Ole M. Nielsen (KRF), 2002-02-26:
Jeg vil igen sige tak for den positive modtagelse, jeg trods alt synes forslaget fik.
Det er jo selvfølgelig lidt ærgerligt, hvis man bliver lidt i tvivl om, hvorvidt de tidligere støtter stadig er med, og det har jeg nok god grund til.
Men sådan er det bare.
Jeg skal ikke forlænge debatten, for vi har sådan set snakket skatteforslag længe nok, men jeg vil lige sige til fru Dyremose: Det er rigtigt, at udarbejdelsen af listen hvert år er lidt bureaukratisk.
Men omvendt sker det jo også for at sikre, at investeringerne i energivenlige ting også er relevante, for tingene udvikler sig jo.
Formuleringen af, hvad der er korrekt på området, vil i virkeligheden være under konstant forandring, så for at gøre forslaget så reelt som muligt, synes vi, det er nødvendigt.
Men det er trods alt noget, en bureaukrat i et ministerium kan klare med nogle dages indsats én gang om året, så vi synes egentlig ikke, det er så slemt.
Vi synes selv, og mange andre synes også, det er et godt forslag, men man har forskellige grunde til, at det alligevel nok ikke bliver til noget med at støtte det.
Nu er sympati jo omtrent det samme, som smedens kat døde af.
Det fylder ikke meget i lommerne, men lad os alligevel se, om vi ikke kan komme lidt længere.
Jeg har fremsat et ændringsforslag til lovforslag nr. L 82, som er kommet til at ligge uden for betænkningen.
Det var ikke min hensigt, og jeg synes heller ikke selv, at det var, fordi jeg ikke var tidligt nok på den, men tidsfristen var blevet fremrykket, og det havde jeg ikke bemærket.
Jeg vil i øvrigt gerne benytte lejligheden til at beklage, at man på den måde skal haste tingene igennem.
Den her sag blev der afgivet betænkning om mindre end 14 dage efter førstebehandlingen i salen.
Så er der godt nok lang tid til tredje behandling, fordi der er mødefri i uge 10, den kommer først i uge 11, så man kan overholde fristen på 30 dage fra fremsættelse og til afslutning af behandlingen.
Men det er vistnok noget af en proformaopfyldelse af den bestemmelse, og der er ikke taget stilling til, om man vil dispensere fra bestemmelsen.
Man har heller ikke fået omdelt svarene på det sidste spørgsmål i udvalget på det tidspunkt, hvor man afgav betænkning.
Men o.k., jeg kom for sent med mit ændringsforslag og skal derfor argumentere for det på det sted her.
Det handler om, at regeringen i L 82 vil beskære tilskudsprocenterne til samtlige former for hjemmeservice for at spare 212 mio. kr. det første år og 260-270 mio. kr. det næste år.
Besparelsesstørrelsen er vi egentlig enige i inden for det område dér, selv om vi synes, at det er dybt beklageligt over for de mennesker, som muligvis mister deres job, ved at hjemmeservicejobbene falder væk.
Men så har vi her i vores ændringsforslag foreslået at gennemføre besparelsen på en anden måde, nemlig ved at opretholde alle de serviceydelser, som ligger i dag i hjemmeserviceordningen, med de eksisterende procentvise tilskud, men forbeholde ydelserne til pensionister alene, altså førtidspensionister og folkepensionister.
Det synes vi er en rimelig måde at gøre tingene på, fordi vi mener, at hjemmeservice er et ganske udmærket alternativ til den ofte mangelfulde service, som borgerne får i det offentlige system og med hjemmehjælpen.
Jeg ved godt, at det var rigtigst, hvis hjemmehjælpen fungerede, men hvis den er for svag, må man forbedre den, og hvis folk ikke har råd til selv at betale for hjemmehjælp, så må man give dem en ekstra hjælp på en anden måde gennem systemet.
Det argument har jeg fået fra en af de andre ordførere, og det er også fint nok, men sådan fungerer det bare ikke i det daglige.
I det daglige er det på den måde, at pensionister i vidt omfang ikke kan få den hjælp og ikke kan finde ud af det, for det er jo ikke de velbjergede pensionister på 65 år, der er problemet, det er dem, som har lidt sværere ved at overskue deres situation og selv tage stilling til, hvordan de skaffer sig hjælp osv. Dér mener vi, det er rimeligt, at der er den velfungerende mulighed, at der er hjemmeservicefirmaer, som kan komme og gøre det arbejde, som man ikke får gjort.
Og det er vi jo oven i købet interesseret i, fordi samfundet jo har en stor interesse i, at de ældre bliver boende i eget hjem så længe som muligt.
Så mener jeg også, at vi er forpligtet til at stille de muligheder til rådighed, som de har brug for, for at de kan holde deres hjem i en nogenlunde stand, som de er vant til, at det skal være.
Derfor vil jeg stærkt anbefale mit ændringsforslag til L 82, som ligger uden for betænkningen, og så vil jeg i øvrigt gerne bede om, at forslaget bliver sendt tilbage til fornyet udvalgsbehandling.