runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Line Barfod (EL), 2002-11-28:
Jeg vil starte et lidt andet sted med at sige, at i Enhedslisten synes vi, det er forkert at prioritere samfundets ressourcer, så man bruger så mange ressourcer på den her meget dyre, meget specialiserede forskning og udvikling, frem for at bruge ressourcerne på at forske i de store folkesygdomme, som for alvor kunne hjælpe mange mennesker, forske i at forebygge, at folk bliver syge, og forske i at forebygge, at folk mister fertiliteten.
Vi synes egentlig, man skulle bruge ressourcerne helt anderledes, end man gør i dag.
Når vi så skal forholde os til spørgsmålet om forskning, har vi det omvendt også sådan, at der skal være meget gode argumenter for at begrænse grundforskningen og det, som forskerne har lyst til at forske i.
Derfor vil vi gerne være med til at se på, om man kan bruge forskellige former for stamceller til grundforskning, der kan give ny viden på en række områder.
Men vi tror ikke på og ønsker ikke af hverken ressourcemæssige eller etiske grunde, at man begynder at acceptere, at der bliver frembragt befrugtede æg til brug for forskning
og slet ikke, hvis man begynder også at ville bruge dem videre til kloning eller andet, som der også har været en del debat om her i dag
Når Enhedslisten ikke mener, man skal bruge befrugtede æg, er det også, fordi vi er bange for, at det vil lægge pres på kvinder for at få dem til at levere befrugtede æg.
Derfor vil vi ikke have, at man bruger stamceller fra fostre.
Vi mener ikke, at man skal gå ind og bruge de stamceller, som kommer fra de her befrugtede æg, men hellere, at man skal bruge de stamceller, man kan få fra voksne og fra navlestrengsblod. I forhold til hele den debat, der har været om, hvornår vi så skal ende med at tage stilling til præcis, hvor grænserne skal gå, synes vi, det lyder fornuftigt, at vi sikrer, at vi får så klar en lovgivning som muligt, at vi så vidt muligt sikrer, at vi med den lovgivning, vi så får vedtaget, får sat grænser, der kan holde i hvert fald nogle år i fremtiden.
Men vi må kunne lave noget lovgivning, der kan holde i nogle år, og så sikre, at vi måske næste gang får kigget på lovgivningen igen, inden forskerne står og banker på døren og siger, at nu har vi behov for at få ændringer.
Fra Enhedslistens side mener vi altså ikke, at der er så store behov for at flytte de grænser, der er sat i dag.
Men vi vil gerne være med til at sige, at der skal ordentlig tid til at sikre, at det er en god lovgivning, som man kommer med.
Derfor synes vi, det lyder fornuftigt, at vi får et lovforslag, som vi kan kigge på, og så se grundigt på, hvordan vi så får sat de grænser.
Det vil altså sige, at vi ikke træffer beslutningen i dag - eller i morgen ville det så være, for afstemningen er i morgen - men at vi tager os tid til at se på lovforslaget, så det bliver så godt som muligt, og at det så sikkert som muligt sætter grænserne, så vi ikke kommer ud på den glidebane, som vi absolut ikke ønsker hverken i forhold til at presse nogen til at bruge befrugtede æg eller i forhold til de designerbørn, klonede mennesker og andet, der står som skræmmebilleder for de fleste af os.
Helge Sander (V), 2002-11-28:
Vi vil også altid gerne overhale, men jeg bliver nødt til at understrege - fuldstændig i forlængelse af det, fru Anne Grete Holmsgaard har hørt mig sige i Finansudvalget, og som jeg til en vis grad kan fornemme har inspireret til beslutningsforslaget - at når jeg understregede, at vi er nået langt længere, er det bl.a., fordi vi ser det betydelig bredere i forlængelse af »IT for alle«.
Det er vigtigt at fastslå, for hvis det var således, at man kun tog et snævert område og ville iværksætte det, kunne det nok gå hurtigere end den tidshorisont, vi arbejder med. Vi lægger utrolig megen vægt på, at dels »IT for alle«, dels den i finansloven omtalte »IT i staten« bliver en helhed, som netop også kommer ud i de hjørner, fru Anne Grete Holmsgaard har været inde på i dag.
Til fru Anne Grete Holmsgaard skal jeg blot sige, at modsat ligestillingen, hvor der ikke rigtig var nogen, der gjorde noget, kan jeg sige, at i denne sag er der nogle, der gør noget, nemlig regeringen.
Til hr. Thomas Adelskov vil jeg sige i forlængelse af spørgsmålet om de mulige indtægter: Jeg tør ikke på grundlag af Teknologirådets rapport indstille til finansministeren, at han kan bogføre 5 mia. kr. næste år.
Det er selvfølgelig glædeligt, hvis vi ikke bruger dem, det kan jeg udmærket se, men jeg tror også, at netop økonomien er noget af det, vi skal have kigget nærmere på.
Når jeg siger, at vi er nået langt længere, er det helt i forlængelse af den lange redegørelse, jeg gav i Finansudvalget, og som forefindes som bilag.
Vi kan foretage en helhedsbetragtning i forlængelse af den rapport, vi også har diskuteret, nemlig »IT for alle«, som vi offentliggjorde i april måned.
Det afgørende, som man kan sige er sket siden da, er, som man også kan se i finansloven, at vi har søgt økonomisk dækning for nogle af de ting, som skal iværksættes, for at det kan blive virkelig interessant i den store sammenhæng.
Thomas Adelskov (S), 2002-11-28:
Jeg synes, det er rart at se en minister, der var langt længere fremme i skoene her i anden runde end i første runde.
Jeg vil godt sige til ministeren, at jeg synes egentlig, han skulle kvittere over for et meget tænksomt parlament.
Jeg tror nemlig, alle er enige med ministeren om én ting, nemlig at det her er meget kompliceret.
Det er ikke nødvendigvis sådan, at open source-software er ensbetydende med, at man henter besparelser.
Det er et alternativ, det er monopolbrydende, og det er det, der gør det interessant.
Det er i øvrigt ikke noget, som vi i hvert fald i mit parti ønsker at påtvinge hverken kommuner, amter eller statslige institutioner.
Jeg var glad for at høre én bestemt ting.
Jeg noterede ned på mit papir, at ministeren sagde, at man fra ministeriets side allerede var i fuld gang og var nået langt længere end det, der lægges op til i beslutningsforslaget fra SF.
Derfor vil jeg godt have lov at sige, at vi ser spændt frem til, hvad der kommer i ministerens rapport.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2002-11-28:
Navnlig den sidste bemærkning var jeg vældig glad for, og jeg håber, det er rigtigt, at den langt hen ad vejen imødekommer ikke bare mig selv, men også SF's forslag.
Men jeg vil godt lige sige, at vi har faktisk ikke påstået, at det her bare er enkelt og let, og vi har heller ikke påstået, at der ligger milliarder og venter.
I øvrigt er open source-software jo ikke nødvendigvis gratis, udtrykket dækker faktisk over både software, der er licenser på, og software, der ikke er licenser på.
Det, der er magtpåliggende for os, er faktisk at begynde at realisere nogle af tingene.
Først da der var nogle, der begyndte at handle på området, fik man sat skub i processen.
Det er også det, der skal til her.
Man skal begynde at realisere tankerne inden for nogle områder, så man får flere erfaringer, man skal skubbe på en proces, og jeg vil da mene, at med de ambitioner, regeringen har om den digitale forvaltning, må det også være fantastisk vigtigt for ministeren, at det går hurtigt.
Bodil Kornbek (KRF), 2002-11-28:
Når det drejer sig om dette beslutningsforslag om en offensiv konkurrencestrategi, der udnytter open source-software og åbne standarder, så er vi i Kristeligt Folkeparti enige i alle intentioner i dette forslag.
Forslaget tager bl.a. udgangspunkt i Teknologirådets rapport, så det er altså ikke et forslag, der bygger på luftige ideer eller tanker i SF.
Det er altså et forslag, der er velbegrundet, og det er også et forslag, som tager fat om et område, som er utrolig vigtigt at have en strategi for, have nogle klare holdninger til og mål for.
Der er jo her tale om at få udarbejdet en politik på et område, som virkelig sætter brugeren i centrum, og der var jeg helt enig med ministeren.
Det vil vi også hellere end gerne i Kristeligt Folkeparti.
Derfor mener vi heller ikke, at det er til gavn for brugerne, når der er et monopol på et område.
Tværtimod må man være opmærksom på, hvad der vil gavne brugerne og dermed også være bevidst om den politik, der skal lægges.
Der er jo tale om fri konkurrence, der er tale om omfattende økonomiske fordele.
Det er jo virkelig en politik, som regeringen ellers i øvrigt burde kunne tilslutte sig. Når det gælder åbne standarder, har vi den helt klare holdning i Kristeligt Folkeparti, at alle offentlige institutioner skal bruge åbne standarder, altså at brugerne skal kunne læse ethvert dokument, uanset hvilket styresystem man har, og det gælder for den sags skyld også offentlige hjemmesider osv. Man har som offentlig institution, stat, kommune, amter, et ansvar, også for at kunne gå foran og opstille nogle klare målsætninger for, hvordan dette område skal tackles i fremtiden.
Kristeligt Folkeparti mener egentlig, at dette beslutningsforslag netop tager fat på en problemstilling, som vi må være helt klar over, hvordan vi vil agere ud fra.
Vi kan støtte dette forslag.
Line Barfod (EL), 2002-11-28:
Så må jeg hellere starte med at sige, at da vores ordfører på området, fru Pernille Rosenkrantz-Theil, ikke kan være til stede, skal jeg oplæse følgende: Enhedslisten kan støtte dette forslag om en offensiv strategi i forhold til open source.
For os er monopoler generelt af det onde.
Specielt private monopoler har en usmagelig tendens til at udnytte situationen og hæve priserne på deres produkter.
I dag er næsten alle pc-ejere i Microsofts vold, når det gælder styresystemer og kontorprogrammer.
Blandt andet derfor er det vigtigt, at der udvikles alternativer til leverandørejet software, og som det fremgår af bl.a. Teknologirådets rapport, er open source et seriøst alternativ.
Jeg skal ikke her opregne alle de fordele, der er ved brugen af open source og åbne standarder.
Mange er allerede opregnet i beslutningsforslagets bemærkninger, og dem er Enhedslisten enig i.
Men hertil kommer, at der jo også ligger et demokratisk aspekt i brugen af open source og åbne standarder.
Forbrugeren får mulighed for enten selv at tilpasse programmet eller selv vælge leverandør.
En mangfoldighed af personer og små firmaer får nu reel mulighed for at udvikle nye programmer og tjenester uden at skulle spørge monopolet om lov.
Open source og åbne standarder
skaber uafhængighed både for softwareudvikleren og for forbrugeren.
Men hvis open source for alvor skal blive et reelt alternativ for den enkelte, så er det helt centralt, at det offentlige, stat og kommuner, går i spidsen med at bruge open source, ellers forbliver det en niche for de særligt udvalgte.
Vi finder de forslag, som SF her har lagt frem, som en fornuftig overbygning på de anbefalinger, som Teknologirådet er kommet med, og Enhedslisten kan som nævnt støtte forslaget.
Else Theill Sørensen (KF), 2002-11-28:
Da mit partis ordfører, fru Pia Christmas-Møller, er forhindret i at være til stede, skal jeg på hendes vegne redegøre for Det Konservative Folkepartis stillingtagen til forslaget ved at læse hendes tale op: Vi deler langt hen ad vejen de intentioner, som man kan udlede af beslutningsforslaget.
Vi er dybt optaget af de muligheder, der ligger i principperne bag open source-software, og vi har længe kæmpet for initiativer, der kan understøtte en åben konkurrence på softwaremarkedet.
På samme måde er vi yderst opmærksomme på, at investeringsbeslutninger i den offentlige forvaltning har stor betydning for udbredelsen af åbne standarder.
Det er vigtigt, at det offentlige vurderer open source-software på samme vilkår som leverandørejet software, og vi er fra konservativ side optaget af at bidrage til en sådan udvikling
Vi ser derfor frem til, at videnskabsministeren i løbet af det næste halve år fremlægger en rapport om statens it.
Derigennem styrkes grundlaget for formuleringen af konkrete strategier.
Også når det gælder spørgsmålet om intellektuel ejendomsret, sætter forslaget fokus på et vigtigt tema.
Regeringen arbejder ligeledes med denne sag og forventer at komme med en rapport i løbet af 2003, idet man dog er meget opmærksom på den internationale dimension i problemstillingen.
Da regeringen er i fuld gang med de problemstillinger, som beslutningsforslaget omhandler, mener vi ikke, at der er behov for at vedtage det foreliggende beslutningsforslag.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-11-28:
Jeg må indrømme, at jeg synes, at de oplysninger, som hr. Heiselberg nu kommer med, lyder foruroligende.
Jeg ved ikke, om de partier, der står bag flertallet i den her sag, har fuldt overblik over, hvad konsekvenserne af det kan ende med at blive, om det f.eks. kan ende med at blive en udenlandsk overtagelse.
Jeg synes også, det ville være rigtigt, at man fik drøftet det her i Folketingets Trafikudvalg og ikke bare i private forsamlinger, som man har udenfor.
Jeg ved ikke, om hr. Heiselberg her fra talerstolen kan uddybe, hvad det er for en sump, man er på vej ud i med BornholmsTrafikken, men det, hr. Heiselberg siger, lyder ikke særlig beroligende.
Jeg synes heller ikke, at det, som jeg har fået oplyst at hr. Kaj Ikast var ude at sige i Bornholms Radio, var så fantastisk klogt.
Efter hvad jeg har fået oplyst, skulle hr. Kaj Ikast have sagt til Bornholms Radio, at den avis, som Bornholms Tidende har udgivet om hele færgesagen, hvor en masse bornholmere kritiserer det, der foregår omkring den her lov, har skadet bornholmernes sag.
Sådan synes jeg ikke man skal behandle bornholmerne.
Bornholmerne må da have ret til at give udtryk for deres mening også i en avis, og det kan da ikke komme Bornholm til skade, at borgerne i store mængder giver udtryk for, at de har en kritisk holdning til det, som foregår i Folketinget.
Det håber jeg da er en misforståelse fra hr. Kaj Ikasts side.
Tværtimod synes jeg da, at hr. Kaj Ikast skulle være glad for, at bornholmerne så aktivt og levende går ind i den debat om forhold, der har den allerstørste betydning for øens fremtid.
For at vi kan få overblik over, hvad det, hr. Heiselberg oplyste til Folketinget for et øjeblik siden, egentlig har af konsekvenser, vil jeg anmode om, at sagen går tilbage til Trafikudvalget mellem anden og tredje behandling.
Jeg synes, det er den rigtige fremgangsmåde her i Folketinget, at de spørgsmål, der vedrører konsekvenser af lovgivningen, behandles i de udvalg, der rent faktisk er nedsat til at behandle lovforslag, og hvor det kan foregå efter reglerne og ikke i forskellige følgegrupper uden for Tinget, som så kan overtage det, der rettelig burde finde sted i udvalget.
Så jeg vil altså gerne bede om, at sagen går tilbage til udvalget mellem anden og tredje behandling.
Poul Qvist Jørgensen (S), 2002-11-28:
Da det nu allerede er annonceret, at der ønskes en fornyet udvalgsbehandling mellem anden og tredje behandling, er der jo ingen grund til at bruge den store argumentation her, men jeg vil godt benytte lejligheden til at udtrykke tilfredshed med, at der i hvert fald er to ændringsforslag, som vi har kunnet nå til forståelse og enighed med hinanden om.
Det er der i hvert fald god grund til at være tilfreds med.
allerede nu, at vi skal til at beskæftige os med noget, som vi havde
en opfattelse af var afklaret.
Jeg vil godt benytte lejligheden til at sige tak for den bistand, der har været til at få afklaret nogle af de væsentlige spørgsmål.
Men skal vi tage den én gang til, for så gør vi gerne det, og så må vi jo tage den endelige stilling ved tredjebehandlingen.
Søren Søndergaard (EL), 2002-11-28:
Først vil jeg godt sige, at jeg er fuldstændig enig med hr. Ole Sohn i, at det vil være bedst at tage det her forslag tilbage for at få afklaret, hvor meget reelt indhold der er i de forslag, der ligger fra Dansk Folkeparti; om det reelt er dækket ind, eller det ikke er.
Der må vi have ministerens kommentarer.
Derudover vil jeg begrunde vores ændringsforslag til det her punkt.
Det her forslag indeholder jo utvivlsomt en række fornuftige elementer, men der er også et afgørende problem, og det problem består i, at det tilsyneladende er lykkedes for de store multinationale mediekoncerner at få smuglet en række regler ind i det bagvedliggende EF-direktiv, som sikrer deres interesser.
Det er regler, som vil forbyde spredning af ophavsretsbeskyttede produkter, som ikke er bragt på markedet i EØS.
Det kan i nogle tilfælde gøre det ulovligt at importere cd'er, videofilm, bøger, kunsthåndværk, tegneserier og computerspil m.v. fra USA og andre tredjelande.
Det vil give mulighed for, sådan som vi læser det, og ellers vil vi meget gerne gøres klogere, at de her koncerner i virkeligheden på den måde kan censurere kulturudbuddet i Danmark, og det kan hindre en række såkaldt smalle produktioner i at blive tilgængelige i Danmark.
Hvis det er tilfældet, så synes vi, at det er helt uacceptabelt, og vi har derfor stillet et ændringsforslag, der fjerner den begrænsning af ytringsfriheden i lovforslaget.
Vi er godt klar over, at vores ændringsforslag vil være i fortolkningsmæssig strid med EF-direktivet, men vi mener, at der her er nogle modsatrettede interesser, der står over for hinanden, og vi mener, at spørgsmålet om åben adgang og spørgsmålet om ytringsfrihed må veje tungest.
Det mener vi også at EU burde beslutte, og derfor må konsekvensen af, at vi ikke implementerer den del af EF-direktivet fuldt ud, selvfølgelig være, at der køres en sag ved EF-Domstolen, som må afklare, hvordan tingene afvejes over for hinanden.
På den baggrund vil vi altså opfordre til, at vi får vedtaget Enhedslistens forslag her ved anden behandling.
Ole Sohn (SF), 2002-11-28:
Lovforslag nr. L 19, indrømmet, er et teknisk meget, meget indviklet lovforslag, og jeg vil gerne rose både ministeren og udvalgsformanden for at have sikret, at vi har fået en meget grundig mulighed for at gennemgå alle facetter
, og alligevel bliver vi vel aldrig færdig med så indviklet et forslag.
Jeg er her i forbindelse med betænkningsafgivelsen faldet over, at der i forhold til det betænkningsbidrag, der blev lavet i første udkast og til andet udkast, er sket en ret afgørende ændring, som jeg tror må bero på en misforståelse i hvert fald for nogle af de partier, som har medvirket til betænkningsbidraget.
En formulering i betænkningsbidraget gør nemlig, at der er sat en hæmsko ind over for kunstnerne i de forhandlinger, som ministeren skal have med de kunstneriske organisationer om kompensation for digital kopiering.
Det kan jeg næppe forestille mig, at Det Radikale Venstre og Socialdemokratiet har været fuldt vidende om konsekvenserne af, eftersom de sammen med den øvrige opposition har haft en anden opfattelse heraf.
Da det er to meget divergerende opfattelser af den samme sag, mener jeg, at det vil være mest forsvarligt, at vi får lovforslaget tilbage til udvalget mellem anden og tredje behandling, således at vi kan få de her uafklarede ting på plads.
Der er kun få uafklarede ting i det her store komplicerede spørgsmål, men jeg mener faktisk, at det tjener Folketinget bedst, at vi gør det på denne måde.
Derfor vil jeg anmode om, at sagen bliver trukket tilbage mellem anden og tredje behandling.
Svend Heiselberg (V), 2002-11-28:
Som det fremgår af lovforslaget om omdannelse af BornholmsTrafikken til et aktieselskab, afhænger stiftelsestidspunktet af en endelig afklaring med EU-Kommissionen.
Den foreligger nu.
Som første taler og som medlem af den politiske følgegruppe er jeg blevet bedt om at præsentere Folketinget for konklusionen af drøftelsen med EU-Kommissionen.
EU-Kommissionen finder, at det af flere grunde kan betragtes som ulovlig statsstøtte, hvis man ved stiftelse af et bornholmstrafikaktieselskab i foråret 2003 f.eks. gav statsgaranti, så selskabet, hvis det taber udbuddet, kan svare enhver sit.
Alene det problem gør, at trafikministeren og følgegruppen er enige i at følge Kammeradvokatens indstilling, som indebærer, at den egentlige stiftelse m.v. først skal ske, hvis BornholmsTrafikken vinder udbuddet.
Det betyder ikke, at vi kan udskyde behandlingen af lovforslaget, fordi forslaget jo netop bemyndiger trafikministeren til at arbejde videre med aktieselskabsomdannelsen og udbuddet.
Lovforslaget indeholder en bemyndigelse for ministeren til at iværksætte et udbud af færgebetjeningen af Bornholm.
Lovforslaget indeholder ligeledes en bemyndigelse for ministeren til at stifte et aktieselskab i stedet for den nuværende statsvirksomhed BornholmsTrafikken.
På tidspunktet for forslagets fremsættelse var det endnu ikke besluttet, præcis hvornår selskabet skulle stiftes.
Som det blev nævnt på mødet i den politiske følgegruppe i går, har sagen nu været drøftet med Kommissionen.
Det, ministeren oplyste på mødet, var, at det på baggrund af drøftelserne og efter samråd med Kammeradvokaten må konkluderes, at en stiftelse af et selskab må udskydes, til udbuddet har været afholdt og det ligger fast, om BornholmsTrafikken har vundet udbuddet.
Dette skyldes de statsstøtteretlige regler og Kommissionens fortolkning af reglerne.
Som oplyst i lovforslaget vil BornholmsTrafikken som statsvirksomhed i stedet deltage i udbuddet.
Poul Qvist Jørgensen (S), 2002-11-28:
Jeg kan godt høre, at også her kommer diskussionen meget hurtigt til at køre i ring.
Der er ikke nogen argumenter, formentlig heller ikke engang fra min egen side, som ikke har været fremført tidligere under debatten, den har jo været god og lang.
Men jeg er nødt til at sige til ministeren og til hr. Kim Andersen, at når man ikke er blevet bedre med det nye lovforslag til at få praktiseret en reel åbenhed, når det
stadig væk med den nye lovs vedtagelse er således, at det i hvert fald i praksis meget nemt bliver således, at det bliver tidspunktet for afleveringen, der kommer til at være det afgørende, så er den nye 20-års-regel eksempelvis mindre interessant, så er der formentlig mere brug for, at man kan anke.
Jeg skal minde om, at når vi ikke er blevet bedre til at få lavet det screeningsarbejde, som man har kunnet gøre andre steder, hvor man har kortere frister, eksempelvis i USA, og at vi har to ministerier, hvor lukketheden er udpræget - Forsvarsministeriet, Udenrigsministeriet - og hvor man til trods for ekstra midler ikke er kommet nævneværdigt fremad, så er der altså brug for, at man både stemmer for det forslag, som handler om parallelitet mellem aflevering og tilgængelighed, og vores forslag om et ankenævn.
Brian Mikkelsen (KF), 2002-11-28:
Til hr. Ole Sohn og hr. Qvist Jørgensen: Der er såmænd ikke noget mystisk i regeringens overvejelser.
Vi har overvejet situationen grundigt og har vurderet, at der ikke er behov for et ankenævn.
Sagen er den, at det er forsvindende få ansøgninger, som ikke kan imødekommes.
Det er rigtigt, og det synes jeg ikke man skal forsøge at skjule, at der i hvert fald tidligere har været eksempler på overdrevet lukkethed hos myndighederne.
Men de tilfælde er blevet diskuteret, og der er blevet gjort noget ved problemerne i den åbenhedsånd, der var bærende ved gennemførelsen af arkivloven helt tilbage i 1992.
De ressourcer, der skal bruges til at oprette et nyt råd eller nævn, skal altså stå i et fornuftigt forhold til det nye råds
eller nævns opgaver.
Så regeringen fastholder, at der ikke er brug for et sådant ankenævn, for øvrigt fuldstændig i tråd med, hvad hr. Poul Qvist Jørgensens parti altid har ment i denne sag, og hvad den tidligere regering også mente i denne sag.
Så der er parallelitet mellem, hvad SR-regeringen mente, og hvad den nuværende regering mener.
Jeg vil også godt her takke for den fortsat overvejende positive opbakning til arkivlovforslaget, som nu har været
igennem udvalgsbehandling.
Vi har en rigtig god arkivlov i Danmark, og den virker efter sin hensigt som en lov om sikring og bevaring af en vigtig del af kulturarven og om offentlighedens størst mulige adgang hertil.
Derfor har vi i regeringen ikke fundet anledning til at foretage grundlæggende ændringer i strukturen, men vi har drejet på nogle eksisterende håndtag i retning af større åbenhed.
Samtidig sender vi et klart signal om, at loven også skal forvaltes i overensstemmelse med den politiske intention om størst mulig åbenhed.