Søren Krarup (DF), 2002-05-02:
Jeg er jo ikke ene om det.
Jeg taler på vegne af det store flertal af danskerne, når jeg kræver respekt for det danske folks førstefødselsret til dets eget land, og jeg er lige ved at sige, at jeg også taler på vegne af de europæiske folk, når jeg kræver denne respekt for et folks identitet og nationalitet, for det er jo denne bevægelse, som hele Europa oplever i øjeblikket.
Den vanlige politiske korrekthed råber i anledning af udviklingen i de europæiske befolkninger: »Højrebølge, det yderste højre.«
Sådan søger gårsdagens magthavere at besværge virkeligheden ved at sætte slagord og skældsord på den.
Nej, dette er ikke et spørgsmål om højre og venstre, men det er spørgsmålet om det virkelige menneskes og det levende folks protest imod en udvikling, der vil ophæve menneskets og folkets ret til at være sig selv på deres egne betingelser.
Hvad der sker i Frankrig i disse dage, hvad der skete i Danmark i november, hvad der vil ske i Holland, Tyskland og Sverige i den kommende tid, er slet ikke politik og ideologi.
Lad mig sige dette i forbindelse med denne tredje behandling af denne lov om dansk indfødsret til 6.163
fremmede, børn og voksne, den tredje her i foråret.
Ca. 20.000 fremmede gjort til danske statsborgere med et pennestrøg, uden dyberegående undersøgelse af deres forhold, uden at sikre sig, at de er i stand til at integrere sig i Danmark, dvs. at blive danske, ikke bare at komme på arbejdsmarkedet, og som sædvanlig med venstrefløjens helhjertede tilslutning til denne foragt for dansk integritet og for integration i Danmark.
I weekenden holdt SF landsmøde, og i denne forbindelse fremsatte hr. Kamal Qureshi forslag om, at alle ansøgere om dansk indfødsret for fremtiden skal aflægge et højtideligt løfte om at ville overholde danske love samt: ...»leve op til mine pligter som demokratisk medborger i Danmark«.
Ideen er ikke dårlig.
Naturligvis skal nye statsborgere vide sig forpligtet på det land, de vil være statsborgere i.
Også Dansk Folkeparti vil i den kommende praksis kræve et tilsvarende løfte aflagt sammen med en grundig prøve i dansk sprog, historie og kultur tillige med en række andre krav til ansøgeren.
Men vi vil gøre hr. Kamal Qureshi opmærksom på, at eden skal gælde Danmark som nation, ikke som demokrati.
Ikke bare rettigheder, friheder og demokratiske værdier, som hr. Qureshi foreslår, men Danmark som historisk bestemt virkelighed, hvis nutid udtrykkes i grundloven, og som derfor går meget længere tilbage end til 1849 og omfatter langt mere end demokratiske rettigheder og værdier.
Det er ikke demokratiet, der gør Danmark til Danmark, men det er Danmark, der gør demokratiet til dansk demokrati, forstået på den måde, at hvis man ikke ved besked med Danmarks åndelige og historiske forudsætninger, først og fremmest kristendommen, så ved man slet ikke, hvad Danmark er, og kan følgelig ikke aflægge ed på det.
Sammenligningen er, foruden at være temmelig uforskammet, et komisk udtryk for en hjertegribende uvidenhed om forholdet mellem kristendom og islam.
Nej, kristendommen siger, at loven er til for menneskets skyld, og at loven altså ikke er hellig, mens islam siger, at mennesket er til for Koranens skyld, fordi Koranen er hellig.
Således er der ikke blot tale om en forskel, men om en modsætning.
kristent land
Jeg skal med disse bemærkninger endnu en gang meddele, at Dansk Folkeparti stemmer nej til lovforslag nr. L 151.