runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Sandy Brinck (S), 2004-10-29:
Projektet Dialog mod Vold er bestemt godt, men jeg synes måske også, at det nu bliver pustet op til, at det kan klare alverdens ting.
Det er et projekt, som for fremtiden skal ligge tre steder: Århus, Odense og København.
Jeg ved ikke, hvor meget det hjælper, hvis man bor i Lemvig, men det er selvfølgelig en diskussion, man kan tage.
Men hvad med de ofre, der sidder tilbage?
Hvad med den mor og det barn, som sidder tilbage en aften, hvor det er sådan, at far er blevet bortvist?
Hvad med dem?
Er det ikke her, at der netop er behov for at sætte noget social støtte ind?
Det synes vi.
Jeg synes også, at hr. Per Dalgaard til slut i sin tale sagde noget, som både var rigtigt og interessant, nemlig at det her nok er finanslovstof.
Der sidder Dansk Folkeparti jo ret tæt på regeringen, og derfor vil jeg sådan set bare høre, om Dansk Folkeparti vil være garanten for, at de penge bliver afsat.
Line Barfod (EL), 2004-10-29:
Jeg skal bare være sikker på, at jeg har forstået ministeren helt korrekt.
I modstrid med de anbefalinger, der ligger fra dem, der har forstand på det her, om, at det er vigtigt, at der er nogle gode tilbud, når mændene er blevet bortvist, netop for at forebygge, at de går tilbage og begynder at slå igen, så er ministerens svar, at de skal ind på herbergerne rundtomkring, og så skal de få sig en seng der.
Er det det tilbud, som ministeren har?
Det er mit ene spørgsmål.
Mit andet spørgsmål drejer sig om børnene.
Så vidt jeg hørte ministerens tale og de svar, der hidtil er givet, så har der ikke været ét ord om børnene.
Det har været en hård kamp at få fokus på børnene i forhold til krisecentrene.
Når nu man går over til, at fremover skal kvinder og børn blive i lejligheden, hvad vi jo også har støttet, er der så overhovedet ingen tilbud til de børn, ingen, der skal tage sig af de børn, som kan være i dyb krise, og hvor moren er i dyb krise og ikke har overskuddet til at tage sig af dem?
Har ministeren ikke et eneste bud på, hvem der egentlig skal sørge for børnene?
Pia Boisen (EL), 2004-10-29:
Der er jo snart ikke den sag, som ikke kan få det prædikat, at det er for folks egen skyld, vi gør dette eller hint.
Det var regeringens synspunkt, da den indførte 24-års-reglen for unge, der ønsker at gifte sig, det gjaldt, da asylreglerne blev strammet, og det gælder åbenbart også for dette forslag, kan jeg forstå på Venstres ordfører.
Når der skal koordineres på asylområdet, er det for asylansøgernes skyld, for andet kan vi jo ikke være bekendt.
Uden at jeg skal gå for langt ind i den debat, er det værd lige at holde fast i, at det altså er sådan, dette lovforslag sælges.
Men jeg bliver nødt til at sige, at bag facaden ligger der en grum grundholdning til flygtninge – en holdning, som jo ikke bare trives her i landet, men også i EU.
Flygtninge er o.k., bare det ikke er her, de er flygtninge.
Kommer de alligevel, skal de ikke tro, at det er paradis, det skal vi nok sørge for, og derfor iværksætter vi milliarddyre organisationer, databaser, overvågningssystemer og procedurer, som skal holde dem på afstand eller ekspedere dem ud.
Ude af syne er nemlig ude af sind.
Dette konkrete forslag er et redskab til gennemførelse af denne overordnede politik, og de partier, der bar dets forgænger igennem, må også klare ærterne denne gang.
Datatilsynet fremhæver, at der i formuleringen om, hvem der ud over Rigspolitiet har adgang til fingeraftryksregisteret, optræder et »andre«, som ikke er nærmere præciseret.
Det er ganske vidtgående beføjelser, man her giver ministeren.
I øvrigt har også Amnesty International taget fat på forskellige uklarheder i lovforslaget.
I Enhedslisten har vi ikke noget imod at samarbejde om asylsøgeres forhold, og det kunne være smukt, hvis dette forslag havde haft dette hovedsigte, men sådan er det ikke.
Den hovedindfaldsvinkel, der præger den nuværende asylpolitik, drejer sig efter vores opfattelse om at få det gjort så vanskeligt og usikkert som muligt at søge asyl.
De partier, der bifalder denne indfaldsvinkel, må så tage ansvaret, og det er et stort ansvar, som spiller med menneskers liv.
Mere konkret har Enhedslisten en række spørgsmål om retssikkerheden i forbindelse med lovforslaget, som vi ser frem til at få belyst under udvalgsarbejdet.
Eva Kjer Hansen (V), 2004-10-29:
Jeg har absolut fokus på børnene, for jeg synes, det er nok så vigtigt at huske på, at der faktisk er omkring 29.000 børn, der oplever den her vold – typisk, at faren slår moren.
Der er 40.000 kvinder, der bliver slået af deres partner, og der er 69.000 kvinder, der bliver udsat for vold.
Så det er jo nogle ret barske tal.
Jeg er meget optaget af, at vi også har øje for børnene, og det indgår jo også, bl.a. i behandlingstilbuddet Dialog mod vold, hvor man ser på hele familien og på, hvordan familien kommer videre.
Som jeg var inde på i mit indlæg, er der jo også en erkendelse af, at man også er nødt til at hjælpe offeret videre; kvinden bliver også nødt til at have et tilbud om behandling for at kunne komme videre med sit liv og dermed jo også få det til at fungere sammen med børnene.
Irene Simonsen (V), 2004-10-29:
Jeg kunne da godt tænke mig at spørge fru Pia Boisen, når fru Pia Boisen fremlagde det, som om Venstre nu har en masse grumme hensigter med det forslag her under dække af, at vi siger, at det skal være til gavn for nogen: Er det ikke rigtigt, at 80-90 pct. af de asylansøgere, der kommer her og søger asyl, får en længere sagsbehandlingstid, fordi et sted mellem 10 og 20 pct. forsøger at snyde med tingene og søger i flere lande på én gang?
Er det derfor ikke rigtigt, at hvis vi lader være med at lave det her, så rammer vi 80-90 pct. af asylansøgerne?
Pia Boisen (EL), 2004-10-29:
Jeg opfatter i meget høj grad det her forslag som en teknisk gennemførelse af den asylpolitik, der ligger.
Jeg synes, det mere handler om, hvilken farve man nu maler barakkerne, end om at få dem afskaffet.
Irene Simonsen (V), 2004-10-29:
Jeg kan konstatere, at jeg ikke fik svar på mit spørgsmål, fordi det er svært for Enhedslisten at sige, at man rent faktisk rammer 80-90 pct. af asylansøgerne, hvis ikke man vedtager det her forslag.
Vi har jo igennem lang tid – faktisk flere år – hørt om, hvordan nogle familier sidder og venter og venter, og den sagsbehandlingstid skal nedbringes.
Også her har jeg hørt Enhedslisten galpe op om –
og ikke altid på en helt seriøs måde – hvordan vi skal have nedbragt de her sagsbehandlingstider, men når det så kommer til at skulle tage et ansvar, stiller man sig bare igen ude på protestfløjen i stedet for at hjælpe de 80-90 pct.
Det ville være kønt, hvis Enhedslisten også ville tage ansvar.
Pia Boisen (EL), 2004-10-29:
Det var da et nyt ord, som jeg så har lært at man kan bruge her i salen.
Vi opfatter det her som en teknisk gennemførelse, og jeg tror, der er en lang række andre måder, man kunne fremme behandlingen af asylansøgersager på end blot ved at tage fat på den problemstilling, som det her løser.
Bodil Kornbek (KD), 2004-10-29:
Kristendemokraterne er positive over for det her lovforslag, det at få et samarbejde på det retslige område, når det drejer sig om Eurodac-forordningen og Dublinforordningen.
Hensigten med Eurodac-forordningen er at oprette et centralt register, der skal registrere og sammenligne fingeraftryk fra personer, der indrejser til medlemslandene efter Dublinforordningen.
Med fingeraftryksregisteret bliver det nemmere at identificere, hvilket land der har ansvaret for behandlingen af ansøgninger om asyl.
Det forventes hermed, at sagsbehandlingstiderne for asylansøgere vil blive kortere, hvilket vi naturligvis finder er vigtigt, og som er et område, vi også er interesseret i bliver forbedret.
Vi mener dog, at Danmark må sikre, at personfølsomme oplysninger må håndteres på en måde, der sikrer retssikkerheden for de personer, der havner i registeret.
Og det må derfor præciseres, hvilke andre end politichefen – det er § 58 – der kan videregive oplysninger til den centrale Eurodac-enhed.
Så er der også spørgsmålet om, at Det Europæiske Råd ved et møde jo er kommet frem med, om man skulle have synergieffekten ved at videregive oplysninger som led i bekæmpelse af terror og forebyggelse.
Der synes jeg også, det er vigtigt at se på retssikkerheden i det spørgsmål.
Vi kan selvfølgelig også tilslutte os Dublinforordningen, der opstiller regler for, hvilken stat der er ansvarlig for behandling af en asylsansøgning, der indgives i et af medlemslandene, til erstatning for Dublinkonventionen.
Så vi er meget positive over for dette lovforslag, og det skulle jeg også sige at De Radikale er.
Sandy Brinck (S), 2004-10-29:
Jeg vil bare spørge socialministeren i forbindelse med den der lange opremsning, som socialministeren kom med, af forskellige udmærkede tiltag, om Socialministeriet ikke var bekendt med de tiltag, da de til det lovforberedende udvalg, der har siddet i forbindelse med bortvisning, sagde, at man ikke umiddelbart har ressourcer til rådighed til den indsats, den sociale støtte, som udvalget rent faktisk siger er helt nødvendig, for at loven om bortvisning kommer til at virke.
Er det ikke korrekt, at de tiltag, som ministeren nævnte, var Socialministeriet bekendt på det tidspunkt?
Eva Kjer Hansen (V), 2004-10-29:
Jo, og jeg synes jo netop, at det er vigtigt at fremhæve alle de tiltag, der er taget, for at vise spændvidden i indsatsen for bekæmpelse af vold.
Som jeg også var inde på, er der jo nu overvejelser i gang om handlingsplanen for de kommende 4 år i forhold til indsatsområder.
Og specifikt fremhævede jeg projektet Dialog mod vold som et godt eksempel på, hvor der under satspuljeforhandlingerne har vist sig bred politisk enighed om at bakke op om, at man kan udvide dette projekt.
Sandy Brinck (S), 2004-10-29:
Jeg takker for bekræftelsen.
Men vil ministeren så ikke godt forklare mig, hvorfor Socialministeriet selv skriver til det lovforberedende udvalg, at man udmærket godt er klar over, at det her ikke er nok?
Alle opremsningerne til trods skriver man selv: Vi ved godt, at det ikke er nok.
Eva Kjer Hansen (V), 2004-10-29:
Jamen jeg vil jo som sagt netop lancere en ny handlingsplan for de kommende 4 år til bekæmpelse af vold med fokus på de indsatsområder, som jeg har nævnt.
Jeg er meget bevidst om, at der skal mange forskellige initiativer til med henblik på at gøre en indsats på området, hvor jeg nok synes, at et af de vigtigste områder er at forebygge det, at mænd slår; det, at hjælpe mændene videre fra det at slå.
Og derfor fremhæver jeg specielt projektet Dialog mod vold, som jeg synes er et af de gode indsatsområder.
Jann Sjursen (KD), 2004-10-29:
Jeg vil godt høre i forbindelse med regeringens afvisning af Kristendemokraternes beslutningsforslag, hvad det præcis er for punkter, regeringen ikke kan støtte i det beslutningsforslag, der er fremsat.
Eva Kjer Hansen (V), 2004-10-29:
Så jeg synes i allerhøjeste grad, at regeringen har fokus på de problemer, som fremgår af beslutningsforslaget.
Der er som sådan ikke noget, jeg direkte har imod det, der fremgår af beslutningsforslaget, men mit svar er, at jeg synes, vi har taget fat på det og netop følger op på de tre punkter, som fremgår af beslutningsforslaget.
Tager vi ønsket om tilbud om konkret hjælp og om rådgivning og beskyttelse til ofre for vold i hjemmet, så er der en række initiativer – jeg nævnte mange af dem – der netop går på rådgivning og hjælp som initiativer, der indgår i den nuværende handlingsplan.
Der er tilbuddet om behandling af personer, der er bortvist ifølge lov om bortvisning osv.
Der er behandlingstilbuddene, som jeg netop også har særlig meget fokus på, fordi jeg synes, det er det, der i den grad bringer os videre, og som forebygger på området.
Og så er der forslaget om flere botilbud til personer, hvor jeg jo understregede, at jeg faktisk synes, at muligheden er der; der er plads på forsorgshjemmene, og dermed er det også dækket ind.
Så jeg har ikke noget imod de områder, der bliver peget på i beslutningsforslaget, jeg synes bare, at regeringen rent faktisk har taget en række tiltag på området og faktisk følger dem op.
Jann Sjursen (KD), 2004-10-29:
Jeg lyttede selvfølgelig med interesse til ministerens besvarelse af det her beslutningsforslag.
Der er da taget mange initiativer, det vil jeg også godt anerkende, og nogle er taget i samarbejde med Folketingets partier i relation til satspuljeforhandlingerne osv.
Men hvad er det helt principielt, regeringen har imod de tre pinde i Kristendemokraternes beslutningsforslag, ud over at man selvfølgelig kan få en ressourcemæssig diskussion, og at der er gennemført en lovgivning, som man så ikke er villig til at følge op i praksis, sådan som Strafferetsplejeudvalget i øvrigt anbefalede at man gjorde, før loven blev vedtaget sidste år?
Hvad er det helt principielt, man ikke kan støtte i det beslutningsforslag, der er fremsat?
Jytte Wittrock (S), 2004-11-04:
L 59 og L 60 drejer sig om opfølgning på direktivet vedrørende Århuskonventionen.
Århuskonventionen blev underskrevet af 34 lande i 1998 under den daværende miljøminister Svend Auken.
Konventionens overordnede formål er at sikre borgernes rettigheder på miljøområdet, adgang til viden og oplysninger, adgang til at deltage i beslutninger og adgang til at klage og få afgørelser prøvet ved domstolene.
L 59 skal ændre miljøbeskyttelsesloven, således at der skabes hjemmel for at gennemføre Europa-Parlamentets direktiv fra 26. maj 2003 om offentlighedens deltagelse i forbindelse med udarbejdelse af miljøplaner.
Der foreslås en bemyndigelse i miljøbeskyttelsesloven til at fastsætte nærmere regler for borgernes inddragelse.
Bemyndigelsen skal først og fremmest bruges til at fastsætte offentlighedsbestemmelser for nogle af de EU-planer og -programmer, som er omfattet af direktivet, eksempelvis en national affaldsplan.
Der er også tale om en bemyndigelse til at fastsætte regler om offentlighedens inddragelse i forbindelse med miljøbeskyttelseslovens § 41 a og § 41 b, som handler henholdsvis om regelmæssig revurdering og revision af miljøgodkendelsens vilkår.
L 60 handler om at justere gældende lov om aktindsigt i miljøoplysninger.
Myndigheder skal i hver enkelt sag om aktindsigt afveje de offentlige interesser, der varetages ved udlevering, over for de interesser, der varetages ved at afstå en udlevering.
Undtagelser fra aktindsigt skal fortolkes restriktivt under hensyn til samfundets interesse i, at miljøoplysningerne offentliggøres.
Der lægges op til en udvidet adgang til oplysninger om emissioner til miljøet.
Samtykkereglen om statistikoplysninger ændres til en høringsregel, og endelig lægges der op til nye generelle bestemmelser om miljøoplysningernes kvalitet og myndighedernes aktive formidlingspligt.
Ministeren kan fastsætte nærmere regler om, hvordan og hvilke oplysninger der skal formidles.
Der tilføjes som noget nyt, at der ikke kan opkræves betaling for adgang til registre eller oversigt over offentlige myndigheder eller miljøoplysninger, som myndigheder eller informationskontorer er i besiddelse af.
Det drejer sig alt i alt om at lovfæste og styrke borgernes rettigheder vedrørende adgang til oplysninger og deltagelse i miljøplanlægning, og vi ønsker i Socialdemokratiet størst mulig åbenhed om miljøspørgsmål og borgerinddragelser, og vi kan derfor også tilslutte os lovforslagene.
Da den radikale ordfører, fru Elsebeth Gerner Nielsen, ikke kan være til stede, har jeg lovet på vegne af hende at sige, at De Radikale kan tilslutte sig lovforslagene.
Gudrun Laub (V), 2004-11-04:
Jeg tror, at hr. Jørn Jespersen i den udredning af spørgsmålet nedgør den tidligere interesse for miljø og natur fra Venstres side og fra min side.
Hvis jeg skal nævne et lille eksempel, har vi da f.eks. været med til at tage Dansk Ornitologisk Forening med som klageberettiget part, altså udvidet listen over dem, der kunne komme med.
Det er i hvert fald noget, der også under den tidligere miljøminister har været stor bevågenhed over for, altså at være imødekommende over for organisationerne.
Jeg er sikker på, at hr. Jørn Jespersen har spørgsmål til den nuværende miljøminister i den samme retning.
Jørn Jespersen (SF), 2004-11-04:
Venstres ordfører siger, at vi for længst har vænnet os til åbenhed i miljøforvaltningen.
Nu ved jeg ikke, hvem dette vi dækker, men jeg går ud fra, at det er Venstre, når det nu er Venstres ordfører, der siger det.
Så Venstre har altså vænnet sig til åbenhed i miljøforvaltningen.
Det synes jeg er en god melding.
Fru Gudrun Laub var meget optaget af forhistorien og sådan noget.
Så er det en ny, glædelig linje fra Venstres side, vi ser her?
Gudrun Laub (V), 2004-11-04:
Jeg tror nok, man kan sige, at det måske er en ny linje fra regeringens side, som også slår igennem i regeringspartierne, at vi er meget optaget af natur og miljø, som vi også har hørt statsministeren udtale sig om ved forskellige lejligheder.
Jeg tror, at hr. Jørn Jespersen og jeg i den forbindelse godt kan stå sammen.
Hvor jo også hr. Jørn Jespersen tidligere oplevede en modvilje, så møder han den måske ikke så meget rundtomkring i dag.
Der er kommet en tilvænning til, at miljøsager skal prioriteres sådan, at der er stor åbenhed og offentlighed på området.
Århuskonventionen blev hurtigt implementeret i dansk ret under den daværende miljøminister allerede i 2000 med lov nr. 447 af 31. maj 2000 om ændring af visse miljølove.
Europa-Parlamentets og Rådets direktiver i tilslutning til Århuskonventionen kom først i 2003, og de supplerer og fortolker konventionen.
Derfor har det været nødvendigt med disse to ændringslovforslag, vi behandler her i dag, så både konventionen og direktiverne bliver implementeret fuldt ud i dansk ret inden den frist, der er sat i direktiverne, henholdsvis den 25. juni og den 14. februar 2005.
Lovforslag nr. L 59 er en ændring i miljøbeskyttelsesloven om offentlighedens inddragelse ved ad hoc-revurderinger af miljøgodkendelser og desuden en bemyndigelse til ministeren til at fastsætte regler om inddragelse af offentligheden i forbindelse med udarbejdelse af planer og programmer på miljøbeskyttelseslovens område.
Lovforslag nr. L 60 er en række ændringer i lov om aktindsigt i miljøoplysninger.
Myndighe den skal herefter foretage en konkret afvejning af offentlighedens interesse i aktindsigt over for de interesser, der taler for at afslå udlevering af miljøoplysningerne.
Reglerne er en præcisering af, at myndighederne skal respektere offentlighedens interesse i, hvad der foregår på miljøområdet, og aktivt formidle miljøoplysninger, navnlig i elektronisk form.
Loven indeholder desuden en bemyndigelse til ministeren til at fastsætte nærmere regler om formidling af miljøoplysninger til offentligheden, om opdatering og om elektronisk formidling.
Venstre kan støtte de to lovforslag.
Jørn Jespersen (SF), 2004-11-04:
Det er jeg glad for.
Det er en ny linje fra regeringens side, får vi at vide, om åbenhed og borgerinddragelse osv.
Det hilser jeg med glæde og tilfredshed.
Så fik fru Gudrun Laub oven i købet formuleret sig sådan, at det var en ny linje omkring større interesse for miljø og natur helt generelt, og det synes jeg er spændende.
Hvis regeringen nu ligefrem begynder at se mere konstruktivt og positivt og fremadrettet på miljø- og naturpolitikken, vil jeg bare sige, at det glæder vi os utrolig meget til at se nogle konkrete eksempler på.
Jørn Dohrmann (DF), 2004-11-04:
Jeg håber ikke, at der er nogen, der er i tvivl om, at Dansk Folkeparti altid har været optaget af miljøet.
Derfor vil jeg godt sige, at vi jo ikke betragter det, som vi giver ud til miljøet, altså hvad det koster, som bare en udgift.
Det betragter vi også som en investering i at kunne bevare et godt miljø i Danmark.
Det synes vi er vigtigt i alle henseender.
Men vi vil også godt sige, at det ikke, fordi vi måske siger ja til nogle af de direktiver, som kommer fra Europa-Parlamentet, er ensbetydende med, at vi siger ja til alle direktiver.
Det har vi fuld forståelse for at man gør, inden man udleverer oplysningerne på det område her.
Så er der også det om den offentlige deltagelse i forbindelse med udarbejdelse af de her planer og programmer på miljøområdet.
Det mener vi også har en meget stor betydning, at man har nogle gode retningslinjer at gå efter på de her områder.
Alt i alt synes vi, at der er positive ting i de her forslag, som er lagt frem, og det synes vi godt vi vil være med til at bære igennem.
Men vi har da også nogle – kan man sige – kritiske røster, når vi kan læse i de høringssvar, at man kun har fået 4 dage til at læse dem igennem og komme med sine kommentarer.
Fra Dansk Folkepartis side synes vi, at det er for kort en høringsfrist.
Der vil vi gerne bede ministeren, om vi ikke for fremtiden, når vi sender dem ud, kan give de relevante organisationer lidt længere tidsfrist til at komme med de her høringssvar, så vi også får et bedre grundlag herinde i Folketinget at træffe de beslutninger på.
Men ellers er vi positive, og vi ser frem til den videre udvalgsbehandling.
Pia Boisen (EL), 2004-11-04:
Da vores ordfører ikke kan være til stede, skal jeg redegøre for Enhedslistens holdning.
Enhedslisten var i sin tid med til at få implementeret Århuskonventionen i dansk ret, og det er vigtigt for os, at love og regler lever op til konventionens krav om inddragelse af borgerne, når myndighederne udarbejder planer og programmer eller projekter på miljøområdet.
Til lovforslaget om bemyndigelse har vi generelt den holdning, at vi ikke bryder os om i flæng at give bemyndigelse til ministeren, og vi vil derfor godt i udvalget drøfte, hvordan de konkrete forslag til regler om inddragelse af offentligheden kan udformes.
Til lovændringerne på aktindsigtområdet virker det umiddelbart positivt, at man ønsker at skærpe reglerne om overvejelse af, hvorvidt der skal gives aktindsigt eller ej, sådan at der skal være vægtige grunde til at afslå aktindsigten.
Imidlertid er der en lang række undtagelser, der gør det svært umiddelbart at vurdere, hvor megen reel forbedring der er i det foreliggende forslag.
En række af høringssvarene peger på forhold omkring, hvilken form oplysningerne gives under som væsentlige for tilgængeligheden af oplysningerne, og vi håber at kunne blive mere oplyst også på dette område under udvalgsarbejdet.
Jørn Dohrmann (DF), 2004-11-04:
Som jeg også startede med at sige, er det jo ikke ensbetydende med, at vi vil stemme for alle direktiver på det her område.
Vi mener bare, at der er nogle positive elementer netop her på miljøområdet.
Vi betragter ikke miljøområdet som bare en udgift, vi betragter det som en investering.
Derfor er man nødt til i hvert enkelt tilfælde at vurdere, hvem det så er, der får glæde af det her.
I en overordnet lovgivning giver man sådan set, kan man sige, de rigtige begrundelser til folket, altså hvad det er for ting, de skal have indflydelse på, og hvad det er for ting, de skal oplyses om.
Der mener vi helt klart, at det her er mere præciseret.
Dermed kan vi godt støtte de elementer.
Men dermed giver jeg ikke tilsagn om, at vi støtter alle de ting, man bare vil lægge frem, som skulle være en del af Århuskonventionen, hvis der skulle komme andre ting.
Her tager vi stilling til de to konkrete lovforslag, som er lagt frem, og som vi behandler i dag.
Derfor synes jeg, det er relevant, at vi også forholder os til dem.
Jørn Jespersen (SF), 2004-11-04:
Jamen så prøver jeg lige igen.
Da Århuskonventionen blev indført i dansk lovgivning i 2000, stemte Dansk Folkeparti imod.
Nu kommer der så en ændring af lovgivningen foranlediget af et EU-direktiv, og nu stemmer Dansk Folkeparti for.
Så spørger jeg bare: Er det, fordi Dansk Folkeparti har ændret holdning til konventionen som sådan og nu synes, at det er langt mere positivt, at borgerne bliver inddraget i beslutningsprocessen osv., og at man derfor støtter Århuskonventionen?
Eller er det, fordi vi nu skal indføre det via en implementering af et EU-direktiv, at Dansk Folkeparti støtter det?
Det sidste virker jo ikke umiddelbart som noget, der falder i tråd med partiets normale linje.
Derfor er spørgsmålet bare: Hvad er det, der er sket, der gør, at man nu støtter det, når man stemte imod i 2000?