runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Nicolai Wammen (S), 2003-09-09:
Hr. Hans Andersen var inde på et af de lovforslag, vi har stemt imod tidligere, som vi nu også inddrager i vores finanslovforslag.
Vi ved godt, at de borgerliges svar på sundhedsopgaven mere og mere ligner en amerikansk model med forsikringer og andet.
Vi vil en anden vej.
Vi vil investere i det offentlige sygehusvæsen, og der er en forskel på vores holdninger.
Det er fair nok.
Vi synes, at det er det rette sted at bruge ressourcerne.
Til hr. Eyvind Vesselbo, som jeg betragter som en god ven blandt modstandere, vil jeg sige: Det er utroligt, at man skal høre hr. Eyvind Vesselbo beskylde fru Pernille Blach Hansen og hr. Svend Auken for at have været dem, der har været ude med sparekniven, når alle i det her land ved, at hvis der er nogen, der har sparet, så er det hr. Eyvind Vesselbo og miljøministeren.
Der er sparet 1,5 mia. kr. i de snart to år, regeringen har siddet, 1,5 mia. kr. er der lagt op til at spare.
Det er fakta, må jeg sige til hr. Eyvind
Derfor kan hr. Eyvind Vesselbo ikke med nogen ret anklage hverken fru Pernille Blach Hansen eller hr. Svend Auken for det, hr. Eyvind Vesselbo førte frem fra denne talerstol. Derimod burde hr. Eyvind Vesselbo, hvor svært det end må være at gribe i egen barm, når man har gips om hånden, overveje, om ikke tiden er kommet til, at Venstre og Det Konservative Folkeparti erkender, at det, man har lavet på miljøområdet, er en massakre, at det ikke er visionært, og at regningen for det vil blive sendt direkte videre til vores børn og børnebørn.
Det burde hr. Eyvind Vesselbo have brugt sin tid på i dag frem for at prøve at lave noget talfiksfakseri, som hr. Eyvind Vesselbo dybest set godt ved ikke har noget med virkeligheden at gøre.
Sådan er det jo.
Til hr. Kristian Jensen må jeg sige, at den medicin, vi har fremlagt, lige er den, der er brug for, og præcis hvilken effekt, den vil have, kommer jo også meget an på, hvor mange af de fremrykkede investeringer der bliver sat i værk og hvordan.
Sådan er det.
Sandy Brinck (S), 2003-09-09:
Vi har jo haft en dejlig og varm sommer i Danmark i år, men det er dog ikke alt, vi har svedt ud undervejs.
Jeg tror, vi alle husker dér i juni, da fru Pia Kjærsgaard flankeret af hr. Kristian Thulesen Dahl storsmilende foran Finansministeriet fortalte, at nu var der en skatteaftale på plads, under forudsætning af at Dansk Folkeparti var blevet lovet 1 mia. kr. til pensionisterne.
Det var også det, man kunne læse af pressemeddelelsen fra Finansministeriet på samme tidspunkt.
Når vi nu kigger på finanslovoplægget, er den hele milliard på 3 måneder blevet til en halv milliard; der er nemlig kun sat 0,5 mia. kr. af.
Derfor må man jo sige, at Dansk Folkeparti endnu en gang snyder ældre medborgere - fuldstændig som med ældrechecken.
Man får lyst til synge sangen om Larsen, »Det skulle være så godt, men så er det faktisk skidt«, og spørgsmålet er ganske enkelt: Er Dansk Folkeparti tilfreds med at have fået det halve af det, de lovede pensionisterne i juni?
Lars Barfoed (KF), 2003-09-09:
Jeg kan godt forstå, at hr. Nicolai Wammen har lidt svært ved at holde rede på alle de mange spørgsmål, han får, men nu vil jeg altså gerne, for jeg tror, at spørgsmålet er stillet to gange til hr. Nicolai Wammen, uden at vi rigtig har fået svar på det, bede om at få et svar på det her med bøden for fyring af dem, som er 55 år eller ældre.
Nu er det sådan, at det store problem for den aldersgruppe ikke er, at de bliver fyret, sagt op oftere end andre, tværtimod sidder de ifølge statistikkerne lidt mere trygt i jobbet end andre.
Det største problem er, at de har vanskeligt ved at blive ansat igen, hvis de først er ledige, og det er et stort problem, som vi virkelig skal arbejde med.
Hvorfor er det så, at man mener, at man skal sige til arbejdsgiverne, at hvis de ansætter en på 55 år, så skal de bare vide, at hvis de fyrer vedkommende igen, så får de en bøde på 50.000 kr.?
Det vil jeg gerne have et klart svar på.
Jens Vibjerg (V), 2003-09-09:
Det er lidt utroligt, at vi må høre hr. Nicolai Wammen her fra talerstolen sige, at regeringen ikke gør noget.
Vi har i mere end 4 timer hørt på, hvordan Venstres ordfører på området gang på gang har fortalt om alle de elementer, som regeringen har lagt frem.
Jeg kan nævne nogle få stykker, der er jo ikke tid til mere her: fremrykket investeringer, skattelettelser, afgiftslettelser, særlige initiativer for højtuddannede og
for seniorer og frem for alt flere i arbejde
Havde vi været på travbanen, og havde hr. Nicolai Wammen været min travhest, ville jeg altså allerede kl. 10 i formiddag have taget vatpropperne ud.
Peter Christensen (V), 2003-09-09:
Jeg har tidligere spurgt, og det er der også andre her i salen, der har gjort, til et af de konkrete forslag, Socialdemokratiet har til at løse nogle af de opgaver, der er inden for beskæftigelsesområdet, og det er det forslag, der går på at give bøder.
Det svar, jeg fik, var: Hvad vil Venstre?
Underforstået at Socialdemokratiet allerede havde erkendt, at det var fuldt af problemer at begynde at give bøder.
Så kunne jeg godt tænke mig at vide, at når hr. Nicolai Wammen allerede er på retræte i forhold til forslaget, er det så, fordi hr. Nicolai Wammen er enig med LO i, at det simpelt hen er at diskriminere aldersmæssigt på arbejdsmarkedet, at det vil gøre det umuligt at få folk, der er 53, 54 år, ansat?
Er det det, siden hr. Nicolai Wammen faktisk allerede på tredje spørgsmål var parat til at opgive forslaget?
Det glæder mig så i øvrigt.
Så blev der spurgt: Hvad vil Venstre?
Den manglende fleksibilitet er jo den største fjende, der er for beskæftigelsen.
Nicolai Wammen (S), 2003-09-09:
Til fru Rikke Hvilshøj, der snakker forskning: Det er jeg glad for.
Jeg synes, det er et meget vigtigt emne at få frem i dag, og det har også været et af hovedpunkterne i min tale.
Det, der har været tilfældet, er, at der har været det, man kalder skrænter, inden for forskningsområdet, som er blevet fyldt op.
Under SR-regeringen er der blevet brugt mere, der har været en stigende tendens inden for forskning, jeg tror, der har været en 20 pct.s stigning.
Det, vi oplever nu, er en regering, der, på trods af at der er en aftale om, at vi skal opfylde den såkaldte Barcelonamålsætning, går fuldstændig i stå, når det gælder om at investere i forskning.
På trods af at danske virksomheder meget klart har markeret, at det, der er brug for, er en øget forskningsindsats, så oplever vi en regering, der melder pas, som ikke har noget bud på det.
Det er jo det, der er tilfældet, kan jeg sige til fru Rikke Hvilshøj.
Hvad er det, vi vil med vores samfund?
Hvad er det for nogle virksomheder, vi gerne vil have til at kunne klare sig i fremtiden?
Udeomkring i verden investerer man målrettet i nye teknologier, i forskning, og herhjemme oplever vi så en regering, som ikke har noget som helst, der minder om et offensivt bud.
Det er ganske enkelt ikke tilfredsstillende.
Til hr. Jens Kirk vil jeg sige, at vi har fremlagt vores forslag for 2004, hvor vi synes, at det er en fornuftig investering i samfundet at føre 250 mio. kr. fra bondegårdsreglen ind i vores uddannelser, ind i vores sygehuse, ind i vores folkeskoler.
Det bliver ikke Socialdemokratiets politik.
Der er en klar forskel i dansk politik, og det må vi jo så acceptere. Nu kan jeg se, at min tid er gået, så hr. Jens Vibjerg må desværre vente på sit svar.
Jens Vibjerg (V), 2003-09-09:
Jeg må erkende, at når man studerer Socialdemokratiets jobplan indgående, så kan man se, at de der 50.000 kr. i bøde, som man vil pålægge virksomheder for at fyre ældre, for øvrigt svarer til at indføre 80 G-dage, og det siger jo lidt om omfanget.
Så er der jo en lille pind mere i den socialdemokratiske jobplan, nemlig en generel afgift på al arbejdskraft, man ansætter.
Er det blevet den socialdemokratiske filosofi, at jo flere afgifter man lægger på vores arbejdskraft, jo flere får vi i beskæftigelse?
Det må åbenbart være et socialdemokratisk problem, at man har en lidt selektiv hukommelse, for hr. Nicolai Wammen sagde i sit indlæg, at vi vil skære ned i aktivering.
Jeg går ud fra, at hr. Nicolai Wammen er enig i, at vi har en aftale om »Flere i arbejde«, som helt præcist fortæller, hvad vi vil med aktivering, nemlig gå fra tåbelig og hovedløs aktivering til målrettet aktivering, der sikrer, at de ledige kommer hurtigst muligt i arbejde.
Jens Kirk (V), 2003-09-09:
Jeg må spørge hr. Nicolai Wammen, om ikke det er rigtigt, jeg har lagt tallene sammen, at det er omkring 800 mio. kr., man vil skære fra jordbrugserhvervet eller belaste det ekstra med.
Og så skriver man her gradvis afvikling af bondegårdsreglen.
Ja, i yderste konsekvens kan man nå helt op på at få ekstra 2,5 mia. kr. ind dér, 250 mio. kr. alene i 2004.
Er det sådan, at man i grunden forventer, at disse vurderinger i 2005 skal stige til det dobbelte, så vi får 500 mio. kr. ind på den ekstra jordskat? Så kunne jeg da godt tænke mig at spørge hr. Nicolai Wammen, om hr. Nicolai Wammen er klar over, at Danmark faktisk er et af de få lande, hvori der findes skat på produktionsjord.
Det er altså ulige konkurrence, vi er i.
Men jeg kan forstå, at det er en øvelse, der skal gentages og udvikles ekstra i Socialdemokratiet, hvorimod vi
i regeringen mener, at den bør afvikles, så vi får lige konkurrence.
Rikke Hvilshøj (V), 2003-09-09:
Inden hr. Nicolai Wammen får slået sig helt op, så skulle vi måske lige få slået fast, at er der nogen, der har fået fyldt et kæmpehul op på forskningsområdet i forhold til det, som den tidligere regering efterlod, så er det den nuværende regering. Jeg vil egentlig også gerne tage fat i ledigheden, som jo helt klart er blevet dagens emne, og vi er jo enige om, at der er ingen af os, der ønsker en øget ledighed, og vi vil alle sammen gerne finde løsninger på at få ledigheden ned.
Men det gælder også om at komme med troværdige løsninger, og jeg har meget svært ved at se troværdigheden og logikken i Socialdemokratiets forslag til jobplan og hele deres finanslovforslag.
Der lægges den ene byrde efter den anden på erhvervslivet, og jeg kunne godt tænke mig at spørge hr. Nicolai Wammen: Hvem er det egentlig Socialdemokratiet mener, der skaber arbejdspladserne?
Er det ikke primært det private erhvervsliv?
Hvis det er det, hvor er logikken så i, at man vil pålægge erhvervslivet endnu flere byrder, der gør det sværere for dem at skabe flere arbejdspladser?
Nicolai Wammen (S), 2003-09-09:
Jeg tillader mig at starte først med fru Charlotte Dyremose, som holdt et brændende indlæg om alt det gode, regeringen gør for erhvervslivet, og alt det dårlige, der kommer, hvis der kommer en socialdemokratisk regering.
Jeg tror faktisk, at der er en hel del erhvervsledere, der i deres stille sind længes tilbage til den tid, hvor der var en socialdemokratisk regering, hvor det gik godt for landet, hvor folk kom i arbejde, hvor der var gang i hjulene, i stedet for nu, hvor landet er ved at gå i stå, hvor forskningen stagnerer, hvor uddannelserne mangler ressourcer, og hvor man har en regering, som taler meget om at skaffe folk i arbejde, men som jo ikke gør det.
Det kan godt være, at regeringen synes, det er morsomt, at folk ikke kommer i arbejde, jeg synes faktisk, det er et kæmpe problem, og jeg synes, at regeringen i stedet for at skyde på alle andre, udlandet og oppositionen, skulle tage ansvaret på sig, noget for noget.
Hvor svært kan det være at erkende, at man har et problem, og så komme i gang med at løse det?
Det gælder sådan set også i forhold til hr. Lars Barfoed, som spørger, hvad vi gør for de her 55-årige.
Jeg håber sådan set, at vi er enige om målet, og det fornemmer jeg, men vi er måske uenige om midlet eller rettere sagt, hr. Lars Barfoed har ikke præsenteret noget middel.
Vi er kommet med et, og vi mener, at det her er en god måde at sikre, at folk får en bedre beskyttelse på arbejdsmarkedet, og i det tilfælde, at de ikke længere kan være i en virksomhed, får en reel chance for at komme videre, fordi de har nogle uddannelsespenge med sig.
Det synes vi er en god måde at gøre det på.
Så til hr. Jens Rohde: Jeg er ikke bekendt med den præcise alderssammensætning i det socialdemokratiske partikontor, og jeg synes egentlig også, at det er temmelig problematisk, at man tager nogle helt konkrete menneskers aftrædelsesordninger og vil til at begynde at diskutere dem i en folketingssammenhæng.
Det synes jeg egentlig hr. Jens Rohde burde holde sig for god til.
Lad os diskutere de generelle principper, men lad os ikke begynde at tage enkeltpersoner ud og spørge til netop deres forhold.
Charlotte Dyremose (KF), 2003-09-09:
Når man sådan tvinger Socialdemokratiet til at tale om erhvervslivet, så er det nogle utrolig pæne ord, der kommer, men det virker desværre ikke særlig troværdigt, for sandheden, den førte politik, det skrevne ord, er jo det stik modsatte.
Hvorfor vil man indføre yderligere byrder for erhvervslivet, når nu man taler så pænt om det?
Man vil lave lønsumsafgift, man vil altså gøre det dyrere at ansætte mennesker.
Man vil f.eks. også tilbage til det her med, at man skal have en arbejdsmiljøafgift, som så vistnok kan fradrages med et eller andet tilskud, hvis folk så gør nogle bestemte ting, og så er vi tilbage i god, gængs socialdemokratisk politik med afgifter, der så opvejes af tilskud.
Det er simpelt hen så smukt, og det giver så meget administration, at man i hvert fald ved, hvad man skal lave i dansk erhvervsliv.
Vi står altså med to alternativer: en socialdemokratisk model med yderligere administrative byrder for erhvervslivet og en situation, hvor de fremtidige generationer gennem offentlig låntagning skal betale for Socialdemokratiets økonomiske politik, som er præget af statslig styring, og så et regeringsalternativ, hvor regeringen forsøger at give erhvervslivet gode muligheder for at skabe vækst og derigennem lader erhvervslivet betale for den økonomiske politik, vi laver, og ikke betale ved, at vi pålægger dem byrder, men ved at give dem muligheden for at skabe vækst i vores samfund og skabe de arbejdspladser, som er så nødvendige, for at vi kan få bugt med arbejdsløsheden.
Jens Rohde (V), 2003-09-09:
Det, der fik mig herop, var hr. Nicolai Wammens frelste tale om personalepolitik.
Det var jo næsten, så man fik helt tårer i øjnene, men ikke desto mindre er det jo igen fuldt af udeladelser, fortielser og fordrejninger.
Se, efter valgnederlaget var det jo sådan, at Socialdemokratiet var igennem sådan en større fyringsrunde.
Man fyrede en lang række medarbejdere, der havde tjent partiet i mange år, og 3 måneder efter ansatte man en række nye medarbejdere, for ifølge Jens Christiansen, partisekretæren i Socialdemokratiet, i Berlingske Tidende 4. februar 2003, ja, så havde man glemt at efteruddanne de gamle medarbejdere.
Se, nu er det, at jeg gerne vil vide med baggrund i hr. Nicolai Wammens meget frelste tale, hvor mange af de her medarbejdere der egentlig var over 55 år, da man fyrede dem? Hvad gjorde man for de fyrede medarbejdere efterfølgende, og vil S, altså Socialdemokratiet, gå forrest og lægge penge i den nye bødekasse, eller er det hele bare hykleri, fup og fidus?
Nicolai Wammen (S), 2003-09-09:
Til fru Line Barfod vil jeg sige, at vi også med interesse har studeret det eksempel, som fru Line Barfod henviser til.
Nu har beskæftigelsesministeren jo desværre lukket det ned, men jeg kan sige, at når der kommer et andet flertal efter næste folketingsvalg, så vil vi være åbne over for at diskutere med alle partier, herunder også fru Line Barfods parti, hvordan vi bedst muligt kan sikre en aktivering af vores ledige.
Over for hr. Kristian Thulesen Dahl skal jeg beklage, at jeg ikke fik svaret.
Det var en »misser«.
Jeg håber, at hr. Kristian Thulesen Dahl, som jeg kender som en fair mand, vil acceptere det.
Det, der er det helt væsentlige, er selvfølgelig, at vi har ordentlige løn- og arbejdsvilkår for de mennesker, der kommer hertil, at man ikke går ind og underminerer danske overenskomster eller tager arbejde på kriminel vis.
Der er Socialdemokratiets holdning meget klar, og vi håber også, at der er et flertal i det her Folketing, der ser sådan på det.
Vi mener nu ikke, at grænserne vil blive oversvømmet - sådan tror jeg, hr. Kristian Thulesen Dahl udtrykte det - men de, der kommer hertil, skal arbejde ud fra nøjagtig de samme vilkår som alle andre, så der ikke bliver tale om løntrykkeri, nedbrydning af overenskomster eller andet.
Det håber vi sandelig at de partier, som er meget opmærksomme på denne her problemstilling, vil skrive sig bag øret. Så til fru Gitte Lillelund Bech: Jeg er nødt til at sige, at de økonomiske rammer ude i kommunerne er utrolig anstrengte, ikke mindst efter at Dansk Folkeparti og regeringen har indgået aftaler.
Det, vi taler om, er et beløb på 2,5 mia. kr., som man jo ikke bare kan finde ud af den blå luft ude i kommunerne.
Vi herinde, som har det overordnede ansvar, kan til gengæld prioritere, at det vil vi godt hjælpe kommunerne med, give dem økonomien til at gøre det og dermed være med til at give børnefamilierne i det her land en hjælpende hånd, sådan at det ikke må koste mere end 1.000 kr. at få sit barn passet.
Gitte Lillelund Bech (V), 2003-09-09:
Jeg vil også tage fat i det, der klinger hult og er lettere utroværdigt, for jeg fik faktisk ikke svar på mit spørgsmål.
Mit spørgsmål til hr. Nicolai Wammen var: Hvor er troværdigheden i Socialdemokratiet, når det er sådan, at Socialdemokratiet på Christiansborg siger, at en børnehaveplads, en vuggestueplads, en dagplejeplads kun må koste 1.000 kr., og når vi så oplever, at man i gamle socialdemokratiske kommuner har institutionspladser, som koster op til 2.000 kr.?
Nu tog jeg Gladsaxe og Brøndby frem før, så tror jeg lige, jeg sådan vil tage prikken over i'et, og det er jo altså Københavns Kommune, hvor overborgmesteren, Jens Kramer Mikkelsen, stolt går ud og praler af den budgetaftale, der er lavet for 2004, hvor man faktisk vælger at sætte taksterne for dagpasning op med 123 kr., således at det fremover koster 2.513 kr. pr. måned at få passet sit barn i Københavns Kommune.
Hvor er troværdigheden i Socialdemokratiet?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2003-09-09:
Tænk, en socialdemokrat, der synes, at retorikken nu er kørt for hårdt op.
Ja, stuerene bliver de aldrig.
Det var da ufatteligt, og så efter fem timers debat, hvor den ene socialdemokrat efter den anden har tordnet løs eller forsøgt på det her fra talerstolen. Tænke sig, tænke sig, tænke sig, hr. Nicolai Wammen dog.
Nå, det, jeg gik herop for, var såmænd at bringe hr. Nicolai Wammen tilbage til besvarelsen af det spørgsmål, jeg stillede, og som hr. Nicolai Wammen var så hjælpsom at sige, at det ville han svare på i en senere runde.
Nu har jeg siddet nede på min plads og ventet, jeg tror syv eller otte runder, svaret er ikke kommet endnu.
Derfor bliver jeg nødt til at spørge igen: Når nu Socialdemokratiet har fået sådan en vældig interesse for arbejdsløshedssituationen, var det så ikke på tide at sadle om og sikre, at vi ikke fra 1. maj næste år bliver oversvømmet af østeuropæisk arbejdskraft?
Eller vil man fortsat sammen med regeringen skabe flertal for, at der bliver fuldstændig fri indvandring af arbejdskraft fra Østlandene fra 1. maj næste år? Hvis man vil det, så klinger det ærlig talt noget hult og hyklerisk, at man siger, at den enkelte ledige her i Danmark er så afgørende for Socialdemokratiet.
Line Barfod (EL), 2003-09-09:
Der er jo blevet snakket meget om arbejdsløshed i dag, meget naturligt, når arbejdsløsheden stiger så meget.
En af følgerne af arbejdsløsheden er jo desværre, at mange mennesker er blevet tvangsaktiverede. Derfor glædede det os meget i Enhedslisten, da Socialdemokratiets politiske ordfører, hr. Frank Jensen, ved afslutningsdebatten inden sommerferien lovede, at Socialdemokraterne ville være med til at stoppe aktiveringsfabrikker som Bodumprojekterne, hvor tvangsaktiverede kontanthjælpsmodtagere har fået overdraget opgaver, der tidligere blev løst af folk i ordinære job.
I forlængelse af det vil jeg så gerne høre, om Socialdemokratiet vil være med til at støtte, at vi i stedet bruger modeller som den, Venstrekommunen Hobro bruger, hvor man ansætter folk med rigtig løn i rigtige job, en model, som beskæftigelsesministeren fra Venstre desværre har stoppet.
Vil Socialdemokratiet være med til at arbejde for, at vi kan få sådanne modeller, hvor arbejdsløse kommer i arbejde til rigtig løn, og hvis ikke det kan lykkes nu, vil man så love, at når vi får et nyt flertal, styrker man den model og sikrer, at den kan gennemføres?
Nicolai Wammen (S), 2003-09-09:
Socialdemokratiet har ganske rigtig sat fokus på - og det er jeg glad for også er gået op for regeringspartierne - arbejdsløsheden igennem længere tid.
Der har også været ført en annoncekampagne, og der har vi baseret de oplysninger, vi har brugt, på officielle udmeldinger fra de konkrete virksomheder.
Det har været vores udgangspunkt, og det er det, vi har arbejdet efter.
Derfor håber vi også, at man, hvis der er kommet nye oplysninger, så vil give besked i forhold til det. Hr. Jens Vibjerg spidser ører en gang imellem, når han hører en socialdemokrat.
Det er nu ofte en god ting at gøre i al almindelighed.
Og dér har vi sagt: Ja, det kan vi, og det står vi naturligvis ved.
Med hensyn til bondegårdsreglen har jeg svært ved at se, at det direkte skulle komme landbruget til skade.
Det er vel i virkeligheden mere dem, der ligger i ly af landbruget, hvor vi her vil gå ind og starte en gradvis afvikling af deres særlige fordele med, jeg tror, 250 mio. kr. det første år ud af et samlet beløb på måske op mod 2,5 mia. kr. Det er, som vi ser tingene, en fornuftig måde at gøre det på, og det er en klar samfundsprioritering, for der er ikke råd til det hele, når det skal hænge sammen.
Vi vil ikke køre med ufinansierede skattelettelser ligesom regeringen.
Vi vil gerne finansiere vores ting krone til krone.
Det her er vores bud på, hvordan tingene bedst kan hænge sammen.
Lars Christian Lilleholt (V), 2003-09-09:
Ja, synge kan jeg ikke, men jeg har derimod i den senere tid i adskillige af landets aviser set meget store dagbladsannoncer - flot sat op, men desværre må jeg sige, at indholdet i annoncerne har været lidet troværdigt. Man har kunnet læse: »LEGO har måttet fyre 200 i 2003.
Kvickly har måttet fyre 400.
« Tallene er direkte usandfærdige, de er ikke rigtige.
Virksomhederne er i den grad blevet misbrugt, vil jeg gerne sige til hr. Nicolai Wammen.
Man har også kunnet se, at flere af virksomhedslederne direkte har taget afstand fra det, man har kunnet se i disse helt fuldstændig utroværdige annoncer.
Lad mig bare tage et enkelt citat.
Jens Juul Nielsen, informationschef i COOP Danmark udtaler: »Vi føler os misbrugt i en parti-politisk kampagne, og så er oplysningerne endda forkerte. Det korrekte antal fyringer er ikke 400 - men 250.« Jeg vil gerne spørge hr. Nicolai Wammen: Hvor er troværdigheden henne?
Er det den her måde, Socialdemokratiet regner på?
Jens Kirk (V), 2003-09-09:
Somme tider spidser man jo ører, når en socialdemokrat snakker.
Det med, at erhvervslivet skal betale en klækkelig sum i henhold til Socialdemokraternes forslag til finanslov, er jo rystende.
For hvis jeg går listen igennem, hvor der skal ske nedskæringer: afskaffelse af særtilskud til nedsættelse af amtskommunale jordskatter, erhvervsskattepakkens huller lukkes, afskaffelse af loft over grundskyld ..., gradvis ophævelse af »bondegårdsreglen«, loft over den kommunale grundskyld afskaffes, så når jeg til et millionbeløb på mellem 800 og 900 mio. kr., der skal kræves ekstra ind fra det erhverv, som i år er på lavpunktet og nok når omkring 800 mio. kr. i indtægt.
Det vil sige, at der bliver et minus på ca. 100 mio. kr., hvis det forslag her bliver gennemført.
Der beskæftiges faktisk 130.000 SiD'ere og måske 50.000 i primærproduktionen.
Det vil i hvert fald slå alle rekorder med hensyn til arbejdsløshed, hvis det, som står her, bliver tilfældet.
Er det meningen, hr. Nicolai Wammen?