Keld Albrechtsen (EL), 2004-11-24:
Jeg synes, det har været en interessant debat og på lang sigt muligvis også en lidt opmuntrende debat.
Det er jo betegnende, at det parti, som i sit officielle navn bærer titlen Danmarks Liberale Parti, er så liberalt, at erhvervsstøtte er blevet en hovedbestanddel i partiets politik, især selvfølgelig på landbrugsområdet, men også i de senere år på boligbyggeriområdet.
Det bliver jo nok noget, vi skal vænne os til, at ordet liberal i Venstres terminologi betyder erhvervsstøtte.
Der vil jeg da godt anerkende fru Ida Jørgensens synspunkt om, at ud fra et liberalt udgangspunkt er det sådan set ikke særlig godt at indføre nye erhvervsstøtteordninger.
Sådan opfattede jeg at Det Radikale Venstre mente, nemlig at det sådan set ikke var helt efter bogen.
Men den bog eksisterer altså ikke mere hos de borgerlige partier.
De er erhvervsstøttepartier.
De vil så til gengæld nødig tage pengene i statskassen, for den nye liberale politik går ud på, at man skal give erhvervsstøtte, men man må ikke tage pengene i statskassen, og så tager man nogle andre menneskers penge.
Så man tager lejernes penge, de almene beboeres penge fra Landsbyggefonden, og bruger dem så til at give erhvervsstøtte.
Det er vældig flot.
Det er så det principielle i det, og ministeren har ret i, at der er en ideologisk grund til, at vi fremsætter det her forslag, for vi går ikke ind for erhvervsstøtte: Vi er så liberale i Enhedslisten, at det gør vi ikke.
Men så kommer det praktiske problem.
Og det synes jeg ikke jeg har fået en rimelig besvarelse af, heller ikke fra socialministeren eller fra hr. Freddie H. Madsen eller fra den fælles ordfører for Venstre og Konservative.
Hvordan kan det være, når vi står i en situation, hvor regeringen vil fratage dem, der står på venteliste i det almene byggeri, deres ret til at få en lejlighed, og at de derfor skal sikres en bolig et andet sted, at ministeren her siger, at de boliger, som man altså bruger lejernes penge til at give tilskud til – det er ganske vist ikke blevet til så mange endnu, og vi ved ikke, om det nogen sinde bliver til ret mange – kan kommunerne ikke anvise til?
Og der har hr. Freddie H. Madsen altså ikke ret i, at man bare som boligansøger i det almene byggeri kan få en af de her private støttede lejligheder.
Det kan man jo ikke, medmindre man har massevis af penge til at betale, for det er jo ikke rigtigt, at det er en lav husleje.
Det er det jo ikke; det er en forholdsvis høj husleje.
Hr. Freddie H. Madsen kender jo også tallene.
Det er en forholdsvis høj husleje, og den kan man ikke betale, hvis man er på bistandshjælp eller arbejdsløs.
Derfor synes jeg, det er forfejlet, at man tager de almene beboeres penge til at give støtte til at bygge nogle lejeboliger, som de ikke selv kan få lov til at bo i, i en situation, hvor ministeren vil fratage dem retten til at søge til deres egne boliger i det almene byggeri.
Jamen jeg siger det bare: Det synes jeg altså ikke er retfærdigt.
Det siger noget om en boligpolitik, som er ret så kynisk i virkeligheden, synes jeg.
Og så vil jeg da gerne sige tak til hr. René Skau Björnsson for den tilkendegivelse.
Men jeg må sige, at jeg havde ikke ret meget forståelse for, at man så accepterede, at pengene skulle tages fra Landsbyggefonden.
Jeg er meget glad for den tilkendegivelse hr. René Skau Björnsson kom med om, at det ville man ikke fortsætte med, hvis der skal indgås nye aftaler, og at man også er positiv over for, at så skal der kunne anvises fra kommunerne til disse boliger, hvis det skal være det private byggeri.
Det var derfor, jeg på et tidspunkt sagde, at jeg synes, der også var noget opmuntrende i den her debat med hensyn til fremtiden, for det er jo ikke sikkert, at den nuværende regering fortsætter efter et folketingsvalg, og så kan det jo være, der er andre muligheder, sådan at for en ny forligsperiode kan reglerne for det her i hvert fald blive lavet om.
Det var årsagen til, at jeg alligevel på trods af ministerens indlæg og de borgerlige ordføreres indlæg betragter debatten som fremadrettet og positiv.
Det var hr. René Skau Björnssons indlæg, der gav anledning til det, så tak for det.
Problemet er jo altså, at ministeren har sagt, og integrationsministeren også har sagt, at man vil fratage dem, der står på venteliste i en række almene boligområder, deres ret til at få bolig der, hvor de har søgt.
Det vil sige, at der kommer til at mangle nogle boliger til de mennesker, som regeringen vil afvise.
Der er det bare sådan, at de boliger, som bliver bygget efter denne her private støtteordning, slet ikke kan bruges til det formål, for der kan kommunen ikke anvise.
Derfor bliver vi nødt til at koncentrere den offentlige støtte om de byggerier, hvor der er anvisningsret, og det er de almene boliger.
Ministeren har jo lige selv sagt, at man ikke vil anvise til disse her private ejere, for de skal ikke belemres med sociale problemer.
Det er jo det, ministeren i virkeligheden siger.
Derfor har vi efter min mening ikke råd til at sprede pengene ud til private bygherrer på denne her måde.
Man bliver nødt til at koncentrere sig om at løse de sociale problemer.
Ja, nu fik ministeren jo pumpet tallet af boliger ganske meget op, jeg tror, ministeren nåede helt op på 4.000, hvor de 3.000 er fugle på taget.
Støttet privat udlejningsbyggeri har jo ingen pligt til at modtage kommunal boliganvisning.
Det vil sige, at disse boliger ikke kan bruges i forbindelse med den sociale boliganvisning.
De kan ikke bruges til f.eks. at give de mennesker, som ministeren vil fratage ventelisterettigheder i alment byggeri, alternative boligtilbud.
Derfor er disse private udlejningsbyggerier jo i den forstand spild af penge, fordi de ikke kan indgå i en boligsocial indsats.
Det er faktisk en af hovedårsagerne til, at vi har fremsat forslaget, men det er da muligt, at ministeren så vil sige, at nu skal der være anvisning til disse private boliger, og det vil selvfølgelig ændre diskussionen.