runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-12-08:
Der er ikke nogen direkte sammenhæng mellem antallet af ansatte i Miljøministeriet og miljøets tilstand.
Vi har skåret i antallet af ansatte, ja.
Og vi har stoppet en række ineffektive støtteordninger, ja.
Det står vi gerne ved, men regeringens politik har ikke nogen negativ konsekvenser for miljøet.
Det er rigtigt.
Efterhånden er det altså lidt trivielt at skulle høre det samme i flere omgang, så hr. Keld Albrechtsen har fuldstændig ret i, at man så godt kan fristes til at lade sin tanke flyve til mere interessante ting.
Jeg kan bare sige til hr. Keld Albrechtsen, at jeg med ret stor sikkerhed ikke kan støtte hr. Keld Albrechtsens tanker om randzoner, men det er jo ikke sådan, at begrebet randzoner er fremmed for regeringen i øvrigt, når vi selv har tænkt tankerne.
For i den der pesticidplan er det sådan, at 25.000 ha randzoner udlægges langs vandløb og søer.
I dag er der udlagt ca. 8.000 ha.
Så begrebet randzoner er regeringen bestemt ikke fremmed over for, når vi selv har kreeret tanken.
Men jeg er helt sikker på, at hr. Keld Albrechtsens udgave af randzoner vil jeg næppe nogen sinde kunne støtte.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-12-08:
Der er ikke andre end statsministeren, der kører i ring her, og det er i en stadig mindre cirkel, så om lidt står statsministeren bare stille.
Sådan er det.
Men vi kan altså ikke få noget svar på det problem, der er med, at vi ikke længere har en ordentlig overvågning af situationen.
Vandværker forurenes, og statsministeren er ikke indstillet på at gøre noget for at skaffe overblik over situationen.
Det er der faktisk økonomi i, ud over at det mindsker risikoen for nedsivning af giftstoffer til boringerne.
Vil man i det mindste fra regeringens side være positiv over for et forslag om sådanne randzoner?
Nu kan jeg se, at statsministeren er ved at miste opmærksomheden med hensyn til, hvad der foregår.
Det er nok, fordi statsministeren er løbet tør for besvarelser.
Han har ikke mere at meddele.
I hvert fald vil han sikkert ikke, og det er så det.
Men for at vende tilbage til det seriøse i det: Er det muligt for regeringen at gå ind og støtte et forslag om sådanne randzoner, som kan beskytte vores drikkevandsforsyning, og som vi tilmed kan tjene penge på at lave?
Det er jo en fantastisk undladelsessynd, at statsministeren sidder på hænderne i den sag.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-12-08:
Vi kører i ring.
Jeg kan ikke føje mere nyt til.
Jeg har svaret i flere omgange.
Jeg kan helt henholde mig til, hvad jeg allerede har sagt, og jeg kan i øvrigt understrege, at vi jo er lige så optaget af at sikre rent drikkevand i dette land, som alle andre er.
Så der er slet ikke nogen baggrund for al den mistænkeliggørelse, som hr. Keld Albrechtsen prøver på.
Jørn Jespersen (SF), 2004-12-08:
Jeg kan ikke lade være med at more mig lidt over, at statsministeren siger, at det er typisk venstrefløjstankegang at mene, at der er en direkte sammenhæng mellem antallet af offentligt ansatte og kvaliteten af den indsats, der bliver ydet.
Så vidt jeg husker, er det statsministerens parti med statsministeren i spidsen, der har indrykket store helsidesannoncer om, at under regeringens tid er der kommet 14.000 flere offentligt ansatte.
Så er det ikke blevet sådan, at det der med at tro, at der er en direkte sammenhæng mellem antallet af offentligt ansatte og kvalitet, er noget, som Venstre ikke bare har tilsluttet sig, men nærmest har overtaget i sin argumentationsform – bortset fra når det drejer sig om miljøområdet, for så kan man sagtens undvære en hel masse offentligt ansatte uden argumentation.
Men det, spørgsmålet handler om her, er: Hvad vil regeringen gøre for at sætte mere skub i reguleringen af kemikalier?
Jeg går ud fra, at vi er enige om, at det er vigtigt at regulere miljø- og sundhedsskadelige kemikalier.
Vi er enige om, at det helst skal ske på EU-plan, og vi er forhåbentlig også enige om, at det går for langsomt.
Hvad vil regeringen gøre for at sætte tempo i det?
Hver gang vi foreslår forskellige initiativer, så er de ikke gode nok.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-12-08:
Statsministeren har overhovedet ikke svaret på spørgsmålet om, hvorvidt der vil blive en økonomisk kompensation til de mennesker, der nu står med et problem, de ikke selv har været skyld i, fordi andre har forurenet deres drikkevand.
Men vi må så antage, at det, der ligger i statsministerens svar, er, at der ingen hjælp bliver til de mennesker, der står med det problem.
Jeg vil godt spørge videre i forlængelse af hr. Torben Hansens spørgsmål.
Brugen af pesticider stiger.
Vi kan derfor forvente mere nedsivning og flere pesticidrester og giftstoffer i vores drikkevandsboringer.
Samtidig har Dansk Vand- og Spildevandsforening, DANVA, måttet trække sig ud af det arbejde i arbejdsgruppen, der skal undersøge pesticider i de små vandforsyninger, fordi det, der foregår, simpelt hen ikke længere er forsvarligt.
Og det svarede statsministeren heller ikke på.
Det er da en helt uholdbar situation, at den største medspiller på det her område, nemlig Dansk Vand- og Spildevandsforening, har måttet trække sig ud, fordi Miljøstyrelsens håndtering af det her på grund af økonomiske nedskæringer simpelt hen ikke længere er forsvarlig.
Vi ved ikke længere, hvad der sker med forureningen af vores brønde.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-12-08:
For nu lige at tage det første, som hr. Jørn Jespersen fik sparket ind, så er det jo rigtigt, at denne regering har foretaget en omprioritering over mod de primære velfærdsområder som sygehuse, som ældrepleje, som skoler, hvor vi bruger flere ressourcer.
Og det er jo bl.a. derfor, at vi så har skåret i bureaukrati på miljøområdet, samtidig med at vi har fastholdt en grøn profil.
Så med hensyn til kemikalier: Jo, der er det altså sådan, at miljøministeren og økonomi- og erhvervsministeren arbejder meget intensivt på at få fremskridt i den sag.
Jørn Jespersen (SF), 2004-12-08:
Det minder om en lille dreng, der har fundet en 25-øre og nu er på vej ned for at købe hele slikbutikken.
Jeg tror ikke, statsministeren kommer ret langt med de projekter, han nævner her, for de få penge, der er afsat.
Men det er sådan set ikke det centrale.
Det centrale er, om statsministeren for alvor her i Folketingssalen for fuldt referat vil påstå, at der i 2005 rent faktisk vil blive brugt 50 mio. kr. ekstra på vand- og naturprojekter, i forhold til hvad der blev brugt sidste år.
For det er jo det, man har markedsført sig med: at der sker en stigning i bevillingerne til vand- og naturprojekter på 50 mio. kr. i 4 år fremefter.
Vil statsministeren i fuldt alvor påstå, at det sker?
Jeg minder om, at der bliver taget referat af det her.
Det er det ene spørgsmål.
Det andet spørgsmål er: Hvorfor er der ikke andre initiativer end dette fupnummer på finansloven for de kommende år på miljø- og naturområdet?
Er der andre forbedringer, statsministeren kan nævne inden for Miljøministeriets ressort?
Som sagt er det en meget, meget tvivlsom forbedring.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-12-08:
Jo, og jeg vil bare sige til hr. Jørn Jespersen, at jeg også betragter miljø som et af de vigtige velfærdsgoder.
Men forskellen på os er, at hr. Jørn Jespersen tror, at bare der bliver flere skriveborde, så bliver der også bedre miljø.
Det tror jeg ikke på.
Og det er det, denne regering har gjort.
Så med hensyn til kemikalielovgivningen i EU: Jamen altså det, jeg sådan set også forsøgte at sige til hr. Jørn Jespersen, er, at der er to ministre, der sidder med det her, og hvis hr. Jørn Jespersen vil vide meget detaljeret, hvordan forhandlingerne går, så må hr. Jørn Jespersen spørge miljøministeren henholdsvis økonomi- og erhvervsministeren; det er dem, der arbejder med det.
De gør en flittig indsats for at få fremskridt på området, og vil hr. Jørn Jespersen vide mere om de forhandlinger, som jeg jo ikke deltager i, så må hr. Jørn Jespersen stille spørgsmål til de to ministre.
I den totalt forvanskede fremstilling af det, jeg har sagt, som hr. Jørn Jespersen her kom med, kan man jo få det til at lyde som hvad som helst.
Jeg kan slet ikke genkende, hvad det egentlig er, jeg har sagt, i den måde, som hr. Jørn Jespersen fremstillede det på.
Lad mig bare repetere, at denne regering altså har taget og tager en masse initiativer på miljøområdet.
Vi har over de næste år afsat 200 mio. kr. til en række grønne naturprojekter; vi iværksætter en indsats for at fremme svovlfrit brændstof; vi forstærker den internationale miljøindsats.
Og så kunne jeg måske endelig for det fjerde nævne, at der også er sat fokus på den forurenede Kærgård Plantage.
Det indgår i finanslovaftalen, at regeringen vil stille sig positivt over for at bidrage til en samlet løsning, der kan standse udsivningen af giftstoffer til Vesterhavet.
Det er eksempler på nye initiativer, der jo fuldstændig underminerer hr. Jørn Jespersens påstand om, at der ikke er nye initiativer på regeringens program.
Men det er klart, at denne regering foretager omprioriteringer af midler, hvor vi godt kan finde på at spare et sted for så at give pengene til et prioritetsområde et andet sted.
Det er det, hr. Jørn Jespersen har så svært ved at forstå.
Jeg har allerede svaret på det spørgsmål, og jeg kan helt henholde mig til, hvad jeg allerede har sagt.
Jørn Jespersen (SF), 2004-12-08:
Statsministeren bebrejder mig, at jeg har sådan en gammelsocialistisk holdning om, at man skal stable nye penge oven på gamle penge osv.
Jeg synes da, det er en meget sådan privatøkonomisk og erhvervsmæssig tankegang at stable nye penge oven på gamle penge.
Det er da ikke udpræget socialistisk tankegang.
Men lad nu det ligge.
Jeg synes, det er helt afgørende, at statsministeren ved, at han her har at gøre med nogle oplysninger, han givetvis har fået fra nogle af sine ministre i sin regering og fra nogle af de ministerier, der har udarbejdet det.
Han har påstået, at der er ekstra 50 mio. kr. til natur og vand om året, at der er yderligere 800 mio. kr. til miljøbistand, og at der er initiativer på ulandsbistanden, som er yderligere oven i det, der har været hidtil.
Det er tre forskellige påstande, som er i strid med sandheden, og som statsministeren her har fremført.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-12-08:
Jeg tror, at hr. Keld Albrechtsen her selv var ved at kløjes i det og slet ikke kunne holde rede på de forskellige fremstillinger.
Det er jo forkert, når hr. Keld Albrechtsen hævder, at udviklingsbistanden bliver skåret ned.
Jo, vi har én gang foretaget en beskæring, lige efter at vi trådte til som regering, det havde vi sagt i valgkampen vi ville.
Vi ville tage en engangsbeskæring på 1,5 mia. kr. for at give det til sygehusene.
Derefter er der ikke skåret ned i udviklingsbistanden.
Den er hvert år sat op svarende til pris- og lønudviklingen, så den har kunnet beholde sin reale værdi.
Men så er det klart, at inden for udviklingsbistanden synes jeg da, det er fornuftigt at give prioritet til udviklingsprojekter, der også har med miljø at gøre.
Det burde hr. Keld Albrechtsen da også kunne støtte.
Så kan man slå to fluer med ét smæk: både hjælpe udviklingslandene og hjælpe på miljøet.
Det er da sund fornuft.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-12-08:
Det sidste er jo et mageløst eksempel på den misinformationskampagne, ministrene benytter sig af.
Nu har statsministeren pludselig fremtryllet 800 mio. kr. til miljøbistand over en række år.
Disse penge plus endnu flere penge er taget ved at skære ulandsbistanden ned.
Sådan er metoden simpelt hen.
Regeringens misinformationsmetode er, at man kommer med 200 mio. kr. på miljøområdet, som i virkeligheden bare dækker over, at man allerede har nedskåret endnu mere.
Samtidig skærer man ned på miljøbistanden, og så tager man nogle penge fra ulandsbistanden, og den samlede konto for ulandsbistanden og Miljøministeriets konto viser et fald år efter år i den her regerings tid.
Alligevel bliver man ved med at fremstille det som vækst i bevillingerne.
Jeg vil nu bede statsministeren om at sende tallene over, så vi får den samlede sum af Udviklingsministeriets konto og Miljøministeriets konto, så vi kan se dem i sammenhæng.
Så tror jeg, statsministeren vil blive ked af at se tallene.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-12-08:
Det gælder både hr. Keld Albrechtsen og hr. Jørn Jespersen, at de herrer ganske enkelt ikke vil lytte til, hvad jeg rent faktisk står og siger og orienterer om af konkrete initiativer.
Lad mig tage et tredje nyt initiativ på finansloven: Det er styrkelse af den internationale miljøindsats.
Frem mod 2009 bliver der tilført yderligere godt 800 mio. kr. til miljøindsatsen i udviklingslandene, og dermed vil der i perioden 2005-2009 blive anvendt i alt knap 14 mia. kr. til miljørelaterede aktiviteter under udviklingsbistanden.
Det er en indsats, der skal bidrage til at løse globale, regionale og nationale miljøproblemer.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-12-08:
Tak for det.
Det er egentlig lidt forbløffende, at statsministeren nu markedsfører disse 200 mio. kr., for statsministeren vil jo sikkert kunne huske, at da den tidligere miljøminister kom med påstanden om, at der var 200 nye millioner kroner, så viste det sig, at der i virkeligheden til næste år gennemføres en nettobesparelse på 54 mio. kr. og så yderligere besparelser i de kommende år.
Der var den nye miljøminister nødt til at gå ud og sige, at hun måtte forlange, at for de efterfølgende år 2006 og 2007 måtte der ikke gennemføres disse besparelser.
Den nye miljøminister tilstod altså, at der var tale om besparelser – og for hendes vedkommende uacceptable besparelser.
Derfor synes jeg, det er besynderligt, at statsministeren så genopfinder den tidligere miljøministers fejlslagne misinformationskampagne over for befolkningen.
Det er altså mærkværdigt, men det kan selvfølgelig være, at det er partitilhørsforholdet, der kommer ind i billedet, og at statsministeren mere støtter den tidligere miljøministers linje end den nuværendes.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-12-08:
Her står vi med et typisk eksempel.
Hr. Jørn Jespersen har den der gammelsocialistiske holdning, at fremskridt på et område er der kun, hvis man bygger nye penge oven på gamle penge.
Hr. Jørn Jespersen kan ikke se fremskridt nogen steder, uden at der hvert år bygges nye penge ovenpå.
Vi har et dynamisk syn på offentlige udgifter, og det vil sige, at vi så hvert år foretager nogle besparelser på noget administration.
De penge frigør vi, og så bruger vi dem målrettet på ting, vi gerne vil give prioritet, f.eks. til en forstærket indsats på det grønne område.
Der har jeg allerede nu nævnt en række initiativer.
Et andet nyt miljøinitiativ på finansloven er fremme af svovlfrit brændstof.
Der er afsat knap 500 mio. kr. de næste 4 år til at fremme brugen af svovlfri benzin og diesel, og vi vil fremme brugen af svovlfrit brændstof ved en nedsættelse af afgiften på 2 øre pr. liter diesel og 4 øre pr. liter benzin.
Det er jo sådan, at svovlfri brændstoffer er til gavn for miljøet, fordi de reducerer udslippet af bl.a. partikler.
Så det er altså et andet eksempel, der viser, at vi jo også går langt ud over Miljøministeriets område for at fremme miljøet.
Ja, der er jo tale om nye projekter.
Men denne regering har jo et dynamisk syn på offentlige midler, og det vil sige, at der selvfølgelig finder omprioritering sted.
Vi foretager hvert år nogle administrative besparelser rundtomkring i statsadministrationen, og de penge, der frigøres der, bruger vi så til nogle prioritetsområder som f.eks. det grønne.
De 200 mio. kr. vil vi bl.a. bruge til en indsats for at forbedre vandløb og ådale, så de kan blive levesteder for truede arter – egentlig noget, som man skulle tro hr. Jørn Jespersen ville være glad for.
Vi vil bruge dem på at genskabe tidligere søer og skabe helt nye søer og andre vådområder.
Vi vil bruge dem på naturpleje for nogle af de vigtigste naturtyper langs kysterne.
Det er eksempler på det, jeg kalder det ægte grønne.
Og det er dér, vi gør en vældig indsats.
Jørn Jespersen (SF), 2004-12-08:
Det er nok en af forskellene på os, for i SF anser vi sådan set også et godt miljø og en ren natur for at være primære velfærdsgoder.
Jeg kan forstå på statsministeren, at for regeringen er miljø og natur sådan et sekundært eller tertiært velfærdsgode.
For os er det altså helt afgørende og helt fremme i første række og helt primært, at miljøet er en meget vigtig forudsætning for vores og ikke mindst for kommende generationers velfærd.
Der var endog ikke antydningen af et forsøg på at give et svar andet, end at der var nogle ministre, der arbejdede ihærdigt.
Har regeringen slet ingen tanker, slet ingen ideer, slet ingen tiltag, som statsministeren kan lægge frem, som man vil sætte i værk for at skabe en bedre regulering af kemikalier?
Ja, det er rørende at høre, så grøn statsministeren lige pludselig er blevet.
Men jeg vil gerne sige, at det jo ikke er blevet nævnt i nogen af de her sammenhænge, hverken i åbningstalen eller talen på Venstres landsmøde eller i finansloven eller i lovkataloget, hvilke konkrete initiativer, man ville tage, som ligger ud over dem, som er annonceret i forvejen.
Derfor er det jo meget mundsvejr, at statsministeren snakker om alt det grønne engagement.
Nu nævner statsministeren de 200 mio. kr., og der vil jeg bare godt spørge statsministeren – for nu er det jo i Folketingssalen, og det bliver optaget, kommer til at stå i de officielle referater osv. – om han vil turnere videre med den usandhed, som har været ført i marken, at der skulle være tale om 200 millioner nye kroner til miljø og natur i finansloven.
Jeg ved godt, at der er nogle, der har markedsført det sådan, men er det sådan, at statsministeren selv tror på den usandhed, at der skulle være tale om ekstra penge til vand og natur på finansloven?
Begrundelsen for at rejse spørgsmålet er jo, at miljø er ekstremt fraværende i alle de meldinger, der kommer fra statsministeren på regeringens vegne.
Jeg bemærkede, at i statsministerens åbningstale ved det her folketingsår var miljø totalt fraværende.
Jeg lagde også mærke til, at på Venstres landsmøde, hvor statsministeren holdt en udenadstale, der angiveligt skulle indeholde en masse visioner – jeg synes nu, det mest var banaliteter – var der ikke engang banaliteter om miljøet overhovedet i talen.
Og jeg har noteret mig, at i regeringens lovkatalog på miljøområdet er der kun EU-opfølgning, der er ingen selvstændige initiativer, og på finansloven er der ikke nogen nye tiltag på miljøområdet.
Derfor vil jeg gerne høre: Er det virkelig udtryk for regeringens grønne ambitioner, at man slet ikke nævner miljøet i alle disse centrale sammenhænge?
»Vil statsministeren oplyse, hvorfor der ikke er nye og fremadrettede initiativer inden for miljøministerens ressort på finansloven for 2005?«
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-12-08:
Altså ét er, at hr. Keld Albrechtsen kritiserer mig som borgerlig statsminister, det er forventeligt.
Der er jo også socialistiske regeringer, ja, der er et grønt parti repræsenteret i den tyske regering, og alle har bare accepteret det italienske formandskabs ønske om at flytte sagen over i et nyt ministerråd.
Jeg synes da, at hr. Keld Albrechtsen skulle rejse rundt og kritisere sine socialistiske venner for, at de har accepteret det der.
Altså ét er, at hr. Keld Albrechtsen kritiserer mig, det er helt forventeligt, det er jo bare et led i kampagnen, ikke sandt?
Det får være.
Men jeg synes da, at hr. Keld Albrechtsen med større udbytte så kunne tage fat på sine socialistvenner, som man må tro ville være mere lydhøre, end jeg er.
Hvorfor starter hr. Keld Albrechtsen ikke dér?
Keld Albrechtsen (EL), 2004-12-08:
Et kæmpetilbageskridt!
Og så sidder statsministeren bare her i sin stol og meddeler, at det vil han ikke gøre noget ved.
Samtidig bedyrer han, at regeringen sandelig går ind for, at vi skal have kontrol med kemikalier.
Det hænger overhovedet ikke sammen.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-12-08:
Nej, det vil jeg ikke.
Topmødet handler om helt andre temaer.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-12-08:
Nu var det jo sidste år ved den her tid, som jeg husker det, at man fik flyttet kemikalieområdet fra miljøministrene til industri- eller erhvervsministrene.
Sådan er det også gået.
Det behøver man jo ikke være nogen stor profet for at regne ud hvordan ville gå, og nu ligger der et forslag til kemikalieregulering, som, så vidt jeg har forstået det, også skal drøftes i Europaudvalget på fredag, og som ender med et elendigt lovforslag, der bliver vedtaget i EU, medmindre der bliver grebet ind.
Og der er kun ét sted nu, hvor den sag kan reddes, og det er på topmødet.
Derfor vil jeg simpelt hen spørge statsministeren, som jo var med til at begå fejlen sidste år: Vil statsministeren nu gøre et alvorligt forsøg ved topmødet på at få genoprettet situationen og få sat et nyt forslag til kemikalieregulering på skinner?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-12-08:
Hr. Jørn Jespersen ved jo godt, at årsagen til, at kemikalielovgivningen flyttede ministerråd, var, at det italienske formandskab ønskede at flytte det, og at det er en gammel tradition i EU, at det siddende formandskab beslutter, hvordan man vil behandle sagerne under det pågældende formandskab.
Det tog vi bare til efterretning, som man altid har gjort.
Sådan er det.
Den danske regerings holdning i den her sag er fuldstændig den samme, uanset om sagen bliver behandlet i det ene ministerråd eller i det andet ministerråd, og det er også derfor, at der er to ministre koblet på.
Og jeg er altså nødt til bare at gentage, at jeg altså ikke kan stå her og redegøre i detaljer for forhandlingsstrategien i et ministerråd, hvor jeg ikke deltager.
Jeg fralægger mig aldeles ikke noget ansvar.
Jeg har selvfølgelig et overordnet ansvar for regeringens politik, og det er, at vi får strammet reglerne om kemikalier, og at vi får nogle fælles regler i EU, og det kan være et kæmpeskridt fremad.
Vi vil arbejde på så stort et skridt fremad, som det overhovedet kan lade sig gøre, men altså detaljerne i forhandlingsstrategien må hr. Jørn Jespersen snakke med de to ministre om, som sidder og forhandler.
Jørn Jespersen (SF), 2004-12-08:
Jamen jeg er sådan set ikke i tvivl om, at regeringen har det mål at få strammet reguleringen af kemikalier.
Det tror jeg at man har haft under den tidligere miljøminister og den nuværende.
Men det hjælper jo ikke ret meget i politik at have et eller andet smukt mål, hvis man ikke har vejen, ad hvilken man skal gå, hvis man ikke er parat til at tage det nødvendige skridt, hvis man ikke er parat til at tage de nødvendige initiativer.
Og der kniber det altså for regeringen, fordi de pågældende ministre ikke har de rette midler til at gøre det, der virker i forhold til EU, bl.a. fordi statsministeren har medvirket til at flytte arbejdet med kemikalier fra miljøministrene til konkurrenceevneministre.
Og det er jo statsministerens ansvar, at han har medvirket til det, og derfor kan han da ikke bare fralægge sig ansvaret nu.
Det er da for tyndt.
Derfor bliver jeg nødt til at sige, at jeg mener, det er statsministerens opgave, også fordi man jo kan rejse de her ting på topmøder, hvis man mener dem tilstrækkelig alvorligt.
Har regeringen samlet set ikke en strategi for at sætte gang i reguleringen af kemikalier på EU-plan?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-12-08:
Lad mig lige først slå fast: Regeringen har det politiske mål at få strammet reglerne i EU om kemikalier.
Det er det, vi arbejder på.
Der er altså to ministre, der sidder og forhandler det i EU's Ministerråd, og jeg er nødt til at gentage, at da jeg jo ikke sidder og deltager i forhandlingerne, så må hr. Jørn Jespersen altså spørge de to ministre, hvordan det går med forhandlingerne, hvilke skridt man agter at tage osv., Det er altså i al venlighed, at jeg siger det, for det er altså det rigtige sted at stille spørgsmålene, da jeg jo som bekendt ikke deltager i de forhandlinger.