Mariann Fischer Boel (V), 2004-03-25:
Med beslutningsforslag nr. B 100 opfordrer Folketinget regeringen til aktivt at arbejde for, at der fremover ikke gives støtte fra EU, der er betinget af, at der specifikt dyrkes bomuld eller tobak.
Det konstateres, at EU's bomuldsstøtte også efter den reduktion, som Europa-Kommissionen har foreslået, er til skade for mange fattige i den tredje verden og samtidig indebærer en stærkt miljøbelastende produktion.
Det konstateres også, at EU's tobaksstøtte skader den tredje verden samtidig med, at tobak jo er sundhedsskadeligt.
Jeg kan egentlig undre mig lidt over, at partierne bag forslaget ikke har valgt at trække forslaget; det har jeg i øvrigt noteret mig i en Ritzau-meddelelse, at man ville være indstillet på.
Sagen er jo den, at indholdet i forslaget er fuldstændig i tråd med regeringens synspunkter, og det vil også fremgå af min gennemgang af regeringens holdning for så vidt angår både bomuld og tobak, en holdning som jeg i øvrigt gentagne gange har haft lejlighed til at fremføre både i Folketingets Fødevareudvalg og i Europaudvalget.
Derfor havde jeg måske forventet, at den Ritzau-meddelelse, som jeg kunne henvise til, også holdt stik.
Men nu er vi her så.
Som nævnt fremgår det af beslutningsforslaget, at regeringen skal arbejde aktivt for, at der ikke i fremtiden gives en støtte, der er betinget af, at der dyrkes bomuld, altså en afkobling af støtten.
Forslagsstillerne anfører også, at det åbner mulighed for et særlig højt tilskud til de berørte landmænd, og efter forslagsstillernes opfattelse bør et sådant ekstra tilskud aftrappes over et antal år.
Det anføres også, at det vil lægge et vist økonomisk pres og give mulighed for omstilling i de områder, hvor der dyrkes bomuld i dag.
Det er dog ikke et krav i beslutningsforslaget, at der sker en aftrapning af tilskuddet.
Så vil jeg godt sige, at regeringen faktisk er indstillet på at gå videre end det, som Kommissionen lægger op til.
Det er nemlig regeringens opfattelse, at der bør ske en fuld afkobling af støtten, samtidig med at man overfører en større andel af midlerne til landdistriktspolitikken, så der kan ske en omlægning til en mere bæredygtig produktion, for der er jo ikke nogen, der er i tvivl om, at bomuld er ret ressourcekrævende.
Det er også en afgrøde, der skal vandes, og det burde være muligt at finde nogle alternative afgrøder i de områder.
Jeg har som sagt tilkendegivet den holdning både herhjemme over for de implicerede udvalg og også i EU-regi ved de rundbordssamtaler, der har været i Ministerrådet.
Så vil jeg dog ikke undlade at gøre opmærksom på, at der jo er modstridende interesser i EU om det her spørgsmål.
Medlemslandene har vidt forskellige holdninger afhængig af, om man er bomuldsproducent eller ej, men det har på intet tidspunkt afholdt regeringen fra at gå aktivt ind i debatten og fremføre de danske synspunkter.
For så vidt angår tobak, så ønsker regeringen at fastholde Kommissionen på princippet om den fulde afkobling af tobaksstøtten, og at det skal ske med det samme.
Da regeringen har den klare opfattelse, at vi ønsker fuld afkobling på det her område, er jeg også enig i Kommissionens forslag om fuld afkobling.
Nu er der jo ikke nogen, der er i tvivl om, at tobaksdyrkningen foregår i områder, hvor de har store vanskeligheder, og hvor det måske kan være svært at skabe alternativ beskæftigelse.
Derfor er det også vigtigt, at reformens landdistriktsdel fører til en indsats for, at vi også på det her område kan få omlagt produktionen. Som jeg sagde om bomuld, er der også på tobaksområdet lande, der har divergerende opfattelser fra det, vi fra dansk side går til forhandlingerne med.
Der er jo heller ikke nogen tvivl om, tror jeg, at både bomulds- og tobaksindustrien spiller en stor rolle i de sydeuropæiske lande, vi snakker jo primært om middelhavslande, hvor Grækenland vel er det land, der er mest afhængig af i hvert fald tobaksstøtten.
Men som sagt har regeringen i hele forløbet været klar i mælet om sine ønsker, især ud fra en WTO-overvejelse i forbindelse med bomuld, og jeg kan kun være tilfreds med, at forslagsstillerne bag beslutningsforslaget på den her måde tilkendegiver, at de er fuldstændig enige med regeringen i den politik, der vil blive og har været ført på det her område.