runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Morten Bødskov (S), 2006-03-14:
Vi forestiller os, at når man får et brev om, at man skal møde for retten som borger, så er der samtidig taget stilling til, hvor man skal møde henne.
Er det de komplicerede sager, så er det klart, at så synes vi jo, at det også af hensyn til borgerens retssikkerhed er vigtigt, at man får behandlet sit spørgsmål, sin sag, ved at der er den bedst mulige kompetence.
Og der vil være nogle sager, hvor man så bliver bedt om at møde på hovedtingstedet; det er der, kompetencen ligger.
Men er der tale om sager, hvor man kan klare det på et sådant afdelingskontor, så skal man have det at vide.
Og der forestiller vi os som sagt kontorer med faste mødetidspunkter, hvor borgerne så kan møde op i umiddelbar nærhed af, hvor de bor.
Med hensyn til det, som hr. Simon Emil Ammitzbøll er inde på, så skal man jo bare være opmærksom på, at den socialdemokratiske justitsminister Frank Jensen jo faktisk indførte mulighederne for, at der i alle politikredse kan gives offerrådgivning.
Det eksisterer allerede i dag.
Så det er ikke en diskussion om, om der skal være offerrådgivning eller ikke, det eksisterer i dag, og derfor er det selvfølgelig en del af den her reform.
Det, det handler om, er, om den skal styrkes.
Om vi mener, der er behov også for andre grupper end dem, der indgår i den i dag, der skal have mulighederne for en forbedret offerrådgivning.
Det er det, der er det socialdemokratiske forslag, og det vil jeg gerne bede om hr. Peter Skaarups kommentar til.
Dernæst vil jeg bare ytre min tilfredshed med, at man er opmærksom på de her berømte 800 årsværk, som står i lovforslaget, som frigøres med reformen fra Dansk Folkepartis side, og vil derudover også sige, at jeg vel ikke skal forstå Dansk Folkeparti sådan, at man ikke er enig i den implementeringsplan, altså planen for, hvornår de forskellige ting skal iværksættes, som står i det her.
Jeg tror virkelig, det vil genere mange af de tusinder af mennesker, som er ansat både ved domstole og politi, hvis de ikke har klarhed over, hvad de skal lave efter 1. januar for en meget stor dels vedkommende.
Svaret er meget enkelt: Fru Anne Baastrup skal bare holde sig til dette fremragende oplæg, som Socialdemokraterne har udgivet i forbindelse med det her lovforslags fremkomst.
Det er jo netop så godt på det her område, fordi det finder, synes vi, et kompromis.
På den ene side skal vi sikre, at vi får etableret kernen i domstolsreformen, altså får styrket by retterne, således at de kan klare flere sager, større sager og mere komplicerede sager i fremtiden.
Balancen i vores forslag, som jeg kan se fru Anne Baastrup har læst, går så ud på, at vi selvfølgelig så på den anden side skal sikre, at folk med små sager, fogedsager, testamenter og andet, ikke skal sendes ud på timelange ture på landevejen for at forklare dem.
Det mener vi sagtens kan klares ved, at man opretter eksempelvis et afdelingskontor på det lokale kommunekontor eller andet, således at folk kan få at vide, at de skal mødes der for at få klaret deres sager.
Peter Skaarup (DF), 2006-03-14:
Lige med hensyn til det sidste: Jo, selvfølgelig er vi enige i plan, der ligger for, hvordan tingene skal træde i kraft.
Jeg synes bare, der er et behov for, at nogle i Folketinget siger, at hvis tingene ikke fungerer fra dag et på de forskellige områder, der nu ligger i sådan en meget, meget stor reform, som der er tale om her, så er det vigtigere, at tingene kommer til at fungere, end at man sætter noget i søen og så finder ud af, at det ikke rigtig virker efter hensigten.
Og følger teknologien ikke med, så kan det gøre mere skade end gavn at sætte noget i søen før tid.
Men planen er da selvfølgelig god, hvis den kan overholdes, men hvis den ikke kan overholdes, så er man nødt til at tage bestik af situationen.
Med hensyn til offerrådgivning synes jeg egentlig, jeg svarede hr. Simon Emil Ammitzbøll, at jeg synes, det er en god ting, at man kan gennemføre det her.
Men vi skal stille os på den lovlydige del af befolkningens side, og det gælder også ofrene.
Jeg ville meget gerne, hvis vi kunne få gennemført grænsebevogtningen ved den danske grænse.
Og hvis hr. Morten Bødskov vil være med til det, synes jeg, det vil være glimrende.
Samtidig skal man selvfølgelig udføre de aktiviteter, som man forsøger på i dag med at følge nogle af de kriminelle elementer, der kommer ind ved grænsen, op igennem landet.
Det er jo det, baglandspatruljen har været rigtig gode til.
Det, man kan sige – og det kom også frem ved den samtale, jeg havde med forskellige grænsebetjente både i Maribo og i det syd- og sønderjyske område – er, at der er nogle gevaldige ressourcemæssige problemer for baglandspatruljen allerede i dag.
Man har nogle meget store rekrutteringsproblemer, som gør, at der er færre, end man egentlig havde regnet med i det politiforlig, der ligger, der arbejder hos grænsepolitiet eller hos baglandspatruljen.
Derfor siger vi, at det vil være farligt at udvande baglandspatruljen yderligere ved at sige, at man nu også skal til at tage sig af trafikkontrol og alle mulige andre opgaver, og at det bliver en underopgave at tage sig af patruljen ved grænsen.
Tom Behnke (KF), 2006-03-14:
Det rigtig, rigtig gode ved denne reform af politiet er netop, at vi får nogle politikredse, som er så store, at det er muligt at løse de opgaver, der er, i politikredsen.
Vi får nogle politikredse, der er så store, at når politidirektøren har holdt et møde med borgmestrene i sin kreds, så kan de lave en aftale, hvor de mål, de har aftalt at nå, for det første tåler at blive offentliggjort, men hvor politiet også har ressourcerne og personalet til rent faktisk at gennemføre det, der er aftalt.
Der er jo et hav af politikredse i dag, hvor man ikke har ressourcerne.
Selv om politimesteren har aftalt noget med borgmesteren, så kan han, når han så kommer hjem på stationen, se på sit personale og sige: Næh, jeg har ikke personale til at løse den opgave.
Det kan man ikke fremover.
Og noget af det, der lægges vægt på, er, at man så netop i politikredsen sammensætter en gruppe betjente, der arbejder målrettet med opgaven.
Og ligegyldigt hvor i politikredsen det er, så sammensætter man personalet sådan, at de får det lokale kendskab, at de får kendskab til rødderne derude, at de følger dem i tykt og tyndt og dermed også laver hele det forebyggende arbejde – også i tæt samarbejde med SSP naturligvis.
Morten Bødskov (S), 2006-03-14:
Hvis man læser grundlaget for det her lovforslag, nemlig rapporten fra det såkaldte Visionsudvalg, peger de jo på, at hvis man ser på, hvilke kriminalitetstyper den her reform skal være svaret på, så er det bl.a. kriminalitet begået af unge koncentreret om mange med indvandrerbaggrund fra bestemte nedslidte boligområder.
Som jeg håber ordføreren for De Konservative forstod, er Socialdemokratiet meget optaget af, at en del af de frigjorte ressourcer bruges på en forstærket indsats netop i de her boligområder, altså en nærhed, en lokal forankring af politiets tilstedeværelse.
Er ordføreren ikke enig i, at hvis man læser Visionsudvalgets rapport, kan svaret synes en kende tyndt, nemlig at man løfter det hele ved hjælp af nye kredsråd og altså ikke i udgangspunktet i hvert fald vælger at styrke det allerede eksisterende arbejde i lokalområderne?
Tom Behnke (KF), 2006-03-14:
Jo, men vi er fortsat indstillet på at diskutere de her ting.
Det er jo ikke sådan, at vi har lukket bogen og sagt: Nu vil vi ikke høre mere, nu vil vi ikke tale mere.
Tværtimod er vi meget åbne her: Hvis der kan findes nogle forbedringer, så er vi gerne med på dem.
Men uanset at vi nu flytter narkosagerne fra at være nævningesager over til at være domsmandssager, så vil der stadig væk være mange større og mere komplicerede sager, hvor det jo ikke er unaturligt, at der kan være både mellem 100 og 200 spørgsmål, som nævninge skal tage stilling til.
Hvis bare ét af de spørgsmål af anklagemyndigheden bliver formuleret en anelse forkert, så kan det give et fuldstændig skævt skred i hele voteringen af sagen, og det er ikke hensigtsmæssigt, hverken for den, der er tiltalt, eller for anklagemyndigheden, forsvaret og domstolene osv.
Så derfor er det for mig at se et forældet system, som vi skal komme over og komme uden om, og det gør vi ved at lave en fælles votering.
Det er derfor, vi er indstillet på at lave en fælles votering, men vi lytter naturligvis også gerne til den diskussion, der kommer, om det grundlovsmedholdelige.
Vi skal ikke lave noget, der er i strid med grundloven.
Det tror vi heller ikke det er, vi er faktisk ret overbeviste om, at det ikke er i strid med grundloven, men lad os tage diskussionen, og lad os høre nogle af eksperterne.
Anne Baastrup (SF), 2006-03-14:
Et af de argumenter, der har været for at lave den her fælles votering, har været, som hr. Tom Behnke også så rigtigt sagde, at det er meget svært at overskue spørgsmål af den lange type.
Men det, der lægges op til i lovforslaget, er jo netop, at gruppen af sager, der drejer sig om narko, tages ud.
Og det er oftest de sager, hvor der er en frygtelig masse sigtede, og hvor det er et meget kompliceret sagsforløb.
Netop det er jo en af grundene til, at man har taget det væk fra nævningeområdet.
Kan det ikke være med til, at hr. Tom Behnke vil være med til at snakke lidt om, hvorvidt vi dog for søren kan slippe for den fælles votering?
Tom Behnke (KF), 2006-03-14:
Vi er meget åbne over for at diskutere det her spørgsmål.
Der er jo nogle af de juridiske eksperter, der har sagt, at det er i strid med grundloven, og andre har sagt, at det absolut ikke er i strid med grundloven.
Vi er ikke i tvivl om udfaldet af den diskussion, men diskussionen er jo lige så vigtig, som det er vigtigt, at vi har en holdning til den.
Anne Baastrup (SF), 2006-03-14:
Nu nævnte hr. Tom Behnke, at De Konservative – og det er selvfølgelig naturligt – støtter, at man får en fællesvotering.
En af begrundelserne var, at man ønskede en begrundelse fra domstolens side.
Det synes vi også er fint, men der er jo forskellige forslag dels i bemærkningerne, dels i det forarbejde, der har været derudover, vedrørende muligheden for at sikre, at nævningene får lov til at votere for sig selv.
Tom Behnke (KF), 2006-03-14:
Jeg kan bekræfte, at min personlige erfaring er, at vi desværre i dag har væsentlig større samfundsmæssige problemer med psykisk syge, som ofte har behov for hjælp, og ofte er det sådan, at det så er politiet, der må træde til.
Og der er det faktisk aldrig nogen sinde sådan, at det er den psykisk syge, der kommer og henvender sig på politistationen, men derimod sådan, at politiet rykker ud til den pågældende, typisk fordi naboer ringer.
Men det sker også ofte, at folk, som er ensomme og keder sig og har behov for kontakt – måske ikke decideret sindslidende – ringer til politiet.
Betjentene er fuldt ud ens uddannede.
Og det er fuldstændig ligegyldigt, om den betjent, der tager telefonen, sidder på den ene eller den anden station og tager telefonen og gennemfører den samtale, der skal foregå.
Det er ligegyldigt, rent teknologisk opdager anmelderen slet ikke, hvem det er, der tager telefonen.
Karsten Nonbo (V), 2006-03-14:
Nu havde jeg ikke den tredje replikmulighed til den tidligere ordfører, hr. Peter Skaarup, som sluttede af med at sige, at den mellemstore eller store station skulle være døgnåben, fordi de psykisk syge også skulle have et sted at henvende sig.
Nu ved jeg, at hr. Tom Behnke er udøvende politimand.
Kunne hr. Tom Behnke beskrive lidt for mig, hvor tit de psykisk syge kommer på stationen og henvender sig, kontra hvor tit man er nødt til at komme ud til dem, fordi de er gået bersærk af en eller anden grund?
Jeg tror ikke, at det er ret mange, der kommer og henvender sig på stationen og siger, at de er psykisk syge, sammenlignet med situationer, hvor politiet kommer ud til dem.
Kunne hr. Tom Behnke beskrive det nærmere?
Peter Skaarup (DF), 2006-03-14:
Nej, der bliver jeg nok lige nødt til at sige til hr. Karsten Nonbo, at han skal være lidt forsigtig med at konkludere, for det, vi har fokus på, er de større byer; det er byer med 30.000, 40.000, 50.000 indbyggere, hvor der jo naturligt ikke bare en sommeraften, men hele året rundt er mange mennesker rundtomkring i gademiljøet, og hvor det giver en tryghed, at man ved, at der er nogen, der har vagt på politistationen, ligesom der er nogen på tankstationen eller andre steder, altså at man ved, at der er et sted, man kan henvende sig med de problemer, man nu måtte have.
Og der skal man også huske på, at i sådan nogle større provinsbyer er der jo nogle ting, som politiet i dag ordner; ting, som er samfundsnyttige, og som måske ikke kun drejer sig om en kriminalsag.
Det kan også være psykisk syge, der har problemer, det kan være alkoholikere, der har problemer, og som har behov for at henvende sig et sted.
Og hvis ikke politiet gør det, ja, hvem skal så gøre det?
Karsten Nonbo (V), 2006-03-14:
Nu er hr. Peter Skaarup måske mere imødekommende, end han selv er klar over, for det er vel egentlig det, det drejer sig om, nemlig at lade den stedlige politidirektør om at bestemme, hvilken station der skal døgnbemandes hvornår.
For det er da rigtigt, som hr. Peter Skaarup siger, at der er perioder, hvor der er en byfest eller en sommerfest osv., og hvor man måske kunne lukke hovedstationen ned den nat og så åbne lige netop den station i det område, hvor der virkelig er knald på.
Er det simpelt hen ikke bare noget, vi skal lade være med at blande os i, og så lade den stedlige politidirektør køre det løb og stå til ansvar for, at responstiden er, som den skal være?
Og det er næsten det, jeg hører hr. Peter Skaarup sige nu, og så er vi for så vidt enige.
Men så er der da ingen grund til at holde rigidt fast i, at der skal være to eller tre stationer, der skal være døgnåbne, og at vi kender navnene på dem i forvejen.
Skal vi da ikke lade det være op til politidirektøren at bestemme, hvilke stationer der skal være døgnåbne hvornår?
Peter Skaarup (DF), 2006-03-14:
Nu er det nok ikke alle, der er helt inde i geografien dernede, men hvis vi nu bliver i tankegangen, kan jeg godt forstå hr. Karsten Nonbos spørgsmål.
Men jeg vil nu fastholde, at f.eks. omkring Marienlyst ved strandområdet, hvor der er 8.000-10.000 sommerhuse, er der desværre så meget ballade om sommeren – sådan set hele ugen, også fredag-lørdag – at det vil være naturligt, som jeg ser det, at man har en døgnbemanding på politistationen i Nykøbing Falster.
Det er jo simpelt hen, fordi der vil være så forholdsvis mange arrestanter, man skal have fat i og have ind et sted, i perioder i hvert fald, så der vil sådan set være nok at tage sig til for de få betjente, der skal være på stationen for at passe på de pågældende.
Det vil være langt mere uøkonomisk, hvis man skal transportere dem af sted til et andet område.
Det, vi lægger op til, er, at i de større byer, f.eks. i Viborg, skal der være døgnbetjening hos politiet.
Karsten Nonbo (V), 2006-03-14:
Jeg har samme opfattelse som hr. Peter Skaarup omkring det med implementeringen, at det hele ikke står færdigt den 2. januar 2007.
Altså, loven skal være på plads, og så sker selve implementeringen formentlig løbende over et par år,
vil jeg også tro.
Jeg er nødt til lige at lege lidt med på den tanke, som hr. Peter Skaarup kom med, om, at man åbnede Nykøbing Falster politistation, fordi det var langt at køre til Næstved, hvis man nu stod med en anholdt.
Lad os nu antage, at politidirektøren for den samlede kreds har otte mand dér om natten.
For at åbne en politistation i Nykøbing Falster og i Næstved skal han binde to mand hvert sted, og jeg går ud fra, at der skal være en vis vagthavende funktion.
Så skal betjenten, når han anholder den person, der begår noget kriminelt ved Marienlyst Strand, køre personen til Nykøbing Falster politistation, når man ikke må køre personen til Næstved ifølge hr. Peter Skaarup.
Den person, som man lægger i detentionen, skal have tilsyn hver halve time.
Det vil sige, at man i og for sig binder den patruljevogn til stationen for at mandskabet kan føre det tilsyn, som man kunne have fået ført ved at køre til Næstved, hvorefter vognen ville være ledig igen og klar til nye opgaver.
Ville det ikke være bedre på den måde at få dem på gaden?
Og for øvrigt løber man ikke fra Marienlyst og fra Gedser til Nykøbing Falster politistation for at bede om hjælp.
Der er det bedre, at patruljen kører i nærheden.
Morten Bødskov (S), 2006-03-14:
Man kan jo sige det meget enkelt.
Da vi sidst havde forhandlinger om flerårsaftalen, blev der lavet en beregning fra Rigspolitiet, der viste, at hvis man skulle gøre konfliktrådene landsdækkende i samtlige i 54 politikredse, så tror jeg, det kostede i omegnen af 8-10 mio. kr.
Det her er en styrkelse af offerrådgivningen, og med det antal politikredse, der her er foreslået, så tror jeg, det er på det lag.
Så det burde vi kunne klare inden for rammerne af de ting, der sker her.
Jeg vil gerne prøve at vende tilbage til det, som Dansk Folkeparti talte om omkring grænsepolitiet.
Skal vi forstå det sådan, at Dansk Folkeparti faktisk har tænkt sig at stille som krav, at grænsepolitiet genoprettes?
Min forståelse er, at Rigspolitiet har fjernet de bygninger, der var ved grænsen, at de er væk, at der er grønne græsplæner nu, at der er fine dannebrogsflag dernede, og at det ser meget flot ud.
Skal man forstå det sådan, at det er det, der er Dansk Folkepartis krav; at man altså ønsker at omgøre den baglandspatrulje, som vi har i dag, og som er uhyre effektiv, hvilket de tal, som hr. Peter Skaarup læste op, rent faktisk også viser?
For så tror jeg, man vil se et fald i mulighederne for reelt at forfølge den form for kriminalitet, som trænger ind i landet.
Det er jo det, der er pointen med den baglandspatrulje.
Min forståelse af lovforslaget er ikke, at den bliver fjernet med det her lovforslag, tværtimod kunne man argumentere for, at der sagtens kunne finde en styrkelse sted.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-03-14:
Men hvordan er virkeligheden?
Beskæftigelsesministeren ved mindst lige så godt som jeg, hvad virkeligheden er for de mennesker, der er på starthjælp.
Det er jo primært folk, der er på introduktionsydelse.
Så sådan er virkeligheden.
Når vi nu snakker om det her forslag, så er det jo ikke tilfældigt, at det er en del af en såkaldt integrationspakke og dermed selvfølgelig har det overordnede udgangspunkt, der hedder, at det her er målrettet flygtninge og indvandrere.
Derfor er den såkaldte ligebehandling ikke reel.
Ole Sohn (SF), 2006-03-14:
Det sidste vil jeg gerne skrive under på.
Det, der sådan set er bekymrende, er, at ministeren starter en debat, hvori ministeren forholder sig til både kulturkampen og kulturkanonen på en måde, som af alle, bortset fra ministeren, blev opfattet som en sammenblanding.
Siden hen, hver eneste gang ministeren udtaler sig om kulturkanon eller kulturkamp, sker der den sammenblanding.
Det, jeg spørger om, er, om det ikke er bekymrende, at det ikke kan lykkes ministeren klart og tydeligt at få adskilt den borgerlige kulturkamp og så det kulturprojekt, som en række personer nu på ministerens foranledning har sat sammen.
Elisabeth Geday (RV), 2006-03-14:
Jeg vil da gerne sige, at jeg fuldstændig står ved det, der er skrevet i betænkningsbidraget.
Jeg har da sågar citeret det i min ordførertale, så jeg står fuldstændig ved, at det her forslag cementerer en opfattelse af, at mennesker med en anden etnisk herkomst end dansk ikke er ligeværdige, ikke fortjener samme vilkår som danske statsborgere og selv bærer det primære ansvar for den ulighed, der eksisterer i det delte Danmark.
Det står jeg fuldstændig ved på Det Radikale Venstres vegne.
Jeg tror faktisk, det er ret uhørt i det danske Folketing, at noget sådant forekommer.
Brian Mikkelsen (KF), 2006-03-14:
Jeg mener ikke, at der er nogen, der skal bukke for nogen som helst.
Jeg mener, at man skal have respekt for forskellige kulturer, for forskellige religioner, men også respekt for, at de demokratiske værdier i det danske samfund er de fremherskende, og at det er dem, vi skal kæmpe for.
Regeringen inviterer indenfor på alle vores politikområder.
På integrationsområdet, kulturområdet, socialområdet, uddannelsesområdet handler det om at få flest mulige mennesker integreret i det danske samfund
, også, hvad skal man sige, på de præmisser, at man selvfølgelig må have en respekt for f.eks. religionens ukrænkelighed, og respekt for hinanden må selvfølgelig også være det fremherskende træk, når man diskuterer integration.
Ole Sohn (SF), 2006-03-14:
Ministeren har et par gange her i besvarelsen til både undertegnede og tidligere spørgere stået fast på, hvad der er ministerens fulde ret, at kulturkampen kører i sit eget spor.
Det skal den også gøre.
Så har ministeren også et par gange nævnt undersøgelsen, jeg tror, den var fra A4, om, hvor få nydanskere der egentlig føler sig som danskere, og at det er bekymrende.
Kunne man ikke forestille sig, at det måske netop var ikke på grund af, men i kraft af regeringens kulturkamp, at der er så få, der føler sig velkomne?
Altså, hvis folk bliver mødt af en uvelkommenhed, så kan man næppe forestille sig, at de efterfølgende skal bukke og sige: »Jeg er dansker«, når vi sådan set ikke ønsker, at de skal være det.
Brian Mikkelsen (KF), 2006-03-14:
Det er to forskellige ting.
Jeg står rank og stolt ved, at der skal føres en borgerlig kulturværdikamp for demokratiske værdier, og der håber jeg at få forbundsfæller, også i hr. Ole Sohn.
Man skal også passe på, at man ikke taler i pluralis, hvis man ikke sådan ved, hvem man repræsenterer.
Jeg kan sige, at efter Berlingske Tidendes omtale af det i sidste uge, som for øvrigt nærmest var den eneste avis, som omtalte det – der var små omtaler andre steder, for der var ikke noget i den historie – har der ikke været nogen reaktioner.
Normalt er der jo altid reaktioner på det.
Vi har i Kulturministeriet ikke fået nogen reaktioner på det.
Vi har måske fået en eller to eller tre breve, jeg selv slet ikke har set.
Jeg har ikke fået nogen breve eller nogen henvendelser i den sag.
Så det der med at tale om flertal, og at folk forstår, og alle mulige andre ting ... altså, hvis man presser folk til at sige noget, så skal man nok få dem til det.
Nu tror jeg ikke, det er en sag, som særlig mange mennesker har beskæftiget sig med, og jeg kan rolig sige, at de mennesker, som var til stede på det møde, og det var hundrede personer, ikke har den opfattelse.
Jeg kan rolig sige til hr. Ole Sohn, at der er såmænd overhovedet ingenting, der bekymrer mig i mit liv og specielt ikke i mit politiske liv, for alting går jo ret godt lige i øjeblikket for regeringen.
Men jeg vil godt prøve at referere fra et læserbrev i Berlingske Tidende i dag, som er skrevet af en, som deltog i det møde som læser, og som her skriver, at det var et fredeligt møde, vi havde i tirsdags, altså et stille, roligt og fredeligt møde, som egentlig også undrer mig kan afstedkomme sådanne overskrifter, men hr. Ole Sohn, som har været så længe i politik, ved jo godt, at hvis en journalist har en dagsorden om at skrive noget spændende fra et uspændende møde, så forsøger vedkommende at banke det op ved at prøve at finde en vinkel på det, som vedkommende mener kan skabe noget debat.
Om nogen har jeg respekt for hr. Ole Sohns arbejde og for øvrigt også for hr. Mogens Jensens arbejde, men man ved jo godt, at når journalister skriver nogle ting, behøver det ikke altid være sandheden, kan man ligesom sige.
Ole Sohn (SF), 2006-03-14:
Jeg vil spørge ministeren, om ministeren ikke synes, det er meget tankevækkende eller bekymrende, at hver gang ministeren udtaler sig om kulturkamp, så bliver kulturkanonen blandet ind i det.
Det er bekymrende, at det er, hver eneste gang ministeren selv udtaler sig, at den sammenblanding kommer.
Er det ikke noget, der bekymrer ministeren?