runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Ole Sohn (SF), 2004-04-30:
Det med tilskudsmulighederne, som jeg sagde før, kan man ikke nægte, for de eksisterer.
De bliver bare ikke brugt, og de kommer ikke de ældre til gavn.
Det er også korrekt, at SF hellere vil sikre at bruge de offentlige midler, vi har, til at skabe en bedre velfærd for borgerne end at give de bedst stillede skattelettelse.
Det er en holdningsmæssig uenighed. Til gengæld er argumentet bl.a., at Finansministeriet over for Folketinget har meddelt, at den bedste måde, man kan skabe nye job på, er ved at forbedre den offentlige sektor, eller som det hedder i økonomisproget det offentlige forbrug, det vil sige servicen over for borgerne.
Det giver mange flere job.
Og den måde, man kan få den dårligste effekt på, er gennem skattelettelser.
Det giver den absolut dårligste effekt.
Det kan ikke nytte noget, at hr. Flemming Oppfeldt ryster på hovedet.
Det er et, finansministeren har givet Folketinget.
Jeg ved godt, at Venstre ikke bryder sig om at få den virkelighed at vide, men sådan er det.
Det er ikke altid, at virkeligheden er behagelig, men man kan jo ikke benægte fakta.
Nogle kan, men man kommer ikke særlig langt med det, heller ikke hr. Flemming Oppfeldt.
Flemming Oppfeldt (V), 2004-04-30:
SF erklærede sig lige før enig i det synspunkt, at man jo godt kunne se opsvinget, i hvert fald SF kunne godt se det opsving, og SF sagde oven i købet, at man kunne se det tidligere, end Venstre kunne, og den slags.
Dem vil SF inddrage, det vil sige, at den effekt vil SF fjerne.
Og det er jo dér, vi siger: Jamen der er Venstres - og Konservatives, går jeg ud fra - vej, at vi får de private til at løbe foran og skabe alle de her job.
Samtidig - og det var en erkendelse, håber jeg - henviser vi til, at vi også i sidste ende har en tilskudsmulighed, den samme tilskudsmulighed, som SF selv ønsker, og det er den erkendelse, jeg vil have frem, for vi nægter jo ikke nogen ældre adgang til arbejdsmarkedet.
Her må jeg protestere.
Jeg må sige, at det, vi anker over, er at indføre en ordning, som laver en aldersgrænse for, hvordan man behandler folk.
Det er hovedanken fra vores side.
Vi henviser til, at de, der er kørt fast et eller andet sted og har svært ved at komme ud på en virksomhed, skal behandles ens, uanset om de er under 48 eller over 48.
De værktøjer, regeringen har til rådighed efter forliget om flere i arbejde, omfatter vejledning, omfatter træning, men de omfatter også en løntilskudsordning.
Mogens Nørgård Pedersen (KD), 2004-04-30:
For ikke at sige en masse pæne ting om det forslag, som vi behandler nu, og så bagefter sige et men, vil jeg sige, at Kristendemokraterne ikke kan støtte forslaget.
Men det er positivt, at der sættes fokus på de arbejdsløse, og det er vigtigt, at vi er vedholdende i det fokus og også erkender, at der er nogle grupper, der måske skal kigges særlig på. Så kan man jo altid diskutere, hvad der koster hvad.
110.000 kr. i tilskud over 17 år.
Så man kan jo altid vurdere, hvor det er dyrest at skabe job, og om de overhovedet kan skabes.
Det er derfor, jeg gerne i forbindelse med det her beslutningsforslag vil tage en lidt anden vinkel, for vi synes faktisk ikke, at det er en god idé, at der skal flere over på støttet job - heller ikke i de frivillige og humanitære organisationer.
Det er faktisk vores opfattelse, at de frivillige og humanitære organisationer godt kan miste livet ved, at de får de her muligheder for støtte til det ene og det andet.
Så bliver det jo egentlige statsdrevne frivillige organisationer, og det er vi sådan set ikke meget for.
Men vi vil gerne være med til, at vi skaber noget mere fleksibilitet for de mennesker, som er arbejdsløse, altså forstået på den måde, at reglerne for, hvornår man kan gøre et stykke frivilligt arbejde, ikke er så restriktive.
Sådan hænger verden jo forhåbentlig ikke sammen.
Vi vil hellere bruge pengene på ordinære job, og så er vi da i hvert fald også sikre på, at vi undgår, at der er nogle, der presses ud på grund af støttede job, hvis det skulle være en frygt.
Så med de bemærkninger skal jeg gentage, at Kristendemokraterne ikke støtter forslaget.
Colette L. Brix (DF), 2004-04-30:
Jamen vi synes ikke, det er en god idé med de her servicejob, og vi har aldrig syntes, at det var en god idé.
Det kan ikke nytte noget, at hr. Ole Sohn bliver ved med at spørge, om det er bedre med aktivering.
Nej, det er ikke en god idé, og servicejobbene er heller ikke en god idé, og vi støtter ikke nogen af delene.
Og vi synes altså ikke, det er en god idé, at servicejob skal have 110.000 kr. i tilskud, og at det skal vare over 17 år.
Ole Sohn (SF), 2004-04-30:
Jeg vil lige gøre opmærksom på, at der ikke står nogen steder, at man skal putte sådan et job ned i halsen på folk.
Det er et ganske frit tilbud, man kan søge, ligesom man kan søge et hvilket som helst andet job.
Man kan søge det hos A.P. Møller eller Dansk Supermarked, man kan søge det hos entreprenører, man kan søge det hos kommunen.
Er det ikke bedre end at sende folk i bevidstløs aktivering?
Jeg har det sådan, at man ikke kommer ret langt med at benægte virkeligheden.
Jeg kender udmærket arbejdsmarkedsreformen »Flere i arbejde« og de værktøjer, der
ligger
Men jeg henholder mig blot til ministerens meget klare redegørelse for, at selv om ministeren ikke bryder sig om det af SF fremsatte forslag, så erkender ministeren - og det går jeg også ud fra at hr. Flemming Oppfeldt vil gøre - at det altså er et problem, at private virksomheder ikke ønsker medarbejdere, der er omkring 50 år og derover.
Det er bare en virkelighed, vi er nødt til at erkende, og derudfra må vi agere. Så kan man gøre det, som Venstre så tilsyneladende siger, nemlig: Vi erkender, at det er et problem; vi erkender, at der er en stor arbejdsløshed; vi erkender, at det er sværere for folk, der er 50 år og derover, når de bliver arbejdsløse, at komme tilbage på arbejdsmarkedet; men vi vil ikke gøre andet, end at de så kan få et jobtilbud en gang imellem og så i øvrigt gå på dagpenge.
Det synes jeg er for fattigt.
Det er simpelt hen for fattigt, for der er så mange uløste behov, uløste opgaver i den offentlige sektor, som burde løses, og hvorfor dog ikke løse dem nu, hvor arbejdsløsheden er høj?
Det er jo lykkedes den her regering at skabe 40.000 flere arbejdsløse.
Nu må vi håbe, at det internationale opsving kan afbøde lidt på de skader, som der er sket i de sidste 2 år, men alligevel! SF kan ikke stille sig tilfreds med bare at lade stå til og så se, hvordan folk mister muligheden for at komme tilbage på arbejdsmarkedet.
Derfor skal der gøres noget for at sikre, at alle borgere får lige betingelser, og det kræver særlige initiativer over for visse grupper.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2004-04-30:
Nej, det er måske egentlig det bedste ved det, for det er jo lige præcis, fordi jeg ikke tager udgangspunkt i sådan en koloniherreteori, som hr. Keld Albrechtsen gør.
Jeg opfatter ikke vores samarbejde med grønlænderne på nogen som helst måde sådan, at her kommer Danmark som en koloniherre over for det grønlandske samfund.
Det er måske lige præcis den afgørende forskel i tilgangen til det her fra hr. Keld Albrechtsens side og min side.
For det er klart, at hvis man ser det dansk-grønlandske forhold som noget, der minder om koloniherreterminologi, så forstår jeg da godt, at hr. Keld Albrechtsen kan få kaffen galt i halsen, men det er ikke det, der er tale om. Der er simpelt hen helt jordnært tale om, at de danske skatteydere, den ene del af rigsfællesskabets skatteydere, finansierer mellem 9 og 10 mia. kr. over en 3-årig periode til vores grønlandske venner.
Det skal bestemt ikke være en politiker, men en rigsrevision, som er uafhængig, og som kan skrive en rapport om, hvordan de her penge så er blevet brugt.
Har vi fornemmelsen af, at de er blevet brugt, så man fik nok ud af dem, eller kunne man, for at nå det samme formål, som man jo politisk fastsætter, gøre det anderledes?
Det er jo ikke et spørgsmål om, at rigsrevisor kan fastsætte, at pengene skal bruges til et andet formål end det, det grønlandske samfund i det samarbejde, der har været, vælger at bruge dem til.
Kan hr. Keld Albrechtsen virkelig have noget imod, at grønlænderne får nogle rapporter fra rigsrevisor, som belyser det?
Det kan man i hvert fald kun have noget imod, hvis man tager det her ud fra sådan en koloniherreterminologi, og det ligger mig utrolig fjernt.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-04-30:
Jeg synes stadig væk ikke, at hr. Kristian Thulesen Dahl besvarer det principielle spørgsmål.
For jeg kan da være enig i, at hvis vi havde et rigsfællesskab, hvor der var overførsler - det vil der altid være inden for et rigsfællesskab, sådan er det, fordi de forskellige dele i et rigsfællesskab ikke er lige rige; nogle områder er fattigere fra naturens hånd - så er der nødt til at være en udligning.
Men hvis det er sådan, at der selvfølgelig bliver overført nogle penge, men de så bliver brugt til f.eks. at føre krig for eller noget andet helt vanvittigt, jamen så er det klart, at så vil det rigsfællesskab jo ikke kunne bestå.
Men det er et andet spørgsmål. Det er jo ikke rigtigt, at vi ikke har mulighed for at se, hvad pengene bliver brugt til.
På bl.a. Grønlandsudvalgets rejse var vi jo ude at se, hvad pengene bliver brugt til også i de små bosteder rundtomkring i Grønland, som bl.a. kan opretholdes på grund af, at der er et bloktilskud.
Det er jeg helt opmærksom på.
Men det er den måde, hr. Kristian Thulesen Dahl sådan, jeg vil næsten sige på lidt koloniherreagtig vis vil til at gøre sig til overrevisor over det grønlandske samfund, jeg opponerer imod.
Det er den tankegang, at vi som den ene del af riget skulle have en særlig rettighed til at blande os i de interne anliggender i den anden del af riget.
Det var blot det, men jeg er ikke sikker på, at hr. Kristian Thulesen Dahl helt forstår, hvori problemet ligger, og det er egentlig det værste ved det.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2004-04-30:
De midler, der er på Grønland, og som det grønlandske samfund tilvejebringer selv, kunne jeg ikke drømme om at forlange noget som helst i forhold til, for det er fuldstændig rigtigt, at grønlænderne helt og holdent selv skal finde ud af, hvordan de ønsker at organisere sig, og hvordan de ønsker de bruge de indtægter, de skaffer sig.
Det, vi taler om her, er selvfølgelig noget meget principielt, for det handler om, at vi nu fra dansk side vælger, hvad jeg synes er rigtigt at gøre, at give et større milliardbeløb i tilskud over en årrække til det grønlandske samfund for at hjælpe grønlænderne med at kunne tilvejebringe den service over for deres borgere, som vi også synes er rigtig at kunne tilvejebringe.
Men det er de midler, vi taler om, og det er i den henseende, at vi på vegne af de danske skatteydere med nogen ret kan sige, at vi også vil have en sikkerhed for, at de penge bliver brugt kvalificeret.
Det synes jeg ikke der er noget illegitimt i at foreslå.
Det kan hr. Keld Albrechtsen synes er meget principielt forkert, og at vi bare skal sende de milliarder af sted, og så skal vi i øvrigt ikke spørge til, hvordan de bliver brugt.
Men det gør man jo alligevel, selvfølgelig gør man det.
Man forhandler jo om, hvilke vilkår der skal være grundlaget for den overførsel.
Man forhandler jo om, hvorvidt man skal trække penge ud af beløbet, som så skal øremærkes.
Så der er jo dybe forhandlinger om, hvordan vi sikrer, at pengene bliver brugt også ud fra vores vurdering på en så kvalificeret vis som muligt.
Det er rigtigt, at vi så foreslår endnu et element i den række, nemlig at Rigsrevisionen får nogle muligheder for at komme med nogle gode råd, hvad jeg i øvrigt også mener er til gavn for grønlænderne.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-04-30:
Jeg er opmærksom på, som hr. Thulesen Dahl oplyste det, at det ikke er noget nyt fra Dansk Folkeparti, for det er blevet sagt før.
Det anerkender jeg.
Det synes jeg til gengæld ikke det bliver bedre af, for det er også tidligere blevet tilbagevist.
Jeg synes ikke, at hr. Thulesen Dahl besvarede det meget præcise spørgsmål, som hr. Henrik Vestergaard stillede,
nemlig at hvis der er tale om selvstyre - og vi forhandler i øjeblikket faktisk med både Færøerne og Grønland om etablering af egentlige selvstyreordninger inden for rigsfællesskabet - kan man jo ikke komme og sige, at så har Danmark en særlig overhøjhed, der gør, at vi kan blande os i de andre rigsdeles interne anliggender.
Jeg vil godt spørge, om det ikke var bedre, at hr. Thulesen Dahl tog til Nuuk og brugte den ytringsfrihed, som jo gælder for alle inden for rigsfællesskabet, til at kritisere, hvis hr. Thulesen Dahl mener, at der er en forkert revisionsopbygning i Grønland.
Hvis hr. Thulesen Dahl mener, at der skal indføres en anden revisionsform i Grønland,
er han jo velkommen til at rejse til Grønland og propagandere for det synspunkt.
Men det er da ikke noget, han kan komme som rigsmyndighed og diktere Grønland.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2004-04-30:
Det grønlandske samfund - der er jeg jo enig med finansministeren - vælger jo fuldstændig selv, om det vil modtage over 3 mia. kr. årligt fra de danske skatteydere.
Det skal man da selv vælge.
Hvis det er sådan, at man synes, at det er irriterende og en utidig indblanding, at de danske skatteydere via Folketinget også gerne vil have kontrol med, at pengene bliver brugt kvalificeret - efter vores opfattelse kvalificeret - så kan man da bare sige nej tak.
Det gør det grønlandske samfund selvfølgelig ikke.
De har behov for pengene, og der er mange gode grunde til, at de har behov for at få et tilskud fra den danske stat, skal jeg selvfølgelig gerne understrege.
Geografien sætter nogle helt naturlige størrelser op på Grønland, der selvfølgelig gør, at det er helt naturligt, at vi overfører et beløb.
Nej, det gør vi ikke.
Der er på Grønland den situation, som vi alle kender, at der på grund af den geografi, der er, på grund af den måde, det er indrettet på, i meget høj grad er et tæt samspil mellem politikere og offentlige virksomheder på Grønland, der udfører tingene.
I sådan en situation, hvor der er nogle monopolforetagender, er der jo et særligt behov for, at man har en god forvaltningsmæssig revision af, hvad der foretages. Derfor synes vi, at behovet er der, og vi synes, det er legitimt også at fremsætte forslaget, som jeg også kunne forstå at hr. Henrik Vestergaard mente det var.
For det er jo store midler, vi taler om, der føres videre fra de danske skatteydere til Grønland.
Henrik Vestergaard (V), 2004-04-30:
Vi er fuldstændig enige i, at Rigsrevisionen gør et glimrende stykke arbejde.
Det, der bare er spørgsmålet, og det bliver så lidt mere filosofisk, er: Hvad er et selvstyre, hvis andre højereliggende instanser altid eller i nogle tilfælde, eller såfremt de finder det opportunt, kan gå ind og sige, at nej, her er sandelig noget, som vi har en slags overhøjhed over.
Hvad er så selvstyre?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2004-04-30:
I virkeligheden synes jeg jo, at det, når det handler om statslige midler, der føres videre til andre dele, er en helt relevant debat at tage: Hvordan sikrer vi os, at de penge bliver brugt efter hensigten?
Der, hvor man ikke måtte have mulighed for at kontrollere det, hvis man føler, at der er et behov for det, skal man kunne rejse det.
Og hvordan sikrer vi så det?
Det kan man så sikre gennem større gennemsigtighed, større aflæggelse af regnskabsrapporter, større krav om, at der er tilbagemelding i forhold til evalueringsrapporter af forskellig karakter.
Eller man kan bruge Rigsrevisionen som et instrument, der er der, og de har bevist, at de faktisk duer til netop at foretage en sådan forvaltningsmæssig revision.
Så der, hvor der egentlig kun skal sættes grænser for, hvor man bør forfølge statens anvendelse af penge i forhold til, om man bruger dem kvalificeret, er vel kun, hvis man føler behovet er der eller behovet ikke er der i den konkrete situation.
I forhold til Grønland mener vi, at det er der.
Henrik Vestergaard (V), 2004-04-30:
Det er naturligvis en fuldstændig legitim debat, hr. Kristian Thulesen Dahl rejser, men nu er der væsentlige lighedspunkter mellem det kommunale selvstyre og Rigsrevisionens manglende mulighed for at gå ind der.
Jeg skal bare høre, om Dansk Folkeparti har nogle lignende hensigter på det område?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2004-04-30:
Jeg vil gerne understrege, at jeg ikke havde planlagt at tage ordet igen, men jeg synes, at jeg bliver nødt til det i anledning af de bemærkninger, som bl.a. hr. Keld Albrechtsen kom med til finansministeren.
Sagen er, at det, jeg har påpeget på Dansk Folkepartis vegne, ikke er nyt.
Det fremførte vi også sidste år, da vi skulle diskutere den 1-årige aftale forud for, at man så skulle forhandle om en flerårig aftale.
Det er en Rigsrevision, der er dybt kvalificeret til det.
Det har den bevist gennem talrige års arbejde over for de danske ministerier, hvor den har påpeget fejl.
Så det er en todelt diskussion.
Det er en diskussion om, hvordan grønlænderne får de bedste instrumenter og redskaber til at komme videre i den proces, de selv ønsker.
selvfølgelig også har en ret og en pligt til på skatteydernes vegne at sikre, at de penge bliver brugt så kvalificeret som overhovedet muligt.
Så det er todelt.
Så vi er meget positive over for, at vi skal give bidrag til det grønlandske samfund og den proces, der foregår, og vi støtter mange af de bestræbelser, der er.
Men vi synes altså, at det bør suppleres med den her helt naturlige konsekvens af, at vi sender så mange penge af sted.
Thor Pedersen (V), 2004-04-30:
Det er rigtigt.
I et anfald af venlighed omfatter det i virkeligheden også Enhedslisten, idet jeg siger, at jeg sådan set er enig med det, der er fremført om rollefordelingen i Rigsrevisionen.
Så jeg synes, at der jo ikke er noget forgjort i at være venlig imod alle - det må da være det optimale - og i det her undtagelsesvis også imod Enhedslisten.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-04-30:
Nu kan jeg høre på ministerens besvarelse, at han ønsker at være skånsom over for hr. Thulesen Dahl, og sådan en fredag eftermiddag skal vi selvfølgelig også være rare ved hinanden.
Det kan jeg godt se.
Det må vel være sådan, at når vi taler om Rigsrevisionen, så er der i forhold til Færøerne og Grønland tale om, at det er områder med selvstyre, som naturligvis har deres eget revisionsansvar, sådan som man har i selvstyrende områder inden for et rigsfællesskab, mens Rigsrevisionens arbejde er noget, der foregår i forhold til danske myndigheder.
Det er bare, fordi jeg jo ved, at man i Grønland og på Færøerne lægger meget mærke til de meldinger, som danske politikere kommer med, om forholdene inden for rigsfællesskabet, og der er jeg nødt til at sige, at de bemærkninger, hr. Thulesen Dahl fremkom med, kan give anledning til en hel unødvendig forbistring af forholdet mellem de tre dele inden for rigsfællesskabet, hvis ikke det bliver pointeret, at det ikke er regeringens opfattelse.
Thor Pedersen (V), 2004-04-30:
Det synspunkt, man møder hos de officielle forhandlere for det grønlandske hjemmestyre, er, at Grønlands hjemmestyre har et stort ønske om at blive mest muligt selvhjulpen, altså at opbygge en meget bæredygtig grønlandsk økonomi og at mindske afhængigheden af den danske statskasse.
Det er et grønlandsk ønske. Derfor er der selvfølgelig også en logik i det, hr. Thulesen Dahl spørger om, nemlig hvorvidt man kan fremme den proces for det grønlandske hjemmestyre.
Jeg siger blot, at den vej, regeringen går, er at imødekomme de grønlandske ønsker, og når de har de ønsker så at finde veje til, at det grønlandske hjemmestyre får større og større kompetence i Grønland og dermed også en større uafhængighed af den danske statskasse.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2004-04-30:
Jeg synes, det er noget helt andet, der er interessant, og det er: Kan man bruge den til det, vi ønsker at bruge den til, nemlig at forklare lønforskelle mellem mænd og kvinder i samme job, i samme funktioner?
Det er da fuldstændig irrelevant at opgøre gennemsnitsløn for kvinder og gennemsnitsløn for mænd i en virksomhed med 11 medarbejdere, hvor kun ganske få jobfunktioner ligner hinanden.
Derfor skal der være en ekstra og særlig god begrundelse, og begrundelsen skal være, at man kan bruge det til noget.
Jeg ved godt, at der fra forslagsstillernes side formentlig er meget symbolpolitik forbundet med det, vi taler om her; så har man gjort et eller andet for ligelønnen.
Men realiteten er, at man ikke har gjort noget som helst for ligelønnen.
Derfor må det afgørende være, at arbejdsmarkedets parter analyserer sig frem til: Hvad kan forklares, og hvad kan ikke forklares?
Så må vi koncentrere os om den gruppe, der bliver tilbage, og sige: Her kan vi ikke forklare, hvorfor der er forskel i lønnen til mænd og kvinder.
Men den ligelønsstatistik, vi taler om her, er ikke andet end bureaukrati.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-04-30:
Det er kun et spørgsmål til finansministeren, for jeg synes på baggrund af hr. Thulesen Dahls bemærkninger, at finansministeren bør præcisere, og det vil jeg godt spørge om han ikke vil være så venlig at gøre, at det altså ikke er rimeligt at sammenligne landsstyret hverken på Færøerne eller i Grønland med amter og kommuner.
Det kan man jo alene se ud fra det forhold, at ministeren ingen betænkeligheder har ved at nedlægge amter, men jeg går ud fra, at ministeren ikke kunne drømme om at nedlægge selvstyret hverken i Nuuk eller i Thorshavn.
Alene det skulle jo illustrere det absurde i hr. Thulesen Dahls synspunkt.
Jeg stiller kun det her spørgsmål, fordi hr. Thulesen Dahls bemærkninger er egnede til at forgifte forholdet inden for rigsfællesskabet, hvis de nyder større udbredelse.
Ole Sohn (SF), 2004-04-30:
Jeg takker for ministerens besvarelse.
Jeg er meget opmærksom på, at der i hvert fald i regeringen, og jeg tror også bredt i Folketinget, er en fælles forståelse for nødvendigheden af at få flere indvandrere i arbejde, og jeg er også glad for repetitionen af de initiativer, som er i gang.
Jeg er opmærksom på, at det ikke er normalt, man gør det, men det er dog trods alt normalt, at staten i forbindelse med forhandlinger med KL kommer med en lang række anbefalinger og i øvrigt også ofte stiller krav om, hvordan pengene og det hele skal forvaltes.
Derfor kan jeg slet ikke se, hvorfor man ikke også skulle kunne gøre det her, på samme måde som regeringen kunne stille lidt mere forpligtende mål op for de enkelte statslige institutioner.
Jeg håber, at Dansk Folkeparti har en lidt større viden om virkeligheden end det, fru Colette L. Brix giver udtryk for her.
Langt, langt, langt, langt størstedelen af de etniske minoriteter taler et udmærket dansk.
Jeg er fuldstændig enig i, at danskkundskaber er en forudsætning, og vi skal gøre mere, og der kan gøres mere.
Men at generalisere er simpelt hen et forsøg på at skabe en negativ stemning, som er helt, helt unødvendig. Når folk flytter i ghettoer, så gør de det af flere grunde.
Det er klart, at hvis man flytter til udlandet, så er der selvfølgelig en stor sandsynlighed for, man gerne vil bo sammen med nogle med samme kulturelle baggrund.
Men en meget væsentlig årsag til, at der er boligmæssige ghettoer her, er jo simpelt hen af økonomisk nød, fordi vi har boligmangel. Der, hvor vi kan anvise boliger, er i de samme ghettoer, som bliver brugt til det.
Så på den måde skaber samfundet altså også grundlaget for, at en lang række indvandrere bliver isoleret.
Selvfølgelig skal indvandrere gøre noget.
Men fru Colette L. Brix må da være enig i, at en stor del af jobbene på det danske arbejdsmarked bliver besat via de sociale kontakter, folk på arbejdsstederne kan videregive til venner og bekendte.