runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Marianne Jelved (RV), 2002-10-03:
Jeg taler udelukkende om danske statsborgere.
Det vil jeg gerne understrege.
Vi appellerer til de unge mennesker om at rejse ud internationalt som et led i deres uddannelse.
Forleden dag var der i Politiken et indlæg om en sådan ung pige, der havde uddannet sig i Australien i par år, som desværre, ulykkeligvis, forelskede sig i en australier, og som ikke kan komme hjem til Danmark med sin elskede.
Hun er dansk statsborger.
Er det anstændigt?
Det hjælper ikke noget, at integrationsministeren vil følge det.
Jeg taler om lovgivning, der er vedtaget med et flertal i det danske Folketing.
Jeg har altid haft den opfattelse, at statsborgerskabet var et helle, uanset hvad der skete i verden, kunne jeg komme hjem.
Sådan er det ikke længere.
Er det anstændigt?
Pia Christmas-Møller (KF), 2002-10-03:
Som statsborger kan man komme hjem til Danmark.
Sådan er det.
Det er der ikke ændret på.
Det, der er afgørende her, er, om man kan få sin udenlandske kone eller mand med.
Og der har vi altså vurderet, at der er behov for, at man vurderer individuelt, om der er tale om, at man har størst tilknytning til Danmark eller til det land, man nu engang opholder sig i ude i verden.
Vi har villet afskaffe det automatiske princip om familiesammenføring.
Og jeg kan kun bekræfte over for fru Marianne Jelved, at vi vil følge virkningen af lovgivningen meget nøje.
Vi mener, at vi har fundet et anstændigt og afbalanceret snit i de opstramninger, der blev gennemført i foråret, men det ændrer ikke ved, at vi hele tiden vil have øjne og ører åbne for eventuelle urimelige virkninger.
Eyvind Vesselbo (V), 2002-10-03:
Jeg spurgte, om SF var indstillet på at få samtlige partier og så bredt som muligt med i Vandmiljøplan III-forhandlingerne, og jeg kan forstå, at der var en positiv tilbagemelding fra hr. Holger K. Nielsen til det.
Når man indgår i nogle forhandlinger og lægger en ramme og en tidsplan for det arbejde, der skal forestå, virker det lidt mærkeligt, at man pludselig går ud og siger: Jamen vi kan godt gøre noget nu.
Der er jo lagt en tidsplan, en evalueringsplan i de forhandlinger, der har været mellem forligspartierne.
Derfor virker det da lidt underligt, at man midt i den forhandling, og endda når der er sat ting i gang, begynder at sige: Jamen vi kan godt gøre noget andet.
Jeg synes, det er en mangel på troværdighed i forhandlingerne, at man ikke holder fast i det, der er aftalt, men pludselig springer, fordi der kommer en eller anden debat, man godt vil profilere sig på.
Holger K. Nielsen (SF), 2002-10-03:
Jo, vil jeg sige til hr. Vesselbo, vi snakker sammen i SF, og vi står bestemt ved de forhandlinger, der foregår, og det arbejde, der er sat i gang.
Derfor synes vi ikke, at det er ansvarligt blot at vente på, at det arbejde er færdigt.
Vi skal i det hele taget komme i gang med nogle kortsigtede løsninger, så man ikke blokerer for det arbejde, der i øvrigt er i gang.
Næh, det har vi ikke tænkt os.
Det plejer vi ikke at gøre fra SF's side.
Så hvis regeringen har et ønske om at få Enhedslisten med - jeg kunne forstå, at det tidligere i dag blev rejst af Enhedslisten - er det ikke noget, som SF overhovedet vil blokere for.
Eyvind Vesselbo (V), 2002-10-03:
Hr. Holger K. Nielsen talte meget intenst om iltsvindet og om, at der ikke skete noget på området.
Nu er det jo sådan, at det egentlig ville have været meget rart, hvis hr. Holger K. Nielsen også havde sagt det igennem de sidste 9 år, for så kunne det jo være, at der ikke havde været så meget iltsvind på nuværende tidspunkt.
Det, der er problemet i hr. Holger K. Nielsens tale, er den manglende troværdighed, der ligger i det, der bliver sagt her på talerstolen, for der er faktisk lavet en plan sammen med SF.
Spørgsmålet er: Kan man ikke regne med de forhandlinger, man har med SF, og de aftaler, man laver med SF?
Og taler ordføreren og formanden for SF slet ikke sammen om de her sager?
Det næste spørgsmål er: Vil SF blokere for, at sammensætningen af de partier, som er med til Vandmiljøplan III, bliver så bred som muligt?
Vil SF blokere for, at alle Folketingets partier kommer med?
Holger K. Nielsen (SF), 2002-10-03:
Her er vi fuldstændig enige.
Den fri ungdomsuddannelse var netop en uddannelse, som samlede mennesker op, der ellers ikke ville have nogen chance.
Både Det Radikale Venstre og SF støttede den uddannelse meget varmt.
Desværre blev den nedlagt, fordi regeringen ville have den nedlagt, men det er netop den form for initiativ, vi skal have på dagsordenen igen, og jeg håber så på, at vi i fællesskab netop kan få sat en langt mere omfattende og radikal dagsorden - radikal i egentlig forstand - end det, som regeringen lægger op til, og som, så vidt jeg kan se, primært er at bruge satspuljemidlerne på en bestemt måde.
Det her er meget mere end det, og derfor tager jeg med glæde imod den invitation, som kommer fra den radikale ordfører.
Jeg tror, der er masser af muligheder for, at vi i fællesskab kan lave noget dér.
Marianne Jelved (RV), 2002-10-03:
Det er jeg da glad for.
Og så vil jeg bare lige understrege, at det ikke specielt er Erik Jørgen Hansens undersøgelse, jeg refererer til; det er nogle andre ting.
Jeg er for så vidt enig i, at uanset hvilken regering der sidder, er det et tema, der er utrolig vigtigt.
Det mener vi også i Det Radikale Venstre, og derfor vil jeg spørge SF, om vores to partier skulle prøve at sætte os sammen og finde et svar, der er bedre end det, regeringen har givet i foråret, nemlig ved at afskaffe den frie ungdomsuddannelse, FUU.
Hele undervisningsområdet er jo strammet
gevaldigt op.
Nu tænker jeg også på gebyrer på voksenuddannelsescentrene, som jo ikke harmonerer med tanken om at løfte uddannelsesområdet.
Pernille Blach Hansen (S), 2002-10-03:
I Socialdemokratiet har vi stor omsorg for Det Konservative Folkeparti.
Vi har ledt meget længe efter tegn på De Konservatives deltagelse i regeringen, vi har kigget meget, meget længe efter konservative fingeraftryk, og nu har vi fundet et, og det vil vi gerne ønske til lykke med.
Det er på skatteområdet.
Vi har fundet ud af, at af det tidligere konservative skatteudspil har regeringen nu brugt pengene.
Vi synes, det er storsindet, at Det Konservative Folkeparti tager ansvaret for at levere ubehagelighederne, og så kan Venstre tage æren for at opfylde sine valgløfter.
Men det, jeg gerne vil spørge om i den forbindelse, er: Det Konservative Folkeparti ønsker jo stadig at give skattelettelser, men vi kan ikke helt finde ud af, hvad planen er, og hvad det er, man er enig med Venstre om, og det vil vi gerne have at vide.
Hvem er det, der skal have noget?
Hvor mange penge skal hvem have?
Og ikke mindst: Hvem skal betale, nu hvor den konservative finansiering er brugt?
Marianne Jelved (RV), 2002-10-03:
Jeg bliver desværre nødt til at korrigere hr. Holger K. Nielsens opfattelse af nogle forhold og sige, at SR-regeringen også bekæmpede den negative sociale arv.
De initiativer, som statsministeren beskrev i fjernsynet efter åbningstalen, kan stort set alle sammen iværksættes i dag, for der er lovgivet om dem. Der er lovgivet om, at man kan frikøbe såkaldte ildsjæle, som hr. Jens Rohde kalder dem, til at støtte børnene osv.
Derfor spørger jeg hr. Holger K. Nielsen, om man i SF's folketingsgruppe er bekendt med de arbejdspapirer og det forskningsprojekt, som Socialforskningsinstituttet udarbejder, og som kommer løbende - det seneste er kommet for mindre end en uge siden - for ellers vil jeg anbefale dem. De godtgør, at det ikke er lovgivningen, der er et problem, den er faktisk god nok.
Problemet er, at de sagsbehandlere, der skal udføre handlingerne, ikke gør det, der står i loven, de skal, f.eks. at undersøge barnets situation grundigt.
Ofte giver de ikke de behandlinger, de ved virker, fordi de er dyrere end dem, de så nøjes med at give.
Der er faktisk, hvis man følger loven, meget, meget fine resultater.
Holger K. Nielsen (SF), 2002-10-03:
Det er vi da bestemt villige til, og jeg venter med fornøjelse og forventning på, at vi får dem at se.
Det er det, jeg påpeger.
Sådan som jeg vurderer det i øjeblikket, er de forringelser, der bliver en konsekvens af både de kommunale aftaler og regeringens finanslov, langt, langt større end de gode ting, som hr. Jens Rohde lover her.
Men som sagt: Jo flere gode ting vi kan få, jo bedre er det.
En ordentlig boligpolitik, en socialt ansvarlig boligpolitik, en uddannelsespolitik, som giver alle muligheder er noget, vi til enhver tid vil være med til at diskutere og forhandle; det kan jeg forsikre for.
Jens Rohde (V), 2002-10-03:
Nej, sagt til hr. Holger K. Nielsen, vi er meget bevidste om, at her er der tale om en enormt stor opgave.
Det viser historien jo, og det er altså ikke bare tomme ord.
Der kommer en handlingsplan, og noget af den - noget af den - vil indeholde initiativer som, at der skal oprettes børnehuse, hvor udsatte børn kan bo i en periode, hvis f.eks. en psykisk syg mor er indlagt.
Indsatsen for at hindre seksuelle overgreb mod børn skal forstærkes.
Modellen med familierådslagning og familiekontrakter skal udbygges.
Sundhedsplejens rolle skal styrkes.
Professionelle venner skal i ildsjæleordninger aflønnes for at have kontakt med udsatte børn og unge.
Der skal ydes støtte til projekter, der sætter barnet i fokus, når forældrene har problemer med misbrug, med psykisk sygdom eller med kriminalitet.
Tværfaglige udvalg skal undersøge, hvordan det danske system kan blive bedre til at skabe mønsterbrydere, og det skal sikres, at amter og kommuner samarbejder bedre, så udsatte børn ikke bliver tabt i forskellige systemer og kasser.
Det er bare noget af det, der står i den handlingsplan, som regeringen vil lancere.
Man er meget bevidst, og regeringen og Venstre vil helt sikkert også være modtagelige for gode ideer og initiativer, som SF vil kunne bidrage med, men hidtil har vi jo ikke hørt andet, end at hr. Holger K. har - ja, han har kvitteret for, at vi har taget det op - kritiseret noget, som hr. Holger K. jo slet ikke har set endnu.
Holger K. Nielsen (SF), 2002-10-03:
Det er da fuldstændig korrekt, at der ikke har været nogen særlig udvikling i det, og derfor kvitterer jeg også for, at regeringen tager det op.
Det synes jeg da at hr. Jens Rohde skulle tage imod.
Vi vil godt gå ind i den diskussion
på en konstruktiv måde.
Det, jeg så bare siger, er, at det ikke kan nytte noget, at man har en forestilling om, at det kan ske med nogle penge fra satspuljen - specielt ikke, når der ikke er sket så meget igennem de sidste mange år.
Det er det, jeg har regeringen mistænkt for.
Den lancerer på god spindoktorvis nogle overskrifter i aviserne, hvor man vil gøre noget ved den sociale arv, og så bliver det her et spørgsmål om noget af satspuljen.
Det her er et meget mere grundlæggende problem, som har at gøre med de værdier, samfundet har udviklet sig efter, den sociale udvikling, vi oplever, de fremtidsmuligheder, alle har, den boligpolitik, vi har, den uddannelsespolitik, vi har.
Det er en langt større opgave, end jeg tror, hr. Jens Rohde og regeringen var klar over, da de lancerede det tema.
Jens Rohde (V), 2002-10-03:
Det er sådan set lidt pudsigt at høre hr. Holger K. Nielsen sige, at det er letkøbt at sige, at man sætter 65 mio. kr. af på satspuljemidlerne til at gøre noget i forhold til den sociale arv
, når det, hr. Holger K. Nielsen står og leverer her fra talerstolen, er en stor pengekamp.
Der er ikke penge nok til noget som helst, ikke engang til bin Laden og til Irak.
Han kan forhindre terrorisme med ulandsbistand.
Det er fuldstændig naivt at tro, sagt til hr. Holger K. Nielsen.
Det ved hr. Holger K. Nielsen også godt.
Alt det der handler om mange andre ting, religiøs fundamentalisme og sådan noget.
Det er jo svært at konkurrere i rigdom med folk som bin Laden og Saddam. Skal de have ulandsbistand, eller hvad er det, hr. Holger K. Nielsen vil?
Hvor stor skal væksten være i det hele taget?
Hvor meget skal skatterne stige?
Skal vi bare blive ved?
Det er jo interessant i forhold til den sociale arv, hvor hr. Holger K. nævner Erik Bjørn Hansen, men han nævner ikke, at Erik Bjørn Hansen også siger, at årtiers milliardsatsninger overhovedet ikke har virket.
Der har ikke været nogen ændring siden 1970; det sagde hr. Erik Bjørn også på tv i aftes.
Pia Christmas-Møller (KF), 2002-10-03:
Det Konservative Folkeparti og Venstre vil meget gerne invitere Enhedslisten med til forhandlinger, når vi kommer til de politiske forhandlinger.
Jeg kan også sige her fra Folketingets talerstol, hvad jeg lige har fået at vide af miljøministeren, nemlig at det beroede ikke på uvilje fra Det Konservative Folkeparti og miljøministeren og dermed Venstres side, når det drejede sig om, hvorvidt Enhedslisten skulle have været med til de forhandlinger, der blev gennemført, for så vidt angår handleplanen.
Det var Enhedslistens venner i Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre, som ikke ønskede, at Enhedslisten skulle være med til de forhandlinger.
Sådan er det, og det er jeg nødt til at sige på direkte foranledning.
Men jeg kan altså med venlig adresse til miljøministeren sige, at Enhedslisten bliver inviteret, når de politiske forhandlinger går i gang.
Så bliver det jo spændende at se, om det giver noget resultat, at Enhedslisten kommer med til forhandlingerne, men man har da lov at håbe, og i hvert fald skal der ikke mangle politisk vilje til at mødes med Enhedslisten fra regeringspartiernes side.
Marianne Jelved (RV), 2002-10-03:
Fru Pia Christmas-Møller sagde flere gange i sin tale, at valgløfterne er blevet holdt, men hvad hjælper det med højere straffe, når der ikke er plads i fængslerne?
Vi kan læse om de køer af dømte, der ikke kan komme til at afsone.
Hvad gør Det Konservative Folkeparti ved det?
Og er det i virkeligheden at leve op til den formulering, som statsministeren brugte i sin tale i tirsdags, hvor det blev kaldt en nutidig retsopfattelse?
Hvad mener Det Konservative Folkeparti om det?
Keld Albrechtsen (EL), 2002-10-03:
Nu lagde jeg mærke til, at på et tidligere tidspunkt i debatten sagde fru Pia Christmas-Møller, at vi vil blive indbudt til forhandlinger, og så kunne vi jo bare komme og fremlægge vore ting og sådan noget.
Men jeg må altså bare lige gøre opmærksom på, at Enhedslisten ikke har modtaget nogen indbydelse, sådan som fru Pia Christmas-Møller ellers var så venlig at stå og udstede.
Tværtimod har vi fået at vide, at regeringen ikke ønsker at drøfte vandmiljø med os, så der har altså indsneget sig noget af en misforståelse.
Men så vil jeg da godt spørge, om det, fru Pia Christmas-Møller nu siger, skal tages som udtryk for, at regeringen alligevel ønsker at forhandle med alle partier.
Det kunne da være spændende nok, for vi har ikke fået noget at vide om, hvad der foregår, og offentligheden har ikke fået noget at vide om, hvad der foregår.
Det er noget, der åbenbart foregår bag lukkede døre og med en kreds af forhandlere, som jeg ikke kender noget til.
Men jeg synes, sagen skal ud i det åbne, så lad os få åbnet de forhandlinger og lad os se, hvad det er for nogle underlige gerninger, der foregår.
, hvis det er sådan, at regeringen ikke selv har nogen.
Pia Christmas-Møller (KF), 2002-10-03:
Det forstår jeg på den socialdemokratiske ordfører.
Det er sådan set det svar, man gerne vil have her: Ja, afgifterne på kvælstof skal op, fordi det er et instrument til at forbedre miljøet.
Sådan hænger verden jo ikke sammen.
Det er jeg nødt til at sige lige ud.
I Det Konservative Folkeparti vil vi meget gerne analysere grundene: Hvad er årsagerne til iltproblemerne?
Hvad er årsagerne til fiskedøden?
Hvad kan vi gøre?
Hvilke midler skal tages i anvendelse?
Vi tror ikke på, at afgiftsinstrumentet er et columbusæg som instrument, at det kan løse de her problemer.
Det tror vi ikke på.
Vi ser på problemerne.
Vi analyserer dem.
Vi vil finde frem til, hvad det er, vi kan tage i anvendelse, med henblik på at få løst de problemer, der er med iltmangel og med fiskedøden.
Men jeg vil ikke stå her og pege på hverken det ene eller det andet område eller instrument, som afgør det.
Det er jeg ikke i stand til.
Jeg mener, vi skal afvente udspillet fra regeringen og så tage diskussionen derfra.
Pernille Blach Hansen (S), 2002-10-03:
Ja, jeg må jo så konstatere, at iltsvindet tilsyneladende også rækker ind i den konservative folketingsgruppe, for så vidt jeg ved, er det første gang i mange, mange år, måske endda i 20 år, at en statsminister ikke engang nævner ordet miljø med ét ord
Det må dog et eller andet sted være udtryk for en prioritering.
Jeg synes egentlig, det er meget nemt.
Vi ved, at 80 pct. af udledningen fra land står landbruget for.
Så er det vel også bl.a. landbruget, vi skal sætte ind over for.
Derfor vil jeg gerne spørge den konservative ordfører: Er man i Det Konservative Folkeparti klar til at stille yderligere krav til landbruget? Selvfølgelig skal vi jo afvente nogle faglige input, selvfølgelig skal arbejdsgrupperne arbejde, men er sådan noget som kvælstofafgift noget, Det Konservative Folkeparti kan gå ind for?
Pia Christmas-Møller (KF), 2002-10-03:
At jeg ikke havde miljøpolitik med i mit ordførerindlæg, kan altså ikke tages som udtryk for, at jeg ikke prioriterer miljøpolitikken.
Jeg vil gerne afsløre, at der faktisk var flere elementer, jeg havde planlagt at medtage, men som jeg ikke fik tid til.
Jeg er også selv en utålmodig sjæl indimellem, indimellem synes jeg også, at tingene går for langsomt, og det gælder jo ikke mindst i politik.
Det korte af det lange er, at hr. Keld Albrechtsen kan være tryg ved, at regeringen faktisk arbejder med at forberede et udspil til en ny vandmiljøhandlingsplan.
Det skal gøres ordentligt og seriøst.
Det arbejde er i gang, og der vil blive inviteret til forhandlinger.
Så vi tager problemstillingen alvorligt.
Vi tager problemerne med de døde fisk alvorligt, men metoderne til at rette op på problemerne er altså ikke helt nemme, for vi har ikke set en stigning i kvælstofudvindingen.
Men vi ser meget gerne, at hr. Keld Albrechtsen og andre gode mennesker møder op til de forhandlinger, der bliver inviteret til.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-10-03:
Jamen nu kan jeg forstå, at Det Konservative Folkeparti egentlig gerne ville have haft, at der var noget om miljøet.
Men jeg vil godt spørge: Hvordan kan det være, når fiskene dør, når vi ved, at landbruget især forurener så voldsomt, som det er tilfældet, og vi er langt ude over, hvad naturen kan tåle, at der så hverken i statsministerens åbningstale eller i den konservative ordførers tale her i dag eller i det lovprogram, som statsministeren også fremlagde i tirsdags, er noget som helst konkret til løsning af fiskedøden, til sikring af vores drikkevand mod den forgiftning, der sker ved nedsivning i grundvandet?
Intet er der deri, og så siger fru Pia Christmas-Møller, at der engang skal være nogle forhandlinger om vandmiljøplanen.
Det er altså ikke godt nok.
Fiskene dør.
Er det ikke korrekt, at fiskene dør, og at regeringen sidder på hænderne og ingenting foretager sig? Så sagde fru Pia Christmas-Møller, at man ønskede politikere, der brugte øjnene til at se med.
Ja, hvis der er noget, man i hvert fald ikke ser, så er det de døde fisk.
Der lukker man effektivt øjnene.
Lad os nu få et bud på det.
Pia Christmas-Møller (KF), 2002-10-03:
Nej, jeg deler altså ikke den pessimisme, som hr. Keld Albrechtsen lægger for dagen her.
Sådan ser vi ikke på verden i vores parti.
Derfor regner vi også med, at Enhedslisten og andre i Folketinget vil gå meget seriøst ind i de forestående forhandlinger omkring en ny vandmiljøhandlingsplan.
Der er nogle problemer, og det er en udfordring at finde veje og effektive midler til løsning af de problemer, men jeg kan garantere hr. Keld Albrechtsen og andre for, at det er et emne, som den borgerlige regering og ikke mindst Det Konservative Folkeparti går meget stærkt og seriøst op i at vi får løst.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-10-03:
Jeg vil gerne spørge fru Pia Christmas-Møller om et utrolig vigtigt emne, som hun med meget, meget stor omhu undlod at komme ind på, nemlig spørgsmålet om miljøet.
Jeg lagde mærke til, at statsministeren heller ikke overhovedet i sin åbningstale kom ind på de danske miljøproblemer med fiskedøden, det liglagen, der breder sig på bunden af vores fjorde og bugter.
Jeg vil godt spørge: Er det et signal fra regeringspartierne?
Er det i virkeligheden ikke dybt rystende og et problem
for Det Konservative Folkeparti, at miljøpolitikken er blevet skåret ned til ingenting af den nuværende regering
Det synes jeg kræver et svar, for når statsministeren ingenting siger,
Pernille Blach Hansen (S), 2002-10-03:
Men fru Pia Christmas-Møller må da anerkende, at det er bemærkelsesværdigt.
En uge, hvor vi ikke har set andet end døde fisk og bundvendinger på tv hver eneste aften, og så vil statsministeren overhovedet ikke nævne det i sin åbningstale.
Men man vil i hvert fald ikke have en kvælstofafgift, selv om eksperter mener, at det er noget af det mest effektive.
Er Det Konservative Folkeparti klar til at stille ekstra krav over for landbruget, eller lytter man alt for meget til Venstres miljøminister, der jo tilsyneladende også er under stor indflydelse af Axelborg, nemlig landbruget?
Pia Kjærsgaard (DF), 2002-10-03:
Det kan jeg ikke sige.
Altså det er ikke noget, vi har taget stilling til i denne her folketingssamling.
Men det passer jo ikke, når hr. Jann Sjursen siger, at han ikke mener, der er behov for at tage debatten.
Hr. Jann Sjursen er helt ivrig.
Jamen så rejs dog den debat på en seriøs måde som en forespørgselsdebat eller gennem et forslag, eller hvad ved jeg.
Det kan hr. Jann Sjursen da blot gøre, så nemt er det.
Jann Sjursen (KRF), 2002-10-03:
Jeg erkender til fulde, at det er et svært spørgsmål, men det er altså ikke sværere, end at Dansk Folkepartis sundhedspolitiske ordfører indtil flere gange har udsendt korte pressemeddelelser om lige præcis det her emne, så sværere kan det ikke være.
Jeg vil også sige, at jeg faktisk i et par omgange har udfordret fru Pia Kjærsgaard til at tage debatten op i dagspressen uden at have fået svar fra fru Pia Kjærsgaard.
Jeg har så fået et fra hr. Peter Skaarup i Kristeligt Dagblad for nylig, som svarede på de spørgsmål, jeg altså havde stillet til fru Pia Kjærsgaard.
Så vil jeg godt sige: Det er ikke Kristeligt Folkeparti, der egentlig ønsker at rejse en debat om aktiv dødshjælp her i Folketinget.
Og derfor er det da rimeligt.
Det her er den eneste lejlighed, jeg faktisk har til at få fru Pia Kjærsgaard i tale som leder af Dansk Folkeparti og få svar her i Folketinget på, om man vil rejse den debat, eller om man ikke vil.
Så det er Dansk Folkeparti selv, der rejser debatten og giver mig anledning til stille de spørgsmål igen i dag.
Pia Kjærsgaard (DF), 2002-10-03:
Det er jo altid positivt med debat, uanset om det er svære spørgsmål eller mindre svære spørgsmål.
Der er slet ingen tvivl om, at det her er et svært spørgsmål for mange mennesker.
Det er også et svært spørgsmål for Dansk Folkepartis folketingsgruppe.
Vi har ikke diskuteret det indgående.
Jeg tror, der er flere meninger om den sag, og det synes jeg er helt, helt i orden.
Jeg synes, at hvis hr. Jann Sjursen og Kristeligt Folkeparti vil debattere det, så er man da fri til at rejse den debat, hvis man vil det. Jeg sagde sidst til hr. Jann Sjursen, at jeg ikke synes, det er særlig godt at komme ind
på det svære spørgsmål, som jeg mener det er, i nogle korte bemærkninger.