Birthe Rønn Hornbech (V), 2000-03-16:
Udlændingepolitikken står fortsat højt på listen over de emner, der har stor folkelig og politisk interesse.
Grundlæggende finder vi i Venstre, at vi mangler en samlet udlændingepolitik.
Tilstrømningen til Danmark styres fortsat ikke af dansk lovgivning, men af udlændingene selv
, og det
har vi gang på gang fremhævet at vi ønsker lavet om.
Vi finder f.eks. i Venstre, at flygtningepolitikken er hamrende uretfærdig.
Flygtningepolitikken understøtter mere menneskesmuglere og plattenslagere, end den understøtter de forfulgte.
Indvandrerstoppet gennemhulles af familiesammenføringer af mennesker, der har vanskeligt ved at blive integreret, samtidig med at vi blokerer for velkvalificeret arbejdskraft udefra.
Det var nogle af de problemer, vi også godt ville have haft med i dette forslag.
Vi havde gerne set, at der i lovforslaget havde været nogle regler med om krav om selvforsørgelse, men vi erkender dog, uanset at vi også har hørt fru Elisabeth Arnold sige, at det hele nok ikke hjalp eller ændrede noget, at i nogle af de principper, vi i Venstre har talt for at få ændret igennem årene, sker der altså nogle mindre opblødninger. Vi har jo i årevis fra Venstres side krævet, at retskravet på familiesammenføring bliver ophævet, og uanset at vi ikke gør os nogen forestillinger om, at antallet af familiesammenføringer lige med det samme falder drastisk, så mener vi alligevel, at forslaget er et skridt i den rigtige retning.
Det er jo ikke mere end et par år siden, vi havde - undskyld, jeg siger det - stor pingtummel om betingelsen om, at en familiesammenført eller den, som den pågældende skulle familiesammenføres med, selv skulle kunne finde en passende bolig.
Det havde vi en aftale med indenrigsminister Thorkild Simonsen om, men det faldt som bekendt, fordi De Radikale rendte fra aftalen.
Vi er godt tilfredse med, at Det Radikale Venstre nu har indset, at den betingelse er ganske fortrinlig at stille, netop også - som det har været anført både i oplægget fra ministeren og fra fru Dorte Bennedsens side - for at gavne integrationen.
Det er selvfølgelig et forslag, vi kan gå ind for.
Vi har også i årevis argumenteret for, at familiesammenføringer mellem indvandrere, der i tredje og fjerde generation ønsker sammenføringer med landsmænd, der opholder sig nede i oprindelseslandet, overhovedet ikke behøver at finde sted i Danmark.
Med dette forslag kommer ministeren med en meget lille indrømmelse i den retning, fordi det nu i hvert fald kommer til at indgå som et element i lovgivningen, hvordan det er med tilknytningsforholdet.
Heller ikke her gør vi os de store illusioner om, at antallet af familiesammenføringer vil falde, men der er dog gået en smule hul på bylden, om jeg så må sige, og derfor kan vi selvfølgelig også støtte den del af lovforslaget.
Så indeholder lovforslaget en 25-års-regel, altså en regel om, at familiesammenføring især for ægteskaber indgået af personer under 25 år skal behandles individuelt.
Lad mig først sige, som vi også har nævnt det før, at vi mener, at retskravet skal ophæves for alle, uden aldersgrænser.
Dernæst er det meget vigtigt, at vi får slået fast her fra Folketinget i dag - for der har været mange misforståelser om den 25-års-regel - at den altså ikke vedrører den grundlæggende ret til, at to frie mennesker kan indgå ægteskab med hvem de vil.
Det er ikke noget, statsmagten skal blande sig i.
Men det, at man har en ret til at indgå ægteskab med hvem man vil, er altså ikke ensbetydende med, at man nødvendigvis skal have krav på opholdstilladelse netop i Danmark.
Det er der ikke nogen folkeretlige forpligtelser
der siger at man skal.
Det er meget vigtigt, at vi fastholder
denne skelnen mellem retten til at indgå ægteskab og retten til opholdstilladelsen.
Baggrunden for reglen er jo egentlig trist nok - fru Dorte Bennedsen har gjort rede for det igen og igen her under de korte bemærkninger: Reglen formuleres for at sikre, at der ikke er tvivl om, at ægteskaber blandt unge er indgået efter parternes eget ønske.
Man kan jo godt anføre, at det jo i virkeligheden er en utrolig udansk regel.
Og det siger jeg ikke, fordi vi ikke vil stemme på reglen, for det vil vi. Men den er jo aldeles udansk, fordi reglen er udtryk for den triste kendsgerning, at vi i vort moderne Danmark er vidne til, at unge mennesker, der er født i Danmark, opvokset i Danmark, veluddannede og velintegrerede, alligevel ikke får lov at indgå ægteskab efter danske normer, men efter ældgamle og forældede normer fra fjernere himmelstrøg, som masser af danskere betragter som mere eller mindre barbariske.
Herboende forældre fortsætter med at bortgifte deres børn med personer i udlandet, der tilhører en kultur, der ligger langt fra den danske.
Resultatet kender vi: talrige tragedier, fordi de unge befinder sig midt imellem to kulturer - tragedier, fordi de er kommet i loyalitetskonflikt mellem forældrene og deres hjerte og deres vilje til at blive danskere.
Jeg vil godt sige det så klart, som det er mig muligt her fra talerstolen i dag - jeg håber også, at ministeren vil bekræfte, at regeringen er enig i følgende synspunkter: Det er forældrenes ansvar, at de unge udlændinge nu får frihed til at blive danskere, at de unge får frihed til at uddanne sig, som de ønsker, og gifte sig med hvem de vil.
Jeg håber også, ministeren vil bekræfte og forsikre Folketinget om, at det nu så altså også er meningen, at reglen skal bruges, at ministeren med loven i hånden nu vil statuere nogle eksempler og give afslag, så forældrene forstår, at nu er det alvor.
Det bør siges helt klart for et stort flertal her i det danske Folketing, at nu forlanger vi altså, at udenlandske forældre holder op med at lægge hindringer i vejen for, at deres børn kan blive danskere med danske omgangsformer, der letter adgangen til samvær med andre unge og adgangen til arbejdspladserne.
Det er jo åbenheden og samværet også med danskerne og eventuelt giftermål med danskere, der i hvert fald for herboende udlændinge letter integrationen.
Og det er altså også vigtigt at få sagt, at det her også er noget med holdninger.
Det er et spørgsmål om, at forældrene forstår, at når de ønsker at være indvandrere i Danmark og gøre deres børn til indvandrere i Danmark, så må de altså også deltage på lige fod med danske forældre i forældrearrangementer på skolerne og give børnene mulighed for at deltage i fritidsarrangementer på lige fod med danskere.
På den måde lettes integrationen, og forholdet mellem danskere og udlændinge forbedres.
Regeringens pakke, som man har kaldt den, er udtryk for et ønske om at forbedre mulighederne for integration.
Vi synes, der er meget statslig omklamring i den, og det er jo ikke noget, Venstre ønsker, men vi støtter naturligvis intentionerne.
Og vi ønsker i dag at understrege igen, at for os er integration først og fremmest den enkelte udlændings eget ansvar, og ansvaret for børnenes integration påhviler først og fremmest forældrene.
Vi kan altså støtte forslaget, men vi synes ikke, det går langt nok, og vi vil overveje at stille ændringsforslag til lovforslaget.
Af det, jeg har sagt her, fremgår også, at vi naturligvis støtter de to beslutningsforslag, nr. B 72 og nr. B 73, fra Det Konservative Folkeparti.
Forslagene er til dels overhalet af regeringens forslag, og det er såmænd også den eneste grund til, at vi ikke er medforslagsstillere sammen med De Konservative.
Der er specielt én regel, jeg godt vil annoncere nu, som vi har meget lyst til at fremsætte som ændringsforslag.
Det er spørgsmålet om, hvor længe man skal have været her for at få permanent opholdstilladelse.
Vi har noteret os, at Kristeligt Folkeparti er på skred i den sag.
Jeg har forstået det sådan, at Kristeligt Folkeparti nu vil arbejde for en 5-års-regel.
Det vil vi gerne stille ændringsforslag om sammen med Kristeligt Folkeparti.
Og med disse bemærkninger kan jeg love et positivt udvalgsarbejde.