Line Barfod (EL), 2004-02-26:
Som det vel tydeligt er fremgået af debatten, er Enhedslisten meget optaget af at få strammet reglerne for våbeneksport og våbentransport og begrænset transport af våben rundtomkring i verden.
Og som det jo også er fremgået, er Danmark absolut ikke noget lille land i den her sammenhæng.
Vi har nogle store rederier, der står for en del af verdenstransporten, også med våben.
Derfor er det ret væsentligt, hvad Danmark vedtager af regler.
Som det fremgår med al tydelighed af SiD's høringssvar, så har det, ud over betydning for de lande og de mennesker som måtte blive udsat for brug af de våben, danske skibe transporterer, også stor betydning for de danske søfolk, der arbejder på skibene.
Det har betydning for deres sikkerhed, hvad det er for nogle regler, vi fastsætter.
Danske skibe har desværre alt for ofte transporteret våben rundt i verden.
Derfor bør vi gøre, hvad vi overhovedet kan,
for at begrænse danske skibes deltagelse i våbentransport til diktaturer og regimer rundtomkring i verden, til terrorbevægelser og andre, som vi ikke ønsker skal have våben.
Desværre er det jo sådan, at mens folketingsflertallet er meget hurtigt til at indføre begrænsninger, forbud og kontrol over for almindelige borgere i dette samfund, også kontrol og begrænsninger, der går langt ud over, hvad man normalt accepterer i et retssamfund, er man, når det kommer til erhvervslivet og især rederivirksomhederne, meget forsigtig, og det er meget begrænset, hvad man vil indføre.
Det, der ligger i lovforslaget her, er selvfølgelig et lille fremskridt, men det er altså et begrænset fremskridt. Det er positivt, at man nu ikke længere må transportere våben til lande, der er omfattet af en våbenembargo.
Men der er en række lande, som der ikke er våbenembargo over for, men hvortil vi f.eks. forbyder eksport af våben, men hvor det altså fortsat vil være tilladt at transportere våben til.
Det kunne være lande, hvor der er risiko for, at våbnene vil blive brugt til undertrykkelse af landets befolkning.
F.eks. vil det fortsat være tilladt at transportere våben til Colombia eller til Nepal eller til den israelske stat, der kan bruge dem mod palæstinenserne i de besatte områder.
Der synes vi altså ikke at danske skibe skal medvirke til at transportere våben.
Vi har jo også sat i loven om eksport af våben, at vi ikke vil eksportere våben dertil.
Så det virker noget mærkværdigt, at det er tilladt at transportere våben på danske skibe.
Vi mener også, at det udenrigspolitisk sender et forkert signal.
Den del af FN's våbenprotokol, der vender sig mod våbensmugling, er også et fremskridt, men igen et begrænset fremskridt.
Det er meget få lande i denne verden, uanset hvor horribel undertrykkelsen er i det land og hvor farlig den politiske situation er, som ikke vil kunne finde et andet land, der vil sælge våben til dette land.
Og der er jo altså ingen, der i dag har det fulde overblik over danske våbentransporter, hvor mange skibe det egentlig er, der transporterer våben, og hvor de transporterer dem til, fordi der ikke skal gives tilladelser til transporter.
Det er jo meget tydeligt, at det er erhvervslivet, rederierne, der har reddet regeringens forslag, og derfor er vi så landet på den model, der giver gode betingelser for rederierne, mens vi altså hellere havde set, at man havde lagt vægt på ønsket om at forhindre spredning af våben.
Til allersidst til spørgsmålet om, hvorvidt Danmark alene vil kunne gøre en forskel.
Her mener vi altså, at det er en meget dårlig indfaldsvinkel at have.
Selvfølgelig kan Danmark ikke alene begrænse den internationale våbentransport og våbenhandel til de lande, der bruger det til undertrykkelse og krig.
Men Danmark står i valget, om vi vil være et foregangsland, eller vi vil være et fodslæbende land.
Vi synes, at vi skulle være et foregangsland.
Desværre vælger folketingsflertallet altså at være et fodslæbende land.
Forslaget her er et lille fremskridt.
Enhedslisten vil støtte det og fortsætte arbejdet for, at vi kan blive et foregangsland på området i stedet for et fodslæbende land.