Per Clausen (EL), 2006-10-10:
Der skal ikke være nogen tvivl om, at Enhedslisten på mange områder synes, at det her er et glimrende lovforslag.
Vi kan da også genkende adskillige elementer, som tidligere er indgået i forslag, som Enhedslisten har stillet, og som Enhedslisten også har været med til i nogle tilfælde at stille sammen med andre partier.
Jeg vil fremhæve et enkelt element, som er spørgsmålet om næringsbrevet, hvor man udvider den gruppe, der er omfattet af det, og giver forbedrede muligheder for at stoppe ikke bare virksomheder, men også personer, i at arbejde med fødevarer, hvis de ikke lever op til lovgivningens krav.
Vi er i Enhedslisten meget glade for, at der også i den sammenhæng henvises til arbejdsmiljøspørgsmål og skattespørgsmål.
Det synes vi er et stort og godt fremskridt, og der er også andre områder, hvor det her lovforslag indeholder en række klare forbedringer.
Så der skal altså ikke være nogen tvivl om, at Enhedslisten stemmer for forslaget.
Vi synes bare på en eller anden måde, at det er lidt ærgerligt, at vi skulle igennem en lang række skandaler og en lang række udmarvende samråd i Fødevareudvalget, inden regeringspartierne og Dansk Folkeparti tog sig sammen til at sætte gang i de mest nødvendige initiativer.
Vi synes også, at det er ærgerligt, at regeringen – også støttet af Dansk Folkeparti – valgte at gennemføre meget omfattende nedskæringer i personalet på det her område, fordi vi sådan set mener, at det jo har ført til, at der er sager, der ikke er blevet opdaget, før det var for sent, og vi også, når vi ser på de rapporter om arbejdet og den måde, arbejdet bliver udført på, kan konstatere, at der faktisk efter vores opfattelse er begået for mange fejl.
Jeg vil bare gerne understrege, at vi sådan set ikke vil give det personale, der på trods af nedskæringer har puklet videre, ansvaret for det, men sige, at ansvaret for det helt klart må falde tilbage på regeringspartierne og Dansk Folkeparti.
Spørgsmålet om ressourcer til det her område får vi jo anledning til at diskutere igen, når den rapport, som adskillige ordførere både fra Venstre, De Konservative og Dansk Folkeparti har henvist til, kommer, og vi er ret overbeviste om, at den vil vise, at de nedskæringer, der er gennemført, har været alt for omfattende.
Ud over spørgsmålet om muligheden for at inddrage næringsbrevet – forhindre folk, der ikke er i stand til at overholde lovgivningen og reglerne på de her områder, i at drive forretning – indeholder lovforslaget jo også en anden meget vigtig opstramning, nemlig omkring bødeniveauet, hvor der så sker nogle stramninger.
Det synes vi sådan set er meget fornuftigt, og vi mener også, at det med at kunne give administrative bødeforlæg er o.k., når man jo stadig væk fastholder den mulighed, at virksomheder, som ikke er tilfredse med den bøde, de måtte få stukket ud, kan køre sagen igennem retssystemet.
Det er vi sådan set enige i.
Men vi synes alligevel, det er lidt underligt, og det har flere andre ordførere også været inde på, at det tilsyneladende er sådan, at i hvert fald nogle virksomheder, som har udvist en meget problematisk adfærd, og som faktisk har været skyld i, at meget kød er endt ude hos forbruger ne, på trods af at det er for gammelt, ikke vil blive straffet så hårdt, som andre virksomheder vil.
Der tror vi nok, at det der spørgsmål om antallet af ansatte måske ikke er det mest oplagte.
Så vil jeg bare til sidst sige, at et af de problemer, vi har set udfoldet i fuldt flor i de seneste måneder, er, at når man ophæver enhver form for grænsekontrol og enhver form for veterinære grænser, bliver det altså sværere at kontrollere kød, der kommer til os fra andre lande.
Der synes vi i hvert fald, at det er meget vigtigt, at man i det fremtidige arbejde også fokuserer på at få kontrolleret den transport, der er af fødevarer rundt i Europa, for hvis man ikke gør det, tror vi faktisk, at det kan blive meget uoverskueligt at sikre sig, at den her lovgivning kommer til at fungere effektivt.
Men vi forventer faktisk at kunne indgå meget positivt i det udvalgsarbejde, der skal være omkring det her lovforslag, og ser frem til, at regeringen langsomt, men alligevel sikkert bliver presset til også at komme med en række andre gode og fornuftige initiativer på det her område.
Regeringen har, hver gang nye tilfælde er blevet opdaget, nye metoder til at snyde forbrugerne og Fødevarestyrelsen på er blevet opdaget, reageret konsekvent ved at forestå og iværksætte nye foranstaltninger.
Og det bliver vi ved med, hvis nye tilfælde og nye metoder skulle vise sig.
Regeringen agter konsekvent at forfølge overtrædelser af fødevarelovgivningen, og dette lovforslag demonstrerer, at vi også konsekvent vil retsforfølge og straffe dem, som overtræder fødevarelovgivningen.
Vi har også med rejseholdet, det som nogen kalder bagmandspolitiet – jeg har også hørt ordet køddetektiver blive brugt – efterforsket virksomheder, som vi har mistanke til, grundigt i dybden, for det er vigtigt, at vi kommer snyderiet til livs.
Man kunne nogle gange, når man hører oppositionen tale om de her problemer, fristes til at tro, at oppositionens medlemmer tror, det er regeringen, som er ude at gemme gammelt kød rundtomkring i frysere i lader rundtomkring på landet.
Det er det altså ikke, vil jeg sige.
Vi skal hele tiden huske, at skurkene jo altså er plattenslagerne, svindlerne, og dem skal vi alle sammen gøre hvad vi kan for at komme efter.
Så vil jeg gerne takke for de mange gode indlæg og konstatere, at der jo er et flertal for forslaget; jeg tror endda, der er enstemmighed om at gennemføre et lovforslag af denne karakter.
Nogle har haft visse reservationer og spørgsmål, men jeg synes, meget tyder på, at vi kan finde hinanden og gennemføre dette lovforslag i enighed.
Der har som sagt været visse forbehold.
Fru Mette Gjerskov støttede forslaget, men sagde, som Socialdemokratiet jo har for vane i øjeblikket – det er Socialdemokratiets automatiske svar på enhver politisk udfordring: Send flere penge.
Jeg har lagt mærke til, at det åbenbart er noget, som enhver ordfører, der står på denne talerstol og repræsenterer Socialdemokratiet, skal huske at sige: Socialdemokratiet vil i øvrigt bruge flere penge på området.
Det er en forpligtelse, som fru Mette Gjerskov levede op til.
Jeg vil bare i tråd med det, som ordførerne for regeringspartierne og i øvrigt også Dansk Folkeparti sagde, bekræfte, at regeringen naturligvis er parat til at bruge flere ressourcer på dette område, i det omfang det er nødvendigt.
Vi har allerede tilført flere ressourcer i år, og der bliver tilført flere ressourcer med finansloven for næste år.
Vi er altså allerede godt i gang med at gøre det, og i takt med at vi måtte finde ud af, at der er behov for yderligere ressourcer, er vi selvfølgelig parat til det.
Fru Elisabeth Geday holdt også en, synes jeg, lidt vranten tale; jeg synes, den var lidt vranten, må jeg sige.
Der er mange ting, som fru Elisabeth Geday mente stadig vil gå galt.
Men så kom der alligevel en optøning af fru Elisabeth Gedays holdning til lovforslaget, idet fru Elisabeth Geday alligevel tilsagde lovforslaget støtte, og det er jeg glad for.
Jeg er også glad for fru Anne Grete Holmsgaards og hr. Per Clausens støtte og er naturligvis ikke mindst glad for, at både repræsentanterne for Dansk Folkeparti og regeringspartierne også kan støtte forslaget.
Der har været sagt meget om bødestørrelser, og jeg tror, der er en misforståelse her.
Det er bare en gentagelse af det, der ligger i loven i forvejen.
I sidste samling fik regeringen faktisk, selvfølgelig med støtte fra Folketinget – ellers havde vi jo ikke fået det igennem – gennemført en skærpelse af bødestørrelserne, som gik ud på, at større virksomheder skal have større bøder, fordi bøderne relativt set skal ramme de store virksomheder lige så hårdt som de mindre virksomheder.
En bøde på 10.000 kr. kan være et hårdt smæk for en mindre virksomhed, men en virksomhed med en millionomsætning mærker den ikke særlig meget, og derfor var der i hvert fald flertal i Folketinget – jeg tror endda, der var enighed – for at gennemføre en sådan differentiering, så det er slet ikke noget nyt.
Den skærpelse, vi foreslår her, har ikke noget at gøre med virksomhedens størrelse, for den differentiering findes i forvejen i loven.
Det, vi gør nu, er, at vi siger: Alle virksomheder uanset størrelse, også dem med under ni ansatte, skal have skærpet bødestraffen, hvis de overtræder lovgivningen.
Derfor løfter vi niveauet for alle, og de vejledende bødestørrelser i bemærkningerne tager udgangspunkt i de helt små virksomheder og løfter det bødeniveau, der skal være udgangspunktet, markant på de fleste områder.
Dertil kommer, at vi med § 60, stk. 5, tror jeg det er, indfører, at det ikke længere bare er virksomhedens størrelse, som er afgørende, når bødestraffen udmåles.
Der skal også tages hensyn til, om overtrædelsen har fremkaldt fare for fødevaresikkerheden eller er begået som led i en systematisk overtrædelse af fødevarelovgivningen samt den tilsigtede berigelse og virksomhedens omsætning, som i øvrigt hele tiden har været et element.
Vi skærper altså bødestraffen for alle virksomheder, også de helt små med under ni ansatte.
Vi har en yderligere skærpende omstændighed i § 60, stk. 5, og vi bibeholder i øvrigt differentieringen, så der kan gives større bøder til større virksomheder.
Jeg vil selvfølgelig gerne præcisere det fuldstændigt under udvalgsarbejdet, og jeg tror i virkeligheden, vi alle sammen er enige om, hvad det er, der skal til.
Alle virksomheder, også de helt små, skal naturligvis have skærpede bøder, når de overtræder reglerne, især når de overtræder dem groft eller gentagne gange.
Så er det selvfølgelig også en meget vigtig og væsentlig dimension i lovforslaget, at det fremover bliver sådan, at man også kan dømme en person til ikke at måtte drive fødevarevirksomhed i en årrække.
I dag er det jo sådan, at hvis en virksomhed overtræder reglerne groft eller gentagne gange, er det lige meget.
Vi kan lukke virksomheden, men den, der ejer virksomheden og er ansvarlig for at drive den, kan bare starte en ny virksomhed dagen efter.
Det kan vi ikke gøre noget ved i dag, her mangler vi et instrument, men det instrument får vi nu, fordi vi fremover også kan forbyde personer at drive fødevarevirksomhed, når det gælder engrosvirksomheder.
Det synes jeg er en væsentlig tilføjelse til de eksisterende regler.
Derudover giver lovforslaget mulighed for at samkøre registre.
Der kan oprettes et offentligt register, der også kan blive et redskab i fødevarekontrollens arbejde.
Vi får bedre muligheder for at regulere materialer og genstande, som er bestemt til at komme i kontakt med fødevarer, og der bliver pligt for laboratorier til at oplyse fødevaremyndighederne om analyseresultater og om, hvilken virksomhed analysen er udført for, så vi hurtigere kan skride ind, ikke mindst i forbindelse med fødevarebårne sygdomsudbrud og mistanke herom.
Overtrædelse af fødevarelovgivningen skal sanktioneres konsekvent og effektivt, og det gør vi med dette lovforslag, som er en del af nultoleranceplanen.
Til den hører også fødevarekontrollens rejsehold, og jeg synes, det er meget tilfredsstillende at kunne se i dag, at de første resultater allerede kommer ind, og at man virkelig får afsløret nogle virksomheder, der snyder groft med mærkning af kød og beholder kødet i alt for lang tid.
Det er meget tilfredsstillende at se det.
Jeg hørte, der var lidt diskussion mellem hr. Per Ørum Jørgensen og fru Mette Gjerskov om, hvorvidt det var en skandale.
Jeg må sige, at jeg er enig med fru Mette Gjerskov i, at det er en skandale, at der er nogle, der overtræder reglerne så groft, men det er også en kæmpesucces, at vi nu får afsløret sådan nogle svindlere.
Det viser, at det var rigtigt, at vi besluttede at oprette fødevarekontrollens rejsehold.
Vi er også åbne over for at se på ressourcesituationen, hvis det er det, der skal til, for regeringen agter at forfølge enhver overtrædelse af fødevarelovgivningen og sikre, at forbrugerne kan have tillid til vores fødevarer.