runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jette Gottlieb (EL), 2000-04-27:
... en arbejdsulykke, sygdom, et trafikuheld, nedslidning, personlige problemer eller bare det, at det, man havde lært, ikke mere er efterspurgt på arbejdsmarkedet.
Man kan være født med et handicap, være offer for diskrimination eller bare aldrig rigtig være blevet integreret i det danske samfund.
Værdien af velfærdssamfundet må måles på, hvordan den hjælp, man så har brug for, bliver ydet, om man kan bevare sin indflydelse på egen situation, så man kan være med til at skabe de betingelser, hvor man kan klare sig selv, om man kan fastholde sin værdighed og det nødvendige økonomiske grundlag som et ligeværdigt menneske i samfundet.
I årets første måneder dukkede der flere skandalesager op på ældreområdet.
Eksemplet blev sagen med den ældre, hvis ble bare blev vendt.
Men skredet sker i virkeligheden ikke dér.
Det sker dér, hvor bleen bliver en selvfølge i stedet for det personale, der skal følge én på wc, når man skal.
Sidste forår var aviserne fyldte med sager om kommuner, der helt fjernede den praktiske hjemmehjælp.
Mange har siden fået ret via klageinstanser, men den tid, der er gået, kan for mange ældre være en stor del af resten af deres liv. Aktuelt kan man opleve, at Københavns Kommune lukker mange hundrede plejehjemspladser, samtidig med at der ligger ældre på sygehusene, der venter på plads, og samtidig med at antallet af nødopkald og natbesøg er steget dramatisk, fordi de ældre, der venter i hjemmene, er blevet dårligere og dårligere.
Eksemplerne på nedslidte og kronisk syge mennesker, der får afslag på førtidspension, stiger dag for dag.
Selv om kriterierne for at få tilkendt pension er uændrede, har den øgede kommunale medfinansiering tilsyneladende haft en afgørende indflydelse på kommunernes behandling af pensionssagerne.
De har jo i hvert fald ændret praksis.
Og i de kommende år forsvinder medicinkortet sikkert i resten af kommunerne.
Jeg tror faktisk, at de fleste vil stå inde for forestillingen om, at Danmark har verdens bedste velfærdssystem, hvor ingen lider nød og ingen behøver at sulte.
Men der er meget langt fra den dagligdag, som velfærdssamfundet byder den, som er fattigst eller har mest brug for omsorg, og så myten om social og økonomisk tryghed for alle fra vugge til grav.
Og det er karakteristisk, at når borgere, der ikke er vant til det, på egne eller andres vegne møder systemet, så får de et chok. Enhedslisten har rejst denne forespørgsel, fordi vi synes, at det er både uacceptabelt og ulogisk, at vi i Danmark behandler de dårligst stillede ringere og ringere, samtidig med at vi bliver rigere og rigere.
Vi er sikre på, at regeringen kender den virkelighed, vi her beskriver, både som statistik og som menneskeskæbner.
Det, vi spørger om, er, hvad regeringen vil gøre ved det.
Besvarelse
Jørn Pedersen (S), 2000-04-27:
Til fru Jette Gottlieb vil jeg godt sige sådan helt konkret, at vi mener, at vi ikke herfra skal blande os i kommunale normeringer for nu at skære det firkantet ud.
Vi vil gerne være med til at lave nogle rammer, men altså den centralistiske holdning, der ligger bag, er jeg ikke enig i. Slet ikke.
Vi synes også - og det tror jeg, vi er enige med fru Jette Gottlieb i - at man har haft nogle meget, meget hårde sparerunder på det her område, altså ældreområdet.
Det har
man, og jeg tror også, at man mange steder er gået for vidt. Men det, vi er meget optaget af, er: Hvordan kommer vi videre med hele det område?
Derfor er jeg nødt til også at fastholde over for fru Jette Gottlieb, at det, vi kommer til at diskutere i den kommende tid,
bliver et altafgørende problem.
Hvordan skaffer vi hænder til det område her?
Alle diskussioner om privatisering og alt muligt andet anser jeg nu for at være aflyst, fordi det helt afgørende punkt er: Kan vi skaffe mennesker til at behandle andre mennesker ordentligt, så vi kan give dem en fair og en god behandling?
Det er det, det kommer til at dreje sig om.
De andre ting kan vi diskutere, men vi vil altså ikke lave centralistiske løsninger. Så vil jeg gerne sige til hr. Frank Aaen, at vi går
meget op i, at folk kommer i arbejde
Men jeg synes ikke, at vi skal stå her i dag og diskutere meget tekniske forslag.
Det synes jeg ikke tiden er inde til.
Og jeg vil egentlig sige, at hvis det skulle være, så var det måske også arbejdsministeren, vi skulle have fat i i den her sammenhæng.
Det er vi da selvfølgelig også villige til at gøre, men jeg tror ikke, at han er i huset i dag.
Det er slet ikke det.
Men jeg mener, at det, vi er kommet for her i dag, er for at tage en holdningsmæssig diskussion, og dér kan man altid spørge: Er det for meget, er det for lidt?
Det ved jeg ikke, hvor langt vi kan komme med.
Hr. Frank Aaen stiller nogle spørgsmål, man er nødt til at svare ja eller nej til.
Det er jo meget enkelt at forholde sig til det.
Og jeg går ikke ud fra, at der er nogle partier
her i salen, der ønsker at behandle folk dårligt
, så nu har jeg afsløret det én gang for alle.
Frank Aaen (EL), 2000-04-27:
Jo, men vi skal nok sørge for, at der bliver rejst spørgsmål på folkehøringen i Ålborg
Ingen tvivl om det.
Men jeg synes jo alligevel godt, man kunne få lidt tilsagn i dag fra Socialdemokratiet.
Det er jo også noget med holdninger og hvordan vi behandler mennesker.
Er det Socialdemokratiets socialpolitiske holdning, at man kan fratage familier deres samlede forsørgelsesgrundlag i en periode?
Er det Socialdemokratiets holdning, at en relativt beskeden overtrædelse af reglerne i dagpengelovgivningen skal medføre så dramatiske konsekvenser, som jeg har redegjort for et par gange?
Vil Socialdemokratiet overveje at give bistandsmodtagere, der - det er alle enige om - ikke har meget at leve for, mulighed for alligevel at få lidt lys ind i tilværelsen, måske en ferierejse til familien, måske bare en familiefest på en rund fødselsdag, mulighed for at få en lille indtægt ved siden af bistandshjælpen, uden det hele straks modregnes?
Det her er jo ikke noget med penge.
Det sidste, jeg nævner, koster ingenting.
Det giver oven i købet lidt i skatteindtægt.
Men det er jo holdninger, og jeg synes, at Socialdemokratiet bør bidrage lidt mere på det område, også i debatten i dag, med, hvad det er for nogle holdninger, man står for socialpolitisk.
Jette Gottlieb (EL), 2000-04-27:
Jo, men jeg bliver nødt til at bore videre i den åbenhed, for nu forstår jeg, at Socialdemokratiet er åben for det hele, men er man f.eks. parat til at lave en helt regulær fastsat normeringsdiskussion af ældreplejen, så man kan sikre sig, at de hænder, der skal til, kommer til og ikke bliver brugt i sparerunder rundt om i kommunerne?
Jørn Pedersen (S), 2000-04-27:
Ja, til fru Jette Gottlieb vil jeg gerne sige: Vi mener faktisk noget med det, når vi siger, at vi vil kigge på personaleforhold i plejesektoren.
Og vi er også åbne over for ændringer af måden, man gør det på, for vi er fuldstændig klar over, at man bliver nødt til i fremtiden at se på, hvordan hele det område fungerer, fordi vi får nogle personalemæssige problemer, nemlig med at skaffe hænder nok.
Så reelt er problemet faktisk.
Og vi har også problemer med, at der - det fornemmer jeg i hvert tilfælde - mange steder er manglende tilfredshed med den måde, man bliver tilbudt at arbejde på.
Det bliver vi nødt til at tage alvorligt.
Vi bliver nødt til seriøst at se på, hvordan vi kan være med til at gøre det her bedre.
Det arbejder vi faktisk meget stærkt på i øjeblikket i Socialdemokratiet.
Så vi er meget åbne over for det.
Så er fru Jette Gottlieb jo også inde på, at den gensidige forsørgelsespligt skal afskaffes.
Det var sådan, jeg hørte forslaget.
Det er jo et gammelt enhedslisteforslag, og det vil vi i lighed med mange andre situationer vurdere.
Det kan jo være en meget sympatisk tanke, men hvad vil det komme til at koste?
Og så må man vurdere: Er det det socialpolitiske fremskridt, man ønsker først?
Det tvivler jeg på at det vil være, men vi kan da diskutere det.
Så er hr. Frank Aaen mest optaget af kurver, så vidt
og så nævner han, at der er nogle punkter, der ikke er på dagsordenen ved folkehøringer.
Dertil må vi sige, at det må jo komme an på en prøve, fordi netop den, der hedder Det rummelige arbejdsmarked - nu er hr. Frank Aaen jo glad for eksempler fra Aalborg - bliver afholdt, så vidt jeg husker, her sidst i maj i Aalborg.
Så jeg kunne da forestille mig, at nogle af de problemer, hr. Frank Aaen har nævnt her i dag, kunne komme frem på sådan en høring, og jeg vil oven i købet sige, at det ville være yderst relevant, hvis det skete, netop fordi det rummelige arbejdsmarkeds høring holdes i Aalborg.
Jeg tror, det er den 24. maj.
Så spørger fru Inge Refshauge til de hjemløse.
Dér vil jeg gerne sige, at vi er meget åbne for det, der nu skal ske omkring, hvordan man kan hjælpe de hjemløse.
Det er et ret stort beløb, der er sat af, og jeg tror, at vi skal være meget kreative med hensyn til at finde ud af, hvad det er for nogle tilbud, vi skal give.
Jeg synes også, at det er rigtigt, hvad fru Inge Refshauge nævner.
Netop den udslusningssituation er mange steder et problem.
Derfor er jeg også glad for, at et stort flertal af partier har afsat mange penge til det område her, så vi virkelig kan få gjort forskellige ting forskellige steder.
For jeg tror ikke på standardmodellerne.
Der vil være forskellige løsninger i forskellige kommuner og amter.
Inge Refshauge (DF), 2000-04-27:
I Dansk Folkeparti er vi i grunden meget godt tilfredse med, at Socialdemokratiet nu tager fat på hjemløseproblematikken. Jeg vil bare spørge den socialpolitiske ordfører: Har man allieret sig med amterne og kommunerne omkring hjemløseproblematikken?
Ude i amterne på forsorgshjemmene er der, i hvert fald hvor jeg kommer fra, over hundrede procents belægning på disse forsorgshjem hele tiden.
Jeg kunne godt tænke mig, at regeringen måske lavede et oplæg til, at man lavede udslusninger fra disse forsorgshjem eller pålagde amterne og kommunerne at gå i fællesskab om sådanne udslusninger, så beboerne får lejligheder og mulighed for at komme ind på arbejdsmarkedet igen.
Jamen lad nu være med at anbringe Dansk Folkeparti som et så asocialt parti.
Der skal jo også være penge til det, pengene skal jo skaffes et eller andet sted.
Selvfølgelig synes vi da ikke, det er rigtigt, at man fratager en højgravid kvinde hendes dagpenge, men hun må søreme skrive op, hvornår hun skal møde på arbejdsformidlingen, eller tage telefonen og meddele, at hun ikke kan komme, fordi hun skal til at føde.
Det vil arbejdsformidlingen da simpelt hen skrive op og godkende.
Så til det med, at man fratager familier, en enlig mor med børn, forsørgelsesgrundlaget og sådan noget: Er det i grunden ikke sådan mange gange - det ved vi da ude fra kommunerne - at de har en samlever, der har en rimelig god indtægt, som de bare glemmer at opgive til kommunen?
Vi er altså ikke asociale, men der skal jo skaffes penge til det alt sammen.
Frank Aaen (EL), 2000-04-27:
Der er mange pæne tal i den seneste finansredegørelse.
Der er bare det uheld, at lige præcis den kurve, som hr. Jørn Pedersen henviser til, viser, at op igennem 1980'erne og starten af 1990'erne blev indkomstfordelingen mere lige her i samfundet.
Helt frem til 1994.
Der viser finansredegørelsens egne tal, at fordelingen bliver mere skæv, altså den modsatte udvikling end den, der faktisk var under Schlüter.
Det synes jeg da ikke er noget at stå og prale med for en socialdemokrat.
Men der henvises til folkehøringerne.
Jo, men der er faktisk nogle af de problemer, vi har nævnt, som overhovedet ikke omtales på de folkehøringer.
Og derfor må vi jo spørge: Kontanthjælpsmodtagere, skal de have mulighed for at kunne tjene lidt penge ved siden af kontanthjælpen? Det koster jo ikke penge.
Det er da noget, man kan tage stilling til.
Sygedagpenge.
Skal man have garanti for at kunne få sygedagpenge, indtil man er i revalidering eller har fået pension?
Og er det virkelig socialdemokratisk politik, at sanktioner i dagpengesystemet skal have den karakter, som jeg har været inde på et par gange?
Frank Aaen (EL), 2000-04-27:
Jamen altså der var ikke nogen henvendelser, hverken fra arbejdsformidlingen eller fra a-kassen, men da hun får henvendelsen, ringer hun og beder om en ny tid.
Det var bare en samtale, der var berammet af arbejdsformidlingen.
Og da hun får en rykker - for at sige det på den måde - reagerer hun og siger, at selvfølgelig kommer hun til samtale.
Og så siger man: Desværre, du kom jo ikke til samtalen den dag, du skulle, så derfor: Nul dagpenge, nul kontanthjælp, nul barselsdagpenge, nul forældreorlov.
Jeg kan ikke se, at man kan forsvare, at der er så stramme sanktioner.
Vi har ikke noget andet sted, hverken i straffelov eller andre steder, sanktioner i den størrelsesorden for så ubetydelig en brøde.
Annie Lunde Hansen (CD), 2000-04-27:
Hvis man har prøvet systemet selv, så ved man også, at hvis man har en mødedato, er der ikke nogen i arbejdsformidlingerne eller i fagforeningerne, der ikke tager mod et afbud, som er fornuftigt.
Man ringer ind og får en ny tid.
Alt andet lige må vi sige, at der må være lidt system i tingene, når vi har en kasse, der udbetales af.
Frank Aaen (EL), 2000-04-27:
Jo, selvfølgelig skal man opfylde krav.
Hvis man har deltaget i selskabstømmerier, får man i dag dom for, at man skal betale pengene tilbage, og så lader samfundet ellers, som om det aldrig var sket.
Sådan behandler man de fine snydere.
Hvis der er en arbejdsløs, der glemmer at komme til en samtale i arbejdsformidlingen og så opdager det inden for en uge, så mister vedkommende en uges dagpenge.
Her var der altså én, der på grund af omstændigheder i familien ikke blev opmærksom på, at der var en glemt samtale, som 16 dage efter henvendelse fra sin fagforening går til arbejdsformidlingen, og så er dommen ikke en uges dagpengetab, det er ikke 14 dages dagpengetab, det er evig fortabelse af dagpenge, indtil vedkommende igen har haft et helt års arbejde.
Det er det, jeg mener der er urimeligt.
Vi kan diskutere sanktioner, når folk ikke opfylder de forpligtelser, der er, o.k., men når man på så lille et grundlag, at man glemmer én samtale, så fratager dagpenge, at det så er kontanthjælp mod tilbagebetaling, nul børneorlov og ingen dagpenge under barsel, så er det simpelt hen urimeligt.
Jette Gottlieb (EL), 2000-04-27:
Nu lyttede jeg meget efter, hvor det mest konkrete udspil kom, og det kunne jeg så høre var på ældreområdet, fordi det var dér, hvor man - om ikke af anden grund så af den personalemæssige - syntes, at man var nødt til at gøre noget meget konkret.
Jeg vil godt spørge Socialdemokratiet direkte, om man har lyst til at gå ind i hele diskussionen om ældreplejens funktion, om hvordan man organiserer arbejdet, og det nævner jeg, fordi det er en af de ting, man kan gøre, uden at det koster enormt mange penge.
Men er man villig til konkret at gå ind i at få lavet om på det, sådan at det er den ældres funktionsmulighed, der bliver sat i centrum?
Har man nogle konkrete initiativer til, hvordan man kan få det ind i ældreplejen i stedet for det skemalagte, det fælles sprog og alle de ting, der ellers er blevet sagt om det område indtil nu?
Og så vil jeg godt vende tilbage til bare ét af de andre punkter, vi har nævnt, og det er spørgsmålet om, hvordan man kan gå fra et dagpengesystem til et kontanthjælpssystem til ingenting i en situation, hvor man altså har været vant til en forsørgelse eller et sikkerhedsgrundlag, der hed arbejdsløshedsdagpenge, men hvor man på grund af et meget, meget stramt sanktionssystem i dagpengesystemet havner i en situation, hvor kontanthjælp kunne være muligheden, men ikke bliver det, fordi man rent faktisk har en samlever, som har et indtægtsgrundlag, der gør, at man altså pludselig lader det være på grundlag af en arbejdsulykke med efterfølgende lang sygdom, at man derefter fuldstændig mister sit forsørgelsesgrundlag og er henvist til at blive forsørget af andre.
Er det den socialdemokratiske politik på det område?
Knud Erik Kirkegaard (KF), 2000-04-27:
Jo, men jeg vil sige til hr. Frank Aaen: En grænse skal der jo være.
En tidsfrist skal der være, og uanset hvilken tidsfrist man anvender, så vil der blive situationer, hvor der er nogle, der lige kommer til at overskride den.
Jeg vil ikke sige, at det sanktionssystem, vi har i dagpengesystemet i øjeblikket, er fuldkomment.
Der er mange problemer i det sanktionssystem, og det har vi haft kraftige drøftelser i Folketingets Arbejdsmarkedsudvalg om, men jeg synes ikke, vi skal gøre det til et hovedtema her i en socialpolitisk drøftelse.
Jørn Pedersen (S), 2000-04-27:
Jamen nu vil jeg ikke forlænge debatten om aktivering.
Der er nogle, der ikke kan få flere korte bemærkninger, og så skal man jo også være fair.
Men jeg kan bekræfte hr. Kalnæs' udlægning af reglerne.
Men - som jeg sagde i et tidligere indlæg - det er ikke sikkert, at vi på alle måder har fundet de rigtige regler.
Det skal vi da altid være åbne over for at diskutere.
Sådan må det jo være.
Men jeg er enig med hr. Kalnæs i, at, hvad skal man sige, overadministration eller forkert administration kan vi altså ikke lovgive os ud af, og derfor nævnte jeg også i mit allerførste indlæg, at for os at se er det vigtigt, at vi har et system, som er synligt, gennemskueligt for borgerne, og som ikke er for krinkelkroget og indviklet, så man føler, at man støder imod en mur og måske alene af den grund kommer til at få nogle dårligere situationer end ellers.
Flemming Hansen (KF), 2000-04-27:
Jeg tror ikke, at hr. Jens Peter Vernersen kan forvente, at jeg skal svare på det konservative oplæg til ændring af bilbeskatningen nu.
Men til gengæld kan jeg sige, at vi stemmer for vedtagelsen
af det forslag, der er fremsat af bl.a. Socialdemokratiet.
Men hr. Jens Peter Vernersen besvarede ikke mit spørgsmål, som gik ud på, om der var inddraget udenlandske erfaringer, om man tog hensyn til den norske model.
For der må være et eller andet, der gør, at arbejdet er så utrolig omstændeligt, at det skal tage to år.
Og det var det, jeg så frygtelig gerne ville vide.
Ser man det bare ud fra en snæver dansk betragtning, eller siger man: Hvordan gør man andre steder i verden, hvor man har et væsentligt større antal biler pr. person eller pr. familie, end man har i Danmark?
Jens Peter Vernersen (S), 2000-04-27:
Hr. Flemming Hansens spørgsmål får mig uvægerligt til at tænke på det oplæg, som Det Konservative Folkeparti har fremlagt her i påsken.
Når jeg sådan ser på indholdet af det oplæg, må jeg sige til hr. Flemming Hansen: Flere floskler, end der er i det oplæg, skal man lede længe efter.
Det er lige præcis det, vi ikke gør, og det er også derfor, at vi sammen med en række partier her i Folketinget - og jeg ser, at Det Konservative Folkeparti ikke er med - partier fremsætter forslag til en vedtagelse, som netop siger, hvad man skal gøre på bilområdet.
Hr. Flemming Hansen siger også, at det kan vel ikke tage så lang tid at lave sådan en smule arbejde.
Jeg synes, det er en grov nedvurdering af disse fremtrædende organisationer på bilområdet, som er med, at det er en smule arbejde.
Det tror jeg ikke at hverken FDM eller Dansk Automobilhandlerforening eller De Danske Bilimportører synes er en særlig rar måde at få beskrevet sit arbejde på.
Der er ikke tale om at forsøge at udskyde.
Det bliver faktisk præciseret i det forslag til vedtagelse, som nu er fremsat, at arbejdet skal gøres færdigt til den 1. juni 2001.
Det, som man jo har bedt udvalget om, er på hele området at få beskrevet mulighederne for en omlægning.
Og det fremgår rent faktisk også af det forslag til vedtagelse, der ligger, og dermed er det her også et svar til hr. Søren Kolstrup.
Der har også været tale om den samlede belastning, som jo netop er gået ned, som jeg beskrev i min ordførertale, fra 1997 til 1999.
Søren Kolstrup (EL), 2000-04-27:
Den Socialdemokratiske ordfører taler om, at man skal vurdere og undersøge, hvorledes man så kan flytte bilparken i en mere miljøvenlig retning.
Mit spørgsmål lyder: Indebærer en sådan undersøgelse, at man også vil se på den samlede miljøbelastning, altså fra den danske bilpark som sådan, som helhed?
Flemming Hansen (KF), 2000-04-27:
Ja, den sidste del af Jens Peter Vernersens indlæg bærer jo tydeligt præg af, at nytænkning er et fremmed ord i Socialdemokratiet.
Jeg vil godt stille hr. Jens Peter Vernersen et par spørgsmål om den arbejdsgruppe, vi har hørt så meget om.
Den har jo foreløbig siddet i mere end ét år, og man kunne jo forestille sig, at den havde lavet et eller andet, men der er ikke så meget, der tyder på det.
Ved hr. Jens Peter Vernersen - eller det kan være, ministeren kan svare på det - om man inddrager udenlandske erfaringer i omlægning af registreringsafgiften i det arbejde, man laver, om man eventuelt ser til den norske model?
For man må jo næsten være stødt på overraskende store problemer, skulle man forestille sig, når man nu siger, man skal have to år for at gøre den smule arbejde færdigt.
Er sandheden i virkeligheden den, vil jeg spørge hr. Jens Peter Vernersen - og hvis ikke hr. Jens Peter Vernersen kan svare, så håber jeg, at ministeren kan - at man i virkeligheden forsøger at udskyde beslutningerne, fordi man ikke tør træffe dem, ved at nedsætte sådan en arbejdsgruppe?
Sonja Albrink (CD), 2000-04-27:
Jeg skal til hr. Klaus Kjær sige følgende: Jeg og CD og de øvrige partier går ikke ind i nogen debat i dag om, hvad det er for nogle modeller.
Det er derfor, vi kommer med forespørgslen; det er for at få modellerne op til overfladen og så se, hvad det er for modeller, der er i gang ovre i Skatteministeriet og Energiministeriet.
Det, vi siger, er, at hvis vi vil være med til at sænke afgifterne på bilerne - og det vil vi gerne, vi går ind for billigere biler; der skal ikke herske nogen tvivl om det, det gør vi - så må vi også være ansvarlige og sige: Hvad er det så for et provenu, som vi skal bruge til at sænke afgifterne med, og som vi skal ud at finde?
Det er derfor, vi i forslaget til vedtagelse har sagt, at det skal være provenuneutralt.
Men én ting er sikker: Vi vil gerne være med til at gøre bilerne billigere, men vi er også nødt til at sige, at vi er ansvarlige for økonomien, at den skal hænge sammen.
Jens Peter Vernersen (S), 2000-04-27:
Jeg ved ikke, om det kan glæde hr. Flemming Hansen - der er jo ikke så meget, der kan glæde De Konservative - men det udvalg, der arbejder med sagen, søger belyst alt, hvad der belyses kan, om det her emne.
Og det er da indlysende, at udvalget, der sidder, selvfølgelig også søger belyst erfaringer, som man har i andre lande.
Det må da være temmelig indlysende. Så må jeg også sige nu, hvor jeg skal svare på korte bemærkninger: Listen af konservative forslag bliver jo længere og længere, når man taler om besparelser.
Måske skal jeg vende tilbage til det.
Men man har da forlænget den med to punkter nu her i weekenden, som i hvert fald gør, at det bliver vanskeligere og vanskeligere at finansiere velfærdssamfundet.
Det hænger utrolig dårligt sammen med den debat, der netop har været her i Folketingssalen, om, hvordan man sikrede social ansvarlighed i forhold til befolkningen - hænger utrolig dårligt sammen.
Klaus Kjær (DF), 2000-04-27:
Jeg kan forstå på CD's forslag til vedtagelse, at det ikke indeholder nogen sænkning af registreringsafgiften, men alene en omfordeling af de eksisterende afgifter.
Det foreslås jo også i forslaget, at arbejdet skal føre frem til et provenuneutralt resultat, og der vil jeg godt bede fru Sonja Albrink om at redegøre for: Hvad forstås der i den forbindelse ved provenuneutralt?
Betyder det f.eks., at i kraft af at der sælges flere biler, kommer der flere afgifter ind, og at man dermed også vil kunne sænke afgifterne generelt, eller betyder det blot, at der inden for den eksisterende ordning skal ske en omlægning af afgifterne i relation til miljø osv?