Mariann Fischer Boel (V), 2000-03-28:
Da Venstres ordfører ikke kan være til stede, er det faldet i mit lod at fremføre Venstres holdning.
Formålet med lovforslaget er jo at tilpasse og justere den eksisterende danske fiskerilovgivning, så den bliver ført ajour med EU's fælles lovgivning på området.
Tilpasningerne skulle så gerne være med til at fremme udviklingen i den danske fiskerisektor, og det bifalder vi i Venstre hundrede procent.
Der er mange gode intentioner i lovforslaget, men der er også et par knaster, som vi håber ministeren vil være med til at diskutere under udvalgsbehandlingen af forslaget.
Indledningsvis vil jeg godt understrege, at det er vigtigt, at støtteordningerne bliver administreret på en fornuftig måde, så vi får så effektiv og så billig en administration af loven som overhovedet muligt.
Vi har jo set nogle lidt kedelige eksempler på, at det kan gå galt.
Så det håber vi kan undgås i den her sag.
Men så til nogle af spørgsmålene i forslaget, som jeg som nævnt godt vil bede ministeren om at kigge på.
Hvorfor udnytter vi ikke fællesskabets lovgivning vedrørende støtte til unge fiskere fuldt ud?
Den danske fiskerflåde er jo ikke Europas mest moderne, og de danske fiskeres gennemsnitsalder hører vel til i den noget højere ende, når vi sammenligner os med de andre lande i Europa. En ordning, der kunne hjælpe unge fiskere under 35 år med at etablere sig, ville fremme et generationsskifte, som dansk fiskeri har bydende hårdt brug for.
Så er det også vigtigt for Venstre, at der ikke er nogen tvivl om, hvad det egentlig er, ordningen støtter.
Det nævnes også i nogle af høringssvarene, at der er behov for en opstramning af lovtekstens formuleringer, sådan at det ligger fuldstændig klart, hvordan man skal forholde sig fra brugerside.
Og det spørgsmål, jeg specifikt vil rejse, er om støtteordningen til havnefaciliteter, som skulle være noget uklart beskrevet.
Så vil jeg godt vende mig lidt mod økonomien i
forslaget
Kommissionen har ved en beslutning af 1. juli 1999 foretaget den mere vejledende fordeling af bevillingerne mellem medlemslandene med hensyn til strukturforanstaltningerne i fiskerisektoren for de områder, der ikke er omfattet af Mål 1-programmerne.
I følge den beslutning bliver Danmark, når man så justerer for nogle prisreguleringer, tildelt 204,5 mio. euro.
Hvis vi så kigger på den nationale medfinansiering, er den opgjort til 769,4 mio. kr. for hele programperioden, altså fra år 2000 til år 2006.
I finanslovaftalen er der medtaget 70,5 mio. kr. i statslig medfinansiering, og når jeg så prøver at regne på beløbene, så hænger det ikke rigtig helt sammen.
Jeg vil godt høre, om der fra ministerens side er positiv indstilling til, at man så finder de resterende midler, for så vidt jeg kan se, vil der være en manko på ca. et par og tyve millioner kr. om året, og det er selvfølgelig vigtigt, at vi får mulighed for, at den nationale finansiering eller medfinansiering er så høj, at vi kan udnytte mulighederne i EU's forordninger.
I den eksisterende lov, som nu skal revideres, gives der ret vide, jeg vil endda driste mig til at kalde det magtbeføjelser til ministeren og dermed til embedsværket.
Det gør sig bl.a. gældende ved yngre fiskeres førstegangsetablering, hvor ministeren har ret til at fastsætte krav til uddannelse, til egenkapital, til fartøjets alder, til drift osv.
Jeg er også overbevist om, at ministeren vil varetage udmøntningen med det ansvar, der også følger med.
Og så til det evigt tilbagevendende spørgsmål omkring bemyndigelse til offentlige myndigheder om adgang til den private sfære uden retskendelse.
I Venstre mener vi, som vi i øvrigt plejer at gøre, at den omsiggribende uskik skal begrænses
mest muligt.
Det er jo ikke nogen ny diskussion, og vi ønsker, at de grundlovssikrede rettigheder også nyder fremme i den her sag.
Men som nævnt er vi i Venstre positivt indstillet over for forslaget.
Vi ønsker bare, at vi kan få en drøftelse om de knaster, de enkeltspørgsmål, som jeg nævnte i min forelæggelsestale.