runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lene Espersen (KF), 2004-10-21:
Jeg vil sige til hr. Per Dalgaard, at jeg ikke er enig med Dansk Folkeparti i denne sag, og at jeg synes, hr. Per Dalgaard tager meget let på problemstillingen.
Efter regeringens opfattelse skal man være meget varsom, når man tager nye skridt, der omhandler at registrere mennesker i et centralt register.
Vi har i dag en persondatalov, som er meget restriktiv.
Desuagtet synes jeg, at man skal gøre sig meget grundige overvejelser, før man siger, at almindelige mennesker, der aldrig kommer i berøring med politiet, aldrig nogen sinde begår ulovligheder, alligevel skal tvinges ind i et dnaprofil-register.
Sagen er jo den, og det ser vi, hver gang vi diskuterer det her, at vi har et dansk Folketing, der har en velkendt og også, synes jeg, grundlæggende meget rationel og restriktiv holdning til, hvorledes f.eks. dna og fingeraftryk bliver benyttet.
Derfor synes jeg faktisk ikke, det er rigtigt at sige, at det ikke har noget som helst med overvågning at gøre.
Ud fra den argumentation kunne man jo sige, at vi alle sammen får indopereret en chip i nakken, og så bliver vi overvåget af nogle maskiner, og hvis vi aldrig nogen sinde begår ulovligheder, jamen så er der ikke sket nogen begrænsninger i vores personlige frihed, men så er der adgang til, såfremt vi begår noget forkert, at gå videre.
Jeg ved godt, at det har Dansk Folkeparti aldrig nogen sinde sagt, men jeg må blot sige til hr. Per Dalgaard, at jeg synes, man skal være meget varsom med at tage så let på det her.
Derfor synes jeg også i første omgang, at det var rigtigt, når man udvider dna-profil-registeret, ganske ligesom med hensyn til fingeraftryksregisteret, at man koncentrerer sig om de personer, der begår alvorlig kriminalitet, og ikke siger, at det er noget, som alle mennesker skal optages i.
Dansk Folkeparti har en anden holdning, og sådan er det.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2004-10-21:
Jeg har to spørgsmål.
Det første er i forlængelse af fru Margrethe Vestagers: Hvad er det præcis ved den her Højteknologifond, som Det Strategiske Forskningsråd ikke ville kunne løfte fuldt ud så godt?
Det andet spørgsmål: Fru Hanne Severinsen sagde, at det her var en åben drøftelse og forhandling.
Så vil jeg gerne have at vide, om det passer, eller om det ikke er sådan, at det her i virkeligheden er låst.
I den aftale, regeringen og Dansk Folkeparti indgik i marts i år, står, hvordan fonden skal være, hvad det er for nogle områder, den skal beskæftige sig med, at bestyrelsen skal være selvstændig, og hvordan det skal finansieres.
Jeg vil sige, at stort set 90 pct. af, hvad der står i det forslag, står i DF-aftalen.
Lene Espersen (KF), 2004-10-21:
Enhver registrering kan jo misbruges til hvad som helst af de personer, der har magten i et land.
Det betyder jo, at det er fuldstændig umuligt at forudsige, hvordan Folketinget om 50, 100 år vil stille sig til spørgsmålene om dna-profilregistrering, om man stadig væk er tilfreds med, at det alene er en stregkode, eller om der er andre ting, der skal være indbefattet i den stregkode.
Derfor synes jeg også af principielle årsager, at man skal gøre sig meget, meget, meget store overvejelser, før man tager nye skridt.
Det er jo også derfor, at Folketinget, godt nok imod Dansk Folkepartis stemmer, for 4 år siden behandlede et forslag fra daværende justitsminister Frank Jensen og da anlagde en særdeles restriktiv holdning, fordi man godt lige ville være sikker på, at det her redskab ikke kunne blive misbrugt, og gerne ville se konsekvenserne af det.
I dag sker der så en udvidelse af det, men det er altså stadig væk med henblik på, at det er folk, der begår alvorlig kriminalitet, og ikke en diskussion om at lave en parallelitet til cpr-registeret.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling.
Afstemning
Hanne Severinsen (V), 2004-10-21:
Nej, tværtimod, og jeg betragter bestemt ikke Højteknologifonden som en reparation på det her system.
Det er for at opnå nogle nye ting, hvor vi ønsker en meget, meget stor satsning, og hvor den er målrettet til at gøre noget for vækst og beskæftigelse.
Det er selvfølgelig klart, at Det Strategiske Forskningsråd jo af Folketinget ved alle de overskrifter, vi udmelder, bliver sat til at arbejde for de samme ting, men udgangspunktet er alligevel noget andet.
Jeg mener, det er vigtigt, at vi selvfølgelig holder fast i vores nuværende system og gør, hvad vi kan for at støtte det.
Jeg har i og for sig heller ikke hørt kritik.
I høringssvarene har jeg ikke set kritik af, at vi derudover satser på Højteknologifonden, som giver en ganske særlig styrke lige på de områder.
Vi har brug for fonden, fordi vi har brug for at kunne have et område, hvor der virkelig er mange penge på meget lang sigt, penge, der ikke kan røres ved, men som simpelt hen er der til at hjælpe med, at Danmark bliver et førende højteknologisk samfund.
Jeg mener sådan set, at det giver et godt supplement til det øvrige forskningsrådssystem, som jeg bestemt også mener at vi skal gøre alt for at give flere penge.
Det har regeringen jo også allerede foreslået i finansloven, og det vil vi også foreslå i de kommende finanslove.
Margrethe Vestager (RV), 2004-10-21:
Det er lige præcis det, jeg gerne vil have fru Hanne Severinsen til at uddybe, for noget af det samarbejde, som der er på forskningsområdet, så vi udfoldet i forbindelse med, at vi lavede en reform af forskningsrådssystemet.
Jeg synes, vi brugte ganske lang tid sammen på at lave den reform, og jeg synes også, at vi investerede vores efter nogens mening begrænsede intellektuelle kapital i at lave et system, som var ret gennemtænkt.
Hvordan kan det være, at vi har brug for fonden?
Hanne Severinsen (V), 2004-10-21:
Det er jo forskellige kvaliteter, og jeg synes, at det her vældig godt kompletterer det forskningssystem, vi allerede har.
Her skal vi først og fremmest have den formålsparagraf med at styrke vækst og beskæftigelse, og det skal selvfølgelig være kvalitetsforskning, og selvfølgelig skal man have rådgivning om det.
Men det kan jo godt være, at fokus bliver en lille smule anderledes end i de andre fonde, ellers var der jo heller ikke nogen grund til, at vi havde forskellige fonde.
At der skal være en fond, er jo ikke til forhandling, for det er simpelt hen, hvad vi ønsker.
Men vi kan bare ikke rigtig forestille os, at det ikke også kunne være et ønske fra de øvrige.
Det er jo noget, som er blevet vel modtaget i hele forskningsverdenen, og jeg kan slet ikke forestille mig, at det ikke også var noget, som det øvrige Folketing var interesseret i.
Derfor kan det da godt være, at der er nogle ting, som man kan kigge på under udvalgsarbejdet, men selve ideen om, at vi skal have den Højteknologifond, er selvfølgelig noget, vi er meget bevidste om at vi skal.
M007.fm Page 437
Monday, November 1, 2004 10:03 AM
Jeg synes jo også, at det rammer noget andet end Det Strategiske Forskningsråd, for her er der jo tale om en målrettet satsning, at der er flertal i bestyrelsen af folk fra det private erhvervsliv, og at det i høj grad er vækst og beskæftigelse, som skal være det, man har for øje.
Ikke at jeg mener, at Det Strategiske Forskningsråd ikke også tænker på de ting, men de tænker alligevel på det på en anden måde, og jeg synes, at de to ting vil komme til at understøtte hinanden, rent bortset fra, at Højteknologifonden jo også kan give støtte til projekter i Det Strategiske Forskningsråd.
Det, som der er tale om, er jo, at man kan søge forskningsfaglig rådgivning, men det kan jo også tænkes, at fonden selv er i stand til at kunne vurdere, om det foreliggende er noget, der skal satses på.
Det kan jo også tænkes, at fonden f.eks. beslutter at støtte noget, der allerede foregår i andre fonde, f.eks. Det Strategiske Forskningsråd.
Lene Jensen (S), 2004-10-21:
Jeg vil gerne oven på alle disse mange smukke ord, hvoraf der jo er idé i nogle af dem og måske ikke i andre, høre, når nu fru Hanne Severinsen betoner det der med, at det forskningsfaglige skal være i orden, om Venstre er enig i, at man i det her lovforslag på den ene side pålægger fonden at søge forskningsfaglig rådgivning og på den anden side understreger, at den behøver søreme ikke at følge den.
Hvordan hænger det sammen med, at man vil sikre, at den forskningsfaglige kvalitet i alle tilfælde er i orden?
Lene Jensen (S), 2004-10-21:
Sådan som jeg læser lovforslaget, er der tale om, at man kan nedsætte faglige underudvalg, men at man skal søge faglig forskningsrådgivning, bl.a. i Det Frie Forskningsråd og i Det Strategiske Forskningsråd.
Det, der undrer mig, er, at man gør så meget ud af at sige, at det skal man søreme gøre, men at der alligevel er frit valg, når det kommer til stykket, i forhold til de projekter, man vælger at gå ind og støtte.
Så jeg vil gerne høre Venstres ordfører, om ikke hun er bange for, at man, når man bruger det her system i modsætning til det forskningsrådgivende system, som vi i øvrigt jo har stået fælles fader og moder til, risikerer, at det kommer til at gå ud over forskningskvaliteten, og at vi netop ikke får den kvalitet i hver en forskningskrone, som vi så glødende ønsker os?
Helle Sjelle (KF), 2004-10-22:
Når man taler om ligestilling, er det naturligvis yderst relevant at koble forskellige forhold omkring ligestilling sammen med forhold omkring integration.
Det må være vores mål at sikre ligestilling for alle borgere i Danmark.
Det indebærer naturligvis et særligt hensyn til de befolkningsgrupper, der kommer fra en kultur, hvor ligestilling mellem kønnene måske ikke altid opfattes på samme måde, som man gør det her i Danmark.
I Det Konservative Folkeparti er vi således af den opfattelse, at man bør være særlig bevidst omkring de problemstillinger, der gør sig gældende for mænd og kvinder med en anden etnisk baggrund end dansk.
Ligestilling opfattes som en grundlæggende værdi i det danske samfund, og derfor bør integration og ligestilling gå hånd i hånd.
En god integration forudsætter ligestilling både indbyrdes mellem etniske mænd og kvinder og også i forhold til at sikre, at ligestilling mellem kønnene af alle betragtes som en grundlæggende værdi i Danmark.
Som ministeren påpegede det, er vold mod etniske kvinder et betydeligt problem i samfundet.
Det fremgår, at mange af de kvinder, der opsøger krisecentre efter at have forladt en voldelig ægtefælle eller samlever, er af anden etnisk baggrund.
Det er beklageligt.
Vi ser derfor positivt på planerne om at lancere en ny 4-årig handlingsplan til bekæmpelse af vold mod kvinder generelt, men hvor der også sættes særligt fokus på de etniske kvinder.
Der er brug for dialog i de etniske miljøer om vold mod kvinder, og der er brug for at støtte de kvinder, der bliver ofre for volden.
For mig at se er det bl.a. vigtigt at få skabt og fremhævet nogle positive mandlige rollemodeller i de etniske miljøer, nogle rollemodeller, der står klart frem og tager afstand til volden mod kvinder.
Det er vigtigt, at holdningsændringerne kommer fra rollemodellerne i de etniske miljøer, så det ikke får karakter af, at det er os mod dem.
Således vil man forhåbentlig på længere sigt få udbredt den forståelse af ligestilling, vi har i Danmark, til også at gælde overalt i de etniske kredse.
Når det drejer sig om ligestilling mellem kønnene, er det naturligvis også relevant, at vi ser nærmere på konsekvenserne af de såkaldte genopdragelsesrejser og deres betydning for unges selvforståelse og syn på ligestilling mellem kønnene, ligesom det er naturligt at fokusere på de konsekvenser, som arrangerede ægteskaber har.
I den forbindelse vil jeg gerne understrege, at vi i Det Konservative Folkeparti ikke støtter de arrangerede ægteskaber.
Afslutningsvis skal jeg bemærke, at vi mener, at det er af allerstørste betydning, at vi arbejder på en holdningsændring i forhold til ligestilling i de etniske miljøer.
Vi vil arbejde for, at ligestilling mellem mænd og kvinder er noget, alle borgere i Danmark respekterer, og vi bør arbejde for, at ligestilling og ligeværd i højere grad bliver en grundlæggende værdi for alle borgere.
Derfor er vi i Det Konservative Folkeparti også glade for, at vi har haft en drøftelse af problemerne her i dag, og vi hilser de initiativer, ministeren nævner, velkommen.
Mette Frederiksen (S), 2004-10-22:
Jeg tror bestemt, man skal læse og høre de ord som en advarsel om, at hvis ikke vi skaber de rigtige rammer for, at integrationen i et samfund kan lykkes, så er der selvfølgelig nogle potentielle problemer i et multietnisk samfund.
Det siger næsten sig selv.
Men hvis vi sørger for fra Folketingets side i samarbejde med de øvrige aktører, der er på det her felt, at vores nye etniske medborgere kommer i arbejde, at der føres en ordentlig boligpolitik, at de besparelser, som Dansk Folkeparti lægger stemmer til på den boligsociale indsats på voksen- og efteruddannelsesområdet, stoppes, at vi får uddannet også den etniske del af vores befolkning, og at vi i det hele taget sørger for, at de muligheder, der er nødvendige, hvis mennesker skal kunne leve et ordentligt liv, er til stede, så mener jeg ikke, at et multietnisk samfund vil medføre det, som fru Louise Frevert netop har redegjort for.
Louise Frevert (DF), 2004-10-22:
Så har jeg svært ved at forstå en udtalelse af fru Mette Frederiksens egen partifælle, hr. Poul Nyrup Rasmussen, der siger: »Ved et multietnisk samfund forstår jeg et delt samfund, et samfund, hvor det danske sprog ikke tales af alle, et samfund, der er opdelt i ghettoer overladt til dem selv, et samfund uden en integrationspolitik, et samfund uden det danske fællesskabs værdier.
Efter min opfattelse kan Danmark ikke karakteriseres som et sådant multietnisk samfund.«
Hvordan kan de to synspunkter fra medlemmer af samme parti stemme overens?
Jeg må indrømme, at jeg blev meget glad, da jeg så hr. Poul Nyrups udtalelse.
Louise Frevert (DF), 2004-10-22:
Det er jo dejligt at høre, at fru Mette Frederiksens hjerte banker for at fjerne de uligheder og forskelle, der findes, når det drejer sig om kønsdiskriminering af kvinder i det danske samfund.
Men når det er sagt, er vi jo mange, der er åbenbart bekymrede over, at Danmark går i retning af et multietnisk samfund, så jeg vil bare spørge, om fru Mette Frederiksen mener, at vi er på vej mod et multietnisk samfund, eller vi allerede har et multietnisk samfund på nuværende tidspunkt.
Line Barfod (EL), 2004-10-22:
Jeg har fuld forståelse for, at hr. Naser Khader ikke er retsordfører, men jeg vil bare høre rent principielt: Indtil vi en dag opnår den lykkelige situation, at der er indført ret til abort i alle EUlandene, vil De Radikale så gå imod regler, der pålægger dansk politi, at man skal bistå med efterforskningen af folk i Danmark, der har hjulpet kvinder fra eksempelvis Polen og Portugal med at få foretaget abort?
Eller vil EU-begejstringen her vinde over kampen for fri abort?
Jeg er meget enig med hr. Naser Khader i, at retten til abort er et meget vigtigt led i kvindernes kamp for frigørelse, og at alle kvinder i Europa burde have den ret.
Derfor vil jeg gerne høre, om hr. Naser Khader og De Radikale, som jo ellers er et meget EUbegejstret parti, vil gå imod de EU-regler, der vil pålægge dansk politi, at man skal bistå myndigheder fra andre EU-lande med at efterforske folk, der har hjulpet kvinder fra f.eks. Portugal eller Polen med at få abort.
Naser Khader (RV), 2004-10-22:
Nu er jeg ikke retsordfører og har ikke indsigt, for så vidt angår det spørgsmål, fru Line Barfod stiller.
Men vores politik er, at alle kvinder, ikke bare i Europa, men i hele verden, skal have muligheden.
Står man i en sådan situation, skal kvinden have det frie valg, og det støtter vi.
I øvrigt har vi også været kritiske over for Polen, der genindførte abort i 1997.
Rent principielt mener jeg, at vi skal kæmpe for alle kvinders ret til at have det frie valg.
Med hensyn til det konkrete spørgsmål, fru Line Barfod stiller mig, vil jeg sige, at det er et spørgsmål for vores retsordfører; jeg har ikke tjek på de tekniske detaljer dér.
Louise Frevert (DF), 2004-10-22:
Professor Viggo Mortensen, som er leder af Center for Multireligiøse Studier på Aarhus Universitet, har udtalt, at islam kan stille sig i modsætning til det grundlag, vores samfund er bygget på, og at hvis det sker, er der sat en urofaktor i spil, som vil udfordre de vestlige lande.
Nu er det sådan, at hr. Naser Khader flere gange har udtalt, at man kan få en udgave af islam, som kan være rød-hvid, eller en islam light.
Hvordan skal det så forenes med udtalelser som disse fra en meget autoritativ person?
Naser Khader (RV), 2004-10-22:
Nu er det sådan, at det jo ikke er islam som sådan, der er problemet, det er visse islamiske ekstremisters udtalelser, der er problemet.
Det, der er vigtigt, er at se på islam som en religion, der er mangfoldig.
Den omfatter grupper, som er meget tolerante, som er demokratisk indstillet, respekterer menneskerettigheder og respekterer religionsfrihed.
Men så er der også nogle, der er intolerante, og som ikke kun er ude efter folk med en anden religion, men som også er ude efter muslimer, der ikke vil leve som dem selv.
Men jeg tror på og håber på og støtter ideen om, at vi kan få en dansk form for islam blandt muslimerne i Danmark.
Og der er det vigtigt, at man støtter de grupper, der går ind for denne form for islam, og ikke sætter dem i bås med alle andre.
Louise Frevert (DF), 2004-10-22:
Det ville da være dejligt, hvis tingene forholdt sig sådan.
Hvordan vil hr. Naser Khader have en fordansket udgave af hadith 919, der siger, at kvinder er legetøj?
Og en anden hadith siger: Kvinders bedrag er frygteligt, deres ondskab er smitsom, og dårlig karakter og et svagt sind er deres dominerende træk.
Jeg har meget svært ved at forholde mig til, hvordan man skal få en light eller en let udgave af sådan nogle ting, som faktisk står i både hadither og i Koranen.
Naser Khader (RV), 2004-10-22:
Nu er det sådan, at jeg kunne finde lige så mange citater i Det Gamle Testamente, i Bibelen.
Vi skal ikke i 2004 slå hinanden oven i hovedet med nogle citater, der er blevet til for hundreder af år siden.
Og i øvrigt er Koranen ligesom Bibelen; det er taknemlige bøger: Søg og du skal finde.
Man kan altid finde det, man søger.
Desuden skal man ikke blande haditherne med Koranen.
Der er mange, mange, mange hadither, og der er blevet sagt så meget i haditherne, der er fortællingerne om Muhammed, men dem skal vi ikke blande sammen med Koranen.
Uanset hvad der er blevet sagt tidligere, skal det ikke hindre os i at se fremad og prøve at sige: Ja, der er nogle ting, der er blevet sagt for mange hundrede år siden, men det er fortid; lad os se fremad, lad os sammen finde ud af, hvordan vi kan få en dansk form for islam blandt muslimerne i Danmark.
Eva Kjer Hansen (V), 2004-10-22:
Jeg vil gerne sige tak for debatten.
Der blev jo nogle gentagelser fra den tidligere forespørgselsdebat, fordi problemstillingerne naturligvis hænger sammen.
Jeg skal nøjes med at knytte et par kommentarer til nogle af de forslag, der var fra fru Anne Grete Holmsgaards side, og understrege, at tvangsægteskaber er ulovlige i dag.
Det, der kan være det store problem i forhold til tvangsægteskaber, er bevisbyrden, fordi det kan være vanskeligt at gøre gældende, at der rent faktisk også er foregået tvang, og derfor er der ingen tvivl om, at 24-års-reglen er et af de mest effektive redskaber i forhold til at forebygge tvangsægteskaber.
Et andet punkt var spørgsmålet om kommunernes pligter på området.
Der er det sådan, at kommunerne jo har pligten til at tage sig af borgere, der er i krise.
I øvrigt er der, jævnfør den handlingsplan, som jeg også har omtalt flere gange i dag, flere initiativer gående på at bistå kommunerne med råd og vejledning om, hvad det så er, man kan gribe fat i, og hvordan man kan sætte ind.
Der er simpelt hen en række muligheder for at indhente hjælp til eventuelle initiativer.
Så havde fru Anne Grete Holmsgaard også et forslag om, at mænd skulle tvinges til at betale i 7 år, hvis ægteskabet ophører.
Der vil jeg bare sige, at der jo kan være rigtig mange grunde til, at et ægteskab ophører, og det vil også være yderst vanskeligt at afgrænse, hvem det så i givet fald skulle omfatte.
Jeg vil gerne takke fru Louise Frevert for at have rejst denne her forespørgsel.
Jeg synes, det har været en meget gavnlig debat, og at vi er kommet godt omkring den problemstilling.
Jeg skal understrege over for fru Louise Frevert, at jeg er meget opmærksom på netop det tværministerielle.
Line Barfod (EL), 2004-10-22:
Det har jeg i hvert fald ikke tænkt mig at efterleve!
Jeg vil godt starte med en tilståelse: Når det handler om kønsdiskrimination, så er jeg totalt farveblind.
Uanset farve, uanset etnisk oprindelse, uanset om vi er i Danmark, i Pakistan eller i USA, skal diskriminerende udsagn og handlinger bekæmpes med alle lovlige midler.
Det er jo desværre en kendsgerning, at vi i dagens Danmark stadig ser udslag af et kvindesyn, som både er diskriminerende og nedværdigende.
Kvinder bliver brugt som salgsobjekter i reklamer, kvinder bliver diskrimineret på arbejdsmarkedet, kvinder bliver udsat for vold i hjemmet, for voldtægt på gaden og for seksuel chikane på arbejdspladsen.
Jeg er fuldstændig enig med min partifælle, fru Pernille Rosenkrantz-Theil, der betegnede manden som rablende gal og hans udtalelser som en krænkelse af alle kvinder.
Uden sammenligning med den sorte reaktion, som muftiens udtalelser var udtryk for, er det også vigtigt, at politikere siger fra, når nogen fra egne rækker gør sig lystige med kvindediskriminerende lejlighedssange, som f.eks. da en kendt minister gjorde sig morsom over mulighederne for at skifte den grå gås ud med en udenlandsk mere villig og mere taknemlig gås, hvilket fru Anne Grete Holmsgaard også refererede til.
Men nu nytter det jo ikke bare at være moralsk forarget og fordømmende, hvis man vel at mærke har en målsætning om, at man gerne vil komme kvindediskriminationen til livs.
Det handler primært om, at vi får gjort op med de sociale og kulturelle årsager til kvindediskrimination, at vi giver støtte til de kvinder, der bliver udsat for overgreb, og det er derfor, vi har peget på de punkter i forslaget til vedtagelse, der foreligger i dag.
Hvis vi ser lidt mere principielt på problemerne med kvindediskrimination, så handler det jo i vid udstrækning om, at nogle kvinder på mange måder er frataget en reel selvstændighed og frihed.
Nogle er underlagt deres mand økonomisk.
Nogle er billedligt talt bundet af gammeldags og reaktionære familiemønstre.
Nogle er ofre for et reaktionært kvindesyn.
I alle tilfælde er det samfundets opgave at give disse kvinder de bedste muligheder for at komme ud af en undertrykkende situation.
Det handler om kvinders adgang til arbejdsmarkedet og til uddannelse.
Det handler om at sikre alle muligheden for en selvstændig økonomi, så de ikke bliver underlagt en eventuel ægtefælle økonomisk, og det handler om at beskytte kvinder mod vold og undertrykkelse og ikke mindst at give dem mulighed for at komme ud af et undertrykkende forhold.
På trods af over 100 års kvindekamp er der stadig langt til ligestillingen, hvilket vi også var inde på under den tidligere forespørgsel i dag.
Jeg vil tilføje, at vi fra Enhedslistens side stadig vil arbejde for at fjerne endnu flere barrierer fra ligestillingen, f.eks. det helt håbløse forhold, at ægtefæller ikke bliver betragtet som selvstændige individer, når det handler om sociale ydelser.
Det medfører i mange tilfælde, at kvinderne bliver økonomisk dybt afhængige af deres mænd, og er dermed endnu en kilde til diskrimination af kvinder.
Det ønsker vi at få gjort op med.