Per Stig Møller (KF), 2003-03-19:
Jeg må bedrøve hr. Ole Sohn med, at det ikke er rigtigt, hvad han stod heroppe og sagde.
Regeringen har ikke kraftigt arbejdet for eller støttet en ny resolution.
Præcis som hr. Villy Søvndal bemærkede, så svarede vi, at vi støttede forankringen i FN.
Det har jeg hele tiden svaret
både hr. Holger K. Nielsen og hr. Villy Søvndal.
Hr. Ole Sohn har ikke stillet spørgsmålet før, men han kunne dog have hørt det svar tidligere, at vi ikke stiller betingelser til Sikkerhedsrådet om, at de skal levere en anden resolution.
Det gør vi lige præcis ikke.
Det kunne da have været behageligt, om det var der, men det er altså ikke noget, regeringen har arbejdet for.
Vi har sagt, at hvis Sikkerhedsrådet kommer med en ny resolution, så følger vi den.
Deri ligger jo også, at kommer der ikke en ny beslutning, så gælder den, der er lavet.
Så enkelt er det.
Med hensyn til Israel er der jo et arbejde i gang med at få skabt de to stater.
Det kan ikke nytte noget, at hr. Sohn ryster på hovedet, for det er der.
Det er der gennem kvartetten.
Jeg ved ikke, hvordan hr. Ole Sohn ville skabe den fred, hvis ikke han får gjort det gennem et samarbejde mellem FN, EU, Rusland og USA.
Så kom med opskriften; kom med mirakelkuren, hr. doktor.
Hr. Niels Helveg Petersen talte stemmer i Sikkerhedsrådet.
Det er jeg ikke sikker på man kan, for der blev jo ikke talt, præcis fordi der var usikkerhed om, hvor de seks afgørende stemmer lå henne.
Derfor kan jeg ikke bekræfte tre plus seks, for det ville give ni, det ville have givet flertallet.
Der er usikkerhed med hensyn til, hvor flertallet lå, fordi der var for mange, der ikke meddelte, om de ville stemme, og hvad de ville stemme.
Grundlaget er overhovedet ikke ændret ved det resolutionsudkast.
Så kan man spørge, om det er bekymrende, at vi er med, når der er så mange, der ikke er med.
Nej, det er det ikke
Hr. Niels Helveg Petersen sagde i øvrigt også så klogt i 1998, at han næsten ikke turde tænke tanken, hvis det hele løb ud i sandet.
Så var det en forfærdelig situation.
Det er det valg, vi står med.
Det er et meget alvorligt valg.
Det er lettest at gå.
Det er lettest at gå hjem.
Det er klart det letteste.
Men hvad møder os så senere?
Hvor meget farligere bliver det?
Hr. Niels Helveg Petersen nævnte jo i 1998 en række materialer, som ikke er forsvundet siden, og som altså kun er blevet suppleret med flere.
Det vil sige, det er blevet endnu farligere end dengang, hr. Niels Helveg Petersen var ked af, hvis ikke der skete noget.
Det er blevet endnu farligere.
Hvis man har den analyse, må man tage sit ansvar.
Så kan det ikke nytte noget, at man skulker fra det.
Martin A. Hansen skrev, da han vurderede, om man skulle have været aktiv eller ikke aktiv, at man ikke må skulke fra det, hvis det er nødvendigt, og det vil den danske regering ikke gøre. Og vi følger altså FN-sporet.
Den juridiske vurdering er sådan.
Jeg ser ingen grund til, når den juridiske vurdering er sådan i det folkeretskontor, som hr. Mogens Lykketoft har stolet på, og som hr. Niels Helveg Petersen har stolet på, og som hr. Nyrup Rasmussen har stolet på, hvorfor i alverden jeg så ikke skulle stole på det.
Det er da for meget forlangt, at jeg skulle underkende det kontor, de tidligere regeringer har stolet på.
Og de mener, at den juridiske vurdering er i orden.