runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Erik Larsen (V), 2000-11-17:
Kontanthjælp er ikke en hjælp, som man skal kunne være på permanent.
Formålet med kontanthjælp er at give et forsørgelsesgrundlag, når en person er kommet ud af arbejdsmarkedet eller står uden forsørgelse.
Formålet er også at sikre, at de pågældende hurtigt kan komme ud af kontanthjælpssystemet og i højere grad blive selvforsørgende.
Det forslag, som ligger her, peger i den rigtige retning.
Sigtet er efter Venstres opfattelse rigtigt.
Det vil alt andet lige betyde, at man i højere grad vil målrette indsatsen mod, at kontanthjælpsmodtagere får ordinær beskæftigelse og i højere grad bliver selvforsørgende. Jeg vil godt sige, at forslaget efter vores opfattelse kunne være mere præcist i sin udformning.
Jeg vil også godt sige, at den lange liste af forhold, der betyder, at rådighedsbestemmelserne tilsidesættes, synes meget lang og meget fleksibel. Men alt i alt vil jeg sige på Venstres vegne, at forslaget peger i den rigtige retning, og vi vil tilsige en aktiv medvirken i udvalget.
Anne-Marie Meldgaard (S), 2000-11-17:
Jeg tror egentlig, at jeg startede min ordførertale med at sige, at det her forslag skal ses i sammenhæng med, at der skulle ske en justering og en tilpasning mellem de rådighedsregler, der er for forsikrede og ikkeforsikrede.
Og det er sådan set bestræbelserne på at nå så tæt ind på det som muligt, der ligger til grund for det her.
Hvis vi går over i den anden boldgade og kigger på, hvor sanktionerne og den del, fru Jette Gottlieb kommer med her, er, så er det jo vigtigt, at det også her ligesom tydeliggøres, at hvis man ikke ønsker at stå til rådighed, altså tage imod aktivering, så skal der også være nogle sanktionsregler.
Og det er faktisk også vigtigt set i sammenhæng med, at vi her ønsker en reel ligestilling for disse to grupper i samfundet, og det er det, der gør, at der skal tilnærmelser til.
Jytte Wittrock (S), 2000-11-21:
Til hr. Jens Rohde: Hvis man ikke kan tale sig til rette, ja, så er der jo kun én ting tilbage: Så må ministeren fra centralt hold udstikke nogle regler for, hvordan det skal være, hvis man ikke kan nå til en fornuftig løsning via en dialog.
Kim Behnke (FRI), 2000-11-21:
Jeg takker for fru Jytte Wittrocks svar og vender så tilbage.
Jeg håber, ministeren vil delagtiggøre Folketinget i, hvordan man skal fortolke de regler.
En anden ting, som heller ikke fremgår af hverken aftalen eller loven, er denne femte, næsten landsdækkende,
radiokanal.
Hvornår vil man afholde den auktion?
Det, jeg tænker på, er, at nu skal telefolkene have lavet det nye frekvenskort, og derefter skal man forhandle med nabolande osv., men prisen vil jo være meget afhængig af, hvor stor en næsten landsdækkende dækning bliver.
Er det 80 pct.? Er det 70 pct.?
Er det 60 pct.?
Auktionsprisen vil jo afhænge af, hvor stor en dækning man får, og derfor er spørgsmålet: Hvornår skal den auktion finde sted?
Det står der nemlig ikke noget om i hverken de politiske aftaler eller lovteksten.
Jens Rohde (V), 2000-11-21:
Jamen jeg synes i princippet heller ikke, der er noget galt med frivillige aftaler, og vi er sådan set meget tilfredse med, at man frafaldt selve forbudstanken.
Men spørgsmålet melder sig jo nu, navnlig med den hjemmel, der er i lovgivningen: Hvad så, hvis disse tv-stationer ikke ønsker at indgå en aftale med ministeren? Hvad nu, hvis tv-stationerne mener, at den aftale kan man ikke tiltræde, og man heller ikke ønsker noget, der ligner?
Hvilke regler skal disse tv-stationer så underlægges?
Jytte Wittrock (S), 2000-11-21:
Undskyld: Hr. Kim Behnke.
Kim Behnke (FRI), 2000-11-21:
Jeg vil gerne spørge Socialdemokratiets ordfører, fru Jytte Wittrock: Hvad er egentlig argumentet for at forbyde Danmarks Radio at bringe reklamer på deres internetsider?
Vi har i dag tilladt, at Danmarks Radio gerne må lave en multimedievirksomhed, hvor de sælger Kyllingen og Ællingen og alt sådan noget, og videobånd og alt muligt må de gerne tjene penge på.
Hvorfor må de ikke på deres internetsider bringe reklamer?
Og spørgsmål nr. 2: De reklamer, som Danmarks Radio bringer i øjeblikket på deres internetsider - hvornår skal de holde op med at bringe dem?
En af de nyskabelser, der sker, er, at internetaktiviteter bliver gjort til public service-område, og det fremgår af bemærkningerne til nr. 8, hvor der står: »I det foreslåede stk. 2 præciseres det, at Danmarks Radio ikke kan oppebære reklameindtægter fra programvirksomheden og public service-aktiviter på Internettet«. For at forklare, at de stadig godt må bringe reklamer for f.eks. deres koncertprogrammer.
Jeg synes, det er unaturligt, at hvis Danmarks Radio vil trykke et koncertprogram, som er sponsoreret af et eller andet firma, må de gerne gøre det; men når de på deres internethjemmeside fortæller om denne koncert, er det forbudt at bringe en reklame for det pågældende firma her.
Sådan må man forstå det, men hvis det ikke er korrekt forstået, når man samtidig læser lovparagrafferne, må jeg bede enten fru Jytte Wittrock eller ministeren om allerede nu at bebude en meget klarere præcisering.
Som jeg læser det her, er internetaktiviteter public service, og her er det forbudt med reklamer på nær i koncertprogrammer.
Det kan jeg ikke forstå, men kan fru Jytte Wittrock ikke hjælpe mig lidt på vej?
Jens Rohde (V), 2000-11-21:
Jeg vil bare sige til fru Jytte Wittrock, at jeg tror såmænd også, at kommercielle kanaler forsøger at levere det bedste produkt til den målgruppe, de nu henvender sig til, for ellers ville det være meget dårlig forretningstaktik, og så tror jeg ikke, stationerne ville få nogen seere.
Men nu siger fru Jytte Wittrock, at Socialdemokratiet er tilfreds, hvis den aftale, der kan opnås med andre stationer, ligger inden for rammen, og at aftalen med TV 2 ikke er principielt forkert.
Over for en næsten fuldt kommerciel station lader man altså TV 2 sammen med ministeren sætte dagsordenen og sætte reglerne for, hvad den kan tillade sig at sende af reklamer over for børn, og så siger man ellers til de andre tv-stationer: I kan få lov at tilslutte jer, men hvis I ikke vil det, underlægger vi jer lovgivningen.
Er det for det første ikke principielt forkert?
Burde man ikke have lavet en aftale med hele branchen i stedet?
Og mener man virkelig, det er juridisk holdbart at lave en aftale med TV 2 og lade andre regler gælde for andre tv-stationer?
Jytte Wittrock (S), 2000-11-21:
Først til hr. Jens Rohde: Vi kunne nok få en lang diskussion
om, hvad kvalitet er, men jeg er helt sikker på, at når jeg bruger ordet kvalitet, så har man også en klar fornemmelse, også i Venstres gruppe, af, hvad det er, jeg mener.
Jeg er sikker på, at kvalitet er, når det er udsendelser, hvor man virkelig har gjort sig umage for at bringe det bedste til den målgruppe, man har sigtet imod.
Det er et af kvalitetskravene i min begrebsverden; der kan sikkert være mange andre.
Og med hensyn til reglerne omkring børnereklamerne for TV 2's vedkommende blev der spurgt, om vi i Socialdemokratiet er tilfredse med, at der kan blive én regel for TV 2 og måske en smule andre regler for nogle andre.
Ja, hvis det er inden for den ramme, der er lagt omkring aftalen med TV 2, så kan vi i Socialdemokratiet godt acceptere det.
Så til hr. Kim Behnke om Danmarks Radios tilladelse til at have reklamer på Internet.
Var det sådan, det var?
Onlinevirksomheden i Danmarks Radios regi har jeg forstået på den måde - og hvis det er forkert, så må nogen rette mig - at det skal være på kommercielle vilkår, som hvis man laver et datterselskab, også i Danmarks Radios regi.
Sådan har jeg forstået det, men det kan være, at der er en anden forklaring på det, og så må andre træde til.
Til hr. Poul Nødgaard vedrørende aftalen med TV 2
: Jeg læser det sådan, at gælden er stillet i bero, altså at der ikke er nogen renter og afdrag på den.
Poul Nødgaard (DF), 2000-11-21:
Jeg har et kort spørgsmål af en helt anden art end de tidligere to spørgsmål til den socialdemokratiske ordfører.
Det drejer sig om selve medieaftalen.
Under punkt 14 står der: »TV 2 fritages for renter og får henstand for afdrag på etableringslånet på 490 mio. kr. og driftslånet på 37 mio. kr.«
Jeg vil gerne spørge om, hvad der ligger i den sætning, jeg læser dér i medieaftalen.
Vil det sige, at Socialdemokratiet og de øvrige forligspartier mere eller mindre har sagt o.k. til, at man eftergiver TV 2 de penge?
Jeg synes, at det står meget usikkert for mig, men hvad er egentlig meningen med alle de penge, TV 2 skylder den danske stat?
Jens Rohde (V), 2000-11-21:
Jeg hæftede mig ved ordene kvalitetsradio, kvalitets-tv og kvalitetsinternet og også ordet kvalitetsmusik, og når man bruger sådan nogle ord, så må det være fair, at vi får en definition af, hvad det er, vil jeg sige til fru Jytte Wittrock.
Det andet, jeg hæfter mig ved, er, at kulturministeren har lavet en aftale med TV 2 om, at man her ikke bliver pålagt børnereklameforbudet, sådan som det var intentionen.
Man laver så en aftale alene med TV 2, hvorefter man skriver i bemærkningerne til lovforslaget: »Viser det sig imidlertid, at det ikke bliver muligt at indgå aftaler med de øvrige tv-stationer i Danmark, der svarer til aftalen med TV 2, eller viser det sig, at selvreguleringen ikke er tilstrækkelig effektiv, er det tanken, at ministeren får hjemmel til selv at lave regler for de pågældende tv-stationer.« Finder Socialdemokratiet det betimeligt og også juridisk holdbart, at man for TV 2 laver én regel og for andre tv-stationer kan lave en lang række andre forskellige regler?
Knud Erik Hansen (SF), 2000-11-21:
Denne debat har med al tydelighed vist, at der er flere motiver i den her sag.
Vi ser i høj grad et motiv som det at sikre, at EU holder styr på menneskerettighederne i deres handlinger, men vi ser også det motiv - og det er så det, der gør sagen så rodet, og som også gør, at det resultat, vi har fået, på nogle punkter ikke er det skønneste resultat - at nogle har nogle andre hensigter, nemlig at ændre forholdene mellem medlemsstaterne og EU.
Men det skal jo ikke forhindre os andre i stadig væk at have et ønske om at sikre, at EU også har orden i eget hus, og sikre, at menneskerettighederne fungerer i EU med den magt, som EU har.
Og vi ser det her som en start på en debat, som langtfra er færdig, og det resultat, vi har fået nu, er langtfra det sidste resultat.
Jeg vil godt sige til det forslag, der er fremsat til vedtagelse fra hr. Claus Larsen-Jensen, fru Ulla Tørnæs, fru Lene Espersen, fru Susanne Clemensen og fru Elisabeth Arnold, at der i det forslag ikke er noget, som vi har noget imod.
Vi kunne have ønsket os nogle andre formuleringer.
Men da vi synes, at der ikke er noget, der støder os, og da intentionerne i dette forslag er de samme som i vores eget, vil vi kunne stemme for det forslag.
Jytte Wittrock (S), 2000-11-21:
Til hr. Jens Rohde: Jeg vil gerne gentage, at vi synes i Socialdemokratiet, at det er i orden, at man i stedet for at lovgive præcist finder frem til, hvad der kan være hensigtsmæssigt, og laver en frivillig aftale, og om man så starter i den ene eller den anden ende med den aftale, synes jeg i princippet kan være ligegyldigt. Jeg sagde ikke, at aftalen nødvendigvis skulle være nøjagtig magen til, men inden for den samme ramme, og så kan jeg ikke stå her og sige, hvor meget man skal kunne bevæge sig.
Men en fornuftig og hensigtsmæssig aftale med de andre i lighed med den, ministeren har lavet med TV 2, synes vi i Socialdemokratiet er mindst lige så hensigtsmæssig, som hvis man havde dikteret noget ved lov fra start.
Vi er tilhængere af dialog.
Til hr. Kim Behnke:
Hvis der er et eller andet dér, må vi kigge på det.
Jeg må indrømme, at der er mange sider i lovforslaget, så hvis der er et eller andet, jeg ikke har fattet præcist, må jeg gå ned og læse på det igen, og så må vi i øvrigt tage fat på det.
Men jeg kan ikke stå her og give dig et tilsagn om noget, for jeg skal ned og læse det igen.
Jens Rohde (V), 2000-11-21:
Jeg hørte hr. Aage Frandsen tale om, at det var vigtigt at sikre, at der kommer noget, som ikke er der i forvejen, og det kan der være meget rigtigt i.
Men når man nu kigger på den fjerde radiokanal, en nuanceret public service orienteret kanal med klassisk musik suppleret med præsentation af rytmisk musik, jazz og dansk musik, kulturprogrammer, samfunds- og debatprogrammer m.v., mener hr. Aage Frandsen så, at en sådan kanal kan være særlig attraktiv, når den ikke kan opbygge en særlig programprofil?
Det er det ene.
Det andet er: Vil det ikke være rigtigt at sige, at netop det her, som denne her kanal skal indeholde, reelt er en dublet af P1 og P2, som de er i dag, med de blandinger, der er?
Henrik Svane (RV), 2000-11-21:
Jeg føler mig også fristet til lige at følge op på den forrige ordfører og spørge hr. Brian Mikkelsen: Mener Det Konservative Folkeparti ikke, når spørgsmålet drejer sig om reklamer og reklamebegrænsning inden for børnereklameområdet på de kommercielle kanaler, at en frivillig aftale mellem Kulturministeriet og de kommercielle kanaler er bedre og langt at foretrække frem for en rigid lovgivning, der siger, at det må I, det må I ikke?
Keld Albrechtsen (EL), 2000-11-21:
Jeg er meget vel klar over, som justitsministeren nævnede det, at en afgørelse, som har været rundt om EF-Domstolen, kan indbringes for Menneskerettighedsdomstolen.
Men det afklarer jo ikke sagen, for hvis Danmark så følger den afgørelse, der træffes af Menneskerettighedsdomstolen, ja, så kommer det sidste slag igen til at stå ved EF-Domstolen, nemlig i form af, at Danmark så overtræder EU's regler, og det er altså dem, der gælder i sidste instans, og derfor løser justitsministerens svar på mit spørgsmål ingenting. Højesteret dømmer i dag under ansvar over for Menneskerettighedsdomstolen på den måde, at Højesterets afgørelser jo kan indbringes for Menneskerettighedsdomstolen, og ministerens kan også, hvorimod EF-Domstolens i sidste instans ikke kan.
Vi befinder os i et vadested mellem overgangen fra en mellemstatslig model til en forbundsstat, og den eneste måde, man kan løse det her problem på, hvis man går ind for den forbundsstat, er ved at sikre, at den forbundsstat bliver underlagt Menneskerettighedsdomstolens afgørelser ligesom alle andre stater.
Kim Behnke (FRI), 2000-11-21:
Nu skal jeg hjælpe hr. Aage Frandsen, så hr. Aage Frandsen i den næste besvarelse kan overholde Folketingets forretningsorden: Det ord, hr. Aage Frandsen ledte efter, hedder multipleks på nudansk, og det er noget helt andet end det ord, hr. Aage Frandsen brugte.
Vi var dengang enige om, at Danmarks Radio skulle have to, at TV 2 skulle have 2 af kanalerne i multipleksen, og den femte skulle en kommerciel station tilbydes. Vi var enige om, at vi ikke ville snakke om hønen og ægget længere.
Nu skulle der begynde at sendes digitalt tv i Danmark, sådan at folk kunne begynde at vænne sig til at modtage det.
Der skal altså i starten sendes til nogle seere, der ikke er der.
Hvis det ikke kun skal være licensbårne udgifter, så er spørgsmålet: Hvorfor så lægge unødige hindringer i vejen for, at en kommerciel station kan være med til at sende på multipleksen?
Jens Rohde (V), 2000-11-21:
Det lyder jo meget smukt, det, hr. Aage Frandsen siger - når han holder sig til det pæne sprog - men hr. Aage Frandsen har jo ikke nogen garanti for, at en anden udbyder lige netop vil sende klassisk musik om eftermiddagen, mens Danmarks Radio ikke gør det, og debatprogrammer om aftenen, hvor Danmarks Radio spiller klassisk musik.
Det er den ene ting.
Ville det så ikke være mere givtigt, mere logisk, at man med en firekanalstruktur i DR fik fire rene profiler?
Det, der jo er baggrunden for, at Danmarks Radio rent faktisk ønsker at få den fjerde kanal, er, at man kan få en ren kanalprofil.
Aage Frandsen (SF), 2000-11-21:
Det er selvfølgelig rigtigt, at vi i Danmarks Radio i øjeblikket har forskellige tilbud, som kan minde om det tilbud, som ligger i det, den fjerde radiofrekvens skal give.
Det kunne jo så give anledning til - ud fra det hr. Jens Rohde normalt siger - at man så spørger: Jamen er det ikke vigtigt, at der er forskelligt udbud, er konkurrence?
Og det vil sige, at hvis der er andre end Danmarks Radio, der gerne vil byde på det, er det helt fint.
Det vil sige, at hvis der er andre, der gerne vil byde på jazz og dansk musik og klassisk musik og samfundsprogrammer, debatprogrammer osv., jamen så kan de byde på det.
Så det, der ligger her, er i og for sig et tilbud ud fra en hr. Jens Rohde-betragtning: at andre også kunne byde på det samme.
Efter vores opfattelse er det ud fra en public service-betragtning vigtigt, at de mennesker, som er lyttende radiomennesker - der er nogle, der hører radio, og så er der nogle, der er lyttende - har forskellige tilbud.
Og det vil sige, at der på den ene side er klassisk musik eller jazz, og på den anden side er debatprogrammer.
Og det er der jo ikke nødvendigvis i dag.
Hvis hr. Jens Rohde pludselig ville høre et eller andet debatprogram, så er det der ikke, fordi så er P2 brugt til P4.
Det vil sige, det er det ikke hele tiden.
Eller hvis man vil høre klassisk musik, så er det der ikke, fordi på det tidspunkt er kanalen brugt til noget andet. Med hensyn til digitalisering er den metode, som jeg forestiller mig man skal benytte, når man skal i gang med digitalisering, selvfølgelig, at der er andre, der vil ligge i det leje eller frekvens, net, eller hvad fanden man skal - undskyld - kalde det, og der vil man både kunne forestille sig, at det er Danmarks Radio, og hvis det er radiosiden, at det også er de kommercielle, eller hvis det er tv-siden, at det både er TV 2 og Danmarks Radio.
Så det er forskellige og også de kommercielle.
Med hensyn til Internettet er det simpelt hen, fordi det i sig selv er så centralt, at Internettet er der under alle omstændigheder.
Jeg ved godt, at det findes i markedet, men Danmarks Radio har det også ...
Kim Behnke (FRI), 2000-11-21:
Nu har hr. Aage Frandsen det privilegium at have været
nøgleperson både i mediaftalen fra 1996 og den for år 2000.
Det første drejer sig om digitaliseringen.
Aftalen fra 1996 med tillægsaftalerne indebærer, at vi skal stoppe diskussionen om hønen og æggene og se at få digitaliseringen i gang.
Er hr. Aage Frandsen så ikke enig i, at det ville være en god idé at få andre end Danmarks Radio og TV 2 til at være med, få nogle kommercielle stationer til at være med til at løbe systemet i gang?
Og hvis hr. Aage Frandsen er enig i det, hvorfor så lægge unødige restriktioner på de kommercielle kanaler, når de nu tilbyder at putte penge i at få digitaliseringen løbet i gang?
Det andet spørgsmål vedrører så det, som jeg også diskuterede med fru Jytte Wittrock, nemlig hvorfor Internettet lige pludselig omfatter public service.
Er det for at forhindre, at man må sende reklamer dér fra f.eks. Danmarks Radio, eller hvad er begrundelsen for, at Internettet skal være omfattet af public service?
Peter Duetoft (CD), 2000-11-21:
Jeg vil gerne sige tak til den konservative ordfører for konstateringen af, at det her forslag er bedre, end aftalen var i marts.
Hvis det er starten til, at Det Konservative Folkeparti ærgrer sig over, at de er uden for indflydelse på mediepolitikken, skal de da være velkomne i forligskredsen, så det synes jeg da bestemt at man skulle overveje.
Men det, som bringer mig herop, er, at nu er jeg sådan forvirret på et lidt højere plan.
Vi hørte lige Venstres ordfører stå og fortælle
, at dette var den mest politisk styrede medielovgivning overhovedet.
Og nu hører jeg den konservative ordfører brokke sig over, at vi ikke har fastsat nærmere regler for, hvad der skal være i de to radiokanaler.
Altså havde vi gjort det, havde vi da for fuld udblæsning fået at vide, at vi vil styre hvad som helst.
Nu har vi så fundet en balance, og så kritiseres vi fra den ene side for ikke at have gjort noget og fra den anden side for at have gjort noget.
Det hænger altså ikke sammen i det borgerlige Danmark lige i øjeblikket, vil jeg sige til hr. Brian Mikkelsen.
Men det skal altså ikke ændre ved hovedmeldingen: Velkommen til forligskredsen, hvis Det Konservative
Folkeparti har lyst.
Det må være ærgerligt i 4 år at stå uden for mediepolitikken, så overvej det lige én gang til.
Brian Mikkelsen (KF), 2000-11-21:
TV 2 har lavet en frivillig aftale, og det er jo klart, at en sådan frivillig aftale danner præcedens for specielt den ene
af de stationer, som vi her taler om, TvDanmark-stationerne - og hvis andre kunne forestille sig at komme ind på markedet.
Jamen jeg er meget opmærksom på, at man selvfølgelig kan lave sine egne frivillige aftaler.
Som jeg har sagt et par gange heroppefra, opfatter jeg det som en imødekommelse og
som noget positivt.
Og jeg erkender, at en af de ting, som CD bl.a. har gjort - som følge af et godt, ihærdigt arbejde fra hr. Peter Duetoft, som jeg sætter meget højt - er at sørge for fleksibilitet på det område.
Men det er altså ikke godt nok, at én stor monopolist, næsten monopolist, forhandler en aftale hjem og på den måde skaber præcedens for de andre stationer.
Det ville da kun være positivt, hvis det var sådan, at hvis de forhandlede en frivillig aftale hjem, som løsnede op for børnereklameforbudet, dvs. gjorde det mere fleksibelt, greb man ikke ind over for det.
Det synes jeg ville være positivt, det respekterer jeg, og det lytter jeg til.
Og det må så være som følge af en ihærdig indsats fra bl.a. hr. Peter Duetoft, og det fortjener hr. Peter Duetoft så respekt for.
Jytte Wittrock (S), 2000-11-21:
Jeg synes, vi bliver nødt til at præcisere, at der faktisk er tale om, at der er adgang til at lave en frivillig aftale, og at alle efter tur vil få muligheden for at lave en ordentlig og frivillig aftale.
Brian Mikkelsen (KF), 2000-11-21:
Til fru Jytte Wittrock: Verden er jo ikke sort/hvid.
Jeg har også erkendt - og det er jo en erkendelse og en bekendelse, som jeg kom med før - at det her forslag er bedre end det oprindelige forslag fra marts måned, f.eks. på det her område.
Men man kan jo ikke have - og det vil jeg godt gentage - at én stor virksomhed laver frivillige aftaler, mens andre mindre virksomheder ikke får adgang til det samme.
Det er dødhamrende urimeligt.
Hvis det foregik inden for andre områder, fødevaresikkerhed som eksempel, ville folk jo stå og råbe og skrige og brokke sig.
Det er altså urimeligt over for det demokratiske system, over for det demokratiske liv.
Så derfor burde det være en brancheaftale, man lavede, sådan så ikke kun én virksomhed gik ind og lavede en sådan aftale.
Jytte Wittrock (S), 2000-11-21:
Jeg vil gerne spørge hr. Brian Mikkelsen, om jeg hører rigtigt, når der bliver sagt, at man skal lave fuldstændig ens aftaler for hele den kommercielle del af branchen.
Er det sådan, at alle kommercielle stationer er så sammenlignelige, så det er mest rigtigt, at alle på det punkt også behandles ens?