runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jytte Andersen (S), 2000-05-23:
Årsagen til, at regeringen overhovedet lægger det her lovforslag frem, er, som hr. Knud Erik Hansen sagde det, at vi gerne vil sikre, at den aftale, der er indgået mellem Boligselskabernes Landsforening, boligorganisationerne og Københavns Kommune, kan blive realiseret.
Og når vi ønsker det, så er det netop af hensyn til lejerne, af hensyn til, at huslejestigningerne vil blive minimeret til 10 kr. pr. m2.
Det var så også noget af det, som hr. Knud Erik Hansen var inde på.
Vi går ikke ind og dissekerer aftalen.
Vi går ind og siger, at den er fornuftigt skruet sammen, og sikrer os, at ved, at vi yder Landsbyggefonden et lån, kan Landsbyggefonden sikre, at huslejerne ikke stiger, som de ellers ville have gjort.
Derfor synes jeg egentlig, at den omsorg, som Enhedslisten har for lejerne, forekommer at være lidt hul, for hvad ville der ske, hvis denne her aftale ikke blev realiseret?
Så ville der ske det, at boligorganisationerne skulle betale sig ud af deres tilbagekøbsklausuler, og det ville ske på en sådan måde, at det ville komme til at belaste huslejerne væsentligt mere, end der er tale om her, hvor det drejer sig om 10 kr. pr. m2.
Det er klart, at for de borgere, hvad enten det nu er lavtlønsgrupperne, eller det er pensionisterne, som er omfattet af boligydelsesreglerne, er det de almindelige boligydelsesregler, der gælder.
Der er afsat 25 mio. kr.
ekstra til boligydelser for netop at sikre, at de laveste indkomster vil blive kompenseret, hvis de vel at mærke ikke er oppe over indkomstloftet.
Så vil jeg godt sige, at jeg synes, at det forslag, som Centrum-Demokraterne, fru Annie Lunde, har inspireret til i denne her sammenhæng, er glimrende, nemlig at det skal fremgå
meget klart af huslejeindbetalingerne, hvilken del af huslejestigningerne der knytter sig til tilbagekøbsaftalerne her.
Når jeg synes, at det er glimrende, er det sådan set, fordi ansvaret for den del af huslejeforhøjelserne jo klart ligger på boligselskaberne selv og på Københavns Kommune.
Men til hr. Keld Albrechtsen: Jeg synes som sagt, at hensynet til lejerne, sådan som det bliver fremstillet af Enhedslisten i dag og i denne her sag, forekommer at være en anelse hul, for hvis der var et flertal imod det her lovforslag, ville lakmusprøven vise væsentligt større huslejestigninger.
Og det er i virkeligheden det, Enhedslisten lægger navn til, når Enhedslisten stemmer imod denne her lovgivning.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-05-23:
Jeg må jo sige, at det er, som om Socialdemokratiet og SF forsøger at fremstille det her som noget, der alene er aftalt mellem Borgerrepræsentationen og boligselskaberne i Københavns Kommune, og noget, som man nærmest overhovedet ikke har noget som helst at gøre med.
Men man kan da under ingen omstændigheder hævde, at man ikke her i Folketinget har ansvaret for, at pensionister kommer til at betale den fulde huslejestigning uden at kunne få boligydelse til det.
Det er da en konsekvens af en boligydelses- og boligstøttelovgivning, som ikke fungerer efter hensigten.
Det er og bliver alene Folketingets ansvar.
Man kan ikke påstå, at det er Københavns Kommunes skyld, hvordan ministeren og Folketinget har indrettet boligydelsesreglerne, og dér bekymrer det mig, at man kan sende den regning videre.
Så siger ministeren, at der er afsat 25 mio. kr., som om det var noget, ministeren sådan havde fremskaffet en bevilling til.
De 25 mio. kr. er jo kun udtryk for, at de samlede huslejestigninger giver en stigning i udgifterne til boligydelser og boligsikring.
Så vil jeg blot gøre den bemærkning, at det minder mig om den gamle historie om konen, der ser sin søn hænge i galgen og så siger: Tak du Gud, min søn, at du ikke blev dømt ved Ribe Ret!
Det er jo det, man kommer til at tænke på, når ministeren siger, at hvis man ikke stemmer for den her huslejestigning, så vil der komme langt større huslejestigninger.
Sådan kan man efter min mening ikke argumentere for ulykker.
Jytte Andersen (S), 2000-05-23:
Jeg ved, at hr. Keld Albrechtsen har forstået lovforslaget.
Så må hr. Keld Albrechtsen også kunne se, at årsagen til, at vi går ind det her, er, at vi yder et lån til Landsbyggefonden, således at Landsbyggefonden kan sikre, at huslejestigningerne ikke bliver så høje, som de faktisk skulle være blevet efter aftalen.
Og derfor er det selvfølgelig rigtigt nok, at hvis der ikke er lovhjemmel til, at Landsbyggefonden kan yde lån til nedbringelse af huslejerne, så vil de stige.
Til spørgsmålet om boligsikring: Jamen boligsikringsreglerne og boligydelsesreglerne gælder fuldstændig, som de altid har gjort.
Det afhænger af, hvilken indkomst borgeren har, hvilken økonomisk situation borgeren er i, hvad enten det er en borger, der ikke får særlig meget i løn og dermed er nede på det indkomstgrundlag, der giver mulighed for boligsikring, eller det er en pensionist, som får en boligydelse.
Hvis man indkomstmæssigt kommer op over det, ja, så får man ikke en boligydelse, men der sker ikke nogen ændring af boligydelsesreglerne.
Så kan vi diskutere, om vi skal lave en helt ny boligstøttelovgivning, men det er jo sådan set ikke det, det her lovforslag handler om.
Det her lovforslag handler om, at vi vil maksimere huslejestigningen til at være 10 kr. pr. m2 fra år 2002 og frem, og så trappes det ned, når gælden til Landsbyggefonden er betalt.
Sådan er det.
Kommer huslejen derover og man rammer loftet, så kan man ramme det i nedadgående retning, og så får man boligstøtte, men hvis man kommer op over loftet, ja, så får man ikke boligstøtte, men så er det jo, fordi ens samlede indkomst ikke tilsiger, at man kan få boligstøtte.
Knud Erik Hansen (SF), 2000-05-23:
Jeg vil da godt gentage over for hr. Keld Albrechtsen, at vi synes også, det er et problem med hensyn til boligydelse og boligsikring, at de, der rammer ind i loftet, faktisk får en reel ekstraudgift, uden at de faktisk har nogen andel i det.
Men så vil jeg også godt sige, at hvis vi havde gjort det modsatte og var gået ind og havde blandet os i den her aftale, som hr. Keld Albrechtsen næsten siger vi skulle have gjort, så ville det da også være problematisk.
Det her er en aftale mellem Københavns Kommune og boligselskaberne, og den mener jeg ikke vi skal gå ind og blande os i.
Det er deres aftale, og det er deres ansvar.
Jeg sagde før, at vi gerne havde set, at de havde lavet en aftale, der havde givet en lavere husleje.
Det har de ikke gjort, men konsekvensen, hvis vi ikke går ind og støtter det her forslag, er faktisk, at der kommer en huslejeforhøjelse, der er mindst dobbelt så stor.
Plus det, som jeg sagde før, at hvis vi ikke støtter det, så kan vi risikere, at to tredjedele af de almene boliger i København forsvinder som almene boliger.
Derfor har vi god grund til at gå ind og støtte den aftale, der er lavet, selv om der kan være punkter i den, som vi godt kunne synes skulle være anderledes.
Anni Svanholt (SF), 2000-05-23:
For det første vil jeg gerne på SF's vegne sige, at vi stemmer imod de ændringsforslag, som er stillet af Venstre og De Konservative.
Det er jo ændringsforslag, som går stik imod det, vi gerne vil i SF, og de holdninger, vi har.
Derudover vil jeg gerne gøre nogle bemærkninger til det fælles betænkningsbidrag, der er lavet af Socialdemokratiet, Centrum-Demokraterne, Det Radikale Venstre og SF.
offentligt tilgængelige?
Jytte Andersen (S), 2000-05-23:
Skal vi det - og det er jo sådan set det, lovforslaget går ud på: at vi skal tænke køn ind i alle politikker, i al forvaltning, i al planlægning - så siger det sig selv, at det er nødvendigt, meget nødvendigt endda, at vi får et fornuftigt og rigtigt grundlag at gøre det på, og dertil hører statistik, dertil hører viden.
Så svaret er bekræftende.
Vi har brug for mere kønsopdelt statistisk grundlag for at komme videre med hensyn til en vurdering af, om en given ny lovgivning fremmer eller mindsker muligheden for en reel ligestilling.
Og jeg vil meget gerne give tilsagn om, at jeg både er opmærksom på det her og prioriterer det her område med hensyn til en kønsopdelt og selvfølgelig også offentligt tilgængelig statistik.
Charlotte Antonsen (V), 2000-05-23:
Det er til arbejdsministeren.
Altså det fremgår eksplicit af EU-direktivet, at hviletidsreglerne kan fraviges - det er så under nogle forudsætninger - men det fremgår eksplicit, som det også fremgår af beslutningsforslaget.
Dernæst skriver ministeren altså selv i svar til udvalget, at jo mindre mulighed der er for, at arbejdsgiveren kan måle arbejdstiden - og det er jo det, der er tale om her - jo større sandsynlighed er der for, at hviletidskravene kan fraviges.
Så ministeren siger altså i sit svar til udvalgene også ja til, at selvfølgelig kan man lave nogle mindre rigide regler på det her område.
Hvorfor i alverden har man så gjort noget andet i januar måned i år?
Så vil jeg gerne spørge ministeren om en ting til, som ministeren ikke kom ind på i sit svar.
Det er: Hvad med kontrollen?
Der har vi fået et svar, som hedder, at man normalt ikke fører tilsyn i ansattes hjem, og hvad vil man med en lovgivning, som beskytter lønmodtageren, hvis man ikke agter at kontrollere den pågældende lovgivning?
Det er jo meningsløst at lovgive på den måde; det er at lovgive med hovedet under armen.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-05-23:
Jeg skal ikke gentage de principielle betragtninger over, hvorfor Enhedslisten ikke kan stemme for det her lovforslag.
Det har vi skrevet om i betænkningen, og det vedrører naturligvis huslejestigningerne.
Jeg vil godt spørge ministeren, om det ikke hos regeringen opfattes som et meget stort problem, at vi under udvalgsarbejdet har fået dokumenteret, at hundredvis af pensionister og også hundredvis af familier, der modtager boligsikring, faktisk kommer til at betale den fulde huslejestigning selv, fordi de ramler ind i de lofter, der gør, at de hverken helt eller delvis kan få dækket en huslejestigning.
Jeg går ud fra, at ministeren må være enig i, at det ikke kan være rigtigt, at disse mennesker skal pålægges en særlig særskat til dækning af Københavns Kommunes gæld, for det er jo de mennesker i samfundet, som har de allermindste indkomster.
Men det svar, som vi har fået i Folketingets Boligudvalg på det spørgsmål, giver jo ikke noget håb for de mennesker.
Det fremstilles nærmest, som om det ikke bekymrer regeringen, at de mennesker selv kommer til at betale den fulde huslejestigning.
Egil Møller (DF), 2000-05-23:
Konkurrenceloven har under udvalgsarbejdet ændret sig afgørende i forhold til ministerens oprindelige lovforslag.
Bl.a. kan Konkurrencerådet nu gribe ind mod en eventuel konkurrenceforvridning fra offentlige virksomheder.
Forhåndsbesked til virksomheder, som kan være i tvivl om en monopolstilling, er ligeledes en forbedring.
Bødeniveauet er nu mere rimeligt end i det oprindelige forslag.
Dansk Folkeparti kan efter bl.a. disse forbedringer støtte lovforslaget.
Marianne Jelved (RV), 2000-05-23:
Det er det, der er det centrale, og det er det, der er velgørende for dansk erhvervsliv og for at finansiere det danske velfærdssamfund.
Derfor bør man afvise forslaget, og det er der heldigvis et meget stort flertal i Folketinget der gør.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-05-23:
Dette er ikke et forslag fra Nationernes Europa, dette er et forslag fra mig som medlem af folketinget - sådan er det - og det er et forslag, som bygger på, at man holder fast i kronen.
Den mulighed må man efterhånden også tage i betragtning.
Til det, ministeren siger, og som er gået igen i betænkningen til forslaget, er kun at sige, at vi nu har en vismandsrapport, at den i sin helhed bliver offentliggjort i morgen kl. 12, og at vi kender konklusionerne.
Vismændene debatterer vores valutapolitik.
De diskuterer også, om det fortsat er klogt at fastholde den type fastkurspolitik, vi har valgt.
I modsætning til svenskerne, i modsætning til nordmændene, i modsætning til islændingene, i modsætning til schweizerne, i modsætning til Storbritannien fører vi en valutapolitik, som måske ikke mere er fornuftig,
hvis euroen fortsætter med at falde.
Jeg vil bare nævne den kendsgerning, at den lange rente - den rente, der har betydning for byggeri og beskæftigelse - i Sverige nu ligger under den tyske eurorente.
Måske var det en idé at overveje det, vismændene stiller forslag om.
Marianne Jelved (RV), 2000-05-23:
Jeg vil gerne takke Erhvervsudvalget som helhed for et, som hr. Ole Sohn karakteriserede det, ualmindelig grundigt forarbejde til lovbehandlingen her i dag.
Jeg er enig i hr. Ole Sohns betragtninger, og jeg synes også, at der er kommet utrolig mange gode forslag, og at der har været en god og konstruktiv drøftelse med udvalget. Jeg vil godt understrege, som hr. Ole Sohn selv gjorde det her til sidst i sit indlæg, at hovedformålet med disse finansielle love har været at følge det arbejde op, som bl.a. Erhvervsudvalget har iværksat for år tilbage med analyse af udviklingen af den finansielle sektor, herunder koncerner, og derfor er jeg ked af og ærgerlig over, at SF og Enhedslisten ikke vil medvirke til at øge tilsynet med de finansielle koncerner, herunder moderselskaberne.
Det var bl.a. et af de problemer, der lå bag Hafniasagen.
Det synes jeg godt at Enhedslisten og SF kunne have bidraget med, og jeg synes, det er trist, at de ikke gør det.
Jeg synes, det er helt exceptionelt at høre SF's ordfører stå og henvise til, at Finansrådet mener, det er unødvendigt at gøre en ekstraindsats for at føre tilsyn med det finansielle holdingselskab, som er ejer af finansielle koncerner.
Hvad angår det andet tema, hr. Ole Sohn berører, om de sædvanlige kundeoplysninger og samtykke, har jeg jo for længe siden givet tilsagn om at arbejde med disse temaer, men jeg så gerne, at man skilte de to problemstillinger ad, og derfor selvfølgelig tilsagnet som svar på et spørgsmål fra udvalget, men det er jo ikke et tilsagn, som er af ny dato, og det ved hr. Ole Sohn udmærket.
Det er der tidligere givet
mundtligt tilsagn om.
Ole Sohn (SF), 2000-05-23:
Det er lige for at komme med en lille korrektion.
Naturligvis vil vi gerne være med til at styrke tilsynet med den finansielle sektor.
Det burde være hævet over enhver tvivl.
Men pointen i det, jeg gav udtryk for, var, at den finansielle sektor - og det er da naturligt - ønsker så lidt kontrol som overhovedet muligt.
Det er også hævet over enhver tvivl.
Og pointen er jo, at grunden til, at den arbejder meget for den model, som ministeren nu ønsker at få igennem Folketinget, er, at den åbner for i langt videre udstrækning at kunne bruge kundeoplysningerne internt i koncernen.
Det nytter ikke noget, at ministeren ryster på hovedet, for Den Danske Bank har dokumenteret det.
Den har dokumenteret, at den fifler med samtykkeerklæringerne.
Det er derfor, jeg siger, at vi er nødt til at få strammet reglerne om samtykke.
Det burde vi gøre i samme moment, for så er der vel lidt ræson i det, men hvis først man rækker de finansielle institutter en lillefinger, så tror jeg nok, vi ved, hvad de ønsker at gøre ved den: Så tager de fat i hele armen, nøjagtig på samme måde, som de har gjort med begrebet »sædvanlige kundeoplysninger«, som var klart defineret i den tidligere lov af 1989, men hvor der er sket et skred.
De har taget den ene oplysning til sig efter den anden, for de kunne bruge dem internt.
Derfor er det nødvendigt, at Folketinget sætter hælene i og siger: Hertil og ikke længere.
Det er der andre der har sagt i andre sammenhænge, men her er det i hvert fald påkrævet.
Frank Dahlgaard (UP), 2000-05-23:
Behandlingen af dette forslag under førstebehandlingen og også under udvalgsbehandlingen giver alle, der har lidt forstand på nationaløkonomi, det indtryk, at det har Folketinget ikke, og at det har økonomiministeren heller ikke.
I hvert fald lader hun, som om kronen ligger fast, og der skal ikke røres ved den.
Men kendsgerningen er, at den danske kronekurs i de sidste 16 måneder er faldet med 8 pct. med alle de ulykker, det giver i form af øget inflation, dårligere bytteforhold og større gæld til udlandet, alle devalueringens problemer, og der er det specielt inflationen, fordi importen bliver dyrere, som er et problem.
Det kan man justere på ved at opjustere kronekursen inden for det gældende valutakurssamarbejde; det vil føre kronekursen tilbage, hvor den var i oktober-november måned.
Jeg bemærker, at en nationaløkonom som Bjarne Møgelhøj, tidligere formand for FDB, i dagbladet Politiken den 13. maj også kommer med forslaget om at revaluere kronen nu, og jeg har mærket mig og håber også, at Folketinget vil gøre det, at bankøkonomer fra den internationale investeringsbank Solomon-Smith-Barney peger på muligheden af en revaluering af den danske krone.
Det har intet med uansvarlig politik at gøre.
De spørgsmål og svar, der er givet i udvalget omkring det her forslag, afviser ikke, at Danmark er i en situation, hvor samtlige betingelser for en fornuftig mindre justering af kronens kurs opad er til stede for at modvirke det fald, kronekursen har været ude for, fordi vi tankeløst og slavisk følger euroen i dens styrtdyk.
Jørn Jespersen (SF), 2000-05-23:
I SF er vi ret uforstående over for, hvad det egentlig er, regeringen har ønsket med det lovforslag til en ny konkurrencelov, som den har fremsat.
Efter at den gamle konkurrencelov blev vedtaget, blev der rejst massiv kritik
af, at den var for slap, at den ikke virkede efter sin hensigt, at den ikke sikrede en effektiv konkurrence til gavn for forbrugerne i form af lave priser, bredt varesortiment, høj kvalitet i udbudet osv. Så kommer regeringen velvalgt med et forslag til en stramning af konkurrenceloven, hvorefter den vælger at gå sammen med Venstre og De Konservative med henblik på, at der alligevel ikke sker nogen reelle ændringer af loven.
Så spørger vi os selv: Hvad skulle det egentlig til for?
Nu står vi altså her med et lovforslag, hvor der intet er ændret i Konkurrencerådets sammensætning.
Det har ellers været et af de mest massive kritikpunkter, at vi har et stort, ineffektivt konkurrenceråd med en for massiv repræsentation for erhvervslivet.
Der er intet ændret i det lovforslag, som vi vedtager om et øjeblik.
Man har også gjort grænsen for fusionskontrol så høj, at der stor set ikke er nogen fusioner, der vil blive omfattet af den.
Det er et spil for galleriet uden reel betydning.
Man har lavet nogle meget svært gennemskuelige markedsafgrænsninger, som betyder, at når man skal undersøge en virksomheds dominerende stilling, så er markedsafgrænsningen åben som en ladeport.
Især begrebet potentiel konkurrence er dybt betænkeligt.
Det vil efter vores bedste vurdering betyde, at en lang række virksomheder, som har en reelt dominerende placering på markedet, alligevel ikke vil blive underlagt lovens krav, fordi de kan henvise til en eller anden form for eventuel potentiel konkurrence i fremtiden. Bøderne, som ellers blev lanceret med piber og trommer, er udsat til år 2002 med en stor sandsynlighed for, at de ikke bliver til noget.
Hvad skulle det så til for?
Det krav, som SF har stillet undervejs i forhandlingerne, om at sikre en bedre mulighed for myndighederne for at løfte bevisførelsen er der intet gjort ved.
Alt i alt må vi sige, at vi synes, det er temmelig uforståeligt, hvad regeringen har ønsket med det her forslag,
og derfor stemmer vi imod såvel ændringsforslagene som hele lovforslaget.
Ole Sohn (SF), 2000-05-23:
Jamen jeg tror, at Det Konservative Folkepartis ordfører enten ikke kan eller ikke vil, givetvis det sidste, forstå, hvad jeg siger.
Det andet, jeg sagde, og det gentager jeg også gerne, også sådan, at ministeren kan høre det, og at fru Pia Christmas-Møller kan høre det samtidig, er, at arbejdsmiljøreglerne skal virke på en sådan måde, at de fungerer her i det nye årtusinde.
Man kan ikke tilrettelægge arbejdsmiljøregler, som man kunne gøre omkring det forrige årtusindskifte, man kan aldrig fravige med SF's stemmer, at det er en beskyttelseslov for lønmodtagere.
Så den smidighed, der skal lægges ind, og som ministeren har givet tilsagn om at komme med, i hvert fald med forslag til, afventer vi, og når vi har set, hvilket udspil der kommer, så kan vi tage en debat om, hvorvidt det kan gøres bedre, eller om vi synes, det er de geniale løsninger, der er kommet frem.
Frode Sørensen (S), 2000-05-23:
Det kunne passe ordføreren, ja.
Det er til den såkaldte handle all cards-klausul.
Der vil der ske det, at Socialdemokratiet vil undlade at stemme til dette ændringsforslag.
Det skyldes ikke manglende sympati, men simpelt hen, at det er unødvendigt at indflette det i dette lovforslag, idet der er taget højde for det spørgsmål især i konkurrencelovens § 6, stk. 1, men også dette lovforslags § 4, stk. 3, forhindrer, at der sker denne konkurrencebegrænsning.
Derfor vil man se, at Socialdemokratiet undlader at stemme.
Anne Baastrup (SF), 2000-05-24:
Den dag, Højesteret afsagde den kendelse, som danner baggrund for det her beslutningsforslag, havde jeg et møde med et par psykologer, der gennem flere år har beskæftiget sig med incestramte børn, og de fortalte bl.a., at man i en byret for nogle år siden havde afhørt et barn.
Hun sad helt alene midt i retssalen uden en voksen, hun kunne støtte sig til.
Krænkeren sad i retssalen, og barnet havde det meget, meget svært.
Derfor var det en god ting, at Højesteret kom frem til denne her kendelse, at man nu kan foretage videoafhøringer af børn, der har været udsat for incest.
Det er et stort fremskridt.
Det, der jo så er vigtigt også, er, at den videoafhøring bliver foretaget på en sådan måde, at når et barn har rejst en sag, så skal hun eller han ikke udsættes for unødvendigt mange videoafhøringer.
Det er også vigtigt, når der er rejst en sådan sag, og hvor barnet har måttet fortælle, hvad der er sket, at barnet ikke kommer i den situation, at den pågældende frikendes, fordi man fra domstolenes side ikke har kunnet anerkende en videoafhøring og ikke har kunnet acceptere kronvidnets forklaring.
Derfor tror jeg, vi i første omgang skal afvente justitsministerens redegørelse og selvfølgelig også arbejde videre på, hvordan vi kan sikre, at børn bliver afhørt så skånsomt som muligt, og derfor var jeg også tilfreds, da jeg så forleden dag, at Politiskolen nu har taget initiativ til kurser, hvor både færdiguddannet politi og politifolk under uddannelse lærer at afhøre børn - lærer hvordan man afhører på en sådan måde, at man ikke lægger dem historier i munden, samtidig med at man beskytter dem under afhøringen.
Jeg ser frem til, at politiet får nogle nye erfaringer med den type afhøringer.
Disse erfaringer kan måske føre frem til, at vi kan få de såkaldte monitorrum og videoafhøringsrum, eller hvad man nu kalder dem, etableret på andre steder end politistationen, på steder, som minder mere om hjemlige forhold. Så tror jeg også, vi kunne få sikkerhed for, at en videoafhøring af et barn kun skal ske én gang, og samtidig har jeg også tillid til, at hvis politiet vælger at fortælle, at sigtede eller mistænkte sidder og lytter med, foregår det på en sådan måde, at barnet er trygt ved det.
Alt i alt synes jeg, det er nogle gode initiativer, ministeren har taget.
Jeg synes, det er den rigtige måde, Rigsadvokaten har fortolket Højesterets kendelse på, og jeg håber inderligt, at den statistik, vi allerede har fået, viser, at billedet af, at de børn, der skal videoafhøres, ikke tager skade af det, bliver fastholdt.
Vi afviser altså forslaget.
Frank Aaen (EL), 2000-05-24:
Vi foreslår bare, efter hvilke kriterier en positivliste skal udarbejdes, og vi har helt tryg tillid til, at regeringen, når den får sådan et pålæg af Folketinget, kommer med en velbegrundet liste.
Vi vil da også gerne bøje os for, at der er nogle ting, hvorom man siger: Det kan vi endnu ikke afklare, så det må vi lige lægge til side.
Men det, jeg hørte før fra Venstre og De Konservative, var jo stort set en total afvisning.
Det går godt nok, som det går.
Og det er det, der undrer mig lidt, for jeg vil sige: Hvis partier har mod til i pressen at udtale sig hårdt og kontant, er det altid, synes jeg, lidt underligt, når man ikke lader den tilsvarende klare melding gå igen, når det kommer til en diskussion om samme emne i Folketinget.
Gyda Kongsted (V), 2000-05-24:
Nej, vindene er ikke skiftet, men som ministeren siger, vi skal jo altså have noget mere konkret at kunne forholde os til for ligesom at kunne lovgive ordentligt herinde.
Og det er dét, vi lægger op til.