Jann Sjursen (KRF), 1999-12-02:
Det beklager jeg meget, for jeg mener, det er det, der kan være med til at løse op for mange af de problemer, som tidspressede småbørnsfamilier trods alt oplever den dag i dag uanset de forbedringer, som regeringspartierne kan henvise til at der er sket.
Jeg synes også, at det forslag til vedtagelse, som regeringspartierne og Centrum-Demokraterne har fremsat her i dag, må siges i bedste fald ikke at have nogen betydning overhovedet, og i værste fald så underminerer det den vedtagelse, Folketinget har stemt for én gang i denne sammenhæng, nemlig i forbindelse med forespørgselsdebatten om de truede børn, F 10. Arbejdsmarkedet, den danske model, står over alt, og jeg synes ikke, at regeringen i dag har vist vilje til at tænke nyt.
Vi har ikke med vores forslag til vedtagelse bedt om, at der bliver givet ret til deltidsarbejde for småbørnsforældrene.
Det har vi foreslået én gang i Folketinget i sidste folketingssamling.
Men vi har foreslået, at regeringen kommer med nogle forslag, som kunne være med til at fremme deltidsarbejde, f.eks. ved at man benytter deltidsorlov, som jo altså også fører til, at man er på deltidsarbejde.
En fleksibel børnepasningsorlov med deltid kunne være en model, men vi har end ikke været modelfikseret i forbindelse med vores sammensætning af forslaget til vedtagelse; vi har faktisk villet give regeringen udspilsretten med det forslag, vi har lagt frem her i debatten i dag.
Det er vigtigt at tage prioriteringsdebatten i forbindelse med spørgsmålet om, hvordan man også skal skabe bedre sammenhæng mellem arbejdsliv og familieliv.
Jeg tror næsten, at arbejdsministeren citerede mig fra mit ordførerindlæg tidligere om, at børnefamilierne økonomisk set ikke er nogen dårligt stillet gruppe.
Det er vi helt enige i fra Kristeligt Folkepartis side, og derfor bliver prioriteringsdebatten, også på det her område, meget central.
Jeg tror, hvis vi skal noget for børnefamilierne i de kommende år, og det skal vi efter Kristeligt Folkepartis opfattelse, så må vi magte prioriteringsdebatten, for ellers sker der ikke noget.
Tværtimod har vi sagt: Vi tror, det kan gøres bedre ved, at vi omprioriterer.
Vi har lagt vores forslag frem, både i forbindelse med finanslovforhandlingerne her senest og også tidligere i forbindelse med de forslag, vi har lagt frem om deltidsarbejde.
Lad mig citere fra socialministerens tale indledningsvis her ved debatten i dag, hvor socialministeren sagde: Regeringen har satset så hårdt på at sørge for, at der både er pasningsmuligheder nok, at der er pladser til alle, men også at vi vil gøre, hvad vi overhovedet kan for, at de pladser, der så er, passer til forældrenes behov.
Jeg spørger bare: Hvor kommer
børnenes behov ind i den sammenhæng?
Arbejdsministeren sagde ved indledningen af debatten i dag: Jeg vil godt nævne, at jeg selvfølgelig godt er klar over, at der er nogle, der ønsker sig mulighed for børnepasningsorlov på deltid, og at der også er nogle, der godt kunne tænke sig, at ydelsen for børnepasningsorlov blev sat op.
Men her er det altså, at hensynet til resten af samfundet kommer ind.
Vi kan ikke affolke arbejdsmarkedet, og vi kan ikke tømme statskassen alene til fordel for børnefamilierne.
Men vi har i dag bedt om, at man tager udgangspunkt i børnenes perspektiv, tager udgangspunkt i det, FN's børnekonvention taler om, når man taler om barnets bedste.
Det er det, der bør være udgangspunktet, også når vi diskuterer sammenhængen mellem familieliv og arbejdsliv.
Nej, nu har jeg tænkt mig om, helst kl. 12.«
Der er børn, der gerne vil have, at deres forældre har mere tid til dem.
Det burde vi skaffe dem fra Folketingets side.