runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Arne Rolighed (S), 2001-10-23:
Jeg har ikke nikket til hr. Jørgen Winthers spørgsmål, for jeg husker, at jeg efter sidste diskussion af samme karakter, med samme indhold, med samme spørgsmål, viste hr. Jørgen Winther en anden talrække i samme tabel oven i købet, der viser, at antallet af ventende er faldende.
Til hr. Jørgen Winthers sidste spørgsmål kan jeg sige: Tallet på en vilkårlig dag - en tilfældig dag i år 2000, hvor der var 1 million sygehusbehandlinger - for, hvor mange der stod og ventede på sygehusbehandling på én bestemt dag, ligger på et sted mellem 30.000 og 35.000 borgere.
Tallet for, hvor mange der har ventet på ambulant behandling, ligger på omkring 45.000-50.000, således at det samlede antal, der på en vilkårlig dag ventede på sygehusbehandling ud over 3 måneder, ligger på omkring 80.000-85.000 i alt.
Jørgen Winther (V), 2001-10-23:
Ja, jeg kan se, at ministeren har øvet sig på at formulere tal på andre måder.
Så kan jeg så sige, hvad en kendt person, en kontorchef i Sundhedsministeriet, udtaler - og det er så altså ikke statistik, det er tal.
Det er Sophus Garfield, som er kontorchef i Sundhedsministeriet.
Han siger angående Venstres tal på en kvart milllion: Den kvarte million er rigtig, hvis man tæller, hvor mange patienter der i løbet af år 2000 havde ventet i mere end 3 måneder, da de kom i behandling.
Men så kan jeg da bekræfte, at de tal, som ministeren omtaler, på, hvor mange der venter på én bestemt dag, også er rigtige: der er 30.000, der venter på indlæggelse lige netop i dag og skal vente i mere end 3 måneder.
Og det er også rigtigt, at statsministeren har sagt hvert eneste år i de sidste 7 år: Ingen må vente mere end 3 måneder.
Og det er derfor, jeg synes, at det er et problem. Det sidste spørgsmål, jeg så lige vil stille, er: Hvad synes ministeren om, at der er masser af patienter, der gennem de sidste måneder via en luftbro kommer fra Norge til privathospitalet Hamlet i Danmark og får behandling?
Er det en fornuftig måde at administrere det hele på?
Arne Rolighed (S), 2001-10-23:
Når man skal måle kapacitetsproblemet og problemets størrelse i henhold til vores sygehusvæsen, er de mest rigtige tal dem, som ministeren har oplyst for offentligheden og nu hr. Jørgen Winther i dag, nemlig hvor mange der venter en vilkårlig dag, ikke i dag, men en vilkårlig dag i år 2000.
Og det er det tal, jeg oplyste, både med hensyn til ambulant behandling og til behandling.
Jeg synes, det er godt, at det nordiske samarbejde fungerer på den måde, hr. Jørgen Winther her har beskrevet.
Under den borgerlige regering frem til 1993 var der massive problemer med ventetider i Danmark, herunder på hjerteområdet, og da sendte Danmark og Danmarks amter masser af patienter både til Norge og Sverige.
Og vi fik god hjælp i Norge og Sverige, fordi folk på hjerteventelisterne under den borgerlige regering døde på stribe.
Hver anden uge eller to-tre gange om måneden igennem 1980'erne og først i 1990'erne hørte vi i morgenradioavisen, at der var døde nye folk på ventelisten.
Det er ændret, og nu er der kapacitet nok på de danske hjerteafdelinger, hvorfor vi kan gøre gengæld og hjælpe Norge og Sverige.
Det synes jeg er et godt nordisk samarbejde.
Lad os fortsætte det.
Henriette Kjær (KF), 2001-10-23:
Ja, jeg synes, at ministeren er lidt i defensiven i den her sag.
Men i Jyllands-Posten den 3. september var der en artikel om ventelister, hvor ministeren medgav, at det er et problem med folk, der venter over 3 måneder i det danske sygehusvæsen på at blive behandlet.
Og da sagde ministeren, at han ønskede, at de private også blev inddraget i denne her sag, altså at amterne skulle til at benytte de privatpraktiserende speciallæger; men det var bare en opfordring.
Hvad vil ministeren konkret gøre for netop at få de privatpraktiserende speciallæger til at være med til at afhjælpe ventelistesituationen?
Arne Rolighed (S), 2001-10-23:
Jeg er glad for spørgsmålet fra fru Henriette Kjær.
Det har undret mig, lige så mange år jeg har været i Århus Amt og også de måneder, jeg nu har været sundhedsminister, at Venstre gang på gang råber om problemet med de lange ventetider og ventelister og ønsker, at pengene følger patienten, og at vi skal bruge de private hospitaler.
Det har de 7-8 amter, der har Venstredominans, jo kunnet gøre, og jeg undrer mig såre.
Hvorfor har man ikke brugt den mulighed?
Og jeg opfordrer, hver gang jeg har været ude i amterne: Så gør det dog!
De er derude, lyksalighederne.
Hvorfor anvender de dem ikke?
Jeg synes, at det er en fantastisk god idé, at man, når man realiserer en målsætning, så også udnytter den mulighed ude i de enkelte amter og opfordrer til det.
For så vidt angår speciallægerne, er vi nu på vej med nye overenskomster, der giver mulighed for i langt højere grad at samarbejde sygehussektoren og speciallæger imellem.
Og min holdning skal være at melde ud, at de speciallæger, som har aftale med sygesikringen om en fast pris og ikke de der mærkelige prissystemer, vi får forskellige steder fra, men en fast sygesikringsaftale, naturligvis indgår.
Det har man også adgang til, når man kommer som borger til de praktiserende læger.
Så kan man komme hen til sin hudlæge, sin øjenlæge, sin ørelæge, sin ortopædkirurgiske læge.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Jeg siger tak for, at det spørgsmål bliver rejst af fru Henriette Kjær.
Jeg har selv undret mig meget over den bestemmelse.
Det er en, jeg selv har tygget en del på.
Jeg synes, at der er meget sund fornuft i at få vurderet, hvad den sunde fornuft i det egentlig er: Ligger der nogen reel begrundelse for at fastholde den regel, eller skal vi være, som det ligger i spørgsmålet, lidt mere åbne med hensyn til at støtte op om elever, der har været i udlandet, sådan at de, når de kommer hjem igen, så er omfattet af fuld sygehusbehandling.
Jeg vil meget gerne være med til at overveje at tygge på den; jeg synes, det er et relevant emne at rejse - for en gangs skyld.
Til fru Henriette Kjær: Det behøver jeg ikke engang at medgive.
Til det sidste emne, der bringes frem her, som er mindst lige så relevant som det første emne,
kan jeg sige, at ministeren allerede har sat undersøgelser og overvejelser i gang om, om ikke de regler bør ændres, og der er en høringsprocedure i gang i øjeblikket.
Jeg skal melde tilbage, så snart den er afklaret.
Henriette Kjær (KF), 2001-10-23:
Men jeg har stadig væk behov for at få et svar på, hvad vi gør med de studerende.
Vil ministeren foretage sig noget i denne her sag, eller skal jeg begynde at lave et beslutningsforslag, jeg kan fremsætte her i Folketingssalen, der ændrer det her.
Tove Fergo (V), 2001-10-23:
Vi er godt klar over, at det haster lidt, for det er netop udpegningsperioden, det drejer sig om her fra 1. januar.
Jeg synes, at jeg på Venstres vegne godt ville kvittere for De Konservatives idé, at man udpegede halvdelen af de læge medlemmer og halvdelen af de lægelige medlemmer, sådan at det blev begge de to gruppers valgperiode, der blev forskudt.
Det er et forslag, som vi fra Venstres side ville kunne støtte.
Som jeg anførte før i min ordførertale, mener jeg ikke, det har været noget problem hidtil.
Jeg har også nogle henvendelser liggende fra nuværende komitémedlemmer - også fra den centrale komité - som ikke mener, det har været noget problem.
Så jeg synes, det kunne være nyttigt at få at vide, hvad problemet er.
Jeg tror ikke på, at det er et habilitetsproblem.
Hvorfor er det ikke godt nok, at det er Det Sundhedsvidenskabelige Forskningsråd, som udpeger de lægelige medlemmer?
Hvad er årsagen til, at ministeren skal have en bemyndigelse til at fastsætte, hvilke fora der skal udpege de lægelige medlemmer?
Jeg kan altså ikke se begrundelsen for det, og jeg synes godt, man kunne tage det ud og så sige: Det er alene udpegningsperioden, det haster med.
Det er den, vi tager fat på nu, fordi det er 1. januar, det drejer sig om.
Resten kan ligge til den store revision, som vi fra Venstres side selvfølgelig også ser frem til.
Arne Rolighed (S), 2001-10-23:
Jeg bliver så bange, når fru Henriette Kjær begynder at true med et beslutningsforslag i Folketinget.
Fru Henriette Kjær kan lide på det, når jeg nævner i Folketinget, at jeg vil gå hjem og tygge på det og overveje, hvilken bestemmelse vi skal have set på med det sigte at sikre, at studerende, der kommer til udlandet og er et stykke tid i udlandet med henblik på at dygtiggøre sig for at bringe viden med hjem til landet igen, vil få en bedre velkomst end den, de får i øjeblikket med hensyn til det her sundhedsområde.
Det har jeg lovet at se på, og det gør jeg selvfølgelig.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Absolut, og det er også den erfaring, jeg selv har fra mine 15 år i Århus Amts sygehusvæsen, at når der er andre muligheder, bør det overvejes.
Men jeg vil lægge vægt på, at det i hvert enkelt tilfælde er den fagligt ansvarlige læge eller psykiater eller psykolog, der må tage det faglige ansvar for, at tingene foregår på ordentlig vis.
At bringe fremmede ind synes at rejse en hel masse andre betænkeligheder.
Skal vi nu til at involvere vildt fremmede, måske nære bekendte?
Det er det, der nogle gange er problemet, også i flygtningelejre og den slags ting: nogle fra bekendtskabskredsen får indsigt i personlige forhold.
Jeg så allerhelst, at vi som udgangspunkt hjælper hinanden med at få et ordentligt, professionelt korps af tolke, der kan stå til rådighed i både den kommunale sektor og i amtssektoren, især ved sygehusbehandlingen.
Det må være vejen at gå.
Så handler det selvfølgelig også om, at de folk, der bistandsmæssigt, behandlingsmæssigt og terapimæssigt er behov for, hurtigst muligt kommer til at lære dansk, så man kan nå hinanden på det danske sprog.
Tove Videbæk (KRF), 2001-10-23:
Man hører mange steder, både i kommuner og amter og i andre regier, at det er svært at skaffe tolke.
Det siges, at det er svært at skaffe uddannede tolke, og at det i det hele taget er svært at få folk ind i uddannelsen, fordi man selv skal betale sin uddannelse som tolk.
Men mener ministeren ikke, at i den situation, hvor en mor eller far er hos lægen eller på sygehuset og der ikke kan findes en uddannet tolk, er det bedre at bruge en mindre uddannet voksen i stedet for at ty til at bruge et barn, som man gør i dag?
Henriette Kjær (KF), 2001-10-23:
Studerende, der har været i udlandet og dygtiggøre sig, og som ønsker at vende tilbage og færdiggøre deres studier i Danmark, straffes faktisk, når de kommer tilbage, fordi de bliver ramt af en karantæne - jeg mener, den er på 6 uger - når de altså ikke kan blive behandlet i det offentlige sygehusvæsen.
I de her tider, hvor vores studerende retter sig mere og mere mod det internationale, synes jeg, at det er en fuldstændig forældet bestemmelse, som man åbenbart også har svært ved at administrere i kommunerne, så vidt jeg kan forstå fra de tilbagemeldinger, jeg får fra studerende. Der vil jeg høre, om ministeren ikke vil være med til at afskaffe den regel, for jeg forstår simpelt hen ikke, hvorfor folk, der vil dygtiggøre sig og komme tilbage til vores land og gøre det godt, skal have denne her straf.
Tove Videbæk (KRF), 2001-10-23:
Det viser sig jo, at det ikke alene er i enkelte tilfælde, men i en lang række situationer, at børn bliver indkaldt som tolke.
Men det er jo også klart, at man må erkende, at ikke alle kommuner kan have et fuldt færdigt tolkekorps klar til at rykke ud i forbindelse med tolkning af alle sprog; det er klart.
Men vil regeringen overveje at oprette en central tolketjeneste som erstatning for den telefoniske tolketjeneste i forbindelse med Udlændingestyrelsen, som blev lukket i marts 1994?
Alle ved, at Ulfborg-Vemb, Holmsland eller Hjørring Kommuner ikke kan have tolke til alle verdens sprog, så der må være en central hjælp, man kan trække tolke fra.
Ole Vagn Christensen (S), 2001-10-23:
Jeg skal derfor gøre det her forholdsvis kort.
Det drejer sig om reglerne vedrørende den samlede ugentlige hviletid, mulighederne for at fravige dem og registreringen af arbejds- og hviletiden.
Som noget særligt må fiskernes ugentlige arbejdstid ikke overstige 48 timer i en referenceperiode på op til 12 måneder.
Bestemmelsen betyder, at der ikke kan gøres overgreb på fiskerne med hensyn til arbejdstiden, som det sker i nogle lande.
Hvad angår muligheden for at fravige reglerne om arbejds- og hviletid til søs, bliver det med lovforslaget muligt at implementere et andet EF-direktiv, som giver valgfrihed til at regulere den for visse søfarende maksimale arbejdstid eller samlede hviletid pr. dag og pr. uge.
Lovforslaget indfører bestemmelsen om, at den daglige arbejds- og hviletid skal registreres og jævnlig kontrolleres.
Vi kan således være med til at sikre, at arbejds- og hviletidsreglerne overholdes ikke kun på danske skibe, men også på udenlandske skibe, der besøger Danmark, og dermed være med til at styrke vores egen konkurrenceevne.
Med lovforslaget bringes dansk lovgivning i overensstemmelse med international lovgivning, så vi får samme regler i hele EU.
For Danmark er forbedringerne måske ikke så markante, men for søfarende i flere andre EU-lande vil forbedringerne være til at mærke.
Ved at implementere direktiverne i dansk lov er vi med til at højne niveauet i hele Europa.
Det vil vi i Socialdemokratiet gerne være med til, så vi støtter naturligvis lovforslaget.
Kim Andersen (V), 2001-10-23:
Jeg kan på Venstres vegne tilkendegive, at vi støtter det af erhvervsministeren fremsatte lovforslag.
Det drejer sig, som den socialdemokratiske ordfører netop har redegjort for, om implementeringen af tre EF-direktiver i den danske lovgivning, som alle har Venstres sympati, og jeg skal derfor ikke bruge meget af Tingets tid ud over at tilsige vores støtte til forslaget.
Blot afslutningsvis en enkelt lille kommentar: Transportarbejdernes fagforeninger og de europæiske skibsredere har indgået en rammeaftale om tilrettelæggelse af de søfarendes hviletid inden for handelsflåden, og der er så efterfølgende af Rådet lavet et direktiv, som gør denne rammeaftale obligatorisk, og det er så bl.a. det, som dette lovforslag vil skabe hjemmel for at implementere i dansk lovgivning.
Formålet er idelt ædelt, og vi støtter det som sagt, men man kan da godt i sit stille undre sig over, hvorfor alting skal gøres til direktiver og til EU-sager, hvorfor man ikke kunne lade sådan en sag regulere af arbejdsmarkedets parter, når de i øvrigt på området har fundet en løsning på spørgsmålet.
Men vi støtter.
John Vinther (KF), 2001-10-23:
Det skal erhvervsministeren sådan set også have lov til.
Vi stoler på, at det bliver gjort så smidigt og så lidt bureaukratisk, som det overhovedet kan, med det stille håb, at Folketingets Erhvervsudvalg løbende holdes underrettet om, hvor langt man er kommet i implementeringen af reglerne.
Men ingen problemer med vores støtte.
Ole Sohn (SF), 2001-10-23:
Efter at vi under et tidligere punkt på dagsordenen har sendt nogle søfolk ud i den store verden for at agere på landets vegne, er det selvfølgelig også rimeligt, at vi også sikrer, at de får nogle ordentlige hviletidsforhold.
Jeg vil sige, SF er som udgangspunkt positiv over for at bidrage til at implementere de her tre direktiver, men jeg har et par spørgsmål, som jeg måske kan stille her, men ellers vil tage op under udvalgsbehandlingen.
Det er spørgsmålet om, hvordan man vil administrere reglerne for hviletidsbestemmelserne for fiskerierhvervet.
Er det sådan, det skal forstås?
Det er det ene.
Jeg ved ikke, om ministeren er i stand til at give sådan en lidt nærmere definition eller forklaring på det, eller det er måske noget, man kunne dyrke lidt under udvalgsbehandlingen.
Umiddelbart har jeg lidt svært ved at se en forklaring på det.
Men som udgangspunkt, hvis ikke jeg bliver overrasket under udvalgsarbejdet, vil SF også se positivt på den videre behandling af lovforslaget.
Egil Møller (DF), 2001-10-23:
Ligesom de tidligere ordførere har givet udtryk for, at de kan støtte forslaget, kan vi også fra Dansk Folkepartis side
Morten Helveg Petersen (RV), 2001-10-23:
Lovforslaget har jo det glimrende formål at sikre søfarende rimelige arbejdsvilkår, og fornuftige hviletidsregler må selvfølgelig indgå heri.
Vi finder det også positivt, at man dermed forsøger at bringe lovgivningen for søfarendes hviletid i overensstemmelse med gældende konventioner og direktiver på området, så vi støtter også fra radikal side.
Arne Rolighed (S), 2001-10-23:
Med hensyn til om initiativet skal føre til, at det skal være en central enhed, eller om det - hvad jeg helst så - er noget, man skal løse lokalt ude i de enkelte amter i et samarbejde mellem kommuner og amt, vil jeg sige til fru Tove Videbæk: Det er jo ikke alene et problem i en psykologisk terapisammenhæng, en psykiatrisk terapisammenhæng.
Det er endnu mere relevant, når man kommer på sygehus, hvad enten det så er på grund af en alvorlig sygdom, eller det er en mere let behandling, patienten skal have.
Vore terapeuter ude på klinikkerne, hvad enten det er i terapien eller i behandlingssystemet, oplever de samme tolkeproblemer, og fra mine 15 år i Århus Amts sygehusvæsen ved jeg også, at det har været et gængs problem, når vi fik fremmede ind på vore sygehuse, at det kunne være svært at få tolkebistand.
Jeg vil gerne tale med Amtsrådsforeningen om, hvorvidt det ikke er noget, det enkelte amt og kommunerne i amtet skulle løse i fællesskab ved at sikre en større koordinering.
Det kunne såmænd gøres i praksis, ved at man fik emnerne for de tolkeområder, der er relevante, og fik nogle lister over relevante, professionelle tolke.
Jette Gottlieb (EL), 2001-10-23:
Vores ordfører, hr. Frank Aaen, kan ikke være her, så derfor vil jeg på hans vegne spørge, om den åbenhed, som ministeren her gav udtryk for i forhold til de høringssvar, der kommer fra SiD, rummer, at ministeren er villig til faktisk at overveje, om man skulle ændre spørgsmålet om regler for hviletiden til at handle om den maksimale arbejdstid i stedet for.
Når jeg spørger om det, er det jo, fordi spørgsmålet om hviletid primært er et anliggende for officererne, f.eks. på grund af deres særlige turnusordninger og sådan noget, mens spørgsmålet om arbejdstid er væsentligt for menige søfolk, og en af de ting, der adskiller det her erhverv fra alle mulige andre erhverv, er, om lige netop spørgsmålet om hviletid er rimeligt at tage stilling til lovgivningsmæssigt.
Så jeg vil spørge, om den åbenhed rummer, at vi under udvalgsbehandlingen eventuelt vil se et ændringsforslag fra ministerens side, der vil føre i den retning, ellers vil jeg nok annoncere, at det kan være, at vi bliver nødt til at stille sådan et.
Så vil jeg lige spørge til sidst, om den der åbenhed også rummer, at man er parat til at stille krav om registrering af arbejds- og hviletid på fiskeriområdet.
Kim Andersen (V), 2001-10-23:
Jeg skal ikke lægge op til polemik med ministeren, og sådan var mine bemærkninger fra før bestemt ikke ment, men jeg vil så nødigt, at erhvervsministeren misforstår mig, for jeg er helt enig med ministeren i, at netop søfartsområdet er internationalt, og at der så vidt muligt skal laves internationale regler, som sikrer arbejdsmiljø, som sikrer de søfarendes arbejdsvilkår og miljøforhold om bord på skibene, og som samtidig skaber de bedste forudsætninger for en fair konkurrence - ingen tvivl om det - men det er jo i og for sig en anden diskussion end den, jeg rejste, for den slags forhold får vi jo netop ved at få lavet nogle ILO-konventioner, som omfatter ganske mange søfartsnationer ud over kloden.
Hvorfor skal de så EU-reguleres?
Det kan måske for nogle være med til at flytte fokus fra de store sager, fra det væsentlige i EU-samarbejdet, der så udvikler sig til en gang teknik og bureaukrati, som er til skade for den overordnede vurdering af EU-medlemskabet.
Ole Stavad (S), 2001-10-23:
Jeg tror, mit svar til fru Jette Gottlieb også kan rumme et lidt indirekte svar til hr. Kim Andersen.
Det er et mangeårigt princip til søs, at hviletiden reguleres af det offentlige ud fra et sikkerhedsmæssigt synspunkt, mens det overlades til arbejdsmarkedets parter at regulere arbejdstiden, og fastholdelsen af det princip også i den her sammenhæng, ja, det har støtte fra redere og de søfarendes organisationer - bortset fra SiD. Hvis vi tager det for fiskernes vedkommende, kan jeg oplyse, at det fremgår af et protokollat til aftalen mellem Danmarks Fiskeriforening og SiD Danmark om arbejdsvilkårene inden for fiskeriet, at parterne er enige om, at der på grund af fiskeriets struktur ikke bør gennemføres særlige arbejdstidsbestemmelser.
Det er altså baggrunden for, at vi har valgt at indrette forslaget konkret på det her felt, som tilfældet er.
Tove Videbæk (KRF), 2001-10-23:
Der fortælles bl.a. om børn, der bliver brugt som tolke, når barnets mor er hos psykiater og fortæller om psykiske traumer, der stammer fra tortur, og der fortælles om et 9-årigt barn, der skal fortælle sin mor, at hun måske skal have fjernet et bryst på grund af kræft.
De situationer kan have meget alvorlige konsekvenser for børnene i form af depressioner, indelukkethed og andre sår på sjælen.
Sundhedsministeren har i et svar til undertegnede på S 98 sagt, at det som udgangspunkt bør undgås at anvende mindreårige børn som tolke for deres forældre i forbindelse med kontakter til sundhedsvæsenet, men at der kan være situationer, hvor mangel på tolkebistand kan gøre det relevant, at børn hjælper med at oversætte samtalen mellem behandler og patient.
Sundhedsministeren gør også opmærksom på, at der findes regler, der sikrer, at der kan ydes tolkebistand til patienter.
Hvad vil regeringen gøre for at sikre
Arne Rolighed (S), 2001-10-23:
Jeg vil gerne sige til fru Tove Videbæk, at jeg er helt enig i det, der er udgangspunktet for spørgeren, nemlig at når der er tale om et terapiforløb, en intens samtale mellem en psykolog, en terapeut og en fremmed, må udgangspunktet være, at der ikke er børn og andre pårørende i nærheden under denne samtale og da slet ikke som tolke.
Derfor er mit svar også, at vi som udgangspunkt i videst muligt omfang skal undgå at have børn med som tolke.
Men med de mange fremmede, der er kommet ind i vort land, kan det hænde, at man ude på klinikkerne har et konkret tolkeproblem i situationer, hvor den fagligt ansvarlige for terapien kan sige, at samtalen har en sådan karakter, at man må ty til det næstbedste, nemlig at bruge et barn som tolk.
Det kan være den eneste mulighed for at kunne gå i gang og arbejde med tingene. Hvad regeringen vil gøre er selvfølgelig sammen med amterne at henstille, at der på alle områder, hvor terapi af denne karakter er nødvendig, er den nødvendige tolkebistand.
Det siger reglerne herom også.