Keld Albrechtsen (EL), 2003-12-04:
Det glæder mig meget, for det er jo et helt nyt signal, når Venstres ordfører tilkendegiver, at den stærke statslige deltagelse i udviklingen af vindkraftteknologien har haft en stor betydning for, at det var og er en succes.
Det, der så bare er mærkeligt, er at se, at nu, hvor der er behov for at udvikle andre nye teknologier inden for det vedvarende område,
kapper regeringen bare livlinen, og så vil den ikke gribe den chance, der er for på en gang at skabe energikilder uden CO2-forurening med store eksportgevinster til følge.
Det er mærkeligt, at man på baggrund af de erfaringer, som hr. Kim Andersen så positivt anerkender, med den aktive statslige politik på forhånd er indstillet på at slå ny vedvarende energiudvikling ned, før det kan nå at give nogen resultater.
Det skal jo desværre også ses i sammenhæng med det forslag til CO2-kvotelovgivning, som regeringen har fremsat, som går ud på, at en dansk indsats i bedste fald skal udsættes, men sandsynligvis medfører, at vi ikke kommer til at nå målet, at vi ikke kan opfylde vores forpligtelser.
Man må jo desværre sige, at Europa-Kommissionen har ret i, at det sandsynlige resultat er, at Danmark kommer til at bryde Koyotoprotokollen.
Det er rigtigt, som det er blevet nævnt, at den danske regering i 1990'erne forsøgte at fifle med det danske CO2-regnskab.
Det gav en ekstra regning.
Ministeren har jo anerkendt den ekstra regning, og når han har anerkendt den ekstra regning, må han også sørge for, at den bliver betalt, men han er altså ved at løbe fra den.
Så langt er vi enige i intentionerne i det her forslag. Jeg har ligesom fru Anne Grete Holmsgaard også besøgt Østgrønland og set klimaforandringerne og fået fortalt, hvordan man nu kan sejle ind til Angmasalik midt om vinteren; det er helt uhørt i forhold til, hvordan det har været tidligere under mere normale klimatiske forhold. Jeg har set, hvordan plantevæksten, trævæksten i Sydgrønland og i Reykjavik er steget, sådan at man som besøgende med 10 års mellemrum simpelt hen kan se, hvordan træer og buske er blevet langt større, end de var tidligere.
Når det er sådan, at et almindeligt menneske uden videnskabelig ekspertise på området kan se disse forandringer med det blotte øje, er det, fordi vi er derhenne, hvor vi lever livet farligt.
Jeg vil så sige, at Enhedslisten ikke er tilhænger af salg af kvoter, hverken når det gælder sildekvoter, mælkekvoter eller den her slags kvoter, for gevinsten vil kapitaliseres.
Vi er heller ikke tilhængere af, at man kan have lov til at overskride kvoterne og så bare betale sig fra det.
Det må være ligesom med fiskekvoter, at hvis man ikke kan overholde kvoten, må fiskeriet holde op.
Et energiselskab, der ikke kan overholde sin kvote, må lukke ned, indtil der kommer en ny kvote.
Og så må den vedvarende energi opbygges, så den kan tage over.
Det vil også fremskynde omlægningen til vedvarende
energi
Man skal ikke bare kunne betale sig fra at overtræde
sin forpligtelse.
Der er altså ting i det her forslag, som vi ser skeptisk på.
Hvis der havde været et muligt flertal i Folketinget for det, ville vi naturligvis gå ind i seriøse forhandlinger for at se, om vi kunne løse dem.
Det ville vi selvfølgelig under alle omstændigheder, men jeg må sige, at som det ligger, er
der nogle tidsler i det her forslag, som vi gerne havde været foruden, og som vil gøre det meget vanskeligt for os at støtte det.
Intentionerne anerkender vi, og det er jo under alle omstændigheder et langt bedre forslag end det, regeringen har fremsat, som bygger på fuldstændig passivitet og opgivenhed over for klimaproblemer.
Ministeren kan godt sende mig et øjekast, men det hjælper ikke på den beklagelige kendsgerning, at regeringen af EU har fået meddelelse om, at vi står over for ikke at kunne overholde vores forpligtelser.
Det er i hvert fald Europa-Kommissionens bedømmelse, således som det oplyses i Financial Times i går.