Frank Aaen (EL), 2006-02-02:
Jeg skal naturligvis ikke fortsætte den debat, vi lige har haft, men bare gøre opmærksom på, at det er korrekt, at vi har haft en uge mere til at vurdere det her forslag og stille spørgsmål, og vi har også fået svar.
Jeg vil gerne sige, at der i hvert fald er tre ting, som jeg godt vil have taget ind i debatten og gerne have svar fra regeringen på, inden vi går til afstemning, fordi det ikke er afklaret med de ting, der er kommet fra regeringen.
Det ene er spørgsmålet om fanger, der tages i Afghanistan.
Der er det jo korrekt, at Danmark har indgået en aftale med den afghanske regering om, hvad der skal ske med fanger, som vi pågriber i Afghanistan, og den ser ud til at være udmærket.
Men det er jo sådan, at det ikke er alle, der deltager i NATO-operationen, som har undertegnet en tilsvarende aftale med den afghanske regering, og derfor synes jeg, det er vigtigt at få at vide, hvad der sker i det omfang, at vi sammen med andre NATO-styrker tager fanger i Afghanistan.
Hvilke rettigheder er der så for de pågældende fanger?
Og hvad er reglerne for, at de fanger eventuelt kan videregives til USA?
Det er jo et meget vigtigt spørgsmål, fordi vi ved, at USA netop i Afghanistan ligesom i Irak har været grebet i en lang række sager om fangemishandling, og hvor vi selvfølgelig har et medansvar for en eventuel fangemishandling, hvis
det er fanger, vi har pågrebet.
Eller hvad nu, hvis det er fanger, vi ikke har pågrebet, ved at en dansk soldat har lagt hånd på fangen, men at vi bare har været med i en operation, hvor det er andre soldater i koalitionen, der har foretaget den egentlige anholdelse?
Det spørgsmål har vi stadig ikke nogen hel afklaring på.
Det andet er, at vi har kunnet læse både fra NATO's generalsekretær og fra USA's NATOambassadør, at det, der sker her i Afghanistan, ikke bare er en isoleret aktion, hvor NATO går ud i en helt ny type operation, men det er efter de udsagn en helt ny udvikling i NATO's rolle internationalt.
Det her er altså ikke bare er en operation, men den første af en lang række tilsvarende operationer.
Der synes jeg nok, at vi ikke er kommet langt nok i udvalgsarbejdet med at få afdækket, hvad det faktisk er, der sker med NATO.
Hvilken forandring i NATO er det her udtryk for, og har den forandring af NATO overhovedet været diskuteret i det danske Folketing?
For et er jo at tage stilling til en enkelt aktion, men hvis det er sådan, at det her er første aktion i retning af at lave NATO helt om, så ved vi jo godt, at når vi så næste gang skal diskutere, om NATO skal udvikle sig i den her retning, så får vi at vide, at det har Folketinget jo taget stilling til en gang, for det gjorde vi med denne beslutning, der træffes i dag.
Så derfor også: Hvordan skal den her operation ses i forhold til NATO's udvikling fra at være en forsvarsalliance, hvis Europa, USA og Canada blev angrebet, til nu at være en militæralliance, der skal være i stand til at udføre offensive operationer rundtomkring i verden?
Det tredje spørgsmål, som jeg gerne vil have svar på, og derfor håber jeg, at udenrigsministeren hører efter, er: Nu har vi set, at USA og England overvejer, at der skal sendes flere styrker til Sudan og specielt til Darfur, og at FN måske skal overtage Den Afrikanske Unions opgaver i Darfur, fordi de ikke er i stand til at løse dem.
Der foregår, det ved vi alle sammen, frygtelige ting i Darfur med mennesker, der slås ihjel, der sulter, der er voldtægter, massevoldtægter, bortførelser og en forfærdelig humanitær situation i Darfurområdet, og vi synes bestemt, at Danmark straks burde melde sig til at sende styrker til Darfur, hvis FN beder om det.
Derfor er mit spørgsmål til udenrigsministeren: Hvis vi i dag vedtager at sende flere soldater til Afghanistan, og vi forleden i Folketinget vedtog med et flertal, at vi skulle opretholde styrken i Irak, er det så ikke sådan, at vi fraskriver os vores muligheder for at bidrage substantielt, altså med mere end en symbolsk styrke, men med en stor styrke til Darfur, ved at stemme ja til det her forslag i dag?
Jeg vil også gerne have en forklaring på, om ikke det er uklogt, at vi, om jeg så må sige, udtømmer de muligheder, vi har for at deltage i operationer ved denne vedtagelse i dag, at vi altså fraskriver os muligheden for at kunne træde til i en indlysende meget vigtig opgave, hvor der ikke er de samme problemer, og hvor man kunne samle et enigt Folketing, er jeg sikker på, nemlig om at afhjælpe den humanitære katastrofe i Darfur.