Margrethe Vestager (RV), 2000-11-17:
For det første vil jeg sige, at det ikke er regeringen, som udviser arrogance.
De, som måtte udvise arrogance, er dem, som ikke af deres fulde kraft støtter op bag bestræbelserne for at skabe flere praktikpladser, for
arrogancen er udvist over for elever, som må se, at deres uddannelsesforløb ikke kan ske fyldest, fordi nogle virksomheder ikke ser sig i stand til at skabe de nødvendige praktikpladser.
Det er faktisk sådan, at vi har en 400-årig tradition på vores erhvervsuddannelseområde.
Det er en tradition, som vi har fulgt op med gentagne reformer for at sikre, at samspillet mellem virksomheder og skoler er optimalt.
Det, som efter min mening er det sunde i denne her aftale, er, at de ændringer, som vi gennemfører, gennemføres solidarisk via en omfordeling mellem arbejdsgivere, som ikke tager ansvar, og arbejdsgivere, som tager ansvar. Det er meget afgørende at betone, at de arbejdsgivere, som rent faktisk gør sig den ulejlighed, påtager sig det ansvar og den glæde, det er at uddanne elever, i den her aftale får en større refusion af den lønudgift, de har.
Det er faktisk et arbejde, som de udfører, og som er til gavn for virksomhederne.
Men det er klart, at specielt for den lille virksomhed er det en belastning, at man i skoleperioderne ikke kan skrive lærlingetimer på, når man er ude på en konkret arbejdsopgave.
Da det jo er sådan, at vores små og især mellemstore virksomheder er dem, som til fulde påtager sig deres uddannelsesopgave og dermed leverer veluddannet og højt kvalificeret arbejdskraft til større virksomheder,
er det også rimeligt, at disse virksomheder bidrager til, at de små virksomheder får refunderet deres lønudgift. Så er der spørgsmålet om påbygning.
Det er sådan i den erhvervsuddannelsesreform, vi har gennemført, at man kan aftale mellem elev og virksomhed, at eleven kan gennemføre påbygning med henblik på at få studiekompetence og under denne påbygning kan få løn.
Det vil sige, at der ikke er udskrevet nogen blankocheck til nogen elever.
Der ikke tale om nogen rettighed, der er tale om en mulighed.
En mulighed, som formodentlig vil gøre det muligt for arbejdsgivere at rekruttere stadig flere elever, hvis alternativ ellers ville have været en gymnasial uddannelse.
Det vil give en tilførsel af højt kvalificerede medarbejdere til en industri og til et håndværk, som vi har meget god brug for.
At staten på ingen måde frasiger sig sit ansvar vises klart ved den ordning, som vi foreslår, nemlig at staten til AER indbetaler et beløb svarende til SU.
Der er rejst en bekymring om, at det her skulle være en ordning, som kunne lede til misbrug eller til et overforbrug, men det ser jeg absolut intet grundlag for.
Der er tale om en meget stor belastning for den enkelte.
En række af vores erhvervsuddannelser er tunge uddannelser, som kræver en stor indsats.
Hvis man som elev ved siden af det har mod på parallelt at skabe sig studiekompetence, så har vi at gøre med elever, som har meget mod på uddannelse, og som bør støttes videst muligt - også for at sikre, at vores erhvervsuddannelser har en klar placering, og at nogle af de elever, som har mod på videre uddannelse, får den mulighed.
Der er ikke tale om nogen form for glidebane.
Der er ikke tale om nogen form for aftalebrud.
Der er tale om en meget afbalanceret ordning, fordi det beror på aftale, og fordi staten står ved sit ansvar ved at indbetale et beløb svarende til SU'en.
Der er desuden tale om en meget ubureaukratisk ordning, fordi eleven ikke i nogle perioder skal modtage udbetalinger fra én institution og i andre sammenhænge skal udbetales løn fra arbejdsgiveren, som vedkommende kender.
Tværtimod er det for eleven og for virksomheden den mest ubureaukratiske ordning, man kan komme i tanker om, og så overlades det til de administrative systemer, AER og SU-Styrelsen, at finde ud af, hvordan afregningen praktisk skal ske.
Det sidste er, at det her på ingen måde er en opsigelse eller en fravigelse af den aftale, som vi indgik i begyndelsen af det her år med arbejdsmarkedets parter om 36.000 praktikpladser og en halvering af frafaldet af de praktikpladser, som vi rent faktisk har.
Jeg synes, det er vigtigt at huske anden del af målsætningen, for det er ikke nok at skabe praktikpladser, det skulle også meget gerne føre til praktikpladser, hvor den unge har mulighed for at gennemføre sin uddannelse.
Men den optimisme, som vi kan have i forhold til arbejdsaftalens gennemførelse, er en optimisme, som kan ligge på ca. 0,8 pct., for det er væksten i antallet af praktikpladser fra aftalens indgåelse og til de seneste tal, vi har, og det er i forhold til 1999, som stort set var det laveste antal indgåede praktikpladsaftaler i mands minde.
Hvis vi måler i forhold til nogle af de gode år, så må man sige, at situationen ser meget dramatisk ud.
De ting, som foreslås i lovforslaget, vil støtte aftalens indfrielse.
Det vil inspirere skolerne til at gøre et stadig mere opsøgende arbejde og sikre, at ingen skoler kommer til af - hvad skal man sige - forglemmelse eller magelighed at bruge skolepraktikken der, hvor det ikke er nødvendigt.
Tværtimod får skolerne den allerstærkeste tilskyndelse til at sikre, at eleverne kommer i egentlig ordinær praktik.
For det, som er udgangspunktet, og som jeg tror alle her er enige om, er, at selv om skolepraktikken er blevet bedre, så er det altid en fordel for elever, for virksomheder og for samfundet som helhed, at det er almindelige
, fordi det er en virkelighed, som er et meget væsentligt bidrag til, at erhvervsuddannelser rent faktisk løftes - også på det høje kvalitative niveau, som vores erhvervsuddannelser har.
Derfor synes jeg, at man med nogen ro kan gå til udvalgsbehandlingen.
Jeg vil meget gerne indgå i en dialog
med spørgsmål og svar, sådan at flere kan få afklaret de problemer, der måtte være, og de misforståelser, som måtte være opstået i forhold til lovforslagets forhold både til EUD-reformen, men også til aftalen med arbejdsgiverne.
Sådan som jeg hører de efter min mening gode bemærkninger, er der en meget stærk støtte til at sikre, at de unge, som vi har brug for, og som har det mod på uddannelse, som de rent faktisk viser, også får de praktikpladser, som de har brug for.