runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Lotte Bundsgaard (S), 2004-11-10:
Nu er det selvfølgelig ved at blive lidt sent, men jeg kan altså ikke forstå, at fru Charlotte Dyremose bliver så arrig over, at jeg roser regeringen for at komme med denne her pasningsgaranti.
Det er rigtigt, at regeringen vender på en tallerken, fordi man gang på gang har afvist det bl.a. under henvisning til det kommunale selvstyre, men jeg roser sådan set bare regeringen og siger: godt gået, at den bakker op om det forslag, vi er kommet med.
Men det spørgsmål, jeg gerne vil stille fru Charlotte Dyremose, er: Vi har stillet et forslag om, at man skal kunne veksle en del af sin barselorlov til omsorgsdage, altså gøre barselsorloven endnu mere fleksibel, så man har nogle omsorgsdage, man har ret til, så man kan indrette sig, så det passer til ens egen familie.
Det har den konservative politiske ordfører været ude i pressen og sige at hun synes faktisk var en meget god idé.
Jeg kunne godt tænke mig at høre, om det her forslag er noget, som Det Konservative Folkeparti bakker op omkring.
Charlotte Dyremose (KF), 2004-11-10:
Jeg håber, den opmærksomme lytter lagde mærke til, at den første kommentar, fru Line Barfod havde, overhovedet ikke refererede til noget, jeg overhovedet på nogen måde havde sagt, om, at noget skulle være ingenting.
Det var ikke engang en del af mit indlæg.
Men sådan er der så meget med retorikken herinde
Til det kan jeg kun sige: Det er jeg også glad for at vi gjorde dengang.
Til spørgsmålet om, hvorfor vi ikke havde pasningsgaranti dengang, kan jeg kun en gang til sige, at vi fra konservativ side længe har arbejdet for at kunne komme med et gennemfinansieret forslag til en reel pasningsgaranti.
Så kan jeg ikke gå og ærgre mig over eller undre mig over, hvad der er sket i fortiden – jo, jeg kan undre mig meget over, at man fra den socialdemokratiske regerings side ikke fik det gjort, når nu der åbenbart på venstrefløjen er så stor forundring over, at det her ikke er sket noget tidligere.
Jeg kan bare glæde mig over i dag, at det nu er lykkedes at skabe et flertal ikke bare for at ville dele gyldne gaver ud, men også at skabe flertallet for at finansiere det her forslag via finanslovforhandlingerne.
Det glæder jeg mig over.
Det er nu lykkedes; og jeg håber, at fru Line Barfod vil glæde sig med mig.
Line Barfod (EL), 2004-11-10:
Jeg synes, det er imponerende, at fru Charlotte Dyremose mener, at 100.000 daginstitutionspladser er ingenting, men det kan vi jo så have så forskellige opfattelser af.
Så vil jeg gerne igen høre, hvis fru Charlotte Dyremose vil svare på det, jeg spurgte om, i stedet for at tale om alt mulig andet, om fru Charlotte Dyremose kan forklare mig sammenhængen i, at da man forlængede barselorloven, sagde man: Det finansierer vi bl.a. ved, at vi så kan spare 2.500 dagtilbudspladser.
Hvorfor sagde man ikke dengang: Vi sparer ikke på daginstitutionspladserne, men bruger det tværtimod på at kunne få en pasningsgaranti for alle?
Charlotte Dyremose (KF), 2004-11-10:
Men se, så har vi den igen, den der typiske bemærkning: Vi kan ikke forstå, I ikke har gjort det hele noget før, men dengang, vi var støtteparti til regeringen, blev der ingenting gjort, så nu står vi så her 3 år efter og er utålmodige.
Det kan jeg kun glæde mig over.
Jeg kan kun glæde mig over, at vi kan skabe en reel pasningsgaranti til alle børn fra 6-måneders-alderen.
Det har jeg arbejdet for i meget lang tid, og det er nu lykkedes at finde pengene til det.
Derfor kan vi rent faktisk gennemføre det i et stykke gennemarbejdet lovgivning, hvor vi sikrer os, der er råd til at gøre det her, og vi kan begynde indsatsen med det samme.
Det glæder jeg mig over.
Line Barfod (EL), 2004-11-10:
Bare for at have præmisserne på plads vil jeg gerne først understrege, at jeg synes, pasningsgaranti er godt, jeg synes, barselorlov er godt.
Når nu fru Charlotte Dyremose taler om, hvor meget denne regering ønsker at gøre, og hvor godt det var med barselorlov osv., skal jeg bare høre: Dengang man indførte den forlængede barselorlov, fremgik det af bemærkningerne til lovforslaget, at man vurderede, at man så kunne spare omkring 150 mio. kr. årligt svarende til ca. 2.500 pladser i daginstitutionerne, fordi der ikke ville være brug for lige så mange daginstitutionspladser, når nu man lavede forlænget barselorlov.
Hvorfor brugte man dengang så ikke de penge og de pladser på at sikre en pasningsgaranti i stedet for som nu at komme længe efter og give et beløb, som kommunerne siger er alt for lille til reelt at kunne oprette det antal pladser for?
Charlotte Dyremose (KF), 2004-11-10:
I Det Konservative Folkeparti har vi længe arbejdet for, kæmpet for, at skaffe de nødvendige midler til at indføre en reel pasningsgaranti og gøre det i handling og ikke bare i ord; altså ikke bare det her med at love, at nu vil vi gøre det, men rent faktisk finde pengene til at få det gjort.
Det er nu lykkedes, og vi er derfor utrolig glade for, at ministeren nu kan fremsætte et forslag, hvor vi får en reel pasningsgaranti for alle børn.
Og hvorfor er det så så vigtigt?
Jo, siden den borgerlige regering tiltrådte har vi forsøgt på mange områder at gøre mulighederne for forældrene, for familierne mere fleksible.
Særlig vil jeg gerne fremhæve den 1-årige fleksible barselorlov, hvor familierne selv kan indrette sig, sådan som det passer til den enkelte familie.
Derfor skal det naturligvis også gælde, at passer det den enkelte familie, at man efter 6 måneder siger, at nu vil man gerne tilbage på arbejde, fordi man gerne vil bruge de resterende 6 måneder på et senere tidspunkt, f.eks. i forbindelse med skolestart eller andre store begivenheder i barnets liv, så skal der være en reel mulighed for, at familien træffer det valg.
Det er så mærkeligt at høre på nu, at man f.eks. fra socialdemokratisk side bruger almindelig overbudsretorik, og at man i stedet for at tage positivt imod et konstruktivt forslag, hvor vi giver børnefamilierne reelle muligheder for at indrette sig, som det passer dem bedst, udviser utålmodighed.
Men den utålmodighed runger jo fuldstændig hult, når man sad næsten 10 år i regering uden at gennemføre den pasningsgaranti, som vi nu får gennemført med det lovforslag, der ligger fra den konservative minister.
Socialdemokraterne, den tidligere regering, gjorde det ikke selv, men det gør vi nu.
Vi sikrer nu, at alle børnefamilier med det her lovforslag får en reel mulighed for at indrette sig, sådan som det passer bedst til den enkelte familie.
Vi er utrolig glade for, at man har fået mulighed for at gå hjemme et helt år og ønsker familierne alt muligt held og lykke med at udnytte det år, også gerne i det første år af barnets liv.
Men det er ikke sådan, det passer bedst til alle familier.
Pia Kristensen (DF), 2004-11-10:
For Dansk Folkeparti er det vigtigt, at der skabes de bedst mulige rammer for børn og forældre.
Børn skal have en god start på livet, og det ideelle ville naturligvis være, at forældre selv passer deres børn, når de er helt små.
Den nære følelsesmæssige tilknytning mellem børn og forældre er meget vigtig i særdeleshed i barnets første leveår.
Med den udvidede og fleksible barselorlov er der sket nogle markante forbedringer.
Set med Dansk Folkepartis øjne er den udvidede barselorlov primært for barnets skyld, det er barnets behov, der skal tilgodeses.
Mange forældre benytter sig af den udvidede barselorlov fuldt ud uden afbrydelser, for de ønsker at være sammen med barnet og følge barnets udvikling på tæt hold det første år.
Vi mener helt klart, at det er et privilegium for små børn, at de kan være sammen med deres forældre så længe som muligt, inden de skal i vuggestue eller i en anden pasningsordning.
Vi mener, at det er godt for barnet, at forældrene er der og kan give den omsorg og beskyttelse, et lille barn har brug for.
Derfor mener Dansk Folkeparti ligesom Børnerådet, at det vil være ønskeligt at signalere til arbejdsmarkedet, så vel som til forældrene, at det er vigtigt for barnet at være sammen med den ene eller den anden forælder det første år af barnets liv.
Dansk Folkeparti er dog meget bevidste om, at familier har forskellige behov.
Der kan være flere grunde til, at forældre benytter sig af den fleksible barselorlov.
Der er forældre, der ønsker at afbryde barselorloven og vende tilbage til arbejdet efter 6 måneder og så gemme en del af orloven til senere.
Og det er selvfølgelig ikke noget, vi skal blande os i; det må være op til den enkelte familie frit at kunne vælge, hvad man vil.
Men uanset hvornår man vælger at vende tilbage til arbejdsmarkedet, så er det en betingelse, at man kan få sit barn passet.
Vi ved, at der er forældre, der er nødt til at søge andre pasningsformer til deres barn hos familie, venner og bekendte, fordi der ikke er en ledig vuggestueplads, når de har brug for den, og det skaber selvfølgelig praktiske problemer og stor utryghed, fordi de ikke ved, hvor barnet skal passes i morgen, endsige næste uge.
Derfor vil vi jo selvfølgelig meget gerne være med til at sikre, at kommunerne får pligt til at sørge for det nødvendige antal pladser i dagtilbud.
Så på den baggrund kan Dansk Folkeparti støtte forslaget om at indføre en landsdækkende pasningsgaranti til børn i dagtilbud.
Lene Garsdal (SF), 2004-11-10:
Jeg er da glad for, at Dansk Folkeparti støtter forslaget i princippet.
Sådan opfatter jeg den ordførertale, som lige er holdt.
Jeg har også forstået, at der nu sidder et råd, som kommer med nogle forslag ved udgangen af næste år.
Men allerede nu ved vi jo, at der er rigtig gode erfaringer på f.eks. skadestueområdet, som vi kunne udnytte og starte fra.
Hvorfor kunne man ikke starte der?
Jeg tror, at alle de, jeg har hørt, erkender, at det område er et relevant område.
Kunne Dansk Folkeparti ikke være med til at støtte nogle forslag, hvis vi præciserede lidt på det område?
Ida Jørgensen (RV), 2004-11-10:
Hvis det er et ændringsforslag, som De Konservative vil stille, at forældrene maks. kan komme til at betale 175 kr. ekstra om måneden for den her ordning, så tror jeg godt, vi kan gå ind for det.
Det Radikale Venstre mener, det er vigtigt med god mad til børn, og vi synes, det er dejligt at kunne sende vores børn hen i en børnehave eller vuggestue, hvor de kan få mad.
Men vi har nogle problemer med en ordning, der kan munde ud i, at der sidder nogle børn, der skal have mad med hjemmefra, og andre børn får denne her friske, veltillavede, lækre mad i børnehaven.
Vi var bekymrede, dengang loven blev indført, og nu vil man så lægge noget arbejdsløn oven i det, som forældrene skal betale.
Laver man et hurtigt regnestykke, kan man nemt komme frem til, at i en børnehave med 20 børn kan det blive til 500 kr. om måneden alene til arbejdsløn, og så kommer råvarerne altså oveni.
Arbejdslønnen var det, man selv kunne spare ved at smøre madpakkerne.
Derfor kan vi godt være bekymrede for, at selv familier, som måske – ikke nødvendigvis på papiret – ikke har så mange penge, kunne gøre sig nogle overvejelser over, om de nu skulle spare de her penge ved selv at smøre madpakkerne i stedet for at betale, og så kunne børnene være med henne i børnehaven.
Vi synes, at det at sidde og få et måltid i fællesskab, er noget, der er meget centralt i vores kultur.
Det er noget, der går 2000 år tilbage, og det, at man kan være der og kan spise med, er meget centralt for os.
Vi går dog konstruktivt ind i det her, for vi har som udgangspunkt tillid til, at man kan lave nogle fornuftige ordninger, og at man også ude rundtomkring vil tage de her hensyn og selv vil være opmærksom på de ting, som vi siger her.
De forslag, der blev stillet fra Socialdemokratiets side, ser helt fornuftige ud, men jeg vil stadig væk understrege, at forslaget, som det ligger, kan vi ikke acceptere, og vi vil stadig væk se på: Jamen hvad bliver konsekvensen for de her familier?
Kan der være nogle familier, der af økonomiske årsager vil fravælge den her ordning for deres børn, så vil vi få meget svært ved at stemme for det endelige lovforslag.
Sandy Brinck (S), 2004-11-10:
Jeg glæder mig meget over, at Dansk Folkeparti hæfter sig ved, at der kan være økonomiske barrierer for, at nogle børn kan deltage i de her madordninger.
Derfor vil jeg blot høre, om Dansk Folkeparti vil være med til at lave et ændringsforslag om, at der kan gives friplads til de børn, som i forvejen får friplads på selve pasningstilbuddet, da man må regne med, at netop disse forældres økonomiske situation gør, at de ikke kan være med i en madordning.
Så har vi sikret de børn.
Pia Kristensen (DF), 2004-11-10:
Dansk Folkeparti er enig i intentionerne i loven, som gør det muligt for kommunerne at etablere madordninger i børneinstitutioner mod fuld forældrebetaling.
For det første er det et stærkt ønske fra forældreside.
For det andet er det positivt, at man kan tilbyde børn et sundt og ernæringsrigtigt måltid i daginstitutionerne, for de fleste børn tilbringer dagligt mange timer uden for hjemmet.
Da vi sidste år førstebehandlede den nugældende lov, lagde Dansk Folkeparti ikke skjul på, at økonomien kunne være en barriere for, at nogle børn blev tilmeldt en madordning.
Vi var bekymrede for, at økonomisk vanskeligt stillede familier ikke havde råd til at betale til en madordning.
Derfor var det afgørende for Dansk Folkeparti, at det blev præciseret, at forældrenes indbetalinger til en madordning blev holdt adskilt fra daginstitutionens driftsbudget, således at indbetalingerne alene kan anvendes til madordningen.
Den præcisering blev så optrykt i betænkningen, og Dansk Folkeparti stemte ja til loven.
På den baggrund blev vi selvfølgelig ikke vildt begejstrede for det lovforslag her, som netop åbner op for, at lønudgifter kan indregnes i betalingen for madordninger.
Omvendt er vi bestemt heller ikke begejstrede og stolte over, at vi med lovens vedtagelse har været med til at nedlægge velfungerende madordninger, der eksisterede før lovens vedtagelse.
Vi kunne heller ikke forudse, at det ville være vanskeligt at etablere madordninger med den nuværende afgrænsning af, hvad forældre kan betale for.
Vi har erfaret, og det fremgår også af lovforslagets bemærkninger, at både forældre, institutioner og kommuner ønsker den nuværende ordning ændret, så der er mulighed for også at kunne indregne lønomkostninger til en køkkenmedarbejder i forældrebetalingen.
Man ønsker også, at madordninger skal omfatte vuggestuebørn, fordi der i flere kommuner ikke er truffet beslutning om at tilbyde mad i vuggestuer, og det er vi faktisk positive over for.
Vi har dog nogle spørgsmål, der skal stilles i den sammenhæng.
Der er som sagt flere ting, der skal rettes op på i den nugældende lov, og vi er positive overfor, at der skal ske nogle ændringer til det bedre.
Det er eksempelvis paradoksalt, at hvis daginstitutionen får maden tilberedt uden for huset af f.eks. et privat firma eller af et kommunalt hjemmehjælpskøkken, så må kommunen godt opkræve pengene fra forældrene.
Det eksempel viser, at lovens udmøntning i praksis er uheldig.
Dansk Folkeparti mener, det er vigtigt, at vi opretholder de velfungerende madordninger, og at nye kan etableres.
På den baggrund ser vi frem til et positivt udvalgsarbejde.
Vi har selvfølgelig en del spørgsmål, vi vil stille under udvalgsarbejdet.
Inger Støjberg (V), 2004-11-10:
Jeg er utrolig glad for, at fru Sandy Brinck er enig med mig i, at man kan kalde denne her ordning, hvad man vil.
Fru Sandy Brinck sagde klart, at for hende kan man kalde den her ordning, hvad man vil, om det er en tilkøbsydelse eller ej.
Det er indholdet, og det er det, at det er sunde fødevarer til børn i dagligdagen, der tæller.
Sandy Brinck (S), 2004-11-10:
Når jeg spørger, er det selvfølgelig, fordi Venstre jo hidtil har været meget imod tilkøbsydelser.
For ikke ret mange måneder siden var socialministeren, som jo som bekendt er Venstrepolitiker, ude med riven i forhold til tilkøbsydelser, og hun sagde, at hun syntes, at det offentlige skulle tage sig af deres kerneydelser.
Derfor har jeg selvfølgelig undret mig lidt over fru Inger Støjbergs meget positive ordførertale og skal derfor blot spørge her til sidst, om det betyder, at Venstre nu også vil være positive, når Socialdemokraterne kommer med et forslag om, at man også i hjemmeplejen kan købe ydelser til.
Hvis man f.eks. gerne vil have vasket gardiner, kan man rent faktisk købe sin vante hjemmehjælper og dermed have den tryghed, at servicen leveres af den, man kender.
Inger Støjberg (V), 2004-11-10:
Er det en tilkøbsydelse eller ej?
Jeg ser det helt igennem som et positivt forslag.
Vi står over for nogle gevaldige problemer rent kostmæssigt, rent fedmemæssigt.
Kan man købe mad til sine børn til en fornuftig penge, som der helt klart er lagt op til – som det fungerer nu, er det også til fornuftige penge – så synes jeg, at det er helt igennem positivt.
Om man så vil kalde det for en tilkøbsydelse, eller hvad man vil kalde det, synes jeg egentlig ikke man skal hænge sig så meget i.
Essensen er, at det her er et utrolig godt forslag, det er sunde fødevarer, og det er en rigtig god måde for børnene at få mad på i det daglige.
Sandy Brinck (S), 2004-11-10:
Jeg vil bare spørge fru Inger Støjberg, om det er korrekt forstået, at denne her madordning er en tilkøbsydelse.
Inger Støjberg (V), 2004-11-10:
Jeg vil gerne sige til fru Line Barfod, at hvis det er tilfældet, er det jo et spørgsmål, som kommunerne skal tage stilling til, og som kommunalbestyrelserne skal tage stilling til.
Det er også sådan, at kommunalbestyrelserne jo er bredt funderet politisk.
Nu kan jeg forestille mig, at fru Line Barfod hentyder til, at det kunne være en borgerlig del af kommunalbestyrelsen, der kunne hitte på sådan nogle ting her, men den er jo bredt funderet politisk.
Derfor er det også en politisk beslutning i kommunen, og det vil naturligvis fremgå af budgetterne.
Dermed kan forældrene også se, hvordan budgetterne er skruet sammen,
og kan også se, hvordan betalingen hænger sammen.
Line Barfod (EL), 2004-11-10:
Hvis nu kommunen vælger at sige, at de fastholder taksten for vuggestuebetalingen, som den har været hidtil, fordi udgifterne til at tage sig af børnene stiger hvert år – man har måske fået flere børn ind i vuggestuen, og så må man holde op med at lave mad, for det er der ikke råd til længere – mener fru Inger Støjberg så ikke, at det er en forringelse for de forældre, som ud over at betale for vuggestuepladsen fremover også skal betale for maden, hvor de før fik den med i vuggestuebetalingen?
Og mener fru Inger Støjberg ikke, at det er en forringelse for de forældre, der ikke har råd til at betale for maden og derfor må opleve, at deres børn skal have madpakke med og sidde og spise madpakke, mens de ser på, at de andre børn får den varme mad?
Inger Støjberg (V), 2004-11-10:
Jeg ser det nu ikke som en forringelse for begge hold forældre.
Det er jo således, at hvis vuggestuerne skærer deres madordning bort, vil det jo også betyde, at det vil kunne ses i budgetterne, og så må man også forvente, at de vil nedsætte betalingen.
Line Barfod (EL), 2004-11-10:
Fru Inger Støjberg taler om glæden ved, at de yngste nu også kan få mad, som om de fleste vuggestuebørn ikke får mad i dag.
Derfor vil jeg gerne høre, om fru Inger Støjberg kan bekræfte, at sådan som forslaget er skruet sammen, og som det også fremgår af ministerens kommentarer til høringssvarene, kan den situation, vi får at ser, være, at man i kommuner, hvor der i dag er mad i vuggestuerne til de yngste børn, men hvor man skal skære ned på grund af skattestop og andet, beslutter ikke længere at ville levere mad til vuggestuebørnene, hvorefter de forældre, der så har råd, kan betale for, at deres børn får mad.
Det, vi kommer til at opleve, er, at de forældre, der har råd, får en øget brugerbetaling, mens de forældre, der ikke har råd, må opleve, at deres børn ikke længere får mad i vuggestuerne, og dermed forringelser for begge grupper forældre.
Inger Støjberg (V), 2004-11-10:
Det er altid dejligt at kunne forbedre noget.
Når det, man skal forbedre, så oven i købet er en ordning, der hviler på nogle rigtig gode grundpiller, er det helt igennem positivt.
Det er utrolig godt, at børnene rundtomkring i en række af de danske daginstitutioner har mulighed for at få en god, sund og fornuftig kost via madordningen.
At det så har vist sig, at der er bestemmelser i loven, der betyder, at flere institutioner har måttet nedlægge ellers velfungerende ordninger, at det i det hele taget er svært at etablere nye, og at der er et ønske om at udvide ordningerne, så også de helt små børn fra 0-2 år får mulighed for at deltage,
betyder jo så, at vi behandler L 74 i dag.
Lovforslaget lægger op til en ændring med hensyn til, hvad forældrene må betale til.
Som det er nu, må forældrebetalingen kun dække omkostningerne til selve maden og ikke til f.eks. den køkkenassistent, der tilbereder den.
Det ændres, så forældrebetalingen fremover svarer til de faktiske omkostninger for ordningen.
Sammen med denne ændring får kommunerne mulighed for at sætte et loft over, hvor meget madordningerne må koste.
Lene Garsdal (SF), 2004-11-10:
Først skal jeg selvfølgelig beklage, at der har været lidt usikkerhed om, hvorvidt det er et sundhedsforslag eller et uddannelsesforslag.
Det ved jeg ikke om vi kunne have præciseret nærmere, men det er i hvert fald fremsat med henblik på at kvalificere behandlingen i sundhedssektoren.
Det er det formål, vi har haft med det.
Jeg har også forstået, at der er bred opbakning fra Socialdemokraterne, men at man i udvalgsarbejdet gerne vil se lidt nærmere på nogle af forslagene.
Jeg forstår, at alle er enige i, at der må gøres noget, og så er det så spørgsmålet, om det skal gøres på denne her måde, eller om det skal gøres ved at afvente rådets arbejde, som er færdigt ved udgangen af næste år.
Jeg har nævnt, at man kunne starte med at kigge på de områder først, fordi jeg vil forvente, at sådan et råd kommer frem til et nogenlunde tilsvarende forslag, men det kan vi selvfølgelig ikke vide.
Men jeg skal ikke forlænge debatten yderligere.
Jeg takker for en god debat og ser frem til det videre udvalgsarbejde.
Afstemning
Bodil Kornbek (KD), 2004-11-10:
Forslaget tager udgangspunkt i nogle af de udfordringer, der er i dag på sundhedsområdet, og som selvfølgelig også vil være der i fremtiden.
Det er nye krav til medarbejdernes viden og specialisering, evne til omstilling, men også evnen til at imødekomme de krav til behandling og omsorg, der kræves.
Så vi har visse forbehold, om end vi synes, at det er godt at fremsætte forslaget, så vi dermed kan få en debat om det.
Derudover må jeg også sige, at der jo ikke er nogen økonomisk vurdering af forslaget.
Det er jo noget af det, Kristendemokraterne lægger meget vægt på; der skal selvfølgelig være en sammenhæng i tingene.
Line Barfod (EL), 2004-11-10:
I Enhedslisten har vi også opfattet det som et uddannelsesforslag, og jeg skal derfor, da vores uddannelsesordfører, fru Pernille RosenkrantzTheil, ikke kan være til stede, på hendes vegne fremføre følgende: Forslaget handler om at etablere nye specialuddannelser for sygeplejersker inden for kræft-, ældre- og skadestueområdet.
I Enhedslisten er vi enige i, at der sker en løbende udvikling på sundhedsområdet, der også stiller krav til udvikling af uddannelserne, herunder også udvikling af specialuddannelserne for sygeplejersker.
Vi synes, det lyder som nogle fornuftige områder, SF har peget på, hvor udviklingen gør, at der skal udvikles specialuddannelser, og vi synes derfor, det er fornuftigt at se på at udvikle specialuddannelserne.
Vi vil under udvalgsarbejdet se nærmere på, hvordan det kan gøres.