runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jørgen Estrup (RV), 1999-03-03:
Jeg vil også gerne grave lidt i historien og i øvrigt tilråde hr. Jens Hald Madsen at læse de forhandlinger, der var i Folketinget omkring Det Radikale Venstres beslutningsforslag, B 24.
Det husker jeg i al sin tydelighed.
Det skal jeg ikke gå nærmere i detaljer med. Jeg vil blot sige, at Venstre var altså i sin tid medunderskriver på den beretning, som hr. Steen Gade nævner. Jeg står med den her.
Hr. Jens Hald Madsen kan meget vel få lov til at læse, hvad Venstre skrev under på.
Der står ingen steder noget hverken om forsvaret eller om NATO eller andre af de ting.
Det var nemlig ikke det, der var meningen.
Katastroferammen skulle bruges til det, der snakkes om, et supplement til ulandsbistand, øststøtte og andre dele, når der var brug for det til at forebygge og til at sikre, at man kunne lave den nødvendige indsats
Det synes jeg egentlig at hr. Jens Hald Madsen skulle læse lidt på, inden vi går videre.
Jann Sjursen (KRF), 1999-03-03:
Hr. Jens Hald Madsen var inde på i en del af sin tale, hvordan man kunne forbedre udnyttelsen af de ressourcer, der bruges inden for MIKA-rammen eller freds- og stabilitetsrammen i dag, og den del af hans tale synes jeg sådan set er relevant.
Alle ønsker vel en bedre udnyttelse af de ressourcer, der er, og en så effektiv udnyttelse som
overhovedet muligt
Det kan vi måske få lejlighed til at drøfte ved en forespørgselsdebat senere.
Men selv om jeg er så positiv over for den del, må jeg sige, at hen imod slutningen af hr. Jens Hald Madsens tale hopper kæden altså af for Venstre.
Den hopper af i den forstand, at hr. Jens Hald Madsen på den ene side fremdrager, at vi skal gøre mere for, at der bruges flere midler internationalt, og nævner bl.a., at det er for dårligt, at man finansierer præasyludgifter via rammen, og på den anden side vil han altså lige pludselig have forsvaret, havde jeg nær sagt, dækket via rammen.
Det hænger altså ikke sammen.
Det hænger slet ikke sammen.
Når han så i øvrigt inddrager de synspunkter, som Venstre tidligere har fremført ved forhandlinger om de forskellige finanslove, hvor rammen i øvrigt skulle skæres drastisk ned, så hopper kæden totalt af, hvis den ikke er hoppet af inden da.
Så jeg synes, at Venstre skylder os nogle forklaringer på, hvad det er præcis, man vil på det her område.
Jens Hald Madsen (V), 1999-03-03:
Jeg er for glad for, det gav anledning til spørgsmål.
Det håbede jeg også på.
Jeg vil først sige til SF, at jeg har læst på mit stof.
Sådan forstår jeg det ikke, men det kan være, vi definerer det anderledes.
Det, som er interessant for mig, er, hvordan man lægger det op i forhold til mål og midler, og det, som jeg gerne vil gøre, er, at når man ser tilbage på, hvordan MIKA-rammen er blevet brugt, at spørge, om den er blevet brugt hensigtsmæssigt.
Det er dér, hvor jeg kommer med nogle kritikpunkter.
Og til hr. Jørgen Estrup vil jeg sige: Selvfølgelig vedgår Venstre da, at vi har været medunderskrivere.
Derfor var jeg da glad for, at jeg læste udenrigsministerens tale, for der står nemlig, at der er et nyt koncept, og det nye koncept ligger i, at vi skal fokusere mere på forebyggelse.
Med hensyn til det med de flere penge bliver jeg jo nødt til at gentage, hvad jeg sagde før: Der er jo en vækst i MIKA-rammen, så den er udbygget, sådan at vi i år 2005 skal op på 0,5 pct. af BNI eller ca. 6,9 mia. kr.
Der er min pointe: Jeg mener, at der inden for den ramme er ressourcer nok til at gøre begge dele og sætte et større fokus på det uden for Danmark, så pengene ikke kun bliver brugt inden for Danmark.
Det er min pointe.
Jørgen Estrup (RV), 1999-03-03:
Jeg kan meget bedre lide hr. Jens Hald Madsens kommentar her i anden runde.
Den synes jeg har meget mere med sagen at gøre, for så kan vi forlade spørgsmålet om, at de oprindelige formål med MIKA-rammen nu skulle være forsømt på en eller anden måde, for det kan jo faktisk dokumenteres, at det er der overhovedet ikke tale om.
Tværtimod er vi med dette ved at vende tilbage til noget af det, som var tanken, men som ikke i første omgang kunne realiseres, fordi der var stærke finansielle problemer, som gjorde, at man ikke kunne komme videre med katastrofedelen.
Så vil jeg godt sige til hr. Jens Hald Madsen: Man kan jo tænke sig meget ind i den nye freds- og stabilitetsdel af den tidligere MIKA-ramme, men en ting kan man i hvert fald ikke tænke sig bort fra, og det er, at der blev indgået et finanslovforlig her lige før jul, at Venstre var en del af det, og at i aftalen, som jeg står med her, er der et bilag, som siger ganske meget om, hvordan den nye del af rammen skal indrettes.
Det er rigtigt, at der ikke er beløb på, men der er i hvert fald nogle af de ting, som hr. Jens Hald Madsen havde med på sin ønskeliste, der er udelukket, og det synes jeg vi skal holde fast i.
Det drejer sig bl.a. om forsvarsudgifterne.
Jann Sjursen (KRF), 1999-03-03:
Jeg synes, det kan være interessant også lige at holde lidt fast i Venstres synspunkter i forbindelse med finanslovforhandlingerne de senere år, hvor man jo rent faktisk har lagt op til kraftig beskæring af MIKA-rammen.
Derfor er mit spørgsmål til hr. Jens Hald Madsen her i dag, om Venstre faktisk nu støtter målsætningen om, at rammen skal op på 0,5 pct. af BNI.
Kan Venstre tilslutte sig den målsætning, og vel at mærke uden at den opfyldes ved, at man f.eks. tager en hel del af rammen og bruger på forsvaret, sådan som hr. Jens Hald Madsen har været inde på i dag?
Eller er strategien i virkeligheden, at nu accepterer vi den ramme, der vil komme op på 0,5 pct. af BNI, men lad det ske ved, at vi i øvrigt udhuler den ved at kontere en masse udgifter under rammen, som i dag ikke står der?
Keld Albrechtsen (EL), 1999-03-03:
Ja, nu fik vi jo så et delvist svar fra hr. Jens Hald Madsen om økonomien.
Jeg fik ikke svar på det spørgsmål, om det så skulle gå ud over de midler, som anvendes til flygtninge i Danmark.
Det synes jeg at jeg i hvert tilfælde gerne vil have besvaret.
Jeg synes heller ikke, jeg fik svar på, hvordan Venstre så har tænkt sig at finansiere den forøgede indsats, som Venstre, samtidig med at man tager penge til militæret, ønsker der skal være ude i verden.
Jeg må tilstå, at jeg synes stadig væk ikke, Venstres regnestykke hænger sammen, men det kan være, hr. Jens Hald Madsen kan uddybe det lidt.
Steen Gade (SF), 1999-03-03:
Hvis vi kan få lige så store forbedringer i næste runde fra hr. Jens Hald Madsen, som der var fra første indlæg til andet indlæg nu her, så det næste også bliver bedre, og sigtekornet bliver bedre indrettet, så vil jeg være glad for det.
Mit spørgsmål til hr. Jens Hald Madsen er, om kritikken af, hvordan man har brugt MIKA-rammen, kan indskrænkes til, at hr. Jens Hald Madsen også ligesom jeg er bekymret for, at vi har måttet lade lidt for mange af flygtningeudgifterne i Danmark lægge over på den her ramme, for man må jo sige, at det var ikke en del af forudsætningerne.
Det er noget, som blev accepteret undervejs, for nogle af os ganske modvilligt, men det var ikke en del af forudsætningerne, og det kan hr. Jens Hald Madsen læse helt entydigt, hvis han læser den beretning, som hr. Jørgen Estrup skrev.
Jens Hald Madsen (V), 1999-03-03:
Jeg vil sige, at det, denne diskussion handler om for mig, er, at når man laver en nyskabelse, der hedder freds- og stabilitetsrammen, så vil jeg også gerne have en diskussion om, hvad freds- og stabilitetsopgaver er.
Min pointe ligger i, at med den udvikling, der er sket af forsvarets opgaver, bruger det utrolig mange ressourcer på freds- og stabilitetsmissioner uden for Danmark: 870 mio. kr.
Derfor siger jeg igen: Når jeg ser, at freds- og stabilitetsrammen har en vækst, så den i 2005 skal nå til 0,5 pct. af BNI, så mener jeg, at det burde være muligt, at nogle af disse ressourcer kunne anvendes til freds- og stabilitetsformål uden for Danmark.
Jeg synes, det er logisk.
Jeg synes simpelt hen, at det er logisk.
Derfor ligger der overhovedet ikke noget om udhuling i det, sådan som Kristeligt Folkeparti siger.
Der ligger bare i det, at Venstre mener, at freds- og stabilitetsrammen skal bruges til det, den skal bruges til, nemlig fred og stabilitet.
Derfor også det svar til Enhedslisten: Nej, Venstre vil ikke skære ned på udgifter til flygtninge herhjemme, overhovedet ikke, men det er vel et faktum, at de danske kommuner er begyndt at tage sig mere og mere af de integrationsopgaver, som egentlig lå inden for den tidligere katastroferamme.
Når der sker en stigende vækst i ressourcerne, jamen så, siger jeg til hr. Keld Albrechtsen, vil der også være flere penge til at foretage nogle andre ting, f.eks. freds- og stabilitetsting uden for Danmark.
Jeg ønsker blot, at man i denne diskussion måske udvidede sin horisont på den måde, at man så ind i fremtiden og spurgte: Er der ikke en sammenhæng mellem, at vi har denne her pose penge, der vokser, og at vi har nogle nye opgaver til forsvaret?
Det mener vi i Venstre.
Keld Albrechtsen (EL), 1999-03-03:
Jeg vil godt bede hr. Jens Hald Madsen om at belyse det økonomiske regnestykke i Venstres politik på det her område lidt nærmere, for det forekommer mig, at det ikke hænger sammen.
Hr. Jens Hald Madsen vil gerne have flere penge til FN, øget forebyggende indsats i katastrofeområder osv., men samtidig vil hr. Jens Hald Madsen tage fra den her konto og flytte over til forsvarsudgifterne.
Sådan har jeg opfattet det.
Man vil simpelt hen stjæle fra den internationale indsats og bruge til oprustning, og det forekommer mig, at det ikke hænger sammen.
Derfor vil jeg gerne spørge hr. Jens Hald Madsen: Er det egentlige sigte for Venstre ikke ganske enkelt at tage penge fra de flygtninge, som er kommet til Danmark? Eller er det egentlige sigte at nedskære Danmarks internationale indsats? Der er jo de to muligheder, for man kan jo ikke tage penge ud af den her konto og så give dem til militærvæsenet, uden at det skal medføre en nedskæring et eller andet sted.
Jeg synes, Venstre skylder at sige rent ud, hvad det er, man forfølger med den her sag.
Helga Moos (V), 1999-03-03:
Vi har den bestemmelse i gældende lov, at pensionister, herunder efterlønsmodtagere, har ret til at helårsbebo deres sommerhus, hvis de forud har ejet sommerhuset i otte år.
Jeg synes, det er en god ordning.
I bemærkningerne til det her lovforslag er det angivet, at pensionistreglen blev vedtaget ud fra et ønske om at tilgodese pensionister, der igennem en årrække har haft en tilknytning til et sommerhus, og som ønsker at nyde deres otium dér.
Den nugældende lov handler altså om, at man skal have tilknytning til et sommerhus for at måtte helårsbebo det.
Nu ønsker Fremskridtspartiet at udvide adgangen til helårsbeboelse, så det ikke er den enkeltes tilknytning til et bestemt sommerhus, det handler om, men i stedet en generel optjening til retten til at måtte helårsbebo et hvilket som helst sommerhus i det her land, når blot man har ejet et eller flere sommerhuse i tilsammen otte år inden for de seneste ni år, før man går på pension.
I Venstre kan vi ikke støtte forslaget.
Når folk vælger at fraflytte deres sommerhus, kan man ikke henholde sig til, at der er nogen tilknytning til det nye sommerhus, der skulle berettige til helårsbeboelse.
Når man vælger at fraflytte sit sommerhus, opgiver man den specielle tilknytning til huset, der skulle berettige til helårsbeboelse.
Der er mange muligheder for, når man skal vælge ny bolig, at vælge en bolig, der ligger i rekreative omgivelser,
f.eks. i landsbyer, hvor helårsbeboelse er fuldt lovligt, så det er altså muligt at kombinere flytning med personlige ønsker om en rekreativ boligform.
I Venstre har vi sympati for pensionistreglen, fordi den handler om mangeårig tilknytning til et bestemt hus, men vi mener ikke, at pensionistreglen skal udvandes.
Sommerhusområderne skal først og fremmest anvendes til rekreative formål.
Målet er ikke, at vi generelt skal tilskynde til udvidet helårsbeboelse.
Helle Degn (S), 1999-03-03:
Den korte version af en besvarelse på hr. Keld Albrechtsens spørgsmål vil være, at Socialdemokratiet finder, at der er et tilstrækkeligt grundlag for en aktion.
Jeg kan bare henvise til de mange sikkerhedsrådsbeslutninger og hele den procedure og proces, som har kørt i FN, som også udenrigsministeren gentog og remsede op.
grundlag.
Naturligvis havde vi gerne set et enigt Sikkerhedsråd i den aktion, som er i gang i øjeblikket, men vi kan heller ikke sidde med tomme hænder og se, at FN gradvist bliver ydmyget.
Derfor finder vi, at der er et tilstrækkeligt grundlag til at agere over for en tyran som Saddam Hussein.
Thorkild B. Fransgaard (FP), 1999-03-03:
Det er rigtigt, at Fremskridtspartiets holdning er, at folk skal have lov til at bruge deres sommerhuse, som de ønsker.
Men vi accepterer også, der er et flertal for en anden lovgivning, og at der er et flertal, der har besluttet, at en pensionist, der har haft et sommerhus i otte år, ja, han må bruge det som helårshus, når han bliver pensionist.
Det er den lov, vi taler om, vi gerne vil have ændret en lille smule. Vi vil gerne have den ændret sådan, at en pensionist, der bor f.eks. to eller tre forskellige steder i de her otte år, ja, han skal også have de rettigheder, at når han bliver pensionist, så kan han bruge sit sommerhus til helårsbeboelse.
Det er det eneste, vi meget gerne vil have rettet.
Vi vil ikke prøve at ændre på hele sommerhuslovgivningens område.
Det ved vi, vi ikke kan.
Men vi vil bare meget gerne, om vi kunne få den her lille ændring ind for at beskytte dem, der eventuelt kan komme i klemme. Jeg vil gerne lige spørge miljøministeren - jeg var noget så skuffet over hans tale - hvorfor han sagde, at det var sørgeligt, at Fremskridtspartiet kom med det her ændringsforslag.
Jeg vil gerne vide, hvorfor ministeren mener, det er sørgeligt?
Mogens Lykketoft (S), 1999-03-03:
Det, hr. Nødgaard ikke nåede at sige, men som jo er rigtigt, er, at den kommunale risiko jo bliver langt mere eksponeret nu.
Man kan ikke sige, at der er en begrænsning til de penge, man har skudt ind.
Der er tværtimod en betydelig mulig risiko for kommunerne, for de enkelte ejerkommuner i den markedsliberalisering, der sker.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Frank Aaen (EL), 1999-03-03:
Op til valgkampen sagde regeringen, at man ikke ønskede at gribe ind i overenskomsterne, og siden har man gjort det en gang, og i dag kan vi ikke få et tilsagn om, at man ikke vil gribe ind i en eventuel lærerkonflikt.
Det synes jeg er meget beklageligt, men vi kommer jo ikke længere i det spørgsmål i dag.
Derfor har jeg et andet spørgsmål at stille
: Når regeringen siger, at der er mangel på arbejdskraft, at der er fuld beskæftigelse, og at der bliver færre ældre, og derfor skal vi arbejde mere, vil ministeren så ikke med henvisning til finansredegørelsen bekræfte, at vi i dag har 862.000 i alderen fra 15-66 år, altså i den arbejdsdygtige alder, som ikke er i normalt arbejde, hertil kommer måske 70-80.000, som er sat til at arbejde for deres dagpenge og deres bistandshjælp, altså folk, der er i aktivering?
Det vil sige, at der er over 900.000, som er arbejdsløse eller på anden måde er uden for arbejdsmarkedet.
Og kan ministeren bekræfte, at prognosen frem til år 2005 holder det tal nogenlunde uændret, når der bortses fra virkningen af, at man nedsætter pensionsalderen?
Er det ikke på den baggrund en hån mod menneskene i Danmark, når der er 900.000 uden for, at man siger, at nu skal vi alle sammen arbejde mere, for vi har næsten fuld beskæftigelse?
Mogens Lykketoft (S), 1999-03-03:
Jeg synes i og for sig, det er beklageligt, og jeg tror også, at det ud fra hans egne politiske grundsynspunkter vil slå hr. Frank Aaen oven i hovedet overhovedet at bruge den type opstillinger til illustration af noget som helst.
Det er jo ikke sandt.
Det er jo kun en beskeden andel af det tal, som er mennesker, som hr. Frank Aaen og jeg mener kan og bør være i arbejde i en bestemt situation.
Og derfor er det faktisk at lægge gift ud for sit eget politiske grundlag og sin egen holdning til velfærdssamfundet at bruge tallene på den måde.
Så jeg vil egentlig bede hr. Frank Aaen om at overveje meget nøje en ekstra gang, om det nu er klogt at gå med på den galej.
Nu er hr. Uffe Ellemann-Jensen jo holdt op med at sejle med den galej.
Hvorfor pokker starter hr. Frank Aaen så?
Lad os prøve at falde tilbage til det, der er realiteterne.
Jo, der er et betydeligt antal mennesker, men det er kun en brøkdel af de 800.000, som er i arbejdsløshedskøen, i bistandssystemet, i dagpengesystemet, som vi skal gøre alt, hvad vi kan for at mobilisere på arbejdsmarkedet med de kræfter, vi måtte have.
Der er nogen, vi bør forebygge kommer på førtidspension ved at tilbyde dem job, de kan klare, når de ikke har en fuld arbejdsevne.
Alt det går jeg ud fra vi er enige om.
Men det, der er meldingen, er, at selv om alt det lykkes, så vil det danske arbejdsmarked formentlig de næste 5-10 år være karakteriseret ved, at der på den ene halvdel er mere end fuld beskæftigelse. Der er mangel på specialister, særlig uddannede folk i en lang, lang række positioner, og derfor er der også en interesse i, hvordan vi kan fastholde dem lidt længere på arbejdsmarkedet ved at indrette et arbejdsmiljø, der er ordentligt, ved at indrette en seniorpolitik, der er ordentlig, ved at indrette en efterlønsordning, der gør det mere attraktivt at blive lidt længere osv. Men det er en dødsensfarlig og forkert argumentation at starte dér med de 860.000.
Frank Aaen (EL), 1999-03-03:
Det er jeg aldeles uenig i.
Finansministeren ved lige så godt som alle andre her i Folketinget, at en meget stor del af de mennesker, som er skubbet ud på førtidspension, som er kommet på efterløn, som er kommet på overgangsydelse, som er på andre ordninger, ikke har valgt det frivilligt.
De er kommet der, fordi de ikke har kunnet få arbejde.
De er kommet der, fordi de har været arbejdsløse i lang tid.
De er kommet der, fordi de er nedslidte, og fordi de ikke havde nogen valgmulighed til at blive på arbejdsmarkedet.
Det, jeg synes, er beskæmmende, er, at sådan er situationen i dag, men når regeringen fremlægger en prognose frem til år 2005, så sker der ikke noget fald i antallet af mennesker, der er skubbet ud af arbejdsmarkedet, undtagen det fald, der sker, fordi man nedsætter folkepensionsalderen.
Jeg synes, det er beskæmmende, at man ikke engang på så lang sigt har en ambition om, at færre skal være skubbet ud.
Det er det jeg synes er beskæmmende.
Og jeg vil gerne bede finansministeren bekræfte, at det er sådan, at det fald, der konstateres frem til år 2005, for 90 pct.'s vedkommende kan henføres til den faldende folkepensionsalder.
Mogens Lykketoft (S), 1999-03-03:
Det sidste tror jeg faktisk ikke er rigtigt, men jeg har ikke alle tallene her, så det må vi forfølge senere.
Der er en forudsætning i finansredegørelsen om, at frekvensen, andelen af årgange, der går på efterløn, falder med et bedre arbejdsmarked for de ældre og de øvrige ændringer, og der er en forudsætning om, at vi bliver bedre til at forebygge førtidspension.
Men det er jo ikke tænkeligt, at nogen væsentlig del af problemet med mangel på smede og faglærte bygningshåndværkere og civilingeniører, lærere, sygeplejersker, hjemmehjælpere og børnehavepædagoger vil blive løst ved en øget indsats for fleksarbejde - noget af det måske, men ikke nogen meget stor del af det.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Pernille Frahm (SF), 1999-03-03:
»Finder ministeren det acceptabelt, at Danmark ikke anses for et sikkert land, som man kan forvente lever op til Genèvekonventionens krav om at yde beskyttelse for flygtninge?« Skriftlig begrundelse
Ifølge Politiken den 25. februar har England modtaget en gruppe serbiske asylsøgere fra Østslavonien, som efter at have fået afslag i Danmark har vendt sig mod England for at søge beskyttelse.
Ifølge Politiken har England trods Dublinkonventionen ikke valgt at udvise de pågældende til Danmark.
En gruppe af de afviste etnisk serbiske asylsøgere fra Østslavonien er det lykkedes at komme til England, hvor de nu har opholdt sig i 2-3 måneder.
Trods Dublinkonventionens muligheder for, at England kunne sende dem tilbage til Danmark,
har de altså været der nu i 2-3 måneder.
Den engelske vurdering er, at Danmark ikke er et sikkert land at sende de afviste asylsøgere tilbage til, og derfor er spørgsmålet stillet: Hvordan oplever man fra Indenrigsministeriets side den situation, at Danmark ikke opleves som et land, der opfylder Genèvekonventionens krav om også at yde beskyttelse til folk, der ikke kan forvente beskyttelse fra deres egen stat?
Thorkild Simonsen (S), 1999-03-03:
Det er ikke rigtigt, når det i spørgsmålet anføres, at Somaliland ikke vil tage imod afviste asylansøgere...
Er det ikke det spørgsmål?
Nå, så har jeg fået det helt forkert.
Jeg beklager.
Det var det med England, ikke?
Jeg har taget det andet.
Det er rigtigt, at Somalilands myndigheder ved en telefax af 24. januar 1999 midlertidigt har suspenderet aftalen med Danmark vedrørende tvangsmæssig tilbagesendelse af afviste ...
Er det ikke det spørgsmål?
Jeg beklager, hr. formand.
Jeg er ikke klar over, hvad det er for et spørgsmål.
Jamen så var det jo det, jeg startede på.
Lige et øjeblik.
Jeg forstår, at spørgsmålet er begrundet i en artikel, som har været den 25. februar 1999, hvor det påstås, at Storbritannien ikke anser Danmark som et sikkert asylland.
Jeg vil meget gerne afkræfte denne påstand.
De britiske myndigheder har således over for Udenrigsministeriet oplyst, at der ikke er noget hold i påstanden om, at de britiske myndigheder skulle betragte asylproceduren i Danmark som andet end fuldstændig sikker.
De britiske myndigheder har endvidere oplyst, at de er bekendt med de forlydender, der har været i den danske presse, om, at en gruppe asylansøgere skal have søgt asyl i Storbritannien efter at have fået afslag i Danmark.
Da disse personers identitet ikke er kendt, har det ikke været muligt for de britiske myndigheder, oplyst over for mig, at få bekræftet tilstedeværelsen af en sådan gruppe endsige at beskrive status for deres ansøgning.
Pernille Frahm (SF), 1999-03-03:
Af artiklen i Politiken den 25. februar fremgår det, at gruppens advokat er opmærksom på, at Dublinproceduren ikke er trådt i kraft, og det, at gruppen har en advokat, der udtaler sig på gruppens vegne, tyder jo også på, at gruppen ikke, om jeg så må sige, som de har gjort det i Danmark, må leve under jorden i Storbritannien.
Ikke desto mindre rejser spørgsmålet jo først og fremmest en problematik, der hedder: Vil Danmark leve op til Genèvekonventionens krav om også at yde beskyttelse i den situation, hvor statsmagten i hjemlandet ikke er villig til at yde en sådan beskyttelse?
Thorkild Simonsen (S), 1999-03-03:
Jeg vil henvise til mit første svar.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Pernille Frahm (SF), 1999-03-03:
»Mener ministeren på lige fod med sin partifælle Helle Degn, at serbere, der har fået afslag på en asylansøgning i Danmark, skal være spydspids for etnisk integration i Østslavonien?« Skriftlig begrundelse
Poul Nødgaard (DF), 1999-03-03:
... klogt, at det er staten, der ... ja, undskyld.
Jeg har den ære at sidde i repræsentantskabet for Naturgas
Sjælland
, og jeg har siddet i de her stormøder, hvor hele repræsentantskabet har været indkaldt.
Og jeg vil godt følge det op, som hr. Kristian Thulesen Dahl sagde.
Punkt 1: På det møde - der sidder sådan en 80-100 mennesker - der gik, og det kan jeg da godt røbe over for finansministeren, frygten for, at staten vil opkøbe de fem selskaber i løbet af 1-2-3 år, score en gevinst på dem og sælge dem videre, som en rød tråd igennem forhandlingerne.
Punkt 2: Når det gælder de indskud, som man får tilbage, plus den præmie, som staten lægger oveni - for min kommunes vedkommende, Ringsted, ca. 14-15 mio. kr. - er opfattelsen rundt omkring bordet, når sådan man sidder og lytter, at når finansministeren skal føre de årlige forhandlinger med kommunerne, så inddrager man bare de penge igen på finurlig vis, som hr. Kristian Thulesen Dahl sagde det.
Hvordan det så foregår, ved jeg ikke noget om, men det er hovedindtrykket.
Jeg er næsten sikker på, at blandt mange de fire steder - nu skal jeg hjælpe finansministeren lidt - der har sagt nej, gælder det, at hvis de havde noget større tryghed om, hvad det er, staten vil, så ville der være et flertal i repræsentantskaberne for at gå ind på den her idé, for man kan godt se, at når naturgassen og de nye aftaler, der skal indgås om et par år, er det ...