runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jens Rohde (V), 2003-01-16:
Jeg vil lige tillade mig at forlade folkeafstemningen et øjeblik, for fru Marianne Jelved sagde noget i sin tale, som i hvert fald kunne tolkes som en lidt hård dom over danske journalister, nemlig at de ikke er opdraget til at sige sandheden.
Jeg mener, at almindelig menneskelig anstændighed byder, at man bliver opdraget til ikke at lyve.
Men mener fru Marianne Jelved med sin udtalelse, at det er problematisk, at uddannede journalister - folk, der har mediekendskab, folk, der kommer fra dagspressen - kan få arbejde inden for centraladministrationen?
Så synes jeg, dommen er meget hård.
Aage Frandsen (SF), 2003-01-16:
Det citat, som hr. Holger K. Nielsen anvendte, og som er et korrekt citat af statsministeren, nævnte jeg også, men statsministeren reagerede ikke på det.
Derfor må hr. Kristian Jensen have forståelse for, at når statsministeren ikke svarer på, hvad statsministeren mener om det, statsministeren sagde, så er det hr. Kristian Jensen, der udsender svaret.
Så kan man bagefter spørge: Hvordan synes hr. Kristian Jensen det går? Hr. Kristian Jensen siger, at der er nogle råd, man vil nedlægge, fordi de siger, hvordan vi skal leve, hvordan den rigtige livsform lige præcis er, og så nedlægger man dem.
Men dem, der bare siger noget om, at man selv må arbejde og leve og sådan noget, dem nedlægger man ikke.
Og jeg ved igen ikke, hvad det er for nogle.
Så synes jeg, at hr. Kristian Jensen på det punkt må give et eksempel.
Hvad er det for råd, der er nedlagt ud fra det kriterium, at de sagde, hvordan vi skulle opføre os og leve?
For nogle af dem, der er tilbage, synes jeg rent faktisk en gang imellem fortæller noget om, hvad den gode livsform er.
Der er et råd omkring færdselssikkerhed.
Jeg synes da, at det fortæller os, hvordan vi skal køre ordentligt i bil og opføre os.
Jeg mener også tilsvarende omkring alkohol.
Så derfor vil jeg spørge hr. Kristian Jensen: Hvad er det for et råd, der er nedlagt ud fra det kriterium, som hr. Kristian Jensen siger, nemlig at det vil bestemme præcis, hvordan hr. Kristian Jensen og jeg skal leve?
Marianne Jelved (RV), 2003-01-16:
Til hr. Aage Frandsen: Jeg bryder mig ikke om ordet »gråzone« i denne sammenhæng, men jeg er fuldstændig indforstået med det, der står i redegørelsen af den 4. oktober 2001
- jeg var selv med til at sige god for den, inden den blev fremlagt - om at der er grund til at vise særlig opmærksomhed i den sidste fase op til en folkeafstemning.
Jeg mener også, det er et interessant diskussionstema, selv om det måske ligger lidt i kanten af det, vi diskuterer i dag, men vi kan tage diskussionen ved en anden lejlighed. Til hr. Jesper Langballe og hr. Thulesen Dahl vil jeg gerne sige: Emnet for en folkeafstemning er jo en lov, der er vedtaget i Folketinget, og som bliver sendt ud til vælgernes vurdering og bedømmelse: ja eller nej?
Den lov er en del af regeringens politik, for ellers havde regeringen jo ikke fået den vedtaget i Folketinget, og så spørger jeg: Hvor går egentlig skillelinjen?
Det var måske dårligt, når jeg talte om en økonomisk politik, men den trafikpolitik eller den sundhedspolitik, som en regering har, må man forvente, at alle regeringens ministre er loyale over for, gerne vil advokere for og gerne vil hjælpe regeringen med at gennemføre, og det samme gælder ved en folkeafstemning.
Men jeg understreger endnu en gang, at jeg er fuldstændig på det rene med, hvad der står i redegørelsen af den 4. oktober 2001.
Det er ikke den, jeg anfægter, men jeg siger, at man har brug for politisk taktisk sparring i et ministerium, også i forbindelse med gennemførelsen af regeringens politik.
Det står der i øvrigt også i redegørelsen fra 2001.
Kristian Jensen (V), 2003-01-16:
Til fru Pernille Rosenkrantz-Theil vil jeg sige, at netop Erstatningsnævnet for voldsofre jo falder fuldstændig uden for den kategori af råd og nævn m.v., som vi står og diskuterer her i dag, da det overhovedet ikke er et af de udvalg eller nævn, som vi har valgt at tage med ind i saneringen af overflødige råd og nævn.
Det er et nævn, der fortsat skal fungere og arbejde med det formål, det nu engang har, men vi synes, at det som så mange andre i den offentlige sektor også skal arbejde med at effektivisere og rationalisere sin egen drift.
Derfor ligger det fortsat under Justitsministeriet, og det har sin egen konto på finansloven.
Derfor er det mere i finanslovdebatten, vi skal diskutere lige netop dét nævn.
Til hr. Holger K. Nielsen vil jeg sige, at jeg også har genlæst interviewet, og jeg har også genlæst de citerede fraser fra interviewet.
Jeg har læst mere, end hr. Holger K. Nielsen tilsyneladende har læst, da jeg også har læst fortsættelsen, som jo siger - og det er igen statsministerens ord
Men jeg vil så sige, at det er en opfordring til det borgerlige Danmark om at komme op af starthullerne og skabe
en mere borgerlig, liberalorienteret intellektuel debat
Der har i mange år været en katastrofal mangel på en sådan debat.
Men det er jo en kritik, der falder tilbage på os selv.
Jeg ser det, som statsministeren sagde i interviewet, lige så meget som en opfordring til os, som kalder os liberale, om at komme på banen og blande os i den debat og i den meningsudveksling, der har været, og som i alt for høj grad også efter min opfattelse har været for venstreorienteret og for negativt indstillet over for de partier, som nu er i regering.
Til fru Marianne Jelved vil jeg gerne understrege, at det er min klare opfattelse, at de nævn og råd m.v., der er med til at forske og oplyse borgerne om fakta i forbindelse med ernæring, alkohol osv., fortsat skal bestå.
Det, jeg tog afstand fra, det, vi i Venstre tager afstand fra, er, at der skal være et særligt nævn eller råd, der skal sige, hvad den rigtige livsførelse er.
Men vi skal selvfølgelig have nogle, der kan bibringe os en viden om, hvad konsekvenserne er, hvis vi vælger forskellige former for livsførelse, og det fastholder vi.
Marianne Jelved (RV), 2003-01-16:
Jeg hørte med interesse på Venstres ordførers indlæg og forstod, at regeringen og regeringspartierne var gået i leding for at afskaffe overflødige råd og nævn.
Den leding vil jeg gerne deltage i.
Så hørte jeg også hr. Kristian Jensen sige, at der ingen grund var til at have råd, nævn og centre m.v., som skulle fortælle befolkningen, jeg tror, hr. Kristian Jensen brugte følgende ord: hvad god eller gavnlig livsførelse er for noget.
Det synes jeg straks er mere kryptisk, for vi har en række råd, og det mener jeg da stadig væk vi har, som prøver at forklare borgerne, om risikoen ved alkoholmisbrug og andre sundhedsfarer.
Det mener jeg da også at regeringen støtter. Så jeg synes, det ville være utrolig rart, hvis man kunne få lidt mere klarhed i debatten i stedet for den type bemærkninger, som miskrediterer langt hen ad vejen.
Holger K. Nielsen (SF), 2003-01-16:
Det, som var baggrunden for den her forespørgsel, var oprindelig nogle udtalelser fra statsministeren, hvor han siger, at der var rent politiske årsager til, at man nedlagde en række råd og nævn.
Han siger til Berlingske Tidende den 5. september 2002: Det er da ikke en hemmelighed, at denne gruppe af eksperter altid støttede venstrefløjen og altid var i opposition til os, og det var mærkværdigt at opleve.
For mig er det en stor hemmelighed, en meget, meget stor hemmelighed.
Derfor ser jeg frem til, at vi under debatten i dag kan få forklaret de politiske bevæggrunde, det berufsverbot, som i virkeligheden ligger bag den her aktion, hvor man vil have venstreorienterede udraderet fra de forskellige poster, de har haft.
Derfor må vi få en forklaring: Hvem er det, der altid var i opposition til de borgerlige?
Hvem var det, der i særlig grad støttede venstrefløjen?
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2003-01-16:
Det lyder jo alt sammen meget flot, og vi deler i Enhedslisten det synspunkt, at man skal nedlægge de råd, nævn og puljer, der ikke længere er behov for i samfundet.
Hr. Kristian Jensen får det jo til at lyde, som om det udelukkende er den slags, man har nedlagt.
Så skal jeg jo blot høre hr. Kristian Jensen, om Erstatningsnævnet for voldsofre, som jo er et af dem, der er blevet beskåret, indgår som et af dem, der er overflødige.
Er det det, man siger til voldsofrene i Danmark?
Går man ud og siger til voldsofrene i Danmark, at vi synes egentlig, at det er i orden, at der går meget lang tid, før jeres sager er blevet behandlet, og derfor har vi skåret i Erstatningsnævnet for voldsofre?
Jeg synes ikke, det er den besked, vi har hørt.
Tværtimod synes jeg, det er nogle temmelig uheldige udtalelser fra statsministeren, der er gået igen.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-01-16:
Så vil jeg kun sige til hr. Holger K. Nielsen, at det virkelige liv jo altså er sådan, at vi alle sammen i løbet af en dag får mange henvendelser om mange ting.
Jeg ved ikke, om hr. Holger K. Nielsen har det sådan, at hvis der er nogen, der ringer til ham om en eller anden ting, så knalder han røret på og siger, at det vil han ikke snakke om.
Ja, det kan godt være, at hr. Holger K. Nielsen gør det, jeg ved det ikke, men vi er jo ikke alle sammen selv herre over, hvilke henvendelser vi får.
Jeg vil sige, at de to sidste indlæg jo ikke føjer meget nyt til debatten.
Jeg kan blot gentage, at det er også min opfattelse, at det sagkyndige udvalg skal tage en række spørgsmål op vedrørende de særlige rådgiveres forhold til partierne.
Lad mig f.eks. tage det eksempel, at jeg har besluttet, at de særlige rådgivere ikke må deltage i Venstres landsmøde, mens jeg kunne konstatere, at i den daværende regerings tid deltog en række pressefolk som såkaldt særlige rådgivere på Socialdemokratiets landsmøde eller kongres, eller hvad det nu var.
Nu valgte jeg så en restriktiv holdning, mens Socialdemokratiet valgte en anden holdning, og der står ingen steder, hvad der er det rigtige.
Mit ærinde er sådan set bare at få afklaret, hvad det rigtige vil være, om vi kan blive enige om et regelsæt, for det skal helst hvile på gensidig tillid efter min mening.
Holger K. Nielsen (SF), 2003-01-16:
Omkring Lomborg-sagen tror jeg nu nok, at det er statsministeren, der har de største problemer, men det gemmer vi til en anden gang.
Det bliver jo indrømmet, hvad der er problemet.
Det er, at det jo er spindoktoren, der kører meldingerne videre i systemet derovre, der instruerer embedsmændene, hvor man i det almindelige system jo måtte mene, at det var departementschefen, der havde den opgave.
Det betyder, at der jo sker en fantastisk sammenblanding af de forskellige beføjelser.
Det er jo det, det er så vigtigt at få gjort op med.
Så svarede statsministeren ikke på det spørgsmål, der angik et Venstrefolketingsmedlem, som ringer til spindoktoren
for at drøfte en specifik flygtningesag
Er det opgaven for en spindoktor at diskutere flygtningesager med menige medlemmer af Venstres folketingsgruppe?
Eller er det inden for den ramme, hvor det er partiet Venstre, der finansierer en del af spindoktorens løn?
I det hele taget er det jo meget interessante ting, som en spindoktor laver i Statsministeriet, herunder at han koordinerer fødselsdagsgaverne til statsministeren.
Er det også en opgave for en spindoktor at kunne berette om, at statsministeren ønsker sig en dvd-afspiller, en gasgrill og en cappuccinomaskine til sin 50-års-fødselsdag?
Jeg mener, det giver jo et fantastisk godt indblik i, hvad det er for vidtforgrenede arbejdsopgaver, som spindoktoren har.
Frank Jensen (S), 2003-01-16:
Statsministeren har undret sig over, hvad mit formål har været med dagens debat.
Formålet har for mig og Socialdemokratiet været at holde fast i, at gældende ret skal overholdes, og jeg var jo glad for, som jeg også kvitterede for, at både stats- og justitsministeren startede med at referere til en redegørelse, som jeg på SR-regeringens vegne afleverede til Folketinget i 2001.
Så det har været formålet.
Jeg er nemlig fuldstændig enig med statsministeren i statsministerens sidste betragtninger.
Hver gang der sker en overtrædelse af gældende ret eller gældende regelsæt, så skal vi ikke nødvendigvis lave reglerne om.
i den periode, hvor det her udvalg nu sidder
Derfor synes jeg godt, at statsministeren kunne have svaret lidt mere præcist på det med sammenblanding mellem statsapparat og partiapparat, der flyder sammen, som statsministeren sagde i juni måned 2001.
Jeg synes, at statsministerens måde at håndtere det på i forhold til statsministerens egen rådgiver, der også har et ansættelsesforhold til Venstre, er langt ud over grænserne - langt ud over grænserne.
Og det aflønnes med en bil.
Det synes jeg statsministeren skulle få bragt til ophør netop for at skabe den her klarhed, at der ikke er sammenblanding mellem stats- og partiapparat.
Jeg vil gerne høre statsministeren, om statsministeren ikke vil overveje det, inden vi får betænkningen fra det nye udvalg.
Holger K. Nielsen (SF), 2003-01-16:
Det er jo pinligt at høre en så ung politiker som hr. Kristian Jensen bruge sådan nogle politikerfloskler, som han gjorde før.
Jeg stillede et konkret spørgsmål: Hvem tænker Venstre på, når man hævder, at denne gruppe af eksperter i særlig grad støttede venstrefløjen?
Jeg tørster efter at få opklaret denne hemmelighed og få sandheden at vide.
Hvad er sandheden, kan vi ikke få den at vide?
Og så siger hr. Kristian Jensen, at statsministeren jo så opfordrer til en intellektuel debat i samfundet.
Det er jo fair nok.
Men hvad er det for en debatform, partiet Venstre bruger?
Det er, at man bruger sin magt og sit flertal her i Folketinget til at få fjernet dem, som man er uenig med.
Det er sandheden i den debatkultur, Venstre har praktiseret her.
Det er, som var det i Østeuropa, for at sige det rent ud, altså den måde, som man praktiserer det her på, hvor der er en række kritiske folk, som man er uenig med.
Men jeg vil godt have et svar på: Hvem er det konkret, man tænker på?
Kristian Jensen (V), 2003-01-16:
Men ikke mere snak om humør, det ved jeg nogle har problemer med.
Til fru Pernille Blach Hansen: Det er meget, meget nemt at gå ind og læse tidligere udtalelser fra en lang række eksperter m.v., der har kommenteret i særdeleshed Venstres flygtningepolitik før valget, under valget og umiddelbart efter valget ud fra den klare forudsætning, at hvis vi nu gennemførte det, vi sagde før valget, så ville det være et klokkeklart brud på konventioner m.v., hvorefter vi nu, hvor valget er overstået og flygtningepolitikken implementeret, ikke har set en eneste anklage, et eneste konkret eksempel på, at vores politik er blevet dømt som brud på konventioner m.v. Så det er muligt at nævne eksempler - nu vil jeg ikke gøre det for ikke at blive personlig - altså en lang række personer og institutioner, som har haft det anklagepunkt over for vores politik, at det var et brud på konventioner, men som hverken er blevet fyret eller afskediget.
Der udøves nemlig ikke et meningsdiktatur, der udøves ikke noget berufsverbot, som hr. Holger K. Nielsen forsøger at give det udseende af.
Det, der gøres, er at sige: Hvad er det for råd
og nævn, som vi mener er overflødige?
Og der er så sandelig en lang række af de råd og nævn, der kritiserer også den nuværende regering, som fortsætter, og som vi ikke har valgt at nedlægge, fordi vi mener, at deres stemme er vigtig i debatten.
Selvfølgelig skal det være sådan.
Jeg synes som også hr. Aage Frandsen, at det er væsentligt, at vi har nogle, der fortæller os om, hvad vi skal gøre for at få en bedre færdselskultur, hvad vi skal gøre for at få en bedre alkoholpolitik.
Men når der kommer eksempler på, at personer, der er udpeget, står og fortæller den undrende befolkning, hvilke butikker de skal handle i, og hvilke butikker de ikke skal handle i, så mener jeg, man har overtrådt grænsen, og så mener jeg, man blander sig i noget, som borgerne sagtens selv både kan og skal tage vare på.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2003-01-16:
Det er fuldstændig rigtigt, at Erstatningsnævnet for voldsofre ikke blev nedlagt, men det er også fuldstændig rigtigt, at nævnet indgik i den saneringsplan, som regeringen fremlagde.
Det, der er problemet, som jeg ser det, og som jeg så det dengang,
er, at man lavede et bunkebryllup i den saneringsplan, så det blev fuldstændig komplet umuligt at diskutere hvert evig eneste af de råd og nævns roller.
I det bunkebryllup indgik også spareplaner for en lang række råd og nævn, bl.a. Erstatningsnævnet for voldsofre, og lige nøjagtig det bunkebryllup var det, der indikerede dét, som statsministeren senere bekræftede i den udtalelse, der er citeret i forespørgslen. I det bunkebryllup indgik bl.a. Dansk Center for Menneskerettigheder, og der indgik også Børnenes Trafikråd og Center for Ligestilling.
Det er meget i øst og vest, de råd ligger, og den eneste fællesnævner, jeg kunne se, da jeg sad og gennemgik rådene og nævnene, og da jeg fik svarene på spørgsmålene, var præcis den udtalelse, som statsministeren kom med.
For mig ser det altså præcis sådan ud, at man fjernede dem, man ikke kunne lide; dem, der udtalte sig imod den holdning, man havde, og jeg vil gerne spørge hr. Kristian Jensen helt præcist om Børnenes Trafikråd: Hvad var problemet med Børnenes Trafikråd?
Hvorfor nedlagde man det?
Og hvad er det, der træder i stedet for?
Sådan kunne jeg stille spørgsmål på en lang række områder, og jeg synes ikke, hr. Kristian Jensen svarer på, hvad det er, man har gjort, hvis
det ikke skulle være, at man har fjernet dem, man ikke kunne lide.
Jørn Jespersen (SF), 2003-01-16:
Det er rent fritidsarbejde på ulønnet basis, og det er jo klart, at de ikke kan præstere nær det samme, som de kunne før, uden nogen som helst sekretariatsbistand.
Prøv at sammenligne med Det Økonomiske Råd.
Man kunne jo gennemføre hr. Kristian Jensens argumentation, også over for Det Økonomiske Råd og de økonomiske vismænd, og sige: Jamen de pågældende økonomer har da deres frihed til at mødes efter arbejdstid og udgøre Det Økonomiske Råd, selv om hele sekretariatet er nedlagt.
De kan finde privat beskæftigelse, og så kan de mødes om aftenen og diskutere økonomi og komme med anbefalinger.
Men det har man jo ikke gjort, og derfor står spørgsmålet tilbage: Hvorfor synes Venstre ikke, at vi har brug for kvalificeret rådgivning og for et kvalificeret indspark i debatten om naturens tilstand i Danmark?
Hvorfor synes Venstre, det er vigtigt, når det drejer sig om økonomi, men ikke om natur?
Er det, fordi Venstre i virkeligheden ikke føler noget for naturdebatten?
Er det, fordi oplysningerne om naturens tilstand er ubelejlige for Venstre?
Kristian Jensen (V), 2003-01-16:
Jeg skal ærligt lægge op til, at hr. Jørn Jespersen helt sikkert har større viden om det, end jeg har, og derfor skal jeg forsøge at svare ud fra min i forhold til hr. Jørn Jespersens relativt begrænsede viden.
Så vidt jeg er orienteret, har Naturrådet eksisteret siden begyndelsen af det 20. århundrede som et privat forum for folk, der gerne ville starte en debat og føre en dialog
Men det, der skete, da tilskuddet til Naturrådet blev fjernet af den nuværende regering, var jo i og for sig, at det stadig var tilbage.
I hvert fald sagde
de daværende medlemmer af Naturrådet: Vi vil ikke nedlægges, vi fortsætter.
Det vil sige, at man fortsætter debatten, og vi har stadig et Naturråd, men det er ikke længere en statslig opgave, for det er ikke længere statsligt finansieret.
Jeg tror, der fortsat vil køre utrolig megen debat og megen igangsætning og rådgivning m.v., også efter at man efter valget fra statens side har valgt at stoppe tilskuddet, det har jeg det ganske fint med.
Jeg synes, det er flot, at der er nogle, der tager den opgave på sig, men jeg mener blot, at det ikke er et formål, som skal køre i statsligt regi og leve med den statsliggørelse, som den tidligere regering gennemførte. Fru Pernille Blach Hansen brugte taletiden på sine egne opfattelser og ikke så meget på spørgsmål, og derfor vil jeg svare hr. Jann Sjursen, at det jo altid er en politisk vurdering, hvilke råd og nævn der skal oprettes og nedlægges.
Det kan vi lige så godt være ærlige og sige.
Når vi i den foregående forespørgsel besluttede at nedsætte en arbejdsgruppe eller en kommission, eller hvad - jeg kan ikke huske ordlyden - til at undersøge, om reglerne for særlige rådgivere skal strammes op, var det jo en politisk beslutning, og på samme måde: Når et politisk
flertal beslutter, at nu er der råd eller nævn, som ikke længere er nødvendige - og jeg har hørt bredt i hele Folketingssalen, at alle partier har indset, at råd og nævn kan blive overflødige - er det også en politisk beslutning at vurdere, om de er overflødige eller ej.
Det, der er forskellen mellem en opgave som folkevalgt politiker og som statsbetalt og statsudnævnt i citationstegn smagsdommer, er, at vælgerne kender mine præferencer.
Vælgerne er min arbejdsgiver, og vælgerne kan sende mig ud af arbejdet, hvis de er utilfredse med det, jeg udfører.
De har friheden til at vælge, og mit arbejde er rent faktisk at være politisk vurderingsmand af de forslag, der kommer frem.
Jann Sjursen (KRF), 2003-01-16:
Det er jo interessant, at jeg selv gav svaret på mit spørgsmål før.
Jeg var sådan set godt klar over, at sådan kunne hr. Kristian Jensen gribe det, men det sjove er, at når vi taler om disse oplysningskampagner vedrørende alkohol og tobak, sikker sex osv., siger hr. Kristian Jensen: Jamen de kampagner har jo beholdt deres tilskud og er sekunderet af nævn og råd osv. for at hjælpe dem i gang, fordi det er objektive og saglige kampagner.
Hvem er det, der siger det?
Jo, det er hr. Kristian Jensen, der siger, at de kampagner lige præcis er det rigtige.
Hr. Kristian Jensen gør sig i virkeligheden til smagsdommer, når han siger, at lige præcis på de områder foretager man sig noget rigtigt - underforstået at andre kampagner altså er usaglige og måske heller ikke objektive, og så nedlægger man råd, nævn og centre, der angår disse kampagner, og tager også tilskuddene fra dem. Jeg synes ikke, man kan konkludere andet, end at den største smagsdommer i denne sammenhæng bliver da med hr. Kristian Jensens egne ord i virkeligheden regeringen selv, som foretager sine prioriteringer på baggrund af de præmisser, som hr. Kristian Jensen har redegjort for her i dag.
Pernille Blach Hansen (S), 2003-01-16:
Jeg må konstatere, at Venstres ordfører endnu ikke har fået tid til at svare fru Marianne Jelved på, hvilke råd, nævn eller udvalg der har forsøgt at forklare folk, hvad det rigtige liv er, som hr. Kristian Jensen vist udtrykte det før, så jeg vil give Venstres ordfører endnu en chance for at svare.
Det er sørgeligt, men det er da en god besked til de mange, der sidder og lytter, og som ved, deres boring er forurenet, og skal bruge tusindvis af kroner på det, at Venstre synes, det er et problem, der skal løses internt i Miljøministeriet, hvor der ingen penge er til sådan noget.
Venstre mener, der slet ikke er behov for at hjælpe en masse mennesker i Danmark med at få rent drikkevand, men jeg kan forsikre hr. Kristian Jensen for, at det er et problem, som bare bliver større og større.
Vi får jo måned for måned nye analyser, der viser, at der er fundet rester af forskellige sprøjtemidler i drikkevand på landet.
Det er et stort problem, men jeg må konstatere, at det åbenbart er et problem, som Venstre hverken har vilje eller evne til at hjælpe med til at løse.
Jørn Jespersen (SF), 2003-01-16:
Jeg skal gerne medgive, at det var der nogle
af dem der var, forstået på den måde at der ikke sker noget særligt ved, at de er forsvundet. Men jeg synes, der er en række råd og nævn tilbage, som det ville være interessant at få en argumentation for var overflødige, og jeg vil gerne tage ét eksempel, nemlig Naturrådet.
Der har mig bekendt ikke været rejst kritik af rådets faglige indsigt og af dets arbejde, så hvordan kan det være, Venstre synes, at et råd, der skal skabe debat om naturtilstanden i Danmark, er overflødigt?