runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Frank Jensen (S), 2002-02-28:
Jeg er jo glad for, at hr. Aage Frandsen bekræfter det billede, jeg også har fået refereret, mens jeg selv var justitsminister, fra min tidligere kollega i regeringen, nemlig undervisningsministeren, men også fra socialdemokratiske forhandlere på området, og det var, at vi talte om over 100 mio. kr.
Jeg kan sige - og det har vi også vedstået efter valget - at i det finanslovkatalog vi har lagt frem, har vi sat 110 mio. kr. af til erhvervsuddannelsesområdet.
Når fru Gitte Lillelund Bech spørger så aktivt til finansieringen, ja, så var det inden for den ramme af de omstillingsmidler på den milliard, som den daværende regering havde på til nye aktiviteter, at der skulle finansieres til erhvervsskoleområdet. Hr. Aage Frandsen har jo bekræftet, at der fra de partier, der deltog i forhandlingerne, herunder også Venstre, var enighed om at give penge til erhvervsskolerne.
Det er jo nok også derfor, Venstrekandidater ude på møderne sagde, at det også var Venstrepolitik at give penge til erhvervsskolerne. Realiteten er den, at nu gennemfører grønthøsteren alene de 1,2 pct. Det er korrekt, at det er det, der gennemføres, men der kommer ikke nogen flerårsaftale, man får ikke de 100 eller 110 mio. kr., som lå i forhandlingerne under den tidligere SR-regering, så erhvervsskolerne står i den situation nu, at de alene har fået besparelsen, men ikke fået en flerårsaftale.
Det kan fru Gitte Lillelund Bech, uanset hvor meget hun anstrenger sig for det, ikke tale sig ud af her fra Folketingets talerstol.
Det er realiteten.
Det er jo kendt, som også Venstres ordfører sagde, at den fri ungdomsuddannelse ikke er en blomst, der er vokset i Venstres baghave.
Nu skal den så nedlægges.
Så siger Venstres ordfører, at argumentet herfor er, at en tredjedel af dem, der tager den fri ungdomsuddannelse, alligevel efterfølgende tager en kompetencegivende uddannelse.
Ser Venstre måske ikke det som en del af forklaringen på, at de overhovedet kommer i gang med en kompetencegivende uddannelse?
De mange deputationer, som har haft foretræde i Folketingets Uddannelsesudvalg igennem de seneste uger, kan ikke have forbigået Venstres ordfører.
Nogle af dem har været i misbrugsproblemer, nogle af dem har haft store, vanskelige indlæringsproblemer med den måde, pædagogikken var skruet sammen på, da de gik i skole, men ved det, at de fik den fri ungdomsuddannelse, fik de så meget selvtillid og så meget overskud tilbage, at de kunne vende tilbage til bøgerne og tage en kompetencegivende uddannelse.
Er Venstres ordfører ikke nervøs for, at vi ved en fjernelse af den fri ungdomsuddannelse dermed også fjerner den tredjedel af dem, der faktisk får en kompetencegivende uddannelse i dag?
Aage Frandsen (SF), 2002-02-28:
Ud over at hr. Frank Jensen formentlig kan bekræfte, at de 1,2 pct. er opretholdt, vil jeg også godt bede hr. Frank Jensen bekræfte oplysninger, som jeg går ud fra at hr. Frank Jensen har fået fra den socialdemokratiske ordfører i forhandlingerne om en flerårsaftale eller fra den daværende undervisningsminister i forbindelse med regeringsmøder, om, at vi diskuterede en beløbsramme på over 100 mio. kr., at der var partier, som var enige om finansieringen, at der i den daværende folketingssamling var et flertal i Folketinget for at gennemføre en flerårsaftale, og at dette flertal også havde finansieringen.
Andre partier vil jeg bede om at bekræfte, at de også ville lave en flerårsaftale, men de havde så bare ikke nogen finansiering med.
Gitte Lillelund Bech (V), 2002-02-28:
Jeg kan godt forstå, at hr. Frank Jensen taler udenom.
Så jeg vil endnu en gang bede hr. Frank Jensen om at bekræfte, at den effektiviseringsbesparelse på 1,2 pct., som ligger i den nuværende regerings finanslovforslag og finanslovaftale, er i fuldstændig samme størrelsesorden som det, der lå i SR-regeringens finanslovudspil fra efteråret 2001, gældende for 2002.
Jeg vil rent faktisk også bede hr. Frank Jensen om at bekræfte endnu en gang, at med hensyn til en flerårsaftale, var det således - og det er fuldstændig korrekt, hvad fru Marianne Jelved nævnte fra talerstolen her - at den daværende regering havde tilkendegivet, at man inden for en milliard kroner ville give penge til erhvervsskolerne, flerårsaftaler, man ville give penge til it, man ville give penge til regional udvikling.
Pengene var ikke fundet.
Så det vil jeg også gerne bede hr. Frank Jensen om at bekræfte.
Frank Jensen (S), 2002-02-28:
Ja, dermed er svaret til Venstres ordfører jo sådan set givet af fru Marianne Jelved.
Det er jo helt åbenlyst.
Venstre deltog selv i de forhandlinger hos den daværende radikale undervisningsminister under SR-regeringen om en flerårsaftale.
Der sagde man, at Venstre også ville gennemføre en flerårsaftale.
Der kommer ikke nogen flerårsaftale.
Der er ingen flerårsaftale.
Der gennemføres besparelser.
SR-regeringen lagde op til at give et trecifret millionbeløb til erhvervsskolerne.
Den er væk.
Dansk Folkeparti har heller ikke kunnet bidrage med det.
Erhvervsskolerne får kun nedskæringerne.
Ud over det, at man laver besparelser på taxameteret, fjerner man også deres udviklings- og omstillingspenge, mulighederne for, at man kan lave brobygning, mulighederne for, at man kan fastholde unge, der er ved at falde fra i deres erhvervsuddannelse; områder, som vi jo godt ved at erhvervsskolerne bruger deres udviklingspenge til.
De er også barberet væk.
Venstre har virkelig her et forklaringsproblem.
Jeg ved godt, at der ikke er nogen lydbånd med statsministeren fra nogen erhvervsskole, hvor det her er sagt.
Men der er virkelig mange her i Folketinget, der forud for det her valg har hørt både fru Gitte Lillelund Bech og også den nuværende undervisningsminister love, at der skulle gives flere penge til erhvervsskolerne.
Nu er sagen en ganske anden.
Gitte Lillelund Bech (V), 2002-02-28:
Det, der kalder mig på talerstolen, er hr. Frank Jensens udtalelse om erhvervsskolerne.
Jeg vil bare bede hr. Frank Jensen om her fra talerstolen at bekræfte, at den effektiviseringsprocent, der er lagt ind for erhvervsskolerne, er fuldstændig den samme som den effektiviseringsprocent, der var lagt ind i den tidligere SR-regerings finanslovforslag for 2002, som blev fremsat i efteråret 2001.
Det vil jeg bare bede hr. Frank Jensen om at bekræfte.
Det næste, jeg vil bede hr. Frank Jensen om at bekræfte, er, at i forbindelse med forhandlingerne om en flerårsaftale på erhvervsskoleområdet, som den daværende undervisningsminister påbegyndte i efteråret 2001, da strandede forhandlingerne reelt på, at den daværende undervisningsminister ikke havde mod på at løse de reelle problemer, der var, nemlig taxameterproblematikken - at få løst det først frem for i stedet for at komme med en udviklingsplan, hvor man så lagde yderligere udviklingsområder ned over erhvervsskolerne.
Man løste reelt set ikke den eksisterende økonomiske situation.
Gitte Lillelund Bech (V), 2002-02-28:
Jeg vil slå kraftigt fast over for hr. Thomas Adelskov, at vi faktisk sætter mennesket før systemet.
Jeg noterede mig også i den seneste valgkamp, at det havde Socialdemokratiet også fundet ud af måske var en god idé.
Det lykkedes bare ikke helt så godt med at sige mennesker først.
Mennesket før systemet, ja, det ønsker vi.
Men jeg vil gøre det helt klart heroppefra: Vi ønsker ikke at lovgive på baggrund af enkelteksempler.
Og det var rent faktisk det, som jeg hørte hr. Frank Jensen bede om heroppefra; det ønsker vi altså ikke. Så vil jeg gøre det helt klart, præcis som jeg sagde det i min ordførertale med hensyn til, at det ikke hjælper at lave lappeløsninger eller lave knopskydninger med nye uddannelser i stedet for at gå ind og løse de problemer, der er på de eksisterende uddannelser, at der ønsker vi fra Venstres side i højere grad at gå ind og se på de eksisterende uddannelser: Hvordan kan vi øge fleksibiliteten?
Én ting er, at vi har fået noget fleksibilitet i erhvervsuddannelserne; det kunne tænkes, at der skulle mere til og tilsvarende med de øvrige uddannelser.
Så vil jeg igen henvise til, at undervisningsministeren har oplyst, at der kommer en handlingsplan lige før sommerferien, så derfor regner jeg med, at vi kan få en mere kvalificeret debat end en debat om, hvad vi tror, her i Folketingssalen.
Thomas Adelskov (S), 2002-02-28:
Nu er vi ved at få syn for sagn.
Det dér »Mennesket før Systemet«, som iblandt mange andre Venstreslogans jo har været tordnet herinde fra talerstolen,
er ved at være præciseret meget tydeligt. De her eksempler har vi siddet og hørt i Uddannelsesudvalget, og jeg har haft indtryk af, at mange mennesker er kommet til os med dem, fordi de har vurderet, at den lov og den gennemskuelighed, der har ligget omkring loven, åbenbart ikke har været oplyst af fakta.
Det har været enkelteksemplerne, man har været nødt til at prøve at præsentere os for.
Dem sætter man til side.
Man er fuldstændig ligeglad med de enkelte mennesker, som bliver ramt af systemet, og systemet er denne gang Folketinget, der nu vedtager, at en lovgivning, som førhen gav nogle muligheder, skal fjernes.
Det er jo spændende at opleve, at når vi snakker
uddannelsespolitik, så er enkelteksempler fuldstændig uinteressante, altså mennesket skal ikke før systemet, mennesket skal ikke i centrum.
Man må altså gerne komme på deltid, hvis man er et enkelteksempel, men man må ikke komme på den fri ungdomsuddannelse, hvis man er et sådant.
Bodil Kornbek (KRF), 2002-02-28:
Til fru Gitte Lillelund Bech: Jeg har fået fat på denne rapport omkring vejledning og set i den, for det fik jeg jo anbefalet for en del uger siden.
Og det er så også på baggrund af de tal, der netop er dér, at jeg påpeger skolevejledningen i grundskolen som værende en måde at opkvalificere nogle vejledningsområder på.
Fru Gitte Lillelund Bech efterlyser måske også noget andet end lige den fri ungdomsuddannelse.
Men jeg vil da gerne sige lidt om daghøjskolen, for hvilke kompetencer ser Venstre lige på det specifikke område?
I lovforslag nr. L 79 står der jo, at daghøjskolen skal være folkeoplysende eller beskæftigelsesfremmende.
Det vil altså sige, at man jo har trukket det kompetencegivende væk.
Og hvilke kvalitetskrav synes Venstre, der skal være på daghøjskoleområdet?
Det står der så heller ikke noget om.
Så kvalitet og kompetencer har man pludselig trukket ud
af et område som daghøjskoler.
Hvorfor har man gjort det?
Hvordan stemmer det overens med de holdninger, der ellers bliver profileret meget kraftigt heroppefra?
Thomas Adelskov (S), 2002-02-28:
Nu består salen i dag jo af en række uddannelsespolitiske ordførere, som bekymrer sig nidkært om, hvad det er, vi lovgiver om i Folketinget, og hvilken effekt det har ude i samfundet.
Derfor er jeg meget på linje med hr. Frank Jensen, når han nævner et eksempel blandt mange, vi har haft i deputationer i Uddannelsesudvalget, hvor den fri ungdomsuddannelse har vist sig at være et kvalitetsløft i kraft af at kunne give tilbud til unge mennesker, som det etablerede uddannelsessystem ikke har kunnet nå.
Og så skal man høre Venstres ordfører, fru Gitte Lillelund Bech, heroppefra nedgøre de mennesker, der kerer sig om at komme i deputation.
Det er for mange mennesker et stort skridt at tage herind for at prøve at fortælle lidt om, hvad det rent faktisk er, vi herindefra agter at gennemføre, og hvad loven har af konsekvens.
Det synes jeg simpelt hen ikke man kan være bekendt.
Men jeg kunne jo så, hvis jeg skulle springe væk fra deputationernes megen påpegning, sige, at det kunne have været betimeligt, hvis Venstres ordfører havde læst PLS-rapporten fra sidste år, som jo også sagde statistisk dokumenteret, at den fri ungdomsuddannelse har en meget stor effekt over for en del af de unge, som ikke passer ind i det eksisterende uddannelsessystem.
Det var måske det argument, der så havde hjulpet lidt mere på Venstres ordfører.
Anne-Marie Meldgaard (S), 2002-02-28:
Ja, man må jo konstatere, at der er forskel på, hvilken Venstreminister det er, der fremlægger forslag.
Nogle påpeger faktisk som en dyd, at det er ud fra det enkelte individ og omkring frihed, at man ønsker at lovgive, men det var jo ikke det, det drejer sig om lige nu.
Jeg fik ikke svar på mine spørgsmål omkring kommunernes økonomi, og det kan jeg for så vidt godt forstå, da det jo er en dårlig sag for Venstre; men jeg vil så godt gentage dem.
Jeg vil gerne vide, om det med den overgangsordning, det lovændringsforslag, som ministeren kommer med her, ikke bekymrer Venstre, når vi kan se, det ikke virker logisk, at man laver en ordning, der cementerer alle eksisterende strukturer på daghøjskoleområdet.
Og så vil jeg spørge Venstre: Hvor er fornuften i, at man laver en overgangsordning i 2002, der trækker i én retning, så en anden i 2003, der trækker i en helt anden retning, og endelig i 2004 en normaltilstand, der trækker i en totalt tredje retning?
Det vil simpelt hen betyde, at skoler og kommuner skal indrette sig på skiftende økonomi over 3 år.
Jeg kunne godt tænke mig at vide, hvad Venstres ordfører mener om det.
Gitte Lillelund Bech (V), 2002-02-28:
Til hr. Frank Jensen vil jeg sige med hensyn til mit eksempel - og det er rent faktisk det eksempel, og hr. Frank Jensen selv bragte på bane - med den enkelte pige, som sammen med sin vejleder var i foretræde: Vi ønsker ikke fra Venstres side at tage et enkelt eksempel og sige, at så lovgiver vi ud fra det.
Det kan godt være, jeg hørte forkert, men det er i hvert fald det, som jeg har hørt hr. Frank Jensen bruge som eksempel på, at man skulle fastholde den fri ungdomsuddannelse og optaget til den fri ungdomsuddannelse,
nemlig at vi har haft en pige i deputation i Uddannelsesudvalget, som var kommet ud af sine misbrugsproblemer på baggrund af god vejledning.
Det, vi ønsker, er jo selvfølgelig at sige, at med hensyn til vejledningsindsatsen kan vi gøre meget mere, og det ønsker vi så også at gøre.
Og jeg vil endnu en gang henvise til rapporten om tværsektoriel vejledning.
Med hensyn til hr. Aage Frandsens kommentarer om, at nogle kan nøjes med mindre uddannelse end andre, så forstår jeg ikke rigtig, hvorfor det overhovedet kommer ind i billedet her, for jeg har på ingen måde tilkendegivet det fra Venstres side.
Vi synes, det er væsentligt, at man finder den ungdomsuddannelse, som passer til én.
Men vi synes faktisk, som jeg også sagde i min ordførertale, at det er fuldstændig fjollet, hvis det er sådan, at man i de eksisterende ungdomsuddannelser kan se, at der måske vil være færre, der vælger dem, og så gør det, at man laver knopskydning, man lavede f.eks. den fri ungdomsuddannelse, i stedet for at man går ind og retter op og får lavet den fleksibilitet, som vi jo fra Venstres side bl.a. ønsker, der skal være i de eksisterende ungdomsuddannelsestilbud.
Derfor vil jeg sige, at i stedet for den knopskydning med, at så bygger man lidt på her, og så bygger man lidt på dér på ungdomsuddannelsessystemet, så lad os dog tage fat ved nældens rod og gå ind og få set på de eksisterende ungdomsuddannelser.
Lige netop hf, som jo bruges af flere og flere unge, er jo eksempelvis et af de steder, som undervisningsministeren, så vidt jeg er orienteret, har tilkendegivet, at vi skal ind og se på.
Marianne Jelved (RV), 2002-02-28:
Jeg tror desværre ikke, at de færre og bredere indgange til erhvervsuddannelserne kan afløse det tilbud og den mulighed, den fri ungdomsuddannelse var, men jeg kunne jo så spørge: Hvorfor vil regeringen så ikke lægge op til at indgå en flerårsaftale for erhvervsskolerne, så man gav dem de bedre muligheder?
Det kan man svare ja eller nej på, om man vil.
Jeg vil gerne bede fru Lillelund Bech om at gøre rede for, hvad Venstres vision for folkeoplysningen er med de kraftige indskrænkninger både økonomisk og i frihedsrettighederne, som vi hidtil har kendt dem.
Aage Frandsen (SF), 2002-02-28:
Det, som jeg synes er meget bekymrende ved det, som partiet Venstre i dag står for i forhold til tidligere, er, at man ikke tager højde for, at når man skal have alle med i en uddannelse, så skal man tænke uddannelser anderledes end tidligere.
Og man tager ikke højde for, at unge mennesker i dag er lidt anderledes, end unge mennesker var tidligere.
De er rent faktisk lidt mere frie; de vil lidt mere selv.
Det tager man ikke højde for.
Man har en uddannelsesopfattelse, som egentlig tidligere var Det Konservative Folkeparti beskåret, nemlig at man skulle have en uddannelse for dem, der skulle have de fine kompetencer, og så kunne resten nøjes med sådan lidt mindre uddannelse.
Det er det, jeg synes er det bekymrende ved partiet Venstres udvikling, det er overgangen fra Højskolevenstre til Handelshøjskolevenstre.
Og det er den tendens, man ser hos Venstre.
Så vil jeg spørge: Når man nu om nogle år måske konstaterer - hvis uheldet er ude, og Venstre stadig væk har undervisningsministerposten - at antallet af unge, der får en ungdomsuddannelse, er faldende, hvad gør Venstre så?
Frank Jensen (S), 2002-02-28:
Venstres ordfører må være den eneste, der ikke har forstået pointen i det, som hr. Thomas Adelskov har forsøgt at få frem, nemlig at vi har et parti, Venstre, som ønsker at måle og veje alting i uddannelsessektoren med karakterer og offentliggørelse af karakter fra folkeskolen og fra gymnasier på nettet osv., og så har vi en regering med en statsminister fra Venstre og en undervisningsminister fra Venstre, som ikke ønsker at blive målt og vejet på noget som helst på uddannelsesområdet.
Man vil ikke engang sætte sig en målsætning om, hvor mange unge der skal have en kompetencegivende uddannelse.
Næh, det, der bekymrer mig i de svar, vi får om den fri ungdomsuddannelse, og det var det også her i anden omgang, er, at fru Lillelund Bech siger: Venstre vil ikke lovgive ud fra det enkelte menneske.
Venstre vil ikke have lovgivning ud fra det enkelte individ.
Den pige, som vi har hørt hr. Frank Jensen stå og tale om, kan vi ikke bruge som et eksempel.
Jeg troede, Venstre havde et slogan, der hed: Mennesker frem for systemet.
Det har man åbenbart nu også forladt.
Vi har altså at gøre med 3.000 unge mennesker, der reelt bruger den fri ungdomsuddannelse.
Det er ikke et enkelt individ.
Men selv om der så var færre end de 3.000, skulle man så ikke også tage et hensyn til dem og deres mulighed for at få en uddannelse for at kvalificere sig til at få et indholdsrigt liv?
Gitte Lillelund Bech (V), 2002-02-28:
Med hensyn til fru Meldgaard og enkeltindivider
: Jamen altså det, jeg hele tiden taler om, er enkelteksempler, enkelteksempelslovgivning, som vi jo har set utallige gange her i Folketinget.
Det synes vi fra Venstre ikke er en god idé.
Med hensyn til at sætte det enkelte individ i centrum, ja, der er jeg meget enig med fru Meldgaard. Så med hensyn til daghøjskolerne og overgangsordninger, og at det lovændringsforslag, som undervisningsministeren har fremsat, cementerer den eksisterende struktur: Jamen en del af det, som høringssvarene påpegede, var jo lige præcis, at hvis man allerede pr. 1. januar 2003 overgik til bloktilskud på daghøjskoleområdet, så ville der være et problem for den eksisterende struktur.
Det er der blevet lyttet til.
Derfor er der blevet fremsat det forslag.
Så derfor: Vi har lyttet til, hvad høringssvarene har rummet, og hvad deputationerne har sagt, og så har vi sagt, at så skal der en længere overgangsperiode til.
Til hr. Thomas Adelskov vil jeg sige, at jeg jo har bemærket, at der er en lang række uddannelsespolitiske ordførere hernede, og jeg er da også glad for, at hr. Thomas Adelskov er enig med sin partifælle, hr. Frank Jensen.
Jeg ville da synes, at det ville være besynderligt andet.
Men jeg vil da tage meget, meget klart afstand fra det, som hr. Thomas Adelskov insinuerer heroppe fra talerstolen, nemlig at jeg står og nedgør de mennesker, der kommer i deputation.
Det har intet med det at gøre.
Jeg vil gøre det meget, meget klart, at enkelteksempler - og her var det den socialdemokratiske hovedordfører, der bragte et enkelt eksempel på banen - ønsker vi ikke at lovgive ud fra.
Det vil jeg give fru Bodil Kornbek fuldstændig ret i kunne være en væsentlig vej at gå.
Med hensyn til kompetencerne for dem, der går på daghøjskole, ligger det jo sådan, at hvis kommunen skønner, at man som en del af den beskæftigelsesfremmende del f.eks. ønsker at give det, som så ville være en faglig kompetencedel, så kan kommunen jo lave en aftale med sin daghøjskole om det.
Så jeg var meget ked af at høre, at det, som fru Bodil Kornbek faktisk kommenterede, var, at der hverken var kvalitet eller kompetence i daghøjskolernes arbejde.
Jeg mener faktisk, at der er kvalitet og også kompetence i daghøjskolernes arbejde i dag, og det mener jeg også, der fortsat vil være med lovforslaget.
Aage Frandsen (SF), 2002-02-28:
Fru Gitte Lillelund Bech refererer helt korrekt til, at Venstre har erklæret, at der ikke er noget til hinder for, at man kunne gennemføre yderligere ændringer, selv om man var med til at gennemføre ændringer i den fri ungdomsuddannelse sidste år.
Men »yderligere ændringer« er vel ikke det samme som nedlæggelse?
Er det ikke en vildledning at antyde, at man allerede dengang sagde, at nu vil man lave
yderligere ændringer, og så laver man en ændring, som er en nedlæggelse?
Er det det samme?
Det andet, jeg godt vil spørge om,
er følgende: Den tidligere regering havde en målsætning om, at 95 pct. af en ungdomsårgang skulle have en ungdomsuddannelse.
Vi har ikke lagt os fast på, om det lige skal være 95 pct. eller 96 pct.
Man kunne måske sige, at det sådan set er alle, der skal have en eller anden form for ungdomsuddannelse.
Hvad er målsætningen for den nuværende regering?
Jeg kan så spørge den del af regeringen, som Venstre udgør: Hvor mange skal have en ungdomsuddannelse?
Har man et mål for det, ud over at man taler om kvalitet?
Hvor mange?
Der er jo ikke så meget ved at få at vide, at kvaliteten i ungdomsuddannelserne er god for dem, som ikke kommer ind i en ungdomsuddannelse.
Ole Sohn (SF), 2002-02-28:
SF har den opfattelse, at et samfund, et videnssamfund som det danske, skal bruge mange midler til forskning.
Det er en holdning, som vi i øvrigt også var enige med, erindrer jeg, Venstre og De Konservative i her i efteråret, da vi forhandlede finanslov med den daværende regering.
Da var det faktisk sådan, at SF oplevede tendenser til, at vi faktisk foreslog for få midler i forhold til det ambitionsniveau, Venstre og De Konservative havde for, hvornår staten skulle gå ind og bruge forskningsmidler.
Den daværende finansminister var helt bleg ved tanken om alle de penge, som Venstre og De Konservative ville bruge på forskningen. Nu er der altså kommet nye ministre, nu er ambitionsniveauet et helt andet.
Når samfundet ikke skal være med til at udvikle videnssamfundet ved forskningsmidler, og det kan jeg så forstå at man ønsker at kompensere for, så skal man bare give dem et skattefradrag.
Så tror man, man løser det.
Det er vi faktisk grundlæggende imod.
Vi mener, det er forkert at bruge et skattefradrag som et middel til at fremme bestemte formål.
Så derfor vil jeg sige det på den måde, som vi også gjorde det før valget, at vi er meget tilhængere af, at der bliver brugt mange penge til forskning, også væsentlig flere end det ambitionsniveau, som den nuværende regering har.
Vi har mindst samme ambitionsniveau, som den forrige opposition havde - så kan man følge lidt med i historikken - men vi mener, at pengene skal gives målrettet, og at de bliver bedst anvendt ved, at staten afsætter de midler til forskning, der er brug for.
Med den begrundelse kan vi ikke anbefale forslaget.