runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Thor Gunnar Kofoed (V), 2002-02-20:
Til hr. Jeppe Kofod kan jeg sige, at af den negative regionalpolitiske konsekvens af finansloven er det en meget lille ting, der vil ramme Bornholm, især når vi ser på, hvem det egentlig er, der er ansvarlig for den situation, Bornholm er i.
Vi er helt enige i, at Bornholm er i en absolut dårlig økonomisk situation i forhold til visse andre dele af landet, men det er den tidligere regering jo absolut ansvarlig for.
Så det ansvar synes jeg ikke denne regering skal tage, for den har jo trods alt kun siddet i 2½ måned.
Men jeg er da overbevist om, at den nuværende regering vil se på, hvad der reelt kan gøres for at hjælpe Bornholm i den fremtidige situation, men det har ikke noget med det her lovforslag at gøre.
Kristen Touborg (SF), 2002-02-20:
Venstres ordfører talte varmt for den decentrale model, som denne sammenlægning vil komme til at foregå efter.
Det kan SF fuldt ud tilslutte sig.
Vi er 100 pct. enige i, at det er utrolig vigtigt for den proces, der måtte komme andre steder.
Så vidt er der ingen uenighed.
Men jeg vil godt spørge til bemærkningen om, at bl.a. kassetænkning mellem amt og kommuner havde været medvirkende til, at man fik så klart et flertal for en sammenlægning, for det får mig jo til at tænke på: Betyder det, at Venstre nu siger det, at det får yderligere konsekvenser ude i landet?
Hvad betyder de ord for strukturen i forhold til amterne i det øvrige land?
Det må vel være sådan, går jeg ud fra, at kassetænkningen på Bornholm og kassetænkningen i Ringkjøbing Amt er omtrent ens.
Jeppe Kofod (S), 2002-02-20:
Det er meget fint med de mange positive ord, som Venstres ordfører i denne her sag har nævnt fra talerstolen, og vi deler i Socialdemokratiet mange af de betragtninger.
Der er dog en ting, jeg er nødt til at spørge Venstres ordfører om.
Det er, at regeringen jo har spillet ud med en finanslov, som unægtelig får meget negative regionalpolitiske konsekvenser, især for de mest udsatte udkantsområder, herunder Bornholm.
Hvis man skulle citere nyhedsmagasinet »Danske Kommuner«, det kan man sige repræsenterer kommuner
bredt i hele landet, så kritiserer lederen i det her nyhedsmagasin netop den borgerlige regering for ikke at tage nok hensyn til bl.a. Bornholm, og man siger direkte, at det finanslovforslag, den borgerlige regering har fremsat, kan få skadelige virkninger for regionalpolitikken på Bornholm, og det harmonerer ikke med, hvad regeringen og partiet Venstre sagde i valgkampen.
Så jeg vil bare spørge Venstres ordfører, hvad Venstres ordfører vil gøre for at få regeringen til at trække de forslag tilbage, der har negativ regionalpolitisk virkning.
Thor Gunnar Kofoed (V), 2002-02-20:
Den 29. maj stemte den bornholmske befolkning klart ja, ved at 73,9 pct. ønskede en anden offentlig struktur end den, der var kendt med fem kommuner og et amt.
Lovforslaget, som indenrigsministeren har fremsat, kunne virke ret ubetydeligt, men det er rent faktisk en utrolig spændende proces, der her er sat i gang på Bornholm.
Den kan få utrolig stor betydning for den fremtidige kommunale struktur i Danmark.
Derfor lægger Venstre meget vægt på, at lovforslaget vedtages i dets nuværende form, da det er et resultat af en lang proces internt på Bornholm samt mellem Indenrigsministeriet og Bornholm.
Det bemærkelsesværdige er, at hele processen er startet nedefra, hvor alle ideer og tanker om en kommunal udvikling er startet.
Oppefra blev der sået tvivl, om det overhovedet var noget at gå i gang med, og i givet fald ville det være utrolig problematisk.
Der var jo ikke lavet store forkromede ekspertmodeller at tage udgangspunkt i, og derfor var der ikke nogen, der ønskede, at man skulle gå i gang med det, men befolkningen ønskede en fri proces.
Man ønskede større lokal kompetence, samtidig med at man ikke ville fortsætte med det bureaukrati, der var forbundet med samarbejde eller snarere mangel på samme.
Kassetænkning mellem amtet og kommunerne var også en væsentlig grund til det store ja.
Problematikken med, at kommunernes sygedagpenge ophobedes, fordi folk ventede på behandling, samtidig med at amtets sygehusudgifter ikke kunne slå til til behandlingerne, for tidlig udskrivning fra hospitalerne med dyr hjemmepleje som resultat for kommunerne og kommunernes specialundervisning, som amtet skulle betale halvdelen af uden at have indflydelse på, om det kunne lave noget, der var bedre og billigere, alt det var med til utilfredsheden med det bestående. Lovforslaget giver mulighed for sammenlægning og beslutter, hvilke rammer for overgangsfasen der skal være for på den ene side de fem kommuner og Bornholms Amt og på den anden side den nye Bornholms Regionskommune.
Det er jo dem, der skal lave hele sammenlægningen, og det er også dem, der skal lave det første budget.
Det har været af stor betydning for bornholmerne, at det kom til at hedde Bornholms Regionskommune, fordi navnet signalerer, at det ikke blot er en almindelig kommune, men det rent faktisk er noget, der har lige så store beføjelser på linje med Frederiksberg og Københavns Kommuner.
Derudover er signalværdien af afgørende betydning for bornholmerne, især når vi ser frem i tiden og Østudvidelsen er en realitet.
Indenrigsministerens frihedsbrev passer perfekt ind i dette arbejde, der nu skal i gang på Bornholm, for nytænkning har ikke nogen begrænsninger i den proces.
Lovforslaget har været til høring hos de bornholmske kommuner og i Bornholms Amt, uden at det har afstedkommet bemærkninger.
Lovforslag nr. L 66 er en naturlig følge af lovforslag
nr. L 65, og derfor anbefaler Venstre varmt, at lovforslagene vedtages.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-02-20:
Nu kan jeg godt forestille mig, at det for ministeren vil være lidt stærk kost at skulle sluge en overskrift, der hedder »Rød plan«.
Det kan jeg godt se, og vi er faktisk indstillet på fra Enhedslistens side, at hvis det er en betingelse fra ministerens side, at den ikke må hedde rød, men skal hedde noget andet, ja, så kalder vi den noget andet - grøn f.eks.
Men når det er sagt, vil jeg sige, at jeg har da svært ved at forestille mig, at Kroatien ville sige nej tak til en anstændig aftale.
Det ville da ikke være klogt, og hvorfor skulle man sige nej til det?
Det har jeg lidt svært ved at forstå.
Hvis vi lægger ideologien til side, tror jeg sådan set, der vil være meget stor forståelse i de østeuropæiske lande, hvis man fra de vesteuropæiske og de øvrige rigeste lande i Europa gav et klart signal om, at vi går ind for en solidarisk omfordeling på vores kontinent med henblik på at sikre, at om 10 år har vi gjort op med fattigdommen overalt i Europa.
Det er en ambitiøs målsætning og nok mere, end den nuværende regering i Danmark vil ønske at forpligte sig til, det er jeg meget godt klar over, men vi vil ikke desto mindre fra Enhedslistens side kæmpe videre ud fra de retningslinjer.
Per Stig Møller (KF), 2002-02-20:
Jeg vil godt takke for den meget brede tilslutning
til også dette forslag, som jo er ganske nødvendigt og svarer til de forskellige samarbejdsaftaler og stabiliserings- og associeringsaftaler, som De Europæiske Fællesskaber har lavet med det ene land efter det andet.
Det er af stor betydning
Nu tror jeg, de er glade for at få en god samarbejds-, stabiliserings- og associeringsaftale med De Europæiske Fællesskaber, og derfor er jeg glad for at kunne konstatere, at et stort set samlet Folketing støtter den rolle, som EU nu kommer til at spille i Kroatien med henblik på, at Kroatien kommer tættere og tættere på det øvrige Europa og det europæiske samarbejde.
Beslutningen om at tiltræde aftalen er et vigtigt signal i en tid, som er præget af betydelig optimisme for den indenrigspolitiske udvikling i Kroatien.
Det er derfor min vurdering, at denne aftale vil få stor betydning for fastholdelse af den demokratiske udvikling, som Kroatien er inde i, og som også giver økonomisk fremgang, og så har de nok også, som jeg sagde indledningsvis, fået nok af røde planer.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-02-20:
Jeg takker hr. Claus Larsen-Jensen for spørgsmålet, men jeg synes nu ikke, hr. Claus Larsen-Jensen rigtig kom ind til sagens kerne, nemlig spørgsmålet om, hvordan vi løser fattigdomsproblemerne i Europa.
Men det tager vi en debat om en anden dag.
Jeg skal bare sige, at i Enhedslisten har vi dyb respekt for den afgørelse, der er truffet af det kroatiske parlament, og vi bøjer os naturligvis for den afgørelse.
Vi siger bare, at indholdet i denne aftale synes vi ikke er godt, det burde være en helt anden aftale, og det er dét, vi gennem vores stemmeafgivning giver udtryk for.
Kristen Touborg (SF), 2002-02-20:
Det er hr. Poul Nødgaards bemærkninger til sidst, jeg tror, det var dem, der ikke stod i manuskriptet, der får mig herop.
Det er jo interessant at få en bemærkning om, at når nu finansloven er i hus, så kan vi jo altid efterfølgende - det er ikke et citat, men jeg forstår det sådan - få betalingen på anden vis.
Mit klare spørgsmål til hr. Poul Nødgaard er: Hvis det er sådan, at De Konservative, Venstre og Kristeligt Folkeparti kan blive enige om en politik, der hedder, at vi nedlægger amterne, vil man så gøre det, uanset hvad man siger udeomkring?
Thor Gunnar Kofoed (V), 2002-02-20:
Kan Dansk Folkeparti ikke ligesom acceptere, at bornholmerne gerne vil hedde Bornholms Regionskommune?
Men bornholmerne lægger sådan set meget mere i det ord region, end der er lagt op til.
Poul Nødgaard (DF), 2002-02-20:
Det er jo sådan, at forud for møderne her i Folketinget holder de forskellige politiske partier gruppemøder.
Det er jo kendt af alle her i salen, og det her var noget, vi drøftede lidt i dag.
Det forstyrrer altså ikke personlige nattesøvne, om det hedder regionsråd eller kommune, men der er i hvert tilfælde nogen i vores gruppe, der synes, da vi brugte ordet region, at det skurrede i deres ører.
Personligt synes jeg også, at Bornholms Kommune vil være et flot navn, men hvis det er et meget udbredt ønske på Bornholm, så tror jeg ikke, det er det, der vælter det pågældende lovforslag, bestemt ikke. Det, jeg vil sige til hr. Touborg omkring amterne - nu blev Kristeligt Folkeparti nævnt, men det var jo Venstre, De Konservative og Dansk Folkeparti, hr. Touborg mente - er, at vi jo aldrig, og det har hr. Touborg jo fulgt de år, jeg har været i Folketinget, og jeg har været herinde i 11 år, har lagt skjul på, at Danmark kun skal have to offentlige niveauer: kommunerne og staten.
Og vi er enige med Det Konservative Folkeparti - nu er de jo gået lidt uden for synsvidde, men kommer vel ind igen - og de går jo med fuld styrke også ind for, at vi skal se på, at vi får en reform, således at vi kommer af med amterne.
Og det kunne jeg næsten forstå eller tro og håbe på, at det også var den politik, som hr. Touborgs parti har.
Det her har intet som helst at gøre med betaling for noget som helst.
Den her sag har ene og alene noget at gøre med, at Danmark er for lille et land med 5 mio. mennesker til i længden at opretholde tre offentlige administrationsniveauer.
Og det er derfor, vi er ret optaget af at få f.eks. vores sygehuse lagt under staten.
Vi mener, det er sundhedsministerens opgave, at vi har et ensartet sygehusvæsen i dette land, og da sygehusvæsenet er hovedparten af amternes opgaver, så lad sundhedsministeren sammen med sine folk lave et godt samlet sygehusvæsen, hvor der ikke er den forskel, som der er i dag fra amt til amt.
For amterne er bestemt ikke lige gode til at drive sygehusvæsen.
De øvrige opgaver skal vi naturligvis se på.
Der må mange af dem jo ende ude i kommunerne, og hvis der er nogle mindre kommuner, der synes, de får så mange ting lagt ud, at de synes, de vil samarbejde og måske også lægge kommunerne samen, jamen så er de velkommen til at gøre det, nøjagtig som det her lovforslag er udtryk for. Så det kan godt være, at en nedlæggelse af amterne på kort sigt måske endda vil betyde, at vi får et færre antal kommuner i Danmark.
Det vil jeg bestemt ikke afvise, men det skal stadig væk som ved dette her lovforslag være som et folkeligt ønske.
Jeg tror, jeg har svaret på det, der stod på sedlen, så godt jeg har kunnet.
Og må jeg lige sige angående regionsrådet, det glemte jeg lige at sige, så hvis formanden lige giver tilladelse til det: Bornholm har 44.000 indbyggere.
Ringsted, hvor jeg bor, har 30.000-32.000 indbyggere.
Vi kunne jo ikke drømme om at kalde os Midtsjællands eller Ringsted Regionsråd eller noget.
Vi kalder os Ringsted Kommune, for det er det, vi er, og det er det, vi bliver ved med at være.
Jeppe Kofod (S), 2002-02-20:
Ikke for at starte en lang debat på det her fremskredne tidspunkt, men jeg synes, det er meget, meget vigtigt at få sagt også til Dansk Folkeparti og Dansk Folkepartis ordfører, at efter at lovudkastene blev fremsendt til høring, og høringssvarene indkom, var der altså et meget, meget udbredt ønske, et forståeligt ønske, fra bornholmsk side om, at det blev en regionskommune, at man fik et regionsråd.
Nu sammenligner Dansk Folkepartis ordfører Bornholm med Ringsted.
Bornholm er jo en region i kraft af vores geografiske beliggenhed, i kraft af vores samfund.
Derfor er det vigtigt, at man støtter de tanker, der kommer nedefra, og derfor er det også godt, at det navn bliver brugt i lovforslaget.
Det støtter vi i Socialdemokratiet.
Det er et vigtigt signal til det øvrige Danmark, men også i forhold til EU og den måde, man betragter Bornholm på i EU-sammenhænge, hvor det giver adgang til nogle ting, når man er en region.
Så det håber jeg Dansk Folkeparti vil lytte til på trods af skepsis i Dansk Folkepartis bagland.
Det her er vigtigt for Bornholm.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2002-02-20:
Det er jo en stor glæde at kunne slutte den del af arbejdsdagen, der byder på møde her i Folketingssalen, med at kunne konstatere, at der er flertal for dette forslag, og endog, det skal jeg ikke lægge skjul på, et noget større flertal end det, jeg på forhånd egentlig havde forventet efter at have iagttaget de positioner, som partierne historisk har indtaget i denne sag.
Jeg har med stor tilfredshed noteret mig, at Det Radikale Venstre - om end ved stedfortræder - har markeret opbakning til forslaget.
Det har jo været interessant ved tidligere behandlinger under den daværende regering at lytte til skiftende radikale ordførere, der på den ene side har tilkendegivet stor opbakning til ideen om, at kommunerne fik noget handlerum her, og på den anden side så måtte markere, at regeringssamarbejdet umuliggjorde, at man stemte for.
Derfor har situationen jo i virkeligheden været sådan gennem en årrække, at der reelt har været et politisk flertal for at give kommunerne det handlerum, hvilket har skabt den paradoksale situation, at vi har en enkelt dansk kommune i øjeblikket, der har været i karambolage med tilsynsrådet, fordi man ikke kunne få den frihedsgrad, selv om der de facto faktisk var et flertal i Folketingssalen, sådan som ordførerne i hvert fald markerede partiernes standpunkter her fra talerstolen.
Det er jo så en positiv følgevirkning af regeringsskiftet, at Det Radikale Venstre nu er sluppet fri og har en mulighed for at stemme ud fra egen overbevisning.
Det er jo dejligt.
Og endnu dejligere er det
at notere, at Socialistisk Folkeparti nu også bakker op omkring dette forslag
Det vil jeg gerne kvittere for.
Jeg synes, det er meget positivt, for det tegner jo en prognose om, at det her forslag kan vedtages med et meget bredt flertal.
Det var faktisk kun Enhedslisten og Socialdemokratiet, og endda i mildere toner end dem, man historisk har hørt, der talte imod, så det tegner et billede af et bredt flertal.
Det synes jeg er godt, fordi det måske kunne være med til at indvarsle en ny tid i diskussionen om offentlig/privat.
For hele hovedintentionen med forslaget her, sådan som fru Tove Videbæk senest var inde på det, er jo netop i virkeligheden at tydeliggøre noget ansvar og skabe modeller, hvor der er en meget klar ansvarsfordeling mellem dem, der visiterer, definerer serviceniveau, følger op på, om man lever op til det, man har lovet borgerne, og så dem, der udfører, hvad enten de, der nu udfører, så er private, eller er en afdeling af kommunen.
Det er jo hele ambitionen.
Det har aldrig været en ambition at fremføre nogle meget dogmatiske ideer om, at private er bedre end offentlige eller vice versa.
Med de udsagn, der har været fra begge sider af Folketingssalen om opbakning til forslaget, tager jeg det altså som et udtryk for, at der måske kan startes en ny æra, hvor vi tager udgangspunkt i borgerne, skaber valgmuligheder og ikke er så synderlig optaget af, om tilbuddet så tilbydes i privat regi eller i offentligt regi.
Så jeg ser frem til et spændende, konstruktivt udvalgsarbejde og til et væld af grønne knapper, når vi når så langt.
Tove Videbæk (KRF), 2002-02-20:
Via dette forslag ønsker man at udvikle nye veje til at forbedre kvalitet og effektivitet af serviceydelser i kommunerne.
Man ønsker at kunne udnytte de muligheder, der ligger i samspillet mellem den private og den offentlige sektor, og lovforslaget vil også kunne medføre større indflydelse for ældre medborgere og selvbestemmelse på den pleje, som de er blevet visiteret til.
Når ældre får større valgfrihed vedrørende hjælpen, kan det være med til at mindske den følelse af klientgørelse og afmagt, som mange ældre føler i dag.
De vil i mindre grad føle sig som brikker, der skal passes ind i budgetrammer eller arbejdsskemaer, og som social- og sundhedsmyndigheder kan flytte rundt på efter forgodtbefindende.
Ældre er jo mennesker, der fortjener en langt mere respektfuld behandling end den, vi mange steder p.t. tilbyder dem.
De er mennesker, der skal tages alvorligt, og hvis følelser og meninger bliver taget seriøst.
De skal tages med på råd, og de skal selv have et valg.
Og det her forslag mener vi kan være med til at gøre det muligt for ældre at vælge en hjemmesygeplejerske, som de måske endda kender, og som måske endda har samme livsholdning, som de selv har.
Forslaget går jo ud på, at patienten får lægehenvisning til vederlagsfri hjemmesygepleje, og herefter kan klienten vælge mellem den offentligt ansatte hjemmesygeplejerske eller en privatansat sygeplejerske.
Kommunen skal naturligvis indgå aftalen.
Kommunen skal indgå kontrakt med sygeplejersken, og kommunen har ansvaret, og kommunen skal føre tilsyn med, at borgerne får den service, de har krav på i den forbindelse.
Så alt dette ændres der ikke på.
Det indebærer naturligvis også, at de materialer, som hjemmesygeplejerskerne skal bruge til behandlingen, skal være gratis for patienten, for ellers er det jo ikke en gratis pleje for patienten.
Den foreslåede ordning vil også medføre en adskillelse mellem den, der udfører jobbet, og den, der er kontrolinstans, og det er vi absolut positive over for.
Så forslaget, som det ligger her, kan Kristeligt Folkeparti helt gå ind for.
Pernille Falcon (EL), 2002-02-20:
Enhedslisten kan ikke støtte forslaget, som det ligger.
Hele social- og sundhedsområdet har et problem, som ikke kan blive løst ved en privatisering.
Det er nemlig mangelen på rekruttering og fastholdelse af kvalificeret personale.
Der er behov for en offensiv og langsigtet strategi, der kan sikre, at man kan få ansat det nødvendige personale, på samme måde som der er behov for en indsats, der kan bremse op for den voldsomme nedslidning, der sker af personalet i hele syge- og sundhedssektoren. At give kommunerne mulighed for at inddrage privatleverandører i løsningen af hjemmesygeplejeopgaver giver ikke området flere kvalificerede hænder til at løse opgaverne.
For de borgere, der har brug for ydelser fra hjemmesygeplejen, er det vigtigste, at de får den hjælp, de har brug for, og at der er kvalitet, kontinuitet og sammenhæng i ydelserne.
Ved at inddrage privatleverandører er der en reel fare
for forringelse af kvaliteten.
Den optimale kommunale hjemmepleje er en enhed, hvor de forskellige faggrupper udnytter hinandens faglige viden til borgerens bedste, og når personalet i hjemmesygeplejen og hjemmehjælpen, ergo- og fysioterapien og gerne også pensionskontoret kender hinanden,
er mulighederne for en løbende tilpasning den bedst mulige. Man kan sikre det team, der yder hjælp til den enkelte borger, og koordinere hinandens indsats og holde hinanden orienteret om ændringer, der nødvendiggør ændringer i tiltagene.
Med flere leverandører forsvinder denne mulighed.
Vi har bemærket, at både Dansk Sygeplejeråd og Forbundet af Offentligt Ansatte er i tråd med Enhedslistens holdninger
til det her spørgsmål, og vi vil da meget appellere til, at man tager deres høringssvar alvorligt i det videre udvalgsarbejde, for de tager markant afstand fra det forslag, der ligger her.
Der er bl.a. en stor bekymring for konsekvenserne i forhold til hele uddannelsen af kvalificeret personale.
For hvem skal sikre, at der bliver tilstrækkelig mange praktikpladser i uddannelsesforløbene?
Det er bare ét af de mange spørgsmål, der bliver stillet i forbindelse med høringssvarene.
Det kommer noget bag på mig, at SF er positive over for en privatisering på det her område, men det er da så nye toner fra SF's side.
Vi har meget svært ved at se, at en privatisering af omsorgen er lig med kvalitet; det er det ikke efter Enhedslistens opfattelse.
Kristen Touborg (SF), 2002-02-20:
Da SF's ordfører ikke har mulighed for at være til stede i aften, skal jeg på SF's vegne komme med følgende udsagn: SF er optaget af at give de enkelte borgere optimale vilkår til at bestemme over deres egen tilstand på egne præmisser.
Derfor er SF umiddelbart positivt indstillet over for forslaget.
Else Theill Sørensen (KF), 2002-02-20:
Som det allerede har været nævnt, har det her forslag været til behandling, eller noget der ligner det i hvert fald, adskillige gange her i Tinget, og jeg har med interesse læst nogle af de debatter, der har været, om muligheden for kommunerne til at bruge privat hjemmesygepleje.
Der er jo ikke nogen grund til at tro, at nogen har ændret holdning til spørgsmålet om muligheden for private hjemmesygeplejerskeordninger, og det har vi heller ikke i Det Konservative Folkeparti.
Vi mener stadig, at det er positivt og godt at give kommunerne denne mulighed for at have friere hænder i tilrettelæggelsen af hjemmesygeplejen.
Det er naturligvis vigtigt, at det også fremover er kommunalbestyrelsen, der er ansvarlig for, at der ydes vederlagsfri hjemmesygepleje efter lægehenvisning.
Det er alene udførelsen af opgaven, der kan overlades til private.
I Det Konservative Folkeparti glæder vi os over, at det nu ser ud til, at dette gode forslag endelig vedtages.
Claus Larsen-Jensen (S), 2002-02-20:
Det er sådan set ikke, fordi jeg mener, tiden kalder på, at vi skal have en lang debat om dette her, men jeg kan ikke dy mig alligevel, når hr. Keld Albrechtsen kommer med sine synspunkter.
Det lyder nærmest, som om det er hovedbestyrelsen, der har vundet med sine synspunkter, og ikke hr. Keld Albrechtsen som EU-ordfører.
Men gør det ikke noget som helst indtryk på hr. Keld Albrechtsen, at befolkningen og parlamentet i Kroatien rent faktisk ønsker at indgå en sådan aftale med EU?