Keld Albrechtsen (EL), 2004-01-22:
Jeg har altid den allerstørste respekt for Miljøstyrelsens arbejde, men problemet er jo, at Miljøstyrelsen mangler en undersøgelse af, hvad der rent faktisk sker om foråret.
Det går jeg også ud fra at man er klar over i regeringen og i partiet Venstre.
Når jeg så har spurgt, om ikke naturforholdene minder om hinanden i efteråret og foråret derved, at der er en stor nedbørsmængde, samtidig med at man kører pesticider ud i store mængder - og det er vel Roundup først og fremmest, vi snakker om - er der så ikke en risiko for, at det siver ned?
Og når det siver ned i efterårsperioden, hvis man kører det ud dér, ja, så må jeg indrømme, at min snusfornuft siger mig, at så gør det det nok også om foråret.
Når man så ikke kan komme med en undersøgelse, der dokumenterer, at det ikke er tilfældet, må jeg indrømme, at så betragter jeg det som en del af mit arbejde at bede ministeren om i det mindste at sørge for at fremskaffe den dokumentation eller også sørge for, at det bliver forbudt.
Jeg vil allerførst gerne takke Socialdemokratiet, SF og Det Radikale Venstre for en positiv og ansvarlig modtagelse af disse her fire forslag, der jo har det formål på væsentlige punkter at sikre den fremtidige beskyttelse af vores grundvand og dermed vores drikkevand.
Jeg vil jo nok sige, at regeringen hele dagen igennem for åben tv-skærm, gennem samtlige folketingsdebatter har vist, at den tilnærmelsesvis er ved at være totalt handlingslammet.
Derfor har regeringsordførerne hele dagen benyttet en kombination af syge undskyldninger for ikke at ville gøre noget og polemiske, udokumenterede og forkerte påstande omkring vi andres politik.
Det synes jeg gennemgribende har været stilen fra regeringsblokkens ordførere dagen igennem.
Det var desværre også det, fru Inge-Lene Ebdrup lagde ud med: en række forkerte fortolkninger af de forslag, vi havde fremsat, f.eks. påstanden om, at forslaget indebar en 300 m beskyttelseszone.
Det blev klart belyst, f.eks. af hr. Torben Hansen, at hun dér tog fejl i sin udlægning.
Jeg tror, det var, fordi hun godt ville bortlede opmærksomheden fra det forhold, at hun jo godt ved, at det faktisk er nødvendigt at indføre sådanne beskyttelseszoner, hvilken ministeren jo også har anerkendt, man har bare hos regeringspartierne det problem, at sagen nu står stille.
Ministeren kunne i hvert fald ikke oplyse - det havde vi jo en længere ordveksling om - hvornår der sker noget.
Og når vi så tager de forsinkelser af sagen i betragtning, der er sket hen over efteråret og hele vejen hen over julen, også med at få det frem til Folketinget, så beder jeg om forståelse for, at vi i oppositionen kan være skeptiske over for, hvornår vi så ser nogle resultater.
Men jeg glæder mig da over, at der skjult bag alle disse forsøg på at kaste mudder i debatten dog trods alt alligevel var en erkendelse af, at her er et problem, og at ministeren også, selv om det skal vrides ud af ham med tænger, har erkendt, at der på et fagligt, sagligt grundlag skal gribes ind.
Så må vi bare sige, at vi fra vores side vil blive ved med at presse på ministeren.
Ministeren har såmænd ret i, at hvis han ikke selv kommer til udvalget inden for en rimelig tidsfrist, så skal han nok blive kaldt over.
Det tilsagn vil jeg også gerne give ministeren.
Det vil være det, der kommer
til at ske.
Jeg vil gerne takke for tilkendegivelser fra Kristendemokraterne om, at det er nødvendigt at etablere den lovhjemmel.
Kristendemokraterne er jo med i den aftale om pesticidhandlingsplanen, men har altså alligevel tilkendegivet det synspunkt.
Det synes jeg er et fremskridt.
Hr. Dohrmann havde, synes jeg, nogle fornuftige betragtninger omkring glyfosatforslaget, som jeg gerne vil følge op på.
Hr. Dohrmann sagde, at det altså er nødvendigt at få undersøgt, om den er gal om foråret, for det er der jo meget, der tyder på.
Og ministeren har jo ingen undersøgelser, der kan dokumentere, at det er i orden at hælde glyfosat ud på markerne om foråret.
Det ved han jo faktisk ikke.
Alligevel lader han det bare ske.
Det er jo derfor, at vi ud fra et forsigtighedsprincip har foreslået, at man stopper det også om foråret.
Jeg har fået den forklaring, at når man skal stoppe om efteråret, så er det jo, fordi det kan vaske ned, fordi der begynder at komme meget vand, og at jorden bliver våd.
Men det er også tilfældet om foråret.
Der er jorden altså også våd, for der regner det jo også en del, og derfor har jeg stillet ministeren det simple spørgsmål, at når regnen vasker det ned om efteråret, hvorfor vasker den samme regn det så ikke ned om foråret? Ministeren var naturligvis ude af stand til at besvare det spørgsmål, for det er jo ikke til at forklare nogen, hvorfor det skulle være ikkeskadeligt om foråret, når det er det om efteråret.
Det er såmænd årsagen til, at vi har fremsat det her forslag, for ellers er der jo ingen logik i det forbud, som ministeren har stillet.
Derfor vil jeg også godt spørge ministeren, om han er enig med hr. Jørn Dohrmann i, at det altså er nødvendigt at få gennemført den undersøgelse, sådan at vi kan få konstateret, om der rent faktisk er en sådan situation om foråret, så man er nødt til at gennemføre det forbud, som Enhedslisten her foreslår.
Så for to af forslagenes vedkommende har der altså været en lidt større støtte end den, som også var tilkendegivet af SF, De Radikale og Socialdemokratiet, og det er jeg da glad for.
Ministeren sagde jo også, at når vi nu skal til møde om vandmiljøplanen, må vi jo fremføre det synspunkt.
Så må vi så håbe, at der hos de partier, der støtter regeringsblokken, er vilje til at gå ind i seriøse drøftelser om disse emner.
Jeg synes bare, at den linje, som fru Inge-Lene Ebdrup lagde ud med her i sit ordførerindlæg, ikke var en linje, der gav anledning til vældig meget optimisme.
Det var en videreførelse af den blokpolitik og den polemik, som hr. Eyvind Vesselbo og hr. Dohrmann ellers havde ført hele eftermiddagen.
Men o.k., det får vi jo så at se, når de drøftelser går i gang.
Nu har vi i hvert fald haft en indledende debat om det, og det vil jeg gerne sige tak for.
Der er heller ingen, der har kritiseret, at Enhedslisten har fremsat de her forslag, og det vil jeg også gerne sige tak for.
Jeg synes, det har været fornuftigt, at vi havde den her debat, inden vandmiljøforhandlingerne går i gang, således at de ideer og muligheder, der ligger, har kunnet diskuteres grundigt igennem. Jeg synes jo, at regeringen står med et kæmpe problem med hensyn til finansiering.
Jeg havde en diskussion med hr. Dohrmann om det.
Man siger, at man godt vil udlægge nogle arealer, hvor der ikke skal sprøjtes, men det står hen i det uvisse, hvem der skal betale.
Vi synes ikke, det er acceptabelt, hvis det er forbrugerne, der fortsat skal betale, og at det er dem, der forurener, der ikke skal betale.
fra Socialdemokratiets side under debatten, at det ikke kan være rigtigt, at det er dem, det går ud over, som skal blive ved med at betale, mens de, der forårsager forureningen, ligefrem skal have støtte til at fortsætte med at forurene.
Det er altså ikke en rimelig ordning, og derfor vil jeg godt bede hr. Dohrmann i den kommende uges tid, inden vi skal til at drøfte videre omkring vandmiljøet, at prøve at tænke over, hvor de penge skal komme fra.
Hr. Dohrmann og jeg var jo enige om, at der skal sikres mere jord til økologisk dyrkning, der skal sikres mere jord, hvor der ikke bliver sprøjtet, og hvem skal så betale det?
Det spørgsmål synes jeg ikke hverken regeringspartierne eller Dansk Folkeparti var i stand til at svare på.
Hr. Dohrmann sagde i sin tale, at der jo var en finansiering et eller andet sted, men det var en forholdsvis luftig påstand.
Vi har peget på et forslag, og så siger ministeren: Jamen det skal være en udgiftsneutral omlægning.
Det vil jo så vise sig, hvad ministeren i virkeligheden mener med det, men ministeren ved jo godt, at pesticidafgiften bliver udhulet.
Så vi må jo se, hvad der ligger i begrebet udgiftsneutral.
Der kunne jo godt ligge i det begreb, at afgiften blev genoprettet, og så vil det jo vise sig, hvor stor afstandene er i de drøftelser.
Hvis man bare lader det fortsætte, som det er nu, vil afgiften efterhånden nærmest forsvinde, og så vil det heller ikke være muligt at overføre de penge til økologisk jorddyrkning uden sprøjtemidler, som skal fremskaffes.
Derfor er det nødvendigt, at der bliver foretaget en ændret finansiering, og jeg har altså ikke på nuværende tidspunkt kunnet se nogen bedre vej til det end at foretage en fordobling af pesticidafgiften.
Men selvfølgelig, hvis der er nogen, der kan finde bedre finansieringsforslag, så drøfter vi det da gerne.
Det har jeg bare ikke umiddelbart kunnet se.
Så jeg synes, at selv om vi har haft en hård dag her i Folketinget i dag, hvor vi har måttet opleve en aggressiv regering fuld af bortforklaringer og ansvarsfraskrivelser, en regering, der ikke har været i stand til at handle på noget afgørende punkt under den lange række af forslag, der har været fremsat, så er der jo ingen grund til at gå hjem i deprimeret stemning.
Vi må holde modet oppe og alligevel prøve på at opnå, hvad der kan opnås under de herskende forhold.
Det bliver ganske svært.
Vi vil gå til vandmiljøforhandlingerne med det udgangspunkt, at der skal ske forbedringer, både med hensyn til begrænsning af brugen af pesticider og af vandmiljøet i det hele taget.
Med de ord vil jeg gerne sige tak for debatten.