Ole Sohn (SF), 2004-02-05:
Det, regeringen har i tankerne med Velfærdskommissionen, er tydeligvis ikke at give vælgerne valgmuligheder, men tværtimod at indsnævre deres valg inden for rammerne af de præmisser, som regeringen stiller op, og dermed får vælgerne som sagt ikke en reel valgmulighed.
Kommissionen skal først afslutte sit arbejde efter næste valg, det vil sige, at dens anbefalinger ikke kan indgå i den valgkampagne, som starter op her, ja, ingen ved hvornår, men snart, og dertil kommer, at hvis regeringen går tiden ud og bliver genvalgt - hvad vælgerne må forbyde - betyder timingen, at den, et bredt flertal eller ej, har skaffet sig 4 års arbejdsro, uden at vælgerne reelt kan blande sig.
Det vil sige, at hvis den næste valgperiode går fuldt ud, ja, så er vi fremme ved 2008-09.
Skal man tage statsministerens ord for pålydende i forbindelse med dagpengefadæsen, at man ikke ville gennemføre forslag, som ikke har været præsenteret og debatteret forud for et valg, vil det sige, at kommissionens forslag først kan komme frem ved det næstkommende valg.
Det andet er, at man har lagt den præmis ind, at der ikke er mulighed for at øge skatterne.
Ja, det er regeringens forslag, men skal man give vælgerne en reel mulighed for at vurdere, om man hellere vil have velfærd frem for nedskæringer og takstforhøjelser og højere brugerbetaling, så er den mulighed helt udelukket.
Det er klart, at en regering kan gøre det, men det betyder bare, at Velfærdskommissionen ikke har mulighed for at give vælgerne brede og forskelligartede valgmuligheder.
Et andet element er, at kommissoriet fremhæver, at man skal hjælpe de grupper, der har mest behov.
Ja, det er jo en selvfølge.
Men kommissoriet undlader at nævne, og det er formodentlig bevidst, at alle skal have lige adgang til basale velfærdsydelser, at velfærden altså skal være universel.
Det er heller ikke nødvendigt, at den skal være det, men det er da et vink med en vognstang om, at velfærden ifølge regeringens præmis skal begrænses til de få.
Men det er altså SF's opfattelse, at det er vigtigt, at vælgerne får brede muligheder, og derfor burde Velfærdskommissionen have haft et helt andet og mere bredt funderet kommissorium, som også kunne give mulighed for at lægge an til at foretage velfærdsvurderinger, som f.eks. kunne bygge på regeringens skattestopmodel, på det aktuelle skattetrykniveau, eller på det skattetrykniveau, der var i 2001 eller et sted derimellem.
Men de skulle have haft frie muligheder, og så kunne vælgerne netop tage stilling til, hvad det er, man ønsker.
»Idet Folketinget konstaterer, at rammerne for Velfærdskommissionens arbejde er for snævre, opfordres regeringen til at ændre kommissorium, sammensætning og tidsplan for Velfærdskommissionen med henblik på at sikre vælgerne reelle valgmuligheder for en fremtidig velfærdsstrategi, herunder sikre, at der fremlægges analyser af: - en velfærdsstrategi baseret på fri og lige adgang til velfærdsydelser frem for stigende brugerbetaling og forsikringsmodeller, - en beskæftigelsesstrategi, der kan nedbringe arbejdsløsheden markant, - en forskningsstrategi for, hvordan Danmark kan leve op til Barcelonamålsætningen om investering i forskning på 3 pct. af BNP i 2010, - en uddannelsesstrategi, der kan sikre alle unge en kompetencegivende uddannelse, - en efteruddannelsesstrategi, der kan sikre løbende opkvalificering af arbejdsstyrken, og - en velfærdsstrategi baseret på øget forebyggelse inden for arbejdsmiljø, social- og sundhedsområderne.«