runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bodil Thrane (V), 2000-10-27:
Lovforslag nr. L 9 indebærer, at der sker en udvidelse af de nugældende regler om de grønne regnskaber.
Lovforslaget skal styrke de grønne regnskabers informationsværdi og styrke dialogen mellem tilsynsmyndighed og virksomhed.
Målet med de grønne regnskaber er Venstre ikke uenig i, men vi er altså ikke begejstret for, at man endnu en gang vælger at lovgive sig ud af noget, som man kunne have aftalt sig til.
Vi er meget tilhængere af, at man i første omgang går ad frivillighedens vej frem for at pålægge virksomhederne tunge administrative byrder, som forringer deres konkurrenceevne.
Men vi vil i det kommende udvalgsarbejde dyrke nogle af de problemer, som vi ser at lovforslaget rejser.
Og jeg vil godt begynde med at nævne nogle af de ting, som høringssvarene er inde på.
For det første indeholder lovforslaget en meget bred bemyndigelsesbestemmelse til ministeren, og som Dansk Industri understreger i deres høringssvar, vil det være noget nyttigt, om man kunne få en helt firkantet afgrænsning af, hvad denne bemyndigelse indebærer.
For det andet lægger lovforslaget op til, at tilsynsmyndigheden nu skal afgive en skriftlig udtalelse om hver enkelt virksomheds grønne regnskab.
Og så kunne man godt spørge: Hvorfor det?
Skal tilsynsmyndigheden afgive en udtalelse, som så skal udgøre en slags blåstempling af virksomheden?
Det er min opfattelse, at så længe virksomheden er miljøgodkendt, må det da garantere for myndighedernes blåstempling.
Er det meningen - og det spørgsmål vil jeg da meget gerne have at ministeren svarer på her i salen - at virksomhederne skal have mulighed for at se og kommentere den udtalelse, inden den offentliggøres?
For hvis det ikke er tilfældet, så agter ministeren jo at bryde med almindelige forvaltningsretlige grundsætninger. Og så vil jeg også gerne spørge: Hvorfor er der ikke sat en tidsfrist for denne udtalelse? Ydermere er Venstre nærmest imod, at alle IPPC-virksomheder, endnu med undtagelse af landbrug, nu skal inddrages i dette lovforslag.
Der står jo i lovforslaget, at det vil indebære, at ca. 150 nye virksomheder nu skal til at udarbejde et grønt regnskab, og i den anledning vil det være nærliggende at spørge ministeren om, hvad det er for en type virksomheder, som nu pålægges denne administrative byrde.
Er det fortrinsvis små virksomheder?
I så fald er Venstre endnu mere betænkelig ved forslaget.
En mulighed kunne jo være fortsat at fritage de virksomheder, der har mindre end 20 ansatte.
Venstre er klar over, at lovforslaget delvis imødekommer et EU-direktiv.
Det er oplagt, at vi skal leve op til den EU-lovgivning, der kommer, men lovforslaget her går jo noget længere, end hvad IPPC-direktivet kræver.
Hvor meget mere skal danske virksomheder nu bruge på administration i forhold til virksomheder i andre EU-lande, der vælger kun at gennemføre minimumsdirektivets bestemmelser?
Med andre ord: Hvor meget mere er dansk erhvervslivs konkurrenceevne forringet med det her lovforslag?
Disse spørgsmål og en del flere ønsker Venstre belyst under det kommende udvalgsarbejde, men vi ser som sædvanlig frem til et meget spændende udvalgsarbejde med en rask minister.
Ebbe Kalnæs (CD), 2000-10-27:
Loven om de grønne regnskaber, som den ligger i dag, ikke den vi har til behandling, men altså den eksisterende, ved jeg ikke, om CD er medforfatter til, men vi har i hvert fald både lod og del i den fra vores regeringsperiode, det står vi ved.
Men jeg er enig - og jeg skal ikke gøre det her særlig langt, det er jo fredag - meget langt i den argumentation, fru Henriette Kjær var inde på.
Vi ved ikke, hvad det handler om.
En minister med et område i størrelsesordenen som hr. Svend Aukens har mange bemyndigelser, og det er ikke nogen, man kan håndtere alle sammen sådan enkeltvis over bordet.
Vi har masser af vældig veluddannede, dygtige mennesker, der administrerer det her.
Men det kan altså ikke hjælpe noget, vi laver alle de der selvkørende systemer.
Det kan altså ikke hjælpe noget, når vi prøver at forbedre det område her, at vi laver det samarbejde og den dialog, hvis vi altid først skal have hængt en hammer op, som siger: Nu prøver vi at finde ud af samarbejdet, og hvis ikke I makker ret, så falder den.
Det er et spørgsmål om livssyn - jeg har sagt det før - og det er ikke et spørgsmål om, som hr. Søren Kolstrup gør, at tage patent på, hvem der vil miljø.
Der bliver store opgaver fremover, der bliver mange nye måder, vi skal gøre det her på, og vi går meget positivt ind i en diskussion og i et samarbejde om, hvordan vi kan forenkle og få lavet værktøjer.
Jeg vil også gerne kvittere for det, hr. Jørn Jespersen indledte med, at der har været store gevinster i at lave grønne regnskaber.
Masser af virksomheder har fundet en vej,
der både har været økonomi, prestige, image og alt muligt andet i, og gjort nogle ganske fornuftige ting.
Det ser jeg gerne forsætte.
Niels Bloch Jespersen (S), 2000-10-27:
Jo, selvfølgelig er jeg enig.
Men det er da også derfor, vi skal prøve at få vind i de grønne regnskaber, for det vil jo netop erstatte alt det andet og gøre det meget mere enkelt at være landmand.
Så jeg håber, at landbruget vil arbejde på det.
Svend Aage Fauerholdt (DF), 2000-10-27:
Da vores ordfører på området, hr. Christian H. Hansen, ikke kan være til stede, skal jeg fremføre følgende: Lovforslaget her går jo primært ud på at give en bemyndigelse til fødevareministeren til at indføre ekspeditionsgebyrer, det vil sige gebyrer for sagsbehandling af ansøgninger i henhold til EU's markedsordninger for landbrugsvarer, i det omfang det ikke er i strid med EU-retten.
Hvis vi kigger nærmere i bemærkningerne til lovforslaget, fremgår det jo, at det i første omgang er tanken at indføre gebyrer på eksportstøtteområdet.
Men virkeligheden er vel også, at der i lang tid har været store administrative problemer på dette her område, som så over lang tid har givet anledning til forsinkelser i udbetalingerne. I Dansk Folkeparti har vi den holdning, at vi mener, at man som et alternativ til dette her bør indføre en bagatelgrænse for eksportstøtteansøgningerne, og det vil vi gerne under det videre udvalgsarbejde forsøge at komme hen imod.
Så vi kan sige til ministeren, at som forslaget ligger i dag, kan vi ikke fuldt bakke op omkring det. Vi vil gerne ind i en dialog omkring nogle ting under det videre udvalgsarbejde, men det må bestemt ikke forstås på den måde, at vi slet ikke kan være med, men vi synes blot, at man i fællesskab skulle kunne finde ud af at opnå noget, som alle Folketingets partier kan bakke op omkring, og også noget, som man i erhvervene vil kunne acceptere som en fornuftig løsning med dette her lovforslag.
Kristen Touborg (SF), 2000-10-27:
Som det fremgik af min ordførertale, er vi i SF enige med regeringen i, at det er en god idé at opkræve gebyrer, og såfremt der ikke kommer andre beviser frem for, at det indebærer, at gebyrbegrebet bliver undermineret, er SF med på regeringens linje på dette her område.
Karsten Nonbo (V), 2000-10-27:
Jeg vil godt takke hr. Kristen Touborg for det sidste, han gjorde opmærksom på.
Det, han citerede fra, handler jo lige netop om det, der mange gange sker med bemyndigelseslove: Man afgiver kompetence i elastisk metermål, således at når først den er afgivet, så kører toget.
Jeg vil godt høre, om SF er positiv over for, at man arbejder videre med en mulighed for en bagatelgrænse frem for gebyrer.
Kristen Touborg (SF), 2000-10-27:
Lovforslaget bemyndiger ministeren til at indføre administrationsgebyrer ved sagsbehandling af ansøgninger om EU's eksportstøtte.
Samtidig ændres ministerens bemyndigelse
til anvendelse af midler i promilleafgiftsfondene.
Dette kan SF støtte principperne i.
Da der er mange småsager på meget små beløb, finder vi i SF, at det er hensigtsmæssigt at indføre et ekspeditionsgebyr på 200 kr., således at de mange små sager samles i en månedsopgørelse og dermed kun pålægges ét ekspeditionsgebyr.
Ministeren forventer, at antallet af ansøgninger vil kunne reduceres til det halve.
Det er overraskende for mig, at det er så stort et antal, men det bekræfter jo blot, at der er et stort behov for at kigge på området.
Der er mange virksomheder, hvor netop de områder er de små i en opstartsfase. Promilleafgiftsmidlerne, der tidligere har været anvendt til støtte til miljøforbedrende investeringer i mindre landbrug,
bliver som en konsekvens af, at der blev lukket for nye ansøgninger i 1996, frigjort.
Fødevareministeren ønsker fortsat at kunne disponere over midlerne, men til et noget bredere formål.
Det kan SF støtte, men vi mener samtidig, at det er vigtigt, at sigtelinjerne for anvendelse af midlerne hedder miljøforbedringer, fødevaresikkerhed og forbedret spisekvalitet og sundhed.
Så vil jeg godt til sidst have en belysning af en bestemt del af bemærkningerne til lovforslaget.
Det er hen mod slutningen i afsnittet almindelige bemærkninger, hvor der står: »Det er tanken i første omgang at indføre gebyrordningen på eksportstøtteområdet, men det overvejes at indføre ekspeditionsgebyrer på andre af EU's ordninger på landbrugsområdet, hvor det skønnes hensigtsmæssigt, og hvor det ikke er i strid med EU-retten.«
Det synes jeg måske nok er nogle meget løse bemærkninger.
For mig kunne det minde sådan lidt om at udstede en blankocheck til denne regering og kommende regeringer om, hvad det er, man vil kunne finde på at indføre af gebyrer på forskellige områder.
Og da jeg ikke synes, at området er uproblematisk - vi har jo nogle gange oplevet, at bl.a. økologiske landmænd ikke får udbetalt deres tilskud til tiden - er der nok en del, som SF godt vil have kigget lidt nærmere på.
Vi kan ikke uden videre bare sige ja til, at man indfører gebyrer på alle mulige områder.
John Vinther (KF), 2000-10-27:
I forhold til Venstres ordfører, hr. Karsten Nonbo, vil jeg tillade mig at starte bagfra og så sige, at den del af lovforslaget, der vedrører afskaffelse af hæftestraffen, er ganske uproblematisk.
Den kan vi naturligvis tilslutte os.
Den anden del - den, der vedrører en ændret anvendelse af promilleafgiftsfondens midler - kan vi principielt tilslutte os.
Vi synes, vi skal bruge udvalgsbehandlingen lidt til nærmere at få belyst det.
Jeg synes ikke, at det fremgår særlig klart af lovforslaget, hvad det er, man helt nøjagtig sigter efter.
Jeg synes også, at der særlig er to problemer, der skal belyses.
Det ene er spørgsmålet om bagatelgrænsen.
Her er det vores opfattelse, at man nok kunne nå meget langt hen ad vejen ved at anvende en bagatelgrænse frem for at indføre et gebyr. Jeg læser lovforslagets bemærkninger således, at regeringen også påtænker, ud over gebyrerne, at indføre en form for bagatelgrænse på sigt.
Jeg synes også, man savner nogle bemærkninger om, hvorledes det er tanken, at en sådan bagatelgrænse skal arbejde sammen med gebyret.
Endelig synes jeg også, det er problematisk, at man ikke rigtig kan se, i hvilken udstrækning det på forhånd er afklaret med Europa-Kommissionen, hvad det er, man kan.
Det kunne jo være ganske rart, om man undgik, at der efterfølgende kom en EU-sag på det her.
Derfor vil vi bruge udvalgsbehandlingen til at stille en lang række spørgsmål om bagatelgrænsen, men også om, i hvilken udstrækning det er afklaret med Europa-Kommissionen, hvad det er, man kan.
Karsten Nonbo (V), 2000-10-27:
Nu er brugerbetaling mange ting.
Brugerbetaling er noget, man kan bruge, når folk skal erhverve sig en rettighed, som de som sådan ikke har.
På områder, hvor man har en lovfæstet rettighed, behøver man ikke altid at gå ind med brugerbetaling.
Det gør man bl.a. heller ikke i sociallovgivningen.
Margot Torp (S), 2000-10-27:
Nu bare lige en sidste bemærkning.
Skal jeg forstå det sådan, at Venstre generelt er ved at bakke ud fra det, at man sådan mere generelt er interesseret i brugerbetaling?
Og den anden bemærkning var det med de små virksomheder, som bliver hårdest ramt.
Faktisk kan man jo sige, at ved kun at indføre en bagatelgrænse kommer de store virksomheder
overhovedet ikke til at bidrage til denne her ordning, men udelukkende de små.
Karsten Nonbo (V), 2000-10-27:
Bagatelgrænsen er jeg ikke afvisende over for, for så kan man akkumulere ansøgningerne og på den måde få det til et større beløb.
Det giver en skævvridning, at man fejer alle de små firmaer bort og så lader de store hente gevinsten alene.
Margot Torp (S), 2000-10-27:
Jeg vil gerne høre, om hr. Nonbo ikke er enig i, at en bagatelgrænse på ingen måde kan sikre, at virksomheder ikke fortsat kritikløst sender alle mulige ansøgninger ind og derefter overlader det til de centrale myndigheder at regne ud, om det nu ligger på vippen eller ej, så vi faktisk ikke reelt formindsker bureaukratiet.
Så lige en ting til.
Hr. Nonbo nævnte den bitre pille, som industrien skal sluge.
Jeg vil høre, om hr. Nonbo er opmærksom på, at de 25 mio. kr. udgør ca. 1,7 promille af det beløb, der udbetales.
Så der er vel grænser for, hvor bitter den pille er.
Margot Torp (S), 2000-10-27:
Fra denne talerstol efterlyses ofte mere regelforenkling og mindre bureaukrati.
Begge dele støtter Socialdemokratiet, og derfor er det også med glæde, at vi i dag giver vores positive tilslutning til L 47.
Vi støtter lovforslaget, fordi det helt konkret gør noget for at formindske et omfattende bureaukrati, som dels har ført til urimelig lange ventetider for kunderne og dels har betydet et klart misforhold mellem en hel del af støtteudbetalingerne og omkostningerne ved at beregne disse.
Jeg tror, at alle partierne i Folketinget er enige om, at det er rimeligt at gøre noget ved en ordning, hvor ca. halvdelen af de indgivne ansøgninger resulterer i udbetalinger af støttebeløb på 200 kr. eller derunder.
Det beløb udgør nogle få promille af det samlede udbetalte støttebeløb.
Det er ikke særlig smart, især når man tager i betragtning, at det tager næsten lige så lang tid at udregne disse små beløb, helt ned til 35 kr., som det gør at beregne de rigtig store beløb.
Og da statens udgifter for disse beregninger af støttebeløb, som er helt ned til 35 kr., ligger i overkanten af 200 kr. - nærmere bestemt 206,20 kr. - så er det jo virkelig Ebberød Bank. Med et gebyr på 200 kr. for hver ansøgning om eksportstøtte ved salg til tredjelande vil langt flere ansøgere selv gå ind og vurdere, om det kan betale sig at søge, og det vil alt i alt kunne nedbringe antallet af de helt små ansøgninger betragteligt og dermed frigøre personaleressourcer, så de relevante ansøgninger kan ekspederes i rimelig tid. Det er fra mange sider anført, at man kunne opnå den samme effekt ved at indføre en bagatelgrænse.
Det tvivler vi meget på.
For det vil så samtidig stadig væk være nemt for firmaerne at indsende små beløb og lade staten foretage udregningerne, og skulle det så ikke give noget, så har det kun kostet frimærket.
Bortset fra det synes vi sådan set også, det er i orden, at det er dem, der får eksportstøtte, der betaler for administrationen af ordningen.
Socialdemokratiet kan også tilslutte sig de to andre elementer i lovforslaget om henholdsvis en bredere anvendelse af promilleafgiftsfondens midler og en ophævelse af lovens bestemmelse om hæftestraf.
Det sidste er blot en konsekvens af, at vi herinde i maj afskaffede hæftestraffen på straffelovens område.
En bredere anvendelse af miljøafgiftsfondens midler er helt på sin plads, fordi støtte til miljøforbedrende investeringer i mindre landbrug er under udfasning og ikke længere lægger beslag på ret store dele af de tilstedeværende midler.
Det er helt fornuftigt i stedet for at anvende midlerne til miljøforbedrende initiativer i jordbruget generelt og til kontrol med fødevareproduktion, -forarbejdning og -afsætning.
Så alt i alt er det et særdeles hensigtsmæssigt forslag, som vi håber får en hurtig og gedigen behandling i udvalget.
Ole Donner (UP), 2000-10-27:
Som medlem af Grønlandsudvalget uden for partierne kan jeg meddele, at jeg støtter de to lovforslag, som jo er et ønske fra hjemmestyret, og det er jo for at bringe det i overensstemmelse med de danske regler.
Jeg støtter forslagene og regner med, at de får en hurtig gang gennem udvalget.
Thorkild B. Fransgaard (FRI), 2000-10-27:
Undskyld forvirringen, men det skyldes, at fru Kirsten Jacobsen i sidste øjeblik ikke kunne komme, men jeg kan bare sige, at Frihed 2000 selvfølgelig kan støtte det her.
Jens Ove Kjeldsen (KRF), 2000-10-27:
Jeg kan kort meddele, at Kristeligt Folkeparti støtter disse velbegrundede lovforslag, både L 6 og L 7.
Jette Gottlieb (EL), 2000-10-27:
Også i Enhedslisten har vi hæftet os ved, at lovforslagene er fremsat efter anmodning fra hjemmestyret, og vi støtter forslagene med de betragtninger, der er i dem.
Dorit Myltoft (RV), 2000-10-27:
Jeg skal ganske kort meddele, at Det Radikale Venstre gerne vil følge denne anmodning fra Grønlands hjemmestyre om tjenestemandsret og tjenestemandsforhold på Grønland.
Yvonne Herløv Andersen (CD), 2000-10-27:
Lovforslag nr. L 6 og lovforslag nr. L 7 er på bordet som et ønske fra Grønlands hjemmestyre, og fra CD's side skal den korte ordførertale ikke opfattes som om, at det er venstrehåndsarbejde, snarere som en understregning af det tætte samarbejde, der er mellem Danmark og Grønland, som giver sig udtryk i, at vi kan behandle det her på den måde, som vi gør det i dag.
Det vi gør, er, at vi udvider Grønlands kompetence, og det er jeg meget tilfreds med, for det følger den politik, CD
Vi bringer hermed reglerne i overensstemmelse med reglerne i Danmark.
Jeg vil ønske, det får en let gang igennem udvalget.
Svend Aage Fauerholdt (DF), 2000-10-27:
Da Dansk Folkepartis ordfører på området, hr. Egil Møller, ikke kan være til stede, skal jeg fremkomme med følgende udtalelse: Forslagene er fremkommet på baggrund af et ønske fra Grønlands hjemmestyre. Dermed udvides kompetencen til at behandle forhold om overtrædelse og fortolkning af hovedaftale til tjenestemandsretten på Grønland.
De øvrige ændringer i lovforslagene er naturlige tilpasninger til den gældende lovgivning.
Dansk Folkeparti kan støtte begge lovforslag.
Inga-Britt Olsen (SF), 2000-10-27:
Da SF's ordfører på området er forhindret i at være til stede, skal jeg fremføre mit partis bemærkninger til henholdsvis L 6 og L 7. Som hr. Hans-Pavia Rosing har gjort opmærksom på, er det en opfyldelse af et ønske fra Grønlands hjemmestyre, og lovgivningen bringes nu i overensstemmelse med de hovedaftaler, der er indgået på Grønland mellem centrale organisationer og offentlige arbejdsgivere.
Der er herefter parallelitet til dansk tjenestemandsret, og dermed er problemerne med, at to kolleger, der henholdsvis er hjemmestyrets tjenestemand og dansk tjenestemand, kan blive behandlet forskelligt, hermed bragt ud af verden.
At man ikke skal kunne det første, er både et retssikkerhedsprincip om at undgå konkurrerende domspraksis og et fagligt princip om, at hvis ikke parternes egen domstol tager sig af det, så undergraver det aftalemodellens ansvarlighed for begge parter.
Hvad angår det sidste, er der principielle faglige begrundelser for, at den domspraksis, der i praksis udvikles gennem et vist mål af samspil mellem partskonsensus og »juridik«, ikke for alvor kan rumme et forstyrrende element, så parterne hver gang skal overveje at snyde på vægten og prøve en civil domstol.
Men, for der er et men i den danske model, som nu også kommer til at gælde i Grønland, og det indebærer i sin helt principielle form, at den enkelte tjenestemand henvises til en domstol, hvor en sags fremlæggelse eller ikkefremlæggelse helt afhænger af partssystemet.
Den enkelte kan så - og bliver det heller ikke så sjældent i praksis - blive et offer for nogle større, bredere hensyn.
Der kan f.eks. være situationer, hvor parterne som en del af et forlig enes om ikke at rejse tjenestemandssag.
Det er i ni af ti tilfælde fint og accepteret af alle, fordi alle vurderer, at de får mest ud af det den vej.
Men sådan er det ikke nødvendigvis altid.
Hvor er retssikkerheden for den tjenestemand, der f.eks. vil have en forflyttelse, en stillingsændring eller en afskedigelse prøvet ved tjenestemandsretten
Her siger loven, at hvis organisationen afviser at køre sagen, så kan den enkelte gå den civilretlige vej.
Det er fint nok.
Men hvad så hvis organisationen rejser sagen, men med et anklageskrift og en række påstande, som tager fat få steder, for blødt eller på anden måde ikke søger juridisk afprøvning af det, som den enkelte tjenestemand ønsker?
Her synes lovforslaget - jævnfør dansk praksis selvfølgelig, klart nok - uden udveje.
Man kan altså ende med at få en sag, men ikke at få sin sag prøvet.
Om lidt vil ministeren kunne erindre mig om, at det ikke er dansk tjenestemandsret, der er til behandling,
det er jeg fuldt ud klar over. Men SF vil afslutningsvis anbefale, at de to forslag og intentionerne i dem går videre til forhandling.
John Vinther (KF), 2000-10-27:
Da Det Konservative Folkepartis ordfører, fru Pia Christmas-Møller, er forhindret i at være til stede, skal jeg blot kort meddele, at vi principielt kan tilslutte os lovforslagene ved at gå konstruktivt ind i udvalgsbehandlingen.
Harald Kjøller (V), 2000-10-27:
L 6 og L 7 har væsentligst konsekvenser i henhold til budgetloven, hvor samtlige tjenestemandsstillinger listes op under hjemmestyret, og dernæst er der fastsat nogle regler
for hjemmestyrets nedsættelse af en tjenestemandsret
, og de har ingen administrative eller økonomiske konsekvenser.
Så i den foreliggende form kan vi give tilslutning fra Venstres side til de forslag, der ligger.
Hans-Pavia Rosing (S), 2000-10-27:
Disse to forslag til ændring af eksisterende love er fremsat på anmodning fra Grønlands hjemmestyre.
Det første, lov om en tjenestemandsret for Grønlands hjemmestyres og kommunernes tjenestemænd i Grønland, udvider bl.a. Grønlands kompetence til at omfatte behandling af sager om overtrædelse eller fortolkning af hovedaftaler.
Den indfører ligeledes udtrykkelige bestemmelser om dommernes og stedfortrædernes habilitet.
Det andet, ændring af reglerne om tjenestemandsretten m.v., ændrer bl.a. reglerne om beskikkelse af dommere og stedfortrædere til tjenestemandsretten for statens tjenestemænd i Grønland.
Endvidere fjerner forslaget de nuværende forskelle i muligheden for at afskedige varigt ansatte tjenestemænd og tjenestemænd ansat på åremål.
Formålet med de omtalte forslag er at bringe reglerne i overensstemmelse med de regelsæt, der er gældende her i Danmark for tjenestemandsretten og den kommunale tjenestemandsret.
Forslagene er som sagt fremsat på baggrund af anmodning og dermed behørig behandling af Grønlands hjemmestyre, hvorfor vi herfra skal anbefale tilslutning til begge lovforslag.
Lone Yalcinkaya (CD), 2000-10-27:
Da CD's ordfører på området ikke kan være til stede, vil jeg fremføre følgende: CD kan ikke tilslutte sig forslaget i dets foreliggende form, da det ville betyde en ekstra økonomisk byrde for store som små erhvervsdrivende samt medføre administrativt bøvl. Jeg tror da ikke, modsat fru Margot Torp, at virksomheder, der ved, at der ikke vil komme positive tilbagesvar, ville bruge tid og penge på at sende nyttesløse ansøgninger af sted. Når man alligevel tager hul på en diskussion om et område, som koster ministeriet mange mandetimer at administrere, bør man nok - som fødevareindustrien i deres høringssvar gør opmærksom på - lette administrationen på området ved i stedet at indføre en bagatelgrænse med direkte hjemmel i det eksisterende forordningsgrundlag.
Dette ville resultere i, at antallet af småbeløbsansøgninger automatisk ville falde. Faldet af ansøgninger vil give staten en besparelse. Derfor kan CD umiddelbart ikke tilslutte sig forslaget i dets nuværende udformning, men vil naturligvis deltage konstruktivt under udvalgsarbejdet.