runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kim Behnke (FP), 1997-10-09:
Jeg til sige til hr. hr. Torben Lund, at Fremskridtspartiet spurgte ikke om, hvilke andre møder der holdes i Folketinget i løbet af i dag; Fremskridtspartiet spurgte, hvad Socialdemokratiet mener om de 2.000 kosovo-albanere, som i øjeblikket opholder sig midlertidigt i Danmark, men som på lørdag overgår til permanent opholdstilladelse i Danmark, hvis ikke Folketinget skrider ind.
Da Socialdemokratiet tilsyneladende ikke har noget bud, mener vi i Fremskridtspartiet, at det er så vigtigt, at det tema kommer til debat under denne åbningsdebat, og derfor vil jeg gerne på vegne af Fremskridtspartiet fremsætte følgende: Forslag til vedtagelse
Indenrigsministeriet skal derfor påbegynde hjemsendelsesprocedure for samtlige ca. 2.000 kosovoalbanere inden den 11. oktober 1997.
Folketinget vedtager samtidig, at påbegyndt hjemsendelse af de ca. 2.000 personer anses som hjemmel til ikke at tildele de pågældende personer permanent opholdstilladelse i Danmark.
Folketinget går hermed over til næste punkt på dagsordenen.«
Margrete Auken (SF), 1997-10-09:
Dér kunne Socialdemokratiet høre, hvad det er, der sker, når man begynder at fodre det dyr, der hedder fremmedforskrækkelse.
Det bliver ikke mæt, det bliver tykkere, og vi vil komme til at opleve mange gange, at det bliver fedt og modbydeligt.
Jeg vil godt spørge Socialdemokratiets ordfører, om det forslag, der er kommet frem her med, at vi ryster retsgarantien for, at man kan få opholdstilladelse, er det eneste, der reelt kommer ud af det.
Det kan man frygte, ikke mindst når man hører, hvordan det lyder fra højre side i salen og fra en del socialdemokrater.
Men vi vil da gerne spørge: Hvad har Socialdemokratiet tænkt sig at gøre, for at de to ting kan opfyldes?
I øjeblikket anbringer vi de mennesker, der overhovedet får lov til at gå ind i asylproceduren, omkring halvandet år i asylcentrene.
Dér kan de få lov til at sidde og rådne op, og så kan det altså ikke nytte noget, man bagefter skælder dem ud, fordi de er rådnet.
Vi må altså faktisk tage fat på problemet allerede dér, og vi vil da foreslå, at man, i samme øjeblik man er blevet anerkendt som asylsøger, får lov til at lære dansk og får lov til at prøve at tjene penge, og vi vil gerne spørge, om Socialdemokraterne vil være med til det.
Ole Donner (DF), 1997-10-09:
Således provokeret skal jeg tillade mig at tage ordet og sige til hr. Torben Lund, at når jeg ikke har deltaget i debatten, så er det, fordi jeg er hundrede procent enig med mine partifæller i den kritik, der har været fremført.
Jeg gør altså det modsatte af hr. Torben Lund: jeg besvarer spørgsmål kort og præcist og siger, hvorfor jeg ikke har taget ordet, og jeg vil så opfordre hr. Torben Lund til også at besvare de spørgsmål, der bliver stillet.
Tom Behnke (FP), 1997-10-09:
Forretningsordenen levner jo ikke megen tid til egentlig debat, og derfor skal jeg nøjes med at stille tre spørgsmål til Socialdemokratiets ordfører om Socialdemokratiets udlændingepolitik eller snarere mangel på samme.
På lørdag den 11. oktober får ca. 2.000 Kosovo-albanere fra Eksjugoslavien permanent opholdstilladelse, hvis ikke der sker noget radikalt.
Hvad vil hr. Torben Lund og Socialdemokratiet gøre for at forhindre, at disse 2.000 eksjugoslaver får permanent opholdstilladelse?
Hvad vil Socialdemokratiet gøre for at sikre, at herboende udlændinge vender hjem igen, når der er fred i hjemlandet?
Og endelig det tredje spørgsmål: Hvad vil Socialdemokratiet gøre for at sikre, at Danmark bruger kræfterne og ressourcerne på reelle flygtninge, som har brug for hjælp?
Sonja Mikkelsen (S), 1997-10-09:
Når man sidder og lytter til hr. Anders Fogh Rasmussen - først indlægget og efterfølgende de svar, der bliver givet heroppefra - så kan man sidde og spekulere lidt over, om det, Venstre vil, er forhandling eller forhaling.
Vi får jo ikke et svar på de spørgsmål, der bliver stillet.
Vi kunne jo ønske os, at Venstre og hr. Anders Fogh Rasmussen bidrog lidt med at komme videre i forhandlingerne ved at løfte sløret for, hvad det er, man vil foreslå, og hvad det konkret er, man ønsker at lægge på bordet i forbindelse med en forhandling.
Det ville kunne bringe debatten længere frem her i dag.
Den direkte årsag til, at vores betalingsbalanceoverskud er faldet, er jo stærkt stigende privatforbrug.
Det er husholdningernes stærke stigende forbrug, men det er også virksomhedernes større investeringer, hvilket selvfølgelig er meget positivt.
Regeringen har fremlagt nogle forslag, som tager direkte fat på problemerne, som lægger en passende - som Nationalbanken har udtrykt det - dæmper på husholdningernes forbrug, som sikrer forsat plads til, at erhvervslivet kan gennemføre de investeringer, vi har brug for, for også at øge eksporten i fremtiden.
Der er ingen voldsomme opbremsninger, der er ingen indgreb, som giver risiko for, at den økonomiske fremgang og fremgangen for beskæftigelsen bliver truet. Hvis man følger det meget overordnede bud, som hr. Anders Fogh Rasmussen er kommet med, om, at der skal spares mere på det offentlige, jamen så skal man jo fjerne op til 25.000 offentligt ansatte for overhovedet at nærme sig det mål, der skal nås for at betalingsbalanceoverskuddet igen kan blive tilfredsstillende.
Lad os nu få nogle bud på, hvad det er, Venstre foreslår.
Frank Aaen (EL), 1997-10-09:
Hr. Anders Fogh Rasmussen talte om en stram finanspolitik.
Så må jeg spørge, om de skattelettelser på mange milliarder kroner, som Venstre foreslår til erhvervslivet, er en stram finanspolitik.
Man kan spørge om fjernelse af goodwillbeskatningen, fjernelse af beskatningen af aktieavancer, fjernelse af beskatning af ejendomsavancer, der giver langt over 1 mia. kr. til de velstillede, som i forvejen har fået meget, er en stram finanspolitik. Er det rimeligt?
Men værre endnu: Det var jo netop disse regler, som Venstre nu foreslår ophævet, som, da de eksisterede i hr. Anders Fogh Rasmussens regeringstid, selskabstømmerne brugte til at boltre sig i.
Det var jo de regler, de misbrugte i store konstruktioner, således at milliarder af kroner i den tid, hr. Anders Fogh Rasmussen var skatteminister, fossede ud af statskassen.
Derfor må man spørge hr. Anders Fogh Rasmussen: Er der virkelig ikke lært noget af historien?
Skal vi bare have en gentagelse, hvis hr. Anders Fogh Rasmussen får magt, som han har agt?
Aage Frandsen (SF), 1997-10-09:
Ros til regeringen er jo ikke noget, hr. Anders Fogh Rasmussen gør det meget i.
Men der var et punkt, hvor hr. Anders Fog Rasmussen ikke kunne lade være, nemlig arbejdsmarkedspolitikken; ikke at det var Venstres politik, man har gennemført, men at man var på rette spor.
Derfor vil jeg godt spørge hr. Anders Fogh Rasmussen
mere præcist: Hvor langt er det, man fra Venstres side vil gå i retning af at stramme arbejdsmarkedspolitikken?
Det, som regeringen gør, er åbenbart ikke nok, hvor man klart strammer i forhold til den faglige mobilitet.
Jeg kan forstå, at det er noget med, at er der en akademiker, der ikke kan få arbejde inden for sit område, så skal vedkommende ifølge regeringens forslag nu allerede efter 6 måneder henvises til andet arbejde, selv om der på det område er
stor arbejdsløshed.
Men hvor meget vil Venstre stramme i forhold
til det, som regeringen har foreslået?
Det næste, jeg godt vil høre mere om, er om det, hr. Anders Fogh Rasmussen opregnede i sine tre punkter i det sidste af sin tale, nemlig arbejdsformidlingen, hvor der skulle ske et eller andet.
Det synes jeg egentlig også er interessant, for jeg synes også, at der er meget bureaukrati i arbejdsformidlingen, og jeg ved, at mange arbejdsløse, som møder arbejdsformidlingen, synes det samme.
De synes, der er en masse blanketter, de skal udfylde, og en masse mennesker, som er arbejdsløse, er igennem et a-kassesystem, hvor de også skal udfylde en masse blanketter.
Men hvem er det, der har sørget for, at de skal udfylde alle de blanketter?
Ja, det er et flertal herinde i Folketinget, bl.a. presset af Venstre og De Konservative, som har gennemført det, fordi man betragter de arbejdsløse som potentielle snydere. Hvad er det, man præcis vil i forbindelse med arbejdsformidlingen?
Keld Albrechtsen (EL), 1997-10-09:
Alt, hvad hr. Anders Fogh Rasmussen havde at sige om Amsterdamtraktaten, var, at han var enig med regeringen i argumenterne for et ja.
Så vidt er det altså kommet med Venstre, at man nu må dække sig og søge ly bag statsministeren i et af de formentlig mest vitale spørgsmål for partiet.
Man kunne jo også - for at bruge et udtryk, der tidligere har været anvendt af hr. Fogh Rasmussens partiformand - sige, at der her er tale om eklatant fedtspilleri. Jeg vil gerne stille hr. Fogh Rasmussen et spørgsmål:
Hvad er egentlig Venstres hensigter med denne taktik?
Hvad er Venstres hensigt med nu at lade regeringen køre den sag og så ikke snakke højt om, hvad det egentlig er, Venstre vil bruge et ja til?
Hvis Venstre får regeringsmagten, hvad vil Venstre så bruge et ja til Amsterdamtraktaten til?
Vil det blive brugt til straks efter at holde en folkeafstemning om dansk deltagelse i ØMU'en?
Vil det blive brugt til straks efter at holde folkeafstemning om afskaffelse af de sidste rester af de danske undtagelser?
Vil det blive brugt til åbenlyst at føre den politik, som Venstre jo har, men som Venstre i dag af taktiske grunde ikke tør fremføre?
Anders Fogh Rasmussen (V), 1997-10-09:
Jeg havde ventet det, og jeg må sige, at det ville have skuffet mig, hvis ikke hr. Albrechtsens røst fra fortiden havde lydt i denne runde.
Hr. Albrechtsen spørger: Hvad er Venstres motiv til at samarbejde med regeringen om Amsterdamtraktaten?
Jeg skal give hr. Albrechtsen et kort og meget klart svar: Det ædleste.
Fru Sonja Mikkelsen tog fat i et emne, som jeg er meget glad for, at vi lige får på bordet, for fru Sonja Mikkelsen siger, at skurken er det private forbrug.
Jeg synes, det er vigtigt, at vi lige får det vendt, for jeg vil gerne sige til fru Sonja Mikkelsen, at det er vi i Venstre meget, meget uenige i.
Vi er slet ikke enige i selve grundlaget for det, fru Sonja Mikkelsen her siger.
Det er ikke det private forbrug, der er skurken.
Det er det offentlige forbrug, der er ude af regeringens kontrol.
Regeringen har nu igen måttet sætte sit skøn over, hvor meget den offentlige beskæftigelse er vokset, op.
Den vokser nu med 23.000 om året.
Vi skal helt tilbage til Anker Jørgensens dage som statsminister for at se en lignende vækst.
Væksten i det offentlige forbrug er nu tre gange så stor, som regeringen i sin tid havde som målsætning, da den fremlagde den plan, der hed »Ny kurs«.
Og hvis man i øvrigt læser denne plan og de fremskrivninger, som regeringen dengang lavede - det er faktisk meget sjovt at prøve at gøre det - så kan man se, at det faktiske private forbrug i dag er 10-15 mia. kr. lavere end det, som regeringen i sin tid skønnede, det ville være. Det private forbrug er altså i dag lavere, end man forudsagde i 1993.
men samtidig kan vi se, at det offentlige forbrug er 4-6 mia. kr. højere, så det er altså ikke rigtigt, når fru Sonja Mikkelsen hævder, at det private forbrug er skurken.
Og ret beset så har den danske befolkning vel ikke gjort stort andet end det, som regeringen har opfordret den til at gøre, lige siden den trådte til i 1993.
Dorte Bennedsen (S), 1997-10-09:
Hr. Anders Fogh Rasmussen vil gerne belære Socialdemokratiet om, hvordan vores retspolitik bør være i stedet for det valgflæsk, vi i hans øjne har serveret, men når det drejer sig om Venstre, så foretrækker jeg altså at se på deres gerninger frem for at lytte til deres ord. Jeg vil godt spørge hr. Anders Fogh Rasmussen, om han har glemt VK-regeringens indsats over for f.eks. kriminalforsorgen.
Den hed nedskæringer, nedskæringer og nedskæringer, der førte til næsten 10 pct.s reduktion af personalet i kriminalforsorgen, samtidig med at straffemassen steg med næsten 20 pct.
Det var VK-politik på retsområdet.
Venstre siger: Vi skal have flygtningelejre ude i den store verden, så vore asylansøgere og flygtninge kan være der, blive i nærområdet.
Det siger partiet Venstre med sin retspolitiske ordfører, fru Birthe Rønn Hornbech, i spidsen.
Jeg vil godt spørge hr. Anders Fogh Rasmussen, om han her i dag kan nævne mig et eneste land i verden, der er villigt til at tage imod lejre og dermed statsborgere, som ikke er deres egne, for at de skal løse vores problemer her i vort lille land? Jeg synes, at hr. Anders Fogh Rasmussen skal lade være at sige valgflæsk; det kan let blive en boomerang, og sådan en rammer som bekendt altid én selv i nakken.
Jes Lunde (SF), 1997-10-09:
Jamen vold mod mennesker er da uacceptabelt, og vi skal gøre alt, hvad vi kan, for at forhindre den, men hvad er det, der skal få os til at tro på, at Venstre har fundet patentmedicinen ved bare at sige straf, straf og atter straf? Er der ikke grund til at tro, at det er meget mere væsentligt, hvordan vi behandler ungdomsarbejdsløsheden, hvilken kvalitet vi har i vore skoler, hvor meget tid og hvor mange ressourcer vi giver vore forældre til at være sammen med deres børn og give dem en tryg opvækst? Er der ikke grund til at tro, at den sociale, forebyggende indsats og det at prioritere, at der er ressourcer til, at politiet kan være til stede på gaden i de områder, hvor der er problemer, i højere grad er de rigtige svar, frem for bare at begynde at amerikanisere dansk retspolitik?
Jeg tror det.
Kan vi ikke få en debat om de nedskæringsplaner, som Venstre vil have på de områder, hvis de kommer i regering?
Jeg tror nemlig, at det med at snakke om vold og udlændinge mest af alt er en afledningsmanøvre fra Venstres side. Lad os prøve at snakke om de økonomiske vilkår for de udsatte grupper i samfundet og om alle de skattehuller, Venstre gerne vil genåbne i skattesystemet for de rige.
Klaus Hækkerup (S), 1997-10-09:
Der er et erkendt behov for den opstramning, regeringen har lagt op til.
Den økonomiske sagkundskab er enig i det og har rost forslaget som tilstrækkeligt. Vi ved, at regeringens forslag vil have en øjeblikkelig virkning, fordi folk, så snart det er vedtaget, begynder at indrette deres forbrug efter det, og dermed vil vi få en gunstig virkning på betalingsbalancen. Hvis vi skal tage Venstre alvorligt, så må vi selvfølgelig spørge, om vi kan være sikre på virkningerne af Venstres forslag, på at de også vil have den nødvendige forbrugsdæmpende effekt.
Jeg må spørge igen, for det fik jeg ikke svar på af hr. Anders Fogh Rasmussen: Hvad hvis de ikke har den nødvendige forbrugsdæmpende effekt?
Hvad hvis folk bare flytter deres opsparing fra en konto til en anden?
Hvor lang tid skal vi så vente?
Skal der gå lige så lang tid, som der gik ved kartoffelkuren, hvorpå vi så skal standse unødigt hårdt op?
Hvis vi skal tage Venstre alvorligt, hvis vi skal i dialog om det her, er vi nødt til at få et svar fra hr. Anders Fogh Rasmussen på disse spørgsmål.
Ole Stavad (S), 1997-10-09:
Det er meget karakteristisk, at når hr. Anders Fogh Rasmussen ikke kan lide budbringeren eller budskabet, så er det budbringeren, det er galt med.
Når Finansministeriet laver beregninger over Venstres politik på helt samme præmisser og på den samme regnemaskine, som de benytter til deres egne - det er i øvrigt den samme regnemaskine, som man overtog i Finansministeriet efter hr. Henning Dyremose - og når disse siger, at Venstres politik overhovedet ikke løser noget problem på betalingsbalancen, men tværtimod, hvis vi ser på de kommende år, vil betyde en væsentlig forringelse, så tror hr. Anders Fogh Rasmussen ikke på det.
Med hensyn til bebudelsen af, hvad Venstre vil, nemlig øge den reelle opsparing i samfundet gennem præmiering,
så siger hr. Anders Fogh Rasmussen, at det er hånligt, når man spørger, hvad Venstre vil, hvor Venstre kun har antydet en løsning, der i allerallerbedste fald måske kunne løse 10 pct. af det problem, vi står med.
Venstre er nødt til at komme ud af busken.
Man kan ikke blive ved med at gemme sig bag en masse floskler.
Det er realiteter, det her.
Det er virkelighed.
Anders Fogh Rasmussen (V), 1997-10-09:
Fru Dorte Bennedsen tog fat på spørgsmålet om at hjælpe flygtninge i nærområderne ved at oprette lejre, og fru Dorte Bennedsen spørger så, hvem der overhovedet vil have sådan nogle lejre.
Jamen hør nu her, hvad er egentlig realiteten i dag?
Er realiteten ikke, at der er en række fattige lande, som faktisk bærer en meget stor del af byrden ved verdens flygtningeproblem?
Hvad gør vi så i Danmark?
Vi bruger kæmpemæssige ressourcer på at give permanent ophold og integration af nogle flygtninge, som så bliver gjort til indvandrere.
For de samme penge, som vi i dag giver til de flygtninge, der har haft ressourcer nok til at rejse måske titusinder af kilometer for at komme til Danmark, kunne vi hjælpe 10-25 i nogle tilfælde måske 40 gange så mange i nærområderne.
Det ville være en socialt langt mere retfærdig form for udlændingepolitik.
Jeg forstår ikke, at fru Dorte Bennedsen kan være så stærkt imod den måde at lave en socialt meget mere afbalanceret udlændingepolitik på: At hjælpe flygtningene i lejre nær deres hjemland.
Lad mig så sige til hr. Jes Lunde, at Venstre er meget tilhænger af et forebyggende arbejde - politi, hjem, skole - og al den indsats, vi kan gøre for at forebygge vold.
Vi mener bare, at det er meget, meget vigtigt at få sendt et klart signal fra samfundets side om, at vi ikke vil acceptere vold, og derfor skal straffen for vold mod mennesker være mindst lige så hård som straffen for, ja, vold mod penge.
Så til hr. Klaus Hækkerup og hr. Stavad.
Hr. Klaus Hækkerup spørger: Jamen hvad nu, hvis folk bare flytter pengene fra en konto til en anden?
Men hvorfor stiller hr. Hækkerup ikke det spørgsmål til regeringen?
Hvad nu, hvis regeringen laver en tvungen opsparing eller prøver på det, og folk så bare flytter pengene fra en konto til en anden?
Så giver det jo ikke mere opsparing.
Hvorfor stiller hr. Hækkerup ikke det spørgsmål til finansministeren?
Og så endelig til hr. Stavad: Der er vel ikke meget andet at sige om det med finansministeren og hans regnemaskiner, end at de kører efter det, man kunne kalde VIVU-princippet.
VIVU-princippet betyder: Hvis man putter noget vrøvl ind i maskinen, kommer der også noget vrøvl ud, og det er nøjagtig, hvad vi har set i det papir, der er kommet fra finansministeren.
Bjørn Elmquist (RV), 1997-10-09:
Lad mig allerførst starte med at konstatere på fru Dorte Bennedsens vegne, at hun jo ikke fik svar på spørgsmålet om, hvilke lande der i givet fald ville modtage sådanne flygtningelejre.
Men det var nu slet ikke det, der kaldte mig på talerstolen.
Jeg vil bede hr. Anders Fogh Rasmussen forklare noget om et af Venstres alternativer, nemlig den præmie, som man ville give opsparere for at få dem til at spare mere.
Se, i 1980'erne, da man prøvede sig frem med det, var der en negativ realrente, fordi inflationen var høj.
I dag har vi en positiv realrente.
Det er én væsentlig forskel.
Men den situation vil Venstre altså godt præmiere og give yderligere gevinst til folk.
Men hvad så med dem, der bare flytter pengene fra en konto til en anden eller i stedet for lader være med at købe obligationer?
Kan det gå hen og påvirke obligationsrenten og dermed give en højere rente i Danmark?
Og kan man overhovedet i et så liberalt parti, som hr. Anders Fogh Rasmussen repræsenterer, acceptere den form for indgreb i den fri markedsmekanisme?
For hvad er rente andet end prisen på penge, og hvorfor skal staten til at give en højere pris til nogle særlige mennesker?
Søren Søndergaard (EL), 1997-10-09:
Jeg ville ikke være enig i, men jeg ville have respekt for Venstres holdning, hvis Venstre sagde: Vi ønsker at stramme udlændingeloven, og nogle af de penge, vi sparer, giver vi til ulandene for dermed at forhindre, at flere mennesker flygter.
Det ville der være logik i; det ville der være konsekvens i.
Men det er ikke det, Venstre foreslår.
Man vil både spare på flygtningehjælpen i Danmark, og man vil spare på ulandshjælpen.
Man vil både have i pose og sæk, og man vil ikke tage noget ansvar for verdens fremtid, samtidig med at man snakker om, at man går ind for Europa og internationalt samarbejde.
Så er fordelen ved retoriske spørgsmål selvfølgelig, at man godt kender svaret, og i Enhedslisten ved vi jo godt, at Venstre ikke vil være med til at skærpe straffen for økonomisk kriminalitet, som fører til død og lemlæstelse, for det har vi jo fået afgjort her i Folketingssalen i en tidligere debat.
Når en eller anden narkoman begår et indbrud, så kræver Venstre strengere straffe for indbrud, men når direktører for ussel mammons skyld bringer et skib i en sådan situation, at 156-158 mennesker bliver dræbt, så tier Venstre.
Og når samfundet bliver tvunget til at bruge 20 mia. kr. om året på arbejdsulykker, så tier Venstre i stedet for at gøre det mere strafbart at lave arbejdsulykker over for folk.
Så problemet er altså, at det er meget selektivt, hvor Venstre vil skærpe straffen.
Jan Køpke Christensen (FP), 1997-10-09:
Jeg synes, der er grund til at takke hr. Anders Fogh Rasmussen for en klar melding om, at man er enig i indholdet
i Fremskridtspartiets forslag til vedtagelse, og derfor skal der også i dag kvitteres for det fra Fremskridtspartiets side.
Jeg vil godt sige, at med hensyn til spørgsmålet om den reelle forskel på Venstre og Fremskridtspartiet tror jeg faktisk ud fra de meldinger, der kommer fra Venstre,
at der stort set ikke er forskel på udlændingeområdet mere, og derfor er vi da utrolig lykkelige for den melding.
Men det er jo klart, at vi bliver nødt til at være dem, der er i hælene på Venstre for også at kunne gennemføre den politik, der bliver talt om fra Venstres side.
Det tror vi ikke der er
noget problem i.
Vi tror, at det her lover godt for et kommende frisk samarbejde mellem Fremskridtspolitikken og Venstres politik.
Derfor vil jeg også sige til Venstres ordfører her i dag, at vi også er enige med hensyn til det offentlige overforbrug.
Der bliver brugt ca. 630 mia. kr. Det vil sige, at nyfødt som olding faktisk betaler 125.000 kr. til det offentlige overforbrug.
Her er vi også enige med Venstre, så det lover godt for fremtiden for det danske samfund.
Jørgen Estrup (RV), 1997-10-09:
Hr. Anders Fogh Rasmussen argumenterer engageret for, at vi skal skære 4 mia. kr., hvilket svarer til ca. 40 pct., af bistanden til verdens fattigste lande.
Det er jo et synspunkt, der er værd at slås for, når man er Venstremand, og det taler i og for sig for sig selv.
Men dertil hører så, at hr. Anders Fogh Rasmussen tilsyneladende ikke er klar over, at det betyder, at vi trækker tæppet væk under en række FN-organisationer, at vi rent faktisk er nødt til at skære i vores egen bilaterale bistand, og at det rent faktisk ikke vil betyde, at bistanden falder til 0,8 pct., men til 0,7 pct.
På et vist tidspunkt sad jeg faktisk og var ved at savne hr. Uffe Ellemann-Jensen, og så er man jo langt ude.
Men så opdagede jeg pludselig, hvem hr. Anders Fogh Rasmussens sidekammerat var, og så fik jeg en anden teori, og den passer udmærket med, at Venstre jo faktisk i samme åndedrag siger, at vi også skal hjælpe flygtningene i nærområdet.
Venstre er, når det kommer til stykket, fuldstændig og aldeles ligeglade med støtten til de fattigste lande.
Det er jo det, det drejer sig om, men så sig dog hellere det!