runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Charlotte Fischer (RV), 2006-01-12:
Jeg lægger mig lidt i kølvandet, for jeg er sådan set helt enig i, at vi ikke skal mistænkeliggøre private virksomheder unødigt, og at vi skal være glade for, at også de bidrager til forskningen hertillands.
Men jeg synes måske godt, man kan have et kritisk øje, være lidt vågen og forholde sig kritisk til det.
Netop på medicinområdet har der faktisk været nogle store og temmelig spektakulære sager, bl.a. om et gigtmiddel, hvor medicinalvirksomheden valgte ikke at offentliggøre resultater, der trak lidt i den forkerte retning i forhold til det resultat, man gerne havde set.
I hvert fald på medicinområdet skal den jo trods alt gerne resultere i produkter, som vi alle sammen kan bruge, så skal man ikke være lidt mere på dupperne end det, Venstres ordfører lægger op til?
Torsten Schack Pedersen (V), 2006-01-12:
Jeg tror, at størstedelen af den medfinansiering, der sker på eksempelvis Rigshospitalet, ikke sker ud fra privatøkonomiske interesser.
Så må jeg også sige, at der jo er en lang række offentlige kontrolorganer, når lægemidler skal godkendes.
De private virksomheder kommer jo ikke selv og siger, at nu har de noget, der er godt, og så skal det bare indføres.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2006-01-12:
Ja, det er jo udmærket, at de kan tilslutte sig, men det er jo som regel dem, der altid har rent mel i posen, der vil tilslutte sig.
Jeg synes, problemet især er markant inden for det medicinske område, altså sundhedsområdet.
Hr. Per Clausen nævnte, at f.eks. har Rigshospitalet to tredjedele af sin forskning privat finansieret, og det er bl.a. den forskning, hvor der foretages kontrolforsøg med lægemidler, altså noget, der har direkte konsekvenser for alle de mennesker, der kommer til at bruge de lægemidler.
Jeg synes faktisk, det er problematisk, at vi ikke har en stærkere kontrol her, så jeg vil godt høre, om hr. Torsten Schack Pedersen mener, at der på – lad os nøjes med at tage lægemiddelområderne – virkelig er en tilstrækkelig kontrol i dag, når den private forskning ikke er med i det klageorgan, som jeg mener burde gøres stærkere, end det er i dag.
Torsten Schack Pedersen (V), 2006-01-12:
Jeg kan selvfølgelig bekræfte, at når man offentliggør noget, der er udført for private midler, skal man selvfølgelig overholde almindelige videnskabelige redelighedsbetragtninger; det er fuldstændig korrekt.
Men vi kan jo ikke tvinge folk til at offentliggøre noget privatfinansieret, som de har siddet i deres lønkammer og fundet ud af.
Så er det altså en misforståelse, at private tidligere har været tvunget ind i Udvalget Vedrørende Videnskabelig Uredelighed for at deltage i opklaringen, for de havde mulighed for at nægte at udlevere dokumenter.
Nu er det sådan, at private virksomheder kan tilslutte sig Udvalget Vedrørende Videnskabelig Uredelighed og dermed bidrage til de bagvedliggende oplysninger, hvis det måtte være nødvendigt for at sikre, at Fttmo036.fm Page 2555
Friday, March 10, 2006 4:42 PM
redelighedsprincipperne er overholdt, så derfor mener jeg sådan set, vi har styrket Udvalget Vedrørende Videnskabelig Uredelighed og ikke svækket det.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2006-01-12:
Hr. Torsten Schack Pedersen siger, at de krav, vi stiller til den offentlige forskning om redelighed og offentliggørelse osv., ikke også kan gælde på det private område.
Men det passer jo ikke, og derfor vil jeg gerne bede hr. Torsten Schack Pedersen bekræfte, at de regler, der gælder for videnskabelig uredelighed og dårlig skik, faktisk tidligere har været gældende for det private område.
Jeg vil også gerne have hr. Torsten Schack Pedersen til at bekræfte, at der er sket en indsnævring af reglerne.
Tidligere var det sådan, at den privatfinansierede forskning også var med, men den er taget ud nu.
Det er det ene.
Det andet er, at når hr. Torsten Schack Pedersen siger, at reglerne er gode nok, vil jeg gerne have at vide, om hr. Torsten Schack Pedersen mener, det er godt nok at have et kontrolorgan, der ikke også har den private forskning med – et kontrolorgan, hvor man skal være direkte part i sagen, hvis man skal klage, og hvor det kun er egentligt fusk, men ikke det, man kan kalde brud på god videnskabelig praksis eller skik, der kan behandles.
Torsten Schack Pedersen (V), 2006-01-12:
Det må være klart, at de krav, vi stiller til den offentlige forskning, kan vi altså ikke stille, når en privat virksomhed laver sin egen forskning.
Med hensyn til den undersøgelse fra USA, som hr. Per Clausen redegjorde for, er det da logisk for enhver, at hvis man har forberedt et projekt i en privat virksomhed og det kikser, går man nok ikke ud og fortæller om sine fejlslagne forsøg.
Det er helt åbenbart.
Men hvis det foregår i et samarbejde med en offentlig forskningsinstitution, skal tingene altså lægges frem, og jeg mener også, det er helt naturligt, at vi stiller det krav, når det offentlige er involveret.
Så er det jo ikke sådan, at øget privat medfinansiering, fortrænger midler fra de offentlige forskningsbevillinger.
Det er jo penge, der kommer oveni, så der er ingen grund til at frygte for, at et øget samspil vil betyde en udsultning af de områder, hvor det ikke er muligt at gøre det.
Per Clausen (EL), 2006-01-12:
Jeg har godt forstået, at man har et regelsæt.
Det, jeg bare siger, er, at i den udstrækning, man går ind i at undersøge realiteterne i det her, i den udstrækning man går ind i at diskutere og snakke med forskere, der arbejder konkret med det her, så bliver man jo stillet over for den kendsgerning, at de private investeringer, der er i det, får betydning for, hvilke områder der forskes i, får betydning for, hvordan forskningen bliver skruet sammen, og får også konsekvenser for den måde, man publicerer resultaterne på.
Men jeg kan sådan set godt forstå, man ikke ønsker at forholde sig til virkeligheden, men i stedet henholder sig til nogle regler, som ikke er i stand til at forhindre den påvirkning.
Det andet, jeg vil spørge om, er: Skal jeg forstå udtalelsen sådan, at en større andel af de offentlige forskningsbevillinger fremover skal målrettes projekter, som handler om samarbejde med erhvervslivet, så den frie forskning og grundforskningen fremover får en mindre andel af vores forskningsmidler?
Torsten Schack Pedersen (V), 2006-01-12:
Det undrer mig, at hr. Per Clausen er så afvisende over for, at vi har et meget grundigt, et meget velbeskrevet regelsæt for, hvordan vi skal håndtere et samspil mellem offentlige forskningsinstitutioner og det private erhvervsliv.
Det er efFttmo036.fm Page 2554
Friday, March 10, 2006 4:42 PM
ter vores opfattelse et fantastisk regelsæt, der giver en betydelig klarhed, og de krav, vi stiller til forskningens objektivitet, redelighed osv., sikrer vi altså også, hvis der er privat medfinansiering.
Der bliver ikke slækket på reglerne, uanset om der måtte være private penge med i forskningsprojekterne.
Så længe der er én offentlig krone involveret, ja, så har vi et regelsæt, som er fuldstændig det samme, som hvis det er hundrede procent offentligt finansieret.
Per Clausen (EL), 2006-01-12:
Nu kan jeg forstå, at Venstre, De Konservative og Dansk Folkeparti vil vedtage her i Folketinget, at der ikke er nogen problemer, og det kan de jo godt gøre.
En af de muligheder, man har som politiker, er at beslutte, hvordan man mener, at virkeligheden ser ud, selv om den ser anderledes ud.
Jeg vil godt spørge hr. Torsten Schack Pedersen om, hvad det er for nogle undersøgelser, som Venstre, Dansk Folkeparti og Det Konservative Folkeparti har foretaget af, hvordan samarbejdet på det her område foregår, og som åbenbart må modbevise de artikler, der bl.a. har været i Mandag Morgen, der har påvist, at der faktisk er en række problemer.
Per Clausen (EL), 2006-01-12:
Jeg synes jo, det er ret oplagt at tage en lidt mere samlet debat om konsekvenserne af det øgede samarbejde – man kunne også sige den øgede private indflydelse – i forbindelse med den offentlige forskning.
Og de udtalelser, videnskabsministeren kom med i forbindelse med Globaliseringsrådets sidste møde, gør det måske endnu Fttmo036.fm Page 2549 Friday, March 10, 2006 4:42 PM
mere oplagt.
Der er ministeren i hvert fald citeret for at sige: Kald det erhvervspolitik eller forskning, ordvalget er ligegyldigt.
I den udtalelse ligger måske kernen i problemet, at det tilsyneladende er meget svært for regeringen og for videnskabsministeren i dag at se, at der faktisk er forskel på erhvervspolitik og forskningspolitik.
Lige så vel som at al erhvervspolitik ikke er forskningspolitik, så er al forskningspolitik heller ikke erhvervspolitik.
Det synes jeg faktisk er meget vigtigt.
I den debat, vi skal have i dag, vil jeg og Enhedslisten lægge vægt på tre efter vores opfattelse negative konsekvenser af at have en øget finansiering fra det privates side af offentlig forskning og have den form for samarbejde, man har udviklet i de senere år.
Man kan sige det på den måde, at ved at bevæge sig meget ind i den der tanke om, at det skal være fra tanke til faktura, så risikerer man, at der ikke er nogen faktura at udskrive i overmorgen, fordi alt det, man skal leve af på lang sigt, ikke kommer på banen.
Det andet er, at forskningen målrettes positive resultater, altså resultater, der kan tjenes penge på, mens alle de delresultater, som man når frem til, alle de dele i analysen, der peger på problemer, bliver underbetonet i forskningsprocessen.
Bare et enkelt eksempel på det: Hvis man skal have forskning i, hvordan man kan anvende gmo i fremtiden, og man laver det i tæt tilknytning til bioteknologiske virksomheder, er det jo meget sandsynligt, at de bioteknologiske virksomheder har en klar interesse i at nå frem til nogle resultater, der gør, at det her kan der tjenes penge på, og så kunne man jo godt forestille sig, at forskningen i problemerne blev lidt mindre.
Det tredje, jeg vil nævne, hvor det også har en række afgørende konsekvenser, er spørgsmålet om publicering.
Vi har mange eksempler på, at der opstår stridigheder i forbindelse med publiceringsfasen: hvad det er, der skal publiceres, og hvordan det skal publiceres.
Det sidste, jeg vil sige, er, at inden for enkelte områder er der lavet analyser af de her konsekvenser.
Men der er også store dele af samarbejdet mellem privat forskning, private virksomheder og offentlig forskning, som i dag ikke er belyst på nogen som helst seriøs og grundig måde, og det synes vi også vil være væsentligt at få ind i debatten i dag.
Besvarelse
Arne Toft (S), 2006-01-12:
Lovforslaget om ophævelse af lov, hvorved »Regjeringen bemyndiges til at meddele den danske Landmandsbank, Hypothek- og Vexelbank i Kjøbenhavn forskjellige Begunstigelser« giver ikke os anledning til andre bemærkninger, end at vi har noteret os Finanstilsynets høringssvar, at vi støtter sikringen af obligationsindehaverne, samt at det er vigtigt for Socialdemokratiet, at lovforslaget i sin endelige udformning ikke stiller kommunerne ringere end med de eksisterende låneforhold.
Vi bakker op om forslaget.
Torsten Schack Pedersen (V), 2006-01-12:
Jeg er sådan set enig i fru Charlotte Fischers betragtninger om, at vi selvfølgelig skal have en kritisk tilgang, og det mener jeg sådan set også er en klar begrundelse for, at vi har lavet de regler, som netop siger, at hvis der er privat medfinansiering, skal der altså gælde de samme regler som for rent offentlig forskning, netop for at sikre, at der ikke er nogen, der skal kunne sætte spørgsmålstegn ved det.
Ellers må jeg sige, at i forbindelse med lægemidler er det jo helt naturligt, at vi har et stærkt kontrolorgan, som sørger for, at tingene er i orden, og at der selvfølgelig, når der offentliggøres private forskningsresultater, skal stilles de samme krav.
Det skal ikke være sådan, at man kan slække på kvaliteten og lødigheden, fordi det er privat forskning.
Charlotte Fischer (RV), 2006-01-12:
Nu kan man tale meget om regler, og hvor gode de er, for de er ligesom en del af helheden.
Men en anden del er jo i virkeligheden, om de offentlige systemer er gearede til at matche den private forskning.
Det er særlig vigtigt på medicinFttmo036.fm Page 2556 Friday, March 10, 2006 4:42 PM området, og her har vi bl.a. Udvalget for Videnskabelig Uredelighed, som vi jo også har været inde på.
Men i det hele taget tror jeg, Venstres ordfører skulle tale med nogle af de folk, der har viden på området, f.eks. i Cochranecentret.
Der er jo folk i den del af verden, som mener, at de offentlige systemer er vildt undergearede.
F.eks. har vi ikke særlig megen samlet viden eller analyser, der kan give en samlet konklusion af det, de private virksomheder finder ud af, og hvad det offentlige skal gøre for at levere noget, der lever op til det, de private virksomheder leverer.
Kunne man ikke godt sige, at vi havde en interesse i at kigge lidt på, om de offentlige systemer i virkeligheden matcher de enorme kræfter, der er på netop medicinområdet hos de private virksomheder?
Torsten Schack Pedersen (V), 2006-01-12:
For at tage det helt konkrete: Det er da naturligt, at vi har en kontrol på medicinområdet, som sikrer, at de produkter, der er godkendt, selvfølgelig er fuldt forsvarlige.
Vi havde sagen om Dandy for 5, 6, 7 år siden, og sagen blev jo netop rejst, fordi regelgrundlaget ikke var i orden.
Undersøgelserne viste, at de principper, vi stod for, ikke var overholdt og ikke var effektueret i samarbejdet.
Det var baggrunden for det regelsæt, som altså efter min opfattelse er et helt tilstrækkeligt grundlag for at sikre sunde principper, når der er tale om offentligt og privat samspil på forskningsområdet, og som jeg sagde tidligere, ser vi gerne det samspil øget.
Charlotte Fischer (RV), 2006-01-12:
Vi er jo sådan set enige i konklusionen, der er, at der skal flere offentlige midler til forskningen, og det var egentlig også for at sige – og det tror jeg er en pointe i forbindelse med det her eksempel – at jo, man skal regulere sig ud af meget, og man skal sikre åbenhed om resultater, man skal sikre åbenhed om det samarbejde, der er.
Men der er måske også en pointe i at sikre offentlige midler bl.a. på sundhedsområdet, fordi det i sig selv har en anden karakter, når det er offentlige midler, der går til forskning på sundhedsområdet.
Kunne man ikke godt konkludere, bare på baggrund af et eksempel som det, jeg nævnte før, at det også i sig selv rummer en værdi, at det er offentlige midler, hvor der ikke er nogen andre interesser bag end at nå frem til en bedre viden, at blive klogere?
Jesper Langballe (DF), 2006-01-12:
Ja, det er jeg ude af stand til at sige, men jeg vil ikke hævde, at der slet ikke er noget problem i modsætningen offentlig og privat forskning.
Selvfølgelig er der problemer i det, men det, jeg vil sige, er, at jeg tror, at man stort set kan regulere sig ud af de problemer, og det er også min tro, at man faktisk har gjort det, hvorimod problemet om, at den anvendelsesorienterede forskning let kan komme til at æde sig ind på grundforskningen, er det straks vanskeligere at regulere sig ud af.
Charlotte Fischer (RV), 2006-01-12:
Også jeg synes, der var en meget fin balance i Dansk Folkepartis ordførers tale, og jeg tilslutter mig helt synspunktet om, at det er vigtigt at have øje for grundforskningen og den frie forskning.
Men Dansk Folkepartis ordfører sagde også, at skellet ikke så meget går mellem offentlig og privat, men mellem anvendt og fri forskning.
Der synes jeg måske godt, man kan nuancere det eller problematisere det lidt mere.
Jeg har fra medicinområdet, som jeg også til daglig har ansvaret for som ordfører, et eksempel fra en undersøgelse, som Copenhagen Trial Unit, der er en forskningsenhed under Rigshospitalet, er nået frem til.
De har lavet en undersøgelse, der viser, at hvert andet forsøg, der er finansieret af private virksomheder, munder ud i et positivt resultat, men når det er offentligt finansierede undersøgelser, så er det kun 16 pct., der ender med et positivt resultat.
Per Clausen (EL), 2006-01-12:
Nej, hvis det kunne blive mellem mig og hr. Jesper Langballe, så vil jeg også medgive, at Barcelonamålsætningen og den måde at tænke på måske ikke er den mest fornuftige.
Men nu går det ud på, at man skal skaffe flere penge til forskning, og det går vi ind for i Enhedslisten.
Og så benytter vi os også gerne af, at regeringen er kommet til at tilslutte sig Barcelonamålsætningen.
Jeg er meget glad for hr. Jesper Langballes udtalelser omkring basisbevillingerne, for så må der jo være flertal for det synspunkt i Folketinget i dag, og det tror jeg sådan set ikke nødvendigvis der var i går.
Det er ikke nødvendigvis, fordi Dansk Folkeparti har rykket sig.
Page 2561
Friday, March 10, 2006 4:42 PM
Synes hr. Jesper Langballe ikke, at det ville være en god idé, hvis man kunne prøve at få videnskabsministeren overbevist om, at der kunne være brug for at lave også kritiske undersøgelser af konsekvenserne af det private og det offentlige samarbejde, for det virker lidt, som om videnskabsministeren ikke helt har samme sunde skeptiske holdning, som hr. Jesper Langballe har?
Jesper Langballe (DF), 2006-01-12:
Det må jeg sige at jeg faktisk synes der er behov for.
Jeg vil også godt sige, at vi jo stemte imod universitetsloven, fordi vi fandt, at dette at universiteterne skulle påtvinges bestyrelser med eksternt flertal, sådan at erhvervslivet kunne angive retningen, netop var et skridt i den retning, som vi ikke ønskede.
Men der er behov for, at det hele ikke skal blive interessebaseret, og så er der behov for at styrke basismidlerne, tror vi.
Men samtidig vil jeg sige, at når man tager udgangspunkt i den der Barcelonamålsætning, så har jeg altid syntes, at den var noget tom retorik.
Per Clausen (EL), 2006-01-12:
Jeg skal starte med at sige til hr. Jesper Langballe, at det ikke var i 1968, at venstrefløjen opdagede, at private erhvervsvirksomheder har det som sine første og vigtigste formål at tjene penge.
Det vidste mine forgængere på venstrefløjen også godt.
Men derudover har hr. Jesper Langballe jo en lang række meget rigtige og væsentlige pointer med hensyn til forskningspolitikken, og derfor vil jeg bare spørge hr. Jesper Langballe: Er det rigtigt forstået, at Dansk Folkeparti faktisk er enig med oppositionen i, at vi ikke skal bruge flere offentlige forskningsmidler eller en større andel af de offentlige forskningsmidler på samarbejde med erhvervslivet, men at det er vigtigere at skaffe flere midler til det, man kunne kalde basisbevillingerne og grundforskningen?
Rasmus Prehn (S), 2006-01-12:
Jeg synes, det på mange måder ville være ganske upassende som ordfører her i Folketinget at hænge navngivne virksomheder ud med beskyldninger om det ene og det andet.
Men jeg synes, at min kollega fra SF, fru Anne Grete Holmsgaard, nævnte nogle eksempler fra bl.a. medicinindustrien, hvor der var ting, der kunne være betænkelige, og hvor det kunne være formålstjenligt, at man fik sikret, at der var redelighed i de undersøgelser, der blev lagt frem.
Det her handler jo om befolkningens helbred, det handler om, at vi sikrer, at de forskningsresultater, der bliver lagt frem, og den tillid, som folk skal have med hensyn til den medicin, de tager, er fuldstændig på sin plads.
Det er den sikkerhed, vi vil have, og det er i den ånd, vi fremsætter forslaget.
Det er netop i erkendelse af, at der er gode intentioner i det fælles arbejde, vi har lavet med også Venstre.
Der er en række rigtig gode intentioner, nogle gode målsætninger om, hvordan det skal være, men når man så ser på, hvordan det virker i praksis, har det virket på os, som om det ikke har været tilstrækkeligt, og det er i den forbindelse, at vi gerne vil præcisere det, sådan at vi i langt højere grad, end vi gør det i dag, lever op til de intentioner, som vi har haft til fælles med også Venstre.
Torsten Schack Pedersen (V), 2006-01-12:
Men i den forbindelse håber jeg, at hr. Rasmus Prehn vil bekræfte, at det krav, som hr. Rasmus Prehn stillede i sin ordførertale om, at vi skulle stille de samme krav til offentlig-privat forskning, når der er samspil, som vi gør til offentlig forskning, er gældende i dag: Så længe der er én offentlig krone involveret i et forskningsprojekt, så stiller vi altså de samme krav, som hvis det var 100 pct. offentligt finansieret.
Endelig undrer det mig lidt med hensyn til vedtagelsen, at vi nu skal til at lave om på bekendtgørelsen for Udvalgene vedrørende Videnskabelig Uredelighed.
Jeg troede da egentlig, at Socialdemokratiet bakkede om om det forlig, vi havde.
Rasmus Prehn (S), 2006-01-12:
Nu er Enhedslistens ordfører ligesom jeg selv valgt i Nordjyllands Amt, og der er i hvert fald ingen tvivl om, at det fantastiske samarbejde, der er på Aalborg Universitet med erhvervslivet, også indbefatter en række mindre og mellemstore virksomheder, hvor jeg nok vil sige, at der er et fantastisk samarbejde, som ikke kun handler om, at færdige kandidater og ph.d.er kommer over og arbejder i erhvervslivet efterfølgende, men hvor der direkte er et samarbejde om konkrete forskningsprojekter.
Til det scenarie om, at man alene afsætter penge til at støtte erhvervslivet og ikke til andre, har jeg måske som helt ny ordfører svært ved at nævne et helt konkret eksempel, men det foresvæver mig i hvert fald, at der findes konkrete eksempler på, at man også har afsat midler til samarbejde med andre end erhvervslivet.
Derfor er der den mulighed.
I øvrigt har det jo tidligere været Enhedslistens politik direkte at støtte konkrete virksomheder med subsidier af forskellig slags for at sikre beskæftigelsen, bl.a. i Nordjylland, og i den sammenhæng må man sige, at det da er mere klogt at sikre forskning og udvikling frem for bare goldt at give penge til at holde liv i nogle virksomheder.
Per Clausen (EL), 2006-01-12:
Men det er jo i hvert fald rigtigt, at der afsættes midler fra Folketingets side specielt til at gavne samarbejdet med erhvervslivet.
Der afsættes jo ikke midler specielt med henblik på at gavne samarbejdet med andre grupper i samfundet.
Det er vel trods alt udtryk for en skævhed, som også Socialdemokraterne burde være indstillet på at være med til at rette op på.
Bare én tilføjelse mere: Er hr. Rasmus Prehn ikke enig med mig i, at når vi snakker om det danske erhvervsliv som helhed og ikke bare om nogle enkelte virksomheder, så har det sådan set også en større interesse i, at universiteterne fokuserer på at skabe viden i al almindelighed og uddanne dygtige, kvalificerede kandidater og ph.d.er, og at det snarere er, når de kandidater og ph.d.er kommer ud i virksomhederne, at man får flyttet viden fra universiteterne og ud på arbejdspladserne, end det er i de jo alligevel relativt få samarbejdsprojekter, der kan etableres med som oftest ret store og kapitalstærke koncerner?
Rasmus Prehn (S), 2006-01-12:
Men når man kigger på den store grundforskning, der sker på landets universiteter, er der jo også samarbejde med en række andre grupper end erhvervslivet i det danske samfund.
Derfor synes jeg ikke, der er nogen grund til at være bekymret over den entydighed, som EnFttmo036.fm Page 2558
Friday, March 10, 2006 4:42 PM
hedslisten giver udtryk for.
Tværtimod tror jeg, vi skal se det som en nødvendighed, at vi, hvis vi skal klare os i konkurrencen på længere sigt, så også netop bruger det, at vi har en stærk forskning i Danmark, til også at skabe innovation og udvikling i vores erhvervsliv, så vi kan sikre beskæftigelsen.
Netop det med beskæftigelsen er jeg helt sikker på at hr. Per Clausen og Enhedslisten er meget enige i at vi skal fremme.
Per Clausen (EL), 2006-01-12:
Jeg er meget glad for, at der nu er en samlet opposition, der står bag det synspunkt, at der ikke alene skal være flere offentlige midler til forskning, men at en større andel af dem også skal gå til universiteternes basisbevillinger.
Det synes jeg er en meget markant og klar forskel mellem den politik, regeringen fører, og den politik, som oppositionen står for, og det er jo godt.
Socialdemokraterne er meget glade for samarbejdet mellem erhvervslivet og universiteterne, og det er sådan set også i orden.
Men synes hr. Rasmus Prehn ikke, at det godt kan give et i hvert fald demokratisk problem, at universiteternes samarbejde med kræfter i samfundet ensidigt er orienteret i retning af samarbejde med dem, der har penge, altså virksomheder, og man dermed kan sige, at der er store grupper i befolkningen, hvis mulighed for at kunne være med til at påvirke forskningen og indgå i samarbejdsaftaler med universiteterne er væk, fordi de ingen penge har?