runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Eyvind Vesselbo (V), 2003-12-02:
Det er jo lidt historisk det her
jeg synes, det er første gang, jeg har oplevet hr. Keld Albrechtsen argumentere med, at han ikke har tid til at svare på et spørgsmål, når han har den tid, der er til rådighed her.
Det er jo ganske klart.
Man stiller en forespørgsel om forskningsforpligtelse, og så kan hr. Keld Albrechtsen ikke engang komme herop på talerstolen og forklare, hvad han mener med forskningsforpligtelse; det synes jeg altså er ret pinligt.
Jeg har nu ellers tit rost hr. Keld Albrechtsen for at sætte sig ind i tingene og vide, hvad han stiller spørgsmål om, men her går hr. Keld Albrechtsen op på talerstolen og siger, at han ikke har tid til at svare på mit spørgsmål.
I stedet for at sige det kunne hr. Keld Albrechtsen bruge tiden til at svare, for jeg mangler stadig væk svar på: Hvad er det, forskning er for hr. Keld Albrechtsen, når det, der foregår på Institut for Miljøvurdering, ikke er forskning, og når hr. Keld Albrechtsen ikke engang vil tage stilling til, hvad forskellen er mellem det, der skete i Det Strategiske Miljøforskningsprogram, og det, der sker i Institut for Miljøvurdering?
Keld Albrechtsen (EL), 2003-12-02:
Man mærker hensigten og bliver forstemt, for det eneste formål med de spørgsmål, hr. Eyvind Vesselbo stiller, er jo det helt indlysende klare at forplumre den her debat.
Både hr. Vesselbo og jeg ved jo godt, hvad forskning er.
Hr. Vesselbo inddrager nu sondringen mellem basisforskning og forskning.
Den er ikke relevant her.
Det, der er relevant her, er sondringen mellem forskning på den ene side og politisk analyse og debat på den anden side.
Forskning, vil jeg gerne sige til hr. Eyvind Vesselbo, forudsætter bl.a., at man gennemgribende anvender videnskabelig metode.
Det var det, Udvalgene vedrørende Videnskabelig Uredelighed slog fast ikke var tilfældet i det værk, som Bjørn Lomborg havde skrevet; der var ikke anvendt videnskabelig metode.
Det kræver en streng brug af de data, man har, og det kræver også, at man supplerer med selv at samle data ind dér, hvor man ikke har dem.
Det stiller en lang række krav.
Tiden tillader altså ikke, at jeg står her og holder et foredrag om, hvad der er videnskabelig metode.
Det må hr. Eyvind Vesselbo altså indbyde videnskabelige eksperter til at gå nærmere ned i detaljer i. Jeg vil bare spørge hr. Eyvind Vesselbo en gang til: Vil man modtage den udstrakte hånd til dialog, som vi er kommet med i kraft af det her forslag til vedtagelse?
Vil man gå seriøst ind i en debat om, hvordan man kan få rettet op på de fejl, der er sket?
Eller vil man bare forplumre debatten med henblik på at undgå en diskussion af en sag, som har så mange pinlige aspekter?
Eyvind Vesselbo (V), 2003-12-02:
Jeg vil gerne sige hr. Keld Albrechtsen, at i så fald er ministeren ikke den eneste, der ikke svarer på spørgsmålene, for jeg stillede faktisk et spørgsmål om, hvad forskning var i hr. Keld Albrechtsens begrebsapparat, og det kom der ikke noget svar på.
Mener hr. Keld Albrechtsen, at instituttets medarbejdere skal ud og samle data ind?
Jeg står her med en bog, som hedder »Bæredygtighed, økonomi og velfærd« om de projekter, som blev lavet under Det Strategiske Miljøforskningsprogram, og som klart definerer, at det miljøøkonomiske har det udgangspunkt, at man skal lave modelværktøjer, integrere miljøhensyn i velfærdsøkonomiske hensyn og drage både internationale og danske data ind i forskningen.
Hvad er forskellen på det, som Det Strategiske Miljøforskningsprogram lavede, og det, Institut for Miljøvurdering laver i øjeblikket?
Keld Albrechtsen (EL), 2003-12-02:
Jeg kan bekræfte over for hr. Jørn Jespersen, at det forslag til vedtagelse, jeg har fremsat her, er en fremstrakt hånd
til en dialog med regeringspartierne og Dansk Folkeparti, som efter min mening har lavet et skidt stykke arbejde.
Men det er sådan, det er: Der er sådan et institut, og det er der indtil videre flertal for i Folketinget.
Vi har så sagt fra Enhedslistens side: Nuvel, lad os se, om vi så ikke i det mindste kan gøre det lidt bedre.
Hr. Jørn Jespersen har selvfølgelig ret i, at hvis en sådan tilkendegivelse fra Enhedslistens side mødes med blank afvisning fra ministeren og de ordførere, som den er rettet til, så er det meningsløst, og så giver det heller ikke store forhåbninger om, at instituttet vil kunne videreføres i fremtiden under andre flertalskonstellationer.
Det må flertallet jo gøre op med sig selv.
- at i de evalueringsrapporter, der er, konstateres det, at det ikke er videnskabelig forskning, det er politisk analyse, der foregår.
Det, jeg siger, er bare, at man har bildt befolkningen ind, og man skriver i forslaget til finanslov, at der skal drives egen forskning.
Og der er altså en forskel på politisk analyse og debat og så forskning.
Det vil jeg gerne gå nærmere ind i, hvis hr. Vesselbo ønsker det, men først og fremmest ønsker jeg en tilkendegivelse fra hr. Vesselbos side, som også ligger i forlængelse af det, hr. Jørn Jespersen var inde på: Ønsker man at modtage tilbuddet om dialog, eller ønsker man det ikke?
Ministeren ville ikke engang svare på mine spørgsmål.
Jørn Jespersen (SF), 2003-12-02:
Jeg synes umiddelbart, det kunne lyde, som om der var en vis indre modsætning i hr. Keld Albrechtsens tale, for på den ene side kom der en efter min opfattelse meget berettiget og rigtig kritik af det arbejde, der hidtil er udført i Institut for Miljøvurdering, og så kom der som opfølgning et forslag til vedtagelse, som man i hvert fald kan karakterisere som imødekommende over for regeringen og som en udstrakt hånd til: Lad os nu få talt om spørgsmålene om, hvordan vi styrker miljøøkonomien som redskab i miljøpolitikken, og lad os tale om, hvordan vi får en pluralistisk miljødebat.
Derfor vil jeg spørge vedrørende denne meget imødekommende linje fra Enhedslistens side: Er det ikke sådan, at den kun giver mening, hvis der bliver taget imod den udstrakte hånd, og hvis regeringen og regeringspartierne rent faktisk viser sig at være indstillet på en seriøs drøftelse af, hvordan vi styrker miljøøkonomien, og hvordan vi får en fri og åben debat på miljøområdet?
Pernille Blach Hansen (S), 2003-12-02:
Nu er det sådan, at jeg vil give hr. Eyvind Vesselbo lejlighed til at svare på hr. Jørn Jespersens spørgsmål, for mit ligner det til forveksling. Jeg vil gerne bede hr. Eyvind Vesselbo om at forholde sig til den evaluering, der faktisk ligger af de første rapporter fra Institut for Miljøvurdering, også kaldet Lomborginstituttet.
De første tre karakteriseres nærmest som debatindlæg, der påpeges væsentlige fejl og mangler ved stort set resten, og decideret skriver panelet om to af rapporterne, at man ikke føler sig tryg ved konklusionerne.
Det er da en meget, meget sønderlemmende kritik af nogle rapporter.
Det betyder jo reelt, at de ikke kan bruges som beslutningsgrundlag. Jeg vil gerne spørge hr. Eyvind Vesselbo, om den slags evalueringer for fremtiden ingen konsekvens skal have for Institut for Miljøvurdering, for ellers forstår jeg simpelt hen ikke, hvad der menes med »noget for noget«.
Betyder det, at efter en dårlig evaluering får man flere penge, men hvis man er så uheldig som Danmarks Miljøundersøgelser at få en god evaluering, skal man skæres ned?
Det er jo det, regeringen praktiserer lige i øjeblikket.
Elisabeth Arnold (RV), 2003-12-02:
Kan det virkelig være sådan, at det udleverende land kan sætte betingelserne og sige: Nej, vi ønsker ikke at udlevere vedkommende.
Det drejer sig om ikrafttrædelsen af den europæiske arrestordre, da vi jo her i Danmark endnu har et par uforløste opgør fra besættelsestiden.
Danmark har efterlyst ham siden 1999, men han er blevet beskyttet mod udlevering af sit tyske statsborgerskab.
Fra 1. januar er han ikke mere beskyttet af sit tyske statsborgerskab, og det er derfor muligt for Danmark at få ham udleveret, så han kan få sin rettergang og få sin straf.
En af hans medsammensvorne i den forbrydelse, han er mistænkt for,
fik dødsstraf i Danmark efter besættelsen.
Jeg vil gerne spørge, hvordan ministeren stiller sig til udlevering af Søren Kam.
Lene Espersen (KF), 2003-12-02:
Jeg er meget glad for spørgsmålet, for det giver anledning til at få ryddet nogle af de misforståelser af banen, som har været fremme i medierne de sidste par uger.
Det er korrekt, at regeringen nedsatte en Retssikkerhedskommission.
Vi har modtaget en betænkning og har nu fremsat et lovforslag, som har til hensigt at styrke borgernes og virksomhedernes retssikkerhed, først og fremmest ved at sikre, at der nu kommer et sæt regler for myndighedernes muligheder for at foretage tvangsindgreb over for borgerne i form af uanmeldte kontrolbesøg osv. Jeg vil imidlertid gerne understrege, at det ikke har været hensigten at forringe fagligheden af den kontrol, som skal finde sted, hvad enten det gælder miljøkontrol, arbejdsmiljøkontrol eller fødevarekontrol.
Det, det drejer sig om, er at dele opgaverne klarere mellem myndighederne, så det kommer krystalklart frem, at i et politimæssigt anliggende - altså et anliggende, hvor retsplejelovens regler kommer i anvendelse - er det politiet, der varetager opgaverne, også når det gælder borgere og virksomheder.
I modsætning hertil er det naturligvis sådan, at når det drejer sig om fødevarehygiejne som f.eks. salmonellaproblemer eller om, hvorvidt man følger Arbejdstilsynets regler, der gælder for de ansatte, er det de berørte faglige kontrolinstanser, der skal varetage det tilsyn.
Jeg tror, at det, at der nu kommer klare regler og adfærdsnormer for myndighederne, vil medføre, at kontrollen bliver mere kvalificeret og mere målrettet de opgaver, som kontrollen skal tage sig af.
Man kan sige det meget populært, at når det drejer sig om efterforskning i straffesager osv., er det ikke noget, som hverken arbejdsmiljøtilsynet eller Fødevarekontrollen skal bruge deres tid på.
De skal bruge tiden på at finde salmonella og sikre, at arbejdsmiljøet er i orden, og overlade det til politiet at forberede og efterforske straffesager.
Morten Bødskov (S), 2003-12-02:
Ved sin tiltræden startede regeringen med at nedsætte en Retssikkerhedskommission, og det kan ingen vel have noget imod.
Men spørgsmålet er selvfølgelig, hvad den skal bruges til, og hvad dens arbejde skal føre til.
I regeringsgrundlaget står der, at regeringen ønsker at begrænse myndighedernes tvangsindgreb over for borgerne og skabe adfærdsregler for forvaltningsmyndigheders adgang til eksempelvis private virksomheder.
Det har skabt stor frustration og bekymring, kan man vel også godt tillade sig at sige, hos mange rundtomkring.
Jeg tænker her på de folk, der varetager ting på arbejdsmiljøområdet, Miljøkontrollen og især Fødevarekontrollen.
Det første spørgsmål er ganske enkelt: Vil justitsministeren sikre, at projektet med Retssikkerhedskommissionen og det lovforslag, der nu foreligger, ikke medfører, at kontrollen på de områder, som jeg omtalte, bliver svækket i fremtiden?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-12-02:
Som bekendt har regeringen besluttet at nedsætte en undersøgelseskommission for at klarlægge forløbet i den såkaldte TDC-sag, og på den baggrund finder jeg det ikke rigtigt, at jeg her i Folketingssalen besvarer spørgsmål vedrørende den sag.
Nu bliver hele forløbet klarlagt af en undersøgelseskommission under ledelse af en dommer, og det er også sådan, det må foregå.
Det er den rigtigste måde at gøre det på.
Derfor må jeg sige, at jeg ser mig ikke i stand til at besvare spørgsmålet.
Det er her, det finder sted, og så er det ikke rigtigt af mig at besvare spørgsmål om det her i Folketingssalen.
Jens Peter Vernersen (S), 2003-12-02:
Statsministeren siger her i dag, at ligegyldigt hvad der sker, er oppositionen sur.
Jeg troede dog, at efter det, der er passeret de sidste to onsdage, ville statsministeren være tilbageholdende med at bruge den slags udtryk.
For to onsdage siden, for 14 dage siden, sagde statsministeren her i salen, at efter hvad der var oplyst fra Skatteministeriet, var der ingen problemer i den sag, der har givet TDC et milliardstort fradrag.
For en uge siden spurgte jeg, om vi kunne få en uvildig undersøgelse, men det var helt uacceptabelt.
Der skulle ikke laves nogen uvildig undersøgelse, og i øvrigt mente statsministeren, at vi drev klapjagt, og at vi var sure.
Men dagen efter brød det hele sammen for statsministeren, fordi der kom nye oplysninger, og det synes jeg godt jeg vil minde om.
Jeg vil godt spørge: Vil statsministeren sikre, at alt i denne sag om skatteministerens forsømmelse, som statsministeren kalder TDC-sagen, bliver belyst?
Vil statsministeren sikre, at det bliver for åbne døre, undersøgelsen foregår, så det bliver almindelig kendt, hvad der bliver sagt, og man kan følge hele undersøgelsen?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-12-02:
Regeringen blander sig ikke i, hvordan Folketinget tilrettelægger sine høringer.
Det må de politiske partier selv drøfte.
Det, jeg kan garantere hr. Keld Albrechtsen, er, at regeringen til enhver tid vil sætte de kræfter ind, det nu er nødvendigt at sætte ind for at lukke de huller, der måtte blive konstateret, eller der, hvor det bliver konstateret, at der er risiko for huller, for det skal være sådan, at virksomheder og enkeltpersoner naturligvis betaler den skat, de skal i henhold til lovgivningen.
Det skal man ikke kunne smyge sig uden om.
Det er regeringens linje.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-12-02:
Jeg vil gerne spørge statsministeren, som jo desværre forholder sig passivt til denne sag, om det skal tages som udtryk for, at statsministeren nu kan garantere, at der ikke vælter flere udækkede skattehuller ud af skabet ud over dem, som vi allerede har fået på bordet.
Kan statsministeren garantere det?
Og hvis statsministeren ikke kan garantere det, vil statsministeren så erkende, at han lever livet farligt som statsminister, for så har han en skatteminister, som vi alle sammen ved ikke længere har styr på tingene, og som statsministeren alligevel lader fortsætte, endda uden at starte en kommissionsundersøgelse af sagen?
Så vil jeg godt spørge statsministeren: Er det regeringen, der står bag, når formanden for Folketingets Energipolitiske Udvalg ifølge Ritzau afviser, at dette emne skal kunne belyses på den høring om Nordsøen, vi skal have på næste tirsdag?
Jeg synes, det er et uhørt skridt, hvis det virkelig er rigtigt, at formanden for Folketingets Energipolitiske Udvalg ikke vil have skattesagen her belyst på den høring, men jeg kunne også godt få den fornemmelse, at det ikke er formanden for udvalget, der har den holdning, men at den stammer fra visse ministre.
Er det regeringen, der står bag dette indgreb over for høringen?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-12-02:
Nej, jeg kan fuldstændig afvise, at denne regering skulle have nedprioriteret skattekontrollen.
Skattekontrollen er fuldt på højde med, hvad skattekontrollen har været tidligere, og på punkter, hvor der er behov for at styrke skattekontrollen, vil regeringen ikke tøve med at gøre det, for én ting skal stå fuldstændig klart: Der må ikke være huller i skattesystemet. Bliver de konstateret, skal de lukkes, og de skal lukkes prompte.
Det skal være sådan, at folk betaler den skat, de skal betale.
Det skal man ikke kunne smyge sig uden om, derfor skal skattekontrollen være i orden, og det er også denne regerings linje.
Aage Frandsen (SF), 2003-12-02:
Jeg har ikke indtryk af, at der er nogen, der bebrejder skatteministeren, at han har gjort noget i dette tilfælde.
Men som hr. Ole Stavad sagde før, har man jo hele tiden haft et beredskab i Skatteministeriet, som bl.a. består af en masse godt materiale, som stammer fra den tidligere regerings tid.
Jeg forstod det sådan, at man ikke ville fremsætte alle forslagene fra den tidligere regerings tid.
Men man har altså et beredskab, og var det ikke en idé, at man sagde til skatteministeren, at det skal han altså lige lade være med at smide væk.
Hvis man har smidt det væk, kan det nok genfindes, for det kunne jo være, at der på et tidspunkt kom en historie i en avis om, at der var et hul.
Et andet spørgsmål til statsministeren: Er det ikke rigtigt, at den nuværende regering har nedprioriteret Skatteministeriet ved bl.a. at lukke de kontorer, hvis arbejde netop havde til formål at sikre, at sådanne huller ikke opstår?
Derfor er det ikke helt uforskyldt, hvis det viser sig, at der opstår nogle huller, fordi man netop ikke har villet dække dem til.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-12-02:
Nej, det er der absolut ingen planer om, og det, jeg svarer nu, er alene med udgangspunkt i læsningen af artiklen i Jyllands-Posten, vil jeg gerne sige til hr. Keld Albrechtsen.
Jeg forstår, at det også er det, hr. Keld Albrechtsen baserer sig på, og derfor må hr. Keld Albrechtsens fortolkninger og konklusioner stå fuldstændig for hr. Keld Albrechtsens egen regning.
Som jeg har læst artiklen i Jyllands-Posten, fremgår det, at man i Skatteministeriet var af den opfattelse, at der allerede var hjemmel til at undgå dette hul eller dette problem.
Men jeg kan da ikke kritisere, at i samme øjeblik der bliver rejst tvivl om, hvorvidt det er helt håndfast, vælger man for en sikkerheds skyld og for at undgå enhver tvivl at stille et ændringsforslag til lovforslaget.
Jeg må sige, at jeg synes altså, det er den korrekte måde at gribe det an på.
Man bliver opmærksom på, at der kan være et problem, og så får man løst det, inden det overhovedet når at blive et faktisk problem.
Det burde hr. Keld Albrechtsen glæde sig over.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-12-02:
Jeg ved ikke, om statsministeren vil opfatte det som omsorg eller ej, men jeg vil bare sige til statsministeren, at han skal tænke sig godt om, før det, der nu er et problem for skatteministeren, går hen og også bliver et problem for statsministeren.
Det vil blive et problem, som statsministeren bitterligt vil fortryde efterfølgende, hvis han ikke er med til at få ryddet op her og nu, for statsministeren giver jo en forkert fremstilling af sagen.
Han fremstiller det, som om man lige pludselig har opdaget et skattehul, men ifølge oplysningerne i Jyllands-Posten havde man vurderet, at man ikke ville gøre noget ved det.
Man havde for længst opdaget det, man vidste, det var der, men man havde vurderet, at det ville man ikke gøre noget ved.
Så fik jeg ikke svar på mit spørgsmål fra før: Vil statsministeren oplyse, om vi får en sådan kommissionsundersøgelse?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-12-02:
Jeg tror altså, det ville være lidt vidtgående at forlange, at skatteministeren i den nuværende regering skulle fremsætte alle de forslag, som hr. Ole Stavad eller andre måtte have haft ideer om i sin tid.
Jeg vil gerne understrege, at også på dette punkt er regeringens linje meget klar, nemlig at hvis man bliver opmærksom på et hul eller bliver opmærksom på, at der er risiko for et hul, skal det lukkes, og det skal lukkes prompte.
Det vil jeg gerne understrege.
Men i dette tilfælde er der altså tale om, at skatteministeren kommer med et forslag, inden der overhovedet bliver et problem.
Det er da den rigtige måde at gøre det på, og jeg appellerer bare til oppositionen om at anerkende, at det gør skatteministeren, inden det er konstateret, om der rent faktisk er et problem, men kun er rejst tvivl om, hvorvidt der kunne være et problem.
Det er da den rigtige måde at gøre det på.
Ole Stavad (S), 2003-12-02:
Jeg synes, det lyder, som om statsministeren ikke helt er briefet op på sagen, og jeg skal da gerne undskylde, hvis det er tilfældet.
Men forhistorien er jo, at der blev lavet et meget grundigt forarbejde af den tidligere regering sammen med eksperterne.
Der blev udarbejdet paragraffer og bemærkninger, men alt det har man fra skatteministerens side - helt bevidst må jeg gå ud fra - valgt ikke at medtage i den lovgivning, vi i øjeblikket har til behandling her i Folketinget.
Så rejser pressen sagen, og derefter siger man fra Skatteministeriets side, at der ikke er noget problem, men man kommer alligevel med et ændringsforslag.
Det er altså det samme, som vi har oplevet ved et parallelt forløb i de foregående uger, og kan statsministeren ikke godt forstå, at det lyder underligt? Var det ikke en idé at sige til skatteministeren, at han ikke kan få lov til at smide alle de forarbejder og alt det arbejde, der er lavet under den tidligere regering, og som har relevans for den lovgivning, skatteministeren arbejder med, ud?
Han skal finde det frem og få sine embedsmænd til at gå det igennem.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-12-02:
Jeg skal ikke gøre mig klog på, hvem der har fundet ud af hvad.
Jeg kan bare konstatere, at skatteministeren stiller altså et ændringsforslag, før der overhovedet er opstået et praktisk problem.
Det må man da sige er at være ude i rette tid, og det burde oppositionen da glæde sig over.
Nu er det altså også galt, når skatteministeren kommer i tide med et ændringsforslag, men vi kan jo kun konstatere, at ligegyldigt hvad, vil oppositionen være sur og utilfreds.
Jens Peter Vernersen (S), 2003-12-02:
Nu brugte statsministeren vendingen »før nogen udnytter et hul«.
Jeg troede egentlig, vi var kommet så langt i de diskussioner, vi har haft her i Folketingssalen om det andet hul, at der var fuld klarhed over, at når nogen udnytter et hul, er det for sent at lukke det, for så er pengene løbet gennem hullet.
Det kan ikke nytte, at statsministeren sidder og kigger,
som om han ikke forstår det.
Jeg har skrevet, hvad statsministeren sagde, og det kan vi læse efterfølgende.
Det er helt afgørende, at man lukker et hul, før nogen når at udnytte det, det er helt afgørende, at man lukker et hul, lige så snart man på nogen måde har en anelse om, at det er der.
Statsministeren må erkende, at denne sag aldrig var kommet frem, hvis vi ikke havde rejst den, også gennem pressen.
Det er os, der har fundet det hul, det er jo ikke Skatteministeriets folk, der er fundet det.
Det er os, der har fundet det, og det er sådan set sagen i en nøddeskal.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2003-12-02:
Som hr. Albrechtsen ved, rører det mig altid næsten til tårer, når hr. Albrechtsen giver udtryk for sin omsorg for mit velbefindende og min rolle i forskellige sager.
Men jeg kan sige til hr. Keld Albrechtsen, at jeg ikke har nogen rolle i denne sag.
Jeg refererer, at skatteministeren vil stille et ændringsforslag til lovforslaget, og det gør skatteministeren, før det overhovedet er blevet konstateret, om nogen udnytter det hul.
Det må stå helt for hr. Keld Albrechtsens egen regning, når han påstår, at man hele tiden har vidst, at der var et hul.
Det skal jeg slet ikke komme ind på, for jeg kender ikke tilstrækkeligt til sagen til at kunne sige noget om det.
Jeg kan bare sige, at i samme øjeblik der er rejst tvivl om, hvorvidt der kunne tænkes at ske en udnyttelse af reglerne i fremtiden, stiller skatteministeren et ændringsforslag, allerede inden nogen kan gøre brug af disse regler.
Jeg må da sige, at det er at være ude i god tid, og det er også sådan, det bør være: Hvis man opdager et hul, eller hvis man opdager, at der er risiko for, at der kan blive et hul, skal man selvfølgelig lukke det.
Keld Albrechtsen (EL), 2003-12-02:
Jeg må indrømme, hr. statsminister, at jeg bliver meget bekymret, også med henblik på statsministerens rolle i disse sager, når statsministeren svarer så letsindigt, som han gør nu.
Det fremgår meget klart af de oplysninger, der foreligger, at man hele tiden har vidst, at der var et skattehul, men man har bare ikke villet lukke det.
Men så kommer det frem i pressen, og så synes man pludselig, det er nødvendigt at gøre noget ved det.
Jeg vil spørge statsministeren, om han vil få lavet en undersøgelse af, om det er en korrekt fremstilling af forløbet.
Jeg har forstået, at han har iværksat en kommissionsundersøgelse vedrørende et af de andre skattehuller, som skatteministeren har ansvaret for, og vil statsministeren lave en tilsvarende kommissionsundersøgelse
vedrørende sagen her og forklare, hvorfor der først blev gjort noget ved den, da den blev afsløret?