Aage Frandsen (SF), 1997-11-06:
Her er tilslutningen yderligere begrænset, og det må vi selvfølgelig tage til efterretning.
Jeg vil godt understrege, at vi med forslaget regner med at få en regel, som i virkeligheden aldrig skal bruges, fordi den vil have en præventiv virkning, således at det byrådsflertal, som i dette tilfælde altså som forudsætning handler anderledes, end de har lovet vælgerne, aldrig ville handle anderledes.
Derfor er det et forslag, som jeg ikke tror nogen sinde ville blive anvendt, hvis det gennemføres, fordi det vil være præventivt.
Vi forestiller os to situationer, hvor det kunne være aktuelt.
Den ene, som også er nævnt, er i forbindelse med konstituering.
Her ser vi hvert år, og det vil vi givetvis også se igen i år, 10-20 byrådsmedlemmer eller amtsrådsmedlemmer, der umiddelbart i forbindelse med konstitueringen eller lige efter går fra det parti eller den gruppe, som de er valgt hos.
Der kan være forskellige årsager dertil.
Det vil jeg ikke forholde mig til hverken moralsk eller politisk.
I en række af disse tilfælde er der ikke tale om, at nogen ville drømme om at bruge denne bestemmelse, hvis den eksisterede.
Men i de tilfælde, hvor der er nogle, hvorom man kan bruge udtrykket: De går over på den anden side, må man sige, at vælgerflertallet har sagt noget, men de, der kommer ind i byrådet, gør noget andet umiddelbart ved konstitueringen.
Det er derfor, vi landede på de 50 pct. vel vidende, at 50 pct. i amterne eller i de store kommuner, København og Århus, reelt næsten ikke er til at opnå.
Men i mindre kommuner som f.eks. Fakse er der ikke tvivl om, at det på det tidspunkt for fire år siden ville have kunnet lade sig gøre at samle underskrifter. Den anden situation, hvor der kan være tale om, at nogle kunne mene, at man skulle have nyvalg, er, hvis der har været en sag i valgkampen, hvor f.eks. nogle partier har lovet at gøre noget helt bestemt, enten at sørge for, at en børnehave eller en skole eller noget andet blev opført, eller hvor man har lovet, at der var noget, man i hvert fald ikke ville fjerne, at man ikke ville nedrive en bestemt bygning, og man så gør det modsatte af det, man lovede. I en sådan situation kunne man også forestille sig det.
Til det med konstitueringen kan man sige: Vi kan straffe de pågældende efter fire år.
Her er det så somme tider, at folks erindring er begrænset, men man kan alligevel sige, at man kan tage fat i vedkommende igen om fire år.
Vores forslag går altså i virkeligheden ud på, at man aldrig nogen sinde skulle bruge den, og vi er også klar over, at det er ret sjældne tilfælde, hvor den ville kunne tænkes at blive anvendt eller trues med at kunne blive anvendt.
Efter vores opfattelse vil det slet ikke forrykke noget som helst ved forholdet i kommunalbestyrelsen.
Det er ikke noget med, at det overdrevne liv - som Venstres ordfører var inde på - i kommunalbestyrelsessammenhænge ville ske her; det er noget med, at borgerne kan reagere, og det vil jo kun være i helt ekstraordinære situationer, og det er altså derfor, vi har valgt de 50 pct.
Det er altså simpelt hen ud fra en helt principiel opfattelse.
Det vil så sige, at den tankegang med at graduere procenterne, som jeg udmærket godt kan forstå, er i modstrid med vores principielle tankegang: at der er et flertal, som er valgt, og det flertal må respektere, at vælgerne udgjorde et bestemt flertal.
Det er i den situation, at man må sige, at det kun kan underkendes, hvis 50 pct. rejser spørgsmålet.
Men vi må altså konstatere, at et flertal i Folketinget ikke synes om forslaget.
Så må vi håbe, at vi ikke i forbindelse med det forestående kommunevalg og de kommende konstitueringer ser nogen gøre noget lignende det, man gjorde i Fakse Kommune, hvor man fra kommunalbestyrelsesflertallets side underkendte vælgernes afgørelse.
Det må vi så håbe