runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Flemming Oppfeldt (V), 2003-03-27:
Jeg mener, at jeg svarede den socialdemokratiske ordfører i en tidligere omgang, men så må jeg gøre det tydeligt.
Vi regner ikke med, at kommunernes udgifter kommer til at vokse, for så vil det jo underminere den politik, vi står for.
Vi ønsker faktisk, at de sociale udgifter bliver mindre som følge af, at folk kommer i beskæftigelse.
Så spørger den socialdemokratiske ordfører om de her job i Vejle Amt, om jeg har undersøgt, hvad det er for noget.
Det har jeg faktisk gjort, og de er til rådighed for indvandrere og flygtninge, som jeg har fået det oplyst.
Det er rengøringsjob, opvaskerjob, køkkenhjælp og job i landbruget; job, der umiddelbart kan bestrides af indvandrere og flygtninge og alle andre ufaglærte.
Det er lidt af en luksusdiskussion, at vi ikke tager fat om spørgsmål om, hvordan vi får folk ind på arbejdsmarkedet, men hænger os i, hvordan ydelserne ser ud.
Jeg vil sige til hr. Søren Søndergaard, at han ikke har ret i sin opremsning, for dagpengesatserne er uændrede, kontanthjælpssatserne er generelt uændrede, førtidspensionen er uændret, folkepensionen er uændret, stort set alt, hvad der findes, er uændret.
Vores konklusion på det her er, at starthjælpen skal ses i sammenhæng med de andre integrationsværktøjer, som Folketinget er ved at gennemføre i øjeblikket, herunder også programmet »Flere i arbejde«, og først, når de to elementer kan ses i sammenhæng, kan vi få en integrationspolitik, som rykker for alvor.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2003-03-27:
Jeg vil gerne vide, hvilke initiativer der er taget for at få evalueret denne her ordning.
Regeringen har den holdning, at starthjælpen vil virke, men hvad har man sat i værk for at måle, om den virker?
Det var mit ene spørgsmål.
Det andet er mere en kommentar til noget af det, Venstres ordfører siger, nemlig at starthjælpen skal ses i relation til, hvad vi i øvrigt foretager os.
Det er jeg fuldstændig enig i.
Med det lovforslag, der blev behandlet for få timer siden her i salen, og som drejer sig om, at vi løser de samspilsproblemer, der er mellem kontanthjælpen og den laveste løn, man kan få ude på arbejdsmarkedet,
burde argumenterne også være til stede for at se, om vi så kan afskaffe starthjælpen.
For de problemer, vi med sikkerhed havde i bistandshjælpssystemet og kontanthjælpssystemet, bliver løst med det lovforslag, der er blevet fremsat i dag.
Det vil jo også gælde flygtninge og andre, også statsborgere, der ikke har opholdt sig i 7 år ud af 8 i Danmark.
De problemer, der ville være med samspilsproblemer, ville også være løst med den lovgivning, der er blevet lagt frem.
Med andre ord: Hvorfor er vi så ikke klar til at afskaffe starthjælpen?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2003-03-27:
Regeringen har fra starten haft som mål at skabe større valgfrihed for borgerne på så mange områder som muligt.
Pensionsområdet er kun et enkelt af dem, men til gengæld også et vigtigt område.
Mange mennesker oplever, at de sparer op til deres alderdom, uden at de har indflydelse på, hvordan det går med de penge, de sparer op.
Det vil vi gerne prøve at lave om på, og det første skridt er nu taget med dette lovforslag.
De får nu mulighed
for at få indflydelse på investeringsstrategien og dermed resultatet af deres opsparing.
Og hvis de ønsker det, har de mulighed for at flytte pengene helt ud af SP og over til en anden pensionsforvalter.
Dermed lever SP op til ønsket om at give borgerne større medindflydelse på de beslutninger, der er vigtige for dem.
Jeg vil gerne takke de ordførere, der har støttet lovforslaget.
Det gælder såvel spørgsmålet om udgifterne til etablering af ordningen som tidspunktet for valgfrihedens indtræden, og de spørgsmål vil jeg naturligvis meget gerne besvare under udvalgsbehandlingen.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2003-03-27:
Hvis det viser sig, at starthjælpen virker, vil hr. Flemming Oppfeldt så tage initiativ til, at alle på kontanthjælp øjeblikkelig kommer på starthjælp?
Flemming Oppfeldt (V), 2003-03-27:
Jeg tager ordet for lige at prøve at finde ud af, om jeg i det hele taget har brugt det rigtige nyhedsbureau.
Jeg har slået op under noget, der hedder dagensnyhed@socialdemokratiet.dk, og det kan godt være, det virkelig er dagens nyhed, jeg har fat i her.
Jeg vil prøve at citere lidt fra dagens nyhed.
Det er en Lene Jensen, som bliver refereret i dagens nyhed, og der står: »Jeg kan godt forestille mig større valgfrihed, fx i form af forskellige puljer, hvor folk kan placere deres penge.«
Jeg bliver rigtig nysgerrig nu.
Det forslag, vi drøfter her,
drejer sig dels om, om man kan flytte sine penge ud af SP, men det drejer sig også om etableringsomkostninger ved at etablere sine egne puljer.
Det koster 40 mio. kr.
Er Socialdemokratiet tilhænger eller modstander af, at den udgift bliver fælles for alle SP-indehavere?
Lars Barfoed (KF), 2003-03-27:
Fru Lene Jensen fik det til at lyde, som om folk nærmest blev ruineret på grund af de omkostninger, der er forbundet med at etablere en valgmulighed for folk, og fru Lene Jensen fik det også til at lyde, som om man overhovedet ikke anede noget som helst om, hvilke omkostninger der bliver tale om.
Er det ikke også korrekt, at det, for så vidt angår driftsomkostningerne forbundet med de flytninger, der finder sted, kun vil være dem, som vælger at benytte sig af flytningerne, der skal betale for dem? Det er den omkostning, man ikke kan vide med sikkerhed hvad beløber sig til, men man siger dog, at flyttegebyret, hvis man skal helt ud af ATP, forventes at kunne holdes under 200 kr., og så vil der være et mindre gebyr i forbindelse med senere overførsler; gebyr i forbindelse med valg af investeringspuljer via nettet kommer til at udgøre mindre end 20 kr. pr. valg, mens det, som alle kommer til at betale for, at alle har valgmuligheden, beløber sig, som hr. Flemming Oppfeldt sagde, til sådan ca. en tier om året i 5 år.
Det er jo ikke mange penge.
Lene Jensen (S), 2003-03-27:
Nu gik det op for mig, hvad det var; det er simpelt hen en halvgammel nyhed, som hr. Flemming Oppfeldt sådan set ikke engang havde behøvet at hoppe på nettet for at finde, han kunne bare have hørt efter, hvad jeg sagde i min ordførertale, for der sagde jeg jo rent faktisk, at vi synes, det kan være en fin idé med puljer, hvis man nu har lyst til at støtte foretagender, som har nogle etiske overvejelser om, hvad de render rundt og laver, eller hvad det nu kan være.
Det synes vi er fint nok.
Men vi har altså også den holdning - og jeg beklager, hvis den ikke er skrevet ind i den fire linjer lange nyhed, der er udsendt for en uge eller 10 dage siden - at det er dem, der bruger de her muligheder, som også må betale for dem.
Og det går jo ud over andre, hvis andre skal være med til at betale gildet.
Hr. Lars Barfoed har fuldstændig ret i, at der er etablering og der er drift, og jeg hilser det velkommen, at gebyrerne på driftssiden rent faktisk bliver rettet mod dem, der i givet fald vil bruge det her.
Men der er jo andre driftsomkostninger end selve flyttehandlingen; der er f.eks. hele informationssiden i forbindelse med, at lønmodtagerne skal have et grundlag for eventuelt at foretage de her valg.
Jeg anerkender, at der er den skelnen, men jeg anerkender stadig væk ikke, at det er rimeligt, at folk, der ikke har lyst til at bruge det her system, men som hellere vil overlade deres penge i de professionelle investorers hænder, skal betale for, at andre skal have valgmuligheder.
Flemming Oppfeldt (V), 2003-03-27:
Jeg synes, det er den mest nidkære socialdemokratiske vogten over 10 kr., jeg nogen sinde har oplevet.
Jeg tror, der ligger en helt anden dagsorden bagved.
Jeg tror simpelt hen, det er, fordi man ikke ønsker at lave tingene om, man ønsker ikke at give borgerne valgfrihed.
Lad mig prøve med et helt præcist eksempel: Lad os sige, at man får lavet sådan en etisk pulje, som vi her taler om, og lad os nu sige, at det drejer sig om investering hos pelsdyravlere, der ikke pelser deres dyr, men lader dem dø en naturlig død, og lad os så sige, at jeg bliver den allerførste, der vil investere mine penge i det.
Ifølge fru Lene Jensen skal jeg så, hvis jeg er den allerførste og den eneste, betale 40 mio. kr. Det er da ikke en måde at stille tingene op på.
Der må da være noget, der er etableringsomkostninger i en virksomhed, som hele virksomheden dækker.
Det er da heller ikke den første, der går ind og køber en hakkebøf hos købmanden, der betaler hele købmandens dybfryser.
Jeg synes, det er skammeligt.
Bent Bøgsted (DF), 2003-03-27:
Fru Lene Jensen: SP-ordningen har været administreret af ATP-huset eller dem, der nu sidder og passer SP-ordningen.
Der har ikke været mulighed for den enkelte til at vælge en pulje at investere i, og man har selvfølgelig fået trukket et administrationsgebyr af sine SP-indbetalinger.
Vi er også alle sammen blevet trukket, når der har været kurstab.
Man har ikke haft mulighed for at vælge en pulje, der har været mere sikker mod kurstab.
Det har man, hvis man nu har penge i et pengeinstitut i en pensionsordning.
Så kan man vælge sikre puljer, der ikke giver så store kurstab.
Men banken trækker alligevel et administrationsgebyr.
Hver gang de kommer med en ny pensionspulje, man kan få mulighed for at investere pengene i, trækker de automatisk et administrationsgebyr, uden at folk sådan rigtig bliver spurgt: Vil I nu være med til at betale for den nyordning, vi laver her?
Nu bliver der inden for SP også mulighed for, at den enkelte selv kan vælge en investeringspulje, som man kan investere i, og så er det også rimeligt, at SP trækker administrationsgebyr til de forskellige puljer.
Det er en naturlig ting.
Sådan er det alle steder, også i de pensionsordninger, som fru Lene Jensen selv har i banken - hvis hun har nogen.
Det skal jeg selvfølgelig ikke kunne udtale mig om, da jeg ikke kender fru Lene Jensens økonomi.
Lene Jensen (S), 2003-03-27:
Jeg takker dels for stilkarakteren fra hr. Oppfeldt og for interessen for min privatøkonomi fra hr. Bent Bøgsted.
Det er jo altid dejligt at være interessant på den måde. Til hr. Flemming Oppfeldt omkring nidkærhed over 10 kr.:
Vi ved ikke, hvad beløbet er.
Når der i ATP's høringssvar - det er sådan set dem, der skal lave arbejdet - står, at der er en usikkerhed på op til 100 pct. i forhold til bare den del af det, der handler om den tekniske etablering.
Når vi ved, at man i Sverige har måttet til lommerne i milliardklassen for at lave noget, der ligner det her, og når vi i øvrigt ved, hvad der somme tider er sket med hel- og halvoffentlige edb-systemer, som har skullet laves fra grunden på omkostningssiden, så synes jeg, det er en smule flot at blive ved med at slynge omkring sig med den dér tier.
I øvrigt kan man jo sagtens lave systemer, der gør, at man ad åre får afskrevet de omkostninger, der er i forhold til dem, som så bruger systemet.
Der betaler man for valgfriheden, hvis man ønsker at bruge den.
Og det er jo der, jeg er meget krænket på folks vegne over, at de får brudt deres frihedsrettigheder til at sige fra over for det her, nemlig hvis det tvangselement, som er i det her forslag, kommer igennem. Må jeg så sige til hr. Bent Bøgsted: Jeg er jo enig i, at det kan være fint med puljer - det var det, jeg sagde i min ordførertale, og det er det, jeg har sagt ved andre lejligheder.
Jeg er uenig i, at man på den måde pålægger øgede administrationsomkostninger, for når det bliver sagt, at man så trækker pengene fra SP, så nej, man trækker pengene fra hr. Bent Bøgsteds konto og fra min konto og fra alle de andre konti, som i forvejen er kommet til at se anderledes ud, fordi hr. Bent Bøgsted har lagt stemmer til at afskaffe det solidariske element, der var i SP-ordningen, da den blev oprettet.
Det er jo ikke penge, der kommer sådan.
Det er pensionsmidler, som går til administration, og derfor synes
jeg, at folk bliver snydt, hvis det her går igennem.
Bent Bøgsted (DF), 2003-03-27:
Der kan siges meget om det her, men i Dansk Folkeparti har vi nu altid betragtet SP-bidraget som en begrænsning i lønmodtagerens indkomst.
Det kom til at virke som en ekstra form for skat her og nu, og det gjorde det af den grund, at lønmodtagerne ikke selv fik indflydelse på, hvad der skete med SP-bidraget.
Vi så allerhelst, at der ikke var noget, der hed SP-bidrag.
Det bør være op til den enkelte lønmodtager selv at bestemme, om der skal ske en opsparing, og hvor den opsparing i så fald skal placeres.
Det er det mest rimelige.
I forbindelse med finanslovforhandlingerne for 2002 blev der enighed om, at regeringen skulle se på muligheden for at give borgerne større indflydelse på placering af SP-bidraget.
Det er det, der sker med denne lov.
Det giver mulighed
for, at den enkelte kontohaver selv kan vælge en investeringspulje via SP-valg. Dette kan ske under den hidtidige investeringsforvalter, som er ATP, eller der kan vælges en helt anden.
Der gives også mulighed for helt at flytte pengene væk fra ATP, men det skal så ske efter de samme regler for SP som hidtil.
Indbetaling til SP vil ske efter det nuværende opkrævningssystem, så arbejdsgiveren ikke bliver berørt af den enkeltes valg.
De, der ikke ønsker at ændre konto eller investeringsprofil, fortsætter jo så i SP-basis, der er en videreførelse af de nuværende regler. Når vi ikke kan få SP-ordningen afskaffet, i hvert fald på nuværende tidspunkt, er det her den bedste løsning.
Der er dog et par ting, som vi vil se nærmere på.
Vi er sådan lidt forundrede over datoen for den enkeltes mulighed for at flytte kontoen.
Den er sat til 1. januar 2005.
Efter vores mening virker det som urimelig lang tid, men det kan da godt være, at ministeren kan begrunde noget nærmere, hvorfor det skal vare så lang tid, inden den valgmulighed kommer.
Det andet, som vi godt ville have en nærmere redegørelse for fra ministeren, er omkostningerne, der forventes at være 120 mio. kr. minus en usikkerhed på 25-100 pct.
Vi vurderer sådan set, at det må kunne præciseres mere nøjagtigt, og vi forventer, at ministeren vil komme med en nærmere redegørelse om de punkter også.
Desuden skal vi have den billigste løsning administrativt for den enkelte kontohaver.
Det skal ikke være sådan, at SP eller ATP kan begynde at tjene penge på at administrere denne her konto.
Det skal kun være de strengt nødvendige omkostninger, der skal trækkes på den konto, men vi ser frem til ministerens redegørelse, og så støtter vi lovforslaget.
Lene Jensen (S), 2003-03-27:
Jeg synes jo altid, det er befriende, at man har nogle helt afgørende punkter, man vil spørge ind til, men at man i øvrigt støtter det.
Vi får jo en udvalgsbehandling, hvor vi skal muntre os med det her, hvor vi helt præcist skal have afdækket, hvad det går ud på, og det ville da være forfriskende, selvfølgelig, hvis der så ikke er nogen, der åler hinanden for, at nogle måske skifter synspunkter undervejs.
Det er: Når nu hr. Bent Bøgsted i virkeligheden i sine hedeste drømme ønsker sig denne her ordning afskaffet, synes hr. Bent Bøgsted så ikke, det er en smule ekstravagant at sætte et udviklingsarbejde i gang, som koster et trecifret millionbeløb af en eller anden størrelsesorden, og som i øvrigt først skal virke om flere år?
Er det sådan, hr. Bent Bøgsted driver sin privatøkonomi?
Det synes jeg da kunne være interessant at høre om, nu, hvor hr. Bent Bøgsted var så venlig at spørge til min.
Bent Bøgsted (DF), 2003-03-27:
Jamen det problem kan vi egentlig ordne ganske enkelt.
Hvis fru Lene Jensen kan samle flertal for at stoppe det her, så er det fint med os, men det er jeg også sikker på at fru Lene Jensen ikke er indstillet på. Fik vi afskaffet det her, så var der ingen problemer, så var der ikke noget med nogle ekstraomkostninger, og så var der ikke noget med, at der blev trukket noget fra hver enkelts konto og i hele den dur dér.
Men det er jo ikke lige det, fru Lene Jensen vil.
Lene Jensen (S), 2003-03-27:
Jamen der er faktisk noget, jeg godt kan skabe flertal for, hvis hr. Bent Bøgsted vil hjælpe mig, og det er at føre denne her ordning tilbage til det tidspunkt, hvor den var solidarisk, hvor det var de lavtlønnede, der fik mest ud af det her, og hvor det ikke er som nu, hvor det er de højtlønnede, der får mest ud af det.
Det vil jeg kunne skaffe flertal for så hurtigt, så hr. Bent Bøgsted vil blive begejstret, hvis han ellers vil være med.
Men det, jeg bare spørger om, er: Når man nu i virkeligheden ønsker denne her ordning hen, hvor peberet gror, så er det vel det, man arbejder for.
Og er det så ikke lidt ekstravagant at sige til alle de dér folk, som har deres 9.000 kr. eller 7.000 kr. på denne her opsparingskonto: Og i øvrigt skal I altså afsætte nogle flere til at lave nogle administrative systemer, som forhåbentlig kommer til at virke, medmindre vi altså får magt, som vi har agt, fordi så afskaffer vi det hele, og så er det penge ud ad vinduet.
Tak for svaret.
Bent Bøgsted (DF), 2003-03-27:
Det kunne man måske godt sige, men så vidt jeg erindrer, fra da jeg så på mit indbetalingskort fra LD, dengang de lavede puljer, så blev jeg også trukket et ekstra beløb til administrationsomkostninger.
Jeg er ikke hundrede procent sikker.
Det er, så vidt jeg lige erindrer, men jeg vil ikke påstå det hundrede procent. Men det er meget rimeligt, at man, når man laver en ordning, der skal op at køre, hvor alle får muligheder for at vælge en pulje, så er med til at etablere sådan en.
Men angående det med LD er jeg ikke hundrede procent sikker.
Jan Petersen (S), 2003-03-27:
Da fru Lene Jensen ikke har flere korte bemærkninger, skal jeg oplyse hr. Bent Bøgsted om, at ifølge LD's beretning opkræves der et lille ekstra gebyr for dem, der har valgt at afvige ved selv at vælge puljer i LD.
Det vil sige, at de, der benytter sig af valgfriheden, også bærer omkostningen selv.
Og den information fra LD's beretning er fuldstændig identisk med min erindring om, hvordan det valg, jeg selv har foretaget i LD, så er. Så det, hr. Bent Bøgsted i og for sig bør gå op og bekræfte, er, at det er klogt, at hvis man benytter sig af en valgfri ordning, så må man også selv bære de ekstra omkostninger frem for at lade dem, der ikke benytter ordningen, bære omkostningen.
Lars Barfoed (KF), 2003-03-27:
SP-ordningen er jo en ordning, der gentagne gange i det seneste år har givet anledning til ganske ophedede debatter her i Folketingssalen.
Og det er måske, fordi her synliggøres i høj grad de ideologiske forskelle, der er imellem os i det her Folketing, og jeg synes egentlig, det er ganske godt, at det en gang imellem bliver anskueliggjort.
Første gang, vi havde anledning til for alvor at tage sådan et ideologisk opgør om SP-ordningen, var, da et flertal bag den liberalkonservative regering besluttede, at nu skulle ordningen altså være en opsparingsordning, der betød, at de penge, man indbetaler til ordningen, også vedbliver at være ens egne.
Man skal ikke dele sin opsparing med alle de andre, det skal altså igen være en ægte individuel opsparing, som den var oprindelig.
Det gav anledning til en ganske lang og voldsom debat
her i Folketinget, fordi det socialistiske mindretal her i Folketinget altså mente, at det skulle være en kollektiv ordning, hvor alle skulle dele med alle, mens vi liberale og konservative folketingsmedlemmer altså fandt, at det var rigtigt, at man fik lov til at beholde sine egne penge. Nu får vi igen en diskussion, som går på, om man så skal have lov til selv at disponere over sine egne penge.
Og der ser vi også, hvordan forskellene her i Folketinget er klare og tydelige. Socialisterne, herunder Socialdemokraterne, som vel stadig væk er en slags socialister, mener, at det noget kedeligt noget, det, vi nu er ved at indføre, at folk selv skal kunne disponere over deres egne midler.
Og så er vi nogle liberale og konservative kræfter, som mener, at det egentlig er meget fornuftigt, at folk får valgfriheden, får muligheden for selv at disponere over deres egne midler.
Vi Konservative synes, det er et godt forslag, og derfor kan vi støtte det.
Forsikring & Pension har bl.a. nogle tekniske bemærkninger til nogle af formuleringerne i de enkelte paragraffer.
Det synes jeg vi skal se på under udvalgsarbejdet, men Det Konservative Folkeparti kan i øvrigt tilslutte sig forslaget.
Lene Jensen (S), 2003-03-27:
Tak for ordførertalen.
Det er jo godt at høre, at der er folketingsmedlemmer, der prioriterer de store sammenhænge og de principielle sammenhænge.
Derfor vil jeg også stille et meget principielt spørgsmål: Synes hr. Lars Barfoed ikke, det er et problem, hvis man generelt laver ordninger, hvor frit valg påfører mennesker, der ikke bruger det frie valg, omkostninger?
Synes hr. Lars Barfoed ikke, at det er et problem? Jeg synes jo, som jeg nu har sagt nogle gange, at det kan være fint at have valgmuligheder, men som jeg altid siger, synes jeg, det er ufint, hvis valgmuligheder for dem, der vælger at benytte dem, fører til, at andre stilles ringere.
Lars Barfoed (KF), 2003-03-27:
Principper eller ikke principper, det kan vel ikke være ligegyldigt, om man bliver påført en afgift på 10 kr. eller 1 mio. kr.
Altså det må vel tælle lidt forskelligt.
Jeg synes, det er i orden, at man i det her tilfælde bliver påført en meget beskeden omkostning - jeg vender tilbage til hr. Flemming Oppfeldts regnestykke før - på cirka 10 kr. om året i 5 år for, at man har valgmuligheden.
Det er dog rart, at man har en mulighed for at træffe et valg, hvis man vil. Det er jo også et valg at vælge, at man lader sine penge blive stående i det, der kommer til at hedde SP-basis, og at man så siger: Men derudover, når valgmuligheden er etableret, ja, så er det dem, som benytter sig af valgmulighederne, som også kommer til at betale omkostningerne, der er forbundet med at flytte pengene.
Sådan bliver det jo, og det synes jeg
egentlig er en fair og god måde at gøre det på.
Lene Jensen (S), 2003-03-27:
Tak for svaret.
Jeg kan godt forstå, at det er svært at forholde sig principielt til ting, som, når man kigger på dem på det principielle plan, sådan set er fuldstændig glasklare, og derfor må man gribe til denne her 10-kroneseddel fra før. Så vil jeg gerne spørge om to ting.
Den ene er: Hvis det nu viser sig, at administrationsomkostningerne på det her går fuldstændig amok og nærmer sig et eller andet, der ligner Sverige, hvor man altså har brugt 1 mia. kr. på noget, der alene ligner en etablering, skal det så have nogle konsekvenser i forhold til den prisstruktur, der vil være for dem, der benytter det frie valg? Jeg er enig i, at det er en god ting, at der er gebyr på, når man flytter tingene, og det er en af de ting i forslaget, som vi ikke kan være uenige om.
Det andet, jeg vil spørge om, er, om hr. Lars Barfoed mener, at samtlige omkostninger, der opstår som følge af det frie valg, skal bæres af dem, som benytter det, undtagen driftsomkostningerne, det vil altså sige de omkostninger, der er til information og til de løbende ting.
Hvad er det, alle skal dække?
Er det kun driftsomkostningerne, eller er det i virkeligheden sådan, at det kun er den del af omkostningerne, der kan henføres direkte til flytning, som de, der gør det, skal betale for?
Lars Barfoed (KF), 2003-03-27:
Ja, det er sådan, at man har lagt et skøn over etableringsomkostningerne.
Der siger man 120 mio. kr., og så kan der komme lidt oveni, men det er deromkring, at det ligger.
Derfor er det helt uden for rækkevidde at tale om, at det skulle kunne komme til at koste 1 mia. kr., fordi man i Sverige har haft en udgift af den størrelsesorden til et system.
Vi må regne med, at man holder sig nogenlunde i den størrelsesorden.
Hvis nu det kostede 1 mia. kr., ja, så ville prisen på 10 kr. jo altså stige til 100 kr. om året, og det synes jeg da ville være alvorligt.
Med hensyn til hvordan man skal fordele driftsomkostningerne, jamen så er det jo klart nok sådan, at det er de omkostninger, der er forbundet med selve flytningen, som bliver delt ud på dem, der flytter, mens det grundlæggende informationsmateriale, som alle skal have, skal alle selvfølgelig også betale for.
Og det synes jeg principielt og konkret er en helt fornuftig måde at gøre tingene på.