Svend Aage Jensby (V), 2001-01-12:
I de seneste år har talrige danske soldater, politifolk og i øvrigt også folk fra Beredsskabsstyrelsen og nødhjælpsorganisationerne ydet en fortræffelig indsats i international tjeneste - en indsats, der har gjort, at Danmark faktisk er kommet på verdenskortet, om jeg så må sige.
Det er vi glade for i Venstre, og vi ønsker, at den udvikling skal fortsætte.
Den tidligere chef for den civile del af arbejdet i Kosovo, Kouchner, har gang på gang efterlyst flere politifolk
fra de lande, der bidrager, herunder fra Danmark.
Den nuværende chef er min gode bekendt, hr. Hans Hækkerup, der utvivlsomt vil være enig i Kouchners betragtninger, for der er påvist behov for flere politifolk i området til at gennemføre en opbygning af landet.
Men hvis der er usikkerhed om skatteforholdene, og hvis den usikkerhedssituation, som mange politifolk har været ude for, ikke bliver ryddet af vejen, er der ingen, der vil melde sig for fremtiden. Det er immervæk betydelig billigere at sende politifolk af sted end at opbygge et betydeligt militært engagement dernede.
Derfor mener Venstre, også fordi det er en kendsgerning, at der er skabt usikkerhed hos talrige politifolk og soldater, at dette forslag bør støttes, og vi støtter det.
Man kan diskutere, om der er indkalkuleret nogle ulempetillæg osv. i lønnen.
Men det er altså forbundet med en kolossal ulempe at være sendt ud i det område.
Det er forbundet med store personlige afsavn, og det er ikke risikofrit, så derfor: Gør det noget, at vi giver disse få mennesker - og der skal måske også ses på andre organisationers folk end lige netop på dem, forslaget omfatter, altså soldater og politifolk - et lille incitament til at påtage sig den opgave, der er tale om?
Det mener vi ikke i Venstre, og det mener CD heller ikke.
Jeg har fået bemyndigelse til at meddele fra CD, at man støtter forslaget.
I øvrigt til lykke med udnævnelsen, skatteminister.
Den 4. december 2000 kunne man i BT læse en artikel med overskriften »Politifolk venter på Ole Nidkær«.
Det er jo ikke den nuværende skatteminister, det ved jeg godt, for det var den 4. december.
Der stod i den artikel i BT: »Urimelig nidkærhed. Sådan opfatter LO's næstformand
Tine Brøndum skatteminister Stavads indgreb mod de populære medarbejder-pc-ordninger.«
Så gik der en måneds tid eller sådan noget, og så kom statsministeren og bebudede i sin nytårstale, at nu skulle vi have et virkeligt IT-samfund.
Så meget om det, men så fortsatte artiklen: »Politifolkene har ventet 1 år på, at Ole Stavad skal indfri de løfter om skatterabat, de fik, da de blev sendt på arbejde i udlandet. Hidtil har skatteministeren været ubøjelig.
For de menige betjente blev skatterabatten vekslet til et stort skattesmæk, da de kom hjem.
Det har Stavad hidtil nægtet at gøre noget ved.
I sidste folketingssamling blev ministeren reddet med snævrest mulig margin, da et forslag fra folketingsmedlem Kim Behnke manglede én stemme i at blive vedtaget.«
Og så nævnes der videre i artiklen: »Stemmerne stod 53-53, og skatteministeren, der havde erkendt, at myndighederne havde »lavet noget kludder«, undgik at bede Folketingets Finansudvalg om penge til at indfri de brudte løfter.
Det var ministeren tilsyneladende tilfreds med, og ministeriet har øjensynligt håbet, at sagen var blevet glemt.
Men det er den ikke.
« Nu har vi så hr. Behnkes forslag til behandling i dag, og jeg vil gerne komplimentere hr. Behnke.
Det fortjener en positiv behandling af Folketingets partier, og jeg håber virkelig og tror også, at skatteministeren vil gå i lidt større sko end forgængerens, for de var i sandhed ikke ret store.
Vi vil se positivt på dette forslag, for det skylder vi soldaterne og politifolkene.
Om det så lige skal gøres på den måde, der lægges op til, kan vi jo snakke om.