runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bertel Haarder (V), 2004-11-16:
Statsministeren er som bekendt formand for koordinationsudvalget, og derfor er det vanskeligt at nævne ting i koordinationsudvalget, uden at statsministeren hører det.
Derfor skal jeg ikke bestride, at statsministeren har hørt mig redegøre for, hvad jeg ville gøre efter menneskerettighedskommissærens besøg: at vi ville tage en bestemt lille gruppe af sager op, og at jeg der ville foretage en justering af praksis, sådan som jeg i øvrigt har sagt, lige siden han sendte sit allerførste udkast til os.
Hvad angår Politikens eksempler, har jeg redegjort for et af dem.
Der blev afgørelsen ændret som følge af kommissærens besøg.
Derudover vil jeg anbefale fru Anne Baastrup at læse på Politikens hjemmeside, for jeg ser på forsiden af Politiken i dag, at de nu har anbragt det svar, som de ikke ville trykke, da jeg sendte det til dem, på hjemmesiden, så man selv kan gå ind og læse det.
Jeg synes jo, det havde været finere at bringe ministeriets beskrivelser i Søndagspolitiken, samtidig med at de bragte de eksempler, så havde man nemlig fået en meget pædagogisk forklaring på tilfældene, men det ønskede Politiken ikke.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2004-11-16:
Det virker jo meget menneskeligt, at ministeren sådan griber telefonen og ringer til folk, der er kommet i knibe.
Det giver selvfølgelig et sympatisk indtryk.
Derfor vil jeg gerne vide, om ministeren også har ringet til de to andre kvinder, der inden for de sidste 3 dage er blevet omtalt i avisen, herunder i tv-aviserne, og som også står foran et tvangsægteskab, hvis/når de vender tilbage til deres hjemland.
Vil ministeren også ringe og tale med de pågældende kvinder?
Bertel Haarder (V), 2004-11-16:
Jeg ringede til den pågældende af en bestemt grund.
Jeg ville gerne melde hendes forældre til politiet, hvilket jeg tror fru Elsebeth Gerner Nielsen har forståelse for, for det har fru Elsebeth Gerner Nielsen jo tordnet om her i salen: Hvorfor melder regeringen ikke disse forældre til politiet?
Jeg ringede til hende for at forelægge hende spørgsmålet, om hun havde noget imod, at jeg meldte hele sagen til politiet eller rettere sagt gjorde de svenske myndigheder opmærksomme på sagen.
Det håber jeg da fru Elsebeth Gerner Nielsen har sympati for.
Jeg må indrømme, at jeg faktisk havde fru Elsebeth Gerner Nielsen i tankerne, da jeg gjorde det, for hvis nu jeg fik ja, så ville vi gøre det, og det ville jeg så glæde fru Elsebeth Gerner Nielsen med.
Hvis jeg fik nej, så ville jeg give fru Elsebeth Gerner Nielsen telefonnummeret, så hun selv kunne ringe og tale med sådan en pige, så hun selv kunne høre, hvor vanskeligt det kan være i den situation at vidne imod sine forældre.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2004-11-16:
Det var ikke det, jeg spurgte om.
Det er den kvinde, vi taler om i øjeblikket, hvis forældre altså er i Sverige.
Vil ministeren også der skride ind og være med til at sikre, at disse kvinder ikke sendes hjem til kvindeundertrykkelse, voldtægt og tvangsægteskab?
Bertel Haarder (V), 2004-11-16:
Jeg kan forsikre, at ministeriet vil tage den risiko, der er for de pågældende, i betragtning, hvis deres opholdstilladelse inddrages, eller hvis de ikke får tildelt en opholdstilladelse.
Det kan jeg forsikre.
Jeg kan også forsikre, at når der endnu ikke er indgivet politianmeldelse i tvangsægteskabssager, så skyldes det, at en sådan anmeldelse vil få pigerne til at holde sig væk, og der er mig bekendt endnu ikke i min ministertid eksempler på, at en pige har ønsket, at det skulle anmeldes.
Hvis hun ikke ønsker det, så vil hun jo nok heller ikke vidne imod sine forældre, og så falder sagen, og så gennemføres tvangsægteskabet måske.
Om jeg vil ringe?
Det må da være afgørende, at der bliver ringet.
Men i dette tilfælde, fordi jeg gang på gang er blevet anklaget af fru Elsebeth Gerner Nielsen for, at vi ikke melder det til politiet, så tænkte jeg, at nu vil jeg selv tale med sådan en kvinde, som er i den situation.
Det var derfor, jeg gjorde det, eller sagt meget kort, det var faktisk af hensyn til fru Elsebeth Gerner Nielsen, jeg gjorde det.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2004-11-16:
Det håber jeg virkelig ikke.
Jeg synes, der var al mulig grund til at gøre det af hensyn til den pågældende kvinde, hendes familie og hendes barn.
I øvrigt synes jeg, at ministeren skulle tage at anmelde den pågældende familie eller sørge for, at Udlændingestyrelsen gør det, ligesom jeg mener, at alle mulige andre familier, der medvirker til et tvangsægteskab, skal anmeldes til politiet, uanset om de unge tør medvirke eller ej.
Jeg vil gerne stille et helt andet spørgsmål: Kan ministeren svare på, hvornår jeg får adgang til alle de sager, der er afgjort i Udlændingestyrelsen med hensyn til familiesammenføring i august måned?
Jeg stillede et spørgsmål først i september om at få aktindsigt med henblik på at sætte mig ind i den praksis, der efterhånden er udviklet i Udlændingestyrelsen på familiesammenføringsområdet, og jeg har ikke fået et svar endnu.
Jo, jeg har fået det svar, at ministeriet gør sig principielle overvejelser.
Hvad er årsagen til, at et folketingsmedlem ikke har den samme adgang til at få information om, hvad der foregår i Udlændingestyrelsen, som man har, hvis man f.eks. er journalist og beder om aktindsigt?
Bertel Haarder (V), 2004-11-16:
Jeg forstår, at fru Elsebeth Gerner Nielsen vil melde alle tilfælde af tvangsægteskaber til politiet uden hensyn til, hvad ofrene siger, uden hensyn til, om det måske fører til, at tvangsægteskabet gennemføres, og uden hensyn til, at det selvfølgelig i fremtiden vil føre til, at der er meget få, som vil meddele, at de er ofre for tvangsægteskaber. Der nikkes.
Jamen så har vi forskellen mellem en human holdning, som jeg repræsenterer, og en benhård politisk holdning, som fru Elsebeth Gerner Nielsen repræsenterer, som ikke tager menneskelige hensyn.
Med hensyn til det andet spørgsmål kan jeg fortælle, at problemet er, at der er klageadgang til integrationsministeren i sådanne sager.
En forelæggelse af sådanne sager for Folketinget vil rejse spørgsmålet om, hvilken betydning den forelæggelse vil få for ministeransvaret for afgørelse af klager i de pågældende sager.
Og der kan også være anledning til at overveje, om imødekommelse af anmodningen vil betyde, at ministeren forringer sagsparternes muligheder for efter afslutningen af en klagesag at få sagen prøvet hos Folketingets Ombudsmand.
Jamen jeg beklager, at det har taget for lang tid, og det skyldes naturligvis, at det er nogle meget vigtige principielle overvejelser.
Vi vil gerne være sikre på at give et holdbart svar, som også kan bruges i fremtiden, for det, vi gør nu, er jo noget, man så skal regne med at man kan gøre hver eneste gang i alle fremtidige sager.
Det er altså en praksisændring, der vil noget.
Vi skal nok komme med et svar, men det er ikke uden grund, at der er rejst betænkeligheder over det.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Spm. nr. US 13
Arne Toft (S), 2004-11-16:
Ja, nu kan vi jo først se resultatet, når det sker.
De mennesker, som arbejder med det her, er meget optaget af, at det, de laver, det arbejde, de udfører, i al fald ikke bliver dårligere.
Jeg vil godt spørge ministeren: Hvis nu det er umuligt at overbevise ministeren, regeringen og Dansk Folkeparti om, at det ikke skal lægges over til regionerne, kunne ministeren så ikke tage det med, som er foreslået af de folk, som arbejder med det her: at man lader det blive i en enhed, og at man så lader staten overtage det, således at man ikke skal have ti forskellige kommuner til at varetage et arbejde, som i dag er varetaget af én instans?
Bertel Haarder (V), 2004-11-16:
Det var i øvrigt en meget synlig kampagne, som tilsyneladende også har givet synlige resultater.
Den henvendte sig især til piger, hvad man også kunne se på de plakater, der var hængt op overalt i landet.
»Fremtidens helte klædt i hvidt« stod der på nogle af dem.
Ved den lejlighed besluttede vi så i ministeriet, at vi til efteråret ville gennemføre en lignende kampagne for de uniformerede fag, for det er en god idé at fokusere den form for kampagner på typer af fag.
Men jeg vil gerne understrege, at mænd var velkomne under den første kampagne og kvinder er velkomne under den nuværende kampagne.
Vi har simpelt hen valgt at få den størst mulige effekt og valgt, at der alt i alt skal være en balance.
Line Barfod (EL), 2004-11-16:
Det glæder mig meget, at Socialdemokratiet ønsker at afskaffe integrationsydelsen, og også, at ordføreren siger, at man må se på kontanthjælpsloftet, fordi det har haft nogle utilsigtede konsekvenser.
Men som ordføreren selv var inde på, har Socialdemokratiet jo adskillige gange, både mens man selv sad i regering og med forliget om »Flere i arbejde« med denne her regering, indgået forlig, hvor man har skåret ned for nogle af dem, der havde mindst.
Derfor vil jeg høre, om ikke det giver anledning til overvejelse i Socialdemokratiet.
Måske skulle man overveje, når man vil skaffe folk i arbejde, så at skaffe nogle arbejdspladser, i stedet for at skære ned for dem, der er blevet ramt af arbejdsløshed, og i stedet for at lade det gå ud over deres børn, deres familier, ved at de får færre penge og en del af dem reelt kommer under det, vi accepterer som et acceptabelt niveau i Danmark.
Sandy Brinck (S), 2004-11-16:
Som jeg også sagde i mit ordførerindlæg, kan økonomiske incitamenter være godt for nogle og i nogle situationer, men det kræver jo, at der er nogle job at få.
Det var der i 1990'erne, da var der job at få, da skaffede vi beskæftigelse, men det, der sker i øjeblikket, er jo, at ledigheden stiger og stiger og stiger.
Man kan sige, at når vi er med i et forlig, der hedder »Flere i arbejde«, så kan man allerede høre af titlen, at der er noget i forudsætningerne, der er gået galt – for der er ikke kommet flere i arbejde, tværtimod er ledigheden steget.
Derfor burde regeringspartierne også være villige til at se på, hvad det forlig indeholder, for forudsætningerne er jo så absolut skredet.
Line Barfod (EL), 2004-11-16:
Jo, men forliget om »Flere i arbejde« rammer jo ikke kun folk, der er arbejdsløse og står og mangler et arbejde, og så kan man skaffe dem et arbejde, det rammer jo også folk, der ikke er i stand til at arbejde, f.eks. fordi de har været ude for en arbejdsskade og derfor skal få det bedre, før de bliver i stand til at arbejde igen, eller skal have afklaret, om de skal på førtidspension, eller hvad der skal ske i deres situation
De mennesker er også blevet ramt af kontanthjælpsloftet, og det må man jo have vidst, da man indgik forliget.
Derfor vil jeg gerne høre, om Socialdemokratiet ikke overvejer, om man helt skal trække sig ud af det her forlig og sige, at man ikke vil være med til at skære på kontanthjælpen; tværtimod bør man få genoprettet, så de familier, der lever af så få penge, som mange gør i dag, igen får det bedre, og især, så vi kan få forhindret, at en masse familier bliver sat ud af deres boliger, fordi de ikke har råd til at betale huslejen.
Sandy Brinck (S), 2004-11-16:
Jo, Socialdemokratiet overvejer at trække sig ud, og det skyldes ganske simpelt, at regeringspartierne jo også har været med til at ændre forudsætningerne ganske dramatisk uden om forligskredsen, f.eks. når vi kigger på kontanthjælpsloftet, som jo ofte har den store ulempe, at man ikke bare finder sig en anden bolig, når det er sådan, at man bliver ramt af kontanthjælpsloftet.
Samtidig har regeringen sammen med Dansk Folkeparti sørget for, at de får mindre og mindre i boligstøtte, sådan at ikke bare kontanthjælpsloftet, men også boligstøttereglerne rammer dem dobbelt hårdt.
Kontanthjælpsloftet, som jo var tænkt som sådan en grænse, hvor både den enkelte og systemet skulle have sørget for, at vedkommende var kommet ud af kontanthjælpen, så man ikke gik der i 5, 6, 7, 8, 9 år, den grænse har jo ikke virket, fordi folk stadig væk er i kontanthjælpssystemet 8, 9, 10, 11 og 12 år, og så er det en fattigdomsfælde.
Vi bliver nødt til at vedkende os, at der kan vi ikke bare lade stå til; der bliver vi nødt til at kigge på de instrumenter, som vi har været med til at indføre.
Villy Søvndal (SF), 2004-11-16:
Fru Pia Kristensen synes, det var uklart, hvad fattigdommen betød, og synes, det var indviklet at skulle tage stilling til, hvor grænserne skal være og sådan noget.
Men er det ikke lige præcis et argument for at sætte sig ned, som vi foreslår i vores forslag til vedtagelse, og diskutere, om man kan blive enig?
Jeg vil godt i den sammenhæng spørge: Synes fru Pia Kristensen, at den enlige mor i Sydhavnen, der hedder Susanne, som har to drenge, og som har 1.000 kr. tilbage, når boligudgifterne er betalt, er fattig? Er hun det efter Dansk Folkepartis opfattelse?
Pia Kristensen (DF), 2004-11-16:
Først til det med fattigdomsgrænsen: Som jeg sagde i min ordførertale, er det svært at definere, hvad fattigdom er.
Hvis vi skal lave en fattigdomsgrænse, hvad skal beløbet så være?
Har SF et bud på det?
Ja, det kan jeg forestille mig at SF har, da det er SF, der har rejst denne her forespørgselsdebat.
Til det med Susanne fra Sydhavnen: Jeg kender hende desværre ikke, men jeg kender Susanne i Brøndbyøster, som er enlig mor til to børn.
Hun har arbejde, men hun tjener så lidt, fordi hun er lavtlønnet, og hun har heller ikke et overskud eller en overflod af penge til andre ting.
Så det kunne være interessant at høre, om hr. Villy Søvndal mener, at vi også skal give ekstra tilskud til en person, der har et arbejde, men er lavtlønnet.
Villy Søvndal (SF), 2004-11-16:
Men det er jo det, som fru Pia Kristensen ved ikke at stemme for vedtagelsen siger at hun ikke vil være med til at diskutere.
Det forstår jeg simpelt hen ikke.
Hvis man tilhører et parti, der andre steder kan se fattigdommen, f.eks. på ældreområdet, og som uden de store diskussioner lavede ældrechecken, hvordan kan det så være, at det ikke rammer Dansk Folkeparti, at vi har mennesker, der lever på et lavere niveau?
Vi støtter jo det med ældrechecken, det er slet ikke det.
Men når man nu har blik for det, hvordan kan det så være, at mennesker, der endnu ikke er blevet ældre, ikke også kan ramme et eller andet blødt punkt hos Dansk Folkeparti?
Er man virkelig fuldstændig ligeglad med de 0-67åriges fattigdom i Dansk Folkeparti?
Hvorfor er man så ligeglad med det?
Når man nu ved, at der er mennesker i f.eks. Brøndbyøster, som fru Pia Kristensen selv nævner, der lever på et niveau, som gør indtryk selv i Dansk Folkeparti, så forstår jeg bare ikke, at man ikke vil være med til noget som helst.
Pia Kristensen (DF), 2004-11-16:
Jeg kan garantere hr. Villy Søvndal for, at det i høj grad optager Dansk Folkeparti, at vi har nogle familier, der har det dårligt.
Det er jo bl.a. også derfor, at vi har været med til at lave en finanslovaftale med regeringen, hvor vi bl.a. går ind og styrker et område som beskæftigelsen, så også socialt udsatte kan komme ud på arbejdsmarkedet, hvor arbejdsgiveren kan få en vikarordning, han kan trække på.
Med hensyn til ældrechecken er der jo lidt forskel på det.
Folkepensionister er i en permanent situation.
En folkepensionist har jo ikke mulighed for at supplere sin folkepension.
Det har en førtidspensionist, og det har en arbejdsledig også, for en arbejdsledig skulle da gerne tilbage på arbejdsmarkedet igen.
Jeg ved godt, at det ikke er en let sag, men det er meningen, at en arbejdsledig skal tilbage på arbejdsmarkedet.
Line Barfod (EL), 2004-11-16:
Nu er jeg lidt forvirret.
Jeg ved ikke, hvordan en førtidspensionist kan supplere sin indkomst, men det kan fru Pia Kristensen sikkert oplyse mig om.
Jeg forstår simpelt hen heller ikke, hvordan væresteder og behandlingsgarantier for stofmisbrugere og mange andre i sig selv sympatiske ting kan hjælpe de børn, der lever i familier, der ikke har penge nok til huslejen og ikke har penge nok til mad.
Derfor vil jeg gerne høre, om Dansk Folkeparti synes, at det er et acceptabelt resultatet af det forlig, som Dansk Folkeparti har været med i, om »Flere i arbejde« og om kontanthjælpsloftet, at folk, der f.eks. har fået en arbejdsskade og derefter har været på sygedagpenge så længe, at de ryger på kontanthjælp og ramler ind i kontanthjælpsloftet, som Dansk Folkeparti har stemt for, risikerer at blive sat ud af deres bolig, hvor børnene så også mister deres hjem.
Synes Dansk Folkeparti, at det er acceptabelt, at vi har nogle familier, som simpelt hen ikke har råd til at betale huslejen og ikke har penge nok til mad til børnene?
Pia Kristensen (DF), 2004-11-16:
Nu snakker fru Line Barfod om væresteder.
Vi skal selvfølgelig gå ind og yde en social indsats over for familier, som har det skidt.
Vi skal selvfølgelig sikre, at en familiefar, der eksempelvis er blevet alkoholiker, bliver afvænnet, inden familien bliver opløst, inden familien ryger ud i arbejdsløshed, og hvad der følger med det.
Med hensyn til »Flere i arbejde« er meningen jo, at der skal flere ud på arbejdsmarkedet, og derfor har vi også sagt ja til det.
Der skal jo være nogle incitamenter til, at man vil ud på arbejdsmarkedet.
Her kan man sige, at sådan som kontanthjælpen var, var den ikke ligefrem fremmende for dette, den gjorde det ikke bedre, folk fik ikke ligefrem lyst til at tage et arbejde, fordi de faktisk kunne få lige så meget i kontanthjælp.
Så vi synes faktisk, at det er helt rimeligt.
Line Barfod (EL), 2004-11-16:
Først til det faktuelle: Jeg har rådgivet kontanthjælpsmodtagere i mange år.
Jeg har aldrig nogen sinde mødt nogen, som ikke gerne ville tage et arbejde, hvis de havde mulighed for det, hvis de ikke var for syge til det, eller hvis der var et arbejde, de kunne få.
Det var som regel en fordel for dem, men selv de mennesker, som det ville koste penge, ville hellere end gerne arbejde og være en del af et fællesskab.
Så jeg forstår simpelt hen ikke den der myte.
Det andet er så, at jeg kan forstå, at Dansk Folkeparti er stolte af at være med i et forlig, som betyder, at folk, der kommer til skade på deres arbejde og dermed mister deres arbejde, som ryger på kontanthjælp og så bliver ramt af det loft, som Dansk Folkeparti har været med til at indføre, ikke har råd til at betale deres husleje, hvilket betyder, at de og deres familie bliver sat på gaden, og at børnene mister deres hjem.
Det synes Dansk Folkeparti er helt i orden.
Det synes jeg er en væsentlig melding til Dansk Folkepartis vælgere.
Pia Kristensen (DF), 2004-11-16:
Det synes vi bestemt ikke er helt i orden.
Tværtimod er det dybt tragisk.
Men problemet ligger jo et andet sted.
Vi ved jo, hvordan mange mennesker, der er kommet til skade på deres arbejdspladser, skal igennem et langt, langt forløb, inden de i det hele taget kan få bevilget en førtidspension eller kan komme tilbage og få et flekseller skånejob ude på arbejdsmarkedet.
Det er der, problemerne er.
Det er da ikke på grund af, at der er sat et loft over kontanthjælpen, men fordi sagsbehandlingerne ude i kommunerne trækker i langdrag.
Det er også det, borgerne klager over, i hvert fald når de henvender sig til os.
Sandy Brinck (S), 2004-11-16:
Jeg må indrømme, at jeg blev lidt overrasket over, at Dansk Folkeparti holdt sådan en her går det godt-tale og i øvrigt er medforslagsstiller til en vedtagelse, som også er sådan lidt her går det godt-agtig.
Er fru Pia Kristensen sikker på det?
Nu har vi haft flere eksempler fremme i debatten i dag, og fru Pia Kristensen bidrog selv med et.
Er fru Pia Kristensen sikker på, at børn ikke går sultne i seng i Danmark?
Kunne man forestille sig, at Dansk Folkeparti ville være med til at hjælpe både Susanne i Sydhavnen og hende i Brøndbyøster, ved at vi tilbageførte de 120 mio. kr., som Dansk Folkeparti og regeringen tog fra børnechecken sidste år, og hvor beløbet jo bliver større i år?
Dem kunne vi jo tilbageføre, så er de hjulpet begge to.
Samtidig kunne vi tilbageføre de penge, som regeringen og Dansk Folkeparti tog fra lejerne ved at sætte deres boligstøtte ned.
De penge kunne vi bare tilbageføre.
Hvis Dansk Folkeparti kunne bidrage med det, så tror jeg, at man ville blive glad derude.
Pia Kristensen (DF), 2004-11-16:
Dansk Folkeparti vil ikke være med til at tilbagebetale de penge.
Når nu vi f.eks. snakker om enlige forsørgere, så ved jeg da, og det ved fru Sandy Brinck jo også, at enlige forsørgere får boligsikring, de får forhøjet børnetilskud til deres børn, de får fripladser i institutioner osv. osv.
Der er altså en masse ydelser, som er tiltænkt de personer, der lever af en meget lille indkomst.
Så jeg synes, det er at sætte det op som et meget stort skræmmebillede, at alle bare er fattige, for der er faktisk hjælp at få.
Så vil jeg lige sige til fru Sandy Brinck, at jeg ikke holdt en her går det godt-tale.
Vi har problemer med folk, der går og er arbejdsskadede og ikke kan få en afklaring i deres sager.
Vi har problemer med folk, som har mistet et arbejde og ikke kan få et nyt arbejde igen.
Det er det, vi skal have gjort noget ved.
Men man ændrer ikke sådan en situation hen over en dag.
Det er et langt, og det er et sejt træk.
Sandy Brinck (S), 2004-11-16:
Men i det der lange, seje træk kunne man jo godt forestille sig at man kunne gøre livet lidt lettere for sig selv som regeringens støtteparti, hvis man nu lod være med at lave de ting, som hiver det lange, seje træk i den forkerte retning.
Når man begynder på og er med til at tage penge op af lommen på børnefamilierne over boligstøtten, er man jo med til, at der er færre penge i de hjem, som vi i dag har hørt eksempler på.
Kunne det ikke være en idé for Dansk Folkeparti, hvis man rent faktisk tilbagebetalte de penge, for så var man dog nået dét længere i det lange, seje træk og havde et helt andet udgangspunkt for alle de gode intentioner, som fru Pia Kristensen står og holder tale om, men som altså er svære at finde i den finanspolitik, som Dansk Folkeparti støtter?
Pia Kristensen (DF), 2004-11-16:
Jeg kan kun sige til fru Sandy Brinck, at Dansk Folkeparti og Socialdemokraterne er meget uenige i det her.
Vi holder fast ved, at pengene ikke skal tilbageføres.
Vi gik med i det her forlig, fordi vi synes, det er fornuftigt.
Sådan er det altså bare.
Vi har forskellige holdninger.
Line Barfod (EL), 2004-11-16:
Jeg skal bare være sikker på, at jeg har forstået den konservative ordfører korrekt.
Ordføreren sagde: Vi skal fokusere på løsninger af problemerne.
Og senere talte ordføreren om folk med ringe forældreevne osv.
Jeg skal bare være sikker på, at jeg har forstået det.