runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lissa Mathiasen (S), 2005-05-11:
Jeg skal lige høre, om jeg forstod ministeren rigtigt.
Hørte jeg rigtigt, sagde ministeren, at det er folkekirken eller andre trossamfund, som skal bestemme, hvornår og om Folketinget skal fjerne det forbud, der ligger i lovgivningen om registreret partnerskab?
Er det folkekirken eller andre trossamfund, der skal bestemme, hvorvidt vi skal fjerne det forbud?
Hørte jeg virkelig rigtigt?
Var det det, ministeren sagde?
Birthe Rønn Hornbech (V), 2005-05-11:
Det, som fru Lissa Mathiasen vil, er, at enkeltpersoner helt uafhængigt af trossamfundene skal have en adgang, som de fællesskaber, de er medlemmer af – og fru Lissa Mathiasen plejer ellers at tale om fællesskaber – ikke endnu har ønsket.
Lissa Mathiasen (S), 2005-05-11:
Det er jo interessant, at man kan sidde med den samme tekst foran sig og have en så forskellig udlægning af den.
Sådan som lovforslaget her er formuleret, er der et klart ønske med det her forslag, og det er i lov om registreret partnerskab at fjerne det forbud, der er dér.
Vi har i de sidste mange år set, at der har været debatter i folkekirkeregi og i andre regi, mellem biskopper m.v. om det
, men hvad man i folkekirken og andre trossamfund derefter vil gøre, er deres indre anliggende, som vi ikke mener at man skal blande sig i.
Men det her forslag handler kun om lov om registreret partnerskab.
Jeg vil godt spørge fru Birthe Rønn Hornbech: Hvor i lovforslaget står der, at vi fra Socialdemokraternes side ønsker, at folkekirken eller andre trossamfund skal have et nyt ritual?
Hvor i forslaget står der, at der skal ændres i, hvad der sker i dag?
Er fru Birthe Rønn Hornbech ikke enig i, at det, det her lovforslag alene handler om, er spørgsmålet om at fjerne forbuddet i lov om registreret partnerskab?
Vil fru Birthe Rønn Hornbech ikke medgive mig, at det eneste, det her går ud på, er rent faktisk at fjerne et forbud i lov om registreret partnerskab?
Der står intet om folkekirken.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2005-05-11:
Som allerede nævnt af kirkeministeren, er det jo ikke første gang, vi drøfter et forslag om muligheden for, at folkekirken og andre trossamfund juridisk kan medvirke ved indgåelse af registreret partnerskab.
Venstre har hver gang udtalt sig imod forslaget, og heller ikke i dag kan Venstre medvirke til forslaget.
Registreret partnerskab indgås på rådhuset.
Om trossamfundene ønsker en kirkelig markering bagefter, er jo helt op til trossamfundene selv.
Med hensyn til folkekirken er vi fortsat klart af den opfattelse, at skal der autoriseres et særligt ritual, må folkekirken selv bede om det.
Det har folkekirken ikke bedt om, tværtimod sagde biskopperne nej til et ritual for kirkelig handling i 1997.
Siden har der været mulighed for en velsignelse i en gudstjenestelig sammenhæng, efter at det registrerede partnerskab er indgået.
For nylig er en række biskopper gået et skridt videre og har udsendt en vejledende ordning for gudstjenestelig velsignelse af par, der har indgået registreret partnerskab.
Det er altså så langt, folkekirken har ønsket at gå på nuværende tidspunkt.
Historien viser, at opfattelserne ændres, som tiden går, og derfor er jeg heller ikke i tvivl om, at på et tidspunkt vil der sikkert være et markant ønske i folkekirken og i andre trossamfund om en lovændring.
Det er også sådan i Venstres folketingsgruppe, at hvis det var sådan, at trossamfundene selv kom og bad om det, folkekirken selv kom og bad om det, så ville der være adskillige medlemmer af Venstres folketingsgruppe, herunder jeg selv, der ville anbefale, at man tilsluttede sig en sådan lovgivning.
Men vi har altså så meget respekt for folkekirken og andre trossamfund, at vi finder, at en lovændring ikke er noget, statsmagten skal trække ned over hovedet på noget trossamfund, og derfor afviser vi forslaget.
Bertel Haarder (V), 2005-05-11:
Regeringen bestemmer selv, hvilke forslag den vil fremsætte, og Folketinget bestemmer selv, hvilke forslag Folketinget vil vedtage.
Men der er jo ikke noget forkert i, at regeringen, før den fremsætter forslaget, tager hensyn til, hvad der er den overordnede mening inden for folkekirken.
Der er en fornem tradition for, at Folketinget i hovedsagen kun har blandet sig i kirkens indre liv, når det handlede om mindretal, der skulle beskyttes.
Lissa Mathiasen (S), 2005-05-11:
Det var faktisk ikke det, jeg spurgte om.
Det, jeg spurgte om, var, om jeg hørte rigtigt, at ministeren sagde nu her fra talerstolen, at han finder, at det er folkekirken eller andre trossamfund, der skal bestemme, hvorvidt vi skal fjerne et forbud i loven om registreret partnerskab, og at det ikke er Folketinget, der bestemmer, hvornår vi skal tage den beslutning.
Sådan som det her lovforslag netop er fremsat, er der endda meget tydeligt givet udtryk for, at vi ikke mener, at vi som lovgivere på nogen måde skal blande os i folkekirkens eller andre trossamfunds indre anliggender.
Her er ikke nogen form for diktat over for kirken.
Tværtimod vil jeg sige, at vi respekterer, at det hører til folkekirkens indre anliggender og andre trossamfunds indre anliggender.
Derfor spørger jeg ministeren, og jeg gør det en gang til: Er det virkelig ministerens mening, at det er folkekirken og andre trossamfund, der skal bestemme, hvornår vi skal lovgive herinde, og hvornår vi skal fjerne et forbud i lov om registreret partnerskab?
Bertel Haarder (V), 2005-05-11:
Forholdet er jo sådan i den danske kirkeordning, at statsmagten, Folketinget, godt kan gå ind og diktere forhold, der vedrører kirkens indre liv og brug af kirkens rum.
Det er rigtigt.
Men vi har en god gammel tradition her i Danmark for, at eftersom vi nu ikke har nogen kirkeforfatning, og eftersom kirken derfor ikke selv kan ordne disse ting, så kan Folketinget, så kan staten, men gør det med meget stor nænsomhed.
Man værner om kirkens religiøse selvstyre, eller hvad man skal kalde det, og man griber kun ind, når der er meget god grund til at gribe ind.
Hele min tale handlede om, at der ikke i øjeblikket synes at være nogen god grund til at gribe ind, specielt fordi biskopperne har været så fremkommelige at udarbejde dette ritual, som man kan bruge til en efterfølgende velsignelse af indgåede registrerede partnerskaber.
Så man må jo næsten sige med Thomas Kingo: Min sjæl hvad vil du mere?
Som det fremgik af min svartale, er der, så vidt jeg ved, kun et enkelt trossamfund, nemlig Forn Sidr, Asa- og Vanetrosamfundet, som har tilkendegivet, at man gerne vil have denne nyordning, som SF og Socialdemokraterne foreslår.
Det synes jeg ikke kan kaldes et massivt ønske.
Det er vel nærmest det allerspinkleste grundlag, man overhovedet kan forestille sig.
Det er vel det allernyeste og det allermindste trossamfund, vi her taler om.
Så det er altså en meget lille anledning til at foretage noget, der i manges øjne er noget ret stort.
Kamal Qureshi (SF), 2005-05-11:
Jamen jeg er jo meget enig med ministeren.
Men er det ikke korrekt, at det her forslag ikke på nogen måde forhindrer, som ministeren også siger, hvilket jeg tror ministeren har meget ret i, at hovedparten af menighederne sagtens kan fastholde, at de ikke vil vie homoseksuelle, ikke vil bruge kirkens rum til at vie homoseksuelle?
Andre trossamfund kan i øvrigt gøre ligesådan.
De kan også sige, at de ikke vil vie homoseksuelle.
Men lovforslaget fjerner den barriere, som i dag forhindrer dem i kirken, som skulle ønske at vie de homoseksuelle, i at gøre det.
Det vil sådan set
sige, at de, der ikke ønsker at vie homoseksuelle, ved tvang forbyder dem, der gerne vil vie homoseksuelle, at gøre det.
Er det ikke at udøve tvang?
Bertel Haarder (V), 2005-05-11:
Det kan man sige, hvis man dyrker en fuldstændig individualistisk og superliberalistisk holdning til tingene, hvor man siger, at bare der er en, som ønsker, at et eller andet skal kunne gøres og indgås i kirken, så skal reglerne ændres for alle.
Men sådan er den danske folkekirke ikke, og sådan er de andre trossamfund heller ikke.
Kirker er nu engang noget fælles, og det vil efter min mening, efter regeringens opfattelse, være forkert fra statsmagtens side at presse en sådan frihed igennem over for trossamfund, hvor det overvældende flertal ikke ønsker, at kirkens hus skal kunne bruges til noget sådant
Man kan altså ikke se helt så individualistisk på det, som hr. Kamal Qureshi gør.
En kirke er noget med menighed og fællesskab, og brugen af kirkens rum er noget, man skal være enige om.
Kamal Qureshi (SF), 2005-05-11:
Altså det, som man kan sige at det her forslag lægger op til, og det vil jeg meget gerne bede ministeren om at bekræfte, er, at trossamfundene får en større frihed til selv at bestemme over deres indre anliggender.
I dag er det jo sådan, at vi fra lovgivernes side, fra Folketingets side, forhindrer trossamfundene i at vie homoseksuelle, selv om de skulle have et ønske om det.
Det forslag, som ligger her til behandling i dag, lægger jo på ingen måder op til, at trossamfund skal vie homoseksuelle, men fjerner alene den tvang, der i dag gør, at de ikke må, selv om de gerne vil.
Kan ministeren ikke bekræfte, at det her forslag vil fjerne en lovgivningsmæssig hindring, et lovgivningsmæssigt indgreb i trossamfunds indre anliggender, som i dag eksisterer, og vil give trossamfund større frihed til selv at regulere, hvorvidt de vil vie homoseksuelle eller ej?
Anne Baastrup (SF), 2005-05-11:
Det er et stort og omfattende lovforslag, og tiden er fremskreden.
Vi har sådan cirka 14 arbejdsdage tilbage i denne samling.
For SF's vedkommende er det naturligvis vigtigt, at vi får fleksible lånemuligheder for erhvervslivet – ingen tvivl om det.
Men hvis man ser på nogle af høringssvarene, synes jeg, at det virker ganske overvældende.
Jeg mener ikke, vi har mulighed for i løbet af de her 14 dage, ja, vi har faktisk nærmest kun 1 uge, inden vi skal afgive betænkning, virkelig at få gravet det her lovforslag igennem.
Jeg vil ikke afvise det, men jeg vil meget gerne have, at vi får en ordentlig drøftelse.
Så jeg synes lige, vi skal give det en overvejelse.
Lene Espersen (KF), 2005-05-11:
Jeg vil sige, at som projektet i dag er skruet sammen, er det nu min opfattelse, at forsikringsselskaberne i meget høj grad bidrager til, at det her projekt kan komme op at stå.
Vejle Amt har også investeret penge i det fra starten af, og der er jeg da helt overbevist om, at det er en opgave, som gerne vil videreføres af kommunerne i det berørte område.
Det, jeg synes er vigtigt omkring projektet »Respekt for fart«, er sådan set, at man udbreder kendskabet til det, og også meget gerne, at nogle af de andre forsikringsselskaber fatter interesse for at få lavet den her slags tilbud.
Det kræver nogle lidt specielle forhold at kunne gennemføre projektet, fordi en af øvelserne jo netop er, at man skal prøve at køre med meget høj fart og også med høj vægt for at se, hvordan det påvirker bilen – der benytter man i »Respekt for fart« Vandel Flyveplads/Lufthavn, som er nedlagt, til det formål – men jeg har da en tro på, at hvis man reklamerer for det, så tror jeg også, det er noget, der kan etableres andre steder i landet, og jeg synes da, at man skal rose Vejle Amt for, at der var folk, der tænkte visionært, men jeg tror da ikke, at folk vil tænke mindre visionært, fordi de bliver ansat af en kommune fremover.
Tom Behnke (KF), 2005-05-11:
Det har været og er fortsat vigtigt for Det Konservative Folkeparti at tage initiativer og komme med lovforslag, der fremmer iværksætterlysten og tilskynder til at fortsætte med egen virksomhed.
Noget af det, som kan være svært, når man skal starte sin egen virksomhed eller udvide produktionen eller omfanget af sin forretning eller virksomhed, er jo finansieringen.
Der er allerede i dag mange muligheder for at optage lån og give pant i dele af virksomheden, men der kan gøres mere for at gøre det nemmere at lånefinansiere og dermed at bringe omkostningerne og renten ved låntagning ned.
Ved at indføre virksomhedspant gives der mulighed for at have pant i det til enhver tid værende varelager uden at skulle i gang med en masse bøvl og besvær med at sikre varelageret helt eller delvis.
Der kan med virksomhedspant også tages pant i andre mere flydende eller varierende ting som f.eks. de til enhver tid værende tilgodehavender.
Lovforslaget giver således større fleksibilitet, større mulighed for låntagning og dermed mulighed for lavere rente og lavere omkostninger ved låntagning.
Det er et lovforslag, som efter vores opfattelse vil gøre det nemmere at starte sin egen virksomhed, og vi kan derfor fra konservativ side støtte lovforslaget.
Lene Espersen (KF), 2005-05-11:
Jeg vil sige til hr. Morten Bødskov, at jeg er fuldstændig enig i, at man oftest kan gå på to ben, det går i hvert fald hurtigere, end hvis man går på et.
Derfor er det jo også vigtigt, at man, når man laver initiativer, der strammer, så følger det op bl.a. med forebyggende initiativer på andre områder.
Jeg har også redegjort for her, hvad regeringen allerede for længst har sat i gang, og som har medvirket til at nedbringe antallet af personer, som bliver dræbt i trafikken hvert år.
Vi er nede på et historisk lavt tal, og det tror jeg bl.a. skyldes mange af de færdselssikkerhedsmæssige initiativer, der er taget.
Jeg tror ikke, vi er særlig uenige om det.
Det eneste, jeg anfægter, er bare at tro, at kampagner er det eneste, der hjælper, for jeg synes faktisk, de sidste 3 år har vist, at der er også meget andet, der kan trække tingene i en fornuftig retning.
Men jeg mener stadig væk, at projektet »Respekt for fart«, som jeg håber, alle kunne tage ud at se som inspiration, nok er noget af det, der skal til, især hvis man skal komme ind under huden på de unge.
For så vidt angår den koordinerede indsats, vil jeg blot sige, at det holder vi møde om.
Jeg er meget enig i, at det er en opgave, der skal løses på lige så god vis, som den bliver i dag.
Morten Bødskov (S), 2005-05-11:
Jeg er så glad for, at der trods alt kommer en lille erkendelse af, at der selvfølgelig er en sammenhæng, at det her skal gå på to ben, og at man fra regeringens side er opmærksom på, at det skal gøre det, synes jeg er meget fornuftigt.
Et andet element i hele denne her indsats og særlig kampagnevirksomheden handler jo om det, som jeg tror, det var fru Anne Baastrup, der nævnte, at man i forbindelse med strukturreformen jo nedlægger amterne, og amterne har jo stået for en hel del af de her kampagneindsatser.
Der er stadig lidt uklarhed over den koordinerende indsats, som amterne har varetaget tidligere.
Hvordan sikrer vi, at den vil fortsætte på det niveau, som den havde, da amterne havde med opgaven at gøre?
Nu nævner jeg Rådet for Større Færdselssikkerhed igen, og det er jo eksempelvis et af de kritikpunkter, de har haft fremme i forbindelse med strukturreformen.
Har man i regeringen gjort sig nogen overvejelser om, hvordan man vil opfange den der kampagnevirksomhed, således at den i hvert fald ikke forsvinder som endnu en konsekvens af strukturreformen?
Lene Espersen (KF), 2005-05-11:
Jeg må sige til hr. Morten Bødskov, at det, som hr. Morten Bødskov fra talerstolen efterlyste, som jeg hørte det, var, hvad man kan gøre af forebyggende karakter.
Og det, jeg hørte hr. Morten Bødskov selv argumentere for, var bare at poste nogle flere penge ind i Rådet for Større Færdselssikkerhed.
Og det anfægter jeg.
Jeg tror ikke på, at penge alene løser ret mange ting.
Regeringen valgte bevidst at sige, at det da ikke bare skal være Rådet for Større Færdselssikkerhed, som har monopol på at køre kampagner.
Hvis der er andre organisationer, som gerne vil køre en kampagne, og som kan gøre det godt, så skal man da have friheden til også at kunne bevilge de andre organisationer penge.
Og det var grunden til, at man i sin tid omlagde den måde, som tilskuddene blev givet på.
Det er så forhistorien.
Det, jeg synes er interessant, og jeg er da ked af, at hr. Morten Bødskov tager det på den måde, var sådan set, at hr. Morten Bødskov spurgte til, hvad vi rent forebyggende kan gøre, og det synes jeg faktisk jeg har givet en meget, meget, meget udførlig besvarelse på.
Jeg sagde til hr. Morten Bødskov, at jeg ikke med hensyn til unge mennesker, der bare elsker at køre med høj fart, tror, at det hjælper særlig meget med oplysningskampagner.
Det kan påvirke dem lidt, men jeg tror altså, at det er det der med at se det hele tæt på, der gør, at de tænker sådan.
Morten Bødskov (S), 2005-05-11:
Jeg vil sige til en start, at jeg er lidt ked af den måde, som justitsministeren tackler de spørgsmål, der bliver stillet her, på, at man sådan skrider til personkarakteristikker i forbindelse med, hvordan der fremføres spørgsmål til justitsministeren, og betegner det som værende nonchalant.
Det synes jeg er en uheldig måde at debattere på.
Jeg kunne aldrig nogen sinde drømme om at sige, at justitsministerens udtryk fra talerstolen ofte bærer præg af indholdsløs og tom retorik – aldrig kunne jeg finde på at sige det.
Men pointen er jo den, at det her er meget alvorligt, og jeg stillede et meget konkret spørgsmål, som vel er naturligt, når man ser på, hvordan bevillingerne til Rådet for Større Færdselssikkerhed har udviklet sig.
I 2001, da den tidligere SR-regering sad, fik Rådet for Større Færdselssikkerhed over 30 mio. kr.
I dag er de nede på en 12-15 stykker, og kampagnemidlerne er reduceret i samme omfang.
Det er da et spørgsmål, der er til at forholde sig til, om man har interesse i at øge de midler, for effekten har været der, helt tydeligt.
Line Barfod (EL), 2005-05-11:
Jeg synes ikke, jeg har hørt nogen under debatten tale for, at forebyggende arbejde alene bestod i en kampagne med lidt pjecer og lidt indslag i tv, eller hvad man nu ellers kunne forestille sig, men at forebyggelse netop skulle bestå af mange ting.
Derfor vil jeg gerne høre om det projekt, som ministeren nu har talt så varmt om flere gange, og som jeg kan forstå at Vejle Amt står for: Hvem skal lave den slags i fremtiden, når kommunalreformen er blevet vedtaget af regeringen og Dansk Folkeparti?
Hvem er det så helt konkret ministeren forestiller sig fremover vil lave den type forebyggende arbejde, når vi ikke længere har nogen amter eller regioner, der kan varetage det, men det skal være op til de enkelte kommuner?
Anne Baastrup (SF), 2005-05-11:
I SF's folketingsgruppe er vores udgangspunkt, at der skal være ensartethed, når det drejer sig om særlig hensynsløs kørsel, uanset om man er spirituspåvirket eller ej, og vi er ikke uenige i Dansk Retspolitisk Forenings vurdering af, at det i virkeligheden er noget mere alvorligt, hvis man kører særlig hensynsløst og ikke er spirituspåvirket, for så ved man, hvad det er, man laver.
Omvendt vil jeg godt minde ordførerne fra Retsudvalget om, da vi diskuterede voldspakken, jeg husker det, som det var i 1999, hvor Venstres retspolitiske ordfører skældte ud over, at man i bemærkningerne detaljeret havde beskrevet, hvilken straf der skulle gives for en given overtrædelse af straffeloven.
Domstolene rettede henvendelse til os, alle var sure.
Dommerforeningen har konstateret, at lovudkastets bemærkninger indeholder nøje angivelser af fremtidige strafniveauer.
Den lægger vægt på, at det i lovudkastet er understreget, at fastsættelsen af straf i det enkelte tilfælde fortsat vil bero på domstolenes konkrete vurdering af samtlige sagens omstændigheder, og at de i lovudkastet angivne strafniveauer kan fraviges i op- eller nedadgående retning.
Dommerforeningen er simpelt hen ikke tilfreds med det her lovforslags bemærkninger.
Det er den der detaljerede fastlæggelse af den konkrete straf, hvor man i virkeligheden foreskriver, hvilke beslutninger domstolene skal træffe i konkrete sager.
Jeg synes altså det er lidt alvorligt.
Jeg vil også godt sige, at jeg er meget, meget skuffet over hr. Tom Behnkes snakken uden om problemet, nemlig at hvis ikke dette lovforslag følges op af intensive kampagner, så er der ikke en eneste ung, der kunne finde på at sætte sig ind i en bil, som vil ane noget som helst om det.
Det, der er problemet, er, at unge, der kører særlig hensynsløst, er unge, som har et meget stort behov for en lang række andre ting, herunder opmærksomhed osv.
Vi kan hele smøren.
De aner ikke, om de kommer ind at sidde i 10-12 måneder eller 8-9 måneder.
Dér er problemet, men der er ikke afsat en krone til at lave en særskilt kampagne.
Jeg synes, det er meget pinligt, når Rådet for Større Færdselssikkerhed skriver så præcist, at det ikke vil have den store effekt på de unge fartbøller i gerningsøjeblikket.
Det bør vi tage alvorligt.
Jeg vil ikke sige, at vi stemmer imod det her lovforslag, jeg synes bare ikke, det er god lovgivningsskik.
Elisabeth Arnold (RV), 2005-05-11:
Som det er i øjeblikket, kan man godt køre.
I realiteten står hash, amfetamin eller anden form for stofpåvirkning ikke i loven nu.
Det er jo ikke sådan, at de pågældende personer ikke bliver straffet, som sagerne er i dag, det gør de da i høj grad, men vi går ind og fastlægger et helt bestemt niveau for en ganske bestemt type kørsel og en ganske bestemt type påvirkning, og der mener jeg faktisk, at vi går for vidt i vores lovgivningsiver.
Vi burde overlade den slags ting til domstolene, som burde have mulighed for at graduere efter de forskellige omstændigheder.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2005-05-11:
Der er ikke noget mærkeligt i, at to mennesker læser en lovtekst helt forskelligt.
Fra filosofien kan jeg nævne eksemplet med, at to mennesker står og lægger hånden på en sten, og den ene siger, at stenen er varm, og den anden siger, at stenen er kold.
Det er, fordi de to mennesker kommer fra forskellige steder, den ene kommer et koldt sted fra, og så er stenen varm, den anden kommer et varmt sted fra, så er stenen kold.
Sådan er det også her.
Fru Lissa Mathiasen og jeg fra Venstre har to helt forskellige udgangspunkter for, hvad frihed er.
Anne Baastrup (SF), 2005-05-11:
Nu vil jeg ikke misforstå ministeren, men er det sådan, at det dialogforum, der nu er lavet, nu hvor amterne bliver nedlagt, det dialogforum, som skal prøve at forankre ansvaret for, at vi sikrer, at færdselssikkerheden er i orden, skal udmøntes i en lovgivning, eller bliver det bare sådan, at »det synes vi ligesom fra Justitsministeriets side« – og i dialog med hvem?
Kim Christiansen (DF), 2005-05-11:
Hvis lovforslaget ender med at ligge i sin nuværende form, så er jeg betænkelig ved at støtte det.
Line Barfod (EL), 2005-05-11:
Hvis det nu viser sig, at Håndværksrådet og de andre, der er meget betænkelige ved det her forslag, mener, at det ikke vil være til fordel, men tværtimod være en forringelse for iværksættere og andre små virksomheder, vil det så kunne betyde, at Dansk Folkeparti ender med ikke at stemme for forslaget?
Kim Christiansen (DF), 2005-05-11:
Som jeg har redegjort for i min ordførertale, er det intentionerne om at tilvejebringe bedre finansiering specielt for iværksættere.
Det synes Dansk Folkeparti som udgangspunkt er positivt.
Men vi ser bare nogle klare mangler i lovforslaget, som vi så vil kigge på i det videre udvalgsarbejde.
Jeg vil hverken love fru Line Barfod den ene eller den anden form for stillingtagen her i dag.
Det er derfor, jeg har udtrykt mig, som jeg har gjort, og sagt, at vi meget gerne vil arbejde med det her under udvalgsarbejdet og så håbe, at vi kan nå frem til et fornuftigt forslag, som gør det, som lovforslaget jo skal, nemlig tilvejebringer en finansiering for især iværksættere.
Line Barfod (EL), 2005-05-11:
Jeg kunne forstå, at Dansk Folkeparti støtter intentionerne i forslaget, og så er det, jeg bare skal høre, hvilke intentioner man støtter, og hvilke man så eventuelt ikke støtter, og om det falder ud til, at man samlet stemmer for forslaget.
Derfor vil jeg gerne høre, hvad det er for intentioner i det her forslag, Dansk Folkeparti synes er så gode, at man overvejer at stemme for.