Jesper Langballe (DF), 2004-04-13:
Selv om det her er en dybt, dybt alvorlig sag, kan jeg ikke lade være med at begynde med at sige, at der er noget ved de her folketingsdebatter og især ved at høre på venstrefløjen, som for mig rummer et nostalgisk drag, for jeg kommer til at tænke på livet i skolegården, da jeg selv gik i de små klasser.
Da havde vi det altid med, at når der skete et eller andet ude i verden, skulle vi holde med nogen.
Vi skulle finde nogen at holde med.
Jeg kan huske, at da Truman blev valgt - der var jeg ganske lille - holdt vi med Truman imod hans modkandidat, der hed Dewey.
Vi vidste egentlig ikke rigtig, hvorfor vi gjorde det, men man skulle bare holde med nogen.
Sådan er det jo altid for venstrefløjen, at hvis man har en krig så beskidt, så brutal, som den, der foregår mellem Rusland og Tjetjenien - fra begge sider - skal man finde et retfærdigt, undertrykt folk, der simpelt hen er genstand for alt muligt ondt.
Må jeg have lov at citere: »Jeg tager metalpladen af.
Den bruger man til en retningsbestemt eksplosion, ligesom den MON-50 landminen har.
Så ryger dine dele i alle retninger i stedet, de kommer til at dække hele gaden,« har du »forstået?«
Det er udtalt til Berlingske Tidende af en 23-årig tjetjensk selvmordsbomber, Sarema Mushakhojeva, og nu er det faktisk lidt af en solstrålehistorie, for hun blev grebet af angst til sidst, da bomben skulle springe, så den sprang ikke alligevel.
Nu står hun til 24 års fængsel for terrorforsøg og mord, fordi der var en tekniker, der blev dræbt under forsøget på at detonere bomben.
Det er ubeskrivelig forfærdeligt, hvad der foregår i Tjetjenien fra begge sider.
Man må pege på, at danskere i Moskva fortæller - de er livrædde hver dag, ligesom russerne er det - at der nærmest er rift om at få en lejlighed, hvor der bor nogle tjetjenske familier i opgangen, fordi det kunne være sådan en form for livsforsikring mod, at hele opgangen bliver sprængt i luften.
Nu er der jo ikke så forfærdelig mange tjetjenere i Moskva, ligesom der ikke er så forfærdelig mange russere i Tjetjenien.
Der er faktisk ingen, for de blev etnisk udrenset totalt konsekvent i 1999.
Det var det, der var optakten til den første tjetjenske krig.
Vi har set de tjetjenske terrorister udsende videoer, hvor de viste, hvordan de skar halsen over på gidsler og huggede fingre af dem, hvordan de puttede børn ned i huller, hvor de stod og skreg.
På den anden siden har vi set et Rusland, der handler så ufatteligt brutalt, og brutaliteten bliver jo ikke formindsket af, at den russiske administration er så korrupt, som den er.
Hvorfor forbigår venstrefløjen sådan stort set de modbydelige terrorhandlinger, som tjetjenerne udøver?
Jeg kan forsikre venstrefløjen om, at de tjetjenske terrorister forbigår ikke den sympati, de får bl.a. her i det danske Folketing.
De spiller jo på den medlidenhed, som i meget høj grad er fremkaldt af deres egen terror.
Jeg synes, at et naturligt spørgsmål, som jeg tit har stillet mig selv, er: Hvorfor lader Rusland simpelt hen ikke Tjetjenien gå?
Hvorfor ikke koble dem fra?
Der er jo det at sige til det, at mellem de to tjetjenske krige, altså mellem 1996 og 1999, var Tjetjenien faktisk noget nær selvstændigt, men det gik ikke på grund af en indædt islamisk fundamentalisme, og fordi risikoen ligger i, at der er olieledninger i området, som er et oplagt sabotagemål. Jeg vil sige, at det værste, der overhovedet kan ske - og jeg synes perspektiverne er utrolig dystre - er, at det går på samme måde som i Afghanistan, at det hele ender med stridende klaner, og at det betyder, at så overtager Osama bin Laden simpelt hen magten.
Det her er en ordførertale uden nogen konklusion.
Jeg er ikke engang i stand til at give udenrigsministeren en enkelt staldfidus med hensyn til, hvordan han lige med et snuptag løser det der problem.
Jeg ser ikke nogen løsning - ingen anden end den, som Venstres ordfører nævnte: at tage det op igen og igen og igen over for Rusland.
Men man skal sandelig ikke glemme at gøre tjetjenerne opmærksom på, at de ikke skal regne med at vinde medlidenhed ved deres afskyelige terrorhandlinger.
Lad mig så sige til sidst, at når der i det vedtagelsesforslag, som vi er med i, står, at Folketinget samtidig opfordrer den tjetjenske side til klart at tage afstand fra terrorisme i alle dens former, så udlægger vi det i hvert fald sådan, at det er de tjetjenske politiske ledere, der skal holde fast på ansvaret.
Ligesom det russiske bagland, det folkelige bagland, desværre har sympati for russernes ufattelige brutalitet, sådan har de fleste tjetjenere desværre sympati for den tjetjenske terror.