runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pia Gjellerup (S), 1999-12-09:
Jeg vil gerne sige til hr. Kim Andersen, som gerne vil overfortolke, at jeg selvfølgelig heller ikke før - det vil man kunne overtyde sig om også i referaterne - på nogen måde antydede, at vupti, så er bøvlet væk.
Det ville være helt absurd at sige. Men det er klart, at den samlede virkning af, at kvaliteten forbedres, omsorgen for, at lovgivningen bliver bedre forberedt, at vi får advarsler i tide om urimelige konsekvenser på det administrative område for erhvervslivet, som gør, at lovgivninger ændres forud for, at vi overhovedet kommer til at behandle dem her i Folketinget, indsatsen for at skabe enklere regler iblandt de regler, vi har - vi har f.eks. på det område, vi begge beskæftiger os med her i Folketinget i øjeblikket, nemlig søfartsområdet, skabt en helt gennemarbejdet, moderniseret lovgivning, som er betydelig enklere at have med at gøre for de pågældende erhverv - og så også indsatserne bl.a. her med erhvervsservice i forhold til at forenkle, professionalisere håndteringen, sådan så man også skaber stordriftfordele for de små virksomheder, ja, det er samlet set initiativer, som er med til at reducere vægten af de administrative byrder.
Så spørger hr. Ole M. Nielsen, om det også gælder landbruget.
Nu har jeg ikke gjort det sådan specifikt op, om det gælder det ene eller det andet eller det tredje erhverv.
Men landbruget er jo i en lang række sammenhænge ganske anderledes behandlet i Danmark, fordi vi til landbruget har knyttet en lang række ordninger, som i sig selv er ret besværlige at have med at gøre, men som udløser ganske store støttebeløb, som er et led i den europæiske landbrugspolitik.
Og som hr. Ole M. Nielsen meget præcist sagde i sit eget indlæg, er det jo netop i sådan nogle sammenhænge, hvor der er behov for ganske meget kontrol.
Vi ved jo også, at der med hensyn til behovet for at sikre sundere fødevarer og også et rimeligt miljø og rent vand i Danmark, i forhold til landbruget er brug for nogle særlige indsatser.
Så landbruget har en lang række ekstra problemer, som adskiller det fra andre erhverv, men det er spørgsmål, som er ganske væsentlige at få løst, og som ....
Egil Møller (DF), 1999-12-09:
Da vores ordfører på området ikke har mulighed for at være til stede, skal jeg på hans vegne udtale følgende: Lovforslaget her betyder, at undervisningsudgifter i forbindelse med forsikrede lediges deltagelse i uddannelsesforløb, der indgår i en handlingsplan, fra januar år 2000 skal afholdes af den henvisende myndighed.
Endvidere fremgår det af lovforslaget, at kommunerne nu skal til at afholde udgifterne for de ikkeforsikrede ledige, der modtager aktiveringstilbud eller anden uddannelse godkendt af kommunen på en uddannelsesinstitution, der modtager bevillinger fra Undervisningsministeriet eller en amtskommune i henhold til nugældende lovgivning.
Efter Dansk Folkepartis opfattelse vil man med forslaget her opnå at skabe en parallelitet mellem aktiveringsansvar og finansieringsansvar, og det finder vi i Dansk Folkeparti er et godt mål.
Det er dog Dansk Folkepartis opfattelse, at den del på 183 mio. kr., som bliver overført fra Undervisningsministeriet til Arbejdsministeriet til aktiveringsformål som følge af lovforslaget, til køb af aktiveringsforløb på daghøjskolerne, ikke skal være bundet fra starten, men kunne disponeres frit ved lovens ikrafttræden.
Aage Frandsen (SF), 1999-12-09:
Der er tale om et lovforslag, som er en udmøntning af finanslovaftalen fra sidste år, en finanslovaftale, som regeringen indgik med Venstre, De Konservative, CD og Kristeligt Folkeparti, og det var i det hele taget en finanslovaftale, som vi grundlæggende var uenige i.
Vi var også uenige i den tænkning, der lå bag den del af aftalen, som det her lovforslag er en udmøntning af. Jeg vil da godt sige, at jeg er glad ved, at aftalepartierne har fundet ud af, at man på det her punkt var nødt til at lave en overgangsordning, for det, man havde strikket sammen på et bestemt tidspunkt, en bestemt nat, var ikke det klogeste, der er strikket sammen - selv ikke i det forum.
Og derfor vil jeg sige, at det kunne have været endnu værre, hvis man bare havde fulgt teksten, som dengang var blevet skrevet; så havde det været nærmest katastrofalt i forhold til det, som var skrevet.
Men vi har ikke del i aftalen, og vi har heller ikke haft del i udmøntningen, og derfor vil vi ikke påtage os medansvaret for det lovforslag, som ligger her, og derfor overlader vi gerne til andre at tage ansvaret for det, de selv har lavet.
Vi mener i det hele taget, at det er noget bekymrende, at de rettigheder, som ligger i uddannelse til kortuddannede, er lagt ud til en afgørelse i RAR og også i kommunerne.
Brian Mikkelsen (KF), 1999-12-09:
Det Konservative Folkeparti kan også tilslutte sig forslaget.
Vi er også enige i de bemærkninger, som den socialdemokratiske ordfører, hr. Carsten Hansen, var inde på omkring daghøjskoleforløbet.
Jeg synes, den overgangsordning, man har fundet frem til, er blevet rimelig fornuftig.
Der har været et godt samspil, en god dialog Folketingets partier imellem.
Så alt i alt et fornuftigt forslag, som vi kan tilslutte os.
Helga Moos (V), 1999-12-09:
Formålet med L 128 er at skabe parallelitet mellem dem, der har ansvaret for at aktivere, og dem, der betaler for aktiveringen.
Som det er nu, kan der være en interesse i at placere den aktiverede dér, hvor den aktiverende myndighed slipper for at betale, og det er ikke rimeligt.
Ordningen med parallelitet kommer til at gælde både for de ledige, der skal aktiveres under AF, og for de ikkedagpengeberettigede, der skal aktiveres af kommunerne. Der bliver etableret en overgangsordning for daghøjskolerne, fordi de bliver særlig berørt af loven.
60 pct. af deltagerne på daghøjskolerne er under aktivering.
Overgangsordningen bliver af 5 års varighed.
Så sker der en gradvis indfasning af finansieringen over de 5 år, både når det gælder AF, og når det gælder kommunerne.
Tilsvarende tilføres AF og kommunerne bevillinger fra staten og amtskommunerne svarende til de forventede udgifter til aktiveringsforløb på uddannelsesinstitutionerne.
Alt i alt lyder det rimeligt, og Venstre kan tilslutte sig lovforslaget.
Carsten Hansen (S), 1999-12-09:
Det er jo et ret teknisk lovforslag, vi behandler her.
Det er udmøntningen af en del af finanslovaftalen fra sidste år, faktisk en del af det omkring aktiv arbejdsmarkedspolitik, hvor det jo er hensigten at skabe parallelitet mellem aktiveringsansvar og finansieringsansvar
Kort sagt: De, der bestiller musikken, betaler også for den.
Forslaget gælder for alle aktiveringsforløb med henvisning til uddannelsesinstitutioner, altså under Undervisningsministeriet, og så gælder det den aktive socialpolitik med uddannelsesaktiviteter for aktiverede og kontanthjælpsmodtagere.
Men det, som jo egentlig er aktuelt, synes jeg - for det er ret teknisk alt det andet - er, at forslaget også indeholder en overgangsordning for daghøjskolerne, hvor 60 pct. af brugerne jo egentlig er aktiverede.
Det er jo ingen hemmelighed, at vi i Socialdemokratiet sammen med det store flertal af uddannelsesordførere i Folketinget har været optaget af at skabe en god og en ordentlig overgangsordning for brugerne og daghøjskolerne, og jeg vil gerne kvittere for det samarbejde, vi har haft i Folketinget i forhold til den overgangsordning, der er skabt.
Det er jo en ordning, der sikrer, at brugerne og daghøjskolerne får så gode vilkår som overhovedet muligt for at tilpasse sig den overgangsfase, der må ligge i en ændret finansieringsform.
Og det skal ikke skjules her fra talerstolen, at vi for vort vedkommende i dag glæder os over, at så stort et flertal i denne sag har været fremkommelige i ønsket om at sikre brugerne og daghøjskolerne den placering og den overgangsordning, de har fået.
Jeg vil også sige til slut, at det jo er vigtigt i forhold til daghøjskolerne, at vi på sigt sikrer dem i forhold til den reform, vi er i gang med på hele VEU-området, hvor vi jo på det nederste niveau, altså det, der hedder FVU-niveauet, gerne skulle bruge daghøjskolerne, og vi er glade for, at de fortsat kan oplive og oplyse i forhold til de svagest uddannede i det her samfund.
Ole M. Nielsen (KRF), 1999-12-09:
De par eksempler, jeg nævnte fra landbruget, har ikke noget med EU-tilskud at gøre.
Det har måske lidt med kvalitet at gøre, i hvert fald miljøkvalitet, når det var kvælstofregnskabet, jeg snakkede om f.eks., men jeg kunne nævne flere: Vi har jo CO2-regnskaber f.eks., jeg ved ikke, hvad vi har af regnskaber, der skal laves.
Det er rigtig mange, men det er jo netop, fordi landbruget er et specielt erhverv, hvor der er mange enkeltmandsvirksomheder, ikke enkeltmandsejede, men altså enkeltmandsvirksomheder, altså nul ansatte.
Det er jo netop derfor, det er berettiget at få
denne her bestemmelse ændret, at det er nul til ti beskæftigede og ikke en til ti, fordi der er alle de andre typer af administrative byrder end lønregnskab.
Til ministerens optimistiske vurdering og håb om at fjerne 20-25 pct. af det administrative bøvl for mindre virksomheder, må jeg spørge, om ministeren også tror, det gælder landbruget, hvor man har vedtaget et meget kompliceret nyt kvælstofregnskab, og hvor vi sandsynligvis i næste uge vedtager et nyt krav om medicinregnskab, altså antibiotikaregnskab, og hvor de papirmængder, der kommer ud,
bliver tykkere og tykkere, og hvor man, selv om man kun har tre linjer ud af 36 sider, man skal udfylde, så altså den ene gang om året skal sætte sig ind i de 36 sider for ikke at lide tab ved at arbejde med en eller to decimaler, f.eks. osv.
Jeg vil gerne høre, om ministeren har taget landbruget med i sin vurdering af det med at reducere det administrative bøvl.
Så tror jeg i hvert fald, det kommer til at knibe.
Kim Andersen (V), 1999-12-09:
Jeg forstår altså, at det var et ja.
Erhvervsserviceloven er udtryk for, at man søger at reducere det administrative bøvl med 20 pct.
Man skal nok nå målet, man når måske også de 25 pct., siger ministeren.
Det er et spørgsmål om at have et organ her og en mulighed for, at andre kan løse det administrative bøvl for virksomhederne.
Vupti, hokus pokus, så er det administrative bøvl væk. Vil ministeren, som har det store ansvar ikke bare for erhvervsområdet, men åbenbart også for samfundet, være venlig at bekræfte det.
Og vil ministeren så i øvrigt føje til, hvad det er, denne lovgivning søger at løse for de små virksomheder, som de i dag ikke kan få løst på et hvilket som helst regnskabskontor eller revisionskontor.
Pia Gjellerup (S), 1999-12-09:
Jeg kan såmænd godt forstå, at det er vanskeligt at diskutere det her, for jeg var sådan set meget, meget omhyggelig med at fortælle, hvad det var - og det har jeg været nu i snart 2 år, som hr. Kim Andersen også bemærkede - jeg faktisk stillede i udsigt, at jeg ville arbejde videre med i forlængelse af de initiativer, som også min forgænger har været optaget af, og det var at lette de administrative byrder med 20 pct. for særligt de små virksomheder.
Det, som hr. Kim Andersen har brugt som formulering, var 25 pct. Ja, hvis vi så siger: Pyt med det.
Se, det har jeg aldrig sagt.
Det er der heller ingen andre i regeringen, der har sagt.
Og det tror jeg heller aldrig nogen sinde, hr. Kim Andersen ville vove at sige, hvis han havde noget som helst ansvar i det danske samfund. Så jeg vil gerne sige, at hvis man skal citere, hvad der loves, så synes jeg, det er rimeligt, at man citerer, hvad der er lovet.
Og jeg mener faktisk, vi kan leve op til løftet, og vi kan komme videre endda, også med de andre initiativer.
Og det er selvfølgelig ikke bare ved at overlade dem til de andre, til andre at lave dem.
Det er samlet set det, andre laver for én, omkostningen ved det og tidsbesparelsen ved det, man selvfølgelig skal se under ét.
Og der tror jeg såmænd, som jeg også har sagt det for ganske nylig, at vi når det også inden de 3 år.
Kim Andersen (V), 1999-12-09:
Når erhvervsministern taler om, at jeg herfra har udtalt mig måske mod bedre vidende og oven i købet siger, at det kunne i givet fald være efter at have lyttet til andre i Venstres folketingsgruppe, så er der åbenbart behov for at få et par forhold præciseret.
Jeg nævnte, at ministeren havde givet tilsagn om at reducere mængden af regler, krav om indberetning, med 25 pct.
Jeg forstår nu, at ministeren siger 20 pct.
Hvis det er det, uenigheden består i, så beklager jeg.
20 pct. er også en flot målsætning, som vi meget vil håbe lykkes at gennemføre for ministeren.
Men jeg vil gerne spørge ministeren, om ministeren mener, at administrativt bøvl og byrder er fjernet for de små virksomheder, hvis blot man, som lovforslaget her lægger op til, lader andre administrere dem.
Jeg synes, det kunne være nyttigt i denne sammenhæng at få en bekræftelse på, om det er ministerens definition af at fjerne det administrative bøvl for de små virksomheder.
Tom Behnke (FRI), 1999-12-09:
Det er lidt utroligt, man igen og igen skal høre, at det at føre lønregnskab og sende regninger ud til kunderne eller føre en kassebog skulle være det administrative bøvl.
Det svarer til at påstå, at en tømrermester har administrativt bøvl, fordi han skal købe søm og skruer.
Sikke dog noget vrøvl.
Det er jo slet ikke der, det ligger.
Men hvis ministeren ikke har forstået, hvad administrativt bøvl er, så er det selvfølgelig derfor, ministeren ikke kan fjerne noget af det.
Så prøvede ministeren jo i et forsøg på at håne, ydmyge og nedgøre, hvad jeg sagde, at sige, at jeg havde slået hovedet ind i Berlinmuren igen og igen.
Men se, ministeren sagde det jo i virkeligheden langt mere, end ministeren selv var klar over.
Det er rigtigt.
Forslaget er Berlinmuren.
Det er fuldstændig det samme, man gør.
Da man ikke kan skjule det onde, altså alt det administrative bøvl, hvad gør man så?
Så bygger man en mur udenom, sådan at man i hvert fald ikke kan se det.
Man fjerner ikke det onde.
Man fjerner ikke bøvlet.
Man bygger en mur, så man ikke kan se det længere.
Og det allerværste er, at man kun gør det for en periode af 3 år.
Så lige så snart virksomhederne har vænnet sig til, at der er nogle andre, der gør det for dem, og man ikke længere kan se det onde og alle problemerne, så kommer det væltende tilbage.
Det er ikke fint at gøre det på den måde.
Det svarer til, at man står og slår sig selv i hovedet med en hammer og konstaterer, at det gør ondt. I stedet for at holde op med at slå sig selv i hovedet med hammeren, så tager man nogle Panodiler og håber på, at det er nok.
Det er det ikke.
Fjern årsagen.
Tom Behnke (FRI), 1999-12-09:
Tak for bekræftelsen.
Nok er Muren faldet, men alligevel.
Der er nu engang forskel på socialister og liberale og kapitalister.
Og der er ingen tvivl om, at lige præcis den tale, som hr. Ole Sohn nu holdt, bekræfter mig fuldstændig i min mistanke om, at der er en skjult dagsorden.
Ole Sohn (SF), 1999-12-09:
Jeg er da forfærdelig ked af, at hr. Tom Behnke går rundt i den tro, at SF's ordfører ikke vil lægge kortene på bordet.
Så jeg vil gerne åbenbare over for hr. Tom Behnke, hvori motiverne for SF ligger til at støtte lovforslaget.
Det er, at vi får et effektivt system til at administrere de administrative byrder, sådan at vi kan få noget konkurrence på området, så vi kan være med til at få priserne ned til gavn for den lille håndværksmester.
Det er primært punkt 1. Punkt 2 er, at vi får nogle professionelle erhvervsservicevirksomheder, som vil være i stand til at øge presset både på Folketinget og regeringen med konstruktive, fremadrettede og visionære forslag til at nedbringe de administrative byrder, de administrative regler for små og mellemstore virksomheder.
Deri ligger perspektivet, deri ligger visionerne.
Men man kan jo blive klogere.
Thorstein Theilgaard (SF), 1999-12-09:
Da SF's socialordfører, Villy Søvndal, ikke kan være til stede, skal jeg sige følgende på hans vegne: Formålet med ændringen er at gøre det lettere og mere overskueligt for virksomhederne at påtage sig et socialt ansvar for mennesker, der ikke kan opnå at bevare en fast tilknytning til arbejdsmarkedet.
Den enkelte kommune skal fremover være i stand til at vejlede og servicere virksomhederne mere indgående med hensyn til fleksjob m.v. Det er dermed lovændringens intention, at virksomhederne i fremtiden beskæftiger langt flere, der i dag har svært ved at bevare og fastholde en tilknytning til det ordinære arbejdsmarked.
SF kan derfor støtte forslaget.
Henrik Svane (RV), 1999-12-09:
Det finder vi er fornuftigt.
Det er generelt set
et godt princip, at et økonomisk ansvar forbindes med et ansvar på andre felter.
Det gælder også her.
Det Radikale Venstre er af den opfattelse, at det er meget sundt, at valget af aktiveringsform ikke bestemmes af kassetænkning, men mere af, hvilken relevans det pågældende aktiveringstilbud måtte have for dem, der skal aktiveres.
Den overordnede idé med aktiveringen er jo at give de pågældende nogle kvalifikationer, menneskelige såvel som faglige, som de kan bruge efterfølgende til at søge nye udfordringer.
Den opgave løfter mange daghøjskoler meget flot.
Jeg tror på, at dette lovforslag over nogle år vil resultere i en naturlig trimning af daghøjskolerne, og jeg synes også, at skolerne skal tage det som en udfordring og ikke som en trussel.
De skoler, der giver kursisterne et gedigent og brugbart udbytte, skal nok få spændende udfordringer også fremover.
Det Radikale Venstre tror på, at kombinationen af arbejdsmarkedets efterspørgsel og den bedre indslusning på erhvervsuddannelserne betyder, at flere end tidligere vil komme godt i gang med en uddannelse.
Det Radikale Venstre er derfor af den opfattelse, at lovforslaget med de finansieringsmæssige overgangsordninger, der opstilles, er fornuftigt skruet sammen, fordi det giver skolerne tid til at omstille sig.
Derfor kan vi anbefale lovforslaget.
Hanne Andersen (S), 1999-12-09:
Jeg er lidt forvirret over, at fru Birthe Skaarup siger, at det oprindelige forslag har lidt skibbrud, fordi der nu er en aldersgrænse på mellem 50 og 69 år.
Så vil jeg gerne spørge, om skibbruddet ikke skete under behandlingen af beslutningsforslag nr. B 56, hvor man ændrede sit eget forslag for at få et flertal?
Det var der, skibbruddet skete.
Nu har sundhedsministeren rettet op på det, så det har fået samme ordlyd, at det netop er kvinder
Søren Kolstrup (EL), 1999-12-09:
Det her lovforslag, vi har med at gøre, udspringer af et finanslovforlig, som Enhedslisten hverken har lod eller del i.
Det indebærer, at der finder en finansieringsomlægning sted på aktiveringsområdet.
Summa summarum: Arbejdsformidlingen og kommunerne skal så herefter afholde udgifterne for aktiveringsforløb.
Vi nærer bekymring for, at det indebærer en indskrænkning af de kortuddannedes rettigheder til at få en uddannelse, og vi kan derfor ikke stemme for forslaget.
Tom Behnke (FRI), 1999-12-09:
Frihed 2000 kan også støtte forslaget, om end vi er lidt betænkelige.
Men lad os nu se; det kan være, at det bliver gjort til skamme.
Men vi er lidt betænkelige i forbindelse med, at vi lægger pengene ud f.eks. til arbejdsformidlingen. Ikke fordi vi mistænker dem for noget som helst, men vi har set på nogle andre områder - jeg tænker f.eks. på finansiering af afvænning af narkomaner, hvor der bliver sat en pulje penge af - at når så pludselig der ikke er flere penge i puljen, hvad gør man så.
Hvis der er en arbejdsformidling, der ikke får administreret dem rigtigt, eller der kommer for mange ledige, vil man så i oktober måned sige: Resten af året kan vi desværre ikke aktivere nogen, for der er ikke flere penge i kassen?
Jeg håber det ikke.
Jeg håber, at det her kommer til at fungere.
Det eneste, der understreger min bekymring, er, at når først vi har lagt det derud, så er det svært at lægge det tilbage igen.
Men lad os nu se.
Yvonne Herløv Andersen (CD), 1999-12-09:
Det er jo interessant, så forskelligt man definerer forebyggelse.
Jeg vil gerne høre, om vaccinationsprogrammer og tuberkuloseundersøgelser ifølge SF's definition er forebyggelse.
Anni Svanholt (SF), 1999-12-09:
Screening er efter SF's opfattelse ikke forebyggelse.
Det er tidlig diagnosticering, ikke egentlig forebyggelse.
Man kan måske konstatere en sygdom tidligere, end man ellers kunne, men i SF's begrebsverden er det altså ikke en rigtig forebyggelse, og det er baggrunden for, at vi siger, at vi vil meget gerne generelt vil bruge ressourcerne på egentlig forebyggelse og dermed også - som vi jo er enige om - på forskning i årsagerne til brystkræft.
Yvonne Herløv Andersen (CD), 1999-12-09:
I går formiddags havde vi et møde i Folketingets
Sundhedsudvalg, hvor vi havde kaldt de fremmeste eksperter ind for at tale om noget af det, der er så væsentligt, nemlig forebyggelse, og jeg vil spørge fru Anni Svanholt, om hun ikke mener, at screening også er en form for forebyggelse.
Et af problemerne med at få vendt det hele om er jo netop, at vi bruger alle vore ressourcer på at helbrede, men så få på at forebygge.
Så siger fru Anni Svanholt, at alle kvinder skal have muligheden, og så er det jo et tilbud.
Vi har netop brugt utrolig megen tid i den kreds, der er uden om regeringen, på at udforme forslaget, så det er et tilbud, kvinderne får.
Man bliver ikke indkaldt med en bestemt mødedato, det er et tilbud, om man vil medvirke i det screeningsprogram, der er i amtet.
Anni Svanholt (SF), 1999-12-09:
SF's overordnede holdning er, at sundhedsvæsenet skal behandle og gerne forebygge sygdomme, og at raske mennesker ikke skal udsættes for undersøgelser, der skaber unødig bekymring og sygeliggørelse. Men det er selvfølgelig altid nødvendigt at overveje, hvordan man bruger ressourcerne i sundhedsvæsenet bedst muligt.
Når det er sagt, skal det også siges, at brystkræft er en forfærdelig sygdom for de kvinder, der rammes, og brystkræft er et stort problem i Danmark.
Her har vi faktisk en meget kedelig rekord.
Derfor er vi også glade for, at vi i finanslovforhandlingerne har medvirket til, at der afsættes flere penge til en bedre kræftbehandling, og vi ser frem til, at kræftstyregruppens arbejde bliver forelagt.
På kræftområdet har vi også i forbindelse med finansloven været med til at sikre, at der skal forskes mere i, hvordan man kan forebygge miljømæssige årsager til kræft, altså også brystkræft.
Der bruges mange penge på screening og behandling, men stort set ingen penge på forskning i årsagerne til brystkræft.
SF har tidligere givet udtryk for sin holdning i forbindelse med behandlingen af forslag til folketingsbeslutning nr. B 56, hvor vi tog afstand fra forslaget om en frivillig ordning, hvor alle kvinder mellem 50 og 69 år kan tilmelde sig en røntgenundersøgelse, en såkaldt mammografiscreening, hvorefter de bliver indkaldt til undersøgelse hvert andet år.
Vi synes, det er helt meningsløst at udsætte mange raske kvinder for undersøgelser, som giver en falsk tryghed og har meget tvivlsom effekt.
Dertil kommer den situation, at der er meget begrænsede personaleressourcer til rådighed, og de skal selvfølgelig bruges på undersøgelser af kvinder, der bliver henvist med mistanke om knuder i brystet til eventuel behandling af brystkræft.
Det må da have første prioritet i den situation, hvor der er meget begrænsede personaleressourcer, og det fremgår jo tydeligt at lovforslaget, at der er en meget stor mangel på både radiologer og radiografer.
Der er altså risiko for, at iværksættelse af dette forslag vil tage personaleressourcer fra andre områder, også behandling af livstruende sygdomme som f.eks. brystkræft, hvor der fastsat maksimale ventetider for behandling.
Det flertal uden SF, der har pålagt regeringen at fremsætte dette lovforslag, bærer altså et ret stort ansvar, og med disse ord vil jeg sige, at SF ikke støtter forslaget.
Hanne Andersen (S), 1999-12-09:
Jeg er naturligvis ikke imod forslaget, og jeg synes også, det er nyttigt at bruge ressourcerne bedst muligt.
Men jeg er utryg ved, hvis man prøver at give udtryk for, at alle kvinder meget hurtigt kan få det tilbud, for det kan de desværre ikke.
Jeg mener virkelig desværre, men jeg synes, det er en erkendelse, som vi bliver nødt til at have.