Martin Lidegaard (RV), 2003-05-20:
Jeg ville gerne starte med at takke for det, jeg synes
har været en meget god og brugbar debat.
Jeg synes, det er en debat, som kan gøre en lidt forstemt, men også glad.
Lidt forstemt bliver jeg, fordi jeg synes, det i og for sig er forstemmende, at regeringen ikke vil stå ved de nedskæringer, den foretager.
Én ting er, at vi har at gøre med en regering, hvor vi ved, at alle de andre ministre danser efter finansministeren i det hellige skattestops navn.
Noget andet er, at man så ikke kan stille sig op og sige: Ja, vi har prioriteret de penge, fordi vi mener, at skattestoppet er det værd.
Det mener vi andre jo overhovedet ikke at det er.
Der er jo skåret ned på det her område, og jeg synes ikke, det er helt fair, at man så siger, at så må vi jo bare komme til forhandlingerne om trafikinvesteringsplanen, og så må man ønske mere handicapvenlige adgangsforhold, mere trafiksikkerhed og mere alt det andet, man har sparet inden for de 1.000 mio. kr., som man vil afsætte over 10 år. Jeg synes, man må kalde en skovl for en skovl og en spade for en spade.
Der er blevet sparet på de her områder, og det kan vi ikke være bekendt.
Når jeg alligevel er glad, så er det jo, fordi debatten har vist, at vi har fået tilsagn fra vores trafikminister om, at han vil forsøge at fremskynde registreringen af problemets omfang.
Det er jeg meget glad for og vil gerne kvittere for det.
Vi har også fået konstateret, at der, hvis ikke der så er vilje til at sætte handling bag den registrering, måske vil kunne findes et alternativt flertal, der måske kan få regeringen på bedre tanker.
Når jeg synes, det er værd at hive denne gruppe og dette problem ud - det lå også lidt i ministerens svar, hvorfor nu lige hive dem her ud af vores investeringsplansforhandlinger - så skyldes det selvfølgelig, at det ikke kun handler om de 50.000 handicappede, der sidder i kørestol.
Det handler også om 170.000 gangbesværede ældre, en gruppe, der vil vokse støt for hvert eneste år, der går.
Hvis vi endelig skal kigge på alle dem, der benytter elevatorer og andre adgangsforhold, handler det også om de ca. 120.000 barnevognsbrugere og de 4 millioner cyklister, som også gerne vil benytte kollektiv transport, kunne komme op og ned ad ramper osv. Så det her er et problem, som angår en meget bred del af den danske befolkning, og ikke bare et spørgsmål om en lille særgruppe, men først og fremmest er det selvfølgelig de handicappede, der i forvejen er dybt ramt i deres bevægelsesfrihed, som vi ikke kan være bekendt ikke at støtte.
Derfor en stor tak til Enhedslisten, SF og Kristeligt Folkeparti for den klare støtte.
Det var jo Socialdemokratiet, De Radikale, Enhedslisten og SF, der i sin tid indgik forliget, hvor denne her pulje blev oprettet. Jeg vil også gerne takke Socialdemokratiet for støtten og forsikre om, at pengene ikke kun skal gå til elevatorer, men skal gå i bredeste forstand til at sikre adgangen og funktionaliteten på stationen og andre kollektive trafikknudepunkter.
Det er klart.
Så vil jeg gerne sige til Dansk Folkeparti: Mange tak
for en meget velvillig behandling, og vi ser frem til i sensommeren at evaluere, hvordan det så er gået på området, og finde ud af, om vi skal finde sammen om et fælles finanslovforslag, eller om der på det tidspunkt er dannet en bredere enighed.
Det tilsagn forstod jeg kom fra Dansk Folkeparti, og det var jeg glad for.
Til hr. Kaj Ikast må jeg sige, at det aldrig er kedeligt at deltage i trafikpolitiske debatter med hr. Kaj Ikast, og man bliver altid klogere på historien i den danske trafikpolitik.
Men jeg må så også sige, at uagtet den brede enighed om at investere - selvfølgelig skal nyinvesteringer altid være handicapvenlige - så hjælper det jo ikke på de gamle stationer.
Man kan jonglere med 1 mia. kr. eller 1,5 mia. kr. og 5 stationer eller 10 stationer op og ned.
Jeg tror, at den registrering, vi nu vil få fremrykket, vil vise, at vi har et stort problem, og at de 50 mio. kr., som vi har skønnet over 5 år - og det medgiver jeg gerne er skønnet, fordi vi endnu ikke har den registrering - er lavt sat.
Det kan også være, vi så skal sige, at det skal strækkes ud over yderligere år, fordi vi ikke kan finde pengene her og nu, men i gang skal vi, og der skal være en plan.
Med de ord vil jeg gerne takke for debatten og den gode tone.