Lissa Mathiasen (S), 2002-05-28:
Som det fremgår af bemærkningerne til lovforslaget, har justitsministeren jo valgt, at den nye bestemmelse i straffeloven om at gøre det strafbart for anholdte og fængslede at flygte også skal gælde for unge, som har fået en dom i form af en ungdomssanktion, og det vil sige efter § 74 a. Vi har undervejs ikke undladt at give udtryk for, at vi finder, at der ikke er grundlag for at foretage så væsentlige ændringer i balancen mellem straf og socialpædagogisk foranstaltning, og det kan vel sådan set heller ikke udtrykkes meget bedre, end statsadvokat Birgitte Vestberg har sagt: Det bør overvejes, om en ubetinget frihedsstraf på fængsel i 30 dage, der er forslagets udgangspunkt, er forenelig med intentionerne bag ungdomssanktionen.
Og der er vi vel lige nøjagtig ved kernen af, hvad ideen
med ungdomssanktionen var.
Som alternativ til at give en ubetinget frihedsstraf på minimum 30 dage
kan man give en ung mellem 15 og 17 år en 2-årig dom om anbringelse og behandling på en socialpædagogisk institution. Og set i forhold til det forekommer justitsministerens ønske om at medtage netop denne særlige gruppe af unge, der får en ungdomssanktion, som værende helt i strid med det, der faktisk var intentionen.
Vi synes, at det er meget ærgerligt og dybt beklageligt.
Vi skal jo stadig væk huske på, at de unge, vi her har med at gøre, ikke er nogen nem gruppe.
Det tror jeg alle er enige i.
Det er en gruppe, som på mange måder har svært ved at håndtere deres liv.
Men det er jo også derfor, at man netop har valgt at gå ind og sige, at lige nøjagtig den gruppe, der skal kunne idømmes en ungdomssanktion, netop er unge, der har markante tilpasningsproblemer, vanskeligheder ved at opnå normale sociale relationer osv.
Det er netop den specifikke gruppe, man her skal tage fat i.
Så meget mere kan man sætte spørgsmålstegn ved, om det nu også er rigtigt, at man mener, at det er tiden at gå ind i en ordning, som i øvrigt ikke engang har fungeret i 1 år endnu.
Det, vi har kunnet se i det lille år, ordningen har fungeret, er, at 31 personer ud af 53 rent faktisk har fået sådan en ungdomssanktion.
Det vil sige, at man altså nøje har været inde at vurdere, at her har vi at gøre med en helt særlig gruppe af unge, og fra domstolenes side mener man, at det vil være muligt at tilbyde en anden form for behandlingsdom, som vil kunne give dem en mulighed for at vende tilbage til hverdagen og til et liv uden ny kriminalitet i kraft af netop den form for anbringelse på en institution.
Vi er dybt bekymrede for, om man, hvis man går ind, som ministeren lægger op til, rent faktisk kommer til at ødelægge noget af det, som var intentionen og meningen med netop ungdomssanktionen.
Jeg ved godt - det fremgår jo også af betænkningen - at ministeren har stillet et ændringsforslag, således at det kun er unge, der rømmer fra lukkede institutioner, der har muligheden for at få fra 30 dages fængsel og videre op til 2 år.
Men stadig væk: Vi mener, at det er forkert på nuværende tidspunkt at gribe ind i forhold til det, der var intentionen, og i forhold til at vi kun har et lille års erfaring.
Vi havde gerne set, som det også er tilkendegivet klart af flere af de personer, som har været med til at sidde og lave forarbejderne til ungdomssanktionen, at man gav en mulighed for at lade den løbe i et par år mere, så vi fik den viden og den erfaring.
Så kunne vi have samlet op og set, hvad der er behov for.
Er der noget, der skal ændres?
Vi mener, det er dybt uacceptabelt, at man fra ministerens side på nuværende tidspunkt går ind og ændrer fundamentalt i forhold til det, der var meningen med ungdomssanktionen.
Jeg har selvfølgelig ingen forventning om, at ministeren med det stillede ændringsforslag på baggrund af det, der er sagt her, vil gå op og sige: Vi erkender, at det nok også er en skævert, der her er slået.
Men jeg synes omvendt heller ikke, at det ville være rigtigt ikke her ved andenbehandlingen at tilkendegive, at vi i hvert fald fra Socialdemokratiets side finder det helt forkert.
Man skulle have ventet de par år og så set, hvordan det var gået.
Det havde været mere hensigtsmæssigt, og det havde været langt klogere.
Og jeg kan ærgre mig over, at ministeren har valgt at låse sig fast i stedet for at lytte til de mange indsigelser, der rent faktisk er kommet på det her område.
Det er synd.
Det er synd for de unge, som jeg mener vi faktisk har givet en god mulighed med ungdomssanktionen.
Det er faktisk også synd for vores samfund, for vi skal stadig væk huske på ideen med ungdomssanktionen.
Ideen er den mulighed, der her er givet for unge for at få en sådan dom.
Det kan godt være, de unge ikke selv føler, at det er en mulighed, som de, hvis de kunne vælge, så ville vælge, for der er en verden til forskel på at få en 30 dages ubetinget fængselsstraf og en 2-årig dom om anbringelse. Men ønsket er netop, at de her unge den dag, de er færdige, den dag, de er kommet ud, også rent faktisk fungerer, så vi ikke ser de unge fremover lave grov kriminalitet.
Det er netop det typiske udtryk for den gruppe af unge, der får ungdomssanktionen.
Vi synes, at det er ærgerligt.