runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ole Donner (DF), 2000-05-16:
Da Dansk Folkepartis ordfører, hr. Peter Skaarup, ikke kan være til stede her i salen, har jeg lovet på hans vegne at fremkomme med Dansk Folkepartis synspunkter.
SF har med nærværende forslag tænkt sig, at regeringen skal oprette et klagenævn, der kan behandle sager vedrørende diskrimination på grund af race, hudfarve, national eller etnisk oprindelse eller religion.
Dansk Folkeparti tager afstand fra diskrimination på grund af race og hudfarve og vil modarbejde en sådan diskrimination.
Den bedste måde at undgå diskrimination på i relation også til den igangværende debat om flygtninge og indvandrere i Danmark er at sikre, at flygtningestrømmen standses.
Dansk Folkeparti anser, at den største grund til, at der kan opstå en forskelsbehandling og diskrimination, er den store tilgang af flygtninge og indvandrere, der er kommet igennem de sidste årtier.
Stoppes denne tilgang, er der bedre mulighed for at modarbejde diskrimination.
Diskrimination, hvis den finder sted,
kan være borgernes eller virksomhedernes stille protest over den uansvarlige og ustyrede flygtningepolitik her i landet
Dansk Folkeparti mener, at disse flygtningeproblemer først og fremmest skal afhjælpes i nærområderne, hvor disse problemer opstår. Der har været en voldsom debat om eksempelvis indvandreres adgang til restauranter og diskoteker.
Her mener Dansk Folkeparti, at det er forkert at diskriminere på grund af hudfarve, men på den anden side må det også være sådan, at den enkelte restauratør eller diskoteksejer selv kan beslutte, hvem han vil lukke ind.
Og er der fare for eksempelvis etniske stridigheder eller vold, må den pågældende restauration eller diskotek tage deres forholdsregler.
Jeg vil sige for mit eget vedkommende, at det er da godt, at de regler ikke er gældende i Danmark, specielt i morgen, hvor der skal være en stor international fodboldkamp.
Dér tror jeg, det er både klogt og formålstjenligt at holde tilskuerne adskilt.
Derfor mener vi ikke i Dansk
Folkeparti, at der er brug for et nyt klagenævn med deraf følgende omkostninger for skatteyderne
Knud Erik Hansen (SF), 2000-05-16:
Jeg vil sige, at den sidste del af talen glædede mig, for
dér var der en åbenhed.
Jeg var blevet næsten helt nervøs for, at Det Radikale Venstre overhovedet ikke ville være med til det her.
Jeg vil godt sige, at vi har en anden vurdering af konsekvensen af et sådant klagenævn.
Jeg tror egentlig grundlæggende, at den danske befolkning stadig væk har en humanistisk tradition og stadig væk har det i sig, at man skal behandle hinanden ordentligt, og det, der er vores ønske, er, at nogle af de her sager faktisk bliver synlige på den måde, at man godt kan se, at sådan gør man ikke, og på den måde kan have en god opdragende effekt.
Vi frygter ikke så meget, at det vil blive sådan, at nu kommer folk med en anden etnisk baggrund bare og klager og klager hele tiden.
Søren Kolstrup (EL), 2000-05-16:
Vi støttede forslaget, men vi havde også en indvending imod en efter vores og i øvrigt SF's opfattelse alvorlig mangel i forslaget, nemlig at den idé, som det ekspertudvalg, der havde udarbejdet grundlaget for forslaget, havde, ikke blev fulgt op.
Ideen gik ud på, at Nævnet for Etnisk Ligestilling også skulle kunne tage sig af klagesager.
Det var der ikke flertal for.
Det beklagede vi dengang, og det gør vi fortsat.
Problemerne med diskrimination af etniske mindretal er ikke blevet mindre siden da, og der er derfor fortsat behov for, at der findes et organ, som kan behandle de sager, der opstår.
Efter Enhedslistens opfattelse må vi forholde os til diskrimination og ligestilling på en åben og direkte måde.
I 1997 tog et flertal ikke tyren ved hornene, men det skal ikke forhindre, at der nu kan rettes op på sagen, og ved at stemme for dette forslag, som ligger i klar forlængelse af den holdning, Enhedslisten og SF formulerede i 1997, er der mulighed for at rette op på situationen.
Dertil kommer, at der siden vores debat i 1997 er kommet
en klar opfordring fra Europarådet.
Som det fremgår af bemærkningerne til forslaget, har rådet i en rapport opfordret til, at man udvikler et organ, som kan tage sig af bekæmpelse af racisme og intolerance og i den forbindelse se på forholdene på arbejds- og boligmarkedet. Efter vores opfattelse skal der ikke ske nogen særbehandling af bestemte grupper i samfundet på grund af deres etniske baggrund.
Enhedslistens udgangspunkt for at bekæmpe diskrimination er at stille krav om lige rettigheder for alle uanset etnisk baggrund.
Men lige ret kommer ikke af sig selv.
Det ved vi fra andre områder i samfundet.
Det er noget, der skal kæmpes for, og en af måderne er at have et klageorgan, hvor folk kan henvende sig, hvis de mener sig diskrimineret.
Vi kan støtte forslaget.
Elisabeth Arnold (RV), 2000-05-16:
Først til hr. Knud Erik Hansen, som siger, at EU heller ikke er for godt, fordi det jo tager lang tid, og de få initiativer, der er kommet, jo ikke har betydet ret meget:
Nej, det er fuldstændig rigtigt.
Det beskriver i virkeligheden blot, hvor kæmpestore vanskelighederne er, så snart landene skal beskæftige sig med noget, der ligger ud over deres egne grænser.
Så EU er da ikke noget specielt at prale af på dette område, men det er trods alt det bedste beslutningsforum, det mest effektive beslutningsforum.
Og det fører mig så hen til et svar til hr. Per Kaalund: Det er fuldstændig rigtigt, det er den effektive måde at få fælles regler på.
Hvis man skal have andre lande med end dem, der er medlem af EU, må man lave en konvention, som de pågældende lande efterfølgende kan tilslutte sig.
Det kan også sagtens lade sig gøre.
For Schengensamarbejdets vedkommende er det jo en konvention, som er lavet i EU, men hvor andre lande har tilsluttet sig, f.eks. Norge og Island.
Så der er mange modeller, vil jeg sige til hr. Knud Erik Hansen, men det er viljen, der mangler, og det opnår man altså ikke ved at fremsætte et beslutningsforslag i det danske Folketing.
Knud Erik Hansen (SF), 2000-05-16:
Hvis der kunne skabes enighed om et fælles organ imod diskrimination, så vil vi da gerne være med til at diskutere det, men det tror vi så ikke der kan.
Vi tror, at hvis vi overhovedet skal komme igennem med noget nu, så er det med at lave noget om etnisk diskrimination, og det er baggrunden for, at vi har fremsat det her forslag om et klagenævn for etnisk diskrimination.
Men hvis FRI vil være med, vil vi da gerne være med til diskutere, om der kan skabes flertal for det. Så synes jeg, hr. Tom Behnke tog fejl med hensyn til de eksisterende systemer.
Det, vi kan se med den eksisterende lovgivning, er, at den faktisk ikke bliver brugt.
Det er meget få sager, der er rejst med den eksisterende lovgivning, så derfor er der efter vores opfattelse brug for noget, der gør, at man meget lettere kan komme igennem, og derfor brug for et klagenævn.
Det er da rigtigt, at der er nogle tilfælde, hvor det kan være svært at skelne, om det er etnisk diskrimination eller skyldes nogle andre ting, men klagenævnet kan være med til at foretage den afgrænsning, så dét er jo ikke en argumentation imod klagenævnet; tværtimod, vil jeg snarere sige, har vi brug for et klagenævn, der kan være med til at udskille de tilfælde, hvor der er tale om etnisk diskrimination.
Lotte Bundsgaard (S), 2000-05-16:
Jeg kunne godt tænke mig at høre fru Birthe Rønn Hornbech: Gør det, at det er i orden at diskriminere? Jeg kunne også godt tænke mig at høre fru Birthe Rønn Hornbech, om hun mener, det er diskrimination, når unge med en anden etnisk baggrund har langt sværere ved at få en praktikplads end unge, der ligesom jeg har en pæredansk baggrund.
Er det i orden?
Så til det her med kvinder.
Der tror jeg egentlig, vi alle sammen herinde er imod kvindeundertrykkelse og ikke mener, at man skal diskrimineres, hverken fordi man er mand eller kvinde.
Det er jo også derfor, vi er i gang med at behandle loven om ligestilling mellem mænd og kvinder, hvor der bl.a. vil være et nævn, man kan klage til.
Elisabeth Arnold (RV), 2000-05-16:
Hr. Knud Erik Hansen bekræfter jo blot de vanskeligheder, jeg beskrev ved forslaget.
Der er intet, der forhindrer to eller tre eller fem eller syv eller ti europæiske lande i at lave en fælles aftale om, hvordan man fordeler flygtninge, hvordan man modtager dem, hvordan man ordner familiesammenføringsregler, hvordan man ordner midlertidighed, osv.
Der er jo intet, der forhindrer de pågældende lande i at tage et initiativ.
Det kunne man sagtens gøre, det kunne de nordiske lande f.eks. lave indbyrdes, men man gør det ikke.
Min påstand er selvfølgelig, at der skal være en ledelse, et formandskab, en kommission eller noget andet overnationalt som siger: Nu tager vi et initiativ, vi er lande, der er fælles om disse principper, nemlig principperne for en god håndtering af flygtningesager.
Det lader sig ikke gøre på den smukke, og måske lidt optimistiske måde, som hr. Knud Erik Hansen beskriver.
Søren Kolstrup (EL), 2000-05-16:
Hvad enten man nu er tilhænger af økologisk jordbrug eller ej, så tror jeg ikke, man kan kalde den udvikling, der rent faktisk har fundet sted, for småpjatteri. Så vil jeg gøre opmærksom på, at mit kerneargument for økologisk jordbrug i denne forbindelse var faktisk et meget mere alsidigt jordbrug, som kunne trække en mere bred industri med sig i landdistrikterne, og her nævnte jeg f.eks. hør og hamp, så jeg tror ikke, at CD's ordførers karakteristik af mit indlæg var særlig ædrueligt, men det kan komme an på en prøve.
Ebbe Kalnæs (CD), 2000-05-16:
Altså selv i de faser i min tilværelse, hvor jeg ikke har haft for meget fart på,
har min mor altid sagt: Han drikker dog ikke.
Derudover vil jeg sige, at der ikke er noget galt med de der ting.
Som jeg siger, kan de bare ikke trække, og omlægning til økologisk jordbrug kan man ikke finansiere velfærdssamfundet med, for det foregår altså med ret massive tilskud, og det er der altså ikke indtjeningsmuligheder i.
Det kan der blive i et eller anden omfang, og det er i orden
at lege med det, selv om det ikke garanterer noget som helst, hverken sundhed eller miljø eller noget andet
Men det afgørende er altså, at vi er nødt til at tjene penge, og derfor kan man ikke komme her på talerstolen og klare tingene omstillingsmæssigt, uden at det også passer til samfundet og indtjeningen til det velfærdssamfund.
Tom Behnke (FRI), 2000-05-16:
Frihed 2000's ordfører, hr. Thorkild B. Fransgaard, kan desværre ikke være til stede, og derfor har jeg lovet at sige, at Frihed 2000's holdning sådan set ikke er blevet ændret radikalt, siden vi havde en lignende debat for tre eller fire uger siden i Folketingssalen.
Vi mener fortsat det samme, og det betyder så også, at det forslag til vedtagelse, der er fremsat, vil vi ikke kunne stemme for.
Det er vores opfattelse, at i stedet for, at vi politisk fra Folketingets side bliver ved med at prøve at finde på nye ting og nye måder at gøre tingene på, lapperier og symptombehandlinger, så skal vi gå konstruktivt ind fra politikernes side og fjerne nogle af årsagerne til, at der er problemer ude i landdistrikterne.
Det er jo det, man burde gøre i stedet for at lave nye ordninger og nye ordninger og nye ordninger.
Derfor er vi ikke indstillet på at stemme for et forslag til vedtagelse, der siger, at der skal findes nye veje for udvikling.
Det skal man nok selv finde ud af derude, hvis bare man fik lov til at gøre det.
Men Folketingets partier har så travlt med at omklamre og bestemme, hvad der skal ske, så man slet ikke kan få lov til selv at bestemme, hvad der skal ske.
Det er synd, det er ærgerligt, og det er ødelæggende.
Det andet er så, at man vil forhøje beløbet til landdistriktspuljen med 5 mio. kr. årligt.
Vi mener slet ikke, at det her behøver at koste penge. Det, man skulle gøre, var selvfølgelig at fjerne de hindringer, der er derude, nemlig zonelovgivningen, bestemmelser om kørselsfradrag, om beskatning og restriktioner om private brønde.
Folketinget vedtager det ene efter det andet, som er væsentlige hindringer for en udvikling i landdistrikterne og en væsentlig hindring for, at der er nogen, der har lyst til at bosætte sig derude.
Sådan nogle ting burde man lade være med, og man burde lade være med nu at finde på endnu flere nye, tossede ting.
Vi skal ikke her i Folketinget skabe nye behov og en ny afhængighed.
Tværtimod skal vi sørge for, at der bliver uafhængighed, og så skal vi sørge for at fjerne de hindringer, der er for det.
I stedet for, at man nedsætter ekspertgrupper og embedsmænd og alverdens andre ting til at sidde og tænke over det her, er det Frihed 2000's opfordring, at Folketingets politikere selv tager den her opgave på sig.
Folketingets politikere ved bedre end nogen andre, hvor det er, skoen trykker.
Det er os, der har vedtaget den lovgivning, der har ødelagt landdistriktikterne, så er det også os, der ved, hvordan vi får den fjernet igen.
Det møde, hvor politikere kan mødes, vil jeg gerne invitere til.
Så skal jeg til gengæld gerne betale den kop kaffe og det stykke wienerbrød, vi spiser, og hvis mødet trækker længe ud, skal jeg også gerne betale for en arbejdsfrokost. Så billigt kan det gøres, i stedet for at vi nu sætter yderligere millioner af til noget, som vi ved i den sidste ende reelt ingen effekt overhovedet vil have.
Hermed en opfordring til, at politikerne sætter sig om bordet og løser problemerne i stedet for bare at skabe nye.
Karen Jespersen (S), 2000-05-16:
Jeg vil gerne sige tak for den meget positive modtagelse, som
redegørelsen har fået
Når man snakker landdistrikter, er det jo netop altid en del af pointen, at man ikke begrænser sig til at diskutere den økonomiske udvikling snævert, men diskuterer hele spørgsmålet om, hvordan vi får skaffet nogle arbejdspladser, hvordan vi kan bidrage til at sikre arbejdspladser i landdistrikterne.
Zonelovgivning, strukturudvikling i landbruget, trafik, vedligeholdelsesordninger, kommunestruktur, offentlig og privat service og lukkeloven er nogle af de emner, der har været berørt her i debatten.
Jeg vil så indskrænke mig til at sige, at jeg synes, det har været et meget vigtigt grundlag for at gå videre med et samarbejde, som jeg oplever kan blive meget bredt på baggrund af den diskussion, der har været her i dag.
Jeg oplever næsten debatten her som et katalog, vi kan bruge til at gå videre med ved at spørge: Jamen hvad er det så for retningslinjer frem mod næste års debat, der følger både af den regionalpolitiske redegørelse og af landdistriktredegørelsen?
Jeg synes også, at det er rart at konstatere den opbakning, der er til en videreførelse af landdistriktpuljen og til diskussionen om, hvad det er for nogle principper, der skal ligge bag.
Så jeg ser meget frem til et fortsat samarbejde omkring det meget vigtige for Danmarks udvikling, nemlig landdistrikternes fortsatte eksistens på et ordentligt grundlag.
Ebbe Kalnæs (CD), 2000-05-16:
Det er jo altid et stort håb, når der laves regeringsrokader og vi får nye ministre, og jeg har også et stort håb om, at den nye indenrigsminister vil være med til at analysere, som jeg tidligere har spurgt om i dag, hele den kommunale finansiering.
Jeg skal ikke på forhånd sige, om den ene eller den anden får for meget.
Det eneste er bare, at jeg ved og har en række gennemregnede eksempler på, at der opstår en lang række tilfældigheder.
Så det, jeg har lagt op til, er meget, at vi sætter et stykke analysearbejde i gang og også understreger, at det er meget væsentligt, vi får nogle andre ind, Aarhus Universitet eller andre, og får lavet et ordentligt grundlag for dem, for der er en tendens til - og det har jeg fået bekræftet jævnligt - at man i Kommunernes Landsforening og også i visse dele i ministerierne ikke har været så interesserede i det her, fordi det er en kompliceret sag.
Men jeg vil gerne høre ministeren, om ministeren vil være positiv over for at få lavet et sådan stykke analysearbejde.
Jens Kirk (V), 2000-05-16:
Jeg remsede en masse ministerier op, som burde være med i det udvalg, som indenrigsministeren nu har ansvaret for eller burde have ansvaret for, og spurgte, om det er noget, indenrigsministeren vil prøve på ligesom at gøre noget ved.
For vi møder jo af og til dem, som vi kalder ildsjælene.
De har et godt projekt.
De synes, det er godt, men når de så får et svar, som jeg næsten vil kalde næbbet, om, at arkitekten er den forkerte, så synes jeg faktisk, at der er noget, der ikke hænger sammen mere.
Vil indenrigsministeren ligesom prøve at gøre en del ved den side af sagen?
Tom Behnke (FRI), 2000-05-16:
Måske, men lad os tage et eksempel: Hvis man er utilfreds med, at politiet ikke gør nok ved cykeltyverier, skal vi så oprette et nyt politi, der udelukkende tager sig af cykeltyverier, eller skulle vi tage fat i det eksisterende politi og sige: I må gøre noget mere ved cykeltyverier?
Vi tror på den sidste løsning, og lad mig så sige om SF's politik og det her forslag, men også meget andet: Det er jo fuldstændig som med sprængstof: Jo mere man pakker sprængstof ind, jo mere man kapsler det ind, desto større en eksplosion får man den dag, hvor det eksploderer.
Det, der er væsentligt, er, at hvis folk har noget på hjerte, de vil af med, så skal de have lov til at komme af med det, for hvis man tvinger folk til at tie og acceptere og lade sig tryne, så stiger spændingen mere og mere og mere, og den dag, hvor det så går galt, får man for alvor en eksplosion.
Det vil vi gerne undgå.
Derfor skal folk have lov til at sige, hvad de vil.
De skal selvfølgelig så også stå til ansvar for det, de siger.
Knud Erik Hansen (SF), 2000-05-16:
Jeg må jo sige, at jeg jo ikke var helt overrasket over hverken ministerens kommentar eller Socialdemokratiets kommentar her, hvor man hæfter sig meget ved, at EU faktisk er i gang.
Men vi synes faktisk, at det, EU laver nu, jo er et forslag, hvor man i første omgang lukker sig om sig selv og laver forslaget primært for sig selv, hvor det, der er vores udgangspunkt, har været, at Europa faktisk er større end EU.
Dels er der en række ansøgerlande, dels er der også en række andre lande, som det vil være relevant at trække med ind i en sådan aftale, og dér vil en mellemstatslig aftale klart være at foretrække.
Hvis de eksisterende lande i EU, der kan lave den her aftale gennem et direktiv via søjle 1, ønsker det, må de jo så kunne finde ud af, men grundlæggende har det været vores ønske at sige, at der faktisk er brug for, at mange flere også er med, i forhold til det mere snævre, som EU er i gang med.
Og så vil jeg sige om det med, at vi ikke kan være med, at det retlige forbehold har den helt bestemte karakter, at vi kan afgøre, om vi vil være med i en mellemstatslig aftale.
Og jeg tror ikke, der er noget i vejen for, at vi kan lave aftaler med EU og på det her område også være med til at diskutere det, der rent faktisk skal ske.
Dér ligger der så indirekte en påstand om, at det lader sig gøre på den anden måde.
Der er en drivkraft.
Men det har været meget længe undervejs og har også haft sine vanskeligheder.
Vi kan alene se på den flygtningefond, der ligger nu, hvor man alene afsætter 26 mio. ecu og så 10 mio. ecu ekstra, som ikke forslår til ret meget, hvis det virkelig er et problem.
Så der er problemer også med den måde vi er i gang med nu, og det kunne godt være, der kunne være en drivkraft, hvis de lande, der ville, kunne gå i gang og kunne lave noget i Europa.
Det er det, der har været vores ønske med det her forslag, at vi faktisk kan få gang i det med de lande, der vil.
Og så kan det godt være, vi måske senere via et direktiv kan presse andre lande ind, eller EU kan gøre det, men det er vigtigt at få noget i gang.
Og jeg synes ikke, der er noget bevis for, at den fremgangsmåde, som EU har valgt nu, er den mest effektive.
Så langt er man jo ikke kommet.
Per Kaalund (S), 2000-05-16:
Jeg synes, at SF's ordfører skulle tage i betragtning, i hvor mange år der har været arbejdet først på det mellemstatslige grundlag og efter Amsterdamtraktaten på det overstatslige grundlag med at komme igennem med nogle fælles bestemmelser på dette område her.
Det anser vi altså for en umulighed.
Med hensyn til håndteringen af det retlige forbehold er vi helt enige.
Jeg mener også, jeg sagde, at i det øjeblik de øvrige EU-lande er blevet enige om et direktiv her, så kan vi tage den beslutning at tilslutte os dette på et mellemstatsligt grundlag.
Knud Erik Hansen (SF), 2000-05-16:
Altså indflydelse kan vi jo få, hvis vi vil.
Også selv om de andre lande laver det som et direktiv, er der ikke noget i vejen for, at vi på ministerrådsmøderne kan være med i forhandlingen om det her.
Så den dér sædvanlige smøre behøver vi ikke.
Vi kan godt være med, hvis vi vil.
Og der er ingen grund til at ophæve forbeholdene, for det retlige har klart den karakter, at vi selv kan vælge at være med.
Jeg vil sige med hensyn til nogle af de spørgsmål om, hvorledes vi skal lave de her aftaler, at vores ønske, når vi har bragt det frem - og her vil jeg så gentage, hvad jeg sagde før - har været at sige, at vi faktisk synes, at der er flere lande, der har brug for at være med i den her aftale.
Vi er klar over, at EU er i gang, og det kan godt være, at de andre lande så er bundet.
Det er givet rigtigt, at de andre lande så er bundet, og det er også derfor, vi tager udgangspunkt i det.
Men der er jo en hel masse andre lande, der ikke er med, og dem vil vi også gerne have med i det, og det er primært med hensyn til betalingen.
Altså de penge, der nu ligger i den fond, er alt for små.
Men det, vi har tænkt os, er jo ikke, at man skal betale sig fra det, men der kan godt være situationer, hvor der er brug for, at man kan fordele pengene, således at de, der får en hård belastning, også kan blive kompenseret for den.
Eva Kjer Hansen (V), 2000-05-16:
Så mangler jeg et bud fra SF på, hvad der skulle være til hinder for, at EU kan lave et tæt samarbejde med andre lande om den her europæiske flygtningepolitik.
Vi har jo massevis
af områder, hvor det netop er EU, der er primus motor, og hvor man så laver et tæt samarbejde med andre lande.
Vi kender det på Schengenområdet, vi kender det i forbindelse
med hele det indre marked, og hvorfor skulle vi ikke også på det her område, netop fordi EU er bannerfører, i virkeligheden få en optimal mulighed for at få et samarbejde med andre lande og for alvor få sat skub i en fælles flygtningepolitik, som kan komme flygtningene til gode?
Knud Erik Hansen (SF), 2000-05-16:
Så bliver det jo i sidste ende et spørgsmål om ord.
Hvis vi skal lave den med de andre lande, bliver det jo også en mellemstatslig aftale.
Det er det, vores forslag går på.
Elisabeth Arnold (RV), 2000-05-16:
Jeg var meget tilfreds med hr. Helge Adam Møllers indledende betragtninger
, men jeg synes alligevel, jeg vil bede ham om at slå lidt koldt vand i blodet, for det dér meget sangvinske udsagn om, at bare forbeholdet bliver fjernet, så er banen klar, og så får vi så nemt som ingenting en fælles flygtningepolitik i EU, er jo ikke rigtigt.
Efter vores opfattelse har hr. Helge Adam Møller helt ret i, at hvis man fjerner forbeholdet, er en del af betingelserne for at få en fælles flygtningepolitik opfyldt, det er en nødvendig betingelse, men det er slet ikke nogen tilstrækkelig betingelse.
Det forudsætter stadig væk, at der er en vilje hos de forskellige medlemslande til at nå den fælles flygtningepolitik.
Det forudsætter også, at man får et flertal for den.
Og indtil nu har bestræbelserne altså ikke båret ret meget frugt, vil jeg bare sige.
Der er ikke så meget at have optimismen i.
Men jeg er enig i, at fjernelse af forbeholdet er en nødvendig betingelse, men det er ikke tilstrækkeligt.
Søren Søndergaard (EL), 2000-05-16:
Det er jo egentlig mærkeligt, at bare sådan noget teknik kan ændre politiske holdninger, for landene kan, hvis man træffer beslutning ved et flertal, godt blive enige om alt muligt fornuftigt, men hvis man træffer beslutningerne ved enstemmighed, kan de ikke blive enige.
Den eneste måde, det kan hænge sammen på, må jo være ved, at der er nogle lande, der skal tvinges til at acceptere nogle flygtninge mod deres vilje, det er jo sådan set den eneste måde, det kan hænge sammen på.
Og derfor vil jeg godt spørge hr. Helge Adam Møller: Er det Danmark, som Det Konservative Folkeparti mener skal tvinges til at tage imod flygtninge imod det danske Folketings og den danske regerings vilje?