runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jens Kirk (V), 2005-06-07:
Nu er hr. Morten Messerschmidt jo en ung, pæn mand, som måske ikke kan huske så langt tilbage, måske ikke tilbage til 1972 i hvert fald.
Men undertegnede kan huske, dengang vi skulle træffe afgørelsen i 1972 om at blive meldt ind i 1973, og da sagde min gamle far, som også hed Jens Kirk: Jens, vi skal ikke med, fordi det handler om flæskepriser.
Han kunne nemlig godt huske, hvordan det var under krigen, da han var væk i nogle år.
Har hr. Morten Messerschmidt slet ikke det i baghovedet, når han tænker på det samarbejde, som nu skal foregå mellem ikke 15, men 25 lande i fremtiden?
Der skal være nogle spilleregler, som helt klart siger, at selv om det nok bliver vanskeligt for 25 lande at være helt enige om alle ting fremover, kan nogle lande på nogle områder gå videre, og så kan de andre tilslutte sig det.
Er det ikke en kendsgerning, at der står i traktaten: Det her er et EU-område, det her er et nationalt område, og på andre områder diskuterer man tingene mere for at finde ud af, om EU skal træffe afgørelsen eller ikke?
Hvor er der i grunden opstramninger, som berører borgerne?
Nævn nogle ganske få ting.
Morten Messerschmidt (DF), 2005-06-07:
Nu er det jo ikke for meget forlangt, at man får et svar, siger fru Anne Grete Holmsgaard, men så må jeg altså replicere og sige, at det er vel ikke for meget, at man også lytter, når svaret kommer.
Jeg står her med mit talepapir, og det kan fru Anne Grete Holmsgaard få en kopi af efterfølgende.
Sagen er den, at siden Romtraktatens tilblivelse har der stået i artikel 1, at medlemsstaterne forpligter sig til en stadig snævrere union.
Jeg har forstået, at det har fru Anne Grete Holmsgaards parti også været modstander af tidligere, men det er man så ikke længere.
Men i dag har vi altså at gøre med en forfatning, som er slutproduktet af denne stadig snævrere union, i hvert fald indtil videre.
Jeg må indrømme, at personligt har jeg ikke særlig stor tillid til, at fru Holmsgaards parti og andre partier her i Folketinget synes, at det er for vidtgående.
Men man har valgt at acceptere det, indtil videre i hvert fald, og så kan man altid gennemføre andre ændringer senere.
Vi går ind for mange af de frihedsrettigheder, som er opregnet i charteret, men det er bare ikke det, diskussionen her går på.
Hvis fru Holmsgaard skulle være i tvivl, har vi faktisk ytringsfrihed i Danmark; vi har faktisk også forsamlingsfrihed, vi har også ret til feriepenge og til social sikring, vi har ret til alle de ting, som charteret indeholder.
Det har vi og vore forgængere her i Tinget, også fru Holmsgaards forgængere, kæmpet for.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2005-06-07:
Jeg kan høre, at hr. Morten Messerschmidt ikke er meget for at svare.
Han sagde i sit indlæg, at det også fremgår af forfatningstraktaten, at der skal arbejdes hen imod en stadig snævrere union, så nu vil jeg gerne have at vide, hvor det står i forfatningstraktaten.
Det må hr. Messerschmidt altså som EU-ordfører kunne svare på.
Hvor er det, det står?
Står det i del I, del II eller del III?
Hvis hr. Messerschmidt ikke kan huske den artikel, hvor det står, er det måske ikke så underligt, men så kan han jo bagefter komme ned og forklare mig, hvad det er for en artikel.
Det er det ene, jeg gerne vil have svar på: Hvor er det, det står?
Det andet, jeg gerne vil have at vide, er: Når nu der rent faktisk laves fælles lovgivning i EU, foretrækker Dansk Folkeparti så, at der er et charter om grundlæggende rettigheder, som også omfatter den lovgivning, eller vil Dansk Folkeparti hellere have, at det ikke er tilfældet?
Morten Messerschmidt (DF), 2005-06-07:
Først om den stadig snævrere union: Jamen den forfatning, vi har her, er jo slutproduktet, den stadig snævrere union, som er defineret i Romtraktatens artikel 1.
Så om charteret: Dansk Folkeparti er meget stor tilhænger af, at vi har en grundlæggende rettighed, der hedder ytringsfrihed, at vi har en grundlæggende rettighed, der hedder forsamlingsfrihed, at vi har ret til feriepenge, og at vi har alle de rettigheder, som er opregnet i charteret.
Men det, vi ikke er tilhængere af, er, at det skal være andre end danske politikere, som træffer beslutningerne om disse rettigheder.
Skal det være spanske, tyske, franske og andre gode politikere fra helt andre lande, der definerer, hvad der er ytringsfrihed, hvad der er forsamlingsfrihed, hvad der er ret til at afholde kommunalvalg, hvad der er ret til feriepenge, hvad der er ret til børnepenge, og hvad der er ret til social sikring i Danmark?
Nej, for gennem de sidste 156 år, i al den tid, vi har haft demokrati her i landet, har vi faktisk her i Folketinget været ret gode til selv at definere de ting.
Jeg synes altså, at fru Anne Grete Holmsgaards spørgsmål til mig vidner om en fuldstændig mistillid til folkestyret i Danmark.
Vi har faktisk høje standarder, vi er faktisk et af de lande i Europa, der har de højeste standarder på de områder, så hvorfor i alverden skulle vi så overlade det til andre landes politikere at regulere for Danmark?
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2005-06-07:
Jeg har to spørgsmål til hr. Morten Messerschmidt.
I sit indlæg sagde hr. Morten Messerschmidt, at forfatningstraktaten indebar, at man arbejdede for en stadig snævrere union.
Så vil jeg gerne have at vide, hvor i forfatningstraktaten det står.
Det synes jeg sådan set er ret vigtigt at få at vide.
Det er det ene spørgsmål.
Det andet spørgsmål er angående charteret om grundlæggende rettigheder, som er en del af forfatningstraktaten: Hvis man nu tager det separat, går Dansk Folkeparti så ind for, at man får de grundlæggende rettigheder, eller er Dansk Folkeparti imod det?
Morten Messerschmidt (DF), 2005-06-07:
Det svarer jeg så på.
Jeg har meget svært ved at se, hvordan fru Elisabeth Arnold kan få et svar på, hvad vi ønsker ved et nej, til at blive til svar på, hvad vi ønsker ved et ja.
Man må vel kunne forvente en eller anden form for sammenhæng imellem de forskellige spørgsmål.
Men jeg kan svare meget klart: Hvis forfatningen falder, så står Nice, og Nicetraktaten er ikke nogen ønskegave for Dansk Folkeparti.
Hvis nu det var sådan, at fru Elisabeth Arnolds parti havde foranstaltet, at vi kunne have stemt om Nicetraktaten, havde vi nok anbefalet et nej, men der er bare ikke noget at gøre ved det.
Det er den, vi står med.
Det er den beslutning, et flertal her i Folketinget har truffet på de danske vælgeres vegne.
Det må vi acceptere.
Vi kan selvfølgelig modarbejde det.
Det vil vi også gerne gøre.
Jeg tager gerne debatterne med fru Elisabeth Arnold rundt i hele landet og også uden for riget, hvis der skulle byde sig en mulighed for at forklare, hvorfor Nicetraktaten er til skade for Europa.
Det er bare ikke den, vi stemmer om.
Vi stemmer om en forfatning for Europa, og det er den, vi afviser.
Elisabeth Arnold (RV), 2005-06-07:
Vil det sige, at hr. Morten Messerschmidt er uenig med sin partileder, fru Pia Kjærsgaard, som for halvandet år siden på Dansk Folkepartis landsmøde sagde, at et nej til forfatningstraktaten ville være det samme som en halv dansk udmeldelse?
Morten Messerschmidt (DF), 2005-06-07:
Jeg skal selvfølgelig først rette en varm tak for, at fru Elisabeth Arnold vil bruge sin taletid til at opremse Dansk Folkepartis synspunkter.
F.eks. eksisterede Dansk Folkeparti heller ikke, da vi ratificerede Maastrichttraktaten.
Men svaret er altså bare, at hvis forfatningen falder, hvad den jo allerede er – Jack Straw har lige slukket for respiratoren, så den teknisk set burde være død, det kan være, vi har en læge til stede, der kan redegøre for det – så står vi tilbage med Nicetraktaten.
Så er det den, der fungerer.
Det ved jeg godt at der er et flertal her inde i Folketinget der synes er en katastrofe, fordi det aldrig nogen sinde vil komme til at fungere med østlandene.
Det kan jeg så undre mig over, når jeg sådan hver uge kan sidde i Europaudvalget og se, hvordan det ene direktivforslag efter det andet tikker ind.
Vi sidder og giver mandat til det ene direktiv efter det andet.
I mine øjne er det ikke et udtryk for, at EU er sådan fuldstændig lammet på grund af østudvidelsen.
Tingene kører faktisk.
Så svaret er ganske kort: Hvis forfatningen falder, står vi med det, vi har i dag.
Elisabeth Arnold (RV), 2005-06-07:
Der er ingen, der efter hr. Morten Messerschmidts indlæg kan være i tvivl om, at Dansk Folkeparti er modstander af forfatningstraktaten.
Det fremgår fuldstændig tydeligt.
Men hr. Morten Messerschmidt sagde ikke noget som helst om, hvilke konsekvenser man ville drage af et nej til forfatningstraktaten.
Hvis det bliver et nej, og det må man jo formode der er en overvejende sandsynlighed for, eftersom der er to lande, der i hvert fald ikke på nuværende tidspunkt kan ratificere traktaten, så står vi tilbage med Nicetraktaten, som hr. Morten Messerschmidts parti også er imod.
Hvis vi afskaffer den, står vi tilbage med Amsterdamtraktaten, som hr. Morten Messerschmidts parti også var imod.
Og så kan vi gå helt tilbage til 1972 til Romtraktaten, hvor hr. Morten Messerschmidts parti ikke eksisterede, men hvor hans meningsfæller også var imod.
Så derfor vil jeg gerne spørge: Hvad er det for nogle konsekvenser Dansk Folkeparti og deres meningsfæller på højrefløjen vil tage?
Hvilke konsekvenser vil de tage af et nej til forfatningstraktaten?
Morten Messerschmidt (DF), 2005-06-07:
Situationen er jo den, at hvis Frankrig og Holland ændrer på noget og kan få den danske regering eller et flertal i Folketinget med på det, således at der er enighed landene imellem, så er der pludselig noget at stemme om, må man erkende.
som det ser ud i dag, har to lande, der begge har en vetoret, sagt nej ved en folkeafstemning, og det ønsker vi at respektere.
Vi ønsker netop at respektere nejet.
Vi ønsker at træffe beslutningen her og nu, hvorimod jeg forstår at hr. Johs. Poulsens parti ønsker, at det skal være på et topmøde, hvor alle de andre får indflydelse på, hvad vi måtte mene.
Vi synes, det er reelt at træffe beslutningen nu.
Men vi anerkender også, at der altså her på Christiansborg åbenbart er et flertal, som vil se fuldstændig igennem fingre med, at landene faktisk har vetoret på det her område, og synes, at det er tordnende ligegyldigt, at europæerne i Frankrig og Holland faktisk er ængstelige over udviklingen og over det forslag til forfatning, som i øvrigt deres egen tidligere præsident har forelagt.
Det er den konkrete situation, som vi forholder os til.
Johs. Poulsen (RV), 2005-06-07:
Nu har jeg forstået, at Dansk Folkeparti går ind for relativt klare svar.
Det var i hvert fald ikke det, vi fik på spørgsmålet.
Ønsker Dansk Folkeparti i dag den 7. juni 2005, at der gennemføres en folkeafstemning den 27. september 2005?
Ønsker Dansk Folkeparti det – ja eller nej?
Det kan ikke være så vanskeligt at svare på.
Ønsker Dansk Folkeparti så folkeafstemningen gennemført den 27. september eller ej?
Ønsker de det eller ej?
Charlotte Antonsen (V), 2005-06-07:
Jeg må starte med en betragtning over denne forunderlige debat, hvor det tilsyneladende er blevet sådan, at nejsiden er nødt til at diskutere med sig selv, så man kan komme med uimodsagte kampråb.
Jeg synes, det virker meget upassende her i Folketingssalen, men det er åbenbart det middel, man er nødt til at gribe til.
Det, jeg står tilbage med, er en forundring over, at Dansk Folkeparti i denne sag hævder at skulle repræsentere folket, altså at det skulle være folket mod eliten.
Jeg ved ikke, hvem der lyder mest elitær.
Nu er der formentlig nogle seere, som følger debatten, og efter det optrin, vi har oplevet i flere omgange, hvor man spørger sig selv og giver sig selv ret, hvor Dansk Folkeparti spørger Dansk Folkeparti, og nejsiden fra Enhedslisten spørger Dansk Folkeparti, synes jeg i hvert fald, jeg må spørge: Er det en sådan demokratisk debat, Dansk Folkeparti gerne vil have i Europa?
Eller er det det, vi andre ønsker, nemlig en debat mellem ligeværdige lande i EU, hvor man drøfter de opgaver, der er fælles?
Hvad er det, vi skal have?
Er det enetalen, hvor det er de meget veltalende, der dominerer, eller skal vi give plads til bredden, så alle kan komme til orde
Så vil jeg gerne spørge ordføreren ...
Morten Messerschmidt (DF), 2005-06-07:
Der er ingen tvivl om, at det juridiske svar på det spørgsmål, som hr. Johs. Poulsen stiller, er, at der ikke kan afholdes en folkeafstemning, for i EU-retten har det altid lige siden Romtraktaten været sådan, at det forudsætter enighed landene imellem at ændre på noget, og den enighed er jo ikke til stede, når to lande har sagt klart nej.
Men vi i Dansk Folkeparti kan godt gennemskue det, som foregår i hr. Johs. Poulsens og andre japartiers retorik for tiden.
Man er jo ikke den store protektor for demokratiet i Europa, det er ikke derfor, man ønsker en folkeafstemning.
Man ønsker en folkeafstemning, fordi man ikke ønsker processen stoppet.
Der er det så, at vi har turdet tænke den tanke at tage den kamp.
Vi er klar til at forsvare et nej, hvis det er sådan, at et flertal i Folketinget gennemfører en folkeafstemning.
Vi er klar til at kæmpe for danske interesser, og det vil vi gøre med blod, sved og tårer helt frem til den 27. september 2005.
Charlotte Antonsen (V), 2005-06-07:
Jeg kan jo ikke undgå at hæfte mig ved, at Dansk Folkeparti i hele sin argumentation hævder at repræsentere folket.
Vi ser altså en situation, hvor man er fuldstændig uinteresseret i, hvad andre partier mener; man er uinteresseret i den demokratiske debat, og man er kun optaget af at lægge yderligere synspunkter oven på hinanden, altså en fuldstændig ensidig debat.
Jeg vil gerne spørge hr. Messerschmidt helt klart: Nu har vi fået to svar på, hvad der skal ske, hvis det bliver et nej.
Først får vi at vide, at det ikke er sådan, som fru Pia Kjærsgaard hævdede for halvandet år siden, og som fru Elisabeth Arnold netop har nævnt, at vi vil være halvvejs ude af EU.
Men så hørte vi her i anden runde, da hr. Messerschmidt havde diskussionen med sit eget partimedlem, hr. Jesper Langballe, at det bestemt heller ikke er Nice, man ønsker, hvis det bliver et dansk nej.
Hvad er det, Dansk Folkeparti forestiller sig, vi skal gøre, hvis det bliver et dansk nej?
Frank Aaen (EL), 2005-06-07:
Nu synes jeg altså, fru Lone Dybkjær bør forholde sig til teksten.
Der står, at medlemsstaterne forpligter sig til gradvis at forbedre deres militære kapacitet.
Det er altså sagt på almindelig kort dansk oprustning, altså at man skal være stærkere militært.
Det er altså sådan, at der er et valg i verden i øjeblikket om, hvorvidt det skal være USA, der er militært stærkest, og så kan det være, at man vil prøve at lave en eller anden EU-hær.
Er det den vej, vi skal?
Det er altså åbenbart det, Det Radikale Venstre vil, at det er den vej, vi skal, at vi skal have flere supermagter på det militære område.
Jeg forstår ikke Det Radikale Venstre, det er helt i modstrid med, hvad Det Radikale Venstre historisk har stået for.
Jeg forstår ikke, at Det Radikale Venstre kan sige ja til det her i stedet for at sige ja til, at det, vi ønsker, er at styrke FN, og at vi f.eks. stiller alt det militær, Danmark har, til rådighed for FN i stedet for at opbygge sådan en EU-hær.
Charlotte Antonsen (V), 2005-06-07:
Jeg havde nær sagt, at problemet er lige omvendt af det, som fru Pia Kjærsgaard spørger om.
For Venstre at se
er det jo et problem, at der kan stemmes nej.
Det er lige præcis derfor, vi har vores kampagne i gang for at skaffe et ja.
Derfor siger det sig selv, som jeg har sagt flere gange, at der kan stemmes ja eller der kan blive stemt nej.
Vi synes, det vil være en meget, meget vanskelig situation, hvis der bliver stemt nej fra dansk side, fordi vi i forvejen har fire undtagelser på meget, meget store politiske områder.
Så det er svært at se, at vi kunne finde nye undtagelsesområder, som vi kunne bede om i forhold til EUsamarbejdet.
I øjeblikket er vi faktisk meget tæt på at være uden for store områder som økonomisk politik og beskæftigelsespolitik, fordi vi ikke er med i det monetære samarbejde, som kriminalitetsbekæmpelse, terrorbekæmpelse, fordi vi ikke er med i det retlige samarbejde, og også i forhold til udenrigs- og forsvarspolitik, fordi vi har en undtagelse der.
Frank Aaen (EL), 2005-06-07:
Er det Det Radikale Venstres politik?
Vi har jo i forvejen en udvikling, hvor USA gør, som de vil, og så får vi her et EU, som også får en større militær kapacitet, hvis det her vedtages, som kan gøre, som EU vil.
Hvordan har Det Radikale Venstre det med FN?
For det er jo det andet spor.
Enten lader man de stærkeste magter bestemme og agere internationalt, eller også satser man på at styrke FN.
Morten Messerschmidt (DF), 2005-06-07:
Alle de hensyn, som hr. Frank Aaen gerne vil tage til miljøet og til dyrevelfærden, vil vi også meget gerne tage i Dansk Folkeparti, men problemet er, at man anvender hjemmelsbestemmelserne på en forkert måde i Kommissionen, at man fremlægger direktivforslag efter det indre markeds bestemmelser ud fra rent politiske overvejelser, fordi man i det indre markeds bestemmelser kun har mulighed for at lave maksimumsbestemmelser, hvorimod man i miljøhjemmelen, altså de artikler i Nicetraktaten, som indeholder muligheder for at lave direktivforslag på miljøområdet, har mulighed for minimumsbestemmelser.
Der er vi meget enige med Enhedslisten i, at det er en forkert proces.
Og det er netop derfor, vi advarer imod, at EU skal regulere flere områder.
Det er netop derfor, vi sammen med Enhedslisten advarer imod at vedtage en forfatning, som på område for område giver mere magt til EU.
Det synes jeg egentlig kunne være en udmærket afslutning på debatten – nu ved jeg ikke, om der er flere spørgsmål – for jeg synes, jeg efterhånden begynder at gentage mig selv, at grunden til, at vi afviser forfatningen, er, at det, vi stemmer om, er, hvem der skal regulere Danmark i fremtiden.
Vi politikere herinde i Folketinget har gjort det i 156 år.
Jeg synes faktisk, vi skulle tage 156 år mere.
Frank Aaen (EL), 2005-06-07:
Jeg hørte faktisk diskussionen med Enhedslistens ordfører, hr. Rune Lund, og i den kunne det lyde, som om Dansk Folkeparti var imod nitrit i pølser, imod dyretransporter, og så er det bare, jeg siger, at det jo er konsekvens af det indre marked.
Det er derfor, Dansk Folkeparti er hykleriske, når man siger, at man er imod umenneskelige, dyremishandlende dyretransporter, når man er imod, at vi ikke længere kan bestemme over vores eget miljø, for det er lige præcis konsekvenserne af det indre marked, som Dansk Folkeparti går ind for.
Det er derfor, jeg vil sige, at Dansk Folkeparti jo bliver nødt til at tage stilling.
Eller ønsker man ikke det indre marked?
Jeg kunne forstå, at man ønsker det indre marked.
Morten Messerschmidt (DF), 2005-06-07:
Jeg ved ikke nu, om hr. Frank Aaen har været til stede under hele debatten.
Jeg har faktisk svaret på næsten det samme spørgsmål fra hr. Rune Lund.
Men det, jeg kan sige, er, at vi bestemt ikke er tilhængere af Nicetraktaten.
Det tror jeg også efterhånden må stå klart for selv den største politiske analfabet.
Men det indre marked indeholder altså en lang række positive elementer.
Det er positivt, at man ikke må lægge ekstragebyr på jordbær, der er produceret i nabolandet frem for dem, man har i sit eget land, for det kunne jo godt være, der var nogle fordele ved de jordbær, der rent faktisk blev avlet i Tyskland frem for dem, der blev avlet i Danmark.
Den model er vi er tilhængere af.
Forbuddet mod nationalitetsdiskriminerende foranstaltninger for den frie bevægelighed er vi tilhængere af.
Men vi er ikke tilhængere af en model, hvor EU skal gennemregulere og gennemkontrollere alle de europæiske lande.
Vi er ikke tilhængere af en model, hvor EU skal lave reguleringer af arbejdstidsregler, lave regulering af, hvilke overenskomstregler der skal være gældende for østeuropæere i Danmark.
Vi er ikke tilhængere af, at EU skal regulere den danske strafferet.
Vi er ikke tilhængere af, at EU skal definere, hvordan vi skal beskytte vores grænse, osv. osv.
Det vil vi ikke acceptere, og der har jeg faktisk en forhåbning om, at vi i hvert fald står skulder ved skulder med hr. Frank Aaen.
Frank Aaen (EL), 2005-06-07:
Det interesserer mig lige, hvad Dansk Folkeparti mener.
Derfor kunne jeg helt enkelt godt tænke mig at få et svar på, hvad Dansk Folkepartis principielle holdning til det indre marked er.
Morten Messerschmidt (DF), 2005-06-07:
Jeg ved ikke, om hr. Jens Rohdes spørgsmål til mig er et forsøg på at vise uvenlighed.
Jeg betragter det meget som en håndsrækning om, at man rent faktisk nu vil begynde at lytte til den kritik, som Dansk Folkeparti har fremført, og det vil jeg da i mit stille sind glæde mig over, ikke bare på mine eller mit partis vegne, men faktisk på vegne af de mange, mange procent af den danske befolkning, som deler præcis den samme frygt for udviklingen i Europa, som Dansk Folkeparti har.
Jeg synes, det ville være utrolig givtigt, hvis vi efter et eventuelt nej den 27. september ikke ville få en situation, hvor hr. Jens Rohdes statsminister ville tage til topmødet og sige: Ja, vi har et problem, og dette problem skal løses.
Jeg synes, det ville være dejligt, hvis man ville se det som en mulighed, en mulighed for at sige nej til den øgede integration, som vi har fået fra Maastricht til Edinburgh til Amsterdam til Nice og nu med forfatningen fra Rom.
Det ser jeg som en utrolig konstruktiv indgangsvinkel.
Det ville være positivt, om også regeringen på dette område, når nu man lytter til Dansk Folkeparti på visse andre områder, vil begynde at tage det alvorligt, fordi vi rent faktisk nærer en ret intens bekymring for, at hele det projekt, som i mine øjne på nogle områder kan være fornuftigt med samhandel, faktisk lider skibbrud, fordi man har så mange visioner, så mange tanker og så mange flotte tankespind om, hvad man vil for Europa, når befolkningerne ikke er med.
Det ville i grunden være en skam.
Jens Rohde (V), 2005-06-07:
Men hvis nu ratifikationsprocessen kører videre – nu har vi jo altid hørt Dansk Folkeparti argumentere også mod Nicetraktaten, mod Amsterdamtraktaten osv. – så synes jeg, hr. Morten Messerschmidt under en eller anden form skylder den danske befolkning et svar på, hvad det er, man konkret vil med det nej.
Vi har jo ikke fået et svar.
Det er jo udenomssnak.
Man vil jo ikke definere konkret, hvordan man ønsker, at Danmarks tilhørsforhold i det europæiske samarbejde skal være.
Skal det være en tilknytning til det indre marked, skal det være helt udtræden, eller hvad?
Hr. Morten Messerschmidt vil jo slet ikke forholde sig eller har ikke i sine svar på noget tidspunkt forholdt sig til den virkelighed, der er, nemlig at bl.a. en lang række lande jo allerede har ratificeret traktaten.
Med et nej tager man også et ansvar, som man er nødt til at tage alvorligt, og så må man sige til den danske befolkning: Det er det her, vi ønsker med et nej.
Og det svar har vi altså ikke fået.
Morten Messerschmidt (DF), 2005-06-07:
Jeg tror snart, at vi kan printe en 10-12 steder ud fra referatet, hvor jeg faktisk har svaret på det her spørgsmål.
Men en sidste gang for hr. Jens Rohde: Hvis forfatningen væltes, og det gør den, så snart et enkelt land har sagt nej, fordi man altså i respekt for demokratiet ifølge alle de flotte ord, som også står i traktaten, men som man ikke helt lever op til, og i respekt for befolkningernes egne krav på at definere, hvilken vej de enkelte lande ønsker at gå, bør respektere, hvis et land siger nej.
Sådan har vi det sådan set også i Danmark.
Vi lever altså i en klar forventning om, at hvis Danmark siger nej, så falder forfatningen, så visker vi tavlen ren, det eksisterer ikke længere, og det er ikke et projekt, som europæerne har ønsket, fordi europæerne måske har den i hvert fald i hr. Jens Rohdes øjne forrykte opfattelse, at de rent faktisk gerne vil have en vis indflydelse på deres egne lande.
Så falder forfatningen bort.
Så står vi med Nicetraktaten, og Nicetraktaten er, det skal guderne vide, ikke noget barn af Dansk Folkeparti, men det er jo trods alt det mindste onde, når man skal vælge mellem Nice og forfatningen.