runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2006-09-07:
Nu er det jo ikke nogen synderlig stor kunst at lave et forslag om at bruge flere penge.
Altså, det er jo set før: Man laver en lang, god ønskeseddel over, hvad man gerne vil bruge flere penge på.
Og det kan være meget sympatisk.
Det, der er afgørende, er jo så, om man kan finde pengene på en måde, så det også hænger sammen, for ellers har man sådan set ikke vist, at man kan ret meget i politik.
Derfor er det jo ret interessant at se på Socialdemokratiets finanslovforslag og se på, hvordan man skaffer pengene til de ting, man siger man gerne vil.
Jeg skal bare her helt fredsommeligt bede hr. Jan Petersen bekræfte, at der er tre kilder, hvor man kan finde pengene – der er flere, men jeg nævner lige tre steder: Det ene er, at man betaler så meget af på gælden, at man kan slække på gældsafviklingen –
der finder man 2 mia. kr. Så kan man tage nye lån for 850 mio. kr. Og så kan man hive nogle penge ud af de statslige virksomheder ud over det, der i forvejen hives ud med finanslovforslaget, nemlig 1 mia. kr.
Så det er næsten 4 mia. kr.s finansiering, som man vel ikke kan sige er sådan særlig holdbar, kan man?
Jan Petersen (S), 2006-09-07:
Nu er vi der, hvor hr. Hans Andersen ønsker, at det skal være en debat med det nuværende udgangspunkt, om vi skal have frit valg eller ej.
Den præmis anerkender jeg ikke.
Det, dansk ældreomsorg har som grundlæggende problem, er, at der er for få ressourcer til det.
De 800 mio. kr., hr. Hans Andersen her henviser til, er jo indarbejdet i de budgetter, som kommunerne i øjeblikket sidder med.
Og uanset det, så er der spareblokke, der kan ses i en række kommuner, hvor der bliver længere mellem badet, hvor der bliver længere mellem rengøringen, og hvor man ikke kan udelukke, at der også bliver en strammere visitering til plejen.
Det bliver spændende at høre, hvordan hr. Hans Andersens partifælle hr. Peter Christensen så vil forklare serviceløftet, når det er konstateret efter budgetlægningen.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2006-09-07:
Jeg kan altså forstå, at hr. Jan Petersen mener, at det socialdemokratiske finanslovforslag er finansieret.
Det er der så delte meninger om.
Jeg kunne jo også forsætte her i samme spor som hr. Kristian Thulesen Dahl og høre lidt mere om, hvorfor det lige er 2 mia. kr.s manglende gældsreduktion.
Vi fik ikke noget svar på, hvorfor det ikke var alle pengene og sådan.
Det synes jeg ikke hr. Jan Petersen svarede på.
Men lad mig bare gribe en ting: Jeg kan se, at man vil spare 500 mio. kr. på inddrivelse, og man skriver ikke andet, end at det er ekstra inddrivelse.
Hvor er det lige man mener man kan finde 500 mio. kr. på inddrivelse?
Er det bare noget, man skriver, eller kommer det fuldstændig ud af den blå luft, eller har man nogle analyser, der markerer og viser og dokumenterer, hvordan man vil finansiere det her?
500 mio. kr., inddrivelse.
Mere får vi ikke at vide; man står måbende tilbage.
Hans Andersen (V), 2006-09-07:
Det er jo derfor, regeringen faktisk tilfører flere penge til ældreområdet næste år – 800 mio. kr. mere.
Så fik jeg ikke noget klart svar på, hvordan Socialdemokraterne forholder sig til frit valg.
Der er mange, mange tusind ældre mennesker, der benytter sig af det frie valg, og det er jo ikke afgørende, om det er offentlig eller privat hjemmehjælp.
Det afgørende er, at de ældre mennesker har det frie valg, at de kan vælge.
Og det fik jeg ikke noget klart svar på.
Jeg må jo tage det som udtryk for, at Socialdemokraterne ikke ønsker at fastholde det frie valg for de ældre medborgere.
Rune Lund (EL), 2006-09-08:
Til det første spørgsmål om hr. Søren Espersen kan jeg sige, at jeg kan garantere hr. Steen Gade for, at hr. Søren Espersen ikke har nogen indflydelse på de ting, som bliver diskuteret og besluttet i Enhedslisten, hverken i Enhedslistens folketingsgruppe, i Enhedslistens hovedbestyrelse, i Enhedslistens forretningsudvalg eller andre steder.
Så der kan hr. Steen Gade være helt rolig.
Det, som er vores udspil i forhold til den resolution, der ligger her, er at sige: Jamen vi må forhandle en ny resolution.
Uanset hvor gode jeg godt ved intentionerne er hos SF, skaber den resolution, der ligger her, ikke fred; den er ikke afbalanceret; og den åbner op for, at der vil være et væld af nye kampe i fremtiden, masser af konflikter.
Derfor har vi det sådan i Enhedslisten, at vi bliver nødt til at sige, og nogen bliver nødt til at sige: Den her resolution vil ikke hjælpe.
Den bliver et lille plaster på et åbent benbrud.
Sagen er bare: Resolutionen kommer ikke til at hjælpe, den kommer til at betyde en lille pause i nogle krigshandlinger, der vil fortsætte.
Steen Gade (SF), 2006-09-08:
Jeg vil sige til hr. Rune Lund, at meget af kritikken eller stort set hele kritikken, også af regeringens holdning i starten af den her proces, kan jeg deltage i.
Men mit ene spørgsmål går på: Kan det være rigtigt, at det, at hr. Søren Espersen og andre fra Dansk Folkeparti siger noget rablende galt og også noget, vi skal tage afstand fra, får indflydelse på, hvordan Enhedslisten stemmer til det her forslag?
Det var det ene.
Det andet er, at man er nødt til at tænke konsekvenserne af sine synspunkter igennem: Hvis nu Enhedslistens synspunkt havde haft flertal i det danske Folketing – Danmark sidder i FN’s Sikkerhedsråd – ville det så betyde, at Danmark i FN’s Sikkerhedsråd skulle have modsat sig en våbenhvile, altså at få krigen standset?
Det er jo konsekvensen af argumentationen, ikke af, at man stemmer nej til forslaget, men af den argumentation, der ligger bag hr. Rune Lunds og hr. Frank Aaens indsats i dag.
Det er jo rent faktisk sådan, at hvis der havde været flertal for det synspunkt, at resolutionen ikke er god nok, og det var Danmarks synspunkt, så ville Danmark have modsat sig, at FN fik standset krigen.
Det synes jeg hr. Rune Lund må tænke lidt over.
Rune Lund (EL), 2006-09-08:
Hr. Hans Kristian Skibby behøver ikke fortælle mig, at når der er krig, så dør folk.
Det ved jeg godt.
Det er det, krig går ud på.
Krig går ud på at dræbe hinanden, myrde hinanden, slå folk ihjel, smadre ting.
Det er derfor, krig er så forfærdeligt.
Men hr. Hans Kristian Skibby må da kunne forstå, at det ikke er i orden at bombe civile boligområder, at det ikke er i orden at begå krigsforbrydelser og så bagefter høre folk gå ud og udtale: Jamen det er bare krigens pris.
Men jeg kan forstå, at Dansk Folkeparti mener, at krigsforbrydelser bare er helt o.k., at det er o.k. at bombe civile boligområder – det er bare krigens pris.
Men det er jo nok derfor, at jeg ikke er medlem af Dansk Folkeparti, men af Enhedslisten.
Hans Kristian Skibby (DF), 2006-09-08:
Jeg skal da beklage, hvis jeg kom til at bruge ordet hyklerisk.
Jeg synes bare, det var det ord, der kom mig på nethinden, i hvert fald da jeg hørte ordførerens tale, men så er det selvfølgelig glædeligt, at ordføreren bagefter vælger selv at bruge det indtil flere gange.
Men jeg synes ikke, ordføreren svarede på mit spørgsmål: Hvad er der forkert i, at en politiker indrømmer, at krigen har en pris?
Derfor siger jeg til ordføreren, at hvis man ikke er enig i den påstand, må man i det mindste ud fra årtusinders historie kunne nævne bare ét eksempel på en krig, som ikke har haft en pris.
Der er ikke så mange her i dag, men andre lytter måske med hjemme ved skærmene.
Så vil jeg gerne sige, at jeg synes, det er en noget ussel debatform, ordføreren har, når han ligesom insinuerer, at fordi der er flere dræbte på den ene side i en konflikt, er der nogle, der tager parti for den anden side i konflikten.
Rune Lund (EL), 2006-09-08:
Da jeg omtalte hr. Søren Espersen, kaldte jeg ham godt nok ikke hyklerisk, men jeg vil da gerne kvittere ved at kalde ham hyklerisk nu.
Det, der skete, da byen Qana blev bombet og der døde i massevis af civile, er et klokkeklart eksempel på krigsforbrydelser begået af Israel, og da sagde hr. Søren Espersen: Det er krigens pris.
Jeg kan forstå, at hr. Søren Espersen ikke har den samme respekt for libanesiske liv, som han har for israelske liv, for når det er israelske liv, er de lige pludselig meget vigtige.
Jeg vil sige, at for os i Enhedslisten er et liv et liv.
Et israelsk liv er lige så meget værd som et libanesisk liv, og derfor er det hyklerisk, når man kalder det for krigens pris, når der sker krigsforbrydelser, og når der sker bombninger af civile områder.
Hans Kristian Skibby (DF), 2006-09-08:
Det er jo altid spændende, når Enhedslistens politikere vil delagtiggøre Folketinget i, hvordan de kan skabe fred i hele verden.
Det lyder så nemt, men det er bare underligt, at det aldrig er blevet til noget.
Det skyldes, at det jo ikke er så nemt, det er jo ikke bare sort eller hvidt, sådan som det bliver skitseret af ordføreren.
Ordføreren, hr. Rune Lund, nævnte i sit indlæg hr. Søren Espersen fra Dansk Folkeparti og nævnte noget med, at det er hyklerisk, at han har udtalt, at krigen har en pris.
Jeg vil sådan set bare gerne for god oplysnings skyld have ordføreren til at oplyse Folketinget ved at nævne nogle af de krige, som jo i Enhedslistens øjne have været ført, uden at der har været nogen pris, hverken socialt, mentalt, menneskeligt, kulturelt eller økonomisk.
Morten Helveg Petersen (RV), 2006-09-08:
Jeg tror, at når man diskuterer konflikten i Mellemøsten, vil der altid være grund til bekymring – der har altid været grund til bekymring.
Derfor er det da bestemt også en relevant pointe, om grundlaget for resolutionen er stærkt nok.
Jeg kan da også have mine bekymringer for, hvordan det her føres ud i livet.
Det tror jeg da enhver, der er optaget af, hvad der foregår i Mellemøsten, er bekymret for.
Men vi er vel nødt til at fastholde, at med det, som vi behandler i dag, og den resolution, der ligger til grundlag for det, står vi i den situation, om vi skal sige ja eller nej til at bidrage.
Og der lander vi for vores vedkommende på et klart ja til at bidrage.
Jeg må tilstå, at jeg har lidt svært ved at forstå Enhedslistens argumentation.
Jeg kan godt forstå, at man kan have bekymringer, jeg kan godt forstå, at man gerne vil diskutere indholdet af resolutionen, det er helt fair, men når man til syvende og sidst skal træffe en beslutning, i forhold til om man vil bidrage eller ej, har jeg svært ved at forstå, at Enhedslisten lander på et nej – selv med de forbehold, der er i forbindelse med, at der selvfølgelig er ting, også i en resolution, der kan diskuteres.
Per Stig Møller (KF), 2006-09-08:
Lad nu være med at forvride tingene.
Der er ikke nogen våbenembargo mod Libanon, som hr. Rune Lund sagde tidligere, men nu har rettet, og der er derfor heller ikke nogen våbenembargo mod den lovlige israelske stat.
De er lovlige, men det er ulovligt at bruge dem mod civile.
Det er det, der skal undersøges, og det har jeg også foreholdt Israel.
Men den palæstinensiske tilgang er vigtigere, og her siger hr. Rune Lund, at Shebaa Farms er et ulovligt besat libanesisk område.
Det, der er tale om, er, at ifølge FN’s afgørelse fra 2000 er det stadig kun godtgjort, at det er syrisk, og det vil sige, at nu har hr. Rune Lund pludselig løst problemet med at tage et landområde fra Syrien og lægge det ind i Libanon.
Men i den resolution, som hr. Rune Lund ikke rigtig bryder sig om, står der jo også helt præcist, at generalsekretæren skal komme tilbage med en vurdering af, hvordan spørgsmålet om Shebaa Farms kan løses.
Afleverer Syrien Shebaa Farms til Libanon, synes jeg også, at Libanon skal have dem, med det har Syrien faktisk ikke gjort endnu.
De siger, de vil gøre det, men de har ikke gjort det.
Det har de sagt i årevis, også til mig personligt, og det kræver bare et lille brev til FN, men det lille brev til FN er aldrig skrevet.
Rune Lund (EL), 2006-09-08:
Dem vil jeg meget gerne svare på.
Anerkender Enhedslisten Israels ret til at eksistere?
Ja, vi anerkender Israels ret til at eksistere inden for grænserne før 1967, sådan som det også bliver beskrevet i FN-resolution 242, som siger, at Israel skal trække sig tilbage fra de besatte områder til grænserne før 1967.
Vi mener, at en varig fred i Mellemøsten skal skabes ved en tostatsløsning mellem Israel og Palæstina, og at Israel i øvrigt skal trække sig tilbage fra alle de ulovligt besatte områder.
Så Israel har bestemt også lov til at forsvare sig selv, men Israel har ikke lov til at være på besat område.
Jeg siger tak for en god ordførertale, som jeg på mange måder synes var meget dækkende, også i forhold til det, som Enhedslisten mener i den her sag.
Men jeg kunne godt tænke mig at spørge hr. Morten Helveg Petersen, om han og Det Radikale Venstre ikke godt kunne have tænkt sig en mere afbalanceret resolution.
Det drejer sig bl.a. om, at de skyldige i krigsforbrydelser bør sættes for en domstol – og det gælder både israelere og folk i Hizbollah.
Det gælder også, når man snakker om en våbenembargo over for Hizbollah; så skal man også tage den samme diskussion i forhold til Israel.
Der er andre emner, som jeg vil komme ind på i min ordførertale, som jeg mener burde have været med.
Men bekymrer det ikke ordføreren for Det Radikale Venstre, at den resolution mangler en mere afbalanceret tilgang, hvilket jo dybest set betyder, at den her resolution meget hurtigt kan blive en kort pause i noget, som bare er en krig, der vil fortsætte?
Per Stig Møller (KF), 2006-09-08:
Det vil jeg gerne bekræfte.
Vi har jo hele tiden vidst, at Enhedslisten ville være imod.
Men hvordan kommer vi så dertil?
Det er det, der er afgørende, det er en væsentlig debat.
Vi er enige om, at Libanon skal være et frit, selvstændigt og demokratisk land, og at der ikke skal være private militser, der kan underminere regeringen.
Så kommer vi til det næste spørgsmål, nemlig Israels tilbagetrækning.
Ja, vi ønsker jo også tilbagetrækning til plus/minus 1967-grænserne efter forhandlinger, og her er vi jo i den situation, at Israel faktisk nu har fået en regering, som har køreplanen for fred stående i sit valggrundlag og i sit partiprogram.
Regeringens vicestatsminister sagde i går eller forgårs: Vi må tilbage til køreplanen for fred.
Israel har altså en regering, som gerne ville trække sig ud fra de besatte områder, men da det ikke kunne ske efter forhandlinger, ville den bare trække sig ud fra Gaza og fra Vestbredden, og det er jo derfor, Israel pludselig blev kastet ud i en overlevelseskamp.
Det komplicerer sagen yderligere, og det er derfor, det er så vigtigt, at vi bidrager til, at regeringerne får kontrol over deres territorium.
Afstemning
Frank Aaen (EL), 2006-09-08:
Det er her, jeg synes det halter, og det er også det basale, når vi ikke synes, der bare kan stemmes ja til forslaget i dag.
Man må begynde at tage skridt over for Israel, så de kan mærke, at det er alvor, man må stoppe den økonomiske støtte, de får via EU, og man må langt stærkere sætte ind på, at de trækker sig fra de besatte områder, holder op med at bygge nye boliger og trækker sig fra de boliger, de har bygget på ulovligt område.
Danmark og EU må indtage en meget skarpere holdning over for både USA og Israel, sådan som vi har efterlyst hele tiden – jeg går ud fra, at udenrigsministeren selv vil bekræfte, at det har vi faktisk gjort i Nævnet, og at det ikke er noget, vi lige har fundet på i dag.
Per Stig Møller (KF), 2006-09-08:
Jamen hvad har det med sagen at gøre?
Hvad i alverden har det med sagen at gøre?
Det har da ikke noget som helst med det andet at gøre.
Men jeg synes, Enhedslisten prøver at sige noget fornuftigere end det pjat ude i margenen af sine taler.
Enhedslisten har jo fat i noget seriøst, og det har de også været i nogle af deres spørgsmål om, hvordan vi kommer videre.
Men jeg synes nok, den danske regering har været meget aktiv, både med køreplanen og med det arabiske initiativ og med vores indsats i Sikkerhedsrådet for denne resolution, her også sammen med Frankrig.
Resolutionen har jo, som hr. Steen Gade hele tiden understreger over for Enhedslisten, rent faktisk sikret, at der kom en våbenhvile.
Nu skal vi bare sikre, at den holder, men det er en meget svær opgave, for intet har endnu holdt dernede, så det er ikke enkelt.
Jeg er helt enig med hr. Aaen i, at det kræver, at vi får brugt alt dette her som afsæt til en samlet løsning, for ellers vil det hele gentage sig.
En samlet løsning betyder også en tostatsløsning, men det er nu altså ikke Enhedslistens opfindelse.
Vi er faktisk mange, der hele tiden er gået ind for en tostatsløsning, som også vil betyde, at spørgsmålet om Golanhøjderne og Shebaa Farms bliver løst, men lad nu lige Syrien og Libanon blive enige om, hvor de skal ligge, så vi ikke kommer til at tage fra den ene, hvad vi ikke burde have givet til den anden og omvendt.
Vi skal have fredsslutninger, og den arabiske verden skal være enig om, at Israel er kommet for at blive.
Jeg har drøftet spørgsmålet med Den Arabiske Liga og de andre arabiske lande, jeg har nævnt, på et møde med dem, hvor jeg sagde: Forudsætningen for en Mellemøstkonference, som jeg arbejder konstruktivt med, er, at man accepterer Israels eksistens, ellers har den jo ikke nogen mening.
Vi gør os overvejelser om det i Sikkerhedsrådet, vi gør os overvejelser om det i EU, og vi gør os overvejelser sammen med Den Arabiske Liga og andre arabiske lande om, hvordan vi kan komme videre og undgå, at den tidligere situation vender tilbage.
Her har Enhedslisten ret, men det er vi jo alle sammen enige om.
Kristian Pihl Lorentzen (V), 2006-09-08:
Det står klart, at hr. Rune Lund har forsøgt at udbrede den her debat til en debat om situationen i hele Mellemøsten, og det står også klart, at Enhedslisten ser Israel som den store stygge ulv i det her spil.
Derfor er jeg nødt til at stille to helt principielle spørgsmål til hr. Rune Lund.
For det første: Anerkender Enhedslisten – i modsætning til f.eks. Iran, Hizbollah og Hamas – staten Israels ret til at eksistere?
For det andet: Hvis svaret er ja, anerkender Enhedslisten så Israels ret til selvforsvar, når landet bliver angrebet, hvad enten det er raketter over grænsen mod nord fra Hizbollah eller selvmordsangreb inde i selve Israel?
De to principielle spørgsmål synes jeg det ville være rart at få svar på.
Frank Aaen (EL), 2006-09-08:
Nej, men det er jo også derfor, vi har problemet med, om der kommer en varig løsning med Shebaa Farms, med Golanhøjderne og med de ulovlige besættelser på Vestbredden, hvor Israel nu udvider deres bosættelser, og med det, der sker i Gazastriben.
Vi har hele tiden sagt, at hvis der ikke kommer en hårdere optræden, en skarpere og mere præcis optræden og skarpere krav til Israel, kommer der ikke nogen fred, så kommer der højst en pause i krigen.
Det har vi sagt gang på gang.
Derfor vil jeg også gerne spørge her i dag om USA’s ansvar.
Det var jo USA, der trak tiden ud i Sikkerhedsrådet, så der ikke kom nogen våbenhvile, det var USA, der leverede våbnene til Israel, herunder klyngebomberne, og jeg har spurgt flere gange: Har Danmark skarpt og utvetydigt sagt fra over for USA?
USA har ansvar for, at konflikten tog så lang tid og antog det omfang, som den fik, for USA kunne have stoppet krigen i Libanon på én dag, og har Danmark klart og tydeligt sagt fra over for USA?
Per Stig Møller (KF), 2006-09-08:
Jeg tager ad notam, at Enhedslisten ikke er antiisraelsk.
Det er jeg glad for, men det lyder bare sådan.
Men det næste spørgsmål var jo vigtigt: Hvordan vil vi sikre, at det ikke bare bliver en pause?
Det er et meget vigtigt spørgsmål.
Der er jo lavet mange fredsplaner og lavet mange forsøg, vi har selv været involveret i køreplanen for fred, og den er jo ikke blevet nogen stor succes, selv om den stadig er det eneste, der foreligger af planer.
Det er et afgørende spørgsmål, som hr. Rune Lund stiller her.
Det er jo derfor, vi har været enige om i FN’s Sikkerhedsråd, at nu skal vi lave noget, som betyder, at vi ikke vender tilbage til situationen fra før.
Det har været kodeordet hele tiden, og det er altså derfor, vi mener, at der ikke skal illegale våben ind i landet.
Den tidligere situation ville jo betyde, at Hizbollah kunne underminere den libanesiske stat ved at udløse en krig, og at Hamas kunne underløbe en fredsløsning mellem Israel og Palæstina, som de store stater kunne blive enige om, for Hamas og Hizbollah anerkender jo ikke Israels eksistens.
Det, der er hele problemet, er jo, at der er regeringer, som man godt kan lave aftaler med – jeg tror faktisk, man hurtigt ville kunne lave de aftaler – men at Hizbollah og Hamas vil gøre alt, hvad de kan, for at forhindre, at de bliver efterlevet, og vil prøve at ødelægge enhver fredssituation.
Det er problemet, og det er derfor, afmilitariseringen af militser i Gaza og Libanon er så vigtig, så regeringerne kan styre forløbet.
Rune Lund (EL), 2006-09-08:
Enhedslisten er ikke antiisraelsk.
Vi går ind for en tostatsløsning, som bygger på, at palæstinensere og israelere lever i fred med hinanden, i respekt for hinanden og i demokratiske stater.
Det er vores vision, det er det, vi kæmper for, og det bygger på FN’s resolutioner.
Det er da rigtigt, at vi ikke går ind for, at Israel fører angrebskrige, at Israel bruger overdreven magtanvendelse, og at Israel har besat områder, som de ikke må besætte, og som er ulovligt besat ifølge international lov.
Men det, som jeg godt kunne tænke mig at spørge udenrigsministeren om, er: Hvordan vil udenrigsministeren sikre, at det her ikke bare bliver en pause i krigshandlingerne, men at det bliver noget, som fører til en reel fredsproces?
Her synes jeg altså, at når man kigger på våbenembargo over for Hizbollah, må man også kigge på en våbenembargo over for Israel og Israels muligheder for at forsyne sig med f.eks. klyngebomber.
Er det noget, som kunne indgå i noget, der ville føre frem mod en fredsproces, eller har udenrigsministeren andre tanker?
Rune Lund (EL), 2006-09-08:
Med hensyn til alt det gode, som den her FN-resolution vil føre med sig, må jeg bare sige til hr. Kristian Pihl Lorentzen, at det ikke kommer til at ske, for den her resolution betyder højst en pause i krigshandlingerne, og krigshandlingerne vil fortsætte.
Så kan man gøre som hr. Kristian Pihl Lorentzen og bare drøne derudad med skyklapper på og sige, at nu har vi vedtaget en resolution, så bliver der fred, men sådan fungerer det altså bare ikke i virkelighedens verden.
Med hensyn til at forhindre, at Hizbollah får våben: Ja, det går jeg og Enhedslisten meget ind for.
Vi går så meget ind for det, vi faktisk synes, det burde gælde alle parter i konflikten.
Vi synes f.eks., at der burde indføres en våbenembargo over for Israel.
Det har jeg fremført flere gange i debatten.
Jeg kan ikke forstå, hvordan Israel kan forsyne sig med klyngebomber, som de så bare kan smide ud over civile boligkvarterer i Libanon.
Det er krigsforbrydelser.
Det skal også stoppes.
Hvis det havde været med i en FN-resolution, at der blev indført en våbenembargo over for Israel, så havde det været en meget mere afbalanceret FN-resolution.
Kristian Pihl Lorentzen (V), 2006-09-08:
Så vil jeg gerne stille et supplerende spørgsmål.
Nu er det tydeligt fremgået, at Enhedslisten har temmelig meget imod den FN-resolution, som nu er blevet vedtaget, og som har ledt frem til, at kamphandlingerne er indstillet.
Der vil jeg gerne spørge Enhedslisten: Hvad var alternativet?
Hvordan ser Enhedslisten alternativet?
Ønsker Enhedslisten ikke, at der sker en standsning af den tilførsel af våben, der desværre er sket til Hizbollah gennem adskillige år?
Ønsker Enhedslisten ikke, at den trafik bliver standset?
Rune Lund (EL), 2006-09-08:
Jeg synes desværre, det lyder, som om udenrigsministeren ikke har den brede, balancerede tilgang, som jeg tror er nødvendig for på lang sigt at skabe fred i Mellemøsten.
Guderne, eller hvem det nu måtte være, skal vide, at Enhedslisten bestemt ikke er nogen tilhænger af Hamas eller Hizbollah – tværtimod, de står for nogle helt andre politiske ideer og idealer, end Enhedslisten står for.
Men der er da ikke nogen tvivl om, at Hizbollah ville indstille kamphandlingerne øjeblikkelig, hvis Israel trak sig tilbage fra Shebaa Farms, det ulovligt besatte libanesiske område.