Charlotte Antonsen (V), 2001-10-26:
Jeg vil gerne starte med den sidste taler, hr. Flemming Kofod-Svendsen, og jeg kan erklære mig fuldstændig enig i, at vi ikke med dette forslag lægger op til at forringe arbejdsmiljøet, det er i hvert fald ikke hensigten.
Noget af det, vi savner meget, når vi taler om arbejdsmiljø i Danmark og myndighedernes indsats, er en højere grad af prioritering, for vi har bestemt ikke noget imod arbejdspladsvurderinger dér, hvor det er relevant, hvor der er tale om farlige arbejdspladser og større arbejdspladser.
Men hvis vi taler om de helt små, ufarlige arbejdspladser, er det unødigt bureaukrati.
Man må også sætte spørgsmålstegn ved, hvor stor en effekt der er ved en arbejdspladsvurdering, når vi - som arbejdsministeren har sagt herfra - er klar over, at man bare kan aflevere arbejdspladsvurderingen på et kaffefilter.
Det er, som om man er meget optaget af alle de her administrative krav, og jeg synes tit, at denne regering ikke alene i disse spørgsmål, men også på andre felter politisk sætter lighedstegn mellem bureaukrati og det at gøre det bedre.
Det er det, vi gerne vil væk fra.
Vi vil fjerne noget af bureaukratiet, sådan at det bliver muligt at gøre det bedre for medarbejderne og ikke kun gøre det bedre for bureaukraterne.
Der er tale om et beslutningsforslag.
Det kan godt være, at der er et par småfejl, som det er blevet nævnt fra arbejdsministerens og fra SF's ordførers side, men beslutningsforslaget er der jo ikke formkrav til.
Det, der er vigtigt med beslutningsforslag, er jo de politiske oplæg, vi beder en kommende regering komme med. Der er nogle, der er optaget af, hvor mange gange vi har fremsat det, men vi vil gerne stå ved disse forslag, det er det ene.
Det andet er, at talerstolen her jo ikke er vores talerstol, havde jeg nær sagt, det er ikke Folketingets talerstol på den måde.
Det er jo også folkets talerstol, og folket er altså ret interesseret i, hvad V og K kan blive enige om ikke mindst i denne tid.
Så det er noget af baggrunden for, at vi har valgt at genfremsætte det.
Men man kan da altid diskutere, hvor ofte man skal gøre det.
Hr. Knud Erik Kirkegaard havde det bedste argument for at undgå den slags, og det er naturligvis, at man vedtager forslaget.
Arbejdsministeren talte i sit indlæg om, at det var i strid med at sikre de enkelte lønmodtageres sikkerhed og sundhed.
Jeg har allerede nævnt, at det bestemt ikke er hensigten.
Det, vi har set under denne regering og også de forrige Nyrupregeringer - statsminister Poul Nyrup Rasmussen-regeringer, skal jeg måske sige for at være formelt korrekt - er jo, at selv om vi har haft en socialdemokratisk og radikal regering, som på arbejdsmiljøområdet har støttet sig op ad den yderste venstrefløj, så er der ikke sket noget som helst med hensyn til at forbedre arbejdsmiljøet. Der er lige så mange ulykker, som der var, da hr. Poul Nyrup Rasmussen tiltrådte som statsminister i begyndelsen af 1990'erne Jeg har set de tal, man lægger så meget vægt på fra regeringens side, hvor man vælger at starte med 1995, når man ser på statistikken.
Men det er jo ikke helt rimeligt, al den stund statsministeren jo kom til nogle år før.
Så der er stort set ikke sket noget på området, på trods af at man altså har valgt de her bureaukratiske løsninger.
Vi ønsker i V og K at reformere området og sikre, at der faktisk gøres noget, der hjælper lønmodtagerne.
Vi ønsker, at der kommer konkurrence på området, så man faktisk får et bedre udbytte af de samtaler og af de råd, man får fra BST.
Vi har ikke noget som helst i dette forslag om at nedlægge BST, vi har tværtimod forslag om at forbedre det.
Det lyder lidt som jo mere bureaukrati, jo bedre, og det tror vi altså ikke på hos V og K.
Det tror vi ikke på, når vi taler om arbejdsmiljø.
Vi tror heller ikke på det, når vi taler om skat, og vi tror heller ikke på en masse andre regler på f.eks. erhvervsministeriets område.
Så den sammenhæng ser vi ikke.
Det er næste skud på stammen fra regeringen, når vi taler arbejdsmiljø.
Nu skal vi have en hel masse
offentligt ansatte, som render rundt og udsteder bøder til små virksomheder, som ikke har lavet deres APV eller ikke har sikret, at en eller anden medarbejder har været på et ugelangt kursus i noget, som virksomheden i øvrigt ikke har noget som helst behov for.
Jeg vil gerne spørge arbejdsministeren: Har arbejdsministeren ikke gjort sig nogen overvejelser med hensyn til at udskyde fristen?
Har arbejdsministeren gjort sig overvejelser med hensyn til, om nu alle virksomheder skal skrive en APV for at undgå en 10.000 kroners bøde?
Man kunne godt forestille sig nogle kontorarbejdspladser og nogle butikker, hvor det måske ikke var strengt nødvendigt at lave en APV, sådan at man i højere grad koncentrede sig om det, der kan betegnes som farlige arbejdspladser, altså områder, hvor der faktisk sker arbejdsulykker.
Har man slet ingen betænkeligheder, når vi nu går i gang med den helt store tur med bøder på 10.000 kr. i flæng til de virksomheder, som ikke har en APV, eller som arbejdsministeren siger, et kaffefilter liggende i skuffen?