runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jann Sjursen (KRF), 1999-04-23:
Men jeg vil alligevel godt anfægte, når fru Dorte Bennedsen siger, at vi ikke vil være med til at give de kosovaalbanske flygtninge permanente vilkår; det kan misforstås.
Jeg synes dog alligevel, at det er utroligt, at man efter at have givet 3 års ophold i Danmark - som der jo er tale om, hvis man går ind og støtter Enhedslistens ændringsforslag nr. 12, som vi gør fra Kristeligt Folkepartis side - at man da ikke skulle være villig til at kunne give permanent opholdstilladelse; så er der dog ikke længere tale om midlertidighed, og derfor synes jeg faktisk, selv om jeg bestemt ikke er enig i alt, hvad fru Pernille Frahm og hr. Søren Søndergaard har sagt her til den socialdemokratiske ordfører, at lige præcis på det punkt har de faktisk en pointe.
Jeg vil godt endnu en gang opfordre i hvert fald Socialdemokratiet til at overveje ændringsforslag nr. 12.
Det synes jeg faktisk ikke på nogen som helst måde kan udlægges,
som om vi går imod det sigte, at loven skal have midlertidig karakter og ikke permanent.
Dorte Bennedsen (S), 1999-04-23:
Jeg prøver én gang til.
Intentionen i denne her lov er at skabe nogle vilkår for disse mennesker, som kan give dem - i det omfang det overhovedet er muligt - en menneskelig tilværelse i den tid, de er her i landet.
Jo længere de er her, jo større bliver behovene formentlig, og derfor er der mange bemyndigelser, hvilket jeg også ved førstebehandlingen sagde; jeg bryder mig ikke om bemyndigelser, men der er mange bemyndigelser i den her lov netop for muligheden af at kunne tilpasse vilkårene.
Så er der indsat en revisionsparagraf, og den kan dels ændre på den her lov, dels kan den jo bruges som en anledning til at tage en ordentlig diskussion her i Folketinget: Hvilke erfaringer har vi - nu har de været her 1 år - hvad er der af erfaringer?
Opfylder vi behovene, eller opfylder vi dem ikke?
Det kan være her i denne nødlov, eller det kan være i udlændingeloven, der kan være behov for ændringer.
Og jeg synes, det er rimeligt at bruge tiden her inden udgangen af næste folketingssamling til at få en ordentlig, gedigen debat i Folketinget om de sager.
Så ved vi, hvad det er for en type mennesker, vi har heroppe, vi ved, hvad deres behov er osv. Så spørger fru Pernille Frahm, om vi ikke kunne gøre alt det her fra starten.
Vi synes ikke, det er nogen god idé med det, der foregår i selve Serbien, at sige til dem: Venner, vi skal nok tage de af jer fordrevne folk herop og give dem permanente vilkår heroppe.
Det var formentlig det, Milosevic mest af alt gerne ville se: at de vesteuropæiske lande nu melder ud, at vi nok skal sørge for, at han bare kan fortsætte.
Det kan man så være enig eller uenig med os i, men det er baggrunden for denne lov om midlertidigt ophold.
Og så er jeg lidt træt af, at hver gang der står et eller andet, som ikke er defineret i fuldstændig eksakte bogstaver og kommaer, så bliver det tolket, som at man nok vil bruge det til at fratage rettigheder og forringe vilkår og genere dem i en hvilken som helst henseende.
Jeg kan ikke begribe, at de mennesker, der er optaget af den her sag, ikke kan indse, at det her handler om at gøre det så godt som muligt, og ikke tør have tillid til, at også en bemyndigelse kan bruges ordentligt og godt og ikke behøver at bruges indsnævrende; den kan faktisk bruges udvidende, og det er det, ministeren gang på gang har svaret os.
Pernille Frahm (SF), 1999-04-23:
har været, da man lavede forslaget til en revisionsparagraf.
Man kan håbe, at det betyder, at vi får en gentagelse af situationen omkring bosnierloven, og dér vil jeg gerne spørge fru Dorte Bennedsen: Hvordan kan det være, at man går med i et forløb omkring bosnierloven, hvor man ændrer alt det midlertidige og giver folk en status, hvor opholdet tæller fra allerførste opholdstilladelse - man går med på at lave den revision - og nu laver man så en helt ny lov, der gentager alle de fejl, som vi var fælles om at fjerne?
Hvorfor skal vi først have 1 år med alle fejltagelserne, før vi kan gøre det, vi ved vi er nødt til at gøre, og som er det eneste rigtige?
Hornbech, om hun alene er ophavsmanden til denne her sproglige kreativitet, som gør, at det, som hun selv beskriver som »en særlig situation«, hvor der er brug for »et særligt retsgrundlag«, for »en særlig gruppe mennesker« - altså det, som vi normalt ville kalde for »en særlig lov« eller »en særlov« - fordi fru Birte Rønn Hornbech skal være tilfreds derfor kalder det en nødlov.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-04-23:
Det, der er hele kernen i det, jeg forsøger at spørge fru Dorte Bennedsen om, er jo lige præcis det, fru Dorte Bennedsen også svarer her med ordet »kan«: at man inden for en vis periode kan tilbagesende flygtninge, som har haft midlertidigt ophold her i landet, men man gør det ikke.
Et af de spørgsmål, som Dansk Folkeparti har forfulgt i udvalgsarbejdet,
er lige præcis, i hvilket omfang man benytter muligheden for efter den almindelige udlændingelovgivnings muligheder at tilbagesende flygtninge inden for den 3-års-regel.
Og der har været fremsendt en række prøvesager, og det viser sig i praksis, at så gør man det overhovedet ikke; man benytter sig ikke af muligheden.
Derfor er det jo lidt afgørende for os at vide, om det er, fordi man ikke vil benytte sig af muligheden; om det er, fordi man har det grundlæggende synspunkt, at en person, der er kommet hertil og har fået asyl eller midlertidigt ophold efter denne her særlov, man nu vil vedtage, at den person i virkeligheden selv bestemmer, om vedkommende vil retur, eller om det er således, at hvis man erklærer området dernede for at være sikkert, så de kan vende tilbage, jamen så skal de personer tilbage, og så betyder midlertidigheden, at det ikke er et spørgsmål om, at man spørger: Vil du tilbage, ja eller nej?
Men så bliver de selvfølgelig sendt tilbage uanset hvad.
Det er det, jeg forsøger at få et klart svar på, og jeg må så konstatere, at det kan jeg altså ikke få.
Dorte Bennedsen (S), 1999-04-23:
Jeg vil gerne starte med at sige undskyld til hr. Thulesen Dahl for, at jeg ikke hørte efter.
Mit problem er, at jeg har hørenedsættelse, og når der er så meget støj i salen, kan jeg ikke høre, hvad der bliver sagt.
Jeg havde svært ved at høre, hvad fru Pernille Frahm sagde.
Derfor var jeg nødt til at spørge hende.
Og det er altså også en henstilling om at få lidt mere ro i salen.
Det er faktisk svært, når man hører dårligt.
Til fru Pernille Frahm: 2 plus 5 år, jamen det var jo det, jeg vekslede ord med hr. Søren Søndergaard om.
Denne siger 2, og den anden siger 3, og i min regnebog er 2 og 3 lig med 5.
Men det synes jeg er nogle af de ting, man kan se på - det var derfor, jeg henviste til revisionsparagraffen.
Så talte hr. Thulesen Dahl om midlertidighed.
Jeg er nødt til at sige til hr. Thulesen Dahl, at hvis man læser lovforslaget, og hvis man læser de svar, der er givet under udvalgsbehandlingen, så fremgår det jo, at hvis forholdene ændrer sig - der er nogle betingelser for, at der er ophold her, ligesom der er det under udlændingeloven - og hvis de betingelser ikke længere er til stede, kan de pågældende vende tilbage. Og jeg ved godt - hr. Thulesen Dahl behøver ikke at ryge op med det samme - at det, jeg skal svare på, er, om vi vil tvinge dem ud; vil vi tage pisken og smide dem ud?
Jeg tror, det er et fuldstændig retorisk spørgsmål, for det, jeg oplever, er, at disse mennesker i virkeligheden nødigt vil væk fra nærområderne dernede, for de vil jo tilbage til deres egne områder.
Men det er klart, at hvis betingelserne ikke længere er til stede, hvis FN og UNHCR kan komme og sige, at de kan vende tilbage i sikkerhed og værdighed, så skal de vende tilbage. Det fremgår af loven, det fremgår af de spørgsmål og svar, der er givet under udvalgsbehandlingen, som enhver i Retsudvalget kunne have sat sig ned og have læst.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-04-23:
Fru Dorte Bennedsen gør ikke engang et forsøg på at svare på det spørgsmål, jeg stillede.
Og derfor vil jeg gerne være sikker på, at fru Dorte Bennedsen hører det spørgsmål, jeg så stiller nu. Jeg ved ikke, om fru Dorte Bennedsen har tid, men det spørgsmål, jeg stiller, er faktisk et spørgsmål, jeg gerne vil have svar på.
Det er, hvad der i Socialdemokratiets terminologi er midlertidigt.
Det er således, at vi efter den almindelige udlændingelovgivnings rammer har en 3-årig periode, efter en person har fået asyl,
hvorunder en person kan udsendes, hvis der bliver fredelige forhold dér, hvor personen kommer fra.
I praksis benytter man ikke den mulighed, og derfor er mit spørgsmål: Når man nu vil lave denne her særlov, hvor man giver en række personer midlertidigt ophold i Danmark,
vil de så, hvis det er således, at man med sikkerhed og værdighed kan tilbagesende personerne, blive tilbagesendt, også selv om de ikke selv ønsker det?
Det må også være muligt for fru Dorte Bennedsen at forholde sig til det.
Pernille Frahm (SF), 1999-04-23:
Jeg vil gerne spørge fru Dorte Bennedsen, om det så ikke er sådan, at når man nu er igennem de 2 års midlertidigt ophold, som loven pålægger, og hvis man så skulle gå hen og søge asyl efter de 2 års midlertidigt ophold, så kommer man ind under den almindelige integrationslovs bestemmelser.
Det vil sige, at oven i de 2 års midlertidigt ophold har man nu 3 års ekstra midlertidig opholdstilladelse.
Samlet set 5 års midlertidig opholdstilladelse.
Er det en forringelse i forhold til den situation, normale flygtninge ville blive sat i, eller ej?
Søren Søndergaard (EL), 1999-04-23:
Nu synes jeg måske, det er besynderligt at begrunde, at man gennemfører en forringelse, med, at man jo samtidig indfører en revisionsparagraf.
Altså, det har ikke et selvstændigt formål at få en forringelse, så hvorfor lave forringelsen?
Det behøver man jo ikke gøre.
Og jeg vil godt bede fru Dorte Bennedsen om at bekræfte, at den lov, man gennemfører her, i forhold til den bosnierlov, som et flertal bestående af Socialdemokratiet, De Radikale og venstrefløjen gennemførte, på det her punkt betyder en klar forringelse for de pågældende.
Dorte Bennedsen (S), 1999-04-23:
Til hr. Søren Søndergaard må jeg sige, at det vist er det, man på godt dansk kalder et retorisk spørgsmål, for hr. Søren Søndergaard kender lovgivningen lige så vel som de fleste andre her i huset.
Det er jo korrekt, at der er 2 år her og 3 år i udlændingeloven, men der er jo flere grunde til, at der kommer en revisionsparagraf ind.
Og det her problem, der rejses her, kan efter mine begreber være et, der måske kunne drøftes i den forbindelse, men selvfølgelig kan jeg bekræfte, at loven ser ud, som loven gør.
Og til hr. Thulesen Dahl: Det er vist næppe et retorisk, men et populistisk spørgsmål, som blev stillet her.
Hr. Thulesen Dahl ved vist nok, at når man søger asyl, har man retten til at få sin asylsag behandlet, og får man afslag, skal man rejse ud.
Og så er der den mulighed - det er jo også en af grundene til, at det her er midlertidigt - at verden ser anderledes ud.
Det, der er fuldstændig afgørende for Socialdemokratiet, er, at hvis kosovoalbanere skal vende tilbage fra Danmark til Kosova, så skal det ske i det, FN kalder »sikkerhed og værdighed«, og kan det ikke ske på den måde, så er vi ikke med til noget.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-04-23:
Man har fra Socialdemokratiets side gjort en del ud af at sige, at den her lov er midlertidig, og at der så skal ske forlængelse osv. af opholdstilladelsen for de mennesker, der kommer hertil.
Det, der er mit spørgsmål, er: Hvis nu NATO får sat sig igennem, Milosevic går af, og man får en eller anden form for fred, hvis nu det lykkes på et eller andet tidspunkt, er det så med Socialdemokratiets medvirken, at de mennesker, der kommer hertil, i givet fald bliver tvunget hjem, også eventuelt imod deres vilje?
Vil de personer, som har et ønske om at blive her, blive tvunget hjem alligevel?
Når jeg bliver nødt til at spørge, er det selvfølgelig, fordi det efter den almindelige udlændingelovgivnings rammer jo er sådan, at man inden for en 3-års-ramme kan tage en opholdstilladelse tilbage og tvinge personen hjem, men i praksis - har vi jo kunnet notere i et svar fra indenrigsministeren - benyttes dette jo overhovedet ikke.
Og derfor er det væsentligt at få afklaret, om man vil benytte den mulighed i givet fald, selv om de pågældende personer ikke ønsker at rejse hjem frivilligt.
Søren Søndergaard (EL), 1999-04-23:
Men jeg forstår altså stadig væk ikke - og derfor vil jeg godt gentage spørgsmålet - hvad der er baggrunden for, at man i forhold til, hvordan bosnierloven endte med at se ud, i denne her lov laver en klar forringelse, fordi man siger: 2 års midlertidighed, derefter kommer asylbehandlingen - hvor lang tid den er, ved vi ikke - og dertil kommer så 3 år, hvor man stadig væk kan sendes tilbage.
Det vil sige en usikkerhed, som er på mindst 5 år, måske 6 år.
Det var jo lige præcis det, Socialdemokratiet, De Radikale, SF og Enhedslisten sagde, da vi lavede revisionen
af bosnierloven: Vi vil ikke være med til, at folk skal leve i usikkerhed så længe
Det ville Venstre og De Konservative godt.
Derfor lavede de en frygtelig ting hen over julen og udsatte behandlingen af loven.
Men hvorfor laver man nu den politik, som Venstre og De Konservative stod for dengang?
Hvad er grunden til, at Socialdemokratiet har skiftet holdning, og ikke har den samme holdning, som de havde sidst?
Pia Kjærsgaard (DF), 1999-04-23:
Det var egentlig lidt det samme, som jeg bad om en kort bemærkning til, for det er altså hykleri, når fru Birthe Rønn Hornbech afviser, at det her er en særlov.
Selvfølgelig er det en særlov, og det var også det, indenrigsministeren lagde op til de første dage, efter man kom frem med, at nu ville man lave en speciel lov for en vis gruppe mennesker - altså kosovaalbanerne i det her tilfælde - præcis på samme måde, som man tidligere har gjort det i forhold til palæstinenserne, til serberne, til bosnierne. Dengang var det en særlov, og det her er også en særlov, og jeg synes, det rent ud sagt er lidt pjanket, bare for at fru Birthe Rønn Hornbech kan gå ud til sit bagland og sige, at det her er en nødlov.
Det er måske det, Venstre har fået igennem i forhold til denne her lov?
I stedet for at kalde det en særlov, så kalder man det en nødlov.
Det er simpelt hen noget pjank.
Fru Birthe Rønn Hornbech må indrømme, at det er en særlov.
Og det, der godt kan undre, er det syn, som fru Birthe Rønn Hornbech faktisk altid har udtalt sig om at have på særlove: at det var noget pjat, og det skulle man ikke gennemføre.
Pernille Frahm (SF), 1999-04-23:
Til fru Dorte Bennedsen: Der er jo ingen her, der siger, at de skal have permanente vilkår.
Det, vi siger, er, at de skal have vilkår som andre flygtninge.
Denne her gruppe får midlertidige vilkår i 2 år plus asylsagsbehandlingstid plus 3 år.
Vi vil bare have, at de får de samme betingelser som andre flygtninge.
Kan fru Dorte Bennedsen bekræfte, at det er sådan, at man ikke har permanente vilkår før allertidligst efter 3 år?
Jeg mener ikke, det er vores opgave at deltage i en fodboldkamp, hvor flygtninge bliver kastebold
mellem os og Milosevic.
Birthe Rønn Hornbech (V), 1999-04-23:
Jamen altså for mig kan fru Pernille Frahm og fru Pia Kjærsgaard da godt tage hinanden i hånden, hvis begge parter synes, at det er en yndig alliance, og så kalde loven en særlov.
Det spiller jo ikke nogen rolle.
Jeg er sådan set ligeglad. Det er rigtigt, at vi bad om at få det kaldt en nødlov, for det er det, vi synes, det er. Bare vi er enige om, hvad en særlov er, og en særlov er altså for mig en sammenblanding af magterne og en overtrædelse af grundlovens § 3, og det er der ikke tale om her.
Fru Pia Kjærsgaard blander tingene sammen, når palæstinenserloven nævnes sammen med bosnierloven.
Bosnierloven var også en særlig lov for en særlig gruppe mennesker i en særlig situation.
Ved Palæstinenserloven var det oppositionen, den daværende opposition, der gjorde sig til udøvende magt og gav opholdstilladelse til nogle mennesker, som var inde i en asylprocedure, hvor man altså ikke ville acceptere den udøvende magt, men gjorde sig til udøvende magt.
Det er problematisk og magtmisbrug og ulighed.
Her er der tale om, at vi helt fra starten åbent har sagt, at det skal være en særlig lov, og det vedstår vi os.
Det var ministerens ønske, og det mener vi også er nødvendigt.
Hr. Thulesen Dahl taler om det midlertidige.
Jamen jeg tror da, at det for alle dem, der stemmer for loven, er afgørende, at opholdet er midlertidigt.
Der er da ingen, der tror andet, når vi har set de kosovoalbanere under de forfærdelige forhold, end at det vil være en hjælp, så længe de er her.
Når man hører Dansk Røde Kors fortælle, og jeg har da også talt med journalister, der har været dernede, så kan de alle fortælle, at dette folk har et fantastisk sammenhold og netværk, og de ønsker at komme tilbage.
Ja, det har jo faktisk været sådan, at vi har været nødt til at understrege i loven, at det skal være efter deres eget ønske, fordi vi har set, at der nærmest er nogle, der er blevet tvunget til Norge.
Så jeg synes, at hr. Thulesen Dahls spørgsmål er helt ved siden af virkeligheden.
Henrik Svane (RV), 1999-04-23:
Hr. Jann Sjursen tog næsten ordet ud af munden på mig, for det var i samme boldgade, jeg godt lige vil stille et spørgsmål.
Ihukommende at SF stemte for bosnierloven, da den kom, hvor der også var tale om en midlertidighed, så vil jeg da gerne bede fru Pernille Frahm om fra Folketingets talerstol at tydeliggøre, hvad hun mener, når hun udtrykker tvivl om, hvilket retsgrundlag de pågældende flygtninge har, når de kommer til Danmark under denne lov.
Vi vil bede om en tydeliggørelse.
Jann Sjursen (KRF), 1999-04-23:
Fru Pernille Frahm stillede spørgsmålet: Hvorfor skal man gøre det enkelt, når man kan gøre det kompliceret?
Fru Pernille Frahm fik rejst en masse spørgsmål i relation til det lovforslag, som vi behandler nu.
Det var uklart, og det var usikkert, hvad det egentlig var, vi stillede de kosovoalbanske fordrevne i udsigt.
Det kan man selvfølgelig godt mene, men jeg synes ikke, man kan have lov til at mene det, medmindre man så siger: Hvad er det, der er usikkert?
Hvad er det, der er uklart for fru Pernille Frahm i det her lovforslag?
Jeg spørger ikke, om fru Pernille Frahm er enig eller uenig.
Det er en anden sag.
Men hvad er det helt præcis, der er uklart og usikkert i forhold til det lovforslag, vi behandler nu?
Det synes jeg fru Pernille Frahm skylder et meget præcist svar på.
Og når nu fru Pernille Frahm tager UNHCR i ed for sine synspunkter - og det synes jeg er fair nok, vi lytter også fra Kristeligt Folkepartis side meget gerne til UNHCR - så synes jeg også, det må være tankevækkende for fru Pernille Frahm, at UNHCR i sit nonpaper af 20. april ikke anfægter, at der nu tilvejebringes et selvstændigt retsgrundlag for at give midlertidig opholdstilladelse til de nødstedte fra Kosovoprovinsen.
Gør det ikke indtryk på fru Pernille Frahm, der ellers hæfter sig så meget ved - og det synes jeg er fint - hvad UNHCR siger?
De har faktisk ikke kritiseret dette, at der tilvejebringes et selvstændigt retsgrundlag for de nødstedte fra Kosovo.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-04-23:
Fru Birthe Rønn Hornbech sagde, at det her var en folkesag.
Og Dansk Folkeparti er ikke et sekund i tvivl om, at det er en folkesag at hjælpe mennesker i nød, og det er noget, vi alle sammen bakker op om.
Og det er nok også en folkesag i et vist omfang at hjælpe mennesker her i landet, hvis det vel at mærke reelt er midlertidigt, man hjælper disse mennesker.
Derfor det spørgsmål til fru Birthe Rønn Hornbech, som jeg ikke kunne få svar på fra Socialdemokratiets ordfører, fru Dorte Bennedsen, nemlig: Hvis der bliver fred, hvad vi må håbe, i Serbien, og det bliver muligt for de her mennesker at vende hjem, er Venstre så med på, at det ikke er et spørgsmål om frivillighed, om de mennesker vender hjem, men er et spørgsmål om pligt; det er et spørgsmål om, at de bliver hjemsendt, uanset om de mennesker selv har et ønske om at måtte blive i Danmark?
Søren Søndergaard (EL), 1999-04-23:
Det lovforslag, som vi i den her debat forsvarer mod bliver forværret, tilsiger, at folk for det første skal søge om asyl, og så skal de have asyl for overhovedet at kunne blive her.
Det er, fordi det fremgår af udlændingeloven.
Man skal have asyl for at blive her, og det tager nogen tid.
Det vil sige, at mellem 4 og 5 og nogle gange 6 års midlertidighed eksisterer i dag.
Sådan er det, og det er den midlertidighed, som fru Birthe Rønn Hornbech vil gøre endnu længere, endnu mere usikker for de pågældende.
Derfor er det selvfølgelig også noget vrøvl, at vi på arrogant vis vil have, at alle skal tvinges til integration.
Det må de da selv afgøre, og ifølge gældende lov må de altså efter 3 år afgøre, om de vil blive i Danmark, fordi så kan de ikke længere smides ud, altså 3 år efter de har fået asyl.
Ifølge fru Birthe Rønn Hornbech er det 7 år, efter de har fået asyl, og det får konsekvenser for dem, for deres børn, for deres mulighed for at integrere sig osv.
Pia Kjærsgaard (DF), 1999-04-23:
Fru Birthe Rønn Hornbech må trods sin ordførertale jo efterhånden være enig i ved at støtte det her forslag, at man bare giver opholdstilladelse uanset hvad.
Den dér regel om midlertidighed, som fru Birthe Rønn Hornbech gerne vil give udtryk for at Venstre går ind for , holder ikke en meter i det her forslag.
Jeg synes, fru Birthe Rønn Hornbech skulle stille nøjagtig det samme spørgsmål til hr. Arne Melchior, som hun stillede til hr. Søren Søndergaard, men der ligger jo nok nogle taktiske og politiske hindringer i vejen.
Som sædvanlig hamrende uærligt fra Venstres side.
John Vinther (KF), 1999-04-23:
Da Det Konservative Folkepartis ordfører, hr. Bendt Bendtsen, er forhindret i at være til stede under denne andenbehandling, skal jeg kort redegøre for Det Konservative Folkepartis stilling.
Under førstebehandlingen sagde vi fra konservativ side, at vi bakkede op bag NATO-aktionen i Kosovo, hvor Milosevic er i gang med både folkedrab og etnisk udrensning.
også ja til at vedstå os vores humanitære ansvar i denne sag, og det ja gentager vi i dag ved at stemme ja til loven.
Vi fastholder stadig, at hjælp i nærområdet er hovedhjælpen og den hjælp, som har første prioritet, men vi har også sagt ja til at hjælpe UNHCR med denne kvote af midlertidige flygtninge; flygtninge, som er svage og syge, flygtninge, som er drevet fra hus og hjem.
Med hensyn til ændringsforslagene skal jeg oplyse, at når man fra regeringens side har udtrykt, at der kan skaffes bomuligheder nok til disse flygtninge, så kan vi ikke se, at det skulle være nødvendigt at ekspropriere, ligesom det ikke skulle være nødvendigt at sætte planlovens bestemmelser ud af kraft.
Det er også et spørgsmål om borgernes retssikkerhed.
Samtidig ønsker vi ikke at invitere folk til Danmark, som har begået en kriminalitet af en sådan størrelse, at de ville være blevet udvist, såfremt de havde været her.
Med hensyn til bemyndigelserne er vi fra konservativ side jo normalt meget, meget forsigtige med sådanne, men her har vi tillid til, at indenrigsministeren håndterer disse fleksibelt, når vi taler om undervisning, aktivering og beskæftigelse, og vi er klar til at drøfte disse ting, såfremt det bliver nødvendigt, når vi nærmer os de praktiske problemer, som kan opstå.
Disse mennesker, som i disse timer er fordrevet fra hus og hjem, skal stilles i den bedst mulige situation, så de en dag kan komme hjem og genopbygge deres land.
Det er en sag, som vi gerne støtter fra konservativ side, og vi synes, det er beskæmmende, at der er partier i denne sal, som ikke kan støtte denne humanitære opgave.