Carsten Koch (S), 1998-12-09:
Det er jo kendt stof, vi her beskæftiger os med, nemlig en genfremsættelse af et forslag fra sidste samling om tilladelse til, at de praktiserende læger kan holde åbent om lørdagen.
Da vi debatterede spørgsmålet sidste gang i november 1997, stod Sygesikringens Forhandlingsudvalg og Praktiserende Lægers Organisation netop foran en genforhandling af almenlægeoverenskomsten.
Nu er der igen gang i forhandlingerne, forhandlinger, der også omfatter spørgsmålet
om service og tilgængelighed hos de praktiserende læger
Det foreliggende forslag er en efter min mening en uheldig indblanding i denne balance.
Det er en aparte fremgangsmåde at gribe ind i de igangværende forhandlinger ved at tage en detalje ud og sige, at den skal Folketinget træffe beslutning om.
Allerede af denne grund må jeg afvise forslaget.
Samtidig vil jeg sige, at selve hovedtanken, at systemet er til for borgerne og ikke omvendt, kan jeg kun være enig i, og jeg mener heller ikke, at vi har grund til at tage den gældende lægeordning som udtryk for andet.
Hvis overenskomstparterne finder, at almen lægehjælp og vagtlægehjælp vil kunne tilrettelægges på en fornuftig måde, også hvis der gives mulighed for lørdagsåbent hos den praktiserende læge, kan jeg kun hilse det velkommen.
Det er også klart, at holder éns læge lørdagsåbent, ja, så vil der højst sandsynligt være en anden dag, hvor lægen har lukket, og hvor man så er henvist til en anden læge end den læge, man kender.
Det synspunkt, som hr. Jørgen Winther gjorde gældende under den sidste debat, nemlig at den bedste behandling, når man bliver syg, får man hos sin egen praktiserende læge, kan det altså være ikke gælder, hvis man bliver akut syg på et tidspunkt, hvor den pågældende læge ikke har åbent.
Når der nu, som jeg har redegjort for, ikke er sket nogen ændringer i de ydre omstændigheder, om jeg så må sige, undrer det mig så meget desto mere at se denne genfremsættelse også i betragtning af hr. Jørgen Winthers afsluttende ord under den sidste debat.
Hr. Jørgen Winther sagde: »Det er ikke lovgivning, vi ønsker at ty til i første omgang.
Vi ønsker det, vi har opnået nu: et klart signal fra Folketingets partier om, at PLO bør tænke sig lidt om og gå ind for lørdagsåbent.«
Så må man jo spørge sig selv: Hvis Venstre opnåede det, de ville, med det sidste beslutningsforslag, hvorfor da denne genfremsættelse?
Jeg har bemærket, at der er sket en udvikling i bemærkningerne til beslutningsforslaget.
Vi ser nu, at forslaget også begrundes i hensynet til lægen: større dispositionsfrihed for den praktiserende læge.
Men er det nu noget, som Folketinget skal sikre?
Folketinget har med sygesikringsloven overladt det til Sygesikringens Forhandlingsudvalg og Praktiserende Lægers Organisation ved overenskomst at fastsætte de nærmere vilkår
for ydelserne efter loven
Det er dette, der nu foreslås grebet ind i.
Jeg synes, vi skal overlade det til de praktiserende læger selv at gøre deres interesse for større dispositionsfrihed gældende.
Det synes jeg er en god måde at gøre det på, nemlig ved, at de gør det i forbindelse med forhandlingerne, og jeg synes, vi skal afholde os fra at røre ved den helhed, som overenskomsten udgør, så længe parterne lever op til det ansvar, der er pålagt dem ved sygesikringsloven, og så længe de med overenskomsten skaber grundlaget for en afbalanceret tilrettelæggelse af lægebetjeningen her i landet såvel i som uden for vagttiden.