runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Margrete Auken (SF), 1998-06-11:
Jeg håber i hvert fald, at ministeren vil lave forlig med folk, der kan huske fra næse til mund.
Til hr. Svend Heiselberg: SF var forligsparti ved sidste finanslov - bare lige for at minde om det - så dét burde altså ikke være en bekymring.
Dér var det da Venstre, som i øvrigt gjorde, hvad de kunne for at sjaske pengene til anden side.
Men vi var forligsparti og har stemt for finansloven, og vi vil meget gerne være med til at skaffe pengene selvfølgelig under forudsætning af, at vi også er med til at forhandle om, hvad de skal bruges til.
Og så lige til ministeren: Jeg var meget glad for den meldning, jeg fik fra ministeren
, både med hensyn til bestyrelsen og også med hensyn til inddragelsen af SF.
Vi skal bare lige også have præciseret, at nu er vi altså for nu at bruge ministerens egen formulering fra tidligere med på lige fod.
Det er lidt vigtigt at få det sagt.
Selvfølgelig drejer det sig om, og det er vi da enige i, de 40 pct., hvor jeg er glad for, at ministeren understreger, at der faktisk er mange mennesker i det her land, der ikke har adgang til en bil til daglig; men vi har altså også en langsigtet strategi om at få vendt den her fortvivlede udvikling, som jo kører fuldstændig skævt både trafikalt og miljømæssigt.
Helge Mortensen (S), 1998-06-11:
Også jeg vil indlede med at konstatere, at der er tale om en genfremsættelse.
Dog ikke en genfremsættelse, som har været her mange gange.
Jeg vil i øvrigt henholde mig til det, som vi sagde sidste gang, nemlig at Socialdemokratiet kan gå ind for de to første elementer, der er i forslaget, nemlig dette med, at der pr. 1. september 1998 udarbejdes en redegørelse om de ikkegennemførte statslige vej- og jernebaneanlæg, og at der sker en løbende rapportering til Trafikudvalget om, hvilke anlæg der er udestående og endnu ikke blevet påbegyndt.
Og det i sig selv giver jo Folketinget en mulighed for at diskutere, hvorvidt man vil opretholde de pågældende anlæg, eller om man ikke vil opretholde de pågældende anlæg. Derimod vil jeg til det sidste afsnit gerne henlede opmærksomheden på, at vi sidste gang tog forbehold for det, og det vil vi godt gøre igen under henvisning til, hvad ministeren lige præcis har sagt.
Vi sagde under førstebehandlingen sidste gang, at vi ville afvente Hummelmoseudvalget, og jeg hører nu ministeren komme med konklusionerne fra Hummelmoseudvalget, og de er efter min opfattelse nok mere anvendelige end den bestemmelse, der står i Centrum-Demokraternes beslutningsforslag om en erstatning efter 10 år.
Jeg synes i hvert fald, at vi har gode erfaringer på det her område og ikke kun med den lovgivning, der er henvist til fra ministerens side.
Jeg vil også godt gøre opmærksom på, at vi havde en lignende bestemmelse fra 1976 med ved Øresundsforbindelsen, hvor der også var en tilbudspligt - en opkøbspligt - fra statens side i givne situationer, og som faktisk blev anvendt rigtig godt.
Man kan sige, at hvis den lov, som Centrum-Demokraterne her foreslår, havde været gældende, så ville det i 1986 have været nødvendigt at udbetale erstatninger, hvis man altså ville have opretholdt handlingsloven, for 3 år efter så at gennemføre en lovgivning på området.
Og det kunne måske være meget rimeligt, hvis man kunne sige, at erstatningen så trak fra i den endelige erstatning eller ekspropriation, men der kan jo være sket ejerskifte i mellemtiden. Derfor synes jeg, at der er god grund til at kikke på det forslag, som ministeren kommer med her, i udvalget, og vi vil være meget indstillet på at finde en løsning derpå.
Svend Heiselberg (V), 1998-06-11:
Nu er der jo tale om et beslutningsforslag, der skal behandles i udvalget, men jeg kan sige, at Venstre er meget positiv over for det.
Vi synes, at det er godt, at vi får det behandlet nu.
Jeg tror også, at vi kan lave en aftale, som er fornuftig.
Det må være i alles interesse.
Vi må jo nok sige, at det bør være sådan, at grundlovens § 73 om ejendommens ukrænkelighed begynder at virke over for de mennesker, hvor man lægger en servitut på deres ejendom, på deres jord, og som i mange tilfælde kan komme til at ligge
10-15-20 år.
Når man så skal sælge sin ejendom, er man nødt til at sige: Ja, der er godt nok tale om, at der måske kommer en vej her.
Og det er selvfølgelig uholdbart.
Derfor synes jeg, at det er godt, at det forslag måske kan udløse et endeligt lovforslag, for borgerne mangler som sagt et retskrav på, at de kan kræve, at der bliver trukket en afgørelse.
Venstre er meget positiv over for forslaget, og jeg forstår på hr. Helge Mortensen, som jo er en fornuftig mand, at han vil være indstillet på, at der skal findes en snarlig og fornuftig løsning på spørgsmålet.
Kaj Ikast (KF), 1998-06-11:
Jamen Det Konservative Folkeparti vil heller ikke ødelægge den fornuftige tone, der er lagt over for dette forslag.
Vi takker CD for, at de har genfremsat det.
Vi kan jo ikke komme uden om, at der er et stort behov
for det.
Vi har mange problemer liggende rundtomkring fra forskellige byggeopgaver, som vi andre nok også har været medskyldige i, og dermed kan vi få en bedre samvittighed, og det skal man jo aldrig forsømme at pleje. Vi vil støtte forslaget, og vi vil også gerne gå ind i Hummelmoserapporten og se, hvad udvalget er kommet med, og passe dette til med de 10 år, således at vi får en lovgivning, der kan holde langt frem i tiden.
Margrete Auken (SF), 1998-06-11:
SF vil også sige sådan nogenlunde det samme, som vi sagde sidst, da vi synes, at det er et godt forslag.
De to første punkter støtter vi, som vi gjorde sidst.
og ved behandlingen i december, da hr. Aage Frandsen var ordfører, påberåbte han sig retten til at tvivle på, om det lige skulle være den model, som blev foreslået af CD.
I mellemtiden er der så kommet en uddybning fra Hummelmoseudvalget og en præcisering af, hvordan man kan gøre det fra ministerens side, så man ikke bare får sat en automatik i gang.
Vi vil støtte forslaget, fordi vi nu ikke længere behøver at være tvivlende.
Man kan sige, at vi bakker op om den udformning, det har fået nu med ministerens præciseringer af, hvordan man gør med de, om man så må sige, gamle skandaler, som det jo godt kunne risikere at blive.
Nogle af dem er det vel i virkeligheden.
Klaus Kjær (DF), 1998-06-11:
Da Dansk Folkepartis ordfører på denne sag ikke kan være til stede, skal jeg på Dansk Folkepartis vegne fremsætte følgende bemærkning til forslaget: Dansk Folkeparti kan fuldt ud tilslutte sig det fremsatte forslag.
Søren Kolstrup (EL), 1998-06-11:
Det er jo et begrænset antal lovudspil i denne samling, Enhedslisten har kunnet stemme for, og derfor er det jo rart, når vi kan få lov til at være positive, for det vil vi så gerne. Enhedslisten vil meget gerne støtte dette forslag.
Det har vi sagt tidligere, og det vil vi selvfølgelig fortsat.
Den ene er selvfølgelig, at den folkelige opbakning eller modstand får langt bedre vilkår, jo hurtigere afklaringen finder sted, eller sagt på en anden måde: Det ministerielle embedsværk er bedre til at sylte, end folkelige bevægelser er.
Thorkild B. Fransgaard (FP), 1998-06-11:
Det er uanstændigt, at borgerne må vente i årevis på at få vished for, om de ejer eller ikke ejer den jord, det offentlige har lagt hånd på i mellemtiden, så vi kan støtte forslaget.
Det er et godt forslag.
Ole M. Nielsen (KRF), 1998-06-11:
Det er selvfølgelig fuldstændig urimeligt at lade folk hensidde i uvidenhed om deres skæbne med hensyn til deres ejendom, som jo er en væsentlig del af deres skæbne, sådan som verden nu er indrettet, og det synes jeg bestemt man skal rette op på.
Vi er altså positive over for forslaget, men vil gerne se på i udvalget, om det har den rigtige udformning, og om det går for langt, især med hensyn til tredje del.
Vi vil også gerne se på, hvor langt ministerens tilsagn imødekommer de interesser, vi har, men det må vi kigge på under udvalgsbehandlingen.
Sonja Albrink (CD), 1998-06-11:
Lad mig starte med at sige tak til ministeren for ministerens tale.
Jeg må sige, at den nuværende trafikministers tale faktisk var mere positiv end den tidligere trafikministers tale, og det er vi i CD utrolig glade for.
Jeg er også glad for, at ministeren siger, at der er altså nogle alvorlige ting, vi må have kigget på, og det er vi utrolig glade for i CD.
Siden vi sidst fremsatte dette beslutningsforslag - det er jo stort set identisk med det tidligere - har Hummelmose som sagt afgivet sin rapport, og det er glædeligt, at udvalget stort set, som jeg sagde før, er enigt med CD i, at grundejerne bliver meget dårligt behandlet og i visse tilfælde faktisk bliver stavnsbundet til deres ejendom.
Jeg tror også, vi alle sammen efterhånden har hørt om sager, hvor folk er blevet fanget i myndighedernes gøren og laden og hverken kan sælge deres ejendom eller belåne den for at renovere den, bare fordi myndighederne ikke kan tage sig sammen til at finde ud af, om man vil bygge en vej, en jernbane eller et andet større anlægsprojekt.
Vi føler, det simpelt hen ikke er rimeligt, at de private ejere skal bære denne økonomiske risiko, fordi staten eller for den sags skyld amtet eller kommunen overvejer at lave et eller andet bygningsanlæg.
Det er jo stort set umuligt for den enkelte borger at påvirke en fremskyndelse eller opgivelse af sådanne projekter, og derfor er borgeren også stort set ude af stand til at komme ud af situationen.
Den sidste del af forslaget er vi i CD meget indstillet på at kigge på, så alt i alt: Tak til ministeren, tak til alle ordførerne.
Jeg håber, vi kan få et resultat ud af det, så vi kan få situationen løst med nogle ordentlige lovforslag.
Anders Samuelsen (RV), 1998-06-11:
Nu er de her klageråd blevet et centralt punkt i debatten, så derfor kunne jeg godt tænke mig at spørge hr. Villy Søvndal,
om han kan bekræfte, at han tidligere ikke har været særlig begejstret for de klageråd, og eventuelt også uddybe over for os, med hvilken begrundelse det var, at han ikke var særlig begejstret, og hvad det er, der har gjort, at han har ændret holdning.
Ole M. Nielsen (KRF), 1998-06-11:
I Kristeligt Folkeparti er vi meget positive over for det her lovforslag om at lave selvstændig offentlig virksomhed ud af DSB og DSB S-tog.
Vi er så glade for det, at vi faktisk synes, der skulle være et aktieselskab mere, nemlig et, der hed DSB Gods, men det tror vi kommer til på et senere tidspunkt. Vi finder bestemt, at dette lovforslag et af de mange led, som vi er på vej med i denne tid, hen imod en effektiv kollektiv trafik, som fungerer godt for dem, der ikke har mulighed for at have egen bil, men sandelig også så godt, at mange af dem, der har mulighed for at transportere sig selv, fravælger den individuelle transport og vælger den kollektive.
Banedrift er selvfølgelig ikke altid bedre end busdrift, men der skal ikke herske tvivl om, at det offentlige har en betjeningsforpligtelse over for tyndt befolkede egne.
Det er ikke altid, det skal ske med bus, men på den anden side er vi noget kritiske over for den aftale, der er blevet truffet om nedsættelse af taksterne på Storebælt for biler i det hele taget, men også for DSB.
Når man sætter taksterne ned for dem, så får de yderligere fordele i forhold til de dele af landet, som ligger længere væk.
I de forhandlinger, der vil komme om, hvilken trafik DSB som aktieselskab skal udføre for staten, vil vi lægge megen vægt på, at vi får en ordentlig betjening af de regioner, der ligger lidt mindre centralt.
Det er jo ikke nok, at man laver sin trafikstruktur efter den trafik, der eksisterer, for at betjene det behov, der er.
Ved sin trafikstrukturtilrettelæggelse er man jo også med til at bestemme, hvilken udvikling vi vil få i landet.
Og til den tid må vi overveje, at vi virkelig har en forpligtelse.
Så sagde jeg, at vi også gerne havde set et tredje aktieselskab, et DSB-Gods, men vi er glade for den opstramning, der ligger, eller de forsøg, der ligger på at få styr på godsdelen, som jo har præsteret nogle ganske betragtelige underskud.
Vi er noget skeptiske over for muligheden for at nå de budgetter, som man har sat, hvor underskuddet skal afvikles over 4 år.
Vi er i det hele taget skeptiske over for gods på bane i Danmark.
Hvis man forestiller sig, at Danmark havde været en isoleret ø med vand hele vejen omkring og uden gennemfartstrafik, føler jeg mig helt overbevist om, at vi ikke skulle have haft gods på bane i Danmark.
Men det er klart, at gods på bane ved store vognladninger over lange afstande har sin berettigelse.
Derimod er det ved de små afstande, hvor der skal omlades flere gange, uhensigtsmæssigt, og jeg kan godt forstå, at DSB har problemer med at få det til at hænge sammen og konkurrere med de private vognmænd.
Så var vi meget glade for kapitel 5, § 19, som fru Margrete Auken også nævnte, om offentlighed.
Det har tidligere været en af mine alvorlige indvendinger imod de mange offentlige selskaber, at det kniber for offentligheden at få indsigt i, hvad der foregår.
Det blev jeg også vidne
til i går under metrohøringen.
Vi er meget glade for § 19, for det er nødvendigt, at vi har offentlighedens opmærksomhed omkring det.
Vi vil arbejde positivt videre på det forslag her.
Thorkild B. Fransgaard (FP), 1998-06-11:
Selve ideen om, at DSB skal være en selvstændig virksomhed, kan Fremskridtspartiet selvfølgelig støtte.
Vi så jo selvfølgelig helst en total privatisering; det er der ikke flertal for på nuværende tidspunkt, men lovforslaget er et skridt i den rigtige retning.
Det giver to fordele.
For det første, når man får det delt op på den måde her, bliver det nemmere ud i fremtiden, når vi engang skal til at udbyde aktierne til salg, at få det defineret rigtigt.
I lovforslaget regnes der med, at DSB Gods skal være en kommerciel bæredygtig virksomhed.
Det lyder vældig godt, men det er der overhovedet ikke tale om.
DSB-gods fik ½ mia. kr. i tilskud sidste år, og i lovforslaget regner man med, at de skal have yderligere 1 mia. kr. fra 1999 til 2002; så der er ikke tale om bæredygtig selvstændig kommerciel virksomhed.
Det tilskud, som DSB Gods under alle omstændigheder får, skal vi have væk.
Vi må regne med, at DSB Gods jo er direkte i konkurrence med hele vognmandsbranchen, ja, alt hvad der hedder lastbiltransport, og de faktiske forhold er jo, at det er meget lidt af godsmængden, der transporteres på skinnerne.
Det drejer sig faktisk kun om ca. 5 pct., ikke bare her i landet.
De 95 pct. transporteres på lastbil, og den andel bliver større og større.
Erhvervslivet vil have varerne hurtigere og hurtigere frem, og derfor kalder jeg de store investeringer i DSB Gods en fejlinvestering.
Endvidere er der lagt op til i lovforslaget, at DSB skal have et specielt miljøtilskud, altså et tilskud ud over det enorme tilskud, de får nu.
Det kan vi ikke umiddelbart gå ind for i Fremskridtspartiet, men nu får vi nogle forhandlinger her mellem første og anden behandling.
Jeg ved udmærket, at der er nogle, der har den mening og påstår, at det er mere miljørigtigt, at der transporteres på skinner i stedet for i busser og på lastbil.
Det kan man have forskellige meninger om.
Så er der en sidste ting, vi meget gerne vil have oplyst noget om, inden vi går i gang med den endelige afstemning, nemlig i § 2, stk. 1. Dér står der, at DSB's formål med at drive jernbane er at drive jernbanevirksomhed.
Ja, selvfølgelig er det det.
Det er vel ikke meningen, at DSB nu skal til at drive vognmandsvirksomhed og til at starte en større transport på lastbiler?
Det kan da ikke være rigtigt.
Det er skatteborgerne, der betaler underskuddet for DSB, og jeg ved ikke, hvad der menes med det, der står dér. Men det vil vi meget gerne have uddybet, inden vi kommer til den endelige afstemning. Men vi ser positivt på forslaget og går ind i forhandlingerne om at få det vedtaget.
Mogens Lykketoft (S), 1998-06-11:
Forslaget er jo en genfremsættelse.
Vi har haft diskussionen adskillige gange, og jeg tror, at jeg også adskillige gange på regeringens vegne har tilkendegivet, at vi i og for sig er helt åbne over for at diskutere en nyordning af ministrenes vilkår, men at vi ærlig talt ikke synes, at det ville være nogen rimelig ting, hvis det samlet set var en forringelse.
Vi synes også, at en sådan nyordning burde være noget, som et stort flertal af de partier, der tid efter anden deltager i regeringsarbejdet, tilslutter sig.
Men det har været vanskeligt at få den diskussion bevæget på et sådant konstruktivt grundlag
, vil jeg sige.
Jeg har såmænd haft politiske kontakter i flere omgange med det udgangspunkt, men det er løbet ud i sandet hver gang.
Nu forstår jeg, at der i Folketinget skal være nogle overvejelser om Folketingets vilkår, og så er det måske meget fornuftigt i den sammenhæng at se på, om dette brede politiske flertal kunne manifestere sig på de præmisser, som jeg her nævner.
Men indtil det er tilfældet, må regeringen fortsat afvise det her forslag.
Helge Mortensen (S), 1998-06-11:
Idet også jeg gerne vil henvise til, at der er tale om en genfremsættelse af dele af forslag tilbage fra februar 1994, vil jeg henholde mig til, hvad mit partis ordfører tidligere har sagt i denne sag, og jeg kan i øvrigt tilslutte mig de synspunkter, som finansministeren netop har tilkendegivet. Jeg skal derfor kun konkludere, at vi i Socialdemokratiet er meget åbne over for at finde nogle mere moderne løsninger på de vilkår, der er for politikere, der er for ministre, både de nuværende, de kommende og også de pensionerede ministre.
Jeg finder også, at der er lejlighed til at inddrage det spørgsmål i forbindelse med de bebudede drøftelser, der hen over sommeren og hen til efteråret skal ske mellem partierne på initiativ fra Folketingets formand og Præsidiet, drøftelser, som vil ende i Folketingets Udvalg for Forretningsordenen senere på året.
Henning Grove (KF), 1998-06-11:
Her tilkendegav jeg fra konservativ side, at vi var klar til at se på det i en større sammenhæng, men ikke i smådetaljer.
Derfor vil vi afvente de forhandlinger, der kommer på et tidspunkt, og gerne deltage i dem.
Margrete Auken (SF), 1998-06-11:
Det er jo altid underholdende at diskutere den her sag.
Normalt er man jo de steder, hvor sagen skal besluttes, omringet af tidligere ministre, der fylder godt op, og som stort set alle sammen har fornøjelsen af at være sat på statsforsørgelse i en ung alder
Jeg synes, det er lidt pinligt. SF har længe været imod, at forhenværende ministre sådan bare uden videre fik pension.
Det er som sagt komisk at se unge, arbejdsduelige mennesker, der ikke fejler noget, være sat på statsforsørgelse sådan lige til deres dødsdag.
Og vi vil selvfølgelig som en af pointerne have med, at man ikke får pension, før man er 60 år.
Hvis man så synes, at man får for lav løn - det er der jo nogle herinde der synes de får - så lad os kigge på det.
Jeg har gået de gamle forslag igennem, og jeg er glad for, at ministeren, for jeg ved ikke hvilken gang, siger, at ministeren er villig til at se på en nyordning.
Det kan så godt være, at det bliver sagerne om folks boliger, der gør, at vi får en nyordning igennem.
Det vil SF selvfølgelig gå ind i med stor aktivitet, og vi vil meget gerne nå frem til et resultat, som vi kan være bekendt alle sammen.
Poul Nødgaard (DF), 1998-06-11:
I Dansk Folkeparti synes vi, at det her forslag er et godt forslag.
Forslaget indeholder tre hovedelementer.
Og jeg tror, det er tre hovedelementer, som finansministeren sådan mere eller mindre gav udtryk for, at han faktisk var mere eller mindre enig i, selv om han ikke gik i detaljer.
Jeg har lidt svært ved at forstå finansministeren, for når ministeren er enig i, at der skal ses på et område og der skal ske noget, så ser man jo, at finansministeren både i tide og utide kan få strikket forskellige ting sammen, og at han har de kompetente folk omkring bordet, og så synes jeg, det er svært at forstå, at man ikke får sådan en ting som denne sat på plads.
Jeg tror, at alle i Folketinget er enige i, at man selvfølgelig ikke skal ramme nogen af dem, der er i en ordning, og som har tiltro til, at de får ministerpension.
Vi skal heller ikke ramme et ungt menneske på 30 år, som i resten af sin tid kan få ministerpension, men vi skal se fremad og lave nogle regler, der gælder for fremtiden.
Her må jeg nok sige, at hvis befolkningen - det er jo den, vi er sat til at tjene - blev klar over, hvilke overformidable regler der er på det her område, så tror jeg nok, de ville korse sig noget ude omkring i valgkredsene.
Også ude i det socialdemokratiske bagland tror jeg, at en arbejder vil have utrolig svært ved at forstå, at man har så favorable regler for ministre. Jeg synes, forslaget her er utrolig godt, og så vil jeg spørge finansministeren, om han ikke kunne forestille sig, bl.a. på grundlag af forslaget, at gå positivt ind i arbejdet med at få ændret reglerne, så det bliver ret og rimeligt.
Der skal være gode forhold for Folketingets medlemmer og også for ministrene, der påtager sig det tunge job; men det skal altså heller ikke være sådan, at det er ét stort tagselvbord, når man er fratrådt som minister, så jeg kunne godt tænke mig, at ministeren ville løfte sløret for, hvornår der kommer til at finde nogle konstruktive forhandlinger sted om dette emne. Og så kan det ikke hjælpe, at Venstre og De Konservative, og hvad de nu hedder alle sammen, sniger sig udenom, fordi de eventuelt også kan blive ramt af forslaget.
Der bliver egentlig slet ikke nogen ramt af det, for det skal gælde for fremtiden, og derfor synes jeg bare, det er med at få det såkaldte arbejdstøj på.
Arne Melchior (CD), 1998-06-11:
For ikke at optage Tingets tid og for ikke at optage spalteplads i Folketingstidende skal jeg henvise til, hvad jeg på CD's vegne sagde den 13. november 1997, da forslaget sidst - jeg ved ikke for hvilken gang - var til behandling her i Tinget.
Jeg tror, det kommer fra det parti, der i sin tid lancerede begrebet papirnusseri.
Jeg holder mig altså til det, jeg sagde sidst, og i øvrigt er CD selvfølgelig meget interesseret i atter en gang at drøfte sagen med Folketingets formand og Præsidiet og i Udvalget for Forretningsordenen og at se den i en større sammenhæng.
Jørgen Estrup (RV), 1998-06-11:
Det bliver selvfølgelig en antydning monotont, når vi alle sammen går herop og fortæller, at vi er enige i det, vi sagde sidste gang; men det bliver desværre også budskabet fra Det Radikale Venstre, og deri ligger altså, at der på papiret er enighed om mange af de ting, men der sker åbenbart ikke så frygtelig meget.
Jeg blev opmuntret over at høre, at finansministerens dør er permanent åben for videre overvejelser.
Det synes jeg er et godt budskab, og jeg synes ikke mindst, vi skal bede de store partier her i Folketinget om at reagere på det, for vi ved jo godt, at hvis der skal ske noget på ministerpensionsområdet, sker det desværre først, når de store partier får sat sig i bevægelse.
Vi skal meget gerne deltage og være konstruktive fra radikal side, og jeg kan føje til, at ligesom jeg sagde den 13. november 1997, er vi enige i synspunktet om alderskriteriet om de 60 år
, og vi er enige i, at der bør være en fornuftig sammenhæng mellem de afsavn, man har som minister, hvor man er tvunget til at opgive sine hverv, og aflønningen, herunder fratrædelsesordninger.
Vi synes i øvrigt også, som jeg sagde
dengang, at spørgsmålet om den samlede aflønning, som bør være ens for ministrene, sådan set er et regeringsanliggende og ikke et folketingsanliggende.