Peter Skaarup (DF), 2004-11-25:
Det har jo været en interessant debat, og selv om man vistnok kan sige, at det ikke ser ud, som om Dansk Folkeparti får flertal for forslaget om at holde folkeafstemning om Tyrkiets medlemskab af EU, så ser det dog ud til, at det trods alt er noget, der optager sindene her i Folketinget, i hvert fald hos de fremmødte folketingsmedlemmer.
Men man kan i og for sig godt undre sig over, at noget, der kan få voldsomt stor betydning for vores fremtid også her i landet, ikke kan samle mere end en enkelt ordfører eller måske to fra nogen partier her i Folketingssalen.
Det kan man godt undre sig over, for det er jo, uanset om de, der er imod en folkeafstemning, kan lide det eller ej, noget, der diskuteres rundtomkring ved middagsbordene i de danske hjem.
Skal Tyrkiet være medlem af EU?
Skal vi acceptere middelalderlige metoder i straffelov, korruption, og hvad der ellers foregår i Tyrkiet?
Skal det være reglen?
Skal det være sådan, at når vi udliciterer i EU, så er der regeringer rundtomkring, der kan fuske med tilbuddene, som man ser det er normal procedure i Tyrkiet, når offentlige arbejder udbydes?
Skal det være tonen fremover i EU?
Skal vi have mere svindel og korruption?
Det skal vi da ikke.
Det skulle da gerne gå den modsatte vej, og derfor kan man godt undre sig over, hvorfor der ikke er nogen her i Folketinget, måske ud over fru Helle Sjelle fra De Konservative, der kan støtte, at man holder en folkeafstemning om noget, der optager sindene så meget ude i de danske hjem.
Det kan man undre sig over, men sådan er det åbenbart.
Jeg vil kommentere et par af de bemærkninger, der har været fra ordførerne.
Nogle gik mere end andre i kødet på forslaget og diskuterede det, men alle har haft en mening, og alle – næsten – er kommet klart ud med den.
Fru Charlotte Antonsen fra Venstre sagde ikke så tydeligt, men dog synes jeg nogenlunde tydeligt, at det selvfølgelig var et krav fra dansk side og fra EU's side, at Cypern skulle anerkendes af Tyrkiet som et selvstændigt land.
Der kunne jeg da godt tænke mig at spørge udenrigsministeren, om udenrigsministeren er enig med fru Charlotte Antonsen og Venstre i, at det er holdningen, at det må være et krav, for at Tyrkiet overhovedet kan indlede optagelsesforhandlinger, som også krævet af andre lande, at det anerkender det græsk-cypriotiske styre på Cypern?
Hr. Jacob Buksti var nok den mest usaglige og useriøse i sine betragtninger.
Det var desværre ikke noget, der interesserede hr. Jacob Buksti ret meget, til trods for at et af de tidligere fremtrædende medlemmer hos Socialdemokraterne, men jo altså også utrolig mange socialdemokratiske vælgere, går brændende, levende op i det spørgsmål, om det skal være sådan, at Tyrkiet kan blive optaget i EU.
Mange ønsker selvfølgelig også en folkeafstemning, hvor de kan give deres mening til kende.
Men hr. Jacob Buksti var, jeg vil ikke sige på vanlig, for det synes jeg da ikke altid hr. Jacob Buksti er, men i hvert fald på en meget arrogant måde ligeglad med, at her ville Dansk Folkeparti og dermed også Folketinget gerne have en reel diskussion om, hvorvidt man skulle have en folkeafstemning.
Men nej, det kan man søreme ikke have en diskussion om i Folketinget.
Det er helt ude af proportioner, det er useriøst, det er usagligt osv. osv., og der kom nogle undskyldninger om, at Dansk Folkeparti ville have en folkeafstemning, inden beslutningen skulle træffes i Ministerrådet den 17. december.
Det er der altså ikke nogen der har talt om her i Folketinget.
Nej, det, som Dansk Folkeparti har foreslået, er, at vi f.eks. i forbindelse med forfatningen, der skal ud til folkeafstemning, kunne skrive et ekstra kryds ved, om man sagde ja eller nej til at modvirke optagelsen af Tyrkiet i EU.
Det var det, der var spørgsmålet.
Der står ikke nogen steder i det forslag, vi har fremsat, at man skulle til at holde en folkeafstemning inden den 17. december.
Det ville da være fuldstændig galimatias.
Her savner jeg Karen Jespersen.
Jeg håber, hun kommer tilbage i Folketinget på et tidspunkt og kan prøve at få lidt mere fornuft frem hos Socialdemokraterne.
Der er ikke rigtig andre, der tør, og man kan undre sig over, at der ikke er andre i den socialdemokratiske gruppe, der har mod og mandshjerte til at stå frem og sige deres mening, for selvfølgelig er der medlemmer af den socialdemokratiske folketingsgruppe, der er imod, at Tyrkiet bliver optaget i EU, og selvfølgelig er der medlemmer, der også gerne vil have en folkeafstemning om medlemskabet.
Det er klart, at der selvfølgelig er det.
Jeg håber da egentlig, at der også er det andre steder i Folketinget, hos Venstre og De Konservative, måske hos SF, måske hos Enhedslisten, måske hos Det Radikale Venstre.
I hvert fald er det også derfor, at Dansk Folkeparti vil have det her forslag til afstemning under alle omstændigheder inden den 17. december, så vi er sikre på, at Folketinget i hvert fald har fået lejlighed til for alle medlemmers vedkommende at give deres mening til kende om forslaget til en folkeafstemning.
Det lammede hr. Keld Albrechtsen, men jeg synes da, at det var ganske forfriskende, at De Konservative nu er vendt rundt og ser med skepsis på Tyrkiets optagelse og i hvert fald ikke udelukker, at der skal være folkeafstemning inden for nogle år eller inden for nogen tid om Tyrkiets optagelse.
Der kunne jeg så godt tænke mig at spørge udenrigsministeren, om udenrigsministeren er enig i den holdning, at vi skal have en folkeafstemning, eller ikke udelukker, at der skal være en folkeafstemning i Danmark inden for overskuelig tid om Tyrkiets eventuelle optagelse i EU.
Fru Anne Grete Holmsgaard havde, synes jeg, og det gjaldt sådan set også fru Elisabeth Arnold og hr. Keld Albrechtsen, nogle gevaldige forklaringsproblemer, ikke sådan at det var ret tydeligt, at alle tre partier går ind for, at Tyrkiet kan blive medlem af EU, men de havde nogle gevaldige forklaringsproblemer med hensyn til selve afstemningstanken, altså folkeafstemningstanken, for vi har netop i Folketinget i vores dueslag fået forslag fra tre partier i Folketinget, og det er så hr. Keld Albrechtsens parti, fru Anne Grete Holmsgaards parti og fru Bodil Kornbeks parti, som alle tre vil have flere folkeafstemninger og vil revitalisere folkestyret.
Men lige netop en afstemning om noget, der interesserer folk allermest, nemlig Tyrkiets medlemskab af EU, det kunne vi ikke få nogen folkeafstemning om.
Det Radikale Venstre tog jeg egentlig med før, fordi Det Radikale Venstres udenrigsordfører, hr. Niels Helveg Petersen, og også partiet som sådan, forstår jeg, gentagne gange har krævet, at nu må vi have mere gang i folkestyret, og Folketinget er måske lidt for støvet, så lad os få nogle flere folkeafstemninger.
Men netop om Tyrkiets medlemskab af EU siger de: Nej, det kan vi ikke have folkeafstemning om, det er for svært et emne for borgerne at sætte sig ind i.
Fru Bodil Kornbeks ordførertale undrede mig egentlig også lidt, og det hænger sammen med, at de kristne i Tyrkiet faktisk er og har været meget truede.
Der har været mange kristne i Tyrkiet tidligere, men der er ikke så mange tilbage, og det er ikke så nemt at være kristen i Tyrkiet.
Man kan egentlig undre sig over, at Kristendemokraterne som parti ser stort på det og er ligeglad med, at vi altså her har en befolkningsgruppe, der på mange måder har det svært i et land, som man alligevel gerne vil optage i EU.
Det kan man undre sig over, men det er åbenbart Kristendemokraternes nye linje eller gamle linje.
Jeg ved det ikke, men det er i hvert fald noget overraskende.
Generelt vil jeg sige om Tyrkiets eventuelle medlemskab af EU, at jeg tror, at alle er enige om, at det selvfølgelig er vigtigt, at Tyrkiet ikke falder i kløerne på mellemøstlige fundamentalistiske kræfter eller i kløerne på Asien, hvor der også er fundamentalistiske kræfter.
Men Tyrkiet er ikke en naturlig del af Europa, det er Tyrkiet ikke geografisk.
Tyrkiet er som muslimsk land heller ikke kulturmæssigt en naturlig del af Europa.
Derfor er det udelukket, og det burde være udelukket at forestille sig, at Tyrkiet kunne blive medlem af EU.
Så det er den undren, man kan stå tilbage med, at der sådan set er givet grønt lys fra Folketingets partier, måske med undtagelse af den konservative ordfører, til, at Tyrkiet kan blive medlem af EU.
Jeg vil sige, at den faktisk rimelig brede enighed – undtagen de to partier, jeg nævner her, Dansk Folkeparti og måske De Konservative – jo ikke er lig med situationen i en række andre lande, vi normalt sammenligner os med.
Hvis man ser på debatten i mange lande, vi normalt sammenligner os med, er den meget frodig, og der er meget store diskussioner om det fornuftige i, at Tyrkiet kan blive medlem af EU.
Selv ind i Europa-Kommissionen er der fremtrædende medlemmer, f.eks. Bolkestein, der har advaret imod konsekvenserne, hvis Tyrkiet bliver medlem af EU.
Jeg kunne godt tænke mig afslutningsvis at bede udenrigsministeren kommentere det forhold, jeg har nævnt om Cypern, som jeg på et tidspunkt var inde på, men også at spørge, hvilket jeg også tidligere gjorde: Hvad er regeringens egentlige holdning til en folkeafstemning?