Kim Andersen (V), 1999-04-15:
For Venstre er det vigtigt at have et stort og konkurrencedygtigt dansk rederierhverv.
Det er det for os historisk som gammel søfartsnation.
Det er det i forhold til den ganske betydelige valutaindtjening, som rederierhvervet tegner sig for, og det er det i relation til den beskæftigelse, som erhvervet frembyder.
Der er også i forbindelse med et stærkt, konkurrencedygtigt, sundt dansk rederierhverv en lang række sideeffekter på land, som bidrager til en sund økonomisk erhvervsudvikling.
Vi er derfor lidt forundrede over, at SF nu for tredje gang inden for 5 år sætter spørgsmålstegn ved det, som er forudsætningen for, at dansk rederierhverv er i en sund, konkurrencedygtig situation.
Kendsgerningen er jo, at da Folketinget i 1988 vedtog DIS-loven, var danske rederier på knæ.
Udflagningen til bekvemmelighedsflag var markant, beskæftigelsen i danske skibe var markant faldende og valutaindtjeningen ligeså.
DIS-loven, som gav mulighed for at ansætte danskere på nettoløn og ansætte udlændinge på lokale vilkår i DIS-skibe, medførte en markant vending for rederierhvervets internationale konkurrenceevne.
DIS-loven i 1988 var helt nødvendig, hvis vi ville fastholde dette gamle, hæderkronede danske erhverv, og DIS-loven har vist sig at være en ganske markant succes.
I 1988 bestod den danske handelsflåde af 4,2 mio. bruttoregistertons.
10 år senere er størrelsen 5,6 mio. bruttoregistertons, en stigning på 1,4 mio. bruttoregistertons.
Så vil SF sige, at det skyldes, at færgerne er kommet med ind under ordningen, men det er langtfra hele svaret.
Det, der derimod er svaret, og som er kendsgerningen, er, at danske rederier, det danske søfartserhverv fra 1988 til i dag har udviklet sig til at være det vigtigste maritime i EU. Beskæftigelsen i DIS-skibene er øget markant fra i 1988 at være knap 4.000 til i 1998 at være mere end 9.000 beskæftigede. I alt er 45.000 mennesker beskæftiget i det maritime kompleks både på skibene og i land.
Det er et ganske betydeligt erhverv.
Økonomisk har det også stor betydning.
Bruttovalutaindtjeningen i perioden 1989-1998 har været 320 mia. kr., nettovalutaindtjeningen 65 mia. kr.
Forleden dag kunne vi i avisen læse, at alene i 1998 var bruttoindsejlingen mere end 45 mia. kr. og netto over 11 mia. kr.
Det går altså rimelig godt for erhvervet, om end der stadig væk er rederier, der har røde tal på bundlinjen.
Totalt set går det ganske tilfredsstillende.
Søfartsuddannelserne er der problemer i, problemer på den måde, at der jo er rift om de unge.
Erhvervet har brug
for uddannet arbejdskraft i højere grad, end det lader sig gøre i dag.
Der er kapacitet på søfartsuddannelserne, særlig på skolerne i Svendborg og Frederikshavn.
Vi er derfor glade for og tilfredse med, at man mellem rederierhvervet og de søfarendes organisationer har indledt samarbejde med henblik
på at sætte lys på de muligheder, rederierhvervet og søfarten rummer, for beskæftigelse, for karriere, for de arbejdsvilkår og lønninger, der rent faktisk er, og som sagtens måler sig med andre erhvervs
Vi har tillid til, at det samarbejde vil bære frugt, og at søfartserhvervet i de kommende år vil få en øget tilgang af uddannet dansk arbejdskraft.