runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Rasmus Prehn (S), 2006-05-11:
Netop med hensyn til regeringspartiernes løfter om at indfri Barcelonamålsætningen er det fuldstændig klokkeklart og tydeligt, at der er blevet givet et løfte fra regeringens side om, at man vil indfri det her mål, og der har man i valgkampen anvist det økonomiske råderum, hvor man kunne finde pengene til det her.
Derfor kan jeg også godt forstå den bekymring, som hr. Per Clausen fra Enhedslisten giver udtryk for, nemlig at man lige pludselig vil til at finde finansieringen i form af at lave velfærdsændringer.
Det har sådan set været klart hele tiden, at man havde fundet pengene, så man skal sådan set i gang med nu fra regeringens side at finansiere de samme penge to gange, og det virker meget underligt.
Med hensyn til spørgsmålet om midler til fri forskning ligger det jo klart i det forslag til vedtagelse, som vi har fremsat sammen med Enhedslisten, at vi vil være med til at øge midlerne til den fri forskning i form af flere basismidler, fordi vi tror på, at det er der, man kan finde frem til noget af den vigtige førviden, der skal til for at klare sig i den globale udfordring.
Margrethe Vestager (RV), 2006-05-11:
Det kan ikke have undgået nogens opmærksomhed, at ministeren på ingen måde forsøgte at svare på de spørgsmål, der blev stillet.
Det første spørgsmål handler ikke om, hvorvidt ministeren synes, han har fået positive svar.
Det handler om, hvorvidt det ikke er sådan, at ministeren har stillet et spørgsmål, som kun anviser én vej for de institutioner, som har fået ministerens brev, nemlig: Hvem vil I fusionere med?
Det var det ene.
Det andet var, at det forekommer mærkeligt, at man lige pludselig hiver »vi har jo folkestyre« op af posen i den her sammenhæng.
Det her handler jo ikke om, hvorvidt vi har folkestyre eller ej.
Det handler om, hvorvidt det er Folketinget eller in casu regeringen – for det er det jo konkret, Dansk Folkeparti har man jo altid med på vognen – som skal tage stilling til, hvad det er, der skal satses på, inden for hvilke områder der skal satses, hvad det er, vi skal forske i for danske forskningsmidler.
Det er jo en principiel diskussion.
Per Clausen (EL), 2006-05-11:
Det er ikke for at kommentere dette meget udmærkede forslag til vedtagelse, men det er for at stille to konkrete spørgsmål til hr. Rasmus Prehn.
Det ene er: Er hr. Rasmus Prehn ikke enig med mig i, at regeringen indtil for ganske nylig gav løfter om, at man ville leve op til Barcelonamålsætningen, altså vedrørende den ene procent til forskning, uden at koble det sammen med, at det skulle betales af forringelser i dagpengesystemet, forringelse af efterlønnen og forringelse af SU, og er hr. Rasmus Prehn ikke enig med mig i, at der sådan set ville være gode muligheder for at finde de nødvendige midler uden at gennemføre disse forringelser?
Det andet spørgsmål til hr. Rasmus Prehn er, om jeg skal forstå hr. Rasmus Prehns udtalelser sådan, at Socialdemokraternes betingelse for at lave en aftale med regeringen er, at der tilføres i hvert fald lige så mange ekstra midler til fri forskning, som der tilføres til det, som Venstres ordfører kalder strategisk forskning.
Torsten Schack Pedersen (V), 2006-05-11:
Igen må jeg sådan lidt undres over, at det skal være et problem, at der kan blive flere midler inden for et område.
Hvis nu man sådan bare skulle lave det tankeeksempel, som jeg bestemt ikke på nogen måde kunne tænke mig skulle blive virkelighed, at man skar ned, så ville fru Charlotte Fischer jo åbenbart synes, at det var fint, bare vi holdt det samme relative forhold.
Det synes jeg er noget værre sludder.
Det må altså være sådan, at når vi kommer med ekstra penge og der ikke er nogen, der skal aflevere, så er der altså ikke nogen, der tager noget fra nogen.
Samtidig er det jo altså sådan, at andelen af de konkurrenceudsatte midler i Danmark ligger lavere i dag, end den gjorde for 5-10 år siden.
Vi ligger også lavere end landene i Norden, som vi normalt sammenligner os med, der ligger vi lavere i forhold til, hvor meget der er konkurrenceudsat.
Så jeg må sige, at det ikke kan være overraskende, at vi lader os inspirere af andre, og at vi også synes, at der skal være et fokus.
Så er jeg selvfølgelig glad for opbakningen til og anerkendelsen af, at regeringen siger, at vi skal have nogle større og længerevarende projekter og en større dækning af projekterne, for det giver nemlig forskerne bedre mulighed for at få bedre rammer til fordybe sig i nogle længerevarende projekter, så vi netop ikke havner i den situation, som fru Charlotte Fischer beskriver.
Charlotte Fischer (RV), 2006-05-11:
Alt andet lige bliver der jo relativt færre midler.
I dag går to tredjedele af de offentlige forskningsmidler til basismidler, fremover skal det kun være halvdelen, så relativt set bliver der færre basismidler, og der må jo ligge en eller anden overvejelse til grund.
Det system, vi har i dag, virker formentlig rimelig godt, og vi har en solid tradition, men alligevel siger man, at det skal ændres, og i mit hoved hænger det ikke specielt godt sammen.
En anden ting er jo også, at når man vælger at sige, at flere midler skal over i konkurrence, uanset om det er de strategiske eller de frie midler, så skal forskerne alt andet lige bruge mere tid på at søge.
Det kan ikke være anderledes.
Jo flere midler man lægger over i konkurrence, jo mere tid skal der bruges på at søge.
Noget af det, vi hører er problemet for mange forskere, er jo faktisk, at de ikke har tid til at forske, for de sidder og laver ansøgninger op og ned ad stolper.
Jeg synes, det er fint, at regeringen lægger op til, at det skal være større beløb, så man ikke sidder og søger om småbeløb, men jeg synes, det er mærkeligt, at regeringen, når den er meget bevidst om, at forskerne i dag bruger alt for meget tid på at søge om midler, så synes, at der skal flere midler over i konkurrence, for det betyder, at man bruger mindre tid på at forske, når man er forsker.
Torsten Schack Pedersen (V), 2006-05-11:
Jeg må sige, at jeg er helt enig med fru Charlotte Fischer.
Det er et rigtig godt udgangspunkt, vi har i Danmark, vi har et godt og stærkt forskningsmiljø, og vi er beriget med mange dygtige forskere, og det er selvfølgelig et rigtig godt udgangspunkt, når vi har valgt at sige, at det er et område, vi vil prioritere meget højt.
Det er et område, som vi vælger at tilføre ekstremt mange midler for at sikre, at vi ikke bare kan opretholde det høje niveau, men også kan øge vores videnindhold, øge vores omstillingsparathed, øge vores konkurrenceevne og sikre, at vi også har råd til finansieringen i fremtiden.
Men jeg må sige, at fru Charlotte Fischer igen får det til at fremstå, som om regeringen ønsker at prioritere noget på bekostning af noget andet.
Det er ikke tilfældet.
Der er ikke tale om, at det frivillige forskningsområde skal fratages midler.
Det er et spørgsmål om, hvor vi skal lægge de ekstra midler.
Charlotte Fischer (RV), 2006-05-11:
Det fremgår jo af de papirer, som regeringen har udarbejdet i forbindelse med nedsættelsen af Globaliseringsrådet, at dansk forskning efter alt at dømme faktisk klarer sig rigtig godt.
Det fremgår bl.a. af publiceringer og citater.
Hvad er det egentlig for en dokumentation, regeringen lægger til grund for det?
Det kan man godt spørge sig selv om, for det er i hvert fald ikke lige til at se af de globaliseringsrådspapirer, jeg har kigget i.
Torsten Schack Pedersen (V), 2006-05-11:
Det ville undre mig meget, hvis vi lige præcis på dette felt skulle sige: Vi bevilger en meget stor pose penge, og så er det i øvrigt op til nogle helt andre at bestemme, hvordan hver eneste krone skal fordeles.
Forskningsfrihed er metodefrihed osv., men det er jo ikke en frihed til at tage fra den øverste hylde af de midler, vi sætter af.
Jeg synes, det ville være meget besynderligt, hvis der ikke var mulighed for at lægge en strategi og sige, at der er nogle felter inden for de store kasser og inden for de systemer, vi har, hvor vi fra politisk hold vil lægge nogle midler.
At sige, at forskningsfriheden er det samme som at overlade til forskerne at prioritere hver eneste forskningskrone, synes jeg er en meget voldsom udlægning af forskningsfriheden.
Margrethe Vestager (RV), 2006-05-11:
Jeg synes, det er tankevækkende, at ordføreren øjensynligt ikke selv kan høre, hvordan det lyder, når man forsøger at iklæde det legitimitet, bare fordi regeringen ikke vil bestemme, hvem der helt konkret skal have pengene.
Man synes, det er fuldstændig legitimt, at flere midler selvfølgelig skal føres i den retning, regeringen synes at Danmark skal udvikle sig i.
Det forskningsmiljø, vi har i dag, har sådan set historisk set haft en bredde i forskningsindsatsen, som har været med til at bringe os frem til det sted, vi står i dag, men der er ingen tvivl om, at både via de strategiske satsninger, regeringen lægger op til via Højteknologifonden, og via regeringens måde at omtale forskningsindsatser på bliver der lagt et meget, meget stærkt pres på forskningsmiljøerne, og det vil sige, at en stor del af den frihed, som er forudsætningen for et levende forskningsmiljø, er under pres.
Derfor vil vi gerne have at vide af Venstres ordfører, hvad Venstres principielle grundholdning til fri forskning er.
Er der tillid til, at forskere og universitetsledere faktisk prioriterer brede samfundsmæssige interesser og ikke kun det, der i regeringens optik er det bedste?
Torsten Schack Pedersen (V), 2006-05-11:
Jeg tror, at hvis man vælger at gå nogle få år tilbage og kigger på de bevillinger, der er blevet sat af, er det meget klart, at regeringen har brugt langt flere penge, end der er kommet fra UMTSmidlerne.
De er kun en lille del.
Så må jeg sige, at det undrer mig meget, at prioriteringen skal fremstå som et udtryk for en detaljeret politisk styring.
Når der skal udmøntes flere penge på det strategiske område, så foregår det via de strategiske forskningsråd og ifølge armslængdeprincippet, men det lyder næsten, som om den fordeling, der er lige nu, simpelt hen er den eneste rigtige, så der ikke er mulighed for at sige: Vi kommer med en ekstra pose penge, og derfor har vi selvfølgelig nogle ønsker om, hvilke kategorier de skal fordeles mellem, og hvor der skal lægges tyngde.
Margrethe Vestager (RV), 2006-05-11:
Jeg ved godt, at Venstre elsker denne fremstilling af regeringen, der kommer til og fylder huller op og gør alt det gode.
Der er bare det ved det, at det er ret langt fra sandheden, for alle planer for en stabil forskningsfinansiering var lagt, og det heroiske stykke arbejde, regeringen har gjort, er at udmønte de UMTS-midler, som Folketingets meget brede flertal har sørget for er kommet i kassen, på en god og ansvarlig måde.
Imidlertid har regeringen ikke især prioriteret forskningen.
Lige så snart det handler om en særlig prioritering af forskningen, er vi ude for en genbrugsretorik uden sidestykke.
Regeringen har talt og talt og talt og talt og talt om det, men det er altså meget svært at se, hvornår det løft kommer, ud over at den nu er blevet taget som gidsel i velfærdsforhandlingerne.
Ordføreren siger jo meget tydeligt, at hvis der skal bruges flere penge, skal regeringen bestemme, hvad de skal bruges til, og hvor er så tilliden til forskningsmiljøet og tilliden til, at der ud fra en faglig prioritering kan findes de rigtige satsningsområder, haves den rette risikovillighed, som må være en del af al forskning, og sørges for en bred finansiering af hele grundforskningen, så vi kan blive ved med at tage forskningsresultater hjem?
Alt det om den strategiske forskning og den globale konkurrence er jo en omskrivning af, at regeringen vil bestemme, og at regeringen vil bureaukratisere i en grad, som vi har set forspillet til, men som åbenbart skal blive endnu større.
Torsten Schack Pedersen (V), 2006-05-11:
Jeg må starte med at sige, at siden regeringen kom til i 2001, er der allerede næsten brugt et tocifret milliardbeløb
, er jeg lige ved at tro, på at sikre højere forskningsbevillinger og på at fylde det hul, som den tidligere regering efterlod, op.
Der er i hvert fald ikke nogen grund til at forklejne den indsats, regeringen allerede har leveret, for der er allerede fyldt godt op i kasserne for at sikre, at det hul, som Socialdemokratiet og den socialdemokratisk ledede regering efterlod, bliver fyldt op.
Til det må jeg bare sige, at det ikke er det, der er tale om.
Som jeg tidligere har sagt, er det således i dag, at hver gang der går 1 kr. til strategisk forskning, går der 3 kr. til den frie forskning, og det er Venstres klare ønske, at af den ekstra sum penge, regeringen kommer med, skal en større andel gå til den strategiske forskning.
Helge Sander (V), 2006-05-11:
Ja, og den principielle diskussion tager jeg meget gerne, men jeg synes, jeg har redegjort meget tydeligt for, at universiteterne vil få betydelig bedre forhold, når de her midler kommer.
Selv af de midler, der kommer fra forskningsrådene, forsøgte jeg at beskrive i min besvarelse, går langt, langt de fleste til universiteterne.
Vi har stor tillid til, at universiteternes ledelse, bestyrelserne og rektorerne kan løfte den her store opgave, og derfor har vi bl.a. også foreslået, at man fra universiteternes ledelse får mulighed for at søge større forskningspuljer, som man selv kan disponere over, således at man kan lægge en strategisk profil på det enkelte universitet.
Altså, jeg kan ikke forestille mig, vi er særlig uenige om det.
Der er forskel på fri forskning og strategisk forskning, og når det er strategisk forskning, kan vi diskutere, hvor stort beløbet skal være.
Men når vi kommer dertil, er det jo forskningen, forskerne og forskningsmiljøerne, der bestemmer, hvordan og hvorledes det skal foregå.
Rasmus Prehn (S), 2006-05-11:
Først var det en positiv reaktion på, at jeg valgte at tolke Dansk Folkepartis tilkendegivelse om at ville trække i samme retning som os andre med hensyn til at sikre fri forskning og grundforskning positivt.
Det var den ene ting.
Så var det med hensyn til fusioner spørgsmålet, om Dansk Folkeparti kan støtte det forslag, vi har fremsat om, at fusioner skal godkendes en for en, så vi, hver gang der er et enkelt forslag, skal have det på bordet, altså skal forholde os til hver enkelt forslag.
Og så var det i forhold til CVU'er spørgsmålet, om man kan forestille sig synergi ved et samarbejde mellem universiteter og CVU'er.
Helge Sander (V), 2006-05-11:
Jeg bliver nødt til at minde fru Charlotte Fischer om, hvorfor vi nedsatte Globaliseringsrådet, hvorfor regeringen fandt, det var utrolig vigtigt, at vi fik opprioriteret den dagsorden, der hedder: Hvordan skal Danmark fremover klare sig i internationaliseringen og løse hele den omstillingsproces, som vi skal igennem?
Det var hele baggrunden, og når regeringen i finansloven efter sommerferien fremsætter forslag om, at der til området tilføres betydelig flere midler de næste 4 år, er det, fordi vi mener, at den opgave skal løses.
Men vi mener også, det er en politisk opgave at være med til at pege på, hvordan og hvorledes den skal løses.
Og derfor mine bemærkninger tidligere til det strategiske område.
Jeg kan ikke lade være med at sige, at når vi hele tiden peger på, hvordan de løser det i Sverige og ikke mindst i Finland, ja, så har de altså 69 pct. af deres offentlige midler, som går lige akkurat til strategisk forskning.
Lissa Mathiasen (S), 2006-05-11:
Vi ved, at der bare i København er mange tusinde tilfælde.
Jeg er vidende om, at over 5 pct. af den samlede private udlejningsmasse bliver misbrugt og groft udnyttet for lejernes vedkommende på den her måde, altså at man har en mellemmand og en alt for høj husleje.
Set i forhold til det, og at det dermed også fjerner en meget stor mængde af de boliger, der ellers bare skulle lejes ud, er det vel et lille problem, eftersom det er relativt få firmaer, der søger om at få lov til at leje ud til f.eks. en forsker, der kommer.
Derfor vil det vel – det er i hvert fald det svar, vi har fra Københavns Kommune – være i en meget begrænset tid.
For det er vel ikke meningen, at firmaer skal ligge og lave hoteldrift i et større omfang.
Det er egentlig det, vi synes, der er forkert i det her.
Anita Knakkergaard (DF), 2006-05-11:
Noget af det er jeg enig i.
Men der, hvor ventetiden kommer, er så for de andre virksomheder, som skal hen og have dispensation.
Der kommer der en ventetid.
Man skal da ikke tro, at man ude i kommunerne bare står og venter på, at der skal komme nogle, og at man skal give dispensationer.
Lissa Mathiasen (S), 2006-05-11:
Jeg vil godt takke for en langt hen ad vejen meget positiv tale, men der, hvor jeg hører kæden hoppe af, er, når der bliver sagt, at det her kommer til at betyde, at der bliver lang ventetid for lejerne.
Tværtimod, det eneste, der overhovedet kan komme – det håber jeg, og det er det, jeg vil spørge om – er i forbindelse med, at kommunerne skal godkende, hvis det er byfornyelse, anden form for genhusning, boligsociale formål eller en virksomhed, der siger, at den har brug for en bolig til forskere i en særlig situation.
Det er den eneste situation, men ellers vil det gå meget hurtigere.
Er man egentlig ikke enig i det i Dansk Folkeparti?
Anita Knakkergaard (DF), 2006-05-11:
Lovforslaget er fremsat af Socialdemokratiet og Socialistisk Folkeparti, der hermed forsøger at lukke et hul i lejelovgivningen, der er medvirkende til at presse huslejerne op for lejeren.
Hensigten med forslaget har selvfølgelig Dansk Folkepartis fulde sympati.
I lovforslaget henvises der til en særlig konstruktion, der bruges til at omgå boligreguleringslovens bestemmelser om huslejens størrelse.
Fremgangsmåden, hvorved det bliver muligt at forhøje huslejen, er følgende: Boligen udlejes ikke direkte til lejeren, men til en offentlig eller privat virksomhed, som videreudlejer den til en beboer.
Hermed er der tale om udlejning efter erhvervslejelovens regler til den offentlige eller private virksomhed.
Lejeforholdet er således ikke længere omfattet af boligreguleringsloven eller lejeloven, og huslejen kan fastsættes frit og kan ikke prøves i huslejenævnet, men skal i boligretten.
Så langt, så godt.
Herefter udlejer en privat eller offentlig virksomhed lejligheden til eventuelt en medarbejder eller en anden person til den husleje, de eventuelt selv betaler for lejligheden.
Dette lejeforhold er nu igen omfattet af lejelovens og boligreguleringslovens bestemmelser.
Medarbejderen eller den beboer, der er flyttet ind, kan få prøvet huslejens størrelse i huslejenævnet.
Nu ønsker forslagsstillerne så, at det indføres i boligreguleringslovens § 46, stk. 1, at kun fysiske personer kan leje boliger.
Dette vil forhindre, at boliger kan udlejes med en virksomhed som mellemled.
Dog understreges det, at kommunalbestyrelsen fortsat kan få mulighed for at give dispensation fra bestemmelsen til legale formål.
Her tænkes på de formål, som loven egentlig også bruges til i dag: leje boliger ud til byfornyelsesselskaber, forskere med ophold kortere tid i Danmark, boligsociale formål, Dansk Flygtningehjælp m.v.
give kommunerne en masse ekstraarbejde samt lange ventetider for at få en bolig.
I Dansk Folkeparti mener vi, det er væsentligt, at lejerne beskyttes og har mulighed for at gå i huslejenævnet.
Vi bryder os heller ikke om, at man på denne kunstige måde hæver huslejen.
Vi vil gerne vide, i hvor stort et omfang det foregår.
Vi ønsker heller ikke at lave hovsaløsninger, som jeg egentlig mener den her er.
Det her lovforslag vil bare give kommunerne en masse ekstraarbejde og lange ventetider for lejerne, hvis vi ikke lukker hullet på en mere tilfredsstillende måde, end dette forslag gør.
Så vi ønsker godt nok at få lukket det, som Socialdemokratiet og SF siger er et hul, men vi ser frem til arbejdet i udvalget, da vi i Dansk Folkeparti selvfølgelig også ønsker at lukke et såkaldt hul i lovgivningen.
Men vi kan ikke stemme for forslaget, som det ser ud i dag.
Inge-Lene Ebdrup (V), 2006-05-11:
Det er normalt sådan, at hvis vi her i Folketinget omtaler et hul i lovgivningen, så handler det om nogle, der laver noget, som på sin vis er lovligt nok, men som måske ikke er hensigtsmæssigt efter det, der er ment i lovgivningen.
Det er ikke det, der er tilfældet her.
Det, der er tilfældet her, er, at man laver noget, som efter ministeriets allerbedste mening er ulovligt, og det, der bare er problemet, er, at det er svært at komme efter de her mellemmænd, som gør det, fordi det i sidste ende betyder, at lejeren mister sin bolig, og det er selvfølgelig ikke hensigtsmæssigt.
Så jeg kan i hvert fald tilkendegive, at vi gerne vil se på en løsning af den her problemstilling.
Vi mener bare ikke, at det konkrete forslag, der ligger her, lever op til en rigtig, fornuftig og god løsning på den problemstilling.
Simon Pihl Sørensen (S), 2006-05-11:
En gang imellem skal man jo vælge at høre det positive, og uagtet at der var lidt kritik af lovforslaget, som det er fremsat, så hører jeg i hvert fald Venstre derhen, at Venstres ordfører mener, at hvis man ser bort fra de legale forhold, der er, så er der et misbrug her, og det vil Venstre gerne være med til at komme til livs.
Der er altså et hul her, som vi skal have lukket.
Så kunne jeg bare godt tænke mig at høre Venstres ordfører: Er Venstres ordfører ikke enig i, at man skal komme det misbrug til livs, og at det skal gå hurtigt?
For det, der jo sker, sådan som Enhedslisten tidligere påpegede det, er, at når der er sådan et hul, så bliver det udnyttet, indtil det bliver lukket.
Mener Venstre ikke, at der er tale om misbrug her, og at det hul skal lukkes hurtigst muligt?
Inge-Lene Ebdrup (V), 2006-05-11:
Meget kort kan jeg sige, at det vil vi ikke, fordi det forslag, der ligger her, ikke kommer til at virke.
Dernæst er jeg så bare nødt til at sige til fru Lissa Mathiasen, at det jo ikke er korrekt, at det er lovligt, at en mellemmand kræver en for høj leje af en lejer.
En lejer, der er beskyttet af lejeloven, er beskyttet, uanset om vedkommende lejer af en mellemmand eller lejer af den oprindelige udlejer.
Der, hvor der er et problem, som vi også gerne vil være med til at se på, er i den henseende, at lejeforholdet mellem ejeren af ejendommen og mellemmanden kan opsiges, i det øjeblik lejeren kræver sin ret, hvis lejeren betaler for høj leje, og dermed mister lejeren sin bolig.
Der er der, vi siger, at det vil være hensigtsmæssigt, at man som lejer ville kunne lægge lejeaftalen tilbage til den oprindelige udlejer, altså til ejeren af ejendommen, sådan at der ikke er nogen mellemmand.
Og det er det, som både ministeriet og også Ejendomsforeningen Danmark tydeligt siger til os, nemlig at det vil man også med al vægt mene at en eventuel domsafsigelse vil tilkendegive.
Disse domme findes desværre bare ikke.
Lissa Mathiasen (S), 2006-05-11:
Jeg har ikke nævnt noget om en dom i Københavns Boligret, så det må stå for Venstres ordførers egen regning.
Det er ikke ulovligt at leje ud til en virksomhed, og i det øjeblik man lejer ud til en virksomhed, så sætter man de traditionelle lejerbeskyttelsesregler ud af kraft.
Og jeg kan ikke som lejer gå ind og kræve over for den oprindelige udlejer, at den leje skal sættes ned, fordi der er en mellemmand.
Det er derfor, jeg spørger en gang til: Hvorfor vil man ikke være med til at stoppe, at det er muligt for en privat udlejer at leje ud til en virksomhed – med de undtagelser, der ligger her, hvor der er nogle specifikke formål til genhusning og sådan noget – hvorfor vil man ikke være med til at stoppe det?