Søren Søndergaard (EL), 1998-06-03:
I dagens udgave af Politiken har ministeren skrevet en artikel, som har den opgave at forsikre læserne om, at der ikke er nogen grund til at tro, hvad journalisterne har beskrevet om dele af indholdet i det forslag, som vi behandler i dag.
Ministeren forklarer i artiklen i meget beroligende vendinger - og det er jo altid godt - hvordan der ikke er tale om, at loven skal kunne gøre det muligt at registrere folks f.eks. politiske overbevisning.
Og det nævnes, at det er der helt klart udstedt et forbud imod i lovens § 7, stk. 1, dog kan der gøres undtagelser, nemlig »... hvis behandlingen af oplysninger sker af grunde, der vedrører hensynet til vigtige samfundsmæssige interesser.« Det kan altså godt lade sig gøre for politiet at registrere politiske opfattelser, men der skal som sagt gælde vigtige samfundsmæssige interesser.
Datatilsynet, skriver ministeren i Politiken.
Så der skulle ikke være nogen fare på færde.
Hvad dækker det over?
Vi fik i avisen et bud fra ministeren, vi har i dag her fra Folketingets talerstol fået et andet bud fra Venstres ordfører, fru Birthe Rønn Hornbech, to meget dramatiske bud i begge tilfælde, men er det præcis det, som vigtige samfundsmæssige interesser dækker over, eller kan det dække over noget langt videre?
Faktisk er det jo sådan, at ministeren i bemærkningerne til lovforslaget skriver, at det ikke er muligt »... at angive, hvilke samfundsmæssige interesser der kan begrunde, at der fastsættes andre undtagelser for reglen i stk. 1 end dem, der er nævnt i bestemmelsen i stk. 2-6.«
Og det synes vi som sagt er for uklart, og det vil vi godt have udviklet noget om.
Vi har at gøre med en lov, som i hvert fald på det her punkt, men efter vores opfattelse også på en række andre punkter, lægger op til en mere lemfældig brug og behandling af personlige oplysninger, og det er noget, som vi er kritiske over for.
Nu vil ministeren selvfølgelig sige, at de her politisk følsomme oplysninger kun må bruges, efter at Datatilsynet har godkendt det, men det synes vi også rejser nogle spørgsmål, for det betyder vel, at vi skal have et tredje efterretningsudvalg.
I forvejen har vi Wambergudvalget, og vi har Folketingets Kontroludvalg; nu skal vi altså have det her udvalg, som i øvrigt mig bekendt er ministernedsat, på banen, og som også skal gå ind og kontrollere politisk følsomme oplysninger.
Er det en hensigtsmæssig måde at gøre det på?
Ja, vi stiller os bare spørgsmålet og vil selvfølgelig også stille spørgsmålene i udvalget.
Der er mange andre uklarheder i det; det er meget kompliceret, og vi skal ikke hævde, at vi har gennemskuet dette lovforslag.
Derfor undrer vi os også på linje med SF en smule over den måde, som det bliver fremlagt på.
Altså, EF-direktivet blev som bekendt vedtaget i 1995, og allerede dengang var det jo klart, at det skulle implementeres i dansk ret, og det bliver det senest den 24. oktober 1998.
Forslaget kommer altså her til Folketinget den 30. april 1998, ganske få måneder før det skal være vedtaget og med meget kort tid til, at det kan behandles reelt i Folketingssalen.
Det synes vi er et problem, og derfor synes vi egentlig på linje med Dansk Folkepartis ordfører, at det ville være en god idé, hvis ministeren her fra talerstolen klart sagde, at den dato, der hedder den 24. oktober, ikke skal tages bogstaveligt.
Den kan vi roligt overskride, hvis vi føler, at det er nødvendigt
for at behandle dette komplicerede lovforslag tilstrækkelig grundigt.