Hans Christian Schmidt (V), 2002-03-11:
Jeg synes, den har været, som den plejer at være på affaldsområdet, hvor det i hvert fald for de fleste partiers vedkommende plejer at være sådan, at vi får en god udveksling af gode synspunkter.
Det har jeg nu altid syntes var en god idé.
Jeg bemærkede, at den, der havde stillet forespørgslen, nemlig hr. Ole M. Nielsen, talte meget om, at de vigtige ting var affaldsforebyggelse, og at man vurderede de samlede ressourcer for forbrug i hele produktets livscyklus.
Jeg synes, det er at sætte fingeren lige nøjagtig på de rigtige punkter, men også på de svære punkter.
Det er jo her, vi kommer ind, når vi skal kigge på det samlede ressourceforbrug i hele produktets livscyklus, og regeringen har så også tilkendegivet, at det altså gælder om, at vi nøje holder os for øje, at vi kigger på, om vi kan begrænse det tab af energi, der jo altid vil være, når man laver et produkt og der dermed kommer affald ud af det.
Det er jeg meget enig i at det skal vi sætte ind over for. Jeg noterede mig også, at hr. Ole M. Nielsen sagde, at alt affald ikke er lige vigtigt, eller sagt på en anden måde, at det ikke er lige farligt, så det ikke er lige afgørende, at man skrider ind over for det.
Det er jeg fuldstændig enig i.
Jeg synes, der var en ting her, jeg vil tage med mig,
når vi nu skal til at kigge på selve planen, og det er at yde en større indsats omkring oplysning, for jeg tror, det er rigtigt, at dér skal vi sætte ind.
Det vil vi tage med hjem.
Også det er jeg jo enig i og også i mest miljø for pengene og en forebyggende plan.
Han nævnte så også dioxin, og jeg synes, det er vigtigt, at vi også sætter ind her.
Jeg må også sige, at jeg var glad for de bemærkninger
om indikatorer som et supplement til faktiske tal.
Jeg er helt enig i, at netop indikatorerne er dem, som kan hjælpe os på vej.
Det er ikke, som nogle vil sige, noget nyt, nej, men derfor er det stadig væk brugbart, og jeg var i hvert fald glad for de bemærkninger, der var om dem.
Fra fru Pernille Blach Hansen noterede jeg mig selvfølgelig også en erkendelse af, at der var en stigning i affaldet osv., og at Socialdemokratiet er bekymret.
Jeg vil bare kvittere for det ønske, som, hvis jeg forstod det rigtigt, fru Pernille Blach Hansen sagde, nemlig at hun håbede, at regeringen vil tage nye initiativer.
Det vil jeg gerne kvittere for at vi vil gøre, og det var jo så også det, min besvarelse gik ud på.
Men vi må vente og se, når hele redegørelsen kommer.
Der var et par spørgsmål om privatisering: Altså jeg tror generelt, at man aldrig skal afskrive sig nogen muligheder.
Det er jo bestemt ikke et nyt emne, og mange har rejst det spørgsmål, man kan næsten vide, hvor det plejer at komme, men jeg vil bare sige, at på dette tidspunkt, hvor vi diskuterer det, har regeringen ikke nogen overvejelser om at lave en privatisering.
Til gengæld må man sige, at hver eneste gang man igangsætter arbejder, hvis der kommer nye tiltag eller der kommer nye vurderinger, må man aldrig afskrive noget.
Emnet er for alvorligt til, at man ikke hele tiden er åben.
Man kan også forestille sig, at hvis man sagde, at der er nogle tanker, der aldrig kan tænkes og heller aldrig kan føres ud i livet, så kunne det jo blive en sovepude for nogle.
Så jeg tror, at man skal lade være med at diskutere ting, som med sikkerhed aldrig vil kunne ske, men holde sig det for øje, der står i forslaget til vedtagelse, for det er og bliver det, som bringer os fremad.
Også fru Pernille Blach Hansen var inde på affaldets karakter.
Jeg var glad for hr. Jørn Dohrmanns bemærkninger, som jo i grunden sætter det hele i relief, nemlig at der er for lidt genbrug, og at det skal ses i lyset af, at affaldet har en værdi.
Så de bemærkninger var jeg glad for.
Fru Helle Sjelle talte meget om, at vi skulle sørge for, at vi hele tiden fik set på affaldet på en sådan måde, at vi også, når vi handler, handler ressourcebevidst.
Jeg er altså utrolig enig i, at vi skal bruge megen tid på at handle ressourcebevidst.
Det gør man også.
Jeg har haft stor fornøjelse af her i de første måneder at have oplevet, hvilke store ting man sætter i gang for at prøve at se, om man kan fremkalde, at der handles mere ressourcebevidst, og den vej skal vi blive ved med at forfølge.
Så var der jo ikke noget overraskende i, at Det Konservative Folkeparti her nævnte noget om produktpanelet på byggeområdet, og jeg vil bare erklære mig fuldstændig enig i, at det er godt, at vi har det.
Alt i alt vil jeg selvfølgelig glæde mig over, at så mange partier bakker op om det forslag til vedtagelse, der ligger her.
Så er det sådan set lidt synd, at det så til sidst bliver afbrudt af nogle bemærkninger fra hr. Jørn Jespersen.
Jeg havde sådan set glædet mig lidt til, at det var et indhold, som ministeren også kunne tage med hjem, for
jeg synes, at mange kommer med nogle gode indspark, som jeg kan tage med hjem, men næsten hele indlægget kørte på en debat med hr. Eyvind Vesselbo.
Det skal jeg jo ikke blande mig i, men til gengæld har jeg jo så ikke noget at bemærke til dét.
Så var der hr. Christian Brix Møller.
Der er jeg fuldstændig enig i det der med hele tiden at holde producenter lige så ansvarlige som forbrugere. Producenter må selvfølgelig tage et medansvar og gør det også, men jeg er enig i, at man kan gøre det endnu bedre. Kildesortering er virkelig et godt emne.
Her var man så også igen inde på noget om privatisering, og det har jeg svaret fru Pernille Blach Hansen på.
Så dristede hr. Christian Brix Møller sig til at vise regeringen tillid, og jeg noterede godt, hvad der blev sagt, nemlig at selv om man var meget skeptisk over for regeringen, så ville man lige på det her område vise regeringen tillid.
Men hr. Christian Brix Møller skal lære, at selv det er for meget for et menneske, som er blevet mødt med så megen modstand som hr. Keld Albrechtsen.
Det kan han simpelt hen ikke bære, det er for meget.
Der må ikke slippe en flig tillid ud, intet må få noget til at blive en lille smule lyst, når hr. Keld Albrechtsen taler, thi han har lært, at der kun er én vej, og der må ikke på noget tidspunkt være en afstikker, hvad der end måtte komme på bordet.
Det kan måske kun et menneske, der selv har oplevet smerten på sin krop, blive ved med at leve efter.
Lad det nu slippe ud, vil jeg sige til hr. Keld Albrechtsen, i stedet for hele tiden at diskutere, at det er vigtigt.
Hvem ved, om pressen bliver ved med at holde til, at Enhedslisten siger, at nu må den lade være med at sige, at det er noget, vi er enige om, at man ikke må vise tillid på nogen områder, for det kan gå helt galt.
Jamen man kan jo ikke skjule det alligevel.
Man kan jo bare gå tilbage i Folketingets forhandlinger, og der vil man jo punkt efter punkt efter punkt se en del, hvor Enhedslisten selvfølgelig har været på tværs på miljøområder, men ellers har mange af Folketingets partier i de sidste 5-6 år fulgtes ad i mange miljøspørgsmål. Jeg synes, hr. Keld Albrechtsen skal lade være med de der lidt sure opstød.
Lad os nu prøve at kigge lidt anderledes på det.
Det er jo i orden, vi er lidt uenige, men lad det nu ikke fuldstændig overskygge, at vi kan gøre noget sammen på nogle enkelte områder.
Så jeg synes, hr. Keld Albrechtsen skal prøve at notere sig, at hans forslag til vedtagelse jo ikke bliver til noget, og så synes jeg, han skulle komme med om bord og stemme for det, der ligger her, for det tror jeg ellers godt han kan leve med.
Men jeg vil altså gerne sige tak for en god og spændende debat.
Jeg vil også sige, at i de sidste 15-20 år har Danmark nået store fremskridt på affaldsområdet, og samtidig har behandlingspriserne, som jo udgør en stor del af omkostningerne, været lave sammenlignet med andre landes.
I Folketinget har der været bred opbakning til målene på affaldsområdet.
Det gælder både de mål, som den tidligere VK-regering udarbejdede i 1992 i forbindelse med den første store nationale affaldsplan gældende fra 1993 til 1997 og i forbindelse med den tidligere regerings affaldshandlingsplan, »Affald 21«, dækkende årene 1998-2004.
Jeg synes faktisk, det her forslag til vedtagelse ligger lige i forlængelse af Folketingets forhandling af F 27 af 12. december 1996 og F 22 af 28. januar 1999, hvor der bl.a. blev lagt vægt på at stabilisere affaldsmængderne og på at øge kvaliteten i affaldsbehandlingen.
Regeringen vil dog fremover rette indsatsen mod de affaldsfraktioner, som jeg sagde, hvor der kan opnås den største reduktion i tab af ressourcer og reduktion i miljøbelastningen, og hermed prioriteres indsatsen der, hvor der opnås mest miljø for pengene.
Jeg ser frem til at samarbejde med Folketingets partier om at nå et resultat omkring den fremtidige affaldsstrategi, og jeg siger tak for den opbakning, der har været til regeringens miljøpolitik her på affaldsområdet.