Jan Petersen (S), 2003-01-31:
Det her lovforslag er en fortsættelse af det angreb på aftalefriheden og dansk fagbevægelse, som vi så i forbindelse med den tvangsmæssige mulighed for at skabe deltid
, selv om folk ikke vil have det.
Det ville klæde regeringen, om man sagde
direkte til befolkningen, at man havde det ærinde. Det ensidige er jo helt tydeligt, det er allerede fremgået af debatten.
Man går kun efter det, der foregår på arbejdsmarkedet.
Når vi kommer over i det borgerlige bagland, i de liberale erhverv, så undersøger man, og undersøger man, og undersøger man. Alene af den grund burde Folketinget vente med at tage stilling til et så direkte indgreb og angreb, til vi havde et samlet overblik over, hvordan det ser ud med disse typer bestemmelser.
Socialdemokraterne ser det her som et forslag, der kan medføre dårligere lønninger og dermed mere ulighed på de dele
Det kan give flere muligheder for underbetaling.
Det skaber grundlag for dårligere organisering, og dermed svækker man det, som er en vital del af det danske velfærdssamfund, nemlig at vi qua vores måde at etablere overenskomster på og håndhæve dem på kan sikre, at vi har et velorganiseret og fredsommeligt arbejdsmarked.
Det er en vital del af det danske velfærdssamfund, og derfor er dette her et angreb -
Det er paradoksalt, at regeringen den ene dag taler
om frihed og valgfrihed og den næste dag netop fjerner adgangen til at indgå frivillige aftaler.
Det er jo arbejdsgiverens ret til at indgå en sådan aftale, man fjerner, og man fjerner lønmodtagernes ret til at gøre det. Jeg kunne holde et langt indlæg om det ideologiske i forslaget, men jeg tror, jeg vil koncentrere mig lidt om nogle af dets virkninger i praksis.
Ca. 80 pct. af sagerne i Arbejdsretten vedrører overenskomstbrud hos uorganiserede arbejdsgivere, dvs. arbejdsgivere uden for arbejdsgiverorganisationerne, og dem belønner man med dette her.
Det er jo typisk dér, hvor det kan være nødvendigt for at sikre, at overenskomsten håndhæves, at man laver en eksklusivbestemmelse, simpelt hen for at sikre, at overenskomsten ikke undergraves, og sikre, at man har de oplysninger, der gør, at overenskomsten overholdes.
80 pct. af Arbejdsrettens sager kommer fra uorganiserede arbejdsgivere.
Forslaget vil få den virkning, at regeringen belønner uorganiserede arbejdsgivere, og dermed straffer man de arbejdsgivere, der har gjort sig den umage at have orden i eget hus.
Det betyder, at vi kan få flere uorganiserede ind på dele af det danske arbejdsmarked.
Det kan også være udenlandsk arbejdskraft, der kommer ind og på den måde kan bidrage til at lave løntrykkeri, og på de områder, hvor man i forvejen har svært ved at sikre lønniveauerne, kan man få et yderligere fald.
I den sammenhæng er man direkte med til at skabe bedre muligheder for dårlige arbejdsgivere og skabe grundlag for et faldende lønniveau og dermed også faldende velfærd for de mennesker, det går ud over.
Man beskæftiger sig entydigt med arbejdsmarkedet, som jeg var inde på før, men man tager ikke fat i alle de andre områder.
Det forstår jeg så kommer en dag, men jeg vil godt sige, at det ensidige ligger, som man jo kan læse i et af høringssvarene, også i, at man tager ensidig stilling til fordel for et krav, som en bestemt arbejdsgiverorganisation har stillet.
Åbenbart har SALA for mange år siden frivilligt indgået en aftale om at have bestemte dele af deres overenskomster belagt med eksklusivbestemmelser.
Det har SALA ønsket at komme af med, og det får SALA gratis af denne regering.
Her griber man altså ind i en aftale, som er indgået frivilligt, men som den ene part ønsker at ændre, mens den anden part ikke går ind for at ændre den.
Vi vil i denne sag arbejde for, at der skabes et flertal i Folketinget imod lovforslaget.
Vi synes, det skal behandles sagligt og ses i sammenhæng med alle øvrige forhold, der beskæftiger sig med foreningers forhold til deres medlemmer, og det er ikke kun på arbejdsmarkedet.
Alene det bør gøre, at vi bør vente med at tage stilling til det.