runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Dorte Bennedsen (S), 2000-05-18:
Jeg forstod på betænkningen og på fru Yvonne Herløv Andersens indlæg, at hun gerne vil ophæve aldersgrænsen på de 45 år og i stedet have vedtaget det optrykte ændringsforslag om, at kunstig befrugtning ikke må finde sted i tilfælde, hvor ophør af reproduktionsevnen af naturlige og aldersbetingede årsager er sket.
Så vil jeg godt stille to scenarier op:
Vi har en 28-årig kvinde, der af en eller anden årsag har mistet reproduktionsevnen.
Skal hun aldrig kunne modtage kunstig befrugtning?
Vi har i den anden ende af systemet en 58-årig kvinde, hvor reproduktionsevnen ikke er ophørt.
Skal hun kunne modtage behandling med kunstig befrugtning?
Det synes jeg ikke.
Jeg har altid været tilhænger af, at der var en fast aldersgrænse, og ikke det her, som bliver noget meget vilkårligt for forskellige, skal vi sige typer af kvinder.
Margrete Auken (SF), 2000-05-18:
Adoptionssamrådene skal jo bedømme det, og vi har lavet en ny adoptionslov, hvor der er en hel masse krav, der skal være opfyldt.
Vi ved, det er meget restriktivt.
Er der slet ingen anbefalinger?
Jeg skal bare vide, hvad jeg i givet fald skal stemme.
Det er ikke nok bare at få en politibetjent til at se strengt på mig og sige, at det er i orden sådan.
Det må være det, det er.
Jeg vil godt have forklaret lidt mere, hvad det er for nogle signaler, som De Konservative mener at vi skal sende videre til adoptionsnævnene, for at de kan vurdere, hvad der har været vores hensigt med det her.
Jeg synes, det er svært.
Kristian Jensen (V), 2000-05-18:
Jeg vil gerne præcisere nu, som jeg gjorde før, at jeg absolut ikke taler på Venstres vegne, men kun på vegne af en lille del af Venstres gruppe, og vores indgangsvinkel er, at hvis det er en sygdom, at man ikke kan få børn, så er det også en samfundsopgave at hjælpe, men hvis det er et fravalg, fordi man ønsker at leve enligt eller man ønsker at leve i et lesbisk forhold, så ønsker vi, at der skal være brugerbetaling. Derfor har jeg tolket CD's ordfører sådan, at der i ændringsforslag nr. 2 ikke er en sammenkædning mellem retten
for enlige og lesbiske til kunstig befrugtning og brugerbetaling, og dermed kan jeg meddele, at vi er nogle stykker, der ikke kan støtte ændringsforslaget. Vi vil gerne, som vi har gjort tidligere, støtte det forslag, såfremt det kommer, om, at der er adgang for enlige og lesbiske til kunstig befrugtning under forudsætning af brugerbetaling, men som forslaget ligger nu, kan jeg ikke se, at vi kan støtte det.
Margrete Auken (SF), 2000-05-18:
Jeg vil godt have svar på, hvad forslaget med de gamle kvinder sådan helt præcist indebærer: Betyder det, at kvinder, der bare har menstruation - og mange af os herinde kan fortælle, at det kan man altså have i mange år efter, at ens æg er ubrugelige - og som kommer og gerne vil have et frisk æg fra en ung kvinde sat op, sådan at de kan få kunstig
befrugtning
på den måde,
kan få det?
At begynde at sætte de kvinder i behandling, hvis deres æg er gamle, er simpelt hen økonomisk optrækkeri, for de får ikke noget ud af det.
Det ligger allerede nu i 40-års-grænsen som et problem, hvorfor jeg jo synes, at man skal lade hele systemet køre efter den regel, der bruges i det offentlige system: Når de er 40 år, stopper man, for kunne man ikke ad naturlig vej få børn dér, så er sandsynligheden for, at en kunstig befrugtning giver resultat, så lille, at det er uanstændigt at prøve at bilde disse kvinder ind, at de kan få børn.
Der er mange kvinder, der får børn, også når de er pænt over 40 år - det ved jeg godt - men de får det så ad naturlig vej.
Yvonne Herløv Andersen (CD), 2000-05-18:
Disse kvinder, der er enlige eller lesbiske, betaler i dag selv, hvis de kan få det på en privatklinik, og det har de jo kunnet hidtil.
Da det er en behandling, der ikke koster ret meget i sundhedsvæsenet, og da det kun er den lille gruppe kvinder, som skal betale selv, så har jeg virkelig problemer med det.
Men jeg er villig til at gå ind og drøfte det, hvis man siger, at der bredt skal være betaling for barnløshed; så kan vi drøfte det.
Det mener jeg ikke det kan.
Og så må man sige: Alle betaler, eller også betaler ingen.
Vi snakker kun om det at kunne få en læges hjælp.
Det er det, det drejer sig om.
Jeg vil sige til fru Margrete Auken, at jeg fastholder, at når menopausen indtræder, så kan man ikke længere komme i behandling for barnløshed.
Sådan er det, og sådan bør det også være.
Nu bliver man jo som ordfører meget synlig af flere forskellige årsager, men det vil jeg gerne tage på mig.
Jeg vil sige til Venstre, at det lød, som om betalingen kun skulle falde fra enlige kvinder og lesbiske, men hvis det ikke er sådan, vil jeg gerne gå ind i en debat om betaling i øvrigt for behandling af barnløshed eller en debat om betaling for ydelser i sundhedsvæsenet som sådan.
Den har vi i øvrigt også på CD's foranledning haft om brugerbetaling i social- og sundhedsvæsenet.
Hvis det drejer sig om at indføre den alene for behandling her, så vil jeg ikke være med.
Så blev jeg spurgt om gamle kvinder og reproduktion, og dér vil jeg sige: Når reproduktionsevnen ophører - den kan også ophøre af andre årsager; den kan ophøre, fordi man får en underlivsbetændelse, der gør, at ens æggestokke ikke fungerer, så det gælder også dér - og så ellers fastholde det med menopausens ophør.
Det er jo ikke sådan, at jeg forestiller mig, at der skal ske det samme som i Italien, hvor en kvinde på 65 år kan få et barn.
Jeg tror i øvrigt ikke, at der er nogen, der vil pådrage sig den omstændighed.
Jeg har bare tænkt mig at tage den ganske almindelige menopauses ophør.
Så kan man ikke få børn mere.
Og så indbefattede det selvfølgelig, at hvis man fejler noget, så får man også behandling dér. Så blev jeg spurgt af hr. Niels Bloch Jespersen, om det er en diagnose.
Nej, det er det ikke.
Det, jeg taler om, er den diskrimination, der ligger i, at man ikke kan få en læge til at foretage den behandling, man gerne vil have.
Vibeke Peschardt (RV), 2000-05-18:
Jeg kan en gang imellem godt fortryde, at jeg på Det Radikale Venstres vegne i den oprindelige lov fik indsat en revisionsbestemmelse.
Derfor vil jeg først sige: Det her meget enkle lovforslag, der gik ud på at forlænge nedfrysningstiden for æg fra 2 til 4 år, støtter vi, og det støtter hele den radikale folketingsgruppe.
Og det er så i virkeligheden måske også det, der kommer til at flytte noget i hele den behandling, vi har her.
Med hensyn til det næste, nemlig ophævelsen af § 3 og de øvrige ændringsforslag, fremgår det af betænkningsbidraget, at den radikale folketingsgruppe er fritstillet, og jeg vil så derfor på enkelte punkter bare redegøre for min egen holdning:
Med hensyn til ophævelsen af § 3 vil jeg sige, at det jo var den, som efter min opfattelse ved en fejltagelse kom ind i lovgivningen, da man lavede den oprindelige lov om kunstig befrugtning.
Jeg mener, at den skal ophæves.
Jeg mener, at det er fuldstændig ude af trit med det lighedsprincip, der er i sygehusloven, om, at alle skal kunne få den samme behandling, at man på den måde, som man gør det i § 3, udelukker kvinder i parforhold fra at modtage behandling i det offentlige sundhedssystem.
Og man gør ikke bare det; man forbyder også ved loven lægeligt personale at medvirke til disse kunstige befrugtninger.
Det finder jeg er forkert, og jeg vil derfor selv stemme for en ophævelse af lovens § 3.
Vi har ved en anden drøftelse i gruppen haft nogle forskellige synspunkter til et forslag om, hvorvidt man skulle kunne give kroniske alkoholikere, narkomaner og andre mulighed for at blive kunstigt befrugtet, måske med fare for, at de børn, der måske kom ud af det, skulle tvangsfjernes allerede ved fødslen.
Vi er ikke helt enige om de synspunkter her i gruppen, men det, jeg kan sige om det, er, at jeg synes, det er en udmærket idé, sundhedsministeren er kommet med, om endnu engang at lade lægeverdenen indskærpe over for sådanne misbrugere, at kunstig befrugtning ikke bliver en realitet for dem.
Dorte Bennedsen (S), 2000-05-18:
Jeg var for et øjeblik siden ved at tage ordet dobbeltmoral i min mund.
Nu vil jeg faktisk gerne gøre det.
Jeg spurgte ikke Kristeligt Folkeparti, om de var i tvivl.
Jeg har forstået, at de ikke er i tvivl, men at de er dybt bekymrede for, at vi andre ikke ved, hvad det er for et grundlag, vi beslutter på.
Jeg tog fat på det problem, at fru Tove Videbæk i går i udvalget, i dag i salen har sagt, at det er fuldstændig urimeligt, at vi ser Det Etiske Råd over hovedet og ikke afventer dets udtalelser om fosterreduktion.
Nu kan jeg se, at fru Tove Videbæk har travlt, så jeg vil lige vente et øjeblik.
Det er dobbeltmoral på den ene side at bebrejde os, at vi ikke vil afvente Det Etiske Råd, og så på den anden side selv gå ud her i betænkningen og give svaret på de spørgsmål, som vi har bedt Det Etiske Råd om at tage stilling til. Fru Tove Videbæk mener, at hun er for de fleste ændringsforslag.
Det er fuldstændig korrekt, for hun har selv stillet dem.
Men grundlæggende er fru Tove Videbæk jo imod loven, idet det i ændringsforslag nr. 14 hedder: Nedfrysning af et menneskeligt æg må ikke finde sted.
Og det var det, jeg sagde: Man kalder det japperi, når der er ved at blive vedtaget en lovgivning, man ikke bryder sig om.
Den har stadig væk ligget her i 3½ måned, og det var gammelkendte problemer, da de blev taget op i februar måned.
Margrete Auken (SF), 2000-05-18:
Jeg vil lige sige, at jeg virkelig synes, at det er et af de steder, hvor Kristeligt Folkeparti kammer fuldstændig over.
Det er de tre eksempler, jeg har nævnt her.
Det ene af dem er det der med, at man vil sige, at hvis der overhovedet er en eller anden spinkel mulighed, så må de overhovedet ikke have lov til at få hjælp og f.eks. bruge insemination, som er kunstig befrugtning.
Jeg kunne forstå det, hvis man havde brugt udtrykket in vitro, altså reagensglasbehandling, men det andet er simpelt hen overdrevent og restriktivt, og jeg synes jo, at det skader Kristeligt Folkepartis på mange punkter udmærkede ærinde, at man pludselig bliver overprincipiel.
Jeg vil også godt kommentere det der med, at der skal være læger med.
Jeg forstår godt, hvorfor man vil have det.
Det er, fordi man vil undgå det, man kalder en omgåelse af den regel, vi har i øjeblikket.
Jeg har virkelig gjort meget
ud af at støtte de lesbiske, som får det her klaret - ellers er der en fare ved det osv. - og det foregår altså ikke ved samleje.
Det foregår ved kunstig befrugtning, altså ved insemination.
Vi kan da ikke bede dem om at gå i seng med en mand, fordi fru Tove Videbæk siger, at de ikke må have lov til at klare det der.
Så det er pip at sige, at der skal være læger med.
Og så hørte jeg det ikke.
Blev der sagt, hvad det er for et ændringsforslag, hvor der står det med donoranonymiteten?
Det er måske helt min egen skyld, men da det er vigtigt af hensyn til min gruppe, vil jeg meget gerne have præciseret, hvor det står.
Henriette Kjær (KF), 2000-05-18:
Jeg må altså også sige, at når man citerer, skal man citere ordentligt.
Og jeg vil ikke finde mig i, at fru Tove Videbæk siger, at jeg har sagt, at jeg er fuldstændig ligeglad med Det Etiske Råds anbefalinger.
Jeg ser frem til dem.
Jeg glæder mig til at læse dem, hvad jeg altid gør.
Men jeg er bare i stand til at træffe min beslutning allerede nu, fordi jeg har sat mig ind i emnet, og fordi jeg har orienteret min gruppe.
Og derfor kan jeg sige: Jeg kan godt træffe min beslutning uden at se Det Etiske Råds anbefalinger, men jeg er ikke fuldstændig ligeglad med dem.
Så synes jeg også, at fru Tove Videbæk beskylder Folketinget for, at loven skal jappes igennem, og at vi ikke har haft tid til at diskutere forslagene.
Jamen det har vi da.
Vi afgav betænkning i onsdags i Sundhedsudvalget, og man kunne også efter denne onsdag, altså forrige onsdag, orientere sin gruppe og tage debatten i grupperne.
Og hvis ikke der var tid på de ordinære gruppemøder, så havde man altså mulighed for som ordfører at sige: Her er noget, der virkelig skal diskuteres.
For sådan er det jo med vigtige sager.
De skal debatteres, men det er man som ordfører også ansvarlig for at de bliver.
Tove Videbæk (KRF), 2000-05-18:
Til fru Margrete Auken må jeg sige: Ja, det er rigtigt, at vi ønsker, at kunstig befrugtning kun tilbydes til par, hvor det anses for umuligt, at de kan blive gravide på normal vis.
Vi ønsker ikke, at det skal være en genvej.
Vedrørende lesbiske, som kan hjælpe hinanden - det vil vi faktisk ikke gå ind i, men grunden til, at vi ønsker, at der skal være en læge involveret, er, at så går det ind under § 3 om, at det kun er kvinder, som er i et ægteskab eller i et ægteskabslignende forhold, som kan få det tilbudt.
Og når der er en læge involveret, jamen så er der mere styr på, hvor mange der får sæd osv. fra den samme mand.
Så er der mere styr både på det geografiske område og antal osv., som ligger
i loven.
Fru Dorte Bennedsen siger, at Kristeligt Folkeparti selv har givet svarene, og at man, hvis vi er i tvivl, så ikke kan forstå, hvorfor vi allerede har givet svarene.
Men jeg må sige til fru Dorte Bennedsen, at vi har arbejdet utrolig meget med de her spørgsmål, og vi har haft forskellige eksperter indkaldt.
Så derfor må jeg sige, at vi er ikke i tvivl om de her ændringsforslag, vi har stillet, men vi vil gerne, at resten af Folketinget har det bedst mulige saglige grundlag for at kunne tage stilling til ændringsforslagene.
Fru Dorte Bennedsen siger også, at vi siger, at man japper det igennem, og at det siger man, hvis man er imod, men jeg må sige, at de fleste af de her ændringsforslag er vi nu altså for.
Vi har selv stillet dem.
Jeg beklager, hvis det er tilfældet, men jeg må sige, at De Konservatives handling i dag signalerer, at man er ligeglad med Det Etiske Råds redegørelser.
Margrete Auken (SF), 2000-05-18:
Jeg vil godt rose dem for et godt arbejde.
Jeg er bare lidt ærgerlig over, at vi sådan set er blevet bragt i den dumme situation, at vi nu skal stemme om alle de ting. I ændringsforslag nr. 5, siger man, at man ikke må bruge behandling, hvis der overhovedet er mulighed for naturlig graviditet.
Vi kender jo alle sammen mennesker, som har muligheden for det, men hvor det er meget svært, fordi der f.eks. meget sjældent er ægløsning.
Må de ikke have lov til at få hjælp?
Og det er jo meget simpel hjælp.
Det er meget lidt, der skal til.
Og der vil f.eks. også komme en kunstig befrugtning, nemlig en insemination, altså med mandens sæd.
Men det vil være en insemination.
Det er en kunstig befrugtning.
Det er ændringsforslag nr. 5. Ændringsforslag nr. 17 er så det, jeg havde fat i før, hvor man siger, at det kun må være læger.
Jeg forstår godt fru Tove Videbæks forslag, for det er for at forhindre jordemoder Stork.
Men vi kan da ikke gå ud og kriminalisere alle de der ting, der foregår, og som jeg personligt synes er udmærket, nemlig at f.eks. de lesbiske får hjælp af hinanden til insemination.
Skal det være forbudt?
Nej, men det kan vi jo ikke have.
Så vil jeg lige spørge: Hvor er det henne, der står det med ophævelsen af donoranonymiteten?
Kristeligt Folkeparti har sagt til mig, at der var forslag om det, og jeg har sagt, at der var et forslag om det.
Jeg har ikke kunnet finde det.
Dorte Bennedsen (S), 2000-05-18:
Fru Tove Videbæk mener, at vi giver dårlige signaler til Det Etiske Råd ved ikke at afvente dets udtalelse.
Nu synes jeg faktisk, at nok må være nok.
Kristeligt Folkeparti har ved hr. Jann Sjursen selv taget initiativ til, at rådet er blevet spurgt.
Hvordan i alverden kan man så gå hen og stille et ændringsforslag om fosterreduktion, uden at have fået svaret fra rådet?
Fru Tove Videbæk vil gerne have debatten i offentligheden.
Ikke desto mindre har fru Tove Videbæk i betænkningen givet svaret.
Det er meget tæt på, at ordet dobbeltmoral falder én i munden.
Hvis fru Tove Videbæk ikke havde stillet ændringsforslag, så havde ministerens meget konkrete forslag om forlængelse af nedfrysningsperioden været det, der havde været det centrale.
Så havde vi i næste samling, når vi havde svaret fra Det Etiske Råd, et godt, solidt grundlag at tage stilling på baggrund af.
Problemet er kun opstået ved, at Kristeligt Folkeparti har bragt det ind.
Og lad mig så sige til det med at jappe igennem.
Det er jo det, man altid siger om forslag, man er imod.
Det har ligget i godt 3½ måned på Folketingets bord, og det er jo i øvrigt ikke noget nyt tema.
Det har været diskuteret de sidste 4-5 år.
Margrete Auken (SF), 2000-05-18:
Jeg vil lige sige, at det ændringsforslag, jeg taler om, ændringsforslag nr. 17, er tiltrådt af Venstre, Det Konservative Folkeparti og Dansk Folkeparti.
Herunder er også indbefattet - og det er altså også det, Dansk Folkeparti og Det Konservative Folkeparti siger - alle de der kunstige befrugtninger, som jeg støtter.
Jeg synes, det er noget piv, har jeg så sagt, at de lesbiske mener, at det skal være under lægelig behandling, for ellers skal de ud på det grå marked, og hvad de nu ellers kalder mænd.
Det er jo meget betænkeligt, at det hedder det grå marked.
Det er altså mænd, vi taler om her.
Men det er kunstig befrugtning, der foregår dér, og det er faktisk en meget simpel operation.
Jeg vil godt spørge De Konservative, og jeg vil godt spørge Dansk Folkeparti, om de også mener, at det skal kriminaliseres.
Der kunne måske have stået »med sæd fra sædbanken«.
Det står der ikke.
Der står bare »med sæd«.
Så jeg vil godt vide, hvad meningen med det her er.
Jeg synes ikke, det er særlig gennemarbejdet, men dér kan jeg forstå på fru Dorte Bennedsen, at man bliver skældt meget ud, hvis man antyder, at vi står med noget i det her forslag, der er noget sjusk.
Svend Aage Fauerholdt (DF), 2000-05-22:
Miljødiskussioner foregår overalt, og i enhver situation vil vi gerne være med fra Dansk Folkeparti, uanset om det sådan set er hjemlige problemer, vi har, eller vi diskuterer globale problemer.
Men under alle omstændigheder vil vi altid tage udgangspunkt i danske forhold, og vi skal helt klart være en troværdig samarbejdspartner i det internationale miljøsamarbejde, som vi indgår i.
Det skal vi selvfølgelig også på alle andre områder, hvor vi har et samarbejde.
Der kan jo være mange områder, som vi kan tage op og diskutere i dag, og en ting, som vi også har haft fremme her i denne samling, er jo olieforureningen, hvor det faktisk var et enigt Folketing, som sagde, at her arbejder vi for at nå til et resultat, og det er så et af de områder, hvor vi også gerne tager et samarbejde op med andre, som har de samme problemer.
Men vi skal også være helt klar over, at luften jo altså ikke står stille over Danmark.
Der sker ting og sager hver dag, også selv om vi går foran, som vi nok synes vi har gjort en del gange, hvor Danmark har været prøveklud med store restriktioner for erhvervslivet.
Dér må vi så sige fra i Dansk Folkeparti og sige, at der skal være mere balance i det.
Vi skal opnå nogle ting på internationalt plan, så vi har de samme regler at arbejde efter alle sammen.
Det kaldes ikke samarbejde.
Vi er også klar over i Dansk Folkeparti, og det har vi også sagt mange gange her fra talerstolen, at har vi nogle farlige stoffer, så må vi se til, at de forsvinder, og at vi får andre stoffer ind i billedet, som vi kan bruge i det daglige. Når vi tænker på den store debat, der var om en eventuel bundmaling af skibe, hvor man på et tidspunkt ikke troede, man kunne finde alternativer, så har man trods alt gjort det og også til tilfredshed for dem, der skal bruge dem.
Affaldsområdet skal også flettes ind i det her.
Når vi har set, at der til andre lande er sendt danske ingeniører, som er med til at bygge affaldsselskaber op, så må vi sige, at det er jo et plus for Danmark, for her er jo også et område, som vi skal have fat på, og som vi skal have minimeret, og vi skal have genbrug med alle de facetter, vi kan få.
Vi er i den situation, at fortsætter vi med at være i førertrøjen, således at dansk erhvervsliv skal være prøveklud for alle former inden for miljøet, så går det galt på et tidspunkt, så stagnerer erhvervslivet, og så kan det altså ikke klare sig i det lange løb.
Vi må have de samme retningslinjer at arbejde efter, som man har andre steder.
Henriette Kjær (KF), 2000-05-22:
Jeg synes lige, jeg vil svare, for dér er jeg altså ikke helt enig.
Hvis meget forskning peger i retning af, at her har vi et materiale, der er sundhedsskadeligt - man kan ikke underbygge det fuldstændigt, men flere rapporter går i samme retning - så vil jeg godt være med til at foretage nogle skridt.
Men hvis der kun er meget gammel forskning, der er meget usikker, så kan vi altså ikke blive enige om noget.
Søren Kolstrup (EL), 2000-05-22:
Jeg skal takke fru Henriette Kjær for svaret og blot konstatere, at dér, hvor en af de afgørende forskelle åbenbart går i miljødiskussionen, er om, hvilke krav man stiller til forsigtighedsprincippet.
Jeg kan forstå, at man kan stille så store krav, at det i virkeligheden indebærer, at det skal være videnskabeligt dokumenteret, og det skal måske endda være i fora, der ligger uden for Danmark, så det i sidste instans indebærer, at vi nærmest aldrig får udfaset nogen af de her stoffer.
Det er bare for at konstatere, at det åbenbart er dér, vi har den afgørende politiske forskel i miljødebatten, og den tror jeg er vigtig at holde fast i, så vi ved, hvor vi har hinanden henne.
Jeg synes altid, det er ønskeligt.
Men vi er rasende uenige om salg af kvoter og andre fidusmagerier i miljøpolitik.
Det vender Enhedslisten sig selvfølgelig skarpt imod, og De Konservatives miljøpolitik skal selvfølgelig bekæmpes ud fra en miljøholdning.
Men så kom det andet punkt, der er til afklaring, nemlig
at fru Henriette Kjær siger, at det er vigtigt, vi går forrest.
Det skal blot være holdbart og regulært.
Hvordan definerer man så noget, der er regulært, og hvad er definitionen på noget, der er irregulært, altså hvor det er unødvendigt at gå enegang?
Det står mig simpelt hen ikke ganske klart, hvad definitionerne på holdbart og regulært/uholdbart og irregulært er.
Det springende punkt er simpelt hen: Hvornår skal vi gå enegang?
Hvornår skal vi gå forrest, og hvornår skal vi absolut ikke gå forrest?
Er det f.eks., når det gør ondt i pengepungen?
Eller er det en forkert fortolkning?
Jeg forstod fru Henriette Kjær sådan, at det, man især ikke kunne acceptere, var afgifter, og at der kunne være nogle af dem, der var problematiske.
Er det så korrekt, når jeg har forstået fru Henriette Kjær således, at det er helt fint, hvis Danmark går forrest med f.eks. udfasning af farlige kemiske stoffer, der er uønskede over for børn og gravide kvinder, hvad enten det nu er ftalater eller andre stoffer, at dér bakker Det Konservative Folkeparti op bag en mere aktiv linje med hensyn til udfasning af uønskede kemiske stoffer, også selv om Danmark må gå enegang på det punkt?
Vibeke Peschardt (RV), 2000-05-22:
Fru Henriette Kjær holdt en særdeles udmærket tale, som jo stort set roste den miljøpolitik, regeringen fører, måske lige bortset fra sagen om pvc og ftalater, som jeg i øvrigt er helt enig i.
Fru Henriette Kjær roste regeringen, og jeg vil da godt spørge fru Henriette Kjær om to ting: Er det ikke rigtigt, at det var en konservativ miljøminister, som fik gennemført nitratdirektivet, der jo også var en del af fru Henriette Kjærs ros til hele den miljøpolitik, der føres? Er det ikke også sådan, at mandaterne til f.eks. Rio + 10 bliver fastlagt af Miljø- og Planlægningsudvalget og dernæst går gennem Europaudvalget, altså at der er en bred enighed om det her?