runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Jensen (V), 1999-12-14:
Da skatteministeren fremsatte dette lovforslag, var det i erkendelse af, at lov nr. 208 fra sidste år er for stram, og vi var i Venstre meget glade for, at man nu havde indset det og var villig til at opbløde nogle af de stramninger, man indførte sidste år.
Den erkendelse ses også af, at L 25 var et af de allerførste lovforslag, der blev fremsat, efter at Folketinget trådte sammen igen i oktober.
Derfor er det dybt skuffende for os, at skatteministeren nu kommer rendende den 9. december og efter andenbehandlingen vil gennemføre et ændringsforslag, der igen strammer op på de opblødninger, han selv har foreslået.
Vi synes, det er skuffende, at det kommer så sent, og vi synes, det er endnu mere skuffende, at de virksomheder, der bliver berørt af ændringsforslaget, ikke engang får besked.
I tidligere beretninger fra forbrugerorganisationer og fra Erhvervsministeriet kan vi læse, at der skal være mere konkurrence på det finansielle marked, og at der skal være bedre muligheder for at skifte fra ét pengeinstitut til et andet.
Men så er det jo tåbeligt, at man nu indfører en afgift på at få flyttet sit ejerpantebrev fra det ene pengeinstitut til et andet i form af afgift på meddelelsespåtegninger.
Vi synes, at skatteministeren skal tænke over det igen og fjerne den afgift, han nu vil indføre med det ændringsforslag. Venstre synes, det er en dårlig idé, som vil være med til at skabe større stivhed på det finansielle marked, hvor vi ønsker større konkurrence, og vi synes i hvert fald, at når erhvervsministeren næste gang skal have gennemført et forslag, der skaber større frihed på det finansielle marked, kunne hun fjerne det ændringsforslag, skatteministeren nu har stillet.
Ove Hygum (S), 1999-12-14:
Til Venstres ordfører hr. Jens Vibjerg skal jeg bare sige, at for så vidt angår trangen til at fremsætte besparelsesforslag i forhold til nogle, der har det svært, konkurrerer vi ikke med partiet Venstre; det er vi simpelt hen ikke i stand til. Jeg minder bare om, at vi undervejs i finanslovforløbet har haft forslag fremme om bl.a. at spare mere end 100 mio. kr. på arbejdsløse under aktivering, og i øvrigt vil jeg beklage, at hr. Jens Vibjerg ikke har haft mulighed for at høre efter, hvad den socialdemokratiske ordfører har svaret på det klart formulerede spørgsmål, og jeg kan i øvrigt henholde mig til hr. Ole Vagn Christensens svar.
Det var ganske udmærket og fyldestgørende.
Jens Vibjerg (V), 1999-12-14:
Da den socialdemokratiske ordfører ikke kunne svare på, hvorfor de her veldefinerede grupper, der er undtaget, skulle have en uges karantæne, og jeg så bad arbejdsministeren svare på det, hørte jeg ikke arbejdsministeren svare, og derfor vil jeg gerne gentage mit spørgsmål: Hvorfor skal de grupper, som regeringen også klart definerer som uforskyldt ledige, have en uges karantæne, og er det så ikke her, at regeringen foretager en besparelse på de allerallersvageste?
Ole Stavad (S), 1999-12-14:
Jeg tvivler lidt på, om de ordførere, vi har lyttet til, overhovedet har helt styr på, hvad det er, de udtaler sig om.
Derfor skrev jeg i sagens natur, så snart jeg opdagede det, hen over sommeren til hr. Flemming Kofod-Svendsen og gav tilsagn om, at der omgående ved samlingens start ville komme et lovforslag. Der var også et par andre, mindre ting, som blev påpeget, herunder at såfremt en person skiftede adresse eller f.eks. indgik ægteskab og fik et nyt navn, kunne konsekvensen af den lov, som blev vedtaget i foråret, blive, at man skulle betale en tingslysningsafgift for det.
Det var ikke tilsigtet, og derfor kom der en justering ind.
Denne justering fik så en formulering, der betød, at man lukkede 100 mio. kr. ud af kassen, og jeg vil sige, at hvis det er sådan, at hr. Kristian Jensen gennemskuede det ved førstebehandlingen, var det ikke fair, at han ikke sagde det. Det er i øvrigt underligt, at man stiller sig op og agerer, som man gør nu, og jeg synes også, det er underligt, at man påberåber sig Finansrådet, i og med at den stempelafgiftslov, vi vedtog i foråret, havde sin baggrund i et meget omfattende udvalgsarbejde med en lang række eksterne repræsentanter, også fra Finansrådet, og at det, vi skal tage stilling til her, er noget, der foreligger en enig indstilling fra det pågældende udvalg om - altså også fra Finansrådets repræsentant i det pågældende udvalg.
Hr. Kim Behnke fremstiller det, som om det skal være svært at skifte pengeinstitut.
Virkningen af den reform, vi vedtog i foråret, og som får virkning fra den 1. januar, er, at alt, hvad der hedder gældsbrevsstempling, forsvinder, og det betyder, at som hovedregel vil der ikke være stempelafgift efter den 1. januar, når man indfinder sig i sin bank og skal optage et lån.
Derfor er der heller ingen tvivl om, at der i banksektoren er en ganske stor glæde og tilfredshed over den lovgivning, vi fik vedtaget.
Opgaven var at lave reform og omlægning inden for en provenuneutral ramme, og derfor har udvalget også - og det skal det takkes og roses for - påtaget sig den opgave at vise, hvordan man kunne skaffe provenuet til at lave den fornuftige omlægning, der er en fremtidssikring af et stempelafgiftssystem, som var stærkt forældet.
Derfor er der nogle steder, hvor der kommer nye stempelafgifter, men det sker kun, for at det kan hænge sammen - hverken mere eller mindre.
På den baggrund vil jeg godt sige, at jeg undrer mig over de bemærkninger, der er faldet her, og jeg vil også undre mig, hvis det ikke er et enigt Folketing, der om et øjeblik vedtager lovforslaget.
Der er lempelser, også på det punkt, jeg lige har nævnt, og hvis hr. Kristian Jensen stemmer imod, vil simple navne- og adresseændringer fortsat være tingslysningsafgiftspligtige, og det tror jeg da ikke kan være Venstres opgave og heller ikke formålet med denne lovgivning.
Hvis jeg ikke har hørt forkert, vil de pågældende partier stemme imod.
Men jeg vil selvfølgelig være dybt taknemmelig for at få en bekræftelse på, at man stemmer for lovforslaget, når det kommer til afstemning om et øjeblik.
Flemming Hansen (KF), 1999-12-14:
Skatteministeren siger, at det her bør jo være et spørgsmål
mellem lønmodtagerne og arbejdsgiverne.
Det kan da godt være, at det er det, men hvordan er situationen i dag?
Der er det nøjagtig, som vi synes det skal være, bortset fra de helt, helt store udbetalinger i fratrædelsesgodtgørelse.
Skatteministeren kan bare lade være at røre ved det.
Så koster det ingen penge; så er der ingen problemer i det.
Men skatteministeren kan jo heller ikke med dette lovforslag lade være at blande sig i alle mulige ting. Så er der spørgsmålet om forståelsen for lovforslaget,
dette med, at man blander mange ting sammen, og der siger
skatteministeren, at der er en snæver sammenhæng mellem alle disse ting.
Ja, i den yderste konsekvens kunne hele Danmarks lovgivning jo så være ét lovforslag, for alting hænger jo til syvende og sidst sammen på en eller anden måde.
Og det, der er meget, meget værre, er, at det slet ikke er logisk for borgerne.
Kristian Jensen (V), 1999-12-14:
Jeg kan simpelt hen ikke forstå, at hr. Aage Frandsen og SF vil vente til en senere lejlighed med at vise deres gode vilje over for fyrede lønmodtagere.
Lejligheden ligger her jo lige nu.
Den er lige for.
Stem for det ændringsforslag, der er stillet, og vis, at der er en forskel.
Hvis hr. Aage Frandsen mente, at bundfradraget skulle have været 5.000 kr. i stedet for, så kan jeg da ikke forstå, at der ikke i betænkningsbidraget eller under nogen af behandlingerne hernede i salen er blevet stillet det ændringsforslag af SF. Det ændringsforslag mangler jo fuldstændig i lovbehandlingen.
Med hensyn til, at Venstres skattepolitik bare skulle være, at man skulle betale så lidt som muligt: Vores skattepolitik er, at vi skal betale så lidt skat som muligt, men så forsvarligt, så retfærdigt som muligt, og eftersom de her erstatningsbeløb kommer ud som en engangsindtægt i det progressive skattesystem, vi har i Danmark, vil det for nogle betyde, at de skal betale langt mere i skat, end hvis de havde fået det løbende.
Det føler vi er uretfærdigt, og det synes vi SF skulle bakke op om.
Jens Peter Vernersen (S), 1999-12-14:
En meget, meget beskeden skærpelse.
Jeg må gentage: Den skat, man betaler, ligger altså nede omkring 30 pct. af en sådan fratrædelsesgodtgørelse.
Helga Moos (V), 1999-12-14:
Udvalget har bedt om at få både lovforslag nr. L 50 og nr. L 51 tilbage til fornyet udvalgsbehandling.
Bodil Thrane (V), 1999-12-14:
Som det fremgår af betænkningen, ønsker udvalget sagen tilbage til yderligere behandling.
Pia Gjellerup (S), 1999-12-14:
I det lovforslag, vi har til behandling, er der tale om en lang række ordensmæssige ting, hjemmelsmæssige ting, kodificeringsting, hvor vi gør i orden lovgivningsmæssigt i forhold til, hvordan erhvervsfremmen har været administreret, gør det klarere i en lang række sammenhænge.
Det er der selvfølgelig brug for at få vedtaget og gennemført ordentligt i Folketinget, sådan at vi har en lovhjemmel, og sådan at bevillingshjemlerne fortsat ligger dér, hvor de behørigt skal ligge i forbindelse med enten finanslovforslag og vedtagne finanslove, i aktstykker i Finansudvalget eller i lovgivning knyttet til erhvervsfremmeloven.
Der vil altså blive orden på forholdene, og det er inspireret af en række sager, der har været, hvor der har været peget på, bl.a. fra Folketingets Ombudsmand, at her var der nogle forretningsgange, som ikke baserede sig tilstrækkelig klart og entydigt og effektivt på, hvordan man tilrettelagde forvaltningen.
Jeg vil meget gerne sige, jeg vil meget gerne understrege vigtigheden af, at der bliver bragt orden på dette område, og derfor synes jeg, det er væsentligt at få vedtaget dette lovforslag.
Når der så spørges til, hvorfor der orienteres om etableringen af Danmarks Eksportråd, så gør jeg det, fordi det blev der stillet spørgsmål om ved førstebehandlingen, hvor eksportfremmeorganisationen ikke var endelig færdig.
Og jeg fandt da anledning til at orientere udvalget om, at det vil give anledning til en lovændring, der skal ses i sammenhæng også med lovændringen i samme relation i forhold til loven om Eksportkreditfonden.
Det er et lovforslag, som forholder sig specifikt til etableringen af Danmarks Eksportråd, når aktstykket om etableringen er vedtaget.
Derfor er det et helt særskilt lovgivningsområde, og det vil der ikke være tradition for at blande ind i en i øvrigt generel opdatering af loven, som der er tale om her.
Derfor er der tale om, at vi vil fremsætte et særskilt lovforslag om etableringen af de nødvendige ændringer, som følger af etableringen af Danmarks Eksportråd, og det håber jeg der vil være ganske mange der stemmer for til sin tid.
Eva Kjer Hansen (V), 1999-12-14:
Det vil givetvis være hr. Søvndal bekendt, at Venstre stillede et ændringsforslag til dette lovforslag, og det blev rent faktisk bakket op fra SF's side.
SF stemte sammen med Venstre for det ændringsforslag, og var det blevet vedtaget, ja, så havde vi også stemt for lovforslaget.
Villy Søvndal (SF), 1999-12-14:
Vi sagde, da vi først behandlede dette lovforslag, at vi ville lade vores stilling afhænge af, om det kunne dokumenteres undervejs i udvalgsbehandlingen, at der her var tale om en specielt velhavende gruppe.
Det kan man sige er en klar holdning.
Jeg forstår til gengæld ikke helt Venstres holdning.
Betyder Venstres ordførers indlæg, at såfremt der havde været ens fradragsregler, havde Venstre været tilhængere af, at bidragsforældre skulle betale noget mere?
Skal Venstres indlæg forstås sådan, at egentlig har man ikke noget imod, at folk skal betale, man havde bare gerne set, at de skulle betale på en anden måde?
Så vil jeg i øvrigt godt kvittere for socialministerens svar.
Det, der har været det store diskussionsemne, har været eneadoptanterne, og vi har været optaget af at sikre, at eneadoptanter, der adopterede udenlandske børn, ikke fik den negative særbehandling, at de ikke kunne få det særlige børnebidrag, som andre kan få.
Ministeren har svaret, at hun vil komme med en redegørelse til Folketingets Socialudvalg, og jeg vil bede ministeren bekræfte - hvis hun får lejlighed til det - at det vil gå stærkt, og at ministeren også har en interesse i at få løst det problem meget hurtigt.
Jeg har forstået af bl.a. TV-Avisen, at adskillige politiske partiers ordførere er enige om, at det her er noget, vi skal have rettet, så det håber jeg vi får gjort meget hurtigt.
Eva Kjer Hansen (V), 1999-12-14:
Det kan godt være, socialministeren synes, det her er et lille område og et lille lovforslag.
Men når vi gør noget ud af det i Venstre, er det, fordi det har principiel betydning, at man nu vil sætte borgerne i den situation, når man betaler børnebidrag, at en del af det er fradragsberettiget, og den anden del er ikke fradragsberettiget.
I svar på spørgsmål i udvalget har ministeren oplyst, at når der er fradragsret for børnebidrag, er det historisk begrundet, og jeg har forstået på socialministeren og skatteministeren, at det ønsker man at fastholde.
Men sagen er jo, at socialministeren ikke tør melde ud med en forhøjelse af børnebidraget med et beløb, der skulle svare til samme indkomst, hvis det også var fradragsberettiget.
Ministeren må da indrømme, at det er noget makværk for de personer, der skal betale det bidrag.
Hvordan skal de have forståelse for, at noget er fradragsberettiget, og at noget andet ikke er det?
Vi ønsker bare i Venstre at tage principiel stilling til de love, der bliver vedtaget her i Folketinget, og at sørge for, at de bliver så gennemskuelige og så forståelige som overhovedet muligt.
Karen Jespersen (V), 1999-12-14:
Jeg synes faktisk, det er temmelig enkelt, at man vælger at forhøje et beløb og så sige, at forhøjelsen ikke skal være fradragsberettiget.
Men det er måske ikke så underligt, når man i forbindelse med finanslovforhandlingerne har hørt de mange, mange beretninger fra Venstre om, at vi må endelig ikke hæve skatten, men der skal findes besparelser.
Når man så rent faktisk kommer med besparelser, kan Venstre ikke engang rumpe sig op til at stemme for de besparelser, og når Venstre ikke engang kan stemme for en besparelse som denne her, gad jeg nok se, hvor det er, man vil finde de besparelser, som man påstår, man vil finde for at finansiere de forbedringer, Venstre jo slår om sig med alle vide vegne.
Eva Kjer Hansen (V), 1999-12-14:
Jeg beder om ordet, fordi jeg gerne vil begrunde, hvorfor Venstre hverken kan stemme for eller imod dette lovforslag.
Umiddelbart har vi egentlig sympati for den omlægning, som socialministeren foreslår i lovforslaget.
Men jeg må ærlig talt sige, at jeg synes, det er noget roderi, når socialministeren nu vil indføre en forskelsbehandling af det børnebidrag, der skal betales, så det beløb, man har betalt indtil nu, kan blive fradragsberettiget, hvorimod det højere tilskud ikke kan blive fradragsberettiget.
Det er simpelt hen noget makværk.
De spørgsmål, der er stillet under udvalgsbehandlingen, er der ikke kommet nogen svar på, som på nogen måde berettiger til at gennemføre et sådant makværk, og jeg undrer mig over, at socialministeren vil være en sådan lovgivning bekendt.
Der vil blive rejst en række spørgsmål ude omkring, og de personer, der bliver berørt af lovforslaget, vil have umådelig svært ved at forstå, hvorfor der skal være den forskel på de beløb, der skal betales.
I Venstre mener vi, at vi her i Folketinget har en forpligtelse til at sørge for, at lovgivningen er så enkel og gennemskuelig som overhovedet mulig, og derfor mener vi, det her er noget makværk.
Vi synes, det er en urimelig måde at lovgive på, bare fordi ministeren ikke vil tage det ansvar, det er at gennemføre tingene på en reel måde, og derfor vil vi stemme hverken for eller imod fra Venstres side.
Søren Kolstrup (EL), 1999-12-14:
Ja, Enhedslisten vil gerne tilkendegive, at det forslag, vi her står med, vil vi gerne have nyder fremme.
Men for os er det afgørende for, at forslaget kan få en vel behandling, og at det kan blive vedtaget, at vi sikrer os, at de heldige erfaringer, som forligskredsen omkring den grønne afgiftspakke fra 1995, at de positive erfaringer, man har hermed, kan fortsætte.
Derfor er det af stor betydning for os
Ebbe Kalnæs (CD), 1999-12-14:
I det samlede kompleks her, lovforslagene nr. L 50 til 53, har vi, hvad angår nr. L 52, stillet en række ændringsforslag, 5 i alt, som er specifikke ændringsforslag, der følger op på regeringens egne forslag.
De 3 af dem er områder, hvor regeringen selv er inde og rette på proceslister osv., og ved at kigge nærmere på dem kunne vi se, at det trængte til en yderligere stramning - stramning er måske et forkert ord, men en yderligere lempelse. Det drejer sig om - og dér vil jeg tage et særligt eksempel frem
: De, der støber glasfibre, som vi har været inde på, hvor regeringen selv er inde og lempe med en tredjedel af udgiften til rumvarme, der forslår vi f.eks. her to tredjedele i lempelse.
Der er ingen problemer med tilbageføring, forstået på den måde at de bliver overkompenseret, og der er formentlig heller ikke andre problemer i forhold til EU.
Vi beklager meget, at det viser sig, at der ikke er flertal for disse forslag.
En af de ting, der gjorde, at der var et håb, var jo bl.a., at hr. Kaj Stillinger fra SF har været ude og gøre opmærksom på, at værfterne ikke burde betale de her afgifter, og helt klart har argumenteret for, hvor urimeligt konkurrencemæssigt vi stiller en række danske virksomheder i den form for tilbageføring.
Vi griber dybt ind i den indbyrdes konkurrence.
Vi griber dybt ind i de almindelige konkurrenceforhold, der er på området.
Vi har administreringsproblemer, hvor vi går ind og har målepunkter mange, mange steder i en produktionslinje osv., og det minder nærmest om sådan et kommissærsystem, hvor man rejser rundt og tjekker de enkelte maskiner.
Derfor vil jeg gerne opfordre regeringen til, at man prøver at kigge på det her igen og sikrer sig, at vi ikke får den slags ordninger omkring tilbageføring, som er helt umulige at administrere, samtidig med at de administreres forskelligt i forskellige regioner hos Told og Skat, og det giver altså en lang række problemer, man fører sager, osv. Vi beklager, at vi lige præcis får stemt de her ændringsforslag ned.
Vi synes, det havde været et godt skridt på vejen til at vise, at man gerne vil lave en enklere administration.
Ole M. Nielsen (KRF), 1999-12-14:
Da jeg tilfældigvis ikke var til stede ved det møde i udvalget, hvor vi skulle afgive betænkning, fik jeg lidt længere frist til det.
I mellemtiden modtog vi så et brev fra ministeren af 9. december, hvori det meddeltes, at man i regeringen har planer om i Udenrigsministeriet at lave en ny afdeling, en eksportfremmeorganisation, og at ministeren finder det betimeligt at orientere udvalget om det med henblik på den lov, som vi nu vedtager.
Jeg må spørge: Hvorfor skal vi så egentlig have den her lov igennem?
Jeg tror nok, at ministerens svar vil være, at det ødelægger ikke noget ved den lovændring her, og det har ikke noget med hinanden at gøre.
Men vi er i hvert fald imod lovforslaget her, nr. L 38.
Svend Auken (S), 1999-12-14:
Selv om vi har delte meninger her i Folketinget om disse ordninger - nu taler jeg altså om den del af pakken, som ligger i mit ministeriums område - så har jeg været utrolig glad for det samarbejde, der har været med ordførerne, hvor vi alle selvfølgelig er optaget af at få mest valuta for pengene, få mest miljø for pengene, og jeg vil meget gerne deltage i det fortsatte udvalgsarbejde.
Og så har vi givet tilsagn om en drøftelse, havde jeg nær sagt, om tiden, der fulgte - altså tiden, der fulgte, efter at vores aftale er løbet ud, og det omfatter selvfølgelig de partier, der i sin tid var med omkring dette, og det tror jeg vi kan få en god diskussion om.
I øvrigt vil alle disse temaer jo komme frem til Folketinget tidligt i det nye år i forbindelse med vores forhandlinger om energispareloven, og selv om det er en del af elreformen, at vi er pålagt at komme med et sådant forslag, så synes jeg, det er naturligt, at vi får en så bred kreds af partier engageret i energisparebestræbelserne som overhovedet muligt.
Så det vil jeg i hvert fald for min del lægge vægt på at vi gør. Men jeg vil gerne kvittere over for ordførerne.
De sidste dage har været lidt dramatiske, men jeg vil gerne kvittere for, at man, om jeg så må sige, lytter lidt til hinanden og prøver at få det bedst mulige ud af det, og det vil regeringen gerne kvittere for ved at indbyde til en virkelig fordomsfri drøftelse, hvor det, der er det afgørende, er at få flest, om jeg så må sige, sparede kalorier eller sparede CO2-kilo for de penge, vi har til vores rådighed.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 1999-12-14:
Får man et gyldent håndtryk på 10 mio. kr., så er vi ikke tilhængere af, at man ikke skal betale fuld skat af de flere millioner kroner.
Når det så gælder dem med den lille fratrædelsesgodtgørelse: Er det ikke rigtigt, spørger jeg hr. Jens Peter Vernersen, at der sker en skærpelse?
Også hvis man får 30.000, 40.000 eller 50.000 kr., sker der en skærpelse i forhold til de gældende regler.
Den skærpelse er vi imod.
Anni Svanholt (SF), 1999-12-14:
SF var jo sammen med regeringen, Enhedslisten og CD dem, der bar de grønne afgifter og pakken igennem i sin tid, og jeg vil gerne ved denne lejlighed tilkendegive, at vi håber jo også, at vi kan fortsætte det samarbejde.
Sagen går nu tilbage til fornyet udvalgsbehandling, og vi håber så, at vi kan få nogle konstruktive samtaler om, hvordan forligspartierne senere skal udmønte det, der nu bliver realiteter til sin tid.
Jens Peter Vernersen (S), 1999-12-14:
Jeg vil godt sige til hr. Flemming Kofod-Svendsen, at ordningen jo netop er indrettet sådan, at de, der får en lav erstatning, også kommer til at betale en ganske lav skat.
Får man f.eks. en erstatning på 30.000 kr., så vil skatten jo ligge i størrelsesordenen 8.000 kr. til 9.000 kr., og det vil sige, at man er nede på omkring 30 pct. Det er jo virkeligheden.
Men for dem, som får en meget lille fratrædelsesgodtgørelse - som sagt op til 30.000 kr. - bliver det altså også en meget lille skat, de kommer til at betale.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 1999-12-14:
Jeg vil gerne gøre to bemærkninger til det forslag, vi har til anden behandling.
Først: Det er urimeligt, at ministeren - og vi har også set det før - samler forskellige forslag i ét lovforslag.
De to lovforslag her, som er stykket sammen, det ene vedrørende rejsegodtgørelse, det andet vedrørende de fratrædelsesgodtgørelser, man får, hvis man bliver urimeligt fyret, samt jubilæumsgratialer, har ikke nogen særlig sammenhæng.
Det eneste naturlige og rigtige var, at lovforslag nr. L 88 havde bestået af to lovforslag.
Vedrørende det ene, der gælder de rejsefri diæter, er ministeren her kommet med et fornuftigt forslag.
Det er yderligere blevet forbedret under finanslovaftalen.
Det ville vi gerne have stemt for.
Vi er enige i, at den forringelse, som skete for et par år siden, var forkert; man kan drøfte, om det skulle have været lidt bedre nu, men hovedprincippet er rigtigt.
Det vil vi gerne stemme for.
Så er der et andet forslag.
Der vil jeg begynde med dem, der får et gyldent håndtryk på en 5-10 mio. kr. Der synes vi, det er i orden, at de, der får sådan et gyldent håndtryk, betaler ganske almindelig indkomstskat af den ydelse.
Men så er der nogle, der har en lav indtægt, og som urimeligt er blevet afskediget - det kan være på grund af graviditet, det kan være andre tilfælde, hvor arbejdsgiveren optræder urimeligt - og de pågældende får en godtgørelse.
Er det der rimeligt, at de skal betale almindelig indkomstskat af denne godtgørelse?
Det mener vi ikke.
Vi har sat en grænse på op til 200.000 kr.
Op til 200.000 kr. er der tale om en rimelig lav indtægt.
Der er to regler, hvor vi anerkender, at der er kommet et bedre bundfradrag.
Vi synes ikke, det er godt nok, men det er fra bundfradragsintervallet og op til de 200.000 kr., at vi mener, at de gældende regler bør videreføres.
Der sker her en skærpelse over for en godtgørelse, man har fået på grund af en urimelig behandling.
Vi synes, det er urimeligt, at denne godtgørelse skal behandles som almindelig indkomst.
Dette er vi imod, og jeg håber meget, at et flertal her i salen vil gå ind for, at vi får delt lovforslaget i disse to hoveddele, så vi kan stemme for det, vi er enige i, og imod det, vi er uenige i.
Det synes vi er en fair behandling, som vi meget håber at få tilslutning til.