runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2005-06-14:
Nu brugte Venstres ordfører meget tid i ordførerindlægget på at tale om det lokale og det at skulle styrke det lokale.
Vi kan så diskutere, om det her gør situationen bedre for de små gymnasier eller værre.
Nu vil jeg gerne bede Venstres ordfører sige lidt om, hvad det betyder for den lokale forankring af f.eks. gymnasierne, at de ikke kommer til at ligge på regionalt niveau.
Igen mener vi sådan set, at man burde tilpasse hele ungdomsuddannelsesområdet til det regionale niveau.
Vi synes, det er helt fint, at man går ind og tænker i, at vi skal samle alle ungdomsuddannelser under et og samme styringsniveau.
Men det er mig komplet ubegribeligt, at man vælger staten, for det er jo netop sådan for ungdomsuddannelserne, at de fleste unge faktisk tager deres ungdomsuddannelse i lokalområdet.
Det er sjældent, at en elev flytter fra Århus for at tage sin ungdomsuddannelse i Odense, ganske simpelt fordi målgruppen er for ung til at flytte rundt på den måde.
Når Venstres ordfører nu bruger så meget tid på det her med det lokale, synes jeg da, det ville være interessant at høre, hvorfor man centraliserer i stedet for at sørge for, at der er den lokale forankring og det lokale ansvar for ungdomsuddannelserne, som ville ligge i, at man samlede alle sammen på regionalt niveau.
M051S44234589KAJE.FM.FM Page 4556 Tuesday, November 8, 2005 5:59 PM
Tina Nedergaard (V), 2005-06-14:
Det bunder jo simpelt hen i, at fru Pernille Rosenkrantz-Theil og jeg ser meget forskelligt på, hvordan der laves lokal forankring.
For mig er det ikke lokal forankring, at man har et gymnasium i f.eks. Frederikshavn, som er underlagt en central styring af amtet, som ligger inde i Aalborg.
Det, der er lokal forankring for mig, er, at man har en lokal bestyrelse, som består af lokale aktører, dvs. arbejdsmarkedets parter og uddannelsesfolk, altså ressourcepersoner.
Det er dem, der varetager håndteringen af den enkelte institution.
Dermed kan uddannelserne og de tilbud, institutionen giver, tilrettelægges direkte og konkret i sammenhæng med det lokale.
Der vil jeg gerne trække en parallel til erhvervsuddannelsessystemet, hvor jeg oppe i f.eks. det område, jeg kommer fra, har en oplevelse af, at netop det, at det er selvejende institutioner, også gør, at de har en overlevelsesdrift, som er helt enorm.
Margrethe Vestager (RV), 2005-06-14:
Det Radikale Venstre er som bekendt en del af stemmeaftalen om L 106 vedrørende gymnasierne og de øvrige områder, og derfor skal jeg kun tage en kort bemærkning for at gøre det meget klart, at vi har fælles mål, hvad angår udviklingen af ungdomsuddannelserne, gymnasierne, men jo også voksenuddannelsesområdet, og derfor spørge til Venstres forventning om konkurrencen mellem institutionerne, om det er konkurrencen, der vil være det styrende, eller om det vil være de uddannelsespolitiske målsætninger.
For det er jo det, der har været vores tilgang til de forhandlinger, vi har haft, at der skulle lægges tilstrækkelige bremser ind mod en ren markedstænkning i institutionerne, når de i højere grad får deres økonomi bundet op på antallet af elever.
Tina Nedergaard (V), 2005-06-14:
Det er rigtigt, som fru Margrethe Vestager nævner, at vi er enige om at gennemføre det her lovforslag.
Det, der er positivt for os, er, også med ændringsforslagene in mente, at det ikke bliver det konkurrerende, der bliver styrende for institutionerne, men i høj grad det samarbejdende.
Netop lovforslaget og dets ændringsforslag betyder samlet set, at institutionerne styrkes med hensyn til at gå på tværs sammen med andre typer uddannelsesinstitutioner, men også sammen med nogle af deres egne.
Margrethe Vestager (RV), 2005-06-14:
Netop samarbejdet bliver et af kodeordene, når man kommer til at bruge den her lovgivning.
Det bliver det også i forbindelse med at lave fusioner, ikke kun mellem ens typer institutioner, men også mellem forskellige typer institutioner.
For Det Radikale Venstre er det meget afgørende at fastholde det, der kan lokke, overtale, inspirere voksne uden ungdomsuddannelse til at tage fat på f.eks. hf-enkeltfag.
Det er afgørende, at det er et voksenuddannelsesmiljø, og at det ikke er et gymnasialt miljø, som de unge lever i.
Tina Nedergaard (V), 2005-06-14:
Vi har jo haft nogle drøftelser af, hvordan man sikrer det voksenpædagogiske miljø netop i forbindelse med voksne, der ønsker at modtage undervisning.
Jeg synes også, at vi er nået frem til en god fælles forståelse af, hvad der er nødvendigt for, at voksne også begår sig i et undervisningsmiljø.
Det er helt afgørende for os, at voksne, som har et særligt behov for f.eks. forberedende voksenundervisning, ordblindeundervisning eller andet – det ligger også lidt uden for L 106 – kan indgå i et miljø, hvor de er sammen med andre voksne.
Men jeg har ikke samme frygt, som andre ordførere har haft, for, at der er unge og voksne imellem hinanden, og det skyldes simM051S44234589KAJE.FM.FM Page 4557 Tuesday, November 8, 2005 5:59 PM pelt hen mine erfaringer fra arbejdsmarkedet, hvor netop unge og voksne indgår i et samarbejde på tværs af uddannelser, på tværs af deres egenskaber og på tværs af deres sociale og faglige baggrund.
Derfor mener jeg faktisk, at det kan være konstruktivt, at voksenuddannelsesmiljøerne og ungdomsuddannelsesmiljøerne har et tæt samarbejde, hvor man lærer af hinanden, bruger hinanden og f.eks. også bruger de regulære materialer, der er til rådighed.
Så jeg tror ikke, der er nogen uoverensstemmelse mellem forligspartierne her.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2005-06-14:
Nej til statsligt selveje.
Det er overskriften på en annonce, som fremtrædende socialdemokrater har underskrevet i forbindelse med forhandlingerne om statsligt selveje på gymnasierne.
Det er klart, at det var de danske gymnasier rigtig glade for, for de har nemlig været meget kede af, at f.eks. deres indflydelse bortfalder som konsekvens af denne her lovgivning.
Jeg kunne godt tænke mig at vide, hvad det er, der har ændret sig, siden fremtrædende medlemmer af Socialdemokratiet skrev under på den annonce, hvor der meget klart i overskriften stod »Nej til statsligt selveje«.
Nogle af de ting, der bliver påpeget i den annonce, er, at erfaringerne fra handelsskolerne peger på, at selveje baner vejen for forringelser og nedskæringer.
Højere klassekvotienter, lærerfri undervisning og store frafald er blandt eksemplerne.
Og hvad er det helt præcis i denne her aftale, der gør, at eleverne har reel indflydelse?
Christine Antorini (S), 2005-06-14:
Allerede i dag er det jo sådan, at gymnasieeleverne ikke har stemmeret, når det handler om beslutninger, som har økonomiske konsekvenser.
Det, der er sket med det her lovforslag, er, at der nu er kommet med ind, at der er to elevrepræsentanter, sådan at der kan være et overlap.
Vi ved, at de er der i 3 år, og det er utrolig vigtigt, at der kommer denne her kontinuitet.
Så er det rigtigt, at der som sagt kan være en diskussion om, hvorvidt de skal have stemmeret eller ej.
Når det er sagt, vil jeg sige, at vi også har haft løbende drøftelser undervejs i forhandlingerne om L 106 med bl.a. Danske Gymnasieelevers Sammenslutninger, som har udtrykt stor tilfredshed med, at der faktisk er sket et fremskridt, hvad der ikke var i lovforslaget oprindelig, hvor elevrepræsentationen overhovedet ikke var der, og med, at de kan have to elevrepræsentanter, ligesom deres synspunkter kan føres til protokols.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2005-06-14:
Jeg anerkender sådan set, at det er blevet en lille bitte smule bedre.
Det er jo derfor, vi normalt peger på Socialdemokraterne frem for på Venstre.
Det er, fordi der er en marginal forskel, som for det meste falder ud til Socialdemokraternes fordel.
Det, der blot undrer mig i denne her sammenhæng, er, at gruppeformand og politisk ordfører for Danmarks desværre næststørste parti har skrevet under på en annonce, hvor der står nej til statsligt selveje – det er jo bekvemt lige op til et valg, hvor man nyder godt af at få førstegangsvælgere, som bl.a. er blandt gymnasieeleverne – og at der i annoncen står, at erfaringerne fra f.eks. handelsskolerne peger på, at selveje baner vejen for forringelser og nedskæringer.
Højere klassekvotient, lærerfri undervisning og stort frafald er blandt eksemplerne.
Jeg fik ikke noget svar på, hvad det er, der er forandret.
Vi ved jo, at det, der har været allerallerførste prioritet på elevernes samlede dagsorden, hvad enten det har været handelsskoleelever, teknisk skole-elever eller gymnasieelever, har været at få flere ressourcer til deres uddannelse, fordi præcis de her ting er et kæmpeproblem for dem og i øvrigt bliver et kæmpeproblem for det samlede samfund.
Det skrev Socialdemokraterne under på inden valget.
Hvad er det, der har forandret sig på præcis de her punkter, som gør, at man nu løber fra det løfte til eleverne?
Christine Antorini (S), 2005-06-14:
Socialdemokratiet har ikke haft en principiel modstand mod selvejende institutioner, men der har selvfølgelig været drøftelser i en situation, hvor der ligger et lovforslag, som vil etablere selvejende institutioner ud fra det princip, at hele uddannelsesverdenen skulle være organiseret på den samme måde og de øvrige ungdomsuddannelser altså også er organiseret som selvejende institutioner.
Der har vi taget det udgangspunkt at sige: O.k., hvordan kan vi med de præmisser alligevel få skabt en ramme, som gør, at vi stadig væk har et velfungerende gymnasialt uddannelsestilbud?
Det er også derfor, vi har lagt utrolig meget vægt på, at regionsrådene får noget kompetence, hvad de har fået med de ændringsforslag, som vi har fået igennem, nemlig at de kan gribe ind, hvis nogle selvejende institutioner udvider kapaciteten uhensigtsmæssigt, og vi skal også have en drøftelse af udbuddene.
Det er den måde, hvorpå man kan have en fornuftig balance, som i øvrigt også giver et frirum for selvejende institutioner, så det gerne skulle give dynamik til, at de kan udvikle sig bedst muligt inden for rammerne, som gymnasiereformen giver.
Så det er en afvejning, hvor vi synes, at man med de ændringer, der er nu, kan nå rigtig langt med hensyn til at have et regionalt tilbud, og hvor der i øvrigt også – jeg vil godt understrege det igen, og jeg er glad for, at fru Pernille Rosenkrantz-Theil trods alt anerkender det – er kommet væsentlige fremskridt, hvad angår indflydelsen til ikke mindst eleverne.
M051S44234589KAJE.FM.FM Page 4560 Tuesday, November 8, 2005 5:59 PM
Martin Lidegaard (RV), 2005-06-14:
Hvis det er de regionale udviklingsplaner, der skal sikre den store regionale udvikling, det strategiske perspektiv, samtænkning med kommune, med trafik, med erhvervsinteresser osv., så er der bare to ting, der undrer mig.
1. Hvor er medarbejderne i regionerne, der skal lave det her?
2. Hvorfor er det så ikke bindende regionalplaner?
Hvorfor er det sådan nogle sådan lidt i luften svævende det synes vi måske vil være en meget god idé-planer?
Det giver jo ikke mening, hvis de skal have det bid, som jeg egentlig hører vi er enige om at regionale planer bør have.
Jørn Dohrmann (DF), 2005-06-14:
Uanset hvordan man vender og drejer det, må vi jo bare konstatere, at de her opgaver skal udføres.
Hvad enten det er amtsrådspolitikere eller kommunalpolitikere, nytter det ikke noget bare at male et skræmmebillede op, komme med en masse sort snak og så tro, at regeringen og Dansk Folkeparti bare bider på krogen.
Nej, sandheden er jo, at når man kommer med ultimative krav til de forhandlinger og først kommer i sidste øjeblik og siger, at nu vil man gerne med ved bordet, så må man også vise, at man vil forhandle og ikke bare møde op og sige, at man har den her seddel, og den ønsker man bare skal gennemføres.
Altså, sådan fungerer det ikke, og derfor må vi erkende, at vi ikke kunne nå til enighed på vandområdet.
Ærgerligt nok, at Socialdemokratiet ikke ville være med til noget, men det er jo altså deres valg, vi kan jo ikke hjælpe dem til det.
Eyvind Vesselbo (V), 2005-06-14:
Jeg synes jo, det er godt, at hr. Martin Lidegaard hæver debatten en lille smule op på det overordnede plan.
Svaret på hr. Martin Lidegaards spørgsmål er jo, at det er der jo taget højde for netop med de regionale udviklingsplaner, netop med perspektiverne, muligheden for at se det hele i en helhed, muligheden for at se over kommunegrænserne og så komme med ideer og perspektiver, som man sammen med kommunerne kan realisere.
Man har endda mulighed for økonomisk at støtte nogle af de her udviklingsplaner.
Svaret er, at det, hr. Martin Lidegaard efterlyser, jo står ganske klart i den her lovgivning.
Derfor må jeg sige, at det undrer mig egentlig også, at De Radikale ikke kan stemme for det her, når vi nu har det med, hr. Martin Lidegaard efterlyser.
Jørn Dohrmann (DF), 2005-06-14:
Jeg kan jo godt høre, at somme tider går det lidt i minus for hr. Torben Hansen.
Men jeg vil sige, at hvis man bare læser lidt på, hvad det er, der står, så vil man se, at det jo er på grundlag af de statslige vandplaner, Natura 2000-planer, at kommunerne skal arbejde.
Derfor er det jo en forenkling for de folk, der skal sidde og arbejde med de ting, at de ved helt nøjagtigt, hvad de skal.
Kan hr. Torben Hansen ikke se, at det altså giver nogle forenklinger, når man har nogle helt klare retningslinjer, så man får en ensartet behandling af de her sager?
Torben Hansen (S), 2005-06-14:
Til hr. Jørn Dohrmann: Jeg tror, at de eneste, der mødte frem med ultimative krav til de forhandlinger, var Dansk Folkeparti, og de ultimative krav var, at uanset hvad vi andre kom med, så skulle vi ikke med.
Det er det, det dybest set drejer sig om.
Men jeg stillede sådan set det spørgsmål, om hr. Jørn Dohrmann ikke godt over for den undrende offentlighed og et undrende Folketing kan forklare, hvori forenklingen består, når M051S44234589KAJE.FM.FM Page 4534 Tuesday, November 8, 2005 5:59 PM
Vandplan Sjælland – og det er regeringens egne partifæller – siger, at 3 til 4 amters opgaver overgår til 44 kommuner, og når 3 amters opgaver med Limfjorden nu skal koordineres mellem 17 kommuner, der hver især skal lave deres lille del af det.
Jeg vil gerne endnu en gang – gentagelse er jo lærdommens moder, siger man –
over for hr. Jørn Dohrmann påpege, at allerede den 12. maj oversendte Socialdemokratiet sammen med De Radikale og SF et notat om vores standpunkter til det her, og der indgik også andre ting end regioner, men der var absolut ingen, ingen bevægelse fra regeringen eller dens støtteparti.
Hvordan kan hr. Jørn Dohrmann argumentere med en forenkling, når eksempelvis opgaverne for de 3, 4 amter, der er på Sjælland, overgår til 44 kommuner?
Hvordan kan hr. Jørn Dohrmann argumentere med en forenkling, når de i Limfjordsområdet går fra 3 amter til 17 kommuner?
Jeg tror kun, det er i Dansk Folkepartis univers, man kan se forenklinger der.
Alle andre kan altså ikke.
Jørn Dohrmann (DF), 2005-06-14:
Jeg vil sige, at det godt nok hele tiden er sort snak af den socialdemokratiske ordfører.
Det er jo, ligesom man ikke rigtig forholder sig til de ting, der virkelig er sket på det her område.
Man har overhovedet ingen tillid til kommunalpolitikerne.
Nej, man har en masse tillid til amtspolitikerne.
Hvorfor har man mere tillid til dem end til kommunalpolitikerne?
Det har vi ikke fået noget svar på, men det får vi nok i løbet af debatten.
Jeg har nu ikke mødt nogen af de her folk ude i det åbne land, som har sagt, at det her overhovedet ikke duer.
Jeg tror altså, det mest er i de kredse herinde på Christiansborg.
Hvis det ikke er hr. Per Clausen, så er det hr. Torben Hansen, der ikke vil forstå eller bare vil opfatte det som sort snak.
Lad os nu forholde os lidt til, hvad det egentlig er, der sker med lovforslag nr. L 92.
Det foreslås jo, at kommunerne overtager de her vandområder.
Der har vi jo Natura 2000-planer, som skal udarbejdes og ligesom er med til at lægge grundlaget for vandplanerne.
Hvis det er, man M051S44234589KAJE.FM.FM Page 4533 Tuesday, November 8, 2005 5:59 PM ikke er enig med sin nabokommune, som har lagt en plan, jamen så kan man jo gøre indsigelse mod de her handleplaner.
Det kan miljøministeren jo også gøre.
Derfor har man jo faktisk fået godt hånd i hanke med, hvad det er, der skal ske på det her område, så man behøver jo ikke være sortseer eller være så nervøs.
Vi ser, at nogle af de andre partier, f.eks. Socialdemokratiet, som ikke vil være med på det her område, ligesom vil male det op til en ren skræmmekampagne.
Det er jo vigtigt også at forholde sig til, at man egentlig i dag har de her indvindingstilladelser delt mellem kommunalbestyrelsen og amtsrådet.
Altså, hvad er egentlig det nye i det?
Det er, at man lægger det ud til kommunerne.
Man forenkler systemet.
Jamen er det ikke meningen med hele kommunalreformen at få en forenkling også for den enkelte borger, sådan at når han har et problem, så ved han, hvor han skal henvende sig?
Det kan jeg så forstå er det Socialdemokratiet gerne vil lægge op til, og at det sådan set er fuldstændig ligeglad med at løse opgaven.
Men der synes jeg bare, at man går over stregen.
Lad os nu få nogle reelle ting på bordet, og dem har vi fra Dansk Folkepartis side forhandlet os frem til sammen med regeringen.
Ærgerligt, at Socialdemokratiet ikke kan være med her, men det er jo deres valg.
Som Dansk Folkeparti ser det, så spiller vi i hvert fald ikke hasard med vandforsyningen.
Vi vil være garanter for, at vi også har et godt og sikkert drikkevand til borgerne også i de kommende årtier.
Det er ikke noget, man skal spille hasard med, og derfor er det vigtigt, at vi har nogle gode vandforsyningsplaner.
Det er godt, at man kan gøre indsigelse, hvis man mener, at der sker noget, der ikke skulle ske.
Vi er meget fortrøstningsfulde med hensyn til det resultat, der ligger her, og vi mener også, at det er godt, at ministeren kan tilbagekalde de indvindingstilladelser, hvis der skulle vise sig at være en kommune, som har gjort noget, den ikke skulle.
Som vi ser det, er det her en forbedring af miljøet, og den hilser vi velkommen.
Torben Hansen (S), 2005-06-14:
Nu kan jeg forstå, at vi er i den første del, det er miljømålsloven og de handleplaner, der skal laves der.
I den gamle miljømålslov, som blev vedtaget ved udgangen af 2003, var det tre amter omkring Limfjorden, der stod for de ansvarsområder, som vi taler om.
For eftertiden med den model, der er lagt op til her, går det fra at være tre amter til de 17 kommuner, der har vandoplande til Limfjorden.
Jeg synes, det er meget, meget svært at se nogen som helst forenkling i det.
Hvem har i sidste ende ansvaret, når der er to eller tre kommuner, der ikke helt vil, som resten måske synes er det praktiske i forhold til eksempelvis Limfjordens tilstand?
Det kan blive nogle frygtelige diskussioner.
Men bare selve bureaukratiet, fra 3 til 17, er jo ikke nogen forenkling, tværtimod er det en bureaukratisering, det er ekstra omkostninger, og det er midler, der i sidste ende går fra miljøet.
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2005-06-14:
Hvorfor mener hr. Torben Hansen, at forvaltningen omkring Limfjorden bliver dårligere?
Vi havde jo i forbindelse med førstebehandlingen eksemplet med Gudenåen, hvor vi blev ved med at høre, hvor mange forvaltningsenheder den nu løb igennem.
Der er jo tale om, at disse kommuner rundt om Limfjorden kan koordinere deres indsats og skabe en helhed i forvaltningen, og det kan de vel lige så vel som de tidligere amter og kommuner, som jo reelt set har været involveret i sagen.
Torben Hansen (S), 2005-06-14:
I hele forhandlingsforløbet tror jeg også, det er klart for den konservative ordfører, at et af de steder, hvor regeringen fra starten sagde, at der absolut intet, intet var at forhandle om, var på det her område.
Det skal vi dybt beklage.
Hr. Christian Wedell-Neergaard vil også se i det 10-siders-notat, som dækkede alle otte lovforslag og ikke bare et enkelt, og som blev oversendt den 12. maj, at der rent faktisk netop på det her punkt om åbning står, at det kunne være, at man skulle kigge på, om indvindingstilladelserne eksempelvis kunne løftes over i staten netop for at undgå, at vi får det brud på armslængdeprincippet, hvor kommunerne skal give sig selv tilladelse, skal føre tilsyn og i sidste ende også håndhæve.
Der var mange muligheder for, at vi på det her punkt, hvis regeringen havde været parat, måske kunne have fundet på nogle fælles løsninger, men vi blev hældt ned ad brættet, for der var absolut ingen åbenhed fra regeringens side.
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2005-06-14:
Kan hr. Torben Hansen bekræfte, at det har været synspunktet hele vejen igennem, og uanset hvad vi har sagt, at opgaverne skal placeres i regionerne?
Nu er det jo sådan, at regionerne ikke skal varetage de her opgaver efter vores mening, og M051S44234589KAJE.FM.FM Page 4532
Tuesday, November 8, 2005 5:59 PM
derfor har det jo været en meget bombastisk forhandlingsposition, som det har været umuligt at flytte på, hvor det har været umuligt at komme videre, umuligt at lave en fornuftig aftale, hvis det har været det eneste synspunkt, vi har kunnet blive præsenteret for.
Så mener jeg, hr. Torben Hansen simpelt hen fejlfortolker, når han taler om indvindinger og tilladelser i samme myndighed og sammenligner det med en virksomhed.
Det må hr. Torben Hansen da anerkende.
Inger Støjberg (V), 2005-06-14:
Jeg kan svare hr. Steen Gade fuldstændig kort, klart og præcist, at det er, fordi statens rolle er at varetage det overordnede, hvorimod de større og stærkere kommuners rolle er at varetage det nære.
Derfor er det netop, at man får det utrolig gode og stærke samspil på miljøområdet, og derfor er det, at det her lovforslag netop er så godt, i og med at man bevarer den overordnede koordinering via staten, og så får man det tilmed M051S44234589KAJE.FM.FM Page 4531 Tuesday, November 8, 2005 5:59 PM lagt til større kommuner, og dermed opnår man nærheden, så vi netop kan sikre drikkevandet også til de kommende generationer.
Derfor er det her lovforslag så utrolig godt.
Steen Gade (SF), 2005-06-14:
Jeg vil gerne sige til fru Inger Støjberg, at skulle jeg give et råd til en, der ville stemme borgerligt ved næste kommunalvalg, og en, der var interesseret i miljøet, så blev det, at han ikke stemte på Dansk Folkeparti, derefter at han ikke stemte på Venstre, men at han godt kunne overveje at stemme på De Konservative.
Den her debat har jo også vist, at sådan er spændingerne.
Det kan vi da lige så godt sige helt ærligt.
Så er jeg enig i det, fru Inger Støjberg siger om, at der også er givet en rolle til staten.
Inger Støjberg (V), 2005-06-14:
Nu havde jeg sådan set heller ikke forventet, at hr. Steen Gade ville tage kampen op for at få flere Venstrefolk og Dansk Folkeparti-folk ind i kommunalbestyrelserne.
Men hr. Steen Gade sagde jo ikke noget om De Konservative, så man ved jo aldrig.
Men det er netop vigtigt, at statens rolle også bliver defineret, hvad angår drikkevandet, og det er jo derfor, at det her lovforslag er så godt.
Så det er i virkeligheden det, der er den utrolig store styrke i lige præcis det her lovforslag.
Steen Gade (SF), 2005-06-14:
Fru Inger Støjberg var inde på, at vi andre ikke havde tillid til kommunalbestyrelser, og at jeg slet ikke troede, at de kunne noget.
Jo, jeg vil da håbe, at der er mange kommunalbestyrelsesmedlemmer, der vil være lige så kloge som hr. Flemming Damgaard Larsen fra Venstre, der har sendt det brev, som Socialdemokratiets ordfører omtalte.
Og så vil jeg egentlig kæmpe ganske hårdt for, at der ved kommunalvalget kommer meget få Venstrefolk og Dansk Folkeparti-folk ind, for hvis det sker, går det da først rigtig galt.
Men til det mere saglige
: Det der med at snakke grundvand og vand og så snakke lokalt, helt lokalt, virker sådan set absurd, når hele miljødiskussionen i de her år går ud på, at vi oven i købet skal tænke internationalt osv.
Det virker helt absurd.
Er det ikke også fru Inger Støjbergs opfattelse, at hvis man skal have rent drikkevand, skal man tænke kortlægning, overvågning, miljømål, råstoffer og jordforurening sammen, og så ender man med, at kommunen overhovedet ikke er det sted, hvor man skal kigge hen, men at man skal kigge på det i en meget, meget større sammenhæng?