runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Svend Erik Hovmand (V), 1999-11-02:
Jeg tror aldrig, jeg rigtig lærer at forstå Enhedslistens forhold til EU.
Det behøver selvfølgelig ikke at være Enhedslistens skyld.
Men kunne jeg ikke få Enhedslistens ordfører, fru Jette Gottlieb, til at forklare noget for mig.
Når nu fru Jette Gottlieb her fra talerstolen for et øjeblik siden spørger, om ikke vi kunne få inddraget de nordiske lande i bestræbelserne på at opløse sølvtæppet, som hun kalder det, altså skillelinjen mellem de lande, som er eller vil blive medlem af EU, og dem, som står udenfor med næsten trykket flad mod ruden, men som endnu ikke er kommet med, kunne jeg så ikke få fru Jette Gottlieb til at løfte sløret for, hvad det er for en tankegang, man har i Enhedslisten.
For lige præcis den nordlige dimension af EU er jo skabt for at løse det problem, som fru Jette Gottlieb peger på, samarbejde over den gamle koldkrigsgrænse, hvor man inddrager de russiske regioner i et samarbejde på tværs af den gamle koldkrigsgrænse.
Svend Erik Hovmand (V), 1999-11-02:
Det sidste er jeg fuldstændig enig i.
Men hvis fru Jette Gottlieb læser erklæringen fra Köln, hvor EU-landene besluttede sig for, hvordan deres holdning skulle være til spørgsmålet om den nordlige dimension, så ville fru Jette Gottlieb kunne finde ud af, at det, der i virkeligheden er tale om, er, at man inddrager et konkret samarbejde mellem de nordiske lande, Ruslands nærområder, omkring energi, omkring miljø, omkring kriminalitetsbekæmpelse, børn og unge osv., en lang, lang række ting, hvor de nordiske lande kan gøre en fantastisk indsats, ikke mindst på det demokratiske og menneskelige plan. Hvorfor synes fru Jette Gottlieb ikke, det er en god idé?
Er det virkelig sådan, at fru Jette Gottlieb - som den eneste her i salen tror jeg - mener, at det er en dårlig idé?
Aase D. Madsen (DF), 1999-11-02:
Jeg vil gerne lige sige til fru Peschardt: Jeg nærer ingen illusioner om, at folk hverken fra svensk side tager til Danmark eller fra Danmark tager til Sverige og betaler en dyr billet over broen udelukkende for at handle.
Jeg regner med, at de tager det som en oplevelsestur, hvor de så samtidig får det gode med, at de kan handle.
Det er jeg slet ikke i tvivl om.
Og i øvrigt hørte jeg under Nordisk Råds session sidste år, jeg tror, det var den svenske handelsminister, som netop diskuterede brotaksterne med vores samordningsminister; der syntes jeg, at bølgerne gik højt.
Den svenske minister så netop gerne brotaksterne lavere.
Svend Erik Hovmand (V), 1999-11-02:
Ja, det skal være den sidste bemærkning om den her sag, for det skal ikke handle om trafik.
Det er den nordiske sag faktisk for vigtig til.
Jeg vil bare sige til fru Vibeke Peschardt, at selvfølgelig koster det noget. Det er da klart.
Man behøver ikke at have en jernbanefærge.
Man kan bare have et tog, der kører til Gedser, og så kan man have et andet tog, der kører passagererne videre fra den tyske kyst og ned til Berlin.
Det kan sagtens arrangeres som en start, indtil man får en jernbanefærge.
Men som sagt, det er ikke pengene, der er problemet.
Det er viljen.
Egil Møller (DF), 1999-11-02:
Regeringen udtaler ved festlige lejligheder, at den går ind for lovkvalitet.
Kvalitet i lovgivningsarbejdet, det har vi rigtig mange gange hørt regeringen og regeringens medlemmer udtale.
Her har vi et skoleeksempel på, at man jo så ikke har det i den daglige politik.
Her har man simpelt hen hastværk med at få dette lovforslag presset igennem, uden at man har mulighed for at høre, hvad det kan få af konsekvenser både for borgerne og butikkerne.
Da konsekvenserne af lovforslaget er uoverskuelige, skal jeg opfordre regeringen til enten at trække lovforslaget tilbage eller give tilsagn om fornødent sagligt udvalgsarbejde, således at den planlagte tredje behandling udsættes indtil videre.
Er der så meget beton i regeringen, at den slet ikke kan bevæge sig?
Svend Erik Hovmand (V), 1999-11-02:
Det er jo slet ikke dér, problemet ligger.
Vi kan sagtens få den rute op at stå.
Vi behøver ikke at starte i mercedesklassen, men vi kan sagtens få den etableret, og der er også stor interesse for det.
Jeg havde lejlighed til i forbindelse med åbningen af ambassaden i Berlin at have et møde med overborgmesteren i Berlin om det spørgsmål.
Han kunne vise mig nogle tal, som viser, at behovet for denne her rute er stigende, og der er et klart ønske hos bystyret i Berlin om at få den åbnet.
Der er et klart ønske hos den københavnske overborgmester om at få den åbnet.
Der er i det hele taget, også i den brede befolkning, stor interesse for at få genåbnet den her rute.
Det eneste sted, vi har et problem, og det siger jeg til den radikale ordfører, er i regeringen, og derfor er den største opgave faktisk den, som fru Vibeke Peschardt kan bidrage med at løse, nemlig at overbevise trafikministeren om denne sag.
Vibeke Peschardt (RV), 1999-11-02:
Det var hr. Svend Erik Hovmands bemærkning om genåbning af ruten Gedser-Berlin, der kaldte mig herop.
Det er jo sådan, at hr. Svend Erik Hovmand og andre her i Folketinget har lavet et alternativt flertal, der faktisk går ind for, at man genopretter den rute.
Det skal bare være en appel til hr. Svend Erik Hovmand om så også i rammeaftaleforhandlingerne at finde pengene til genåbningen af ruten.
Svend Erik Hovmand (V), 1999-11-02:
Og jeg håber ikke, at den socialdemokratiske ordfører helt har overhørt den debat, der fandt sted her i fredags, for så ville han jo have vidst, at det var et overflødigt spørgsmål, han stillede.
Vi tilkendegav meget klart, at vi er imod regeringens forslag.
Vi tilkendegav meget klart, at det forslag, som er fremsat af Dansk Folkeparti, jo også er i overensstemmelse med de forslag, vi tidligere har fremsat på det samme område, så derfor kan vi ikke have nogen principiel indvending mod det.
Så enkelt er det.
Vi går altså ind for det sidste, og vi går imod det første.
Men det ændrer ikke ved, at vi har den grundlæggende omfattelse, at parlamentariske regler skal overholdes.
Det skal behandles ordentligt.
Vi synes, at det her forslag er blevet jasket igennem, og det vil vi gerne protestere imod.
Vi kan ikke gøre nogen indsigelse imod, at der er et flertal
i udvalget, der kræver en betænkningsafgivelse, og sådan er det.
Egil Møller (DF), 1999-11-02:
Men så vil jeg selvfølgelig tage det til efterretning og lade det tale for sig selv, og i stedet henvende mig til Venstres ordfører, hr. Svend Erik Hovmand, som for ganske kort tid siden heroppefra tordnede mod behandlingen af lovforslaget.
Han følte, at det var ganske urimeligt, og så sluttede hr. Svend Erik Hovmand af med at sige: Jamen det er der jo så ikke noget at gøre ved.
Det mener jeg der er, hr. Svend Erik Hovmand.
Er Venstres modstand mod lovforslaget så stor, at man vil hjælpe Dansk Folkeparti med at samle de 60 underskrifter, der er nødvendige for at få stoppet dette lovforslag, idet man anmoder om, at lovforslaget bliver sendt til folkeafstemning?
Claus Larsen-Jensen (S), 1999-11-02:
Hr. Svend Erik Hovmand og Venstre kan selvfølgelig få alle de svar fra ministeren, som de ønsker.
Jeg synes bare, det er lidt utroligt. Vi havde i fredags en temmelig lang debat her i Folketingssalen om lukkelovspræciseringen.
På trods af flere timers debat lykkedes det os overhovedet ikke at høre, hvad Venstre egentlig selv ville, og vi har fået en gentagelse i dag her af proceduresnak.
Jeg vil gerne spørge hr. Svend Erik Hovmand: Gør det slet ikke indtryk, når De Samvirkende Købmænd i dag til Erhvervsudvalget i Folketinget klart siger, at ændringen af loven er en præcisering, at det i øvrigt er en ganske fornuftig beslutning, og at det i øvrigt ikke rammer nogen af dem, som Venstre tilsyneladende påstår de vil forsvare, og at de opfordrer til en bred politisk opslutning til forslaget, så vi kan få fred og ro til på baggrund af en fornuftig analyse at få fornyet lukkeloven næste år, som vi har bedt om?
Svend Erik Hovmand (V), 1999-11-02:
Må jeg allerførst gøre det helt klart, at vi ønsker denne sag
tilbage til udvalget, og dernæst sige, at det jo er gået, som vi frygtede, da vi havde førstebehandlingen i fredags.
Vi er i færd med at lave noget lovjaskeri, hvor vi har fået svar på en række spørgsmål, næsten intetsigende svar; hvor vi har fået en række svar, som jeg synes er meget utilfredsstillende, og hvor vi derfor naturligvis må stille yderligere spørgsmål.
Disse yderligere spørgsmål har vi jo ikke haft tid til at formulere endnu, da svarene på de spørgsmål, vi oprindelig stillede, først er kommet her for ganske kort tid siden.
Det er selvfølgelig utilfredsstillende.
Selvfølgelig er det det.
Det er jo ikke i overensstemmelse med god parlamentarisk skik med tre behandlinger her i Tinget.
Men o.k., vi har protesteret imod denne her måde at behandle tingene på.
Vi må tage til efterretning, at der er
et flertal, der ønsker det på denne her måde, at der er et flertal, der vil afgive beretning, og så må vi acceptere det.
Men vi vil altså stille yderligere spørgsmål, og vi vil også kræve samråd, og vi vil gøre, hvad vi kan for at få en ordentlig behandling.
Nu er statsministeren ikke til stede, og det ærgrer mig lidt, det ærgrer mig virkelig, for her havde statsministeren en case, et virkelig godt eksempel til de begivenheder, der skal løbe af stablen torsdag og fredag, som handler om grundloven, som handler om lovkvalitet, som handler om, hvordan vi arbejder her i huset.
Her havde statsministeren - men det kan han jo få på tryk bagefter - virkelig mulighed for at fremhæve et eksempel på, hvordan man ikke skal bære sig ad.
Jeg synes, det er ærgerligt, at så vigtig en lov skal gennemføres på den her måde, men det er der jo ikke noget at gøre ved.
Nu stiller vi de spørgsmål, som vi skal have stillet,
og vi beder altså om udvalgsarbejde efter behandlingen her.
Vibeke Peschardt (RV), 1999-11-02:
Vel vidende, at det her ikke er en trafikdebat, vil jeg bare sige til hr. Svend Erik Hovmand: Tror hr. Svend Erik Hovmand ikke, at det koster noget at få en jernbanefærge til at sejle dér, hvor der i dag sejler en hurtigfærge?
Det tror jeg faktisk.
Det er en underskudsforretning at besejle den rute, og derfor er den inddraget, muligvis forkert, det er jeg ikke engang uenig i, men den er der i hvert fald ikke nu, og det koster en hel del penge at åbne den igen.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 1999-11-02:
Det er et vældig godt lovforslag fra skatteministeren, og i Kristeligt Folkeparti støtter vi det med glæde.
Flere har været inde på det element at hjælpe de jøder, som blev udsat for nazistiske overgreb under Anden Verdenskrig.
Også den sidste del med en indsats for dem, der, selv om man satser på, at de ikke skal blive generet, alligevel bliver generet af vejstøj, og at de ikke er skattepligtige af den støtte, de så får, synes vi er et rigtig godt forslag.
Så helhjertet støtte fra vores side.
Frank Aaen (EL), 1999-11-02:
Enhedslisten kan støtte lovforslaget.
Når det drejer sig om erstatninger for nazistiske overgreb under Anden Verdenskrig, drejer det sig jo desværre normalt om meget små beløb, og det ville faktisk være en hån, hvis man så efterfølgende beskattede beløbene, selvfølgelig,
og jeg er helt enig i de bemærkninger, der tidligere har været om, at det er utroligt, der skulle gå så mange år, før man overhovedet begynder at udbetale disse erstatninger.
Hvad angår den anden del om den skattefri bundgrænse, er der jo, også selv om vi hæver den til 10.000 kr., her tale om små beløb, som uddeles, og det er til mennesker, der normalt ikke har meget at gøre med.
Vi kan støtte denne forøgelse af bundgrænsen, men når vi nu behandler det i forlængelse af et forslag om erstatninger for det, der er sket under Anden Verdenskrig, så vil jeg også her sige, at vi ser nogle problemer i den omlægning, der er sket af tips- og lottostøtten, sådan at de modstands- og fangeorganisationer, som altså har en funktion på det område, muligvis kommer i klemme, fordi finansministerens konto på det her område er blevet formindsket.
Det er i hvert fald en ting, vi er opmærksom på. Det skulle jo gerne være sådan, at når vi forhøjer bundgrænsen, skulle vi også sikre, at de organisationer, der uddeler penge til de her formål, faktisk har nogle penge at uddele, ellers er det jo i virkeligheden ligegyldigt.
Endelig hvad angår, at det skal være skattefrit, når man får penge til at begrænse støj fra trafik: Det støtter vi også.
Den socialdemokratiske ordfører sagde - jeg ved ikke, om det var en fortalelse - at det var i overensstemmelse med regeringens trafikpolitik.
Der vil jeg nok sige, at vores trafikpolitik går først og fremmest ud på at begrænse vejstøjen, men når det så ikke er lykkedes, vil vi gerne hjælpe folk med at beskytte sig mod vejstøjen.
Jeg synes, det er lidt vigtigt at foretage den skelnen.
Dorit Myltoft (RV), 1999-11-02:
Da den radikale skatteordfører, hr. Morten Helveg Petersen, ikke kan være til stede i dag, er jeg blevet bedt om at oplæse følgende: I disse år er en række lande, organisationer og fonde begyndt at udbetale kompensationer til personer, der blev udsat for nazistiske overgreb under Anden Verdenskrig. Samtidig tilbageskødes ejendomme konfiskeret under de nazistiske overgreb under Anden Verdenskrig til de oprindelige ejere eller deres arvinger.
Med lovforslaget indføres der en generel hjemmel til, at udbetalinger, primært i form af kompensation for nazistiske overgreb, fritages for boafgift og indkomstskat, naturligvis efter objektive kriterier for overgrebets karakter.
Der kan f.eks. være tale om overgreb som følge af religion, hudfarve, seksuel orientering eller tro.
I Det Radikale Venstre finder vi disse ændringer rimelige og kan derfor støtte denne del af forslaget.
Forslaget om at opjustere det skattefri bundfradrag for bidrag til visse sociale ydelser fra bestemte fonde kan vi også støtte, ligesom vi også kan støtte forslaget om skattefrihed for offentlige tilskud til begrænsning af vejstøj.
Det Radikale Venstre kan støtte lovforslaget i dets helhed.
Klaus Kjær (DF), 1999-11-02:
Dansk Folkeparti støtter med glæde, at erstatninger for nazistiske overgreb under Anden Verdenskrig gøres skattefri,
ligesom tilbagebetaling af værdier, der er konfiskeret under krigen, også gøres skattefri.
Det mangler da også bare, da der jo er tale om erstatning for værdier, som er mistet på grund af nazismen.
Der er således ikke tale om en indtægt, som måske skulle beskattes.
Dansk Folkeparti hilser da også velkommen, at den skattefri bundgrænse for ydelser, der udbetales af fonde, stiftelser og foreninger hæves fra de nuværende 5.000 kr. til 10.000 kr. årlig.
Der er tale om en længe tiltrængt justering, idet reglerne ikke er blevet ændret i 12 år. Lovforslaget indeholder desuden et forslag om, at offentlige tilskud til begrænsning af vejstøj gøres skattefri.
Det kan vi også støtte.
Så således støtter Dansk Folkeparti det samlede lovforslag.
Aage Frandsen (SF), 1999-11-02:
SF kan fuldt ud støtte det lovforslag.
Alle elementer i det er vi enige i.
Vi er enige ikke kun i intentionerne, men også i indholdet i forslaget.
Det drejer sig jo primært om forhold, hvor man kan sige, at det er mennesker, som har lidt en eller anden tort, eller har lidt et eller andet, og får en erstatning for det, men ikke en erstatning i form af en indkomst, og derfor er det helt berettiget, at den ikke skal beskattes.
Derfor støtter vi de to elementer, som vedrører
henholdsvis tort og lidelser hos ofre for nazismen og også de erstatninger, man får for støjgener.
Vi støtter også forslaget om at forhøje grænsen for de beløb, man kan give til bestemte formål.
Man kan altid diskutere, hvor grænsen skal være, og man kan diskutere, om det var nu, det skulle være forhøjet, eller om det skulle have været forhøjet for nogle år siden.
De tal er jo helt, skal vi sige politisk fastlagt, men vi synes, at det, skatteministeren er nået frem til, forekommer rimeligt. Derfor støtter vi lovforslaget.
Kaj Ikast (KF), 1999-11-02:
Da vor ordfører, hr. Flemming Hansen, ikke kan være til stede, skal jeg på hans vegne udtale følgende: Lovforslaget er som sædvanlig opdelt i flere forskellige afdelinger, hvoraf den første handler om at give erstatning for nazistiske overgreb under Anden Verdenskrig.
Endvidere indebærer lovforslaget også, at tilbagebetaling af værdier, som blev konfiskeret under Anden Verdenskrig, gøres skattefri.
Det Konservative Folkeparti er fuldstændig enigt i intentionerne i dette lovforslag, og vi vil være meget glade for at gå direkte til at få dette lovforslag vedtaget.
Endvidere er vi enige i, at det er på tide, at den skattefri bundgrænse for ydelser, der udbetales af fonde, stiftelser og foreninger, som er godkendt af Socialministeriet til støtte for socialt og sygdomsbekæmpende arbejde, øges fra 5.000 til 10.000 kr.
Vi spørger skatteministeren: Er det nok?
Vi er med på beløbet her - der skal ikke herske tvivl om det - men vi vil godt lige have svar på det lille spørgsmål.
Endvidere er det et spørgsmål om skattefrihed for offentlige tilskud til begrænsning af vejstøj.
Det kan vi også tilslutte os.
Det er et aktuelt problem, som jeg er meget glad for at kunne være med til at tilslutte mig.
Vi vil som sagt være med til en hurtig behandling af sagen og til at få den hurtigst muligt igennem Folketinget.
Svend Aage Jensby (V), 1999-11-02:
Jeg kan gøre det kort ved at meddele, at Venstre støtter forslaget.
Anna-Marie Hansen (S), 1999-11-02:
På Socialdemokratiets vegne skal jeg hermed give min opbakning til lovforslag nr. L 44, der omhandler ændringer i ligningsloven og boafgiftsloven, og jeg gør det gerne.
Lovforslaget vedrører tre forskellige forhold, der alle kalder på en skattepolitisk holdningstilkendegivelse.
Vi er enige i forslaget om at hæve den skattefri bundgrænse for udbetalinger fra fonde m.v., der skal støtte socialt eller sygdomsbekæmpende arbejde, som er et prisværdigt formål. Udbetalinger har hidtil været omfattet af en skattefri bundgrænse på 5.000 kr., og nu foreslås den hævet til 10.000 kr., hvilket vi finder helt rimeligt.
Vi er enige i at fastholde bundfradraget som et fast beløb.
Vi kan også tilslutte os forslaget om skattefrihed for offentlige tilskud, der gives til at begrænse vejstøj.
Dette er et led i regeringens trafikplan »Trafik 2005«, og vi håber, at tilskuddet til støjisolering vil kunne mindske vejstøjen for støjplagede boliger væsentligt.
Såledet er forslaget godt i tråd med regeringens trafikpolitik.
Det tredje forhold i lovforslaget berører os alle dybt.
Det drejer sig nemlig om at gøre erstatninger til nazismens ofre skattefri - eller mere konkret: Skattefrihed for erstatninger for nazistiske overgreb under Anden Verdenskrig og konfiskation af værdier i samme periode.
Nazismens forbrydelser kan naturligvis ikke gøres op i eller gøres gode igen med erstatninger og pengebeløb.
Det, vi kan gøre,
er derimod at skabe og fastholde et samfund og internationale systemer, hvor respekten for mennesket, det fasttømrede demokrati og vagtsomheden over for indre og ydre svinehunde er fremherskende og bærende elementer.
Det er heldigvis de værdier, vi kender fra Skandinavien, fra Forbundsrepublikken Tyskland og fra de øvrige vestlige velfærdssamfund, her hvor vi står på nippet til at tage afsked med det blodige 20. århundrede, der er brændemærket af nazismens uhyrligheder.
I dag vil det jo ofte være efterkommere af og arvinger til de pågældende, der står som modtagerne, men dette er imidlertid også et spørgsmål, der ligger uden for dagens dagsorden.
Blot kan man konstatere, at det først er nu, der er ved at komme fart i udbetalingerne fra de fonde, der er oprettet til formålet, og komme fart i tilbageleveringen af konfiskeret ejendom fra Anden Verdenskrig, og således er det også først nu, at spørgsmålet om de skattemæssige følger af sådanne erstatninger for alvor bliver aktuelt.
Vi er enige i både formålet og formen.
I de tilfælde, hvor de nævnte udbetalinger fra fonde og konti, erstatninger og tilbageleveringer måtte være skattepligtige, vil de blive omfattet af en generel skattefritagelse, uden at modtageren behøver at søge dispensation fra den øvrige skattelovgivning.
Jeg kan hermed konkludere, at Socialdemokratiet med glæde bakker op om at skattefritage enhver erstatning eller tilbagelevering til ofre for Anden Verdenskrigs nazistiske forbrydelser, og med disse ord vil jeg afsluttende gentage Socialdemokratiets tilslutning til hele lovforslag nr. L 44.
Ole Stavad (S), 1999-11-02:
Tak for en helt igennem positiv modtagelse.
Til nogle af de bemærkninger, der har været, vil jeg bare sige, at jeg deler bestemt håbet om, at det her i Tinget inden for en overskuelig fremtid vil være muligt at lave en permanent og sammenhængende løsning på hele dette område.
Det synes jeg vi skylder alle.
Vi forsøgte jo i foråret, desværre lykkedes det ikke, men det ændrer ikke ved, at behovet er til stede.
Lige den lille bemærkning til hr. Erik Mortensen, at jeg mener sådan set ikke, der er noget i vejen med lovkvaliteten.
Næh, det er den politiske vilje til at få fundet en anden løsning, der mangler.
Paragrafferne er mig bekendt - med den bistand, jeg har fået fra kloge folk - helt, som de skal være.
Endelig spørgsmålet, som senest hr. Kim Behnke rejste om konstruktionen for, hvem der skal have tilbageført affaldsafgiften, og at vi skal sikre, at det kommer elproduktionen til gode.
Her vil jeg gerne under udvalgsarbejdet også dokumentere, at forslaget hænger sammen, i og med at vi har skriftligt tilsagn om, at man sikrer, at det er de rigtige, der får pengene.
Kim Behnke (FRI), 1999-11-02:
Jeg skal på vegne af Frihed 2000 tilkendegive, at vi støtter lovforslag nr. L 42.
Vi har - som jeg gætter på, at andre ordførere også har
- modtaget henvendelsen fra foreningen af fælleskommunale affaldsselskaber i Danmark, og de rejser en række problemer, der skulle være i forbindelse med lovforslaget.
Hvis ministeren ikke er i stand til allerede her under førstebehandlingen at give os en forklaring på, om der er nogle problemer, og om der skal søges en løsning, så vil vi under udvalgsarbejdet lige sikre os, at der ikke er nogen problemer med lovforslaget.
Men bortset fra det lillebitte problem, der kunne være her, støtter vi det samlede lovforslag og håber som andre ordførere naturligvis også, at der snart findes en samlet løsning, så vi ikke skal have alt for mange midlertidige love.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 1999-11-02:
Her i salen behandler vi jo nogle gange lovforslag, hvor jeg vil kalde det en bunden opgave, og her er tale om et sådant pligtlovforslag.
Jeg mener naturligvis, at de midlertidige lempelser må forlænges lidt, til vi finder den endelige løsning på spørgsmålene, og derfor støtter vi, at denne midlertidige lempelse kan blive forlænget.
Frank Aaen (EL), 1999-11-02:
Andre ordførere har gennemgået, hvad det her drejer sig om,
og jeg kan meddele, at vi støtter forlængelsen af den midlertidige lempelse, og at vi også støtter ændringen af reglerne for afgift af affaldsvarme.
Om den sidste vil jeg endda sige - også fordi der har været en anden debat i dag - at vi støtter det på trods af, at det er lovgivning med tilbagevirkende kraft.
Jeg mener, at der vel er grænser for, hvor langt man med rimelighed kan transportere damp til elproduktion, så hvorfor er der overhovedet adskilte værker, og hvordan ser de ud rent fysisk?
Er det bare, fordi der er to forskellige ejerkredse?
Er det det, der er baggrunden?
Jeg kan måske få et svar.
Men vi støtter altså begge elementer i lovforslaget.
Dorit Myltoft (RV), 1999-11-02:
Det er beklageligt, at det ikke lykkedes at nå til enighed i de forhandlinger, vi havde herom i foråret.
Men det lykkedes altså ikke, og derfor støtter vi nu forlængelsen.
I Det Radikale Venstre støtter vi også anden del af lovforslaget.