runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Svend Auken (S), 2002-01-24:
Nu har jeg kun været medlem af Folketinget i 30 år, men jeg mindes ikke, at et flertal i Folketinget har brugt sit flertal til at forhindre et stort mindretal i at få afklaret besvarelse af høringssvar, som ministeren oven i købet har givet tilslutning til.
Jeg mindes ikke noget fortilfælde.
Det er klart, at hvis man gennemfører denne beslutning, og et flertal kan jo gøre meget, hvis man ser væk fra al tradition, al hensyntagen til kvalitet, al hensyntagen til, hvad et stort mindretal i Folketinget ønsker, så er det klart, at det har konsekvenser for kvaliteten, det har konsekvenser for den lyst, hvormed man deltager i arbejdet herinde.
Vi vil selvfølgelig drage omsorg for, at man også andre steder vil diskutere konsekvenserne af denne beslutning.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-01-24:
Jeg vil gerne opfordre hr. Vesselbo til at komme herop og forklare, hvad der er regeringspartiernes baggrund for, at den her sag skal behandles på den måde, som det er sket.
Man bruger sit flertal til at gennemføre en fuldstændig usaglig sagsbehandling, og jeg noterer mig, at Dansk Folkeparti nu i den grad er indlemmet i regeringsblokken, at Dansk Folkeparti heller ikke længere ønsker at sikre en ordentlig sagsbehandling i Folketinget.
Det har vi noteret os.
Men jeg synes, det er fantastisk, at man ikke alene bruger sin magt på den her måde, men at man oven i købet ikke vil indgå i en debat og besvare de spørgsmål, der bliver stillet af ordførerne omkring det.
Så bliver arrogancen jo total.
Pernille Blach Hansen (S), 2002-01-24:
Jeg synes, det her er fuldstændig absurd.
Vi står i et parlament, hvor der ikke er nogen at diskutere med, fordi hele højre side af salen er tavs.
De tør ikke komme op på Folketingets talerstol og tage en reel debat om indholdet i et forslag, regeringen har fremsat.
Hvis ikke det er absurd, hvis ikke det er pinligt, så vil jeg sige, at det er fuldstændig uhørt. Regeringen vil oprette et institut, men nægter at diskutere det, fordi man har flertallet.
Se, det er jo en interessant parlamentarisk skik, hvis det er sådan, vi skal til at arbejde her i Folketinget fremover.
Så kan vi da lige så godt aflyse alle debatter i Folketingssalen og starte med at stemme, for hvis flertallet er i orden, er der jo ingen grund til at tage debatten.
Vi mangler klare svar fra Venstres ordfører og også fra ministeren på, hvad det nye institut skal lave, hvorfor man ikke vil lave en høring, og hvorfor man ikke vil forholde sig til de høringssvar, vi har indhentet?
Der er substantielle problemer, og det bedste af alle spørgsmål synes jeg er: Hvorfor haster det så meget med at få lavet et institut, hvorfor kan man ikke vente en måned, sikre, at det bliver gjort ordentligt og så i det almindelige samarbejdende folkestyres ånd tage os med på råd og få sikret noget, vi alle sammen kan være tilfredse med, så de resultater, der kommer ud af instituttet, er noget, vi alle sammen kan fæste lid til, og som forskerverdenen generelt kan bruge til noget? Jeg synes, det her er pinligt, jeg synes, det er ærgerligt, og jeg synes bestemt, det er pinligt for de to regeringspartier, at de ikke engang har mod til at forsvare deres egen politik.
Eyvind Vesselbo (V), 2002-01-24:
Denne her sag har været grundigt behandlet, den har været behandlet i udvalget, den har været behandlet ved en forespørgselsdebat, så jeg mener, at pinligheden ligger i at hævde, at denne her sag ikke har været behandlet i denne her sal og ikke har været behandlet i udvalget.
Derfor er der ikke mere at sige om denne her sag, for de spørgsmål, der er stillet, er blevet besvaret, og derfor er der ikke mere at sige.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-01-24:
Jeg mindes fra den debat, vi havde, at hr. Kristian Thulesen Dahl afgav højtidelige løfter om, at sagen ville blive ordentligt belyst osv. osv., men nu er der bare stilhed og tavshed fra Dansk Folkeparti.
Har man fået noget af regeringen for at støtte, at ordentlige procedurer i Folketinget ikke længere skal følges?
Jeg synes, det er mærkværdigt at se på.
Hr. Kristian Thulesen Dahl er tilsyneladende ikke til stede i salen, men der må vel trods alt være en eller anden i folketingsgruppen hos Dansk Folkeparti, som er i stand til at tage ordet og besvare et så principielt spørgsmål.
Pernille Blach Hansen (S), 2002-01-24:
Jeg synes desværre, at Venstres ordfører kører lidt i ring, så jeg vil da godt give ham anledning til at svare på nogle af de spørgsmål, vi så ikke mener, at vi har fået svar på.
Hvis hr. Vesselbo mener, at det er så klart, hvad der er svaret, så kan jo bare gentage det, så er der da ingen i denne her sal, der er i tvivl. Derfor vil jeg godt bl.a. henholde mig til de høringssvar, vi har fået fra Institut for Samfundsudvikling og Planlægning på Aalborg Universitet: »Alt i alt lægges der ikke op til et uafhængigt institut«, og baggrunden for det er den procedure, jeg nævnte fra starten, at bestyrelsesformanden og direktøren skal udpeges og ansættes, før bestyrelsen er etableret.
Synes Venstre ikke, det er et problem i forhold til uafhængighed af ministeren?
Det andet spørgsmål, jeg godt vil have Venstres ordfører til at svare på, når det nu er så lysende klart, at jeg må have overset det i de bilag, der er sendt fra ministeren, er det spørgsmål, der bliver stillet fra Institut for Miljø, Teknologi og Samfund, Roskilde Universitetscenter: »Hvorfor skal nedsættelsen foregå så hurtigt? Netop vigtigheden af at etablere en ny institution på området burde tilsige, at man skynder sig langsomt.«
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2002-01-24:
Jeg synes, det er noget beskæmmende, at hr. Eyvind Vesselbo, der er formand for Miljøudvalget og i øvrigt tidligere selv har været ansat ved en sektorforskningsinstitution, kan kalde det en grundig behandling af et forslag og basere begrebet grundighed på, at der er stillet mange spørgsmål.
Så jeg vil faktisk gerne høre hr. Vesselbo, om han sådan helt ind til benet mener, at man overhovedet kan foretage en grundig behandling af en sag, hvor alle svarene går på, at man ikke ønsker at oplyse, hvilket indhold der skal være i en institution, som Folketinget skal bevilge 10 mio. kr. til.
Er det sådan virkelig den opfattelse af grundighed, som hr. Vesselbo vil stå inde for i denne sag og i andre sager?
Jørn Jespersen (SF), 2002-01-24:
Hr. Vesselbo siger fra Folketingets talerstol, at alle spørgsmål, der er stillet under udvalgsbehandlingen, er blevet besvaret: Det er om ikke usandt så i hvert fald en sandhed med meget, meget store modifikationer, og jeg vil egentlig opfordre både pressen og offentligheden til at gå ind i papirerne, og det har man jo fuld adgang til, og studere spørgsmål og svar til beslutningsforslag nr. B 43 for at konstatere sandhedsværdien i hr. Vesselbos udsagn.
Hvis man gør det, så vil man opdage, at der er ét svar, der hedder, at spørgsmålet ikke ses at have nogen relevans
for den pågældende sag, og at stort set samtlige efterfølgende spørgsmål er besvaret med en henvisning til besvarelsen af det pågældende spørgsmål.
Det er ikke under normale omstændigheder en besvarelse af spørgsmål.
Derfor er det ganske usædvanligt, at man har en sag, hvor vi normalt har en procedure, der hedder mindst 30 dage fra fremsættelse til vedtagelse, hvor vi her er langt under 30 dage, og alligevel foreslår den nye formand for Folketingets Miljøudvalg, at det kan man bare stemme igennem.
Kunne vi ikke godt få en lille smule mere eftertanke med hensyn til, hvorvidt det nu også er klogt?
Pernille Blach Hansen (S), 2002-01-24:
Man kunne jo fristes til i løbet af den her debat at få lidt ondt af miljøministeren, for sandheden i den her sag er vel, at grunden til, det haster, er, at det står i et 100-dages program fra den nye regering, som ministeren ingen indflydelse har haft på overhovedet...
Keld Albrechtsen (EL), 2002-01-24:
Nu mener hr. Troels Lund Poulsen åbenbart, at Israel gerne må opruste og indkøbe mængder af voldsomme våbensystemer, bl.a. i Danmark gennem Termas leverancer af dele til F-16-fly.
Det synes jeg ikke vi hørte noget om i talen.
Venstres ordfører mener åbenbart, at man må stille det krav til palæstinenserne, at de skal møde ubevæbnet frem.
Når de israelske panservogne ruller ind i det land, de har besat ulovligt, skal palæstinenserne møde ubevæbnet frem og lade sig skyde ned af israelerne.
Der er altså ikke balance i tingene, vil jeg sige.
Derfor vil jeg spørge Venstres ordfører: Synes Venstres ordfører, det er et problem, at danske firmaer sender våbendele til Israel?
Eller er der ikke balance i tingene?
For jeg får den fornemmelse, at når det er Israels militære oprustning, det drejer sig om, har man ingen kritisk holdning.
Så står man bag indkøb af våben.
Det kunne jeg godt tænke mig at få belyst.
Jann Sjursen (KRF), 2002-01-24:
Jeg synes, det var en udmærket tale, Venstres ordfører holdt med en afbalanceret tilgang til problemstillingerne i Mellemøsten, og det var egentlig også et ganske udmærket forslag til vedtagelse, der blev fremsat - det minder jo lidt om et tidligere forslag, der er blevet fremsat her i debatten i dag.
Det får mig til at rejse lige præcis spørgsmålet
omkring bistanden til det palæstinensiske selvstyre
Jeg har forstået det sådan, at Venstre mener, at der er brug for at revurdere bistanden.
Jeg skal ikke lave den helt store polemik omkring det i forhold til forslagene til vedtagelse - det er klart, at det er dér, der er og hele tiden har været en kvalificeret uenighed i Folketinget - men jeg vil godt have, at Venstres ordfører her i dag bekræfter, at man fra Venstres side i hvert fald vil kræve en revurdering af bistanden, og at man også i den sammenhæng vil tage fat på de problemstillinger, som ikke blev løst under den tidligere regering, nemlig med hensyn til det polititræningsprogram, som godt nok ikke er blevet iværksat, og nogle af de andre programmer, som har været tiltænkt de palæstinensiske myndigheder.
Vil Venstres ordfører bekræfte, at det er der, der nu skal sadles om.
Holger K. Nielsen (SF), 2002-01-24:
Det første har at gøre med den tredje pind, hvor der står, at man skal respektere menneskerettighederne, bl.a. i medfør af EU's aftaler med dem.
Jeg lagde mærke til, at hr. Troels Lund Poulsen sagde, at bosættelserne er imod den fjerde Genèvekonvention.
De er ulovlige, folkeretligt ulovlige. Derfor vil jeg godt høre, om regeringen er villig til virkelig at spænde tommelskruerne på Israel i forbindelse med handelsaftalerne, for at få Israel til at overholde menneskerettighederne.
Det andet punkt har at gøre med overvågningsmekanismen
med parternes accept
Der er jo ingen tvivl om, at skal det her have en ende, er det nødvendigt, at der kommer en tredje part ind.
Ellers får det her ikke nogen ende.
Vi ved også, at Israel konsekvent har nægtet enhver form for tredjepart at komme ind her.
Kan det virkelig være rigtigt, at Israel i al evighed skal have vetoret i forhold til det?
Troels Lund Poulsen (V), 2002-01-24:
Tak for bemærkningerne fra hr. Keld Albrechtsen i forhold til talen.
I forhold til spørgsmålet fra hr. Keld Albrechtsen omkring de danske virksomheder og muligheden for at afsætte våben, vil jeg blot minde hr. Keld Albrechtsen om, at den aftale, der hentydes til, jo er en aftale, som er indgået af den tidligere regerings justitsminister.
Jeg har ikke nogen grund til her fra Folketingets talerstol at gå imod den.
Men jeg vil da gerne også sige til hr. Keld Albrechtsen, som jeg også sagde det i min tale, at vi ikke her taler om at være fortaler for den ene eller den anden part.
Det tror jeg også jeg gjorde meget klart; det er en afbalanceret politik, hvor vi er kritiske over for palæstinenserne, men også er det over for israelerne, for som jeg sagde i talen, er det nødvendigt at have en konstruktiv, men også kritisk dialog i forhold til begge parter.
Det er det, der kommer til at gå igen, og det er det, der er budskabet i den vedtagelse, som er fremsat.
I forhold til hr. Jann Sjursen og spørgsmålet omkring bistand kan jeg jo kun bekræfte og sige
, at jeg i min ordførertale var inde på problemstillingen, hvor jeg sagde, at vi målrettet må revurdere, hvordan vores midler til palæstinenserne bliver brugt.
Det er klart, at der er ting, som vi kommer til at se på, men det er ting, som vi kommer til at se på i forbindelse med finanslovens præsentation, hvor det jo indgår som et helt selvstændigt element, nemlig i diskussionen af, hvordan vores udviklingsmidler bliver prioriteret.
Endelig til hr. Holger K. Nielsen, som i forhold til EU's aftale spørger om, hvorvidt vi er villige til fra Venstres side at spænde tommelskruerne på Israel.
Der vil jeg igen minde om, at godt nok siger jeg, at bosættelsespolitikken ikke er hensigtsmæssig for Israel, og det synes jeg heller ikke, den er, men derudover må vi sige, at palæstinenserne jo heller ikke gør situationen lettere ved konstant og gennem flere år målrettet at bruge terror som et redskab til at gøre Israels stat og uafhængigheden til et debatemne. Derfor må vi sige, at der er ikke én skurk, men der er to skurke, og det er ikke sådan, at vi fra dansk side entydigt skal støtte den ene af parterne.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-01-24:
Hvis det så bliver nævnt, at der faktisk også er en våbeneksport fra Danmark til Israel, undskylder man sig med, at det er noget, en tidligere justitsminister har lavet.
Sådan kan man ikke gøre.
Man har ansvaret for det, når man er i regering.
Så kan man ikke undskylde sig med, at det er noget, nogle andre har lavet en anden gang.
Man må stå ved dét, man har ansvaret for.
Det håber jeg da Venstres ordfører er enig i.
Så har jeg også lagt mærke til den slingrekurs, der er i regeringens israelpolitik.
Nogle gange er det slemmere end andre gange.
I går var det meget slemt.
Der var man helt ovre ved hr. Jann Sjursens idé om at begynde at fifle med bistanden.
Jeg ved ikke, om Venstres ordfører kan give sådan en historisk redegørelse for, hvad det er for overvejelser og dagsordener, der styrer regeringens hånd i de her sager.
Jann Sjursen (KRF), 2002-01-24:
Jeg synes da sådan set også, det kunne være interessant at få den historiske redegørelse, men det, som jeg nu vil holde fast i, er spørgsmålet omkring overgangsbistanden. Jeg kan forsikre hr. Troels Lund Poulsen for, at Kristeligt Folkeparti er ekstremt opmærksom på finansloven og det, der skal ske omkring ulandsbistanden. Jeg vil sige, at vi nok ikke har helt det samme fortegn i den debat, som
Venstre og De Konservative har.
Vores tilgang til det er ikke, at der skal skæres ned på bistanden, og det er det sådan set heller ikke i forhold til de palæstinensiske selvstyreområder, det er et spørgsmål om kvalitet i bistanden, og hvem den når.
Det, som jeg egentlig synes er ret forunderligt i denne her debat - og det kommer nok også til at gælde debatten generelt om udviklings- og miljøbistanden, når vi nærmer os finansloven - er, at Venstre her i virkeligheden argumenterer for, at et udenrigspolitisk instrument, som bistand jo er, er noget, vi fastlægger i forbindelse med finansloven.
Det er dog besynderligt.
Hvis man vil fremlægge en samlet mellemøstenpolitik, som Folketinget vedtog det også i november 2000 - ganske vist uden Kristeligt Folkepartis stemme - må det da også inkludere synet på: Hvad er det for en bistand, vi giver til regionen og i særdeleshed til det palæstinensiske selvstyre.
Så jeg synes, at det er lidt sølle, at regeringen bare henviser til finanslovforhandlingerne på det her område.
Holger K. Nielsen (SF), 2002-01-24:
Jeg må tilstå, at forvirringen breder sig omkring holdningen
til bosættelserne.
Hr. Troels Lund Poulsen siger så i anden omgang: De er ikke hensigtsmæssige for Israel.
Der er da stor forskel på, om bosættelserne er ulovlige eller ikke er hensigtsmæssige.
Nej, det er de så sandelig ikke.
Men vi må da have afklaret: Mener den danske regering, at disse bosættelser er ulovlige, folkeretligt ulovlige, eller mener man blot, at de ikke er hensigtsmæssige?
Det er jo afgørende at få det afklaret, når man skal formulere en politik i forhold til parterne, ikke mindst fordi bosættelserne jo er et af de helt, helt store problemer, måske det største problem i forbindelse med en varig løsning af denne her konflikt.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-01-24:
Jeg må straks sige, at vi har et andet sigte med den forespørgsel, vi har rejst.
Efter vores opfattelse har dansk politik over for Israel i årevis hele tiden været ude af balance, forstået på den måde, at man har set bort fra Israels fundamentale ansvar for den voldelige udvikling, vi desværre har set i Mellemøsten. Ansvaret er jo fundamentalt set Israels, eftersom det er Israel, der har fremkaldt konflikten og til stadighed forstærker den gennem sin ulovlige besættelse af et andet folks territorium.
Det, vi oplevede under den foregående regering, var, at det, der havde været en årelang ubalance, blev rettet en lille smule op, fordi Danmark også begyndte at være kritisk over for Israel, hvad man jo overhovedet ikke havde været tidligere.
Det var hr. Lykketofts fortjeneste, at der blev en tilnærmelsesvis balance, i hvert fald noget, der mindede om et forsøg på at nærme sig en balance.
Men nu gøres der altså fra borgerlig side her i Folketinget et forsøg på at genoprette den gamle ubalance, et forsøg på at genoprette den situation, hvor det alene er ofrene, nemlig palæstinenserne, som gøres ansvarlige for hele problemet.
Det er jo i sandhed en tragisk situation, at vestlige regeringer vil gøre ofrene til ansvarlige for ulykkerne.
Vi har oplevet, at Israel siden 1994 har beslaglagt omkring 45.000 ha til bosættelser i ulovligt okkuperet territorium, forøget antallet af ulovlige bosættere fra omkring 100.000 til nu op imod 200.000, i hvert fald 185.000 efter de oplysninger, der kan kontrolleres.
Det er jo kernen i problemet, og hvis ikke man vil tage fat på det fra vestlig side, vil voldsspiralen fortsætte og fortsætte og fortsætte.
Derfor håber vi på, at vi kan få en konstruktiv videreførelse af den politik, som hr. Lykketoft tilrettelagde.
Besvarelse
Pernille Blach Hansen (S), 2002-01-24:
... Derfor vil jeg gerne spørge hr. Jørn Jespersen, om ikke det forekommer mærkeligt med dette hastværk, når det nu tilsyneladende er så vigtigt med dette institut, fordi de skal vurdere de økonomiske og miljømæssige beslutninger.
Hvorfor venter man ikke med at foretage nedskæringer på miljøområdet, til instituttet er etableret?
Det skal jo gå så stærkt, og når nu instituttet er etableret, kunne det så ikke være relevant at vente?
Hvis der er andre partier, der vil finde anledning til at svare, f.eks. Venstres ordfører, skal de være meget velkomne.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2002-01-24:
Når jeg synes, det er interessant, er det, fordi vi nu behandler en sag her, hvor vi diskuterer en udgift på 10 mio. kr., men i andre sammenhænge diskuterer vi jo helt andre beløbsstørrelser.
I sommer, bare for at nævne et enkelt eksempel, diskuterede man i Finansudvalget en ansøgning fra den daværende regering om at hæve en bevilling til Red Barnet fra 48 mio. kr. til 170 mio. kr.
Der hørte jeg ingen Socialdemokrater, der mente, at det skulle behandles i Folketinget og i Udenrigsudvalget, som jo ellers ville være de steder, hvor man fagligt ville have indsigt i sådan en sag og diskutere den og vende hver en sten osv., osv. Men det var en sag, der vedrørte mange, mange flere penge, millionvis af kroner, i forhold til det, vi diskuterer her i dag, og også i forhold til det aktstykke, som SF har bedt om at få i Folketingssalen omkring Det Sociale Råd, som handler om 4 mio. kr.
Det var altså 170 mio. kr. i sommer. Sådan kan man jo nævne en stribe af aktstykker, som kommer i Finansudvalget, og derfor er det jo en god diskussion at tage.
Hvorfor er det så vigtigt at få den her sag behandlet i fuld offentlighed?
Og hvorfor kan man lade en ansøgning gå igennem om 170 mio. kr. eller måske andre ansøgninger?
Den diskussion synes jeg bestemt vi skal tage og finde ud af, om der er hold i den kritik, der kommer, eller om det kun er en rent politisk afvejning i forhold til den konkrete sag. Så vil jeg bare lige sige - hvis jeg må - omkring det med statsministeren i Finansudvalget, at det da kan være en overvejelse.
Det kunne også være en overvejelse at tage diskussionen her i salen, hvor alle kan følge med, og hvor der er fuldstændig åbenhed.
Det har jeg forstået også er et argument, der er vigtigt at tage ind her.
Pernille Blach Hansen (S), 2002-01-24:
Jeg er da ked af, hvis hr. Kristian Thulesen Dahl føler, det er uklart, hvad Red Barnet er, og føler, det er uklart, hvad Red Barnet beskæftiger sig med, for det er jo det, der er forskellen.
Her er tale om et helt nyt institut, som vi ikke kan få at vide hvad er.
Vi kan ikke få at vide, hvad det skal lave, vi kan faktisk heller ikke helt få at vide hvorfor, og vi kan slet ikke få at vide hvordan.
Og hvorfor er det ikke dét?
Jo, for hvis man sagde, at det var et sektorforskningsinstitut, så gælder der en lov for, hvordan man ansætter, og for, hvordan instituttet skal arbejde, og hvordan det skal høres.
Det vil regeringen ikke have, og det er jo præcis det, der er problemet, det er substansen i forslaget, det er sådan set ikke beløbet, det er substansen, det er indholdet.
Debatten i dag har desværre ikke gjort os meget klogere, men jeg går ud fra, at miljøministeren vil løfte sløret lidt senere.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2002-01-24:
Nej, nu synes jeg altså, at det vakler lidt i forhold til det principielle.
Det, man gav bevilling til til Red Barnet i sommer, var en rammebevilling, en flerårig driftsbevilling til Red Barnet, som vi ikke anede noget konkret om hvad skulle udmøntes til.
Det var en bevilling, hvor der var usikkerhed om deres regnskaber, vi rejste en mængde spørgsmål, men der var ikke nogen Socialdemokrater, der stod ved vores side for at forlange, at det nu lige pludselig blev en sag, som Udenrigsudvalget så skulle dyrke, inden man kunne træffe beslutning om at bevilge 170 mio. kr. af statskassen i sommer.
Her er der så tale om en udgift på 10 mio. kr., hvor det er meget vigtigt, at man får det i et forum, hvor der kan skrives betænkning, som vi har hørt fru Pia Gjellerup sige.
Vi kunne ikke skrive betænkning i sommer, vi kunne lave en påtegning til aktstykket på ganske vanlig vis.
Derfor siger jeg, at det logiske som følge af denne her debat da må være en rent principiel debat, der så handler om alt; om, hvad der skal ligge i Finansudvalget, og hvad der skal ligge andre steder.
Den diskussion tager vi da meget gerne med de ministre, der måtte være relevante, herunder statsministeren, men så må fru Pernille Blach Hansen også erkende, at det er en debat, der ikke alene knytter sig til denne her sag, men knytter sig helt principielt til spørgsmålet om, hvor meget man skal sidde i Finansudvalgets forum og bevilge penge til, og hvornår vi skal sikre, at fagudvalgene er inddraget.
Ole M. Nielsen (KRF), 2002-01-24:
Først lige en bemærkning til noget af det sidste, miljøministeren sagde, nemlig at regeringen ønsker mest muligt miljø for pengene.
Jeg ved ikke, hvor mange gange vi har hørt regeringspartierne sige, at den bedste miljøinvestering, man kan lave, kan man lave i Østeuropa.
Men er det så det, man vil?
Nej, den skærer man væk.
Det er konsekvens, så det forslår noget.
Vi er medforslagsstillere til beslutningsforslag nr. B 43.
Vi er ikke spor frustrerede, som ministeren mente
vore medforslagsstillere er, men vi vil ikke bidrage til at trække sagen tilbage til udvalget, for vi har konstateret, at vi kommer ikke en pind længere. Det er ikke værd at bruge mere tid på.
Regeringen har demonstreret, at den ønsker dette her gennemtrumfet.
Vi synes, den har valgt en forkert metode.
Vi synes, den kunne have gjort det på en måde, som var langt mindre provokerende.
Vi kunne have fået sagen ordentligt belyst fra starten, hvis der f.eks. var blevet fremsat et lovforslag, men vi har konstateret, at regeringen har en prestigesag, der skal køres igennem, og det kan den gøre.
Vi bryder os ikke om stilen, men vi må bare acceptere den, og derfor bidrager vi ikke til, at forslaget skal tilbage til udvalget.