Søren Søndergaard (EL), 2003-11-28:
Danmarks liberalistiske regering svinger nu sammen med Dansk Folkeparti macheten over de små medlemsblade, fagforeningsblade, hobbyblade, ugeblade, religiøse tidsskrifter osv.
Det er et småtskåret og indeklemt forslag, som oser langt væk af hævn.
Det har man da også luret, derfor flyttede man idrætsudgivelserne over i positivgruppen, og derfor er man i gang med det projekt også at flytte de religiøse udgivelser over.
Til gengæld fremhæver Dansk Ungdoms Fællesråd, at kniven vil ramme spejderorganisationer, politiske ungdomsorganisationer, elev- og studenterorganisationer m.fl. Jeg har en datter, der spiller fodbold i en klub, som udgiver et lille klubblad.
Det er der nogle ildsjæle som gør.
Det er der, de høster deres første journalistiske erfaringer, de fortæller om turen til Bornholm eller til Polen, om julebasaren osv.
Der er også mulighed for at skrive indlæg.
Bladet bliver læst, og det bliver såmænd også gemt på pigeværelset i dets egen kassette.
Det blad vil principielt kunne få støtte, men om det får det eller ej, er jo så op til nogle smagsdommere at afgøre.
Skulle det så falde ind under den kategori, der får støtte, så er en ting i hvert fald helt sikker, nemlig at det vil få mindre støtte, end det får i dag, forstået på den måde, at portoen vil blive dyrere.
Og da der ikke er mange penge i sådan en ganske almindelig, lille idrætsklub, vil konsekvensen selvfølgelig være, at bladet går ned.
Lige ved siden af Møn ligger der en lille ø, Bogø, med 1.200 fastboende indbyggere.
Cirka halvdelen af de her foreninger udgiver blade, der læses ivrigt af medlemmerne, og kun cirka halvdelen af disse blade vil overleve denne portostøttelov.
Bogø skal nok overleve, men det er trist, at Venstre m.fl. stiller sig i spidsen for en sådan politik. Der findes en hel del små blade og tidsskrifter for syge og handicappede, der har et kolossalt behov for at læse nyt om deres handicap/sygdom.
Der formidles erfaringer og der opbygges netværk, som har en kolossal betydning.
Man kunne måske oven i købet forestille sig, at samfundet faktisk sparer en hel del penge ved det fine sammenhold og den støtte. Derfor er det her et utrolig voldsomt angreb på Foreningsdanmark.
Det er et angreb på græsrodsengagement, på faglig aktivitet, på information.
Den flotte årelange tradition med at opmuntre og understøtte folkeoplysende, idébestemt og samfundsengagerende organisationer ofrer man nu i det seneste afsnit af regeringens og Dansk Folkepartis vendetta mod alt, man ikke kender, ikke forstår, ikke kan lide - og så i besparelsernes hellige navn.
Spørgsmålet er så, om der bliver nogen besparelser.
Dels har vi jo påpeget, at en række foreninger overvejer at flytte bladene til udlandet, og nogle vil selvfølgelig helt opgive at udgive dem, hvilket vil betyde, at der i hvert fald bliver flere arbejdsløse, der så kan stille sig op i køen af de foreløbig 40.000 yderligere arbejdsløse, som denne her regering har skabt i den periode, den har været ved magten. Men ikke alene det, der er også alt det ubetalte arbejde, for ikke at sige den ubetalte uddannelse, som vil forsvinde.
Hvor mange erhvervsledere har ikke haft gavn af, at der er folk, der i deres fritid har trænet med at udgive små foreningsblade, trænet med at skrive til dem, trænet med at redigere dem, trænet med at sætte dem op, trænet med at have kontakter til trykkeri for at få det trykt ordentligt osv.?
Det er ubetalt uddannelse, som nu i et vist omfang vil forsvinde.
Dette er reelt ikke nogen besparelse.
Det er bare noget, der er med til at gøre Danmark fattigere.
Enhedslisten kan ikke støtte forslaget.
Vi finder det gennemgående for upræcist, for løst, for ugennemarbejdet, hvilket vi ikke alene har fundet massiv støtte for i høringssvarene, men hvilket også er blevet konstateret her fra talerstolen med den pragtfulde melding om, at det ikke så meget var det, der stod i forslaget, der var meningen; det var det, der skulle læses mellem linjerne.