runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Arne Toft (S), 2005-05-10:
Men det fremgår jo klart, at der med hensyn til deponeringen er indgået en aftale regeringen og KL imellem den 23. februar 2005, så der er ingen problem i det.
Der, hvor jeg ser problemet, er, at man ikke har villet forhandle om skattestoppet.
Hvis det er rigtigt, at der har været forhandlinger, kan jeg ikke forstå, at det så ikke er gået ud til os andre, at vi ikke også har fået besked om det.
Det er helt i orden, at noget bryder sammen, så kunne det måske være, at man kunne have større forståelse for det.
Jeg er enig med dem, der har sagt i dag, at det ikke ville have ændret noget som helst.
Vi er i et valgår, og det er ikke lige sådan et år, hvor kommunerne sætter skatten mest op.
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2005-05-10:
Efter de oplysninger jeg har, har der været gennemført forhandlinger med Kommunernes Landsforening, og der har man bl.a. drøftet forholdet omkring de kommuner, der ikke skal sammenlægges.
De skal have en mulighed for at sætte skatten ned, hvis der er et grundlag for det i deres budgetter, og det er noget, jeg synes er en sympatisk idé.
Derudover er det også oplyst for mig, at Kommunernes Landsforening i princippet kan tilslutte sig reglerne om deponering, således som de ligger i lovforslaget.
Derved er der jo allerede nu skabt om ikke enighed så i hvert fald forståelse for lovforslaget også fra Kommunernes Landsforening.
Arne Toft (S), 2005-05-10:
Jeg vil godt spørge hr. Christian Wedell-Neergaard, om ikke han synes, det havde været mere fornuftigt, hvis man havde forsøgt at forhandle det her, således at man havde fået en forhandlingsløsning med Kommunernes Landsforening frem for at gennemføre det her ved et diktat.
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2005-05-10:
Der er tale om et godt lovforslag, som vi Konservative kan støtte.
Vi finder, at forslaget er en del af aftalen omkring kommunernes økonomi, og det betyder, at udgiftsvæksten for 2005 kan reduceres.
Kommunernes budgetterede udgifter overskrider allerede for visses vedkommende det aftalte niveau.
Der er derudover tale om, at der i forbindelse med budgetlægningen for 2006 og i forbindelse med kommunalreformen kan være behov for at understøtte en hensigtsmæssig økonomisk adfærd i kommuner og amter.
Forslaget indebærer, at kommunerne og amtskommunerne skal deponere en del af deres frie likviditet beregnet som en andel af deres samlede udgifter.
Samtidig betyder forslaget, at de kommunale skatteprocenter for 2006 fastfryses.
Det kan medvirke til at skabe stabilitet op til kommunalreformen.
Man kunne spørge, om vi på denne måde er i gang med at sætte det kommunale selvstyre ud af kraft.
Hensigten er ikke at sætte det kommunale selvstyre ud af kraft, men at sikre en stabil økonomisk udvikling uden væsentlige økonomiske beslutninger, der efterfølgende kan sættes spørgsmålstegn ved.
For kommunerne kan det have en vis betydning at kunne regulere skatten for 2006.
Der kan være kommuner, der kommer i likviditetsproblemer på grund af dette forslag, og til dem er der afsat en tilskudspulje.
For de kommuner, der ikke skal sammenlægges, og som har mulighed for det, kunne det måske være en mulighed at sætte skatten ned.
Det vil jeg som konservativ have vanskeligt ved at sætte mig imod.
For dem, som skal sammenlægges, kunne det måske også være en mulighed, at de tilpassede skatteprocenterne.
For amterne har skatteprocenterne ligget stabilt i en årrække, og der har kun været få æn dringer.
Fastfrysningen af skatteprocenterne er derfor uden egentlig reel betydning, mens likviditetsbindingen jo kan betyde, at visse amter ikke kan gennemføre deres budgetterede udgifter og må søge om tilladelse til visse projekter.
Samtidig kan der jo være mulighed for, at amterne kan fortsætte deres formuepleje og kan foretage modregning, hvis de har oprettet en kassekredit.
På grund af usikkerheden i overgangsperioden, hvor der også kommer et kommunalvalg den 15. november, finder jeg det fornuftigt at gennemføre dette forslag af hensyn til stabiliteten i den offentlige økonomi.
Poul Nødgaard (DF), 2005-05-10:
Hvis hr. Glahn nærlæser den aftale, der er indgået, før hr. Glahn kom i Folketinget, så er det jo klart, at når et oppositionsparti som Dansk Folkeparti, der samtidig er støtteparti for regeringen, indgår sådan en aftale, så indføjer vi nogle bestemmelser.
Regeringen har ønsket, at den bestemmelse skulle stå der for at være helt sikker på, at man var helt up to date på, at der ikke skete nogen opjusteringer i skatterne hverken af grundskylden eller af personskatten.
Det synes vi var meget rimeligt også i relation til, at vi jo det seneste år netop har haft det, at kommunerne under et ikke måtte forhøje skatten, og det er jo faktisk gået ganske udmærket.
Det vil jeg både håbe og tro.
Det bliver ikke lige præcis det forslag, der ligger her, men intentionerne bag det ændres der ikke ved.
Arne Toft (S), 2005-05-10:
Hvad angår den der himmelhenrykthed, vil jeg sige, at jeg egentlig tror, at den er begrænset.
Men jeg er enig i, at både borgmestre og byrådsmedlemmer har sagt, at hvis vi ønsker indflydelse her, er vi nødt til også at arbejde hen imod det, for det bliver jo ikke lavet om.
Der er et flertal i Folketinget for den her lov, og vi vil ikke bare sidde på bagsmækken og ikke have indflydelse.
Men det bliver også hverdag for folk ude i kommunerne, og det har de også indset, i og med at der ingen garanti er for økonomien.
Så ville jeg gerne sige, at vi lige så vel som erhvervsvirksomhederne og landbruget også gerne vil have, at flere af opgaverne med miljøet skulle blive i amterne, så man har én at forhandle med, frem for at man f.eks. langs Limfjorden skal forhandle med syv eller otte.
Per Ørum Jørgensen (KF), 2005-05-10:
Nu er politik jo det muliges kunst.
Jeg synes, at jeg har ridset det op mange gange, at en politisk virkelighed er sådan, at der er to store partier her i Folketinget, som gerne vil af med lukkeloven.
Derfor synes jeg, at det er fremragende, at man så faktisk fra både Venstres og Dansk Folkepartis side bøjer sig og går fra 52 søndage til 20.
Det er da et rigtig godt resultat for Det Konservative Folkeparti.
Det er rigtigt, at jeg var ude i påsken, hvor jeg foreslog omkring 16 søndage, og det var så et tal, men det er da utrolig flot, at både Venstre og Dansk Folkeparti bevæger sig fra 52 søndage til 20.
Vi har så bevæget os fra 16 til 20.
Jeg synes, det var en god handel for De Konservative.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2005-05-10:
Skal det forstås sådan, at fru Elisabeth Geday ikke mener, at der er brug for flere ansatte i den offentlige servicesektor, selv om vi ved, at de, der arbejder der i dag, bliver slidt ned af stress og højt arbejdstempo, samtidig med at vi har arbejdsløse, som kunne aflaste de her mennesker og i øvrigt sørge for, at vi fik en bedre offentlig service end den, vi har i dag?
Kristian Jensen (V), 2005-05-10:
Nu kan jeg så forstå, at Socialdemokratiet ikke vil være med til at fremme konkurrencen på varerne, for nu vil man lige pludselig ikke være med til at liberalisere lukkeloven.
Det var ellers det, der blev slået fast lige før, at det var vigtigt, at man fremmede konkurrencen.
Vi mener fra regeringens side stadig væk, at det vil være at øge konkurrencesituationen på det danske detailhandelsmarked, hvis man liberaliserer, og derfor gennemfører vi naturligvis liberaliseringen.
Til spørgsmålet om, hvor prisforskellen ligger, vil jeg sige, at hvis ikke man vil være med til at øge konkurrencen, der vil være med til at konkurrere avanceniveauerne ned, så er der kun det tilbage at ændre på afgiften.
For det, der gør, at der er et provenu at hente, er, at der er forskel på dansk moms og tysk moms, og det har vi ikke mulighed for at ændre, medmindre vi vælger at prioritere over 50 mia. kr. til at sænke dansk moms til tysk niveau.
Det lød på Socialdemokratiet, som om det var en tanke, man var varm på i weekenden.
Jeg kan forstå, at varmen nu er forsvundet.
René Skau Björnsson (S), 2005-05-10:
Hvis det bare var så enkelt, at hvis vi får udvidet åbningstiderne og folk kan handle hele døgnet, så bliver varerne billigere, men det tror jeg ikke at der er ret mange der tror er løsningen, og derfor siger jeg, at der skal andre tiltag til.
Jeg savner nogle konkrete bud fra regeringen på, hvordan vi får skabt en gunstig konkurrencesituation i Danmark, som gør, at et køleskab ikke er 2.000 kr. dyrere i Århus, end det er nede i Flensborg.
For sådan er situationen i dag.
Kristian Jensen (V), 2005-05-10:
Jamen det er faktisk sådan, at hvis man tager dagens dagsorden for Folketinget og slår op på punkt 20, så har vi her et af regeringens helt konkrete bud på, hvorledes vi skal sikre en bedre konkurrence for virksomheder og varer i Danmark.
Det er nemlig ved at lave en udvidelse af lukkeloven, en liberalisering, sådan at vi får et større udbud, en større konkurrence, sådan at vi får bedre mulighed for at få konkurreret priserne ned i Danmark.
Det vil være til gavn for forbrugerne, det vil også være til gavn for statskassen, hvis det er sådan, at man vælger på den baggrund at handle i Danmark i stedet for at handle i Tyskland.
Så regeringen har rent faktisk også med det punkt, vi har på dagsordenen senere, konkrete tiltag for at øge konkurrencen i Danmark.
Og hvis Socialdemokratiet er så begejstret for at få øget konkurrence på dagligvarerne, så vil jeg se frem til at høre Socialdemokratiet støtte regeringens forslag til liberalisering af lukkeloven, hvis det virkelig er konkurrence på dagligvarer, som Socialdemokratiet ønsker.
René Skau Björnsson (S), 2005-05-10:
Jeg er meget enig med ministeren i momsproblematikken, at det her ikke kan løses over momsen, og det er også derfor, jeg siger, at der skal andre værktøjer til.
Undersøgelser viser også, at de store prisforskelle jo ikke kommer af momsforskellen på 9 procentpoint, men af konkurrenceparameteret, at varer generelt bare er dyre i Danmark, og der savner jeg nogle konkrete bud fra ministeren på at få gjort noget ved den konkurrencesituation, få sørget for, at varer bliver billigere i Danmark.
Kristian Jensen (V), 2005-05-10:
Jeg kan nu forstå, at det, der ønskes, er en erklæring om, hvorvidt jeg synes, det er et problem, at man handler i udlandet i stedet for at handle i Danmark.
Der har vi sådan set i Skatteministeriet udgivet en 800-sider lang rapport sidste efterår om, hvor problemerne omkring grænsehandel ligger.
Så vi har ikke bare fuldt ud erkendt, at vi har en problemstilling med en lavere momssats syd for grænsen, vi har også peget på en lang række af de områder, hvor vi fra dansk side har særlige afgifter, og hvor vi kan ændre på disse afgifter for at sikre, at handelen i videst muligt omfang bliver lagt i Danmark.
Men når man taler om lige præcis momsforskellene, så er det sådan, at vi ikke kan indføre særlige regler, der stiller krav om, at man ikke må handle varer, hvis der reelt gennemføres en handel i udlandet.
Så er der kun én ting tilbage, og det er at sænke momsen til tysk niveau, og det koster som sagt over 50 mia. kr.
Det, der er gjort gennem Skatteministeriet i de seneste år, er at bekæmpe grænsehandelen.
Jeg vil gerne understrege, at jeg ikke har foretaget nogen yderligere blåstempling af nogen handeler, der ikke allerede har været mulige siden den 1. januar 1993.
Siden den dato har det nemlig været muligt at handle varer i et andet EUland og medbringe dem til Danmark
Siden den dato har der været fri bevægelighed for varer over grænsen.
I det tidsrum, hvor der er en forskel i momsafgiften mellem f.eks. Danmark og Tyskland, vil der i en lang række tilfælde være penge at spare, ikke nødvendigvis i alle tilfælde, det kan vi eventuelt vende tilbage til, men i en række tilfælde vil der være penge af spare ved at handle der, hvor momsen er lavest.
Der er sådan set to valgmuligheder: enten at acceptere, at vi har åbne og fri grænser, og der må vi også huske på, at vi rent faktisk er i en situation, hvor udlændinge køber lige så meget i Danmark, som vi køber i udlandet, eller også – og det kunne jeg så høre var et alternativ, som Socialdemokratiet forsøgte at lufte hen over weekenden – at sænke den danske moms til tysk momsniveau.
Det koster 5,6 mia. kr. pr. procentpoint, i alt 50,4 mia. kr., som vi så skal finde andre steder.
Jeg glæder mig til at høre, om der i det næste spørgsmål bliver en fremlæggelse af den socialdemokratiske plan til at sænke momsen så langt, for jeg kunne forstå af pressen i weekenden, at den socialdemokratiske ordfører gjorde sig tanker om at sænke dansk moms til tysk niveau.
René Skau Björnsson (S), 2005-05-10:
I weekenden blåstemplede ministeren jo meget af den momshandel, der foregår over den dansk-tyske grænse, og derfor vil jeg gerne spørge ministeren, hvad han har tænkt sig at gøre for at bremse de millioner af kroner, der ryger ud af den danske statskasse, og de arbejdspladser, der ryger ud i kølvandet herpå, fordi mange jyder og fynboer køber deres varer syd for grænsen, fordi det er billigere.
Sådan er vi jyder jo, vi køber der, hvor det er billigst.
Har ministeren nogen planer for at stoppe den trafik, der foregår?
Brian Mikkelsen (KF), 2005-05-10:
Jamen i modsætning til hvad fru Elsebeth Gerner her taler om, så har TV 2 netop vist sig levedygtig.
TV 2 får ikke licens i dag, og det er en sund, stærk virksomhed, som er danskernes foretrukne tv-kanal.
Årsagen til, at vi vil fortsætte med privatiseringen, er jo, at vi vil sikre en situation, hvor der kommer en samarbejdspartner ind til TV 2, som kan give rettigheder, give synergier og i det hele taget kompetencer til TV 2, som i forvejen er en fremragende kanal.
Med hensyn til den anden del af spørgsmålet er situationen jo den, at vi har en aldeles glimrende aftale med Dansk Folkeparti, og den har vi tænkt os at opfylde til punkt og prikke.
Vi har også aftaler på plads om digitaliseringen, som jo fører os i to spor, i teleforligskredsen og i medieforligskredsen.
I medieforligskredsen er vi enige om, hvordan vi skal håndtere den sag, og det er jo også det spørgsmål, man er i gang med at diskutere i teleforligskredsen.
Så der er altså heller ikke nogen ændringer som følge af det, for der er allerede en aftale på plads på det område.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Spm. nr. US 44
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2005-05-10:
Jeg håber, ministeren er opmærksom på, at en af grundene til, at vi måtte forlade forhandlingerne, var, at vi ikke mente, der kunne være økonomi i at opretholde public service-forpligtelserne for TV 2 og så samtidig privatisere.
Og der er noget, der tyder på, at vi fik ret i den forudsigelse.
Jeg vil opfordre ministeren til at prøve at indtænke teleforhandlingerne i det her arbejde, for på teleområdet har vi en bred forligskreds, og vi står netop nu over for at skulle være med til at udlicitere de digitale kanaler.
Vi skal tage stilling til, hvornår analogt tv skal stoppe.
Så minister: Ville det ikke være en god idé at prøve at tænke medieforliget ind i den ramme, som forligskredsen i forhold til teleforhandlingerne er?
Brian Mikkelsen (KF), 2005-05-10:
Historien bag medieforliget med Dansk Folkeparti i sommeren 2002 var jo den, hvilket også er beskrevet af de fleste af aktørerne, at vi var meget, meget, meget tæt på at have en aftale med for øvrigt også Det Radikale Venstre og med Socialdemokratiet og med SF.
Af storpolitiske årsager valgte S og R og SF at gå fra aftalen til sidst.
Det er så fair nok, det er jo politik, men vi var nu enige i substansen om det meste og for øvrigt også i spørgsmålet omkring TV 2.
Jo, regeringen vil gerne have bredest mulige aftaler, men det handler jo også om politik.
Vi er glade for den medieaftale, vi har nu, som virkelig har betydet en modernisering af hele tv-området og hele medieområdet.
Nu har danskerne jo lige pludselig fået brudt DR's radiomonopol; man kan vælge mellem flere forskellige radiokanaler, det har man ikke kunnet før.
Vi har fået moderniseret hele tv-området, vi har i det hele taget skabt nogle flere valgmuligheder på hele medieområdet, så det er en god aftale, vi lavede i sommeren 2002 med Dansk Folkeparti.
Og der indbyder jeg selvfølgelig alle partier til at komme og deltage i den aftale og håber da på, at der er flere, der vil være med end sidst, hvor vi var meget tæt på at få en bredere aftale.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2005-05-10:
Mit næste spørgsmål skal være omkring medieforliget, for ligesom hr. Holger K. Nielsen er vi selvfølgelig også i Det Radikale Venstre optaget af, hvad der skal ske nu.
Og i den sammenhæng er jeg interesseret i at vide, om ministeren ikke har fortrudt, at han lavede et så smalt medieforlig, som tilfældet er, fordi man på den måde bliver utrolig afhængig af en enkelt forligspartner.
Og for det andet, som hr. Holger K. Nielsen også var inde på: Er det så ikke på tide nu at lave et bredt medieforlig og indbyde til nogle brede forhandlinger om det kommende medieforlig?
Jeg vil gerne gøre ministeren opmærksom på, at Det Radikale Venstre gennem de sidste 3½ år har stillet krav om, at der var åbenhed og gennemsigtighed, og at der ikke var den der eksklusivitet i fondens arbejde.
Og alligevel er der ikke sket noget.
Men selvfølgelig er vi glade for, at ministeren nu er kommet frem til, at det er vigtigt med åbenhed og gennemsigtighed, bedre sent end aldrig.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Spm. nr. US 43
Brian Mikkelsen (KF), 2005-05-10:
Fordi vi over 4 år har fulgt op på den plan, som den tidligere regering og den tidligere kulturminister havde for at indgå et samarbejde omkring fejringen af H.C. Andersen.
Og det gør vi, fordi vi synes, at det er vigtigt, at vi fejrer vores største internationale kulturikon.
Det har vi så placeret i en fond på basis af det initiativ, som Odense Kommune og Bikubenfonden har taget, for øvrigt på basis af en af de største bevillinger nogen fond nogen sinde har givet til dansk kulturpolitik.
Så har der været en del diskussion, senest inden for den sidste uge eller to, omkring åbenhed, og der har jeg slået fast på de bevilgende myndigheders og på regeringens vegne, at vi vil have størst mulig åbenhed, hvad vi selvfølgelig også løbende har bedt om, men nu må reglerne for offentlighedslovens principper gælde, så der også er mulighed for aktindsigt og alle de andre ting.
Når der er så mange penge involveret også fra offentlig side, skal der være mest mulig åbenhed og mest mulig gennemsigtighed.
Det er jo det, jeg opfordrer fonden til, og det håber jeg på at de efterlever.
René Skau Björnsson (S), 2005-05-10:
Jeg tror, ministeren skal overlade til Socialdemokratiet at fortolke vores budskaber.
Ministeren må bare erkende, at det er et kæmpe problem og et stigende problem, at der ryger danske statskroner – skattekroner – ud af landet, fordi flere og flere jyder og fynboer køber varerne syd for grænsen.
Og den erkendelse vil jeg gerne have at ministeren når til og så drager nogle konsekvenser heraf og siger, at der er nogle ting, der skal gøres.
Ministeren er inde på det her med momsforskellen, men momsforskellen er jo ikke det altafgørende i det her.
Det er jo ikke det, der gør, at der er de store forskelle i priser.
Undersøgelser viser jo, at varerne er væsentlig dyrere syd for grænsen, end de er i Danmark.
Konkurrencesituationen i Danmark på byggematerialer, hårde hvidevarer og en lang række andre produkter, der bliver hentet syd for grænsen, er ikke god nok, og der er det så, jeg savner nogle budskaber fra regeringen.
Det her med momsen, altså at lave en udligning mellem landene, er noget, der skal gøres over meget lang sigt – hvis det overhovedet skal gøres.
Det er jeg meget i tvivl om, det er i hvert fald ikke Socialdemokratiets politik.
Men noget skal der gøres, og der savner vi, at ministeren kommer med nogle bud på, hvad det er, der skal gøres.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2005-05-10:
Ministeren sagde i sit tidligere svar, at den statslige bevilling til H.C. Andersen Fonden var et udtryk for en demokratisk og pluralistisk kulturpolitik.
Og det må jeg sige at jeg ikke kan forstå, for ministeren har jo givet pengene til H.C. Andersen Fonden uden at stille krav om, at der skulle være åbenhed om, hvad pengene blev anvendt til, og samtidig har man givet penge til en fond, der har stillet som krav, at forudsætningen for at få støtte fra fonden er, at der ikke er andre, der giver støtte, det vil altså sige, at det kun er H.C. Andersen Fonden, der overhovedet må støtte et projekt, hvis der skal komme penge fra fonden.
Hvordan kan ministeren på den baggrund komme frem til, at der har været tale om en pluralistisk og demokratisk kulturpolitik?
Lone Dybkjær (RV), 2005-05-10:
Jeg skal blot bede om, at lovforslaget går tilbage til udvalget mellem anden og tredje behandling, fordi der er kommet nogle henvendelser, efter at vi har afgivet betænkning.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til tredje behandling.
Afstemning
Ja, det er typisk regeringens måde at sige tingene på.
Så drejer ministeren det hen et helt andet sted end dér, hvor det hører hjemme.
Der er jo ingen af os, der vil forhindre nogen i at gå hjemme og passe deres børn.
Spørgsmålet er, om det offentlige skal betale til det, og det er det, vi er nogle der mener simpelt hen ikke er den rigtige vej.
Vi er nogle, der tror på, at daginstitutioner og fællesskaber også er det, som det offentlige skal bidrage til, og ikke, at man betaler kvinder for at gå hjemme og passe deres egne børn.
Mænd og kvinder er velkomne til at gå derhjemme og passe deres egne børn.
De skal bare ikke have offentlige tilskud, og det skal ikke være sådan, at kommunerne tvinges til det, og det er det, regeringen vil.
Men regeringen snakker udenom for ligesom at sige: Familierne og det frie valg, og vi har alle sammen gået derhjemme, og så har vi alle sammen, alle dem, der har gået derhjemme, ikke været pædagogiske.
Sikke noget pladder!
Det er ikke det, det handler om.
Det handler om penge, og det er det, regeringen ikke vil vedkende sig.
Hermed sluttede forhandlingen.
Ændringsforslaget forkastedes, idet 46 stemte for, 57 imod.
Lovforslaget overgik derefter til tredje behandling.
Ole Sohn (SF), 2005-05-10:
Det kan hænde, at man sidder her i Folketingssalen og får sådan en ahaoplevelse.
Samtidig sad jeg og læste i Politiken, at OECD jo kritiserede Danmark i en rapport i 2002 for ikke at have ordentlig kvalitet i daginstitutionerne.
Og det tror jo pokker, for der er kommet flere og flere børn ind pr. voksen, pr. pædagog, og nu viser det sig, at regeringen i kraft af den stramme økonomi over for kommunerne faktisk er årsag til, at op til hver fjerde ansatte pædagogmedhjælper i institutionerne er på løntilskud, hvor der er behov for flere uddannede pædagoger.
Så spørgsmålet er: Er det her, man vil sætte ind?
Det er det ene spørgsmål.
Det andet er, lidt inspireret af fru Mette Frederiksen: Mener regeringen virkelig, at det at lave sådan nogle betalingsordninger i eget hjem er noget, som fremmer integrationen og får indvandrerkvinderne ind på arbejdsmarkedet?
Er det i fuldt alvor, at regeringen stiller et sådant forslag?
Er det noget, familieministeren har talt med beskæftigelsesministeren om, for han skal netop om lidt begynde at diskutere, hvordan beskæftigelsespolitikken virker?
Der tror jeg der er behov for lidt koordinering.
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2005-05-10:
Jeg skal bare lige rette en fejl.
Der står, at et mindretal bestående af Det Radikale Venstre og Enhedslisten tiltræder Socialdemokraternes forslag, og det gør SF naturligvis også.
Det var bare den lille rettelse, jeg lige skulle komme med.
Lone Dybkjær (RV), 2005-05-10:
Der står i betænkningen, at Det Radikale Venstre vil redegøre for sin stillingtagen til lovforslaget ved andenbehandlingen, og det er sådan set derfor, jeg står på talerstolen nu.
Jeg kan i det store hele tilslutte mig det, fru Mette Frederiksen har sagt.
Hvis dette ændringsforslag, som Socialdemokratiet har stillet, og som Det Radikale Venstre tilslutter sig, ikke bliver vedtaget, vil vi stemme imod ved tredjebehandlingen.
Der har jo været eksempler på kommuner, som giver så lave tilskud, at tilbuddet om frit valg slet ikke er en realitet for den enkelte familie.
Men det er dybest set
Dér er minimumsgrænsen altså en forudsætning for, at friheden for familierne bliver en realitet.