runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Søren Søndergaard (EL), 2000-04-26:
Jeg takker for svaret, og jeg er da selvfølgelig glad for, at regeringen også vil forholde sig positivt eller i hvert fald forholde sig til de ting, som bliver diskuteret og vedtaget af Europarådet, oven i købet i det her tilfælde vedtaget med et meget stort og bredt flertal.
Men er udenrigsministeren ikke enig i, at der er en tidsfaktor?
Tjetjenien er jo et relativt lille land.
Der bor jo kun, jeg tror, det er lidt over en million mennesker i Tjetjenien.
Mange er allerede flygtet.
Udryddelserne foregår.
Vi har lige fået bekræftet fra Interfax, at der nu igen er nye kampe i Grosnij.
Er ministeren ikke enig i, at der er en tidsfaktor, og at der er en grænse for, i hvor lang tid man kan lade russerne sige, at de vil være med til alle mulige undersøgelser, mens der reelt ikke foregår noget?
Mener ministeren ikke, at der er en tidsfaktor?
Frank Dahlgaard (UP), 2000-04-26:
Jamen så kan det da være, at Venstre vil ændre sin holdning, for det er jo ikke rigtigt, hvad der bliver sagt.
Størstedelen af den danske samhandel foregår ikke med Euroland.
Det er meget præcist halvdelen af importen og eksporten, der foregår med de 11 eurolande, og den anden halvdel, som er lige så stor, foregår udenfor, og dér stiger og stiger kurserne.
I dag kan vi se, at dollaren koster
8,10 kr., og det er jo altså, fordi vi følger med euroen ned i dybet. Så vil jeg spørge Venstres ordfører, om det kan være rigtigt, som hun siger, at vores konkurrenceevne ikke er så god, når vi har et overskud i Danmark på vare/tjenestebalancen af størrelsesorden 40 mia. kr. om året. 40 mia. kr. om året eksporterer vi mere for i varer og tjenester, end vi importerer.
Vi har da en knaldstærk konkurrenceevne, og netop derved er vi i en styrkeposition, hvor vi godt kan revaluere og dermed dæmpe prisstigningerne.
Jacob Buksti (S), 2000-04-26:
Jeg tror, jeg vil lade det stå som spørgerens egen konklusion.
Jeg har fuld tillid til, at Banestyrelsen og Jernbanetilsynet er i stand til at håndtere de opgaver, som de bliver stillet over for.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Claus Larsen-Jensen (S), 2000-04-26:
Økonomiministeren har jo på sædvanlig fremragende vis svaret på hr. Frank Dahlgaards forslag om revaluering af kronen, og jeg skal derfor ikke gentage alle økonomiministerens kommentarer.
Vi er i Socialdemokratiet grundlæggende uenige i hr. Frank Dahlgaards chancekurs for dansk økonomi, rente og beskæftigelse og hr. Frank Dahlgaards tiltro til værdien af at opskrive og nedskrive den danske krone som et fundament for dansk økonomisk politik.
Derfor fører vi en fastkurspolitik, fordi det er bedst for landets økonomi, for danskernes realløn osv., og derfor lever vi op til ØMU'ens krav, som vi tilsluttede os med Maastricht- og Edinburghaftalerne, fordi det også er sund fornuft for os selv, og derfor ønsker Socialdemokratiet fuld dansk tilslutning til den fælles valuta.
Sagen er, at hr. Frank Dahlgaard er imod denne politik.
Fair nok.
Vi mener, at hr. Frank Dahlgaard er gal på den, vi er uenige, og derfor afviser vi beslutningsforslaget.
Jacob Buksti (S), 2000-04-26:
Jeg mener ikke, at det ville være rimeligt på nuværende tidspunkt at tage stilling til, hvorvidt der skal rejses krav mod Siemens.
Det andet, som er spørgsmålet om, hvordan og hvorledes man sikrer den nødvendige ekspertise de nødvendige krav for fremtiden, er det, som jeg siger, afgørende med udvikling af det fælleseuropæiske koncept, og jeg føler mig overbevist om, at der både i Banestyrelsen og Jernbanetilsynet er folk, som er i stand til at kunne gennemskue de tekniske specifikationer på det her område. Så jeg tror, at vi får rig lejlighed til at vende tilbage til at drøfte det i forbindelse med den overordnede plan, som skal komme, med hensyn til sikring af togsikkerhed i Danmark.
Søren Søndergaard (EL), 2000-04-26:
Det er fuldstændig rigtigt, og der blev vist også sat en deadline, der hed den 3. maj, og det er jo en deadline, som vi nærmer os med hastige skridt, men det korte af det lange er, at det jo ikke er første gang, vi diskuterer det her.
Der er hele tiden noget, der gør, at det ikke er lige nu, og derfor bliver jeg nødt til at afslutte denne her del af spørgsmålet med at spørge: Hvad er det, der skal til, for at man seriøst vil overveje det her fra regeringens side? Det skal jo som sagt helst være, før den sidste tjetjener er blevet slået ihjel.
Så har regeringen ligesom Europarådet sat en skæringsdato, eller er der i virkeligheden ikke nogen skæringsdato overhovedet?
Kan vi bare vente, f.eks. vente på, at Putin mødes med Clinton i Moskva den 5.-6. juni, vente på et eller andet til efteråret, vente på et eller andet, der ligger til næste år, osv.? Er der ikke nogen deadline?
Niels Helveg Petersen (RV), 2000-04-26:
Også jeg synes, at det virkelig haster.
Derfor ser jeg også frem til at svare på det næste spørgsmål fra hr. Søren Søndergaard, hvor jeg vil uddybe, hvad der rent faktisk er sket i FN's Menneskerettighedskommission så sent som i går aftes.
Lad mig så understrege, hvad vi desværre også nok er nødt til at være enige om, nemlig at i sig selv vil en statsklage jo ikke løse de problemer, som vi her taler om, ikke her og nu standse blodsudgydelserne i Tjetjenien.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Søren Kolstrup (EL), 2000-04-26:
Jeg takker og må konkludere, at ministeren har bekræftet, at det dog er vigtigt, at Banestyrelsen har en vis form for ekspertise på området både nu og i fremtiden.
Jeg vil da give mit beskedne bidrag til, at vi kan sikre os, at noget sådant finder sted.
Søren Søndergaard (EL), 2000-04-26:
»Vil regeringen følge opfordringen fra et stort flertal i Europarådets Parlamentariske Forsamling og arbejde for, at Rusland suspenderes fra Europarådet, såfremt Rusland ikke inden for en kort tidsperiode har indledt en politisk dialog uden betingelser i Tjetjenien, har indledt en våbenhvile samt har tilladt en uafhængig undersøgelse af krænkelser af menneskerettighederne i forbindelse med krigen i Tjetjenien?«
Niels Helveg Petersen (RV), 2000-04-26:
Der bør efter min mening ikke på nuværende tidspunkt tages stilling hertil.
Vi må i mellemtiden have mulighed for at konstatere, om der sker reelle fremskridt eller det modsatte.
Siden den parlamentariske forsamling drøftede dette, har opmærksomheden været koncentreret om FN's Menneskerettighedskommission i Genève.
FN's højkommissær for menneskerettigheder, Mary Robinson, afgav den 5. april en rapport.
Under sit besøg i regionen havde højkommissæren hørt mange øjenvidneberetninger om omfattende og grove menneskerettighedskrænkelser.
Der var tale om overgreb fra begge sider.
Højkommissæren fandt, at det internationale samfund og kommissionen burde reagere over for så klare og grove menneskerettighedskrænkelser.
EU-landene er enige i det.
EU-landene har gjort sig store anstrengelser for at få vedtaget en formandskabsudtalelse, som man fra russisk side kunne tilslutte sig.
Vores udgangspunkt har været, at de bedste resultater kunne opnås i et samarbejde med den russiske regering.
Det viste sig i går aftes ikke at være muligt.
FN's Menneskerettighedskommission vedtog en resolution om Tjetjenien.
Uenigheden drejede sig især om beskrivelsen af den russiske handlemåde i Tjetjenien.
Fra russisk side ansås den for at være ensidig.
Vi mener, at den afspejler de faktiske forhold i regionen.
Men selv om vi altså var uenige med russerne, blev der opnået betydelige resultater i forhandlingerne.
Der var enighed, som jeg sagde det lige før, om at etablere en national, bredt sammensat og uafhængig undersøgelseskommission.
Det er et godt resultat, helt i overensstemmelse med anbefalingerne fra Mary Robinson.
Faktisk var der enighed mellem Rusland og EU om alle dele af en substantiel Tjetjenientekst på nær den kritiske omtale af den russiske regering.
Flere internationale menneskerettighedsorganisationer har udtalt, at der bør nedsættes en international kommission, men det var som nævnt ikke Mary Robinsons indstilling til tingene, og det har vejet tungt også for EU.
Søren Søndergaard (EL), 2000-04-26:
Nu så det næsten ud, som om ministeren ikke blev helt færdig
med sit papir
, og i så fald synes jeg, ministeren skal have mulighed for at gøre det færdigt.
Så jeg vil bare godt spørge: Hvad står der på resten af papiret?
Niels Helveg Petersen (RV), 2000-04-26:
Jeg takker for hr. Søren Søndergaards eksempel på udsøgt courtoisie.
Jeg er glad for, at hr. Søndergaard stiller lige netop det tillægsspørgsmål.
Jeg kan sige, at den russiske regering, den russiske præsident og Dumaen har reageret temmelig afdæmpet på det, der skete i Europarådet.
Vi håber, det også bliver tilfældet efter vedtagelsen i går i FN's Menneskerettighedskommission.
Men det, som Rusland har gjort her, er efter min mening
ikke nok.
Der er brug for fortsat at lægge pres på Rusland.
Rusland skal vise, at det ønsker et reelt samarbejde om menneskerettighederne, og at de initiativer, der har taget, rent faktisk også fungerer.
Jeg synes, forløbet af diskussionerne i FN's Menneskerettighedskommission viser, at vi fra EU's side og fra dansk side ikke giver køb på vores grundlæggende holdninger til Tjetjenienkrisen.
Det er også, vil jeg sige, det bedste grundlag for at udvikle samarbejdet med Rusland i fremtiden.
Søren Søndergaard (EL), 2000-04-26:
Tak for det svar!
Det er selvfølgelig positivt, at der er blevet nedsat en undersøgelseskommission.
Vi skal bare være klar over, at meget også afhænger af, hvilke muligheder den undersøgelseskommission får for at arbejde. Ikke mindst Mary Robinson har jo selv oplevet at være på en guidet tur i området, hvor der var ting, hun ønskede at se, men ikke fik mulighed for at se. Det samme har andre fra Europarådet, ligesom man tidligere har nedsat kommiteer i Dumaen, hvis arbejde heller ikke kan siges at være nået særlig langt, og derfor er det jo afgørende at opretholde presset på Rusland.
Det er i hvert fald vores opfattelse, og det er også i den sammenhæng, vi ser de her ting.
Vi er enige med udenrigsministeren i, at de her ting ikke i sig selv vil betyde, at overgrebene stopper, men de vil være med til at lægge et pres.
Jeg forstår udenrigsministeren på den måde, at det vil blive afgjort lige inden Europarådets møde til juni, hvordan man vil forholde sig, og så kan vi jo her slutte af med om ikke andet så at lave en aftale onsdag den 24. maj og så få den friske indstilling fra den danske regering til det møde, som så afholdes kort tid efter i Europarådet.
Peter Skaarup (DF), 2000-04-26:
I Dansk Folkeparti er vi fuldstændig enige i den kritik af denne her krig, som bliver rejst mod Rusland, ikke fordi Rusland er den eneste skyldige, der er også skyldige på den anden side derovre, men det er efter vores opfattelse vigtigt at signalere meget kraftigt fra dansk side, at vi tager afstand fra det, som russerne er i gang med, og derfor synes vi nok, at det er noget sent, at man er ude fra regeringens side med en stillingtagen til den indstilling, der er kommet fra den parlamentariske forsamling i Europarådet.
Men jeg kunne godt tænke mig i forlængelse af det spørgsmål, som hr. Søren Søndergaard stillede, at få bekræftet, hvordan tidsforløbet vil være fra regeringens side.
Vil man virkelig vente frem til den 24. maj, hvor der skal laves en privat aftale i Folketingssalen om det?
Eller vil man meget hurtigt melde ud over for offentligheden, hvad den danske regerings opfattelse er af det her?
Endelig vil jeg godt spørge: Er den danske regerings opfattelse og beslutning i forhold til den parlamentariske forsamlings beslutning udelukkende dirigeret fra Danmark, eller er vi afhængige af, hvad EU-landene beslutter her?
Niels Helveg Petersen (RV), 2000-04-26:
Lad mig allerførst sige til hr. Søren Søndergaard, at jeg synes, jeg kan konstatere en betydelig grundlæggende enighed om at registrere, hvad der er sket, og konstatere, at det ikke er nok.
Det afgørende er, om de skridt, Rusland har taget, bliver ført ud i livet.
Det er selvfølgelig praksis, der er afgørende.
Lad mig da så føje til, at jeg ikke har spor imod den 24. maj, hvis det i øvrigt er praktisk muligt - det kan jeg ikke lige overskue - at svare på spørgsmålet på ny.
Jeg skal ikke forholde hr. Søren Søndergaard regeringens stillingtagen. Til spørgsmålet om, hvorvidt en statsklage ville gøre tingene vanskeligere, måtte jeg sige, at jeg slet ikke synes, at en statsklage på nuværende tidspunkt er et hensigtsmæssigt middel at tage i anvendelse.
Det tror jeg ikke ville bringe os fremad.
Det kunne afskære nogle vigtige muligheder.
Det er jeg enig med spørgeren i. Til hr. Peter Skaarup vil jeg sige: Vores holdning til dette her er dikteret af danske synspunkter, danske overvejelser, men vi har jo haft den glæde at konstatere, at danske synspunkter udmærket er faldet sammen med de synspunkter, som vore EU-partnere har i denne sag.
Det viste sig allerede ved topmødet i Helsingfors ved den skarpe erklæring, EU-landene her vedtog, og det har vist sig ved det sammenhold, der har været mellem EU-landene i Genève.
Lad mig understrege, at vi jo altid får størst indflydelse, når det lykkes os at optræde i forening og have fælles synspunkter i EU-kredsen.
Søren Kolstrup (EL), 2000-04-26:
»Kan ministeren bekræfte og i givet fald forklare, hvorfor virksomheden Siemens har monopol på bygning af ATC-systemet i Danmark, og hvorledes kan regeringen i givet fald sikre, at udbygning med ATC-systemet sker til samme priser som i udlandet?«
Jeg er blevet bibragt den opfattelse, at det internationale firma Siemens sidder på eneretten til at levere ATC-sikkerhed i Danmark, og det spørgsmål har altså to dimensioner: Dels at de kan påvirke prisdannelsen og eventuelt formulere en monopolpris, dels det andet aspekt af denne sag, nemlig at de eventuelt har monopol på de tekniske specifikationer, som hører til udviklingen af ATC.
Mit spørgsmål skal forstås som en generel bekymring for, at et sådant foretagende sidder med en sådan magt.
Det er baggrunden for mit spørgsmål.
Jacob Buksti (S), 2000-04-26:
Jeg er glad for, at spørgeren stiller spørgsmålet.
Bekymringen deler jeg fuldt og helt.
Indledningsvis kan jeg oplyse, at hverken Banestyrelsen eller DSB som sådan er forpligtet til at benytte særlige leverandører i forbindelse med udbygningen af ATC-systemet i Danmark. Da det efter ulykken ved Sorø i 1988 blev besluttet, at sikkerheden på de danske banestrækninger skulle udbygges med et togkontrolsystem, faldt valget på et system leveret af det tyske firma Siemens.
At netop Siemens blev valgt skyldtes bl.a., at det var DSB's vurdering, at Siemens på basis af erfaringer med hidtidige leverancer af ATC-anlæg var en kvalificeret leverandør, som uden væsentlige problemer kunne gennemføre opgaven.
Kontrakten med Siemens indebar dels en aftale om udvikling af samtlige nødvendige ATC-komponenter, dels en aftale om levering af komponenter til montering langs skinnerne og i togene.
Forud for kontraktens indgåelse var der foretaget en række undersøgelse af andre landes togkontrolsystemer.
Det var vurderingen, at der ikke fandtes et hyldevarekoncept, som gav den grad af overvågning, der var ønsket til danske forhold, men at man i stedet burde satse på en videreudvikling af et tysk system, som Siemens havde udviklet.
Dette skal ses i lyset af, at de forskellige landes ATC-systemer på det tekniske plan er meget forskellige, som følge af at togsikkerheden i landede er baseret på forskellige filosofier med hensyn til signalering og togkontrol.
Dette svarer i princippet til, at man ved at købe et IT-program ikke får adgang til kildekoden, der ligger bag programmet.
Kontrakten blev indgået på disse vilkår.
Da man hidtil har fundet det hensigtsmæssigt at have et togkontrolsystem, der er kompatibelt over hele landet, har dette rettighedsejerskab ført til en dominerende stilling for Siemens for så vidt angår udbygningen af det danske ATC-system. For så vidt angår spørgsmålet om, hvorledes regeringen kan sikre, at udbygningen med ATC-systemet sker til samme priser som i udlandet, har Banestyrelsen over for mig oplyst, at man ikke er bekendt med, at der skulle være gennemført sammenlignende prisanalyser mellem forskellige landes ATC-systemer.
Opgaven med at opstille sådanne priser kompliceres bl.a. af, at komponenterne i de forskellige landes ATC-systemer er forskellige bl.a. som følge af, at de forskellig landes jernbaners regelsæt, funktions- og myndighedskrav er forskellige.
Regeringen er imidlertid meget optaget af, at der tilvejebringes mest mulig sikkerhed for de midler, der afsættes til dette formål.
Af denne grund indgår spørgsmålet om leverandørafhængighed i forbindelse med udarbejdelsen af den handlingsplan vedrørende sikkerheden på jernbanen, som jeg har taget initiativ til.
I denne forbindelse fokuseres der bl.a. på bestræbelserne på europæisk plan for at etablere fælles standarder for togkontrolsystemerne, idet disse forventes at åbne muligheder for flere leverandører og dermed på sigt en billiggørelse af systemet.
Klaus Kjær (DF), 2000-04-26:
Jeg vil spørge udenrigsministeren, om han ikke er enig i den vurdering, at hvis der indledes en statsanklage mod Rusland enten fra Danmarks side eller fra andre landes side,
vil ethvert videre fremskridt og ethvert videre samarbejde om denne her undersøgelseskommission være afbrudt, ligesom der ikke er grundlag for yderligere forhandlinger med Rusland.
Jacob Buksti (S), 2000-04-26:
Jeg vil komme ind på svaret på spørgsmålet om dominerende stilling i de øvrige spørgsmål, idet det jo ikke i sig selv er et spørgsmål om dominerende stilling, men et spørgsmål om, hvorvidt en dominerende stilling er blevet misbrugt.
Men jeg tror, at hr. Søren Kolstrup er vidende om det samme som jeg: at det, som er problemstillingen omkring ATC og de europæiske jernbanesystemer, er, at det er lykkedes at konstruere dem alle sammen på en måde, så de er forskellige fuldt og helt, og det betyder, at når man skal udvikle ATC-systemer til det enkelte lands jernbanesystem, så kræves der en enkel løsning. Det rejser det her problem, og det er jo netop derfor, at det interessante er det fælleseuropæiske forsøg på at få et grænseoverskridende system, som derved kan åbne mulighed for, at man også kan få en egentlig konkurrence på området. Hermed sluttede spørgsmålet.
Søren Kolstrup (EL), 2000-04-26:
Jeg takker for svaret, men beklager selvfølgelig, at ministeren mener, at der ikke ligesom kan rejses krav her og nu, men at vi må vente til redegørelsen.
Det er dér, jeg er en lille smule uforstående over for ministerens svar.
Altså den specielle konstruktion, der hedder, at man nu vil samkøre ATC og ATP, er vel i og for sig et nyt anliggende, hvor man kunne stille nye krav og dermed sige, at nu begynder vi på en frisk.
Det andet er: Hvilke overvejelser har ministeren gjort sig om, hvordan man så i fremtiden kan sikre, at Banestyrelsen kan møde den ny tids krav og virkelig være styrket til at gennemskue de udbydere, som måtte komme?
Er ministeren f.eks. enig i, at det kræver, at Banestyrelsen har en vis kapacitet, således at man dér kan sikre en vis form for styring og modspil til de mastodonter, eller hvem det nu måtte være, der byder sig til med sikkerhed?
»Vil regeringen tage initiativ til at kræve overprisen på den hidtidige udbygning med ATC-systemet i Danmark, sammenlignet med i Sverige og Tyskland, tilbagebetalt fra leverandøren Siemens og i benægtende fald hvorfor ikke?«
Jacob Buksti (S), 2000-04-26:
I mit svar på det forrige spørgsmål var jeg inde på, at det er meget svært at opstille sammenlignelige priser på, hvad det koster at etablere ATC i forskellige lande.
I denne forbindelse kan jeg oplyse, at valget af Siemens blev truffet med indgående kendskab til det svenske ATC-system, som dog ikke skønnedes at have den ønskede funktionalitet.
Bl.a. er det danske jernbanenet mere forgrenet, hvilket øger behovet for såkaldt flankesikring, som er en særlig sikring, hvor spor løber sammen eller forgrenes.
Dette varierer selvsagt ligeledes fra land til land.
De her fremførte forhold af betydning for prisen på etablering af ATC gør det svært alene ved en sammenligning af priserne på etablering af ATC i forskellige lande at vurdere, hvorvidt der i Danmark er taget overpriser på ATC.
På den baggrund finder jeg, at det vil være overordentligt svært at vurdere, om Siemens har taget en overpris og dermed også at løfte bevisbyrden i forbindelse med et tilbagebetalingskrav.
I øvrigt udgør udgifterne til indkøb af komponenter fra Siemens ifølge Banestyrelsen kun 30 pct. af de samlede udgifter til etablering af ATC, et tal, der nogenlunde bekræftes af de oplysninger, Siemens er fremkommet med i en pressemeddelelse af den 13. april.
De resterende udgifter fordeler sig med 30 pct. på andre leverancer, kabler m.m., ca. 10 pct. på projektering og de resterende 30 pct. på selve udførelsen af anlægget.
Vedrørende den mobile del af ATC-anlægget er jeg bekendt med, at Konkurrencestyrelsen på baggrund af en henvendelse fra Privatbanen Sønderjylland har taget sagen op omkring Siemens' dominerende position på det danske marked.
Konkurrencestyrelsen vil bl.a. se på, om Siemens diskriminerer vedrørende priser og leveringsterminer.
Jeg har tillid til, at Konkurrencestyrelsen gennemfører denne opgave på fuldt betryggende vis.
Søren Kolstrup (EL), 2000-04-26:
Jeg takker for svaret og redegørelsen og kan endnu en gang konstatere, at man mener, det er meget svært at foretage de her sammenligninger.
Jacob Buksti (S), 2000-04-26:
Det skal jeg sådan set gerne bekræfte.
Det er derfor, at der er bestræbelser på at etablere et fælles europæisk ATC-system, togkontrolsystem, for det vil gøre det muligt at indføre en sammenlignelighed, en gennemskuelighed og dermed også en højere grad af konkurrence.
Det, vi her har med at gøre, er et levn fra de gamle dage, hvor hvert eneste land havde et enkelt og meget særpræget system, som derfor også gav mulighed for, at de leverandører, der er til de pågældende lande, får en dominerende stilling.
Men igen er det vigtigt for mig at understrege, at det ikke er et spørgsmål om dominerende stilling.
Det er et spørgsmål om, hvorvidt man har misbrugt det.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Søren Kolstrup (EL), 2000-04-26:
»Vil regeringen tage initiativ til at kræve specifikationerne for bygning af ATC-systemet i Danmark udleveret, så den nuværende monopolsituation for virksomheden Siemens kan brydes?«