runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ulla Tørnæs (V), 2003-11-05:
Jeg vil bare lige for en ordens skyld minde hr. Carsten Hansen om, at den såkaldte benhårde politik, som hr. Carsten Hansen taler om, altså betyder, at kommunerne i henhold til kommuneaftalen får tilført 875 mio. kr. ekstra fra regeringen. Der er altså ikke tale om nedskæringer, men der er tale om, at kommunerne laver nogle prioriteringer, som der er et folkevalgt led til at varetage.
Og jeg går ud fra, at hr. Carsten Hansen er enig i, at vi skal opretholde det kommunale selvstyre.
Alt andet ville være vældig interessant, men det vil jeg foreslå at vi tager en diskussion om et andet sted, for her rækker taletiden på de 2 minutter, som vi har til rådighed, ikke. Så vil jeg bare minde hr. Carsten Hansen om, at det, vi blev enige om sidste år, var at fastsætte minimumstimetal.
Men vi var også enige om at fastholde, at kommunerne har friheden til hver især at fastlægge deres eget serviceniveau.
Det vil sige muligheden for at gå over, men ikke gå under minimumstimetallet.
De kommuner, som i mange år har ligget over det minimumstimetal, som vi blev enige om at fastsætte, har naturligvis friheden til at ændre på det, forudsat at de ikke kommer under det minimumstimetal, som jeg er meget glad for at vi blev enige om sidste år.
Jamen som jeg nævnte før, så synes jeg faktisk, at det går rigtig godt.
Jeg er også glad for de nationalt fastsatte bindende trinmål, og jeg er meget glad for, at vi blev enige om, at vi på udvalgte klassetrin har beskrevet, hvad man kan forvente, at børnene skal kunne i de forskellige fag.
Det tror jeg i sammenhæng med de øvrige initiativer, som vi blev enige om, indholdsbeskrivelsen for børnehaveklassen, den udvidede adgang til holddannelse, som gør, at lærerne bliver forpligtet til at tilrettelægge undervisningen, sådan så hvert eneste barn i folkeskolen får mulighed for at nå de trinmål, som vi har fastsat, og som jo er nationale, lige præcis vil være med til at styrke fagligheden i folkeskolen.
Så jo, jeg synes, at det går rigtig godt, og at vi fik lavet en rigtig god aftale.
Jeg vil naturligvis nøje følge, at de ting, vi blev enige om, også bliver til virkelighed ude i folkeskolen, så jeg ser absolut ikke nogen grund til bekymring - naturligvis forudsat, at vi holder øje med, at kommunerne også lever op til det, som vi i fællesskab er blevet enige om.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Else Theill Sørensen (KF), 2003-11-05:
Vi taler tit om udlændinge, som af al magt modsætter sig at rejse tilbage til hjemlandet, selv om de ikke længere har opholdstilladelse.
Men der er uden tvivl også udlændinge, som, selv om de godt må blive her i landet, meget gerne vil rejse hjem, men som ikke tør tage springet ud i usikkerheden.
Jeg tænker her på den gruppe af især ældre indvandrere, og det er så også nok især kvinder, som aldrig har lært det danske sprog, og som slet ikke er integreret i det danske samfund.
De er ofte ensomme og har et stort ønske om at vende hjem, men har manglet muligheden for at få en tryg tilværelse i hjemlandet. Jeg tror, at mange af dem vil have glæde af den mulighed, denne lovændring nu giver, for, at de kan vælge enten at få den hidtidige reintegrationsbistand, som højst kan udbetales i 5 år, eller at få en årlig bistand på 80 pct. af den nugældende, men til gengæld livsvarigt.
Jeg har da også hæftet mig ved, at de fem høringssvar, der udtaler sig om denne del af forslaget, alle er særdeles
positive.
Det har længe været et stort ønske hos mange ældre flygtninge at kunne vende tilbage med orden i finanserne og en ordentlig sygeforsikring. Også til de andre dele af lovforslaget, som gerne skulle øge incitamentet til at rejse hjem for de grupper af udlændinge, der ikke længere har opholdstilladelse,
er der gennemgående positive svar.
I Det Konservative Folkeparti mener vi, at alle de foreslåede ændringer er gode og fornuftige, og vi kan støtte forslaget.
Jesper Langballe (DF), 2003-11-05:
Jeg prøver for tredje og sidste gang at spørge fru Elsebeth Gerner Nielsen: Hvis tildelingen af indfødsret er et integrationsmiddel - og fru Elsebeth Gerner Nielsen siger helt klart, at det er et led i den proces - jamen hvorfor så ikke begynde med at tildele de fremmede indfødsret, hvis det er et led i en integrationsproces?
Det kunne jo bl.a. være en fordel for Det Radikale Venstre.
Hvis der var gået længere tid, kunne Det Radikale Venstre måske via indvandrervælgere efterhånden være blevet så stort, at der ikke var noget at gøre, så derfor kan jeg i og for sig godt forstå fru Elsebeth Gerner Nielsens sympati for det synspunkt.
Per Dalgaard (DF), 2003-11-05:
Jeg skal undlade at tale om haver, men om noget helt andet.
Fru Elsebeth Gerner Nielsen mener, at de stramninger, der er lavet af udlændingelovene her i Danmark, medfører et opdelt samfund.
Hvad kom først, hønen eller ægget?
Hvem er det lige, der klumper sig sammen i bestemte boligområder?
Hvem er det, der ikke er interesseret i at se dansk tv, læse danske aviser, men kun kigger arabisk tv?
Hvem er det, der opretter koranskoler og sender deres børn derhen, så de ikke fatter en brik af, hvad der foregår i det danske samfund?
Dansk Folkepartis holdning er, at fremmede, som er interesserede i at være med til at udvikle det her samfund til et demokratisk, fredeligt samfund, skal være velkomne.
Men dem, som ikke accepterer den måde, vi lever på, og som synes, at den måde, vi gebærder os på, er noget skidt, bryder vi os bestemt ikke om. I det nordlige Århus har vi nogle strande, som er meget, meget dejlige.
Om sommeren er de befolket med fremmede mennesker, som selvfølgelig skal have lov til at bade alt det, de vil.
Men kommer der en dansk pige forbi i bikini eller andet, så bliver der råbt ad hende og set ned på hende.
Er det en måde at opføre sig på?
Else Theill Sørensen (KF), 2003-11-05:
Jeg hørte fru Elsebeth Gerner Nielsen sige noget i retning af, at vi har haft et meget harmonisk og homogent samfund.
Det har vi også.
Vi kan diskutere, hvornår det var.
Jesper Langballe (DF), 2003-11-05:
Jeg hørte jo fru Elsebeth Gerner Nielsen sige, at indfødsret skulle være et bidrag til integration.
Det er et synspunkt, jeg har hørt andre her i salen komme med, og jeg vil sige, at der synes jeg egentlig, vi er nede ved nøglen til forskellen i forståelsen af, hvad indfødsret er.
Indfødsret er det, man muligvis erhverver, når man er fuldstændig integreret.
Guldberg, som indførte indfødsretten i 1776, begrundede det med, at landets børn skulle nyde landets brød, og får man indfødsret ved naturalisation, så er det udtryk for, at man er blevet landets børn.
Så skal man ikke først integreres.
Det, der er tale om, er jo, at man får stemmeret.
Hvis man bruger stemmeretten som et integrationseksperiment, ja, så skulle man jo i virkeligheden begynde med at give folk stemmeret, og så skulle man ud fra det se integrationen blomstre. Det er en fuldstændig meningsløs spillen bold med indfødsretten, og derfor vil jeg også sige, når der før var tale om, hvorvidt det var en udskiftning af den danske befolkning, at det, der er tale om her med indfødsret, er en udskiftning af det danske vælgerkorps.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2003-11-05:
Jeg anerkender, at diskussionen nu bliver bredt lidt ud, og det tillader jeg mig også at gøre i mit svar. Til fru Else Theill Sørensen: Gennem 1980'erne var Det Radikale Venstre og Det Konservative Folkeparti jo i regering sammen, og der må man sige, at vi havde et fælles ansvar for den lovgivning, der var.
Med hensyn til 1990'erne har jeg prøvet at gå de forslag igennem, der i den periode er blevet fremsat af henholdsvis Venstre og De Konservative på hele udlændingeområdet og på integrationsområdet.
Det er meget, meget få selvstændige forslag, der kom, meget få, og de fleste af dem er genfremsættelser.
Som jeg husker det, blev næsten alle integrationslove og alle udlændingelove lavet i et meget bredt samarbejde gennem 1990'erne.
Det vil sige, at det Danmark, vi har i dag, er et fælles ansvar.
Der, hvor vandene deles, er nu, hvor vi er uenige om, hvordan vi går ud og løser de konkrete problemer, vi står med.
Det er Det Radikale Venstres opfattelse, at man kunne bruge indfødsret og tildeling af indfødsret, altså dansk statsborgerskab, på en helt anden måde, end regeringen
og Det Konservative Folkeparti vælger.
Man kunne bruge
dansk indfødsret som lokkemad ved at sige til de udlændinge, der bor i Danmark, at vi byder dem velkommen her.
Dansk statsborgerskab betyder, at de har nogle rettigheder, og at de har nogle pligter, men de hører til i det her land.
Dansk statsborgerskab er for Det Radikale Venstre et velkommen her.
Else Theill Sørensen (KF), 2003-11-05:
Nu er jeg jo tæt ved at glemme, hvad det i grunden er, jeg vil sige.
Men jeg vil bare sige, at jeg er totalt og ganske aldeles uenig med fru Elsebeth Gerner Nielsen om, hvad et statsborgerskab skal bruges til.
Jeg har nær aldrig hørt noget lignende.
Jeg ved ikke, om det er for groft formand, men sådan er det ment.
Jesper Langballe (DF), 2003-11-05:
Jeg fik ikke noget svar fra fru Elsebeth Gerner Nielsen, og det kan selvfølgelig være, fordi fru Elsebeth Gerner Nielsen ikke vil svare, det kan jeg jo ikke rokke ved, men jeg kan da i al beskedenhed forsøge en gang til. Hvis indfødsret er et bidrag til integration, så er det altså ligesom alle andre integrationstiltag, som udgår fra ministeriet og vedtages i Folketinget, et eksperiment.
Så vil jeg gerne have fru Elsebeth Gerner Nielsen til at svare på, hvis hun vil, jeg kan jo ikke tvinge hende til det: Hvis det er sådan, tingene hænger sammen, hvis det er den rette tilgang til at få folk integreret, skulle man så ikke begynde med at give folk indfødsret, lige efter de er kommet hertil? Hvis det derimod er noget, man giver i visse tilfælde, hvor integrationen er fuldbragt, ja, så forholder det sig ganske anderledes, så er det ikke et integrationsmiddel, men et muligt integrationsmål.
Jeg er godt klar over, fru Elsebeth Gerner Nielsen intet har hørt af, hvad jeg har sagt, men nu har jeg i hvert fald sagt det.
Søren Krarup (DF), 2003-11-05:
Det er i al korthed i historieskrivningens interesse, jeg lige vil fortælle fru Elsebeth Gerner Nielsen, at 1983-loven blev til på den måde, at der var nedsat en kommission, og i den kommission var der et stort flertal, der udarbejdede et ganske fornuftigt forslag.
Det var hr. Bernhard Baunsgaard, som var den drivende kraft i at få vedtaget det, der har været en national katastrofe for Danmark.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2003-11-05:
For historieskrivningens skyld vil jeg gøre opmærksom på, at fra 10. september 1982 til 10. september 1987 bestod
Selvfølgelig er jeg ret stolt af, at det alligevel er Det Radikale Venstre, der får ansvaret for at have regeret Danmark i den periode.
Men der sad altså nogle, som jeg betragter som ansvarlige partier i hele den periode, der kunne have vedtaget en anden udlændingelov og også lavet en anden lovgivning om indfødsret.
Vi snakker om perioden 1982-87.
Det er trods alt
mange år, hvor ikke mindst Det Konservative Folkeparti har haft indflydelse.
Til hr. Langballe: Vi er selvfølgelig uenige om, hvad indfødsret skal bruges til.
Nu kan jeg ikke huske, om hr. Langballe var med i Canada, men i Canada har man netop nedsat antallet af år, der skal gå, inden man kan blive canadisk statsborger, fra så vidt jeg husker 5 år til 3 år.
Forklaringen på det var, at man mente, at udlændinge, der kom til Canada, ville gøre sig meget mere umage med at blive canadiere og integrere sig i det canadiske samfund, hvis de meget hurtigt fik mulighed for at blive canadiske statsborgere.
Søren Krarup (DF), 2003-11-05:
Det er fuldstændig rigtigt, at Det Radikale Venstre ikke var i regering i 1983, men det var tungen på vægtskålen, og derfor så man også i det, vi kalder fodnotepolitikken, at Det Radikale Venstre var dem, som tvang en borgerlig regering til de dybt uansvarlige fodnoter.
Det, der var tilfældet, var, at den borgerlige regering Poul Schlüter ville gå ind for kommissionsflertallets ansvarlige udlændingelovgivning.
Men fordi Det Radikale Venstre via hr. Bernhard Baunsgaards energiske indsats fik hele venstrefløjen med, blev der altså et flertal imod regeringen, og så skete syndefaldet.
Så stemte regeringen selv for det endelige forslag for ikke at komme i mindretal, og det var virkelig et syndefald.
Det var i hvert tilfælde
en fantastisk dumhed og et katastrofalt svigt, som igen avlede Tamilsagen, fordi justitsministeren, som i grunden var ansvarlig, forsøgte at råde bod på den historie uden at gøre det klart og direkte, så der ikke havde været noget at komme efter.
Jens Peter Vernersen (S), 2003-11-05:
Se, det, der sker her, er, at man tjener sine penge i 1998 og bliver beskattet i Tyskland; og så i 2002 - 4 år efter - bliver sagen rejst af skattemyndighederne.
Det er jo skattemyndighederne, der har problemet, det er jo skattemyndighederne, der i tide skulle have fundet ud af, om det var tyskerne eller danskerne, der skulle have den her skat.
Så var det her problem aldrig opstået.
Der går 4 år, inden man rejser sagen, og så behandler man danske skatteborgere på den her måde.
Det synes jeg skatteministeren burde forholde sig mere præcist til, end det er sket indtil nu.
Jeg forstår simpelt hen ikke, at skatteministeren vil være det bekendt.
Det bliver kendt over hele landet, hvad det er for nogle svar, der bliver givet til mennesker, der har passet deres arbejde. 200 dage om året har de fisket ude på havet.
Det ligner ingenting, vil jeg gerne sige til skatteministeren.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2003-11-05:
Jeg anerkender, at Det Radikale Venstre selvfølgelig har haft magt og indflydelse, også selv om vi ikke har været i regering.
Alt andet er noget tøsesnak, så jeg håber ikke, vi behøver at tage den diskussion igen.
Nu er det ligesom slået fast, at gennem 1980'erne og 1990'erne var der faktisk bred enighed om her i Folketinget, hvordan udlændingepolitikken skulle føres.
Den enighed er væk nu, det erkender jeg, og det er selvfølgelig også derfor, vi er uenige om, hvad indfødsret skal anvendes til.
Jeg mener ikke, man skal have indfødsret den dag, man sætter benene på dansk jord.
Det skal man have gode muligheder for i det øjeblik, man har fået permanent opholdstilladelse, og efter min og Det Radikale Venstres opfattelse skal vi have de samme regler på det område, som man sandsynligvis vil få i EU-landene.
Som det ser ud lige nu, bliver det efter 2 år.
Vi har tidligere sagt, at efter 3 år mener vi, man skal have ret til at få permanent opholdstilladelse, og vi har tænkt os at komme med et forslag om, hvornår vi synes, der skal gives permanent opholdstilladelse, med udgangspunkt i de kommende EU-regler.
Derefter er der jo tid til at tage stilling til, hvornår man skal kunne søge dansk statsborgerskab, og det skal man have mulighed for langt tidligere, end regeringen og Dansk Folkeparti er enige om.
Kamal Qureshi (SF), 2003-11-05:
Jeg skal ikke gøre det så langt, for det bliver lidt en gentagelse af, hvad de andre ordførere også har fremhævet.
SF synes også, at forslaget indeholder en række elementer, som vil gøre det lettere for en del udlændinge, som ønsker at bosætte sig i deres oprindelige hjemland, at tage springet og flytte tilbage til det land, de oprindeligt kom fra.
Så vi er sådan set positivt indstillet over for forslaget og støtter forslaget.
Bodil Kornbek (KD), 2003-11-05:
For Kristendemokraterne er det afgørende, at den danske flygtningepolitik baserer sig på respekt på menneskerettighederne.
Og inden for denne ramme indgår den frivillige hjemsendelse eller repatriering som et vigtigt redskab i flygtningepolitikken.
Derfor er vi også glade for, at det er et område, regeringen har fokus på, ikke mindst med ønsket om fortsat at forbedre muligheder for, at flygtninge kan vende hjem på frivilligt grundlag.
Vi finder det hos Kristendemokraterne positivt, at man med dette forslag forsøger at imødekomme de tilfælde, hvor økonomien og ikke de politiske forhold har sat en bremse for, at flygtninge kunne vende tilbage til deres hjemland.
Det er glædeligt, at der sker en udvidelse af perioden, i hvilken udlændinge kan søge repatrieringsstøtte. Det var uansvarligt, at folk, der tidligere fik deres opholdstilladelse inddraget, risikerede at udrejse til deres hjemland uden nogen form for økonomisk eller anden støtte.
De fremlagte ændringer vil hjælpe til med en værdig tilbagevenden.
Vi finder det hensigtsmæssigt, at udbetaling af hjælp til etablering sker i to rater, herunder at den ene udbetales, efter at fortrydelsesfristen udløber.
Repatriering er en alvorlig sag, og vi er enige med Dansk Røde Kors i, at det vil fremme forståelsen for, at repatriering som udgangspunkt er en endegyldig beslutning truffet på baggrund
af størst mulig information
Erfaringerne viser, at der er behov for justeringer af bestemmelserne om sundhedsudgifter, ikke mindst set i lyset af, at det i en række lande ikke har været muligt at tegne en sygeforsikring, og ordningen derfor i disse lande har mistet sin relevans og betydning.
Vi finder det positivt, at man med lovforslaget forsøger at rette op på dette problem.
Forslaget sætter samtidig fokus på en ofte overset gruppe af flygtninge og invandrere, nemlig de ældre og deres situation.
Det kniber fortsat for mange ældre flygtninge, der er kommet til Danmark i en sen alder, med at tale og forstå dansk.
Erfaringer viser desværre, at de fleste af dem sandsynligvis aldrig lærer det.
Ofte lever mange isoleret og længes efter hjemlandet.
Der er derfor behov for en reel valgmulighed mellem at opholde sig i Danmark i deres alderdom eller at vende tilbage til oprindelseslandet.
Denne valgmulighed mener vi etableres med lovforslaget her.
Men når det så er sagt, vil jeg understrege, at reintegrationsbistanden ikke må få indflydelse på den indsats, der tilbydes de ældre, der trods alt vælger at blive i Danmark.
Da det er Kristendemokraternes opfattelse, at det fremsatte lovforslag vil forbedre vilkårene for de flygtninge og invandrere, der ønsker at vende tilbage til deres oprindelsesland, samtidig med at vi styrker det praktiske arbejde, stemmer vi for forslaget.
Bertel Haarder (V), 2003-11-05:
Jeg vil gerne takke for denne brede og altomfattende opslutning til et vigtigt forslag.
Så noget kan vi da blive enige om på udlændingeområdet.
Det synes jeg vi skal være glade for alle sammen.
Det drejer sig jo især om, at ældre og ensomme mennesker, ofte enker, som aldrig har fået lært dansk, som ikke har et stort netværk i Danmark, kan tage hjem vel vidende, at de ikke kun får en hjælp sendt fra Danmark i 5 år og derefter slut, men at de kan få en lavere ydelse, som sendes på livstid, så de ved, hvad deres økonomiske vilkår er.
På sygesikringsområdet bliver der tale om, at man kan vælge mellem flere modeller, sådan at man også i tilfælde, hvor der ikke er en sygesikringsordning, kan få hjælp til sygesikring.
Jeg kan love hr. Morten Bødskov, at vi også i ministeriet vil holde øje med, hvordan denne ordning virker. Hr. Morten Bødskov var bange for, at beløbet er utilstrækkeligt.
Det kan han måske have ret i.
Vi skal følge det, men nu synes jeg, vi lige skal have det her vedtaget først og så lade det virke i et antal år, før vi begynder at lave om på det igen.
For vi skal jo ikke have nogen til at spekulere i, at der nok snart kommer en ændring.
Jeg vil gerne erklære mig enig med fru Else Theill Sørensen i den tilslutning, hun fremsagde til foreningen POEM's høringssvar.
Den forening kan jo have brug for støtte, og jeg vil gerne tilslutte mig varmt, hvad der blev sagt.
Også det, fru Bodil Kornbek sagde om Røde Kors' høringssvar, som jeg synes mindede om indlevelse og om en ægte vilje til at hjælpe nogle mennesker, som har lyst til at tilbringe deres sidste dage i deres hjemland, eller nogle, som af andre grunde har lyst til at tage hjem og starte en virksomhed, fordi der måske er blevet bedre muligheder for at starte virksomhed i deres hjemland, og måske fordi de kan bruge noget af det, de har lært i Danmark i den forbindelse, kan jeg tilslutte mig.
Jeg behøver ikke at gøre talen længere.
Nu er det følgende lovforslag nemlig blevet omdelt.
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2003-11-05:
Man kan ikke afvise, at det bliver tilfældet engang, men endnu er det ikke blevet det i hvert fald. Nå, men jeg skal sige, at for Socialdemokraterne er en ansøgning om dansk statsborgerskab det ultimative ønske om integration i det danske samfund.
Der er for os tale om mennesker, der har boet og levet i Danmark igennem mange år.
Det er desværre tilfældet i denne her pulje af ansøgninger, som ligger, at folk har søgt for en del år siden og så er nødsaget til at søge igen.
Vi mener selvfølgelig, at det er flertallets ret herinde i salen at lave om på betingelserne, når et politisk flertal i Folketinget ændrer sig, men hvis borgere skal have respekt for det, der foregår i lovgivningsarbejdet, så skal de også kunne stole på, at vi herindefra ikke pludselig lægger nye betingelser oveni hele tiden og ændrer på betingelserne for de ansøgninger, folk indgiver.
Så skal man i øvrigt huske, at folk også betaler, hver gang de søger om statsborgerskab.
Det koster faktisk noget at søge, og det vil sige, at folk formentlig i de her tilfælde
har betalt flere gange.
Det var et af punkterne, som vi synes er uheldige, i takt med at reglerne bliver strammet op.
Derudover har Danmark som medlem af Europarådet tiltrådt den europæiske konvention om statsborgerskab, hvori der direkte skrives, at statsløshed bør undgås.
I praksis sker det efter vores opfattelse stadig for ofte, at VKO-flertallet i udvalget ikke lader en persons statsløshed veje til fordel
Selv om jeg skal medgive, at der er forskel på de tre partiers stemmeafgivning også i sager, hvor personer har statsløshed - så der er forskel på de tre partiers stemmeafgivning - så sker det stadig væk for ofte, at der ikke tages hensyn til det manglende statsborgerskab. Derfor vil vi gerne opfordre ministeren til at få rettet op på disse forhold omkring ansøgeres statsløshed, og det vil jeg selvfølgelig bede ministeren om at svare på om han vil.
Der er ligeledes i denne pulje ansøgere også tale om en del endog måske ganske veluddannede mennesker, som bare har det problem, at de ikke har et bevis for 9.-klasses-eksamen, som jo er et af kravene, men de kan have en matematisk studentereksamen, en sygeplejeruddannelse, være jordemødre, være lægeuddannede, og alligevel forlanger man, at de skal gå til en 9.-klasses-prøve, og hvis de ikke vil det, skal de søge om dispensation med de eksamensbeviser, de så har.
Derfor vil vi gerne spørge ministeren, om han kunne tænke sig at kigge på det her, som vi ærlig talt synes er direkte tåbelige vilkår, at folk, som er uddannede kirurger, lægeuddannede, og hvad ved jeg, skal op at søge på de vilkår, fordi de ikke har et 9.-klasses-eksamensbevis liggende hjemme i skrivebordsskuffen.
Aftalen mellem V, K og Dansk Folkeparti er én ting.
Aftalen er begrænsende på en række felter.
Det er flertallets ret.
Det anerkender vi fuldt ud.
Vi forventer så også bare, at flertallet er et flertal, der gælder, når så loven skal tredjebehandles her i Folketinget.
Derfor vil jeg benytte lejligheden til at spørge Dansk Folkeparti, om de ved denne her lovs tredjebehandling allerede nu kan tilkendegive, om de vil stemme for den samlede lov, eller om de ikke vil.
Else Theill Sørensen (KF), 2003-11-05:
Ja, nu bemærkede jeg, da jeg havde bedt om en kort bemærkning, at hr. Lars Kramer Mikkelsen havde bedt ministeren svare, men jeg vil godt kommentere et enkelt af punkterne, nemlig spørgsmålet om de meget veluddannede, som eksempelvis har en dansk studentereksamen, men ikke noget 9.-klasses-bevis.
Nu kan jeg ikke huske, om ikke studentereksamen tæller med ligesom et 9.-klasses-bevis, men der er jo ingen tvivl om, at alle de mennesker i alle de situationer, som hr. Kramer Mikkelsen talte om, alle sammen bliver optaget på lovforslaget og bliver danske statsborgere.
Det er rigtigt, at de kommer i udvalget, men det er jo ikke noget med, at de skal søge på væsentlig andre vilkår.
De kommer i udvalget.
over beviser for, at man kan dansk, men jeg synes ikke, at befolkningen efter det her skal sidde med det indtryk, at en matematisk studentereksamen ikke rangerer lige så højt som en 9.-klasses-eksamen.
Lars Kramer Mikkelsen (S), 2003-11-05:
Og det er jeg glad for at fru Else Theill Sørensen her fra talerstolen har sagt at man formentlig vil kigge på.