runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2004-04-30:
Der er jo ingen tvivl om, at vi mener, at der er behov for en bedre udligning i vores land, så man har en mere ensartet udvikling, og så der ikke er områder, der simpelt hen taber i kampen og derfor ikke kan levere en tilstrækkelig service til borgerne i det område.
Det er jo indiskutabelt, og det skal der findes en løsning på.
Så er rækkefølgen selvfølgelig den, at man først ved konkret, hvad det er, man egentlig skal udligne, altså hvad behovet er for udligning, når man ved, hvor de forskellige opgaver ligger.
Derfor er det sådan lige sin sag at svare på, om hr. Ole Stavad egentlig har ret i, at man kan lave et ordentligt grundlag for en udligning, før man ved, hvilket flertal der vil være for at flytte opgaverne hvorhen.
For det er klart, at det jo har en indflydelse på, hvordan man skal udligne økonomisk, hvor opgaverne ligger placeret. Hvad er det for nogle opgaver, kommunerne skal løse?
Hvor store opgaver får de også i forhold til der, hvor staten selvfølgelig må påtage sig en tilstrækkelig medfinansiering i forhold til tunge sociale klienter, psykiske patienter eller andre, hvor mindre kommunale enheder
- selv i et nyt system, uanset om der kommer kommunesammenlægninger - ikke vil kunne klare udgiften alene, og hvor staten så skal ind og tage en eller anden form for medansvar?
Hvordan skrues det sammen?
Hvilken udligning kræver det så?
Det er derfor, jeg har lidt svært ved at give et fuldstændigt tilsagn til hr. Ole Stavads konklusion.
Men udgangspunktet om, at der er behov for den udligning, er vi fuldstændig enige om.
Ole Stavad (S), 2004-04-30:
Jeg er først og fremmest enig med hr. Kristian Thulesen Dahl i, at der er kommuner, der - kan vi sige - ikke har det så meget sværere, end de skal have det, hvis de skal opføre sig tilstrækkelig ansvarligt.
Og så er der andre kommuner, som virkelig er i klemme.
Derfor skal vi ikke tegne et billede af, at alt er ens.
Det tog hr. Kristian Thulesen Dahl som udgangspunkt for en udligningsreform.
Den er også kort omtalt i regeringens strukturudspil, men i en form, så man kan læse det, som om den kun vil udligne det, den hele tiden har udlignet, når opgaver flyttes. Derfor vil jeg godt spørge hr. Kristian Thulesen Dahl, om ikke han er enig i, at vi i fællesskab vil forlange, at regeringen kommer med grundlaget - vi ved godt, at vi ikke kan have det hele parat, før vi kender hele billedet - for en udligningsreform meget tidligt i de forhandlinger, vi sidder i, så vi ved, hvad konsekvenserne er af det, vi er i gang
Det ikke er nok, at man kun kompenserer for flytning af opgaver, men der skal også ske en egentlig udligningsreform, som regeringen i øvrigt lovede tilbage i 2002.
Er det ikke her, vi har en fælles sag?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2004-04-30:
Hvis man kigger på, hvad der rent faktisk bruges i kommuner og amter på socialområdet, er sandheden jo, at man bruger 1,8 mia. kr. mere i budget 2004, end man gjorde i 2002-budgettet.
Der er en vækst, der ligger over det, der ellers er den vækst, der er tilladt for den offentlige sektor, fordi man har valgt at prioritere det område.
Hr. Villy Søvndal forsøger at danne et billede, som ikke er det rette billede, ved at tage nogle enkelte elementer ud.
Jeg forsøger så at sige til hr. Villy Søvndal, at det jo er fuldstændig rigtigt, at der på nogle felter er problemer og bør gøres noget mere.
Det er også det, vi meddeler regeringen, altså at vi skal prioritere de offentlige udgifter.
Og hr. Villy Søvndal vil ikke anerkende, at det er det faktiske grundlag, der nu rent faktisk kan ses af den udvikling, der har været.
Det er derfor, det bliver så vanskeligt at diskutere med hr. Villy Søvndal.
Villy Søvndal (SF), 2004-04-30:
Det er, fordi jeg prøver at holde mig til dagsordenen, for det, vi diskuterer, er kommuneaftaler.
Jeg synes sådan set, at det altid er vigtigt at holde sig til det, man diskuterer.
Men jeg forstår godt, at hr. Kristian Thulesen Dahl ikke synes, at det er sjovt.
Der var ikke noget som helst overdrivelse i det, jeg sagde.
Jeg sagde, at på landsplan er der sket en gennemsnitlig sænkning af hjemmehjælpen med 2 procentpoint i den periode, hvor Dansk Folkeparti sammen regeringen har ført den stramme økonomiske politik over for kommunerne.
Finansministeren vil formentlig sige, at det er en endog moderat tilbagegang.
Jeg ved ikke, hvordan hr. Thulesen Dahl har det med det, for det er jo lidt i modstrid med, hvad Dansk Folkeparti lovede inden valget.
Jeg konstaterer bare stille og roligt helt uden noget andet end stilfærdige tal, at det er det, Dansk Folkeparti har medvirket til.
Vi står nu og diskuterer næste år, hvor den økonomiske ramme bliver endnu mere snævret ind, hvilket vil betyde, at det, vi har oplevet indtil nu, vil blive forstærket.
Så spørger jeg bare: Hvordan har Dansk Folkeparti det med i den periode, hvor Dansk Folkeparti har haft det politiske ansvar, at have medvirket til, at hjemmehjælpen er reduceret år for år?
Det er da hverken skingert eller noget som helst.
Det er helt stille og roligt, og det synes jeg hr. Thulesen Dahl skal svare på.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2004-04-30:
Nej, det er det ikke.
Hr. Villy Søvndal har i forbindelse med de debatter, vi har haft de seneste år, efter at regeringen trådte til i 2001, flere gange brugt betegnelsen, at det, vi ser i de her år, er de værste nedskæringer i 20 år, samtidig med at vi kan konstatere helt firkantet, og det bør ikke være til diskussion, at man bruger flere penge på de områder, hr. Villy Søvndal nævner, end tidligere.
Man bruger ikke færre penge, men man bruger flere penge.
Det er det, hr. Villy Søvndal retorisk forsøger at bilde befolkningen ind er de værste nedskæringer i 20 år.
Det er der, jeg siger: Sandheden er jo ikke, at det er rosenrødt.
Sandheden er heller ikke hr. Villy Søvndals fuldstændig vilde overdrivelser.
Sandheden er midt imellem
, og det ville klæde hr. Villy Søvndal at få den realisme ind i debatten, for det ville gøre, at det, han sagde, blev taget mere alvorligt, og at man ville respektere hr. Villy Søvndal langt mere, end hvis han kom med de der fuldstændig overdramatiserede og vilde påstande, og forholdt sig til kendsgerningerne, og de er jo ikke, at det er rosenrødt alle steder.
Det er jo, at der er problemer mange steder.
Det skal vi jo tage hånd om, men det skal man da gøre på en ordentlig og anstændig måde og ikke ved at sige, at det alle steder er fuldstændig ruin, når man rent faktisk bruger flere penge på de områder, end man gjorde tidligere.
Vi har også bestræbt os på ved de forlig, vi laver med regeringen herinde i Folketinget, at sikre, at f.eks. de ældre får bedre vilkår. Ældreydelsen blev faktisk markant forbedret med forårspakken.
Hvis hr. Villy Søvndal er så optaget af de områder, forstår jeg ikke, at det overhovedet ikke er gået op for ham, at den rent faktisk er blevet forbedret.
Han har ikke nævnt det en eneste gang i dag i hvert fald.
Villy Søvndal (SF), 2004-04-30:
Det er jo altid spændende at opleve et parti i et dramatisk opgør med sin hidtil førte politik.
Man må sige, at det er en politisk nyskabelse, hvis Dansk Folkeparti står fast på, at de ikke vil stemme for aftaler, der rammer de svage grupper, for det er jo lige præcis det, Dansk Folkeparti har gjort indtil nu.
Grunden til, at hjemmehjælpen f.eks. blandt ældre er faldet med 2 pct.,
er, at Dansk Folkeparti har været med til at hive de her meget stramme økonomiaftaler igennem med regeringen.
Men det er indtil nu.
Nu lægger man så op til en økonomiaftale, der er endnu mere stram end dem, vi har set indtil nu, hvilket jeg også tror hr. Thulesen Dahl vil bekræfte.
Det vil sige, at det billede, vi har set indtil nu, nemlig at Dansk Folkepartis medvirken har betydet nedskæringer i forhold til de ældre, vil blive endnu mere markant i de kommende år. Er det ikke også sådan, hr. Thulesen Dahl ser det?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2004-04-30:
Det nytter bare ikke noget, for det er forkert.
Det er simpelt hen ikke et brugbart materiale, men det er et politisk indlæg i debatten, som jeg selvfølgelig respekterer Enhedslistens ret til at komme med.
Men jeg har set materialet, jeg kender det jo, for jeg er selvfølgelig blevet konfronteret med det, og det giver ingen mening at lave opstillinger på den måde.
Jeg har jo tidligere også påpeget over for fru Line Barfod, at der kan være en situation, hvor en kommune har to køkkener, hvor man har lavet mad til de ældre, og fremover vil man kun have et, og så sparer man nogle penge ved kun at lave ét køkken til at lave mad til de ældre i frem for at have to køkkener.
Nu går man så fra den situation, hvor de ældre tidligere fik en bakke mad sat frem om aftenen og ingen valgmulighed havde.
Fordi man nu laver ét køkken, gør man samtidig det, at de ældre nu kan vælge, om de vil have måltid 1 eller måltid 2.
Er det så en serviceforbedring eller en serviceforringelse
for de ældre?
Det kan man jo diskutere op og ned ad stolper.
Men hvis det nu betyder, at kommunen bruger 3 kr. mindre, end man ellers ville have gjort, er det så en nedskæring?
Og opleves det af den ældre som en nedskæring?
Det er sådan nogle diskussioner, fru Line Barfod bare bliver nødt til at acceptere man kommer ud i i forhold til det der politiske indlæg, som Enhedslisten har lavet.
Det er fuldt respektabelt, at Enhedslisten laver det.
Jeg siger bare, at hvis man skal bruge det til en saglig debat i forbindelse med de kommende kommuneforhandlinger, så bliver man nødt til at gøre det på et andet grundlag.
Line Barfod (EL), 2004-04-30:
Jeg kan godt forstå, at hr. Kristian Thulesen Dahl prøver at tale udenom.
Hr. Kristian Thulesen Dahl har ikke kunnet påvise en eneste fejl i vores undersøgelse. Selvfølgelig er det ikke rart for Dansk Folkeparti, der har slået sig op på nogle valgløfter om, at man ikke vil skære ned - om så der ikke var en krone tilbage i kommunekassen, ville man ikke skære ned på de ældre.
Alligevel kan vi altså påvise, at over halvdelen af byrådsmedlemmerne i Dansk Folkeparti over de sidste 2 år har skåret ned på de ældre. Det er selvfølgelig ikke rart for Dansk Folkeparti, og derfor vil jeg gerne spørge igen, om hr. Kristian Thulesen Dahl her kan sige, at hvis kommuneaftalerne ligner det, der har været de foregående år, vil Dansk Folkeparti igen lægge stemmer til nedskæringer i både Folketinget og ude i kommunerne.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2004-04-30:
Nu har hr. Arne Toft også spurgt andre ordførere om det, så jeg har haft lidt tid til at tænke over det.
Jeg har egentlig undret mig lidt over udgangspunktet, for det minder mig lidt om, når to banker vil slå sig sammen.
Det koster selvfølgelig nogle penge, det er klart.
Nogle skal ikke være der, og det koster nogle penge, også at sørge for, at de bliver sendt ordentligt videre i systemet.
Men retorikken minder om, at hr. Arne Toft mener, at det permanent vil være en eller anden udgift for de her to banker, at de slår sig sammen.
Så tror jeg ikke, at de ville gøre det.
Jeg tror det ikke, medmindre de kunne se, at ja, der er nogle etableringsomkostninger ved det her, og i år 2, 3 eller 4 er det på plads, og så begynder de oven i købet at hente en gevinst ved det.
Ellers tror jeg ikke, at de ville gøre det.
Jeg tror, at to kommuner, der slår sig sammen, vil have det på nøjagtig samme måde.
Nogle af udgifterne kan man så måske hente i det, der allerede er afsat til f.eks. edb og den slags.
Der er jo afsat nogle udgifter.
Men selvfølgelig koster det nogle penge at lave om på systemerne. Men det medfører en gevinst i den anden ende, altså ved at man ikke skal have to kommunaldirektører, men kun en; man skal kun have et byråd, man skal ikke have to; man skal ikke have en masse afdelingsledere gange to, det kan man have en gang osv.
Det gør det jo selvfølgelig, og det bør hr. Arne Toft også lægge ind i sit regnestykke.
Arne Toft (S), 2004-04-30:
Jeg hørte, at regeringen fremlagde sit forslag til en ny kommunalreform, hvor finansministeren sikrede de mennesker, som er beskæftiget i kommuner og amterne, deres fortsatte arbejde, i alt fald indtil 2007.
Altså kan vi sige, at man ikke kan gå ind og fyre personale.
Hr. Kristian Thulesen Dahl ved også godt, at de kommuner, der er tale om her, er nogle af de kommuner, som har vanskeligheder.
Der bliver udgifter, og hvis ikke Dansk Folkeparti vil kompensere de udgifter, så ved hr. Kristian Thulesen Dahl også godt, at man er nødt til at skulle finde pengene et sted.
Det vil sige, at det bliver de ældre, det bliver børnene, og det bliver skolerne.
Hr. Kristian Thulesen Dahl har jo erkendt, at når to firmaer slår sig sammen, bliver der nogle omkostninger, som man så forhåbentlig får ind over en årrække, eller også går firmaet sandsynligvis konkurs; det kan kommuner så ikke.
Kan hr. Kristian Thulesen Dahl så ikke garantere kommunerne, at vi herindefra nok skal kompensere dem?
Hvis der så kommer nogle rationaliseringsindtægter, skal man som et firma betale dem tilbage over en årrække.
Jeg ville bare gerne - det tror jeg også hr. Kristian Thulesen Dahl vil - at en ny kommunalreform ikke skal ramme hverken de ældre, børnene eller skolerne.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2004-04-30:
Nu bor jeg i Give Kommune i Midtjylland, og hvis vi nu vælger at lægge os sammen med Brande Kommune og Nørre-Snede Kommune, hvilket er på tale, så mener jeg, det bør være på den måde, at man i givet fald vedtager sammenlægning - hvis borgerne ønsker det - og i øvrigt umiddelbart lader alt være, som det er.
Det vil sige, at man lader rådhusene ligge, hvor de er, og at man lader institutionerne ligge, hvor de er.
Dem, der er vant til at bruge det rådhus, går fortsat derhen til en borgerskranke og beder om at få service osv.
Man bruger de bygninger, der er.
Man bruger selvfølgelig de medarbejdere, der er.
Man lader umiddelbart alting være, som det er, og så begynder man stille og roligt at arbejde på at få tingene til at spille sammen.
Der kan man sige, at det selvfølgelig er en forskel fra et privat firma, som normalt øjeblikkeligt ville gå ind og lave en masse om for hurtigt at hente en rationaliseringsgevinst for nemlig at få den effekt, at det måske pumper nogle udgifter ud de første par år for hurtigt at få en stor gevinst ind igen.
Man kan selvfølgelig sige, at der laver man så en blødere tilgang til det i den kommunale sektor, og at man måske ikke har de udgifter til at starte med.
Så henter de måske heller ikke så hurtigt de store rationaliseringsgevinster, men til gengæld går det meget mere stille og roligt og uden de der bump på vejen, som hr. Arne Toft i virkeligheden illustrerer ellers kunne komme.
Knud Erik Kirkegaard (KF), 2004-04-30:
Det er klart, at man, efterhånden som man får tingene på plads, dér vil kunne spare nogle penge, at man stille og roligt kan indkassere en effektiviseringsgevinst.
Og sådan vil det også være på andre områder.
Det er ikke sådan, at vi går ud og siger, at nu skal der lukkes en hel masse skoler, nu skal der fyres en hel masse mennesker.
Vi tager det helt stille og roligt, og på sigt sørger vi så for, at ressourceudnyttelsen bliver optimal.
Det er nemlig nødvendigt, hvis vi skal have vores samfundsøkonomi om 10-15-20 år til at hænge sammen.
Line Barfod (EL), 2004-04-30:
Nu har vi både her i dag og tidligere i debatten hørt regeringen forklare, at hele den her kæmpe omlægning af det danske samfund ikke koster noget, vi har hørt om effektiviseringer og stordriftsfordele osv.
Kunne hr. Knud Erik Kirkegaard oversætte det til almindeligt sprog? Hvad betyder det helt konkret, at man tjener pengene hjem på effektiviseringer og stordriftsfordele?
Betyder det, som Odenses borgmester hr. Anker Boye sagde: Når man har en større kommune, så er det nemmere at lukke skolerne?
Betyder effektiviseringer og stordriftsfordele, at der skal lukkes en række skoler, børnehaver og plejehjem, sygehuse osv.?
Er det det, der ligger i effektiviseringer og stordriftsfordele?
Knud Erik Kirkegaard (KF), 2004-04-30:
Nu skal jeg sige, at jeg ikke er lokalpolitiker mere.
Det sluttede jeg med den 1. januar 2002 af egen fri vilje, skal jeg skynde mig at sige.
Udgifterne til en kommunalreform indgår jo naturligvis i debatten og vil også indgå i de overvejelser, man gør sig - det er jeg temmelig overbevist om - i de forhandlinger, som pågår.
Men jeg synes egentlig, at hr. Kristian Thulesen Dahl på glimrende vis bragte diskussionen ned på jorden ved at tage udgangspunkt i eventuelle sammenlægninger mellem tre konkrete kommuner.
Det beslutter man, og det gør man, og så etablerer man fordelene ved det samarbejde løbende over et antal år, så man ikke foretager nogle forholdsvis store investeringer i starten for at få nogle gevinster efterfølgende løbende på driften i de kommende år.
Sådan tror jeg man vil vælge at gøre ganske mange steder.
Som jeg plejer at sige: Man kan gå hen og købe
nye søm, men man kan måske også med fordel anvende de forhåndenværende søm, og jeg er overbevist om, at sådan vil man gøre.
Der kan være nogle etableringsomkostninger alligevel, nuvel, men så vil der altså også efterfølgende være mulighed for at indkassere en effektivitetsgevinst på det, og om udgiften vil være større end indtægten, tvivler jeg faktisk ganske meget på.
Arne Toft (S), 2004-04-30:
De borgmestre eller byrådsmedlemmer derude er jo bange for den merudgift, som vi alle sammen ved kommer.
De er bange for, at de selv kommer til at betale den.
De har jo ikke bedt om at få den nye struktur.
herinde.
Vil hr. Knud Erik Kirkegaard og De Konservative medvirke til, at de udgifter, der kommer ved en ny struktur, selvfølgelig bliver betalt af dem, der bestiller strukturen?
Knud Erik Kirkegaard (KF), 2004-04-30:
Nu er det jo sådan, at de tal, jeg nævnte, er realvækst.
Det er, efter at der har været taget hensyn til stigninger i priser og lønninger.
Så det er reelle tal, jeg nævner her.
Så kan man komme med nogle synspunkter om, at lønningerne i den kommunale verden måske er steget mere, end forudsætningerne var, da man lagde budgettet, men som det jo også er fremgået af tidligere indlæg i dag, er systemet jo så pragtfuldt indrettet, at der så kommer en efterregulering.
Så jeg kan ikke godtage det standpunkt, som hr. Arne Toft gav udtryk for. Med hensyn til udgifter ved at etablere frit valg:
Udgangspunktet er altså, at det, at der er frit valg for de ældre, er utrolig positivt.
Jeg er overbevist om, at når det nu er kommet igang, så vil det også udvikle sig, og at de ældre bliver glade for det.
Det er også korrekt, at der har været nogle administrative udgifter i forbindelse med at starte det her op.
Det har vi jo hørt en hel del borgmestre udtale sig om, og det er helt fair og i orden.
Der var været nogle engangsomkostninger ved det, men i de år, der kommer nu, er jeg overbevist om, at det beløb, der er udmøntet til ældreområdet på den halve milliard kroner, i stadig stigende grad vil komme ansigt til ansigt-servicen til gode.
Arne Toft (S), 2004-04-30:
Jeg vil godt prøve at følge lidt op på hr. Villy Søvndals spørgsmål.
Kunne det, at der er flere penge til rådighed, ikke skyldes de forhøjelser af lønningerne, som f.eks. lærerne har fået, som hjemmehjælperne har fået?
Så vil jeg godt spørge hr. Knud Erik Kirkegaard: Synes hr. Knud Erik Kirkegaard, det er rimeligt at bruge nogle af de her merpenge, 1,8 mia. kr., til administration i forbindelse med at få lavet nogle standarder, få beregnet nogle priser til frit valg, hvor der er kommuner, der har meldt tilbage, at de ingen private virksomheder har, der vil byde på det frie valg, men som alligevel har fået at vide: I skal lave arbejdet endda?
Det har slugt rigtig mange millioner.
Er det ikke urimeligt?
Knud Erik Kirkegaard (KF), 2004-04-30:
Jeg kan kun gentage: Tallene viser, at der er flere penge til rådighed inden for undervisningsområdet generelt i kommunerne.
Hvordan man så disponerer i den enkelte kommune, når man skal have udmøntet det beløb, der er til rådighed for undervisning, kan selvfølgelig falde forskelligt ud fra kommune til kommune. Jeg synes, man skulle satse meget på at opprioritere den faktiske undervisning, altså det tidsrum, hvor lærerne er sammen med eleverne; det synes jeg der skal lyde en opfordring til.
Med hensyn til ældreområdet er det jo også her kendsgerningen, at der er tilført flere midler.
Om man så har prioriteret om inden for ældreområdet, så man måske tilgodeser nogle rigtig svage ældre frem for nogle lidt svage ældre, kan være muligt.
Det har jeg ikke mulighed for at svare på her under denne korte bemærkning.
Men igen: Vil vi have et kommunalt selvstyre, hvor vi også accepterer, at kommunerne prioriterer inden for den økonomiske ramme?
Og den økonomiske ramme er større, end den var tidligere.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2004-04-30:
Derfor regnede jeg også med, at det ville være en begejstring, der ville komme til udtryk i forhold til min bemærkning om, at der selvfølgelig er en situation, som hr. Ole Stavad beskrev, der vil medføre, at vi ikke vil stemme for sådan en aftale i Finansudvalget.
Det er jo soleklart.
Jeg er så lidt i tvivl om, hvorvidt regeringen ville indgå sådan en aftale, men det kan finansministeren selvfølgelig selv redegøre for senere.
Men nu kender han da konsekvenserne af at lave sådan en aftale med kommuner og amter.
Nej, sagen er jo, at jeg synes, at fru Line Barfod tager munden for fuld, når hun taler om, at Enhedslisten har lavet en undersøgelse.
Jeg har jo set på det materiale, Enhedslisten har lavet, og jeg synes, at en undersøgelse er noget helt andet; det er noget meget mere gedigent, et grundlag, man kan bruge til noget.
Det politiske indlæg, Enhedslisten har lavet, forstår jeg fint ud fra Enhedslistens synspunkt, men det kan bare ikke bruges til noget i den politiske debat som sagligt grundlag for nogen som helst diskussion om, hvad kommunerne rent faktisk gør.
Villy Søvndal (SF), 2004-04-30:
Det var lidt ærgerligt, at hr. Knud Erik Kirkegaard kom til at svare på noget andet, end jeg spurgte om, på nær et enkelt punkt: hr. Knud Erik Kirkegaard bekræftede besparelser på daginstitutionerne.
Tak for det.
Så skal vi lige have fat på folkeskolen igen.
Hr. Knud Erik Kirkegaard svarede med nogle generelle økonomiske rammer.
Det, jeg er optaget af, er: Hvad sker der for den enkelte elev?
Det er jo det, der betyder noget for den enkelte elev, og ikke sådan en kolonne af tal.
Og der vil jeg egentlig bede hr. Knud Erik Kirkegaard bekræfte, at elevtimetallet er faldet under den nuværende regering, oven i købet med mellem 3 og 4 pct. Det er altså det, den enkelte elev mærker. På samme måde med hjemmehjælpen.
Det er jo rigtigt, at der er brugt flere penge på hjemmehjælp, bl.a. fordi der er kommet flere ældre til, men vil hr. Knud Erik Kirkegaard godt bekræfte, at den enkelte modtager af hjemmehjælp, den enkelte ældre har oplevet et fald på 2 pct. under den nuværende regering?
Jeg tror, det er det, der betyder noget for den enkelte.
Det er ikke sådan generelle samfundsstatistikker, men: Hvad betyder den førte politik for mig?
Det er jo vigtigt at få sådanne ting rettet.
Derfor vil jeg stille tre meget præcise spørgsmål til hr. Knud Erik Kirkegaard.
Vil hr. Knud Erik Kirkegaard for det første bekræfte, at timetallet pr. elev i folkeskolen er faldet under den nuværende regering?
Vil hr. Knud Erik Kirkegaard for det andet bekræfte, at hjemmehjælpen er faldet for den enkelte modtager med 2 pct. under den nuværende regering?
Og vil hr. Knud Erik Kirkegaard for det tredje bekræfte, at 70 pct. af kommunerne fra sidste år til i år har sparet på deres daginstitutioner ved at nedsætte normeringen og indsnævre åbningstiderne, og at det således ikke kan betegnes som misinformation, men tværtimod ekstremt saglig information, der kom herfra?
Knud Erik Kirkegaard (KF), 2004-04-30:
Først føler jeg mig ikke utryg ved den bemyndigelse, som regeringen får med det lovforslag.
Bemyndigelsen er jo tænkt anvendt i en ganske bestemt situation, og skulle man forestille sig, at regeringer efterfølgende skulle gå hen og misbruge en sådan bemyndigelsesbestemmelse, så tror jeg ikke, nogen regering ville komme godt fra det, og så ville en sådan regering formentlig blive frataget den bemyndigelse.
Så jeg er ikke utryg ved den bestemmelse. Med hensyn til 2005 har jeg blot tilkendegivet, at de spørgsmål, der bliver stillet under udvalgsbehandlingen, naturligvis skal besvares, og jeg er overbevist om, at indenrigs- og sundhedsministeren også kan give et fyldestgørende svar på, hvordan situationen efter hans opfattelse vil være i 2005.