runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Arne Melchior (CD), 1999-03-18:
Tak for centringen, som jeg skal helflugte til.
Jeg er ikke tidligere i debatten gået ind på, hvad vort medlem af Europaudvalget har sagt.
Min gode kollega fru Susanne Clemensen sidder i Washington den dag i dag, og jeg har altså ikke direkte kunnet spørge hende.
Med hensyn til spørgsmål nr. 2 er jeg naturligvis helt enig.
Hr. Frandsen begav sig ud i en for ham mærkværdig overfortolkning, for der står jo ikke noget om, at det duty-free salg skal fortsætte i en uendelighed; det står der jo ikke noget om.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-03-18:
Kommissionen vurderer, at der er en nettogevinst for Danmark ved at afskaffe det afgiftsfrie salg.
Det er jo næsten helt komisk, at fru Gitte Seeberg på den måde lægger det i hænderne på Kommissionen at finde ud af, om det er en fordel eller en ulempe for Danmark. Kan fru Gitte Seeberg ikke bare lige for en ordens skyld bekræfte, at det, Kommissionen kommer med deres beregninger på baggrund af, er den danske regerings indberetninger til Kommissionen, herunder specielt den rapport, som Skatteministeriet udarbejdede i december 1997, og mener fru Gitte Seeberg ikke, at det har været krystalklart i behandlingen af den, at forudsætningerne for den er anderledes i dag end dengang, man regnede sig frem til tallene, og at tallene ikke holder?
Og gør de lokale indberetninger omkring arbejdsløshed ikke indtryk på fru Gitte Seeberg?
Det andet, jeg vil sige, er, at De Konservative jo om nogen har været de hårdeste tilhængere af at få afskaffet det afgiftsfrie salg i en fart.
Og derfor var det selvfølgelig også så meget mere opsigtsvækkende, at partileder Pia Christmas-Møller på sin internethjemmeside gjorde det klart, at man nu opfordrede regeringen til ikke at stå så stejlt i den her sag, for det var ikke i Danmarks interesse.
Jeg kan også forstå på fru Gitte Seeberg, at det er samme holdning, hun giver udtryk for her i dag.
Derfor er mit spørgsmål til fru Gitte Seeberg: Hvordan vil De Konservative sikre, at regeringen får et nyt mandat med sig til topmødet i Berlin, som gør, at regeringen kan udvise den fleksibilitet, der gør, at Danmarks interesser varetages bedst muligt?
Kim Behnke (FP), 1999-03-18:
Jeg synes, at vi også i dag får anskueliggjort, hvilken position i dansk politik Det Konservative Folkeparti egentlig har.
I lang, lang, lang tid turnerede den konservative EU-ordfører, fru Lene Espersen, rundt og slog fast, at var der noget, der var helt sikkert, helt klippefast, så var det, at Det Konservative Folkeparti vil have det toldfri salg afskaffet.
Men lige så snart partiet Venstre med hr. Anders Fogh Rasmussen i spidsen havde været ude med nye meldinger, ja, så kom Det Konservative Folkepartis leder, fru Pia Christmas-Møller, med en ny melding.
Og i dag, hvor Venstre ikke vil stå ved sin melding, ja, så vil Det Konservative Folkeparti knap nok stå ved, hvad Det Konservative Folkeparti har sagt.
Altså: Det efterlader et indtryk af, at Det Konservative Folkeparti ikke tør have en selvstændig holdning, uden at den konstant er et vedhæng til partiet Venstre.
Det synes vi er dybt underligt.
Gitte Seeberg (KF), 1999-03-18:
Jeg kan bekræfte, hvad hr. Kristian Thulesen Dahl sagde her for et øjeblik siden, at det er rigtigt, at de tal, som Kommissionen nævner, er tal, som fremgår af den rapport, som er lidt over 1 år gammel.
Men jeg har ingen grund til at antage, at de tal, som kommer fra Skatteministeriet, ikke skulle være tal, som holder.
Det er rigtigt, at der selvfølgelig er lokale forhold, som vil blive berørt, og der kunne formentlig også mange steder have været gjort meget mere for at tage hånd om de problemer, som vil opstå, når det toldfri salg bliver afskaffet her om et par måneder, må vi jo gå ud fra.
Men det må jo være op til vælgerne til den tid at tage opgøret med de politikere, som er valgt i de områder.
Ligesom tidligere ordførere har været inde på, er jeg enig i, at man har brugt meget mere tid til at koncentrere sig om at få det toldfri salg forlænget frem for at gøre noget ved de regionale problemer, som uafværgeligt må opstå, når det toldfri salg holder op.
Så spørger hr. Kristian Thulesen Dahl, hvordan vi vil sikre, at regeringen får et nyt mandat.
Vi har tillid til, at det er regeringen, der fører forhandlingerne; det er regeringen, som er bedst inde i denne her sag.
Og vi har også tillid til, at regeringen kommer til os, hvis regeringen skønner, at det vil blive nødvendigt med et nyt eller et andet mandat.
Til hr. Kim Behnke, som gør sig nogle betragtninger over Det Konservative Folkeparti: De må jo stå for hr. Kim Behnkes egen regning.
Jeg vil blot sige, at der jo er sket meget de senere måneder.
Der er jo mange lande, som også er begyndt at være vægelsindede i denne her sag, og det er på baggrund af det, at de udtalelser fremkom både fra hr. Anders Fogh Rasmussen og også fra fru Pia Christmas-Møller.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-03-18:
Jamen jeg vil gerne takke fru Gitte Seeberg for, synes jeg,
forholdsvis klare svar på spørgsmålene.
Fru Gitte Seeberg stiller i sit første indlæg sig selv spørgsmålet: Er det i Danmarks interesse at stå fast, hvis vi får en situation på Berlin-topmødet, hvor det står 14-1, og svarer selv med ordet »næppe«.
Så er det jo eklatant at tro, at Det Konservative Folkeparti så også vil støtte et forslag, som giver regeringen et mandat, der er fleksibelt, og som gør, at regeringen på Berlin-topmødet i sådan en situation overhovedet har mulighed for at indgå et kompromis.
Man har tillid til, som det hedder, at regeringen vil komme til Europaudvalget.
Jeg vil godt spørge, hvad fru Gitte Seeberg har at have den tillid i?
For mig ser det ud, som om en utrolig stædighed internt i regeringen gør, at regeringen overhovedet ikke vil komme til Europaudvalget med noget som helst i denne her sag.
Tværtimod.
De gange, hvor det har været nævnt på topmøder og lignende, har det jo været os andre, der har skullet fremdrage diskussionen her i Danmark.
Det er jo ikke regeringen selv.
Så jeg vil gerne spørge fru Gitte Seeberg: Hvad har fru Gitte Seeberg at have den der tillid til, at regeringen vil komme og bede om et nyt mandat før Berlin-topmødet, i?
Og er det så ikke klogere, at vi her i Folketinget giver statsministeren det mandat, der gør, at et kompromis overhovedet kan indgås?
Kim Behnke (FP), 1999-03-18:
Fru Gitte Seeberg refererede til Skatteministeriets rapport
fra december 1997, og det var nok også, specielt i den her tid, et mere fast grundlag at stå på end ligefrem at referere til Europa-Kommissionen
Det er jo ikke ligefrem det mest troværdige holdepunkt at have i sin tilværelse i øjeblikket.
Men ikke desto mindre bygger den rapport jo på to forudsætninger.
For det første konkluderer man, at Danmark forventes at få en beskæftigelsesmæssig gevinst ud af det her, hvilket jo gør, at man på forhånd har gjort det stort set umuligt at hente penge fra EU-fonde til at løse beskæftigelsesmæssige problemer.
Hvorfor i al verden skal man give penge til Danmark, som får en beskæftigelsesmæssig fremgang ud af det her?
Det anden forudsætning i den rapport er, at den måde, man får regnet sig frem til den beskæftigelsesfremgang, er ved at forvente, at de danske punktafgifter bliver nedsat i de kommende år.
Og der har regeringen jo klart meldt ud og sagt, at det ikke bliver tilfældet før efter år 2003.
Det vil sige, vi har 3 år, hvor arbejdsløsheden skal have lov til at stige, og så håber man på, at man kan løbe det ind efter år 2003.
Gitte Seeberg (KF), 1999-03-18:
Til hr. Kristian Thulesen Dahl: Nu har Dansk Folkeparti og Det Konservative Folkeparti ikke samme dagsorden i denne her sag.
Derfor er vi selvfølgelig også interesseret i, at man holder fast i beslutningen indtil det tidspunkt, hvor regeringen - og det er kun regeringen, der kan vurdere det her, for det er kun regeringen, der sidder så tæt på forhandlingerne - eventuelt kommer til en anden opfattelse.
Det er jeg også overbevist om at regeringen vil gøre, hvis regeringen står helt alene med sit standpunkt.
Og der vil jeg sige, det er en sag, som regeringspartierne, Det Konservative Folkeparti og Venstre har været med i lige fra starten, og det er også en sag, som jeg føler det er naturligt, at vi fælles følger til dørs. Så til hr. Kim Behnke, som drager de her konklusioner fra Skatteministeriets rapport frem: Altså, jeg må sige, at jeg synes, det er nogle besynderlige betragtninger, der bliver anført her fra Folketingets talerstol.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-03-18:
Med det, der er sagt, altså med, at det ikke er i Danmarks interesse at stå fast, hvis man når en 14-1-situation, og at man har tillid til, at regeringen vil komme og bede om et nyt mandat:
Med den vurdering, som Det Konservative Folkeparti selv har anlagt i denne her sag, og som fru Gitte Seeberg har givet udtryk for, vil fru Gitte Seeberg så opfordre regeringen til at søge et fleksibelt mandat, der giver regeringen mulighed for at indgå et kompromis i den situation, at vi står isoleret på topmødet i Berlin?
Gitte Seeberg (KF), 1999-03-18:
Jeg vil slet ikke give regeringen nogen råd om, hvilket mandat regeringen bør søge, idet jeg mener, at det vil svække regeringens forhandlingsposition.
Aage Frandsen (SF), 1999-03-18:
Det kan godt være svært at nå det til den tid, det indrømmer
Men omvendt: Hvis man giver en længere frist og siger, at nu udsætter vi yderligere og yderligere, er det på samme måde som med dem, der skal aflevere en opgave en bestemt dag:
Derfor er det for os afgørende, at man holder ved det, som man altid har vidst skulle ske, nemlig at salget skulle stoppe.
Regeringen har også sagt, at man lige skal tænke sig lidt om.
Men vi går ud fra, at regeringen nu skal tage sig lidt mere sammen, skynde sig lidt mere og sørge for, at det her kommer i orden.
Så kan det godt være, at det ikke alt sammen er i orden lige på det tidspunkt, hvor det afgiftsfri salg standser.
Det er da muligt, at det ikke alt sammen er det, men her ligger der en opfodring, et krav til regeringen om at gøre det, og hvis man vedtager forslaget, er det det, regeringen må gå efter.
Hvis det så viser sig, at der er nogle problemer, der ikke er løst den 1. juli,
vil vi ikke revse regeringen for, at der et lille problem, der ikke er løst.
Men vi mener, regeringen godt kunne tage sig sammen og gøre nogle af de ting, og det kan den godt nå til den tid.
Hvis man udskyder fristen, udskyder man også løsningsmulighederne.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-03-18:
Jeg må sige, at jeg forstår slet ikke hr. Aage Frandsen her til sidst.
Det, det her handler om, er jo, at myndighederne i lige så høj grad som branchen har haft 8 år, hvor man har vidst, at beslutningen skulle føres ud i livet den 1. juli, og lige så vel som regeringen påpeger, at branchen burde have tacklet tingene anderledes - det kan man så diskutere - mener jeg også, at hr. Aage Frandsen og jeg bør kunne diskutere, at regeringen og myndighederne ikke har gjort det, de skulle have gjort i den periode. Jeg har flere gange i debatten forsøgt at fremhæve, at der var en deadline, der hed den 1. januar 1997, hvor der rent faktisk skulle være kommet konkrete forslag til, hvordan man løser de praktiske problemer ved afskaffelsen.
ikke, så derfor er problemet, at myndighederne ikke har levet op til det, de skulle fra deres side.
Derfor er det vel også spørgsmålet, om vi ikke skal presse myndighederne for at være sikre på, at de gør deres arbejde ordentligt, og det kan vi vel kun gøre ved at sige, at det toldfri salg først skal stoppe, når myndighederne har lavet det arbejde, som vi har fået løfte om, de vil gøre på de områder, der rent beskæftigelsesmæssigt bliver hårdt ramt af beslutningen.
Aage Frandsen (SF), 1999-03-18:
Enten er det, fordi hr. Kristian Thulesen Dahl er virkelig flink over for regeringen og myndighederne og siger: Ved I hvad, I må have noget mere tid, I har ikke kunnet nå det, men I skal behandles ordentligt, og I skal have en lang frist, så I kan udføre jeres arbejde godt - eller også er det, fordi hr. Thulesen Dahl dybest set nok er tilhænger af, at man skal bevare ordningen som den er, og så håbe på, at løsningen aldrig kommer, hvis man siger, at der gives en lang, lang, lang frist.
Vi har det sådan, at vi sådan set ikke vil være specielt flinke over for regeringen.
Hvis den ikke har gjort sit arbejde godt nok i 8 år, skal den jo have småtravlt nu og komme i gang.
Det er det signal, vi sender til den med det forslag til vedtagelse, som jeg kan forstå, at hr. Thulesen Dahl vel nok alligevel stemmer for, når hans eget er forkastet.
Og så vil jeg lige sige, at det, vi er uenige med regeringen om i denne forbindelse, er ikke, om salget skal stoppe eller ej, men om fristen kan overholdes.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-03-18:
Grunden til, at jeg synes, det er interessant at diskutere det her, er jo, at det er hr. Aage Frandsen selv, der tidligere under debatten her ved forelæggelsen af forslaget til vedtagelse sagde, at SF ikke selv tror på, at regeringen når det inden den 1. juli.
Man laver altså et forslag om, at regeringen skal gøre nogle bestemte ting sammen med de berørte parter inden afskaffelsen af det toldfri salg, og samtidig siger man: Vi tror ikke selv på, at regeringen når det.
Men så må konsekvensen da være, at man først afskaffer salget på det tidspunkt, hvor tingene er gjort.
På den måde presser man jo også myndighederne til at leve op til deres ansvar.
Jeg vil også sige, at dette her er ikke i første omgang et problem for regeringen, synes jeg.
Det er jo et problem for de folk, der kastes ud i arbejdsløshed, og som har en berettiget forventning om, at man fra myndighedernes side diskuterer, hvad man reelt og konkret kan gøre for de berørte grupper, hvor der bliver større arbejdsløshed.
Det er jo typisk i randområder, hvor arbejdsløsheden i forvejen er meget høj, og hvor det er meget svært for de grupper af mennesker at finde andet arbejde, og det er med det som baggrund, jeg synes, at SF burde sige: Vi skal have et instrument til at presse regeringen i denne sag, så den lever op til de løfter, den selv har givet, og det kan vi kun gøre ved at knytte afskaffelsen af det toldfri salg sammen med indfrielse af de løfter, regeringen er kommet med.
Aage Frandsen (SF), 1999-03-18:
Uenigheden mellem SF og Dansk Folkepartis synspunkter i denne sag består ubetinget i, at vi vil have salget afskaffet.
Hvis man siger det, som Dansk Folkeparti siger, åbner man for, at hele diskussionen kører i flere år igen, og så får vi det ikke stoppet.
Derfor er det for os helt afgørende at få det stoppet og samtidig sikre, at man får løst problemet med arbejdsløsheden de forskellige steder.
Det, der så er hovedproblemet, er nok i virkeligheden ikke ret mange steder salgets afskaffelse, men at man i forvejen har problemer netop i Svendborg, netop i Frederikshavn og netop på Lolland, og derfor er det svært at sige, om de problemer, som skal løses, skyldes stoppet eller generel arbejdsløshed. Men vi mener, at man skal løse de problemer.
Vi gider ikke give regeringen den lange frist, som jeg kan forstå, Dansk Folkeparti vil give den.
Med den skjulte dagsorden går jeg ud fra, at Dansk Folkeparti gerne vil have, at salget fortsætter.
Jens Peter Vernersen (S), 1999-03-18:
I CD er der åbenbart tilslutning til det hele.
Når dette spørgsmål har været diskuteret i Europaudvalget - og det er kendt også uden for Europaudvalget og i dagspressen - er de eneste to partier, der har forholdt sig anderledes, Fremskridtspartiet og Dansk Folkeparti. Det med, at man principielt er enig, hvilken værdi har det?
Det, det jo drejer sig om, er, at når man har truffet en beslutning, så gennemfører man den.
Hvis ikke man gør det, så vil disse folk, som fortsat ønsker det toldfri salg, selvfølgelig tro, at situationen vil være uændret, at man kan fortsætte dette salg, og at det aldrig vil ændre sig.
Det er det, som CD's meldinger også her fra Folketingets talerstol betyder, og ingen tror jo så på, at det her ændrer sig.
Derfor synes jeg, det er nødvendigt, vi træffer disse beslutninger; at vi også siger, at så gennemfører vi beslutningen.
Det kan ikke være anderledes.
Aage Frandsen (SF), 1999-03-18:
Det gør vi ikke, for vi ønsker afskaffelse af det toldfri salg.
Og vi ved, hvad der sker, hvis man ikke gør det nu, så kører man videre med det 2 år, 3 år og videre, for så er der en række andre lande, der måske også på det tidspunkt siger: Jamen lad os nu køre videre.
Derfor undrer jeg mig også noget over hr. Melchiors bemærkning, for jeg mente, at SF og CD havde været enige hidtil, fuldstændig enige.
Det er i hvert fald noget nyt, at hvis man så har en sag i Folketingssalen, så siger man det modsatte.
For jeg må forstå hr. Arne Melchiors indlæg sådan, at man i virkeligheden næsten skal bevare det helt, fordi der var så mange positive sider ved det, hvor jeg altså ser en masse negative sider ved det toldfri salg.
Så måtte jeg jo høre det, som om det i virkeligheden var noget godt, man var ved at afskaffe.
Er det noget, når det drejer sig om det toldfri salg, der skal stoppe på et eller andet tidspunkt?
Er det dybest set det, hr. Melchior er ked af det skal, medmindre vi får Norge og Schweiz og en hel masse andre lande med i, at det skal stoppe?
Arne Melchior (CD), 1999-03-18:
Hr. Vernersen har ikke ret, når han siger, at der kun er to partier, der har haft en anden opfattelse end regeringen.
Jeg har allerede under de korte bemærkninger i formiddags mindet om en tale, hr. Fogh Rasmussen holdt den 28. februar for åben skærm, og dér sagde han i hvert fald, at Venstre var klar til at støtte regeringen i at få fortsat dette salg.
Ergo er der andre end CD og Dansk Folkeparti og Fremskridtspartiet.
Venstre tæller vel også stadig med her i salen.
Så siger hr. Vernersen, at når man har truffet en beslutning, skal man også gennemføre den.
Ja, det minder mig om drengen, der kom hjem med en flænge i hovedet, og så sagde hans mor til ham: Hvad er der sket?
Jo, jeg gik ind i muren derovre.
Hvorfor gjorde du det?
Jo, for far sagde, jeg skulle gå ligeud.
Sådan er livet jo ikke, vil jeg sige til hr.
Vernersen
Der sker nye ting; der er truffet en beslutning for 8 år siden, og nu sker der noget nyt, og det nye, som vedtagelsesteksterne i dag jo tager højde for, er, at
hvis den situation skulle indtræde, at Danmark står alene over for de 14 kolleger i EU - en sådan situation har ikke tidligere foreligget; det kan også være, den ikke kommer til at foreligge i de næste uger, så er sagen jo løst - så vil vi bare rejse den fane, at skulle det ske, bør vi ikke være halsstarrige på det punkt.
Det er det, det drejer sig om.
Må jeg så sige til hr. Aage Frandsen: Jo, vi ønsker afskaffelse på lang sigt, men i virkeligheden bør det ske på verdensplan.
Vi er jo ikke en pind konsekvente i ønsket om afskaffelse, eftersom nordmænd og schweizere og tyrkere og alle oversøiske landes borgere fortsat kan købe.
Hvorfor kommer hr. Frandsen - hvis det er så vigtigt - ikke med forslag om, at det skal lukkes for Danmarks vedkommende.
Så lad andre lande gøre, hvad de vil.
Men det gør man jo ikke, det er kun borgerskabet her inden for EU, som skal afskaffe det for hinanden som sagt til ugunst for Danmark, fordi vi har den højeste beskatning, og fordi der derfor ikke bliver undladt et eneste køb i udlandet, og ikke kommer en øre til dansk velfærd eller til den danske statskasse.
Og sagt til hr. Frandsen: Så meget haster det vel ikke.
Nu har vi levet med det fint i 100 år, uden at der har været nogen hverken saglig eller folkelig indvending derimod, så vi kunne nok klare 2-3 år og have det dejligt alligevel.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-03-18:
Det er jo prisværdigt nok, at man har en klar holdning, at man markedsfører den og giver mandat på baggrund af den, osv. osv.
Al ære og respekt for det
Hr. Aage Frandsen har sammen med Enhedslisten fremsat et forslag til vedtagelse, og jeg synes, det er godt, og Dansk Folkeparti vil støtte det, skal jeg meddele.
Men jeg vil gerne spørge: Hvad menes der med, at regeringen pålægges, at der inden stoppet for det toldfri salg skal ske de og de ting?
Mener hr. Aage Frandsen, at det er muligt inden den 1. juli i år at nå de ting, der er beskrevet i forslaget til vedtagelse?
Eller ligger der egentlig i kortene - hvad jeg må læse ud af forslaget, for ellers synes jeg ikke, det tidsmæssigt overhovedet kan hænge sammen - at man skal finde en overgangsperiode, der gør, at man kan få udført de ting, som hr. Aage Frandsen rigtigt påpeger om de beskæftigelsesmæssige problemer?
Skal man have en overgangsperiode, der gør, at man kan nå det, og mener hr. Aage Frandsen, at det afgiftsfri salg mellem EU-landene så fra det tidspunkt endelig skal stoppes?
Pia Kjærsgaard (DF), 1999-03-19:
Lad mig først omgående vende den mod fru Dorte Bennedsen og sige, det jo er at tale imod bedre vidende.
Alene det synes jeg siger utrolig meget, men det er jeg sådan set bedøvende ligeglad med.
Men lad mig sige til det, fru Dorte Bennedsen kaldte dobbeltmoral: Jamen det er jo ikke sådan i dag, at der ikke er nogen ordning, og hvad har vi set i dag?
258 flygtninge, som jeg omtalte før, der i 1998 brugte ordningen, og jeg vil gentage, at ministeren regner med yderligere 100.
Nej, der, hvor den ligger, er jo, at formanden for indvandrersammenslutningen IND-sam, fru Anna Saakwa, i dagspressen har udtalt, at der skulle mindst 50.000 kr. pr. flygtning til, for at det battede noget, for at det nyttede noget.
Det synes jeg selvfølgelig er fuldstændig absurd, men det er tilsyneladende dér, den ligger, hos fru Dorte Bennedsens sande venner.
Jeg synes, det er dobbeltmoral, når man kommer med sådan et forslag, som ministeren mere eller mindre indrømmer overhovedet ikke vil gavne noget som helst.
Må jeg sige til fru Birthe Rønn Hornbech, at hun aldrig nogen sinde heller skal være i tvivl om, at Dansk Folkeparti ønsker, at flygtninge skal kunne vende hjem, når der er mulighed for det.
Den mulighed er der i dag.
Den bliver ikke brugt.
At det, som fru Birthe Rønn Hornbech sagde, skal ske inden for rimelighedens grænser, er jeg helt enig i.
Men det lægger det her forslag ikke op til.
Dorte Bennedsen (S), 1999-03-19:
Man kan jo godt overveje, om det overhovedet har mening at tage en replik til fru Pia Kjærsgaard.
Men af hensyn til referatet herfra, af hensyn til andre mennesker synes jeg, at det er på tide at kalde en spade for en spade og sige, at magen til dobbeltmoral, som fru Pia Kjærsgaard her udviser, er sjældent set i kongeriget.
Fru Pia Kjærsgaard har nogle holdninger til flygtninge, som vi ikke deler.
Fru Pia Kjærsgaard synes, vi får for mange flygtninge her til landet, og hun vil gerne have dem væk.
Så kommer her et forslag, som giver nogle instrumenter til, at i hvert fald nogle af dem kan vende tilbage i rimelig sikkerhed og værdighed, og så siger fru Pia Kjærsgaard nej.
Birthe Rønn Hornbech (V), 1999-03-19:
Når jeg hører Dansk Folkepartis ordfører, så hører jeg det på den måde, at Dansk Folkeparti jo slet ikke er interesseret i, at udlændinge skal vende hjem.
Jeg kan sige, at vi i Venstre er interesseret i, at udlændinge vender hjem.
Vi mener faktisk, det ligger i flygtningebegrebet, at man er her midlertidigt, så længe man er på flugt, men derefter skal man hjem igen.
Og det vil vi godt hjælpe dem til inden for rimelighedens grænser.