Keld Albrechtsen (EL), 2001-04-18:
Man kan jo sige, at hr. Frank Dahlgaard ikke havde en så heldig hånd med formuleringen af selve spørgsmålet til denne her forespørgsel.
Det blev fastslået allerede af hr. Melchior ved debattens start.
Man kan stille spørgsmålet: Hvad er egentlig den dybere mening med hr. Frank Dahlgaards felttog?
Hvis det er et spørgsmål om, at der skulle iværksættes politimæssige undersøgelser, fordi man havde en mistanke om, at der var nogle, der havde brudt loven, så er sådanne undersøgelser i gang. De foretages af politiet, og de kan - hvis der er materiale, der viser det - måske føre til tiltaler.
Så den sag berettiger jo ikke til, at man i dag rejser en forespørgselsdebat, og slet ikke til, at man bruger ord som kollaboratør og sådan nogle ting, som også hr. Melchior var inde på.
Man må altså stille sig selv spørgsmålet: Hvad kan ydermere være motivet til, at hr. Frank Dahlgaard, hr. Jens Hald Madsen osv. bruger debatten som anledning til at genoplive hele den kolde krigs lejrtænkning, dette forsøg på at låse alle ideer i verden fast i to ideologiske systemer, som to supermagter, der stod over for hinanden, brugte som det gyselige spejlbillede af hinanden?
Hvad er egentlig meningen med at fremføre dette forsøg på at genoplive den kolde krigs fjendebilleder?
Ja, meningen er selvfølgelig den meget enkle, som også slap ud i hr. Jens Hald Madsens indlæg, at man jo nødig skulle komme i den situation, at socialismen igen bliver et almindeligt diskussionsemne, at der igen opstår en drøm om et alternativ til den kapitalistiske markedsøkonomi.
Det er det, man frygter.
Det er det, den borgerlige lejr frygter mere end alt andet.
Kapitalismen producerer i øjeblikket ulighed og miljøødelæggelser, der fører os frem mod katastrofer.
Man ønsker ikke, at der skal komme en debat f.eks. blandt ungdommen om, hvilke alternativer der rent faktisk er til denne kapitalistiske markedsøkonomi.
Det var jo en debat, som også var en del af den kolde krig, og vi var nogle, der rent faktisk også dengang tillod os at gøre opmærksom på, at kapitalismen altså ikke er nogen særlig god indretning.
Den har faktisk ganske mange ulemper, og der er intet lighedstegn mellem kapitalisme og demokrati. Som også hr. Søren Søndergaard har påpeget flere gange, er det jo bemærkelsesværdigt, at ingen af de borgerlige, heller ikke hr. Frank Dahlgaard i hans forslag til vedtagelse, har peget på, at der rent faktisk også burde iværksættes undersøgelser af, hvilke danskere der har haft forbindelser med oberstregimet i Grækenland, med Pinochets styre i Chile.
Hvem der har hjulpet USA, givet USA oplysninger osv., osv.
Den kolde krig var fjendebilledernes tid, og der findes givetvis skyldige på begge sider.
Nu er jeg personlig i den situation, at jeg tilhører hverken sejrherrernes eller tabernes lejr, for jeg var ikke med på nogen af holdene.
Hvis man dengang tillod sig at have den opfattelse, hvis man dengang sagde, at man ikke støttede USA, at man ikke støttede Sovjetunionen, så var svaret fra hr. Frank Dahlgaard og hans fæller: Hvis du ikke er med os, så er du imod os, og så støtter du Sovjetunionen.
Det var den plakat, der altid blev sat op, men det bliver billedet jo ikke mere rigtigt af.
Jeg vil utrolig gerne have, at alt det her bliver undersøgt helt til bunds.
Hvem samarbejdede med dikaturerne i Portugal, i Spanien, i Grækenland, i Chile?
Hvem besøgte Taiwan?
Og hvem samarbejdede med diktaturet i Østberlin?
Javel, det skal også undersøges.
Javel da.
Det hele skal frem i lyset.
Men denne genskabelse af den kolde krigs indsnævrede, småborgerlige, frygtsskabende samfund, hvor man ikke turde tage en debat om alternativer til det jammerlige kapitalistiske system, som vi lever under den dag i dag, kan vi naturligvis ikke medvirke til fra Enhedslistens side, og det er jo det egentlige motiv bag det forslag til vedtagelse, som ...