbox, kaffe, Wilson tennisketchere, Niketøj og IBM-computere.
Det fik mig til at tænke lidt på den nye markedsføringslov, som vi jo skal førstebehandle nu her.
For markedsføring er blevet langt mere kreativ, langt mere sofistikeret, end den var for nogle år siden; det var dengang, hvor kaffen hed Karat og man vaskede med Valo.
Product placement er bare ét eksempel på, at verden forandrer sig, og det er også en af grundene til, at vi skal have ajourført vores markedsføringslov.
Kort sagt er vi alle sammen, uanset om vi hører til dem, der ønsker at sælge et produkt, eller om vi hører til dem, der ønsker at købe et produkt,
afhængige af, at vi har et sæt spilleregler, der er tidssvarende.
Det er derfor vigtigt, at vi får en markedsføringslov, som giver os velfungerende markeder med klare retningslinjer; at vi får en markedsføringslov, der giver effektiv information over for forbrugerne; at vi får en markedsføringslov, der sikrer forbrugernes mulighed for at træffe valg på et godt og oplyst grundlag; og at vi sikrer en effektiv konkurrence.
Der er da også sket en række ændringer i forhold til den nuværende markedsføringslov.
Det fremsatte lovforslag samler reglerne for markedsføring og prismærkning og indeholder også en række tiltag, hvoraf jeg vil fremhæve et par stykker.
Der er en ny bestemmelse omkring reklameidentifikation, så man som forbruger er klar over, hvornår man står over for en reklame.
Der bliver strammet op i forbindelse med markedsføring over for børn og unge, og reglerne om specialforbud ophæves, så det bliver muligt at give tilgift, mængdebegrænsning ophæves, og man kan i fremtiden benytte sig af rabatkuponer.
For at sikre forbrugerne og for at sikre gennemsigtighed indføres der også oplysningskrav, som skal gøre, at vi forbrugere er i stand til at gennemskue, hvad det er, vi står over for.
En god markedsføringslov er for mig og for Venstre, at spillereglerne er klare, så man som forbruger eller som den, der ønsker at sælge et produkt, er klar over, hvilke rettigheder og pligter der er forbundet med køb eller salg.
En god markedsføringslov for mig og Venstre er også, at reglerne er tidssvarende, og når unødige forbud bliver fjernet.
Alt i alt opfylder det fremsatte forslag de krav, som jeg har sat op her, og derfor kan jeg meddele, at Venstre støtter lovforslaget.
Connie Hedegaard (KF), 2005-10-12:
Lovforslaget er, som det fremgår, et led i regeringens konkurrencepolitiske strategi.
Efter de gældende regler kan landinspektørvirksomheder i dag alene ejes og drives af praktiserende landinspektører med beskikkelse.
Jeg vil ikke på dette fremskredne tidspunkt trætte Folketinget med en meget nøjagtig gennemgang af lovforslaget, det har skiftende ordførere allerede gjort både udmærket og grundigt.
Tak for tilslutningen til hovedlinjerne i forslaget fra V, K, O, S og RV.
Så vil jeg til hr. Poul Henrik Hedeboes og SF's bekymring for, at uvildigheden kommer under pres, sige, at det jo netop er for at fastholde en betryggende ejendomsregistrering, at det er praktiserende landinspektører, der fortsat skal eje majoriteten af aktierne eller anparterne i et landinspektørselskab, og det er så også baggrunden for, at flertallet i bestyrelsen og i direktionen fortsat bør være landinspektører.
Man må også sige, at forslaget altså ikke ændrer ved landinspektørernes eneret til at udføre matrikulære arbejder
, så selv om andre kan være medejere af et landinspektørselskab, vil det fortsat alene være praktiserende landinspektører, som kan fastlægge ejendomsgrænser og udføre andre matrikulære arbejder.
Jeg mener også, at vi netop for at sikre landinspektørernes uafhængighed af uvedkommende interesser har fået den her bestemmelse ind, at investorer og andre, som ikke har deres hovedbeskæftigelse i et landinspektørselskab, kun kan eje en mindre del af selskabet, 15 pct.
Så jeg mener sådan set, at vi har forsøgt at tage højde for den bekymring, som SF giver udtryk for.
Jeg kan så forstå, at det ikke lige i forhold til SF er lykkedes godt nok, men jeg glæder mig over, at det er lykkedes i forhold til et massivt flertal i Folketinget med hensyn til hovedlinjerne.
Jeg vil også takke for de positive tilkendegivelser, både for så vidt angår forhøjelsen af bødeniveauerne og det med at gøre ansvarsforsikringen obligatorisk.
Så jeg ser frem til et godt udvalgsarbejde.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling. Afstemning
Poul Henrik Hedeboe (SF), 2005-10-12:
SF's ordfører på området er hr. Morten Homann.
Han kunne ikke være til stede, så jeg vil sige lidt i hans sted.
SF er glad for de opstramninger, der er i lovforslaget med hensyn til ansvarsforsikring og de forhøjede bødestørrelser ved pligtforsømmelser.
Dertil er vi med.
Men i flere af høringssvarene er det påpeget, at det er helt ubegrundet og også uden hold i den grundige analyse, der er på området, at re geringen samtidig har valgt at sætte en klar liberalisering af området ind i lovforslaget.
Og det handler for os at se alene om at give markedskræfterne endnu mere spillerum på området, og det mener vi ikke kan undgå at sætte uvildigheden under pres.
Vi ved godt, at der er en 49-51regel, men alligevel skønner vi, at uvildigheden klart kommer under pres her.
Vi kan ikke se nogen fordel for borgerne forbundet med denne del af forslaget, men der er som sagt klare ulemper – øget usikkerhed om landinspektørernes uafhængighed og objektivitet – og det gør, at SF ikke kan stemme for forslaget, som det foreligger her.
Elisabeth Geday (RV), 2005-10-12:
Jeg skal på Det Radikale Venstres ordførers vegne sige følgende: Landinspektører udfører et vigtigt erhverv også set med samfundets øjne.
Derfor er det afgørende at sikre deres uafhængighed og deres personlige ansvar for deres beslutninger.
Men en fælles interesse er også, at det fungerer effektivt, og det betyder bl.a. mulighed for konkurrence.
Det Radikale Venstre mener derfor, at forslaget overordnet har fundet en fornuftig balance.
Der åbnes f.eks. for, at op til 49 pct. af aktierne eller anparterne i et landinspektørselskab kan ejes af andre end landinspektører med beskikkelse.
Og der åbnes for, at andre kan træde ind i bestyrelse og direktion i disse selskaber, blot sådan at flertallet stadig har beskikkelse som landinspektør og aktivt driver virksomhed i selskabet.
Begge dele virker for Det Radikale Venstres vedkommende fornuftigt og afbalanceret.
Lovforslaget stadfæster, at formålet med landinspektørselskaberne alene må være at drive landinspektørvirksomhed.
Det er fint at stå fast her for nærværende, men på sigt kan man naturligvis ikke afvise at diskutere, om formålsparagraffen skal blødes op, så kravet f.eks. opblødes til, at den altovervejende kerneaktivitet i et selskab skal være landinspektørvirksomhed.
Det støtter vi fuldt ud.
Branchen selv foreslår, at man går videre og sikrer fuld åbenhed om, hvilke landinspektører der har modtaget påbud, fordi de ikke har tegnet den obligatoriske forsikring, og hvilke der har mistet deres beskikkelse, eller som gentagne gange er idømt en sanktion.
Det er fine takter, som jeg vil kvittere for.
Vi kan støtte alt, hvad der trækker i den retning.
Alt i alt kan vi tage godt imod forslaget.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2005-10-12:
Før 1993 var det sådan, at landinspektørvirksomhed blev drevet som interessentskab.
Et interessentskab har jo de karakteristika, at indehaverne hæfter personligt og ubegrænset.
Så kom der i 1993 mulighed for, at man kunne drive nogle særlige landinspektørselskaber.
Det, der er specielt for de her selskaber, er, at man har den normale begrænsede hæftelse, for så vidt angår alle mulige forhold, der ikke lige vedrører udøvelsen af gerningen som landinspektør, men hvis man laver fejl i gerningen som landinspektør, så er hæftelsen ubegrænset, altså på samme måde som den var med interessentskaberne.
Det er bl.a. også derfor, der skal tegnes en ansvarsforsikring.
Det, der så sker nu, er, at man giver mulighed for at sælge op til 49 pct., men jeg vil godt understrege, at man sikrer sig uafhængigheden i landinspektørselskaberne, fordi majoriteten, 51 pct., skal ligge hos en aktivt udøvende landinspektør.
Og ikke nok med det, man laver altså også den begrænsning i de 49 pct., at de højst må være ejet af 15 pct.s investorstørrelser.
Jeg mener ikke, der er nogen grund til at være bekymret for upartiskheden eller uafhængigheden, netop fordi de her investorer, som altså ikke er aktivt udøvende landinspektører, absolut er mindretalsaktionærer eller anpartshavere.
Så ikke overraskende kan vi fra konservativ side støtte miljøministerens forslag.
Eva Kjer Hansen (V), 2005-10-12:
Det er, som om hr. Kamal Qureshi fuldstændig glemmer den indsats, vi faktisk har gjort.
Når det bliver nævnt, at de ikke har råd til fritidsaktiviteter, må jeg sige, at vi jo netop i øvrigt i fællesskab har afsat en pulje på 4 gange 10 mio. kr. for at kunne finansiere deltagelse i idrætsaktiviteter.
Ligesom vi har økonomiske fripladser i dagtilbuddene, har vi udvidet det til, at vi har økonomiske fripladser i skolefritidsordninger.
Det er et par meget konkrete eksempler på, at denne regering faktisk kerer sig om, hvordan de økonomisk dårligt stillede har det, og har taget konkrete initiativer for at afhjælpe de problemer, der måtte være.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Bortfaldne spørgsmål
Jeg refererer de tal, jeg har fra den undersøgelse, som Integrationsministeriet og Beskæftigelsesministeriet har foretaget.
Om de så kan yderligere opdeles, må jeg sige, at jeg ikke har talmateriale med om på nuværende tidspunkt til at kunne afgøre.
Men jeg synes, det er vigtigt i forbindelse med starthjælpen, at vi både har fået indført et optjeningsprincip, og at vi får det gjort klart, at der er et incitament til at komme i beskæftigelse, hvilket jeg tror vi har været mange gange omkring i dag.
Det er det, vi fra regeringens side sætter massivt ind på, bl.a. i forhold til den aftale, der blev indgået før sommerferien med meget mere fokus på sprog og uddannelsesmuligheder.
Svaret er, at man skal have afdækket og sat fokus på, hvad det er, der er hindringen for, at den ene eller begge forældre kommer i beskæftigelse.
Er det manglende danskkundskaber, er det manglende uddannelse?
Hvad er det, der er galt, som gør, at man ikke kan komme i beskæftigelse?
Vi har alletiders chance nu, hvor der efterhånden rundtomkring også er efterspørgsel på arbejdskraft, så det burde kunne lykkes at få mange flere ud på arbejdsmarkedet.
Men det afgørende er selvfølgelig, at vi får sat fokus på, hvad det er for nogle problemer, man tumler med, som hindrer, at det kan lade sig gøre.
Lene Jensen (S), 2005-10-12:
»Hvad er baggrunden for, at ministeren ikke har fulgt op på de mange sager om sort arbejde?«
Bertel Haarder (V), 2005-10-12:
Regeringen tænker ikke i institutioner, regeringen tænker i mennesker.
De ressourcer, vi anvender her, skal bruges til størst mulig gavn for de mennesker, det drejer sig om, og et af de vigtigste mål er at få givet dem selvtillid, få givet dem lys og få givet dem mod til at satse på en uddannelse efter folkeskolen.
Hvad angår skolepraktik, kan jeg fortælle, at der sidste år var en fremgang på 12 pct. og i år en fremgang på 8 pct. i antallet af praktikplad ser, og at antallet af nettosøgende, dvs. elever, der søger praktikplads efter 2 måneder, nu er kommet ned på under 2.900, hvilket var noget helt andet end de 10.000, som LO fik Radioavisen og alle mulige andre medier til at tale om.
Så det går den rette vej.
Det er netop derfor, produktionsskolerne skal være utrolig meget rettet ind på dette at få de unge ind i de rigtige erhvervsuddannelser.
Med de rigtige mener jeg de uddannelser, der giver kompetencer, så de ikke bliver et alternativ til en erhvervsuddannelse, men bliver fødelinjer til erhvervsuddannelser, sådan som også 10. klasse gerne skulle være det – samtidig med at 10. klasse selvfølgelig også skal kunne være fødelinje til andet.
Og det skal produktionsskolerne i øvrigt også.
Bjarne Laustsen (S), 2005-10-12:
Tak for det sidste skud i bøssen.
Jeg vil godt her til afslutning stille et spørgsmål, for den garanti, som ministeren var lige på nippet til at give Folketinget her i dag, vil jeg gerne følge op med at sige, at jeg så også håber, at det er en reel garanti for, at der ikke, når det her arbejde er færdigt, er fjernet nogle produktionsskoler.
Kan vi så også få en garanti for, at man ikke piller ved vilkårene for produktionsskolerne og de kommuner, der har oprettet produktionsskoler?
For det er svært nok i forvejen.
Det er faktisk et rigtig godt initiativ, mange kommuner har taget, og jeg synes, det er skidt, at regeringen med det sidste initiativ, de tog her ved den sidste lovregulering, tilgodeså de kommuner, der ikke løftede den her opgave.
Vi har jo alle sammen en opgave, som ministeren også er inde på.
Det er et af de store problemer, som regeringen har, og som desværre er blevet værre i regeringens tid.
Så vil jeg godt spørge her til sidst, om man ikke kan optimere den mulighed, som produktionsskolerne fik med hensyn til EGU, altså erhvervsgrunduddannelse, når nu ministeren har så meget besvær med at få skaffet de her praktikpladser i det private erhvervsliv.
Kamal Qureshi (SF), 2005-10-12:
Det er vi jo enige om.
Jeg spørger sådan set bare: Hvad gør vi for de mange personer, der i dag ikke kommer i arbejde?
Er det så svaret til de her børn?
De år, som man mister i barndommen, hvor man mister de sociale kontakter, er vel mere værdifulde end de få tusinde kroner, det drejer sig om?
Bertel Haarder (V), 2005-10-12:
Det lyder da spændende, og som det fremgik af svarene på de to tidligere spørgsmål, mener jeg også, at 10. klasse skal være lidt mere fleksibel med hensyn til længde, sådan at det bliver optimalt for den enkelte elev.
Så tak for den tankevirksomhed, der ligger bag spørgsmålet.
Jeg er helt sikker på, at det bl.a. er sådan nogle ting, man vil overveje i udvalget, som jo har min nye departementschef som formand, hvilket også viser, hvor højt vi i ministeriet og i regeringen prioriterer netop dette at få de unge til at fortsætte i uddannelse.
Bente Dahl (RV), 2005-10-12:
Som ministeren sagde, er skolerne til for at hjælpe unge mennesker, der skal hjælpes på forskellig vis.
Vi taler om elever, individuelle unge mennesker.
Kunne man forestille sig, at fremtidens skoler bl.a. ville indtænke individuelle forløb?
Svagere unge skal have længere forløb, stærkere unge kan klare sig med kortere forløb.
Kan man forestille sig noget i den retning med individuelle forløb?
Bertel Haarder (V), 2005-10-12:
Det er netop det spørgsmål, som en evaluering skal give svaret på.
Hvorvidt der om 10 år vil være 80 eller 120 produktionsskoler mod i dag 100, kan jeg jo ikke vide.
Men det vil forhåbentlig være afhængigt af en vurdering af, hvad der virker, for skolerne er jo ikke et mål i sig selv.
Skolerne er et middel til at hjælpe nogle unge, og hvis en gruppe af unge kan hjælpes bedre på anden vis, går jeg ud fra, at hver eneste ansat på produktionsskolerne er enig med mig i, at det så selvfølgelig skal ske på anden vis.
Bente Dahl (RV), 2005-10-12:
Skal indholdet ændres – og i hvilken retning?
Bertel Haarder (V), 2005-10-12:
Svaret på det sidste er klart ja.
Jeg tror personlig, at spørgeren har ret i, at produktionsskolerne i mange henseender gør en uvurderlig indsats for en stor gruppe unge.
Derfor tror jeg også, de med sindsro kan se frem til at blive sammenlignet med, hvad man får for pengene på anden vis andre steder i det sociale system og i uddannelsessystemet.
Jeg synes, det har været meget nyttigt at se virkningen af forskellige former for aktivering, og resultatet er klokkeklart: Det er privat aktivering, der virker.
Det har både hr. Carsten Hansen og jeg haft stor nytte af at vide, det har påvirket vores politik.
Nu får vi en lignende evaluering af, hvad der virker.
Når det kun er produktionsskolerne, der er nævnt, er det, som jeg har sagt, fordi de er langt den mest omfangsrige skoleform, og derfor – hvis man skal nævne ét eksempel – er det naturligt at nævne lige præcis dem.
Carsten Hansen (S), 2005-10-12:
Vil ministeren ikke medgive mig, at det er en uheldig bemærkning om den eneste skoleform, hvorom ministeren både over for produktionsskolerne på deres årsmøder og her i salen har talt så flot?
Men må jeg så ikke minde ministeren om, når nu man snakker om, at frafaldet er steget betydeligt i de sidste 4 år – der er betydelig færre, der får en kompetencegivende uddannelse, end der var for 4 år siden - at her har produktionsskolerne jo bidraget voldsomt til at fastholde, at det ikke er blevet større.
Det er ikke alle tiltag, der er lykkedes, fordi der har været forhandlinger med Folketingets partier, men vil ministeren ikke medgive, at vi nu kan se, at der måske er en linje i det, som regeringen forsøger?
Derfor er vi meget mistænksomme over for, om man i virkeligheden vil produktionsskolerne til livs, men jeg er glad for bemærkningerne – blot dette spørgsmål: Vil produktionsskolerne eksistere om 10 år som et godt tilbud til unge, der har brug for et løft?
Bertel Haarder (V), 2005-10-12:
Det handler jo om at vurdere, om ressourcerne kan bruges bedre.
Og med »bedre« menes der bedre på produktionsskolerne, bedre uden for produktionsskolerne.
Der tænkes jo på hele det arsenal af hjælpeforanstaltninger, støtteforanstaltninger, vi har til unge, som er faldet ud, og som mangler selvværd til at melde sig på en uddannelse.
Meningen er altså blot, at indsatsen på produktionsskolerne skal holdes op imod de resultater, man har med andre indsatser.
Og sådan mener jeg det bør være permanent.
Carsten Hansen (S), 2005-10-12:
Jeg vil godt takke ministeren for den sidste tilkendegivelse, for det er også med stor undren, jeg har læst i kommissoriet, at man ønsker en vurdering fra udvalget, der jo er nedsat for at se på, hvordan alle unge får en uddannelse, og hvordan produktionsskolernes ressourcer kan bruges mere effektivt andre steder i de erhvervsrettede ungdomsuddannelser.
Jeg kan godt forstå, hvis en produktionsskoleleder – f.eks. på den, der hedder Elsesminde, der er landets største og ligger i Odense – der læser noget sådant, bliver voldsomt forskrækket.
Jeg troede jo i virkeligheden, at det handlede om, at man sagde: Hvordan sikrer vi, at produktionsskolerne kan bidrage til at mindske frafaldet?
Men når vi kan læse, at nu skal det vurderes, om produktionsskolerne – som den eneste skoleform – overhovedet skal eksistere, eller om de kan være andre steder i uddannelsessystemet, kan undervisningsministeren så ikke godt forstå, at vi bliver voldsomt overraskede over en sådan formulering?
Lene Jensen (S), 2005-10-12:
Jeg har stillet det her spørgsmål om sort arbejde, fordi jeg blev ret rystet over Rigsrevisionens rapport, der jo påpeger en række mangler i regeringens indsats mod sort arbejde og skattesnyd.
Så blev jeg ærlig talt ikke mindre rystet over noget af ministerens reaktion.
Jeg kunne læse i dagbladet Information, at ministeren nærmest var uforstående over for kritikken og lidt antydede, at Rigsrevisionen måske ikke lige har fået læst på lektien og set ministeriets kommentarer, selv om der bliver peget på en række kritisable forhold, som ministeren er ansvarlig for.
Bjarne Laustsen (S), 2005-10-12:
Det, ministeren siger nu, er, at det jo er fint, hvis man synes, at den enkelte produktionsskole kan forbedre sig, eller at konceptet kan justeres osv., men det er ikke det, der står.
Det, der står her direkte, er, om ikke man kan få en bedre udnyttelse af samfundets ressourcer ved at fjerne produktionsskolerne og eventuelt lægge dem sammen med erhvervsskolerne, eller hvem man vil lægge dem sammen med.
Det er jo det, der står der.
Det er jo ikke, fordi man ønsker at optimere produktionsskolerne.
Det er, som om ministeren også giver produktionsskolerne skylden for frafaldet.
Må jeg ikke minde om, at det er modsat.
Produktionsskolerne har løst en opgave for nogle grupper unge mennesker i vores samfund, som ikke har været i stand til at tage en erhvervsuddannelse og derfor er kommet ind i vores produktionsskolesystem.
Så synes jeg, vi har en god geografisk spredning af vores skoler, og hvis ikke de skoler findes, må ministeren altså ryste op med et andet tilbud til de her elever, hvis man fjerner produktionsskolerne.
Bertel Haarder (V), 2005-10-12:
Der er en god begrundelse for, at det kun er produktionsskolerne, der er nævnt, nemlig at der er 100 skoler, hvis opgave lige præcis er det, som udvalgets kommissorium handler om.
Derfor er det da naturligt at nævne, at det skal vurderes, om man i alle tilfælde får den optimale indsats ud af pengene.
Det kan jo være for visse gruppers vedkommende, at det er perfekt.
Det kan jo være, at indsatsen for andre gruppers vedkommende skal ændres lidt.
Det kan være, at resultaterne for en tredje gruppes vedkommende ikke er særlige gode.
Jeg aner det ikke, men det er det, udvalget skal vurdere.
Jeg er sikker på, at produktionsskolerne kan stå for en nærmere granskning af effekten af det dygtige arbejde, de gør.