Per Clausen (EL), 2006-11-09:
Der er selvfølgelig mange forskellige elementer i den her diskussion.
Et af elementerne er, at hvis den tidligere SR-regering havde gennemført de fornødne initiativer på det her område, ville det være langt vanskeligere for den nuværende borgerlige regering at komme med det her forslag og få det vedtaget.
For så ville vi være i den situation, at vi klart kunne se, at der var tale om forringelser i forhold til en god situation.
Det kan man jo ikke sige.
Man kan sige, at vi har en situation, der mange steder i landet, som det er blevet beskrevet bl.a. af hr. Johs. Poulsen, er meget, meget dårlig.
Og så har vi en situation, der andre stedet i landet, på trods af at man har ydet en bedre indsats, heller ikke er ret god.
Så vi står altså i en situation, hvor der kunne være brug for at gøre en stor indsats.
Og derfor ville det jo også være flot, hvis det ikke kun var hr. Eyvind Vesselbo og hr. Dohrmann og den konservative ordfører, som kunne se, at det her er fremragende, men at også nogle af de grønne organisationer i landet kunne se det.
Anderledes kan man jo ikke forstå de her høringssvar, som alle sammen er urimelig kritiske.
Det er det ene, jeg vil sige, altså at vi ikke betragter det, der foreligger, som et fremskridt.
Vi kan finde nogle enkelte områder, som er udtryk for fremskridt.
Vi synes også, der er nogle områder, hvor der er tale om reelle tilbageskridt.
Hvad der set fra vores side i virkeligheden er langt mere alvorligt, er, at det her forslag cementerer den strukturudvikling, som vi har set i dansk landbrug indtil nu, og som den konservative ordfører jo også omtalte med begejstring, nemlig industrilandbrugets sejrsmarch hen over den danske natur.
Den vision, der ligger bag det her forslag, er jo, at vi skal have et landbrug, som er isoleret fra naturen, fordi landbruget under den her form ikke har mulighed for at leve i balance med naturen.
Det er sådan set det grundlæggende og afgørende problem.
Det er da heller ikke tilfældigt – eller jeg ved ikke, om det er tilfældigt, men det virker næsten som en tanke – at man kan sidde og diskutere dyrevelfærd med politikere fra de samme politiske partier i forhold til et industrialiseret landbrug og der nå frem til en enighed om, at der faktisk er meget store og meget omfattende problemer, som ikke løses ved at gå den her vej.
Men så kan man have den samme diskussion med de samme partiers miljøordførere, og så er dyrevelfærd heldigvis noget, som er anbragt i et andet forum.
Det er nok hovedårsagen til, at Enhedslisten er entydigt negativ over for det her.
Det er ikke så meget, fordi vi kan sidde og fifle lidt rundt i, hvor meget ringere det nu er end det, der eksisterer nu, eller hvor meget bedre det er på nogle områder, men fordi det grundlæggende fastholder en strukturudvikling, som nogle er begejstrede for, og andre vil betragte som sådan skæbnebestemt.
Efter vores opfattelse var miljøregler også et af de områder, hvor man var i stand til at gennemføre beslutninger, som kunne påvirke strukturudviklingen i det danske landbrug afgørende, sådan at det blev anderledes, også når man fik den der økologiske omstilling, der ikke ville løse alle problemer, for økologiske dyr forretter jo også deres nødtørft, for nu at bruge et parlamentarisk udtryk for det.
Der er ingen grund til at få formanden på nakken.
Det kan man jo tidsnok få, når der er grund til det.
Det er så det ene element i det.
Så er der selvfølgelig enkeltelementer, hvoraf jeg vil fremhæve nogle få.
Vi ved jo, at Danmark får meget store problemer med at overholde vandrammedirektivet i 2015.
Det har miljøministeren haft anledning til at svare på mange gange, og svarene har altid været nogenlunde præcise, nemlig at det har vi store problemer med, men at det problem skal vi nok løse.
Det, man kan sige – det fremgår også af lovens bemærkninger – er, at det ikke bliver løst ved den her lov.
Det er lidt dumt, også fordi det jo vil føre til, at vi formentlig, hvis vi er heldige, kan få lov til at betale os til, at de her landmænd så bliver en del af at indfri de mål, der er i år 2015, eller også kan man simpelt hen ikke få dem med.
Det synes jeg også er et afgørende problem.
Noget andet, som er fremhævet, er, at det med bufferzoner er en god ting, og at det med at beskytte særlig vigtige naturområder også er en god ting.
Men vi synes bare, det er et meget stort problem, at det skygger for det, som efter vores opfattelse er det grundlæggende, nemlig at det handler om at sikre, at hele den danske natur får et løft, og at det er udledningen i hele den danske natur, der skal gribes ind over for.
Så der er altså ud over det generelle også en række konkrete årsager til, at vi synes, at det her er utilfredsstillende.
Til allersidst vil jeg sige, at det godt kan være lidt usikkert, hvad der i grunden er indholdet i det her, for der er jo den del af aftalen, som står i loven, og så er der den del, der skal klares ved hjælp af cirkulærer.
Man kan selvfølgelig sige, at der er det, man klarer det ved hjælp af anden lovgivning.
Pointen er, at en række af de ting, som kan være interessante, f.eks. hvad det er for nogle vandområder, som man vurderer som særlig sårbare, ved vi stadig væk ingenting om.
Ministeren har været så venlig i forbindelse med Mariager Fjord at løfte sløret for, at den er med, men hvad så med en række andre vandområder?
Så pointen i det her er, at lovforslaget bringer os i en forkert retning, det indeholder forringelser på nogle områder og er i hvert fald helt utilstrækkeligt.