runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Frode Sørensen (S), 1999-04-09:
Udviklingen i den finansielle sektor er præget af større og større enheder på tværs af traditionelle nationale og internationale grænser.
Disse større enheder bliver skabt, for at man kan stå sig bedre i konkurrencen, men det skaber også nogle tilstande i den finansielle sektor, som bedst af alt kan beskrives som uigennemskuelige.
Koncentrationen i den finansielle sektor har medført, at der nu findes holdingselskaber, der i forskellige blandingsforhold ejer både banker og forsikringsselskaber.
Dette skærper opmærksomheden over for henholdsvis visse ledelsesforhold og kapitalen bag disse selskaber.
Det foreliggende forslag har til formål at afklare to forhold i denne forbindelse:
For det første at indføre krav om minimumskapital til holdingselskaber i finansielle koncerner.
Dette krav om minimumskapital til holdingselskaber kombineres med, at der bliver mulighed for at fastlægge visse engagementsgrænser for de finansielle koncerner.
For det andet åbner forslaget mulighed for, at direktører i virksomheder, der omfattes af reglerne om tilsyn under Finanstilsynet, kan være direktører i selve moderselskabet vel at mærke, hvis moderselskabet kun eller i overvejende grad ejer kapitalandel i de finansielle virksomheder.
Kort sagt skal det ikke spille nogen rolle, hvordan koncernen er opbygget.
Forslaget er derfor et velkomment skridt hen imod at indføre et egentligt tilsyn med de finansielle koncerners holdingselskaber.
Det er vigtigt at slå fast, at det manglende kapitalkrav har været en usikkerhedsfaktor.
Der har således indtil nu
Man kan i dag meget vel forestille sig, at et moderselskab lægger et forøget pres på et datterselskabs indtjening, hvis man ikke i sig selv har en tilstrækkelig indtjening til at kunne betale for afdrag og renter på lånet.
Men når man nu stiller kapitalkrav til holdingselskaberne, bliver det begrænset, hvor meget denne malkning kan bruges.
Det bør fremhæves, at netop denne lånefinansiering var vidt udbredt i Hafnia- og Balticakoncernerne, da disse brød sammen.
Vi kan med kravet om minimumskapital til holdingselskaberne formodentlig undgå disse situationer for fremtiden.
Hvad angår det andet punkt i lovforslaget, skal det videre nævnes, at der i Økonomiministeriets Udvalg under den finansielle sektor efter år 2000 har været drøftet ledelsesregler som en naturlig del af kapitalkravene til de finansielle koncerner.
I bemærkningerne til dette forslag nævner ministeren, at der kan forventes yderligere lovforslag som følge af dette udvalgs arbejde, og det kan vi jo så tage stilling til til den tid.
Men Socialdemokratiet kan tilslutte sig dette forslag, og vi ser frem til en hurtig udvalgsbehandling.
Pia Larsen (V), 1999-04-09:
Venstre kan også støtte dette forslag, som har til formål at opnå en bedre ligestilling eller en reel ligestilling med hensyn til tilsynsregler og kapitalkrav i finansielle koncerner, og det skal være uden hensyntagen til, hvordan en finansiel koncern er opbygget.
De elementer, der indgår i lovforslaget, at der stilles krav til minimumskapital til holdingselskaber, og at Finanstilsynet kan fastsætte engagementsgrænser på koncernniveau, kan vi også støtte, og vi kan også støtte, at direktører i forskellige finansielle virksomheder nu under visse omstændigheder kan være direktør i moderselskabet.
Det har før været til diskussion i Folketinget, i Erhvervsudvalget, hvor det ikke har været muligt at opnå den ligestilling, og det er Venstre meget tilfreds med nu omsider er lykkedes.
Vi har også noteret os - for at bruge ministerens egne ord - at dette er første skridt i retning af indførelse af et egentligt tilsyn med holdingselskaber i finansielle koncerner.
Der har været adskillige tilfælde i de senere år, hvor vi har kunnet ønske, at det var muligt, så det ser vi også frem til med stor tilfredshed.
Venstre støtter forslaget.
Pernille Sams (KF), 1999-04-09:
Egentlig havde det jo været ret naturligt at afvente arbejdet
i Udvalget om den finansielle sektor efter år 2000
Hermed tages der så et skridt i denne retning, men jeg må indrømme, at jeg hellere havde set løsningen i en større helhed, så man bedre kunne overskue detaljernes sammenhæng.
Den nuværende fremgangsmåde åbner en vis risiko for, at det senere kan blive aktuelt at foretage nogle justeringer, men vi ved jo alle, hvorfor denne lov pludselig fik sådan et hastværk, og vi Konservative bakker forslaget op og deltager også meget gerne i en hurtig udvalgsbehandling.
Villy Søvndal (SF), 1999-04-09:
Det betyder, at holdingselskaber ikke er underlagt samme tilsyn af Finanstilsynet, som svarer til tilsynet med de finansielle datterselskaber.
Hvorfor det skulle være en forudsætning for et bedre tilsyn med finansielle koncerner, vil vi gerne have uddybet under udvalgsarbejdet.
I det hele taget ville det have lettet forberedelserne til førstebehandlingen af forslaget, hvis ministeren allerede havde sørget for at oversende høringssvarene.
Vi ser positivt på intentionerne i forslaget, men vil afvente vores endelige stillingtagen, til forslaget har været behandlet i udvalget.
Egil Møller (DF), 1999-04-09:
Som så mange andre lovforslag, vi får til behandling her i Folketinget, er også dette lovforslag fremkommet som følge af et EF-direktiv.
Når vi betragter udviklingen inden for den finansielle sektor, sker der både nationalt og internationalt en koncentration af store enheder, for at man kan begå sig i en stadigt stigende konkurrence.
Det er derfor naturligt, at lovgivningen også ændrer sig for at tage hensyn til udviklingen.
Da ændringerne forventes at skabe de nødvendige rammer for strukturtilpasninger og bidrage til øget konkurrence, kan vi fra Dansk Folkeparti tilslutte os
lovforslaget.
Morten Helveg Petersen (RV), 1999-04-09:
Opbygningen af konkurrencedygtige koncerner inden for det finansielle område fordrer hensigtsmæssige regler.
Lovforslaget sigter mod at undgå, at koncernopbygningen og forholdet mellem koncernens forskellige niveauer og enheder kommer til at spille en væsentlig rolle for, hvordan tilsynsreglerne i praksis anvendes for holdingselskaber, og hvilke kapitalkrav der anvendes i det enkelte tilfælde.
Med vedtagelse af lovforslaget bliver indført et krav om minimumskapital til holdingselskaber i finansielle koncerner, samt mulighed for at fastsætte engagementsgrænser for finansielle koncerner, og herudover åbner lovforslaget op for, at direktører i et selskabs datterselskaber ligeledes kan være direktører i selskabers moderselskab under bestemte forudsætninger.
Vi støtter forslagets intentioner og synes, det er ganske fornuftigt.
Per Kaalund (S), 1999-04-09:
Til hr. Søren Søndergaard: Det har ikke indgået i den socialdemokratiske folketingsgruppes overvejelser at spørge FN.
Så må jeg endelig stadig væk henholde mig til, at hvis nogen skulle spørge FN, så burde det måske nok snarere være den albanske regering, der skulle spørge FN.
Med hensyn til hr. Keld Albrechtsen er svaret, at jeg da er skuffet over, at mine svar ikke er fyldestgørende.
Men jeg kan sige, at formålet, som står beskrevet i beslutningsforslaget her, mener jeg er tydeligt nok: at gå ind og beskytte den humanitære opgave i det nordlige Albanien.
Skal dette formål ændres, så må regeringen også efter min opfattelse gå tilbage til Folketinget.
Det, jeg mener, man kan klare via Det Udenrigspolitiske Nævn, kunne f.eks. være spørgsmålet, om antallet - ca. 200 - er tilstrækkeligt, eller om det skal øges.
Det kan man da så i givet fald klare over Det Udenrigspolitiske Nævn eller måske endog via Folketinget, hvis det er af større omfang.
Det skal kun være en gentagelse af mit spørgsmål om, inden for hvilken tidsramme er det sådan, at FN-mandaterne og -aktionen skulle lykkes, når man ved, at der foreligger en plan fra NATO, og man ved, at Albanien har anmodet NATO om det her.
Er hr. Søren Søndergaard bekendt med, at den albanske regering har anmodet FN om at få et mandat?
Der er tale om flere hundrede tusinde,
adskillige hundrede tusinde flygtninge og fordrevne i den nordlige del af Albanien enten nu og eller vej dertil.
Hvis man skulle imødekomme hr. Søren Søndergaards ønske om, at samtlige skulle til Vesteuropa eller Nordamerika, hvordan forestiller hr. Søren Søndergaard sig alene transportopgaven?
Hvordan forestiller han sig, at det overhovedet skulle kunne lade sig gøre rent praktisk?
Og ville det overhovedet være politisk hensigtsmæssigt?
Mange af dem, der befinder sig der, vil jo klart tilbage til deres område så hurtigt som muligt, når der er tilvejebragt fredelige forhold.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-04-09:
Jeg vil gerne sige tak til hr. Jensby, fordi han klart og tydeligt melder ud, hvilken rækkevidde det her i virkeligheden har: at det kan føre til noget helt andet i anden runde, nemlig at disse tropper sættes ind i egentlige krigsoperationer inde i Kosovo.
Det er en ren melding, og det synes jeg man skal gøre sig klart, når man tager stilling til det her forslag.
Det ligger der altså i dagsordenen, og det kan blive konsekvensen.
Per Kaalund (S), 1999-04-09:
Jeg vil gerne spørge hr. Søren Søndergaard om, hvilke forslag Enhedslisten har til beskyttelse af de hundredtusindvis af flygtninge og fordrevne, der i øjeblikket befinder sig i eller er på vej til den nordlige del af Albanien.
Hvad agter Enhedslisten at foreslå, at der skal gøres i situationen og inden for hvilken tidsramme?
Jann Sjursen (KRF), 1999-04-09:
Kristeligt Folkeparti kan fuldt ud tilslutte sig regeringens beslutningsforslag om dansk deltagelse i en NATO-ledet multinational styrke i Albanien.
Udgangspunktet er jo en anmodning fra den albanske regering om hjælp i den situation, som landet står i, med tusindvis af flygtninge, som har brug for beskyttelse.
Hermed kunne jeg næsten stoppe min tale.
Der er tale om en humanitær aktion, som er helt nødvendig.
Den skal blive til på anmodning fra Albanien selv
, og der er fra Kristeligt Folkeparti at se ikke ret meget at betænke sig på i den her sammenhæng.
Vi har selv ved de bombninger, som vi har igangsat i Serbien og i Kosovo, været med til at fremkalde situationen.
Det må vi erkende.
Dermed har vi også et klart ansvar over for de mange mennesker, som lider nød og altså er blevet drevet på flugt bl.a. til Albanien.
Vi er tilfreds med de tilkendegivelser, udenrigsministeren har givet her i dag i Folketinget, om, at hvis opgaven for styrken måtte ændres, vender regeringen tilbage til Folketinget.
Vi har også i den sammenhæng tillid
til, at regeringen forvalter den beslutning, der måtte blive truffet af Folketinget, på en forsvarlig måde og til Folketingets partiers tilfredshed. Flere ordførere har i debatten været inde på spørgsmålet om indsættelse af landstyrker i Kosovo som sådan
Jeg vil godt tilkendegive, at jeg tror, det kan blive nødvendigt, og i øvrigt gerne ser, at NATO forbereder sig herpå, men jeg vil også godt understrege, at det har for os at se intet med dette forslag at gøre.
Det synes jeg er vigtigt at understrege, også fordi der blandt de partier, der tilsyneladende støtter det her forslag, er divergerende opfattelser af netop det aspekt.
Forslaget her vedrører alene en humanitær aktion til beskyttelse af flygtninge, en aktion, som haster, og derfor Kristeligt Folkepartis fulde tilslutning til forslaget og også tilslutning til, at sagen må få en hurtig gang her i Tinget.
Arne Melchior (CD), 1999-04-09:
Jeg håber, at også andre ministre end de her tilstedeværende har hørt hr. Søren Søndergaards undsigelse af tilliden til regeringen.
Det skal man huske, når man skal indgå aftaler.
Nu siger hr. Engell, at han også tager lidt forbehold med sin tillid.
Men hvad betyder ordet tillid?
Det betyder selvfølgelig, at der er troværdighed.
Det betyder ikke, at man absolut må synes, at det er den bedste regering - den ved jeg godt hr. Engell gerne selv vil være med i - men tillid kan man vel også have til en regering, som man ikke er enig med i alle spørgsmål.
Jeg vil gerne spørge hr. Søndergaard: Er det kritisabelt, således som hr. Søndergaard fremstillede det, at man i lørdags sagde noget om at modtage flygtninge og i søndags sagde noget andet? Er det ikke rosværdigt, at når der indtræder nye begivenheder, der opnås ny viden, og man så ikke har været forudseende nok, er man i det mindste så fleksibel at ændre sit standpunkt, som altså godt kan være forkert om søndagen, selv om det kan have været rigtigt om lørdagen?
Det synes jeg hr. Søndergaard skulle rose regeringen for og ikke det modsatte.
Søren Søndergaard (EL), 1999-04-09:
To bemærkninger til udenrigsministerens direkte polemik i forhold til Enhedslistens synspunkter: Det er fuldstændig korrekt, at udenrigsministeren mødte repræsentanter for den såkaldte serbiske opposition.
Denne mand, som altid i alle sammenhænge, især i spørgsmålet om forholdet til Kosova, har ligget langt til højre for Milosevic, blev inviteret til møde i Udenrigsministeriet.
Helt ærligt, jeg synes ikke, det var et særlig godt eksempel.
Jeg synes stadig væk, at Udenrigsministeriet skulle have lavet en fornuftig analyse af tingene og så systematisk støttet den reelle demokratiske opposition i Serbien og ikke sådan nogle nationalistiske blålys som Vuk Draskovic.
Han er en alen ud af samme stykke som Milosevic. Den anden bemærkning, jeg vil komme med, er i forhold til udenrigsministerens spørgsmål, for udenrigsministeren siger: Hvordan kan vi i dag støtte en humanitær indsats under FN-mandat, når vi for to år siden fra Enhedslistens side ikke ville støtte The Coalition of the Willing, De Villiges Koalition, i Albanien, der også havde et FN-mandat?
Ja, fordi situationen var anderledes, fordi det var en anden opgave, og fordi vi på daværende tidspunkt havde en analyse af situationen i Albanien, som gjorde, at vi ikke mente, at den styrke, man sendte ind, ville løse sine opgaver.
Meget klart.
Men jeg vil da godt til udenrigsministeren sige, at hvis vi skal udøve selvkritik, hvis vi skal lave en analyse af vores position for to år siden, så var der områder, hvor vi tog fejl.
Det lykkedes rent faktisk at få skabt en situation, hvor det var muligt at afholde et valg.
Det havde vi ikke forventet.
Vi troede, at koalitionen i meget højere grad ville have holdt Berisha ved magten, og vi vil gerne erkende, at vi gjorde en fejlbedømning dér.
Desværre gjorde vi ikke en fejlbedømning, når det gjaldt det spørgsmål, der omhandler, at det ikke lykkedes at få et gennemført opgør med Berisha.
Det blev stoppet af den koalitionsstyrke desværre, og en af baggrundene for, at vi i dag i Nordalbanien har det problem med Berishas bander, er, at oprøret mod Berisha ikke blev ført igennem i Albanien for et par år siden.
Men jo, der var et område, hvor vi tog fejl, og det vil vi gerne erkende.
Det havde altså ikke ændret vores generelle holdning, men det var også en anden situation.
Det har ikke nogen afgørende betydning for, hvordan vi stiller os i dag, eftersom vi forholder os til den konkrete situation, og vi kan selvfølgelig heller ikke love i en anden konkret situation i en anden tid at have nøjagtig den samme holdning, som vi indtager i dag.
Til allersidst: Jeg tror, der er en uenighed med udenrigsministeren omkring spørgsmålet om farligheden ved at sammenblande humanitære opgaver med militær intervention, men jeg er bange for, at vi får alt for mange konkrete erfaringer at diskutere det på grundlag af i den kommende periode.
Villy Søvndal (SF), 1999-04-09:
Jeg skal kvittere for et par af udenrigsministerens svar.
Det ene er et klart tilsagn om, at sagen forelægges Folketinget igen, hvis der er en ny situation, og hvis man vil gå videre, et klart tilsagn om, at denne her sag intet har at gøre med indsættelse af landstyrker og ikke kan bruges til det.
Det er en helt selvstændig beslutning, der i påkommende tilfælde vil blive forelagt Folketinget.
Det synes jeg er rart at få klaret.
Vi har stadig væk nogle spørgsmål, vi gerne vil have belyst, men dem skal vi stille skriftligt.
Så havde udenrigsministeren en polemisk bemærkning midt i takken til SF, nemlig at SF skiftede standpunkt.
Jeg har nu svært ved at sammenligne situationen i Albanien i dag med situationen i Albanien i april for to år siden.
Det, der er drivende for os i den her sammenhæng, er at kunne levere et svar til det land, der har taget en halv million flygtninge, som er Europas fattigste land, som er uden infrastruktur, som er uden køretøjer osv.
Der er brug for at komme med et svar her og nu, og det er derfor, vi giver tilsagnet her.
Jeg er egentlig ærgerlig over, at hr. Jann Sjursen trak sin, synes jeg, relativt fornuftige bemærkning tilbage.
Det skal så blive min sidste bemærkning.
Det er fantastisk svært at benægte over for de partier, der står bag bombardementerne dernede, at det, der var en humanitær krise, har udviklet sig til en humanitær katastrofe.
Var det virkelig ikke til at forudse?
Var det ikke til at forudse, at når man smed bomber, så udvidede man hadet?
CIA forudså det; CIA advarede imod det.
Jeg synes, det er en fantastisk situation, hvis man i dag vil påstå, at det ikke er vores ansvar.
Vi har ikke det begyndende ansvar, men i det øjeblik vi lader det her eskalere i det omfang, det sker nu, behøver man ikke at være profet for at forudse det begivenhedsforløb, vi har set nu.
Jann Sjursen (KRF), 1999-04-09:
Jeg vil bare understrege, at jeg fralægger mig netop ikke noget ansvar i denne her sammenhæng.
Jeg påpeger, at også NATO har et ansvar.
Det er det ikke, og det tror jeg også hr. Villy Søvndal må indrømme, uanset at han ikke bryder sig om, at NATO har indledt et bombardement i det tidligere Jugoslavien og dermed forstærket den humanitære krise eller humanitære katastrofe, som vi desværre oplever.
Niels Helveg Petersen (RV), 1999-04-09:
Jeg har kun en enkelt bemærkning til hr. Søren Søndergaard.
Jeg vil gerne kvittere for den, skal vi sige erkendelse, som hr. Søren Søndergaard her gav udtryk for i forhold til begivenhederne i Albanien i foråret 1997.
Det glæder altid, når en modstander på den måde reviderer sine anskuelser, og det siger jeg tak for.
Hans Engell (KF), 1999-04-09:
Hr. Søren Søndergaard citerede mig for bemærkningen om, at jeg har tillid til regeringen.
Jeg vil gerne gøre opmærksom på, at det er ikke en generel opfattelse, men møntet på den situation, vi har, den dybt alvorlige situation, vi har i det tidligere Jugoslavien.
Jeg mener, at regeringen i de tilfælde, hvor der har skullet udsendes danske styrker, har forelagt Folketinget beslutningsforslagene på en fair måde, givet alle partier mulighed for at tilkendegive sig og også her i Folketingssalen stemme om, hvorvidt de kunne tilslutte sig danske aktioner eller ej.
Jeg synes også, det var værd at notere, at udenrigsministeren så klart sagde, at såfremt der måtte ske ændringer i mandatet, i anvendelsen af den styrke, der nu sendes til Albanien, vil det spørgsmål også blive forelagt Folketinget.
Det understregede ministeren meget klart.
Det, der så står tilbage, og det er det, jeg godt vil spørge hr. Søndergaard om, er: Hvad er egentlig Enhedslistens bud på løsningen af den humanitære katastrofe, vi oplever?
Vi hører en Enhedsliste, som kritiserer NATO's beslutning om angreb, som kritiserer indsatsen for at lette det humanitære arbejde.
Det er, undskyld udtrykket, sikkerhedspolitiske gratister, vi her oplever kritisere den indsats, som bæres af danske og allierede styrker i en meget, meget vanskelig situation.
Det er for letkøbt.
Jørgen Estrup (RV), 1999-04-09:
Der er to umiddelbare hensyn.
Det ene er at gøre så meget som overhovedet muligt for at sikre den civilbefolkning fra Kosovo, der er på flugt, og det andet er at forhindre, at konflikten breder sig til de omkringliggende lande.
Det er også den baggrund, jeg forstår der er for beslutningsforslaget og også for opfordringen fra den albanske regering til NATO om at stille en styrke på benene.
Der er jo ingen tvivl om, at vi har at gøre med et utrolig fattigt land og et land, hvor demokratiet er skrøbeligt.
Derfor er det også forståeligt, ikke mindst i lyset af, at vi for nylig har været nødt til at hjælpe med stabile forhold, at et sådant ønske opstår.
Det haster.
Det er formentlig noget af det vigtigste, at det sker i løbet af kort tid.
Det er to klare, afgrænsede målsætninger.
Dertil kommer nogle rules of engagement, som er klart afstemt til opgaven og tager betydelige forbehold i magtanvendelsen.
Mandatet drejer sig udtrykkeligt om albansk område; det er de forudsætninger, der ligger for beslutningsforslaget.
Det er klart, sådan som det står i bemærkningerne, og sådan som udenrigsministeren har præciseret det, at skal de forudsætninger ændres, må det naturligvis ske med forelæggelse for Folketinget og i salen her.
Jeg skal ikke føje meget til, bortset fra at man selvfølgelig kan have forskellige opfattelser, sådan som det også er kommet frem her under debatten, af, hvorvidt indsættelsen af landtropper i forbindelse med brohoveder eller lign. kan være en fornuftig aktion.
Men det har sådan set ikke noget med beslutningsforslaget her at gøre.
Jeg synes, det er vigtigt at understrege, at hvad enten man har den ene eller den anden opfattelse af en sådan indsættelse af landtropper, så ville det være urimeligt så at sige at bruge dette forslag som en kattelem for en så principiel beslutning fra dansk side.
Den bør naturligvis tages her i salen.
Det tror jeg der er almindelig enighed om; det vil jeg da i hvert fald meget gerne præcisere.
Med baggrund i de forudsætninger, som jeg har omtalt, kan vi fra radikal side varmt støtte forslaget.
Villy Søvndal (SF), 1999-04-09:
Det var en ret essentiel diskussion, vi har lige nu efter at have hørt hr. Jensby.
Nu er hr. Jensby jo ikke minister, så jeg vil godt spørge udenrigsministeren, og jeg vil godt bede om et meget klart svar: Er det sådan, at det her kan anvendes som et brohoved til at deltage i en landmilitær operation, som hr. Jensby forudså?
Ja eller nej.
Det er helt, helt afgørende for den her diskussion, at vi får et helt klart svar på det.
Jeg vil godt sige i forhold til hr. Jensbys historiefortolkning, hvor hr. Jensby slår ud med armene og siger, at det, der sker nu i Kosovo, intet har at gøre med NATO-operationen, at det var dog utroligt.
Det er en fantastisk ansvarsforflygtigelse. Det er rigtigt, at det ikke er NATO's skyld, at det ikke er NATO, der har startet det.
Det er jeg enig i.
Men at fralægge sig ansvaret og sige, at det slagtehus, som Kosovo i de her dage er omdannet til, intet har med at gøre, at man trak OECD-observatørerne ud, at UNHCR trak sig ud!
Man kunne da forudsige, at i den her situation ville et slagteri starte.
Det behøver man ikke at være profet for at forudse.
Jeg synes, det er fantastisk igen at opleve ledende politikere fralægge sig ethvert ansvar for et begivenhedsforløb, der var direkte til at forudse.
Mit direkte spørgsmål til udenrigsministeren er: Vil udenrigsministeren godt redegøre for, at han er af den stik modsatte opfattelse af hr. Jensby, nemlig at det her ikke er starten til en landmilitær operation?
Det er helt afgørende for SF's stillingtagen i den her sag.
Søren Søndergaard (EL), 1999-04-09:
Jeg vil også sige tak til hr. Jensby, fordi han har modet til at sige, hvad det her handler om, i modsætning til regeringen, som ikke tør sige det.
Det forklarer jo også fuldstændig åbenlyst, hvorfor FN ikke skal blandes ind i det her.
Det er nemlig klart, at hvis den her aktion byggede på et FN-mandat, så ville der være alle mulige problemer, når aktionen skal udvikles og gå videre.
Det handler jo ikke, som hr. Per Kaalund sagde, om at der ikke er tid.
Så vidt jeg forstår, skal vi vedtage det her på tirsdag.
Hvis alle NATO-lande ønskede det, kunne man da sagtens indkalde FN's Sikkerhedsråd til en drøftelse inden på tirsdag.
Selvfølgelig kunne man da det.
Men man ønsker det ikke af præcis den grund, som hr. Jensby siger: Hvis FN bliver indblandet i denne rene humanitære aktion, så vil det lægge en begrænsning på muligheden for at forvandle den til en egentlig militær aktion, uanset hvad man så mener om den militæraktion.
Det er ikke til debat i dag.
Den debat skal vi nok få.
Jeg vil bare sige tak til hr. Jensby, fordi han har klarlagt det, som regeringen mener, men som den af forskellige grunde ikke vil eller formår at udtale.