runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Margrethe Vestager (RV), 2006-03-28:
Det er jo mærkeligt, at et parti, som er bygget op på myndighed og selvorganisering henviser til, at det kan skolerne selv finde ud af at tage ansvar for til næsten ingen penge.
Det er meget mærkeligt, at det, som har været kernen i den skolepolitik, vi har ført i hundrede år sammen med Venstre, nemlig at udgangspunktet skal være, at de mennesker, som er veluddannede og engagerede i at skabe en god skole, har hovedansvaret, ikke holder længere.
Det er det, der er det besynderlige, i hvert fald i min optik.
Jeg forsøger ikke at give karakter.
Jeg forsøger bare at sige, at jeg synes, der er nogle partier, som det med Socialdemokratiets hjælp er lykkedes rigtig godt at gennemføre en helt anden politik end den, vi sammen har stået for i meget lang tid, og jeg er ked af, at det gik hen over hovedet på den socialdemokratiske ordfører.
Jeg skal gerne gentage, hvad jeg sagde om den radikale uddannelsespolitik på folkeskoleområdet.
Hver enkelt skole skal med udgangspunkt i sine styrkesider og sine problemer lave en konkret handlingsplan for en 5-års-periode, hvor der sættes konkrete mål og foreslås, hvordan der skal rettes op på tingene, og det skal selvfølgelig gøres i en dialog med de bevilgende myndigheder, herunder kommunen, og i samspil med skolens omgivelser.
Det er et meget kort resumé.
Kim Mortensen (S), 2006-03-28:
Jeg vil godt takke fru Margrethe Vestager for gennemgangen af de enkelte partiers indsats her i Folketinget og ikke mindst gennemgangen af det historiske forløb siden starten af forrige århundrede og karaktergivningen til de enkelte partiers indsats i folkeskoledebatten gennem de sidste mange år.
Jeg kan forstå, at det kun er De Radikale, der har bestået testen i folkeskoledebatten.
Socialdemokratiet har sådan set også altid været på den side, der mener, at i nogle situationer skal nogle børn have et løft – tidligere var det landarbejdernes børn i skolerne på landet – og den situation mener jeg også vi er i nu.
Det, der er lidt ærgerligt, er, at vi gik helt glip af, hvad Det Radikale Venstre vil foreslå der skal ske, når man ikke kan gå ind for det meget kritiserede skoleforlig.
Vi fik kun at vide, at skolerne selv kan finde en løsning, og det har jeg meget sympati for på baggrund af kvalifikationerne hos de lærere, jeg kender.
Margrethe Vestager (RV), 2006-03-28:
Nu er jeg helt sikker på, at finnerne er meget stolte af deres samfund, men der er faktisk flere ting i det finske samfund, som jeg ikke synes vi skal implementere i det danske, og bl.a. tror jeg ikke, at deres model for uddannelse af lærere er hensigtsmæssig i dansk sammenhæng.
Når jeg nævner det finske system, er det, fordi der er mange, der har noteret sig, at Finland har rigtig gode faglige resultater i PISA-undersøgelsen.
Men det, man glemmer i den forbindelse, er to ting: Dels at man ikke har så mange andre gode resultater, i hvert fald ikke angående børnenes glæde ved at lære og ved at gå i skole, dels at man faktisk ikke har det statslige testsystem, som det herskende flertal nu er ved at indføre i Danmark.
Det er det ene.
Det andet er, at jeg synes, fru Tina Nedergaard skal løfte blikket fra L 101 og prøve at se, hvad det er for et perspektiv, der tegnes.
Det lyder jo sødt, ja, nærmest lidt yndigt med de test, som staten siger skal bruges inden for en given tidsramme, som skal være hemmelige, som skal meldes tilbage på en given måde, som skal gøres til genstand for kommunens kvalitetsvurdering, og som skal være udgangspunktet for, om kvalitetsvurderingen kræver ministerens indgriben eller ej.
Det er ikke spor sødt, det er noget helt andet end den test, læreren bruger som et pædagogisk redskab i et forsøg på at udvikle skolen, og jeg synes, Venstre skulle anerkende, at man har skiftet politik, og at man ikke har tillid til, at det kan gå uden statens kontrol.
Tina Nedergaard (V), 2006-03-28:
Aha, det er altså kun prøver og test, som rent faktisk kan bruges i forbindelse med udviklingen af barnet, der er problemstillingen, og ikke prøver og test, som simpelt hen bare er en adgangsbillet til at komme videre i uddannelsessystemet, for det er jo her, den eneste forskel ligger.
Løbende test kan bruges løbende i undervisningen, men afgangsprøven har en anden karakter og skubber fremefter, og det anerkender fru Margrethe Vestager fuldt ud.
Den eneste forskel er altså, at løbende test også kan bruges til at fremme resultaterne.
Jeg hæfter mig ved, at fru Margrethe Vestager peger på, at lærernes uddannelse er helt afgørende for kvaliteten i den danske skole.
Hvis man vender blikket mod Finland, som fru Margrethe Vestager selv gjorde og gjorde utrolig godt, må vi jo notere os, at i de store klasser i Finland er lærerne uddannet på universiteterne, og derfor er jeg nødt til at spørge fru Margrethe Vestager, om det er den form for læreruddannelse, hun ønsker i det danske samfund, for så er vi da villige til forhandlinger.
Margrethe Vestager (RV), 2006-03-28:
På sin vis er jeg glad for, at man ikke kan redegøre udtømmende for radikal skolepolitik inden for den tidsramme, der er for et svar på en kort bemærkning, for der er faktisk betydelig mere end det.
Men jeg synes, det er helt centralt at slå fast, at vi ved, at det, som virker, når der skal skabes en stadig bedre skole, bedre undervisning og bedre resultater, er lærernes engagement og deres uddannelsesbaggrund.
Når man skærer alt muligt andet væk, altså laver en egentlig rangorden for, hvad der virker for at skabe en bedre skole, er det lærernes engagement og lærernes uddannelse, der gør forskellen, og det tror jeg man skulle sætte i centrum for sin skolepolitik i stedet for at sige til lærerne: Det har sådan set ikke noget med jer at gøre.
Hvis vi kontrollerer jer noget mere med vore statslige test, så kan I lære det.
I stedet skulle man tage udgangspunkt i, at der faktisk sker noget ret fantastisk, når den engagerede og veluddannede lærer møder børnene og dermed skaber et læringsrum i skolen.
Så flytter tingene sig for alvor.
Jeg har ikke noget imod den del af lovforslaget, som handler om at gøre flere fag til prøvefag, fordi jeg ganske rigtigt selv har været inde på at foreslå det, men jeg tror heller ikke, at fru Tina Nedergaard har hørt mig kritisere den del af forslaget i dag.
Tina Nedergaard (V), 2006-03-28:
Jeg lytter altid med stor interesse, når den radikale ordfører taler skolepolitik, for jeg anerkender faktisk, at fru Margrethe Vestager er en af de personer i det danske samfund, som engagerer sig mest i den danske folkeskole.
Det, jeg imidlertid hæftede mig ved i netop denne ordførertale, var, at fokus blev rettet mod, hvor forfærdeligt det er at gennemføre nationale test, som skal kunne hjælpe det enkelte barn til at blive evalueret med henblik på at støtte det enkelte barn i sin udvikling.
Der blev også fokuseret på, hvor forfærdeligt det dog er, at vi har valgt at indføre afgangsprøver i samtlige fag i folkeskolen, for det bryder man sig i virkeligheden heller ikke om, fordi det er statslig styring, selv om fru Margrethe Vestager faktisk selv foreslog noget tilsvarende i efteråret.
Men det virkelig interessante i fru Margrethe Vestagers ordførertale var, at hun savner den egentlige skoledebat.
Den egentlige skoledebat er jo netop den debat, som fru Margrethe Vestager selv tog fat på som undervisningsminister: Vi oplever, at for mange børn og unge kommer gennem folkeskolen uden tilfredsstillende resul tater.
Hvad er fru Margrethe Vestagers løsning herpå?
Margrethe Vestager (RV), 2006-03-28:
Det er lidt i retning af den rigtig dårlige vittighed om, at her slår vi ikke børn, her kaster vi dem op i luften, så de kan slå sig selv, når de falder ned.
Den nuance synes jeg det er vigtigt at få med i billedet, for der kan faktisk være rigtig mange ting forbundet med det at få et vellykket skoleforløb, og jeg synes ikke, der er nogen grund til at stille det op, som om der kun er to ting: enten regeringens løsning eller også at gøre ingenting.
Det er en falsk modsætning, for man kan jo gøre en lang, lang, lang række andre ting end det, som det herskende flertal gør i øjeblikket.
Man kunne f.eks. lade skolerne selv tage ansvar og byde ind på lærerforeningens forslag om, hvordan antallet af dårlige læsere kan halveres inden for en 5-års-periode.
Men den dialog siger man bare nej tak til.
Anne-Mette Winther Christiansen (V), 2006-03-28:
Så vil jeg gerne prøve at spørge til noget andet, for jeg kunne egentlig godt tænke mig at vide, om det så er sådan, at det er o.k., at man taber børn på gulvet, fordi man ikke har fulgt op på, hvor deres standpunkt var.
Og må kommunerne ikke få et redskab til at følge undervisningen i folkeskolen?
Det kunne eksempelvis være – som der står i lovforslaget – at den løbende evaluering skal omfatte alle aspekter af elevens udbytte af undervisningen.
Hvordan forholder Det Radikale Venstre sig til den ordlyd?
Jeg kunne godt tænke mig at spørge fru Margrethe Vestager, om forældresamarbejdet ikke må være struktureret.
Og hvorfor må de centrale faglige kundskaber og færdigheder, trin- og slutmålene ikke blive evalueret?
Margrethe Vestager (RV), 2006-03-28:
Jeg skal kun, hvis der var enkelte, der var uopmærksomme, mens Dansk Folkepartis ordfører talte, gentage, hvad det var, Dansk Folkepartis ordfører sagde, nemlig at Dansk Folkeparti har fuld tillid til lærerne, men at vi da skal kontrollere, hvordan det går.
Så meget for den tillid.
Martin Henriksen (DF), 2006-03-28:
Og der vil blive rig lejlighed til og mulighed for at gå mig på klingen senere i dag, når vi behandler det andet lovforslag.
Men jeg kunne egentlig også godt tænke mig at høre, hvad Det Radikale Venstre har imod, at man f.eks. gør afgangsprøverne obligatoriske.
Og jeg kunne egentlig også godt tænke mig at høre, hvad Det Radikale Venstre har imod, at kommunerne skal kvalitetssikre folkeskolen, og at kommunerne, hvis det ikke går godt nok i folkeskolen, så skal lave en handlingsplan, og at ministeren, hvis kommunerne ikke gør det, så kan sørge for, at de gør det.
Altså, hvad er der galt ved det, hvis vi virkelig gerne vil have en god folkeskole?
En gang imellem må man jo kontrollere for at se, om det går, som det skal gå.
Margrethe Vestager (RV), 2006-03-28:
Jeg synes, det var velgørende, at min tale kunne lokke Dansk Folkepartis ordfører på talerstolen – ganske vist i en position, hvor vi ikke kan stille spørgsmål til ham, men det er dog altid noget, at vi også kan få Dansk Folkepartis bidrag til den her diskussion.
For hvis man tror, at den enkelte lærer så at sige ved civil ulydighed kan kæmpe sig fri af den ramme, der bliver lagt ned i form af de statslige test, når de gøres til genstand for den forpligtende samtale med forældrene, elevjournalen, kommunens vurdering og statens vurdering, så tror jeg altså, at man er forholdsvis naiv.
Martin Henriksen (DF), 2006-03-28:
Man hører, at problemet er test.
Det forstår jeg ikke.
Jeg tror sådan set, at det er meget sundt, og at en del af lærerne kan bruge det her i deres arbejde, og at forældrene bl.a. kan se, hvordan det går med børnene.
Jeg tror også, det er meget sundt, at man som elev ved, at man har noget at se frem til, at man ved, at man bliver hørt i noget.
Man taler meget om, at Dansk Folkeparti og forligspartierne har mistillid til lærerne.
Vi hører fra de partier, som ikke er med, at al undervisning kommer til at rette sig hen imod de her test, at al undervisning kommer til at dreje sig om de her test.
Men det er da at have mistillid til lærerne.
Så det er da at have mistillid til lærerne, at man tror, at lærerne lige pludselig siger, at der kommer en test, og at de så kører det hele hen imod testen og udelukkende fokuserer på testen.
Lærerne kan da godt finde ud at tage flere forskellige elementer med i undervisningen.
Carina Christensen (KF), 2006-03-28:
Jeg hæfter mig ved, at hr. Thomas Krog sagde, at SF støtter arbejdet med test, og at de også ønsker at samle alle børn op, og derfor forventer jeg sådan set, at SF også ender med at stemme for lovforslaget.
Jeg er ikke enig i, at de svage børn er et særligt problem.
De er et af problemerne i folkeskolen, og vi skal have alle børn med.
Det handler om, at vi skal udfordre de svage børn, men vi skal så sandelig også udfordre de dygtige børn.
Vi skal have en rummelig folkeskole, som kan rumme muligheder og udfordringer for flest mulige af de danske skolebørn.
Thomas Krog (SF), 2006-03-28:
Jeg prøvede sådan set bare at gøre den konservative ordfører opmærksom på det misforhold, der er mellem, hvad den konservative ordfører sagde her fra talerstolen, og så det lovforslag, vi behandler.
Vi støtter, at der kommer en styrkelse af hele evalueringskulturen i forhold til test, der både samler de børn op, der er læsesvage, og også dem, som er socialt svage.
Det er noget, som vi har sagt igen og igen, men det er jo ikke noget, som indgår i det her.
Derfor vil jeg godt lige prøve at stille mit spørgsmål igen, som den konservative ordfører så overhovedet ikke svarede på: Er det ikke et problem netop for de svage elever, som den konservative ordfører i hvert fald i talen sagde at man var bange for at tabe på gulvet, at de netop er nogle elever, der trækker gennemsnittet ned og dermed bliver et problem for de lærere og for de skoler osv., som så skal måles ud fra de her kvalitetstest, og er det ikke på den måde med til at gøre rummeligheden i folkeskolen mindre?
Hvis man alene lytter til, hvad den konservative ordfører siger, så kunne den misforståelse opstå, at det ligger De Konservative meget på sinde, om vi taber nogle børn på gulvet i den danske folkeskole.
Det var det, den konservative ordfører sagde flere gange.
Men hvad er det, der sker med de her test, der laves om til nationale præstationsprofiler?
Der er det jo et problem med børn, der trækker gennemsnittet ned.
Det er et problem for den enkelte skole: Gør man ikke sit arbejde godt nok?
Så kan man jo stille spørgsmålet: Hvad er konsekvensen for de her børn, som den konservative ordfører ikke vil tabe på gulvet?
Er det ikke, at de netop falder for den rummelighed, at rummeligheden i folkeskolen netop bliver mindre på grund af det her, og at vi dermed lige præcis taber børnene på gulvet i stedet for at samle dem op?
Carina Christensen (KF), 2006-03-28:
Jeg kan da sige til fru Margrethe Vestager, at hun så sandelig ikke behøver at bekymre sig om, om vi ikke længere fører konservativ skolepolitik; vi fører i høj grad konservativ skolepolitik.
Og vores politik er, at vi vil have en folkeskole i verdensklasse, og det er altså en folkeskole, hvor alle børn lærer mest muligt, hvor alle udfordres på det niveau, de nu engang er på, og det mål skal de nationale test være et middel til at hjælpe os med at nå.
Margrethe Vestager (RV), 2006-03-28:
Nu synes jeg, det bliver meget rodet.
Det er jo også lidt snyd, for det der kommunale tilsyn er jo under ministerens tilsyn.
Ministeren har meget generøst udtalt, at han ikke håber, det bliver nødvendigt at gribe ind.
Det synes jeg på en eller anden måde er meget, meget betryggende, at ministeren lever i det håb.
Men pointen er jo fuldstændig indlysende, nemlig at staten ikke styrer direkte, men det gør den sandelig indirekte, fordi dens greb omkring kommunerne bliver skabelonagtigt og overhængende i forhold til, hvad det er, vi har med at gøre.
Er det via testene, eller er det via nye PISA-undersøgelser, eller er det ved, at det faktisk går meget godt i Danmark, sådan som det i øvrigt har gjort med den folkeskole, vi har som grundlag indtil videre?
Bertel Haarder (V), 2006-03-28:
Så må jeg jo prøve at huske, hvad det var, hr. Thomas Krog spurgte om.
Undskyld, men jeg har jo sagt det tre gange, og jeg har altså noget imod at gentage de samme svar.
Jeg vil ikke forbyde andre at stille de samme spørgsmål ti gange, men man får ikke mig til at svare på dem ti gange.
Men o.k., jeg mener, det handlede om, hvorvidt vi behøvede de nationale obligatoriske test, for konferencen i Eigtveds Pakhus viste jo, at man ikke behøver dem.
Vel, jeg tror, det var nogenlunde rigtigt husket.
Jeg kan huske, at indtil 1990 var hele den danske folkeskoleverden lullet ind i den forestilling, at vi havde verdens bedste skole.
Så pludselig kom der dokumentation for, at der altså var visse problemer, bl.a. at danske børn var dårlige til at læse sammenlignet med andre landes børn.
Det gav et chok igennem hele skoleverdenen.
Så kom ikke og sig, at landsdækkende test ikke kan have en virkning på skoledebatten på den måde, at de afdækker problemer, men også afdækker styrkesiderne.
Det er da helt klart, og tilsvarende i en kommune gør det da en forskel, om man har det ledelsesredskab, at man kan se, hvordan det går sammenlignet med sidste år og forrige år, og at ledelsen også på den enkelte skole kan se, hvor det går godt, og hvor der skal sættes ind.
Det kan godt være, der er steder, hvor man allerede gør det godt nok.
Det har jeg jo ikke bestridt.
Der er masser af god praksis i Danmark.
Men vi har notorisk brug for, at alle nu bliver mere bevidste om de problemer, der notorisk er nogle steder, det er Kommunernes Landsforening i øvrigt enig i, og derfor forstår jeg heller ikke al den snak om centralisme.
Hermed sluttede forhandlingen.
Afstemning
Ændringsforslag nr. 1-3 vedtoges uden afstemning.
Lovforslaget overgik derefter til tredje behandling.
Margrethe Vestager (RV), 2006-03-28:
Jeg ved sandelig ikke, om der er noget, vi ikke kan være bekendt.
Altså, jeg synes ikke, Venstre kan være det bekendt, men det er sådan en mere generel betragtning om den politik, der føres i Danmark i øjeblikket.
Men hvis man nu ser bort fra det, vil jeg sige, at jeg tror, der er en lang række mere konstruktive
... nå, det var måske ikke ment som et spørgsmål, så jeg behøver ikke ordførerens opmærksomhed, når jeg svarer på det ... måder at få netop et struktureret forældresamarbejde på, som ikke kun handler om, hvordan læreren melder tilbage om et testresultat, men som handler om, hvordan læreren og forældrene og eleven i samspil med hinanden kan finde ud af, hvordan man støtter elevens indlæring i forhold til de mål, som bliver sat op; både i forhold til det, som er elevens styrkesider, og det, som eleven skal arbejde mere med.
Det, som jo er det springende punkt, er, om man har tillid til, at man kan oparbejde en evalueringskultur, uden at man lægger den kontrol ned over, som statens test vil medvirke til.
Carina Christensen (KF), 2006-03-28:
Og der opfattede jeg det næsten, som om SF ikke bekymrer sig om, at der bliver tabt børn på gulvet i den danske folkeskole, men at man i øvrigt havde andre overvejelser, som var vigtigere at gøre sig.
For mig er det altafgørende hensyn i den danske folkeskole, at der skal være fokus på hvert eneste barn.
Derfor bekymrer det mig, når vi laver store undersøgelser af det danske skolesystem – OECD har lavet en meget stor undersøgelse, Danmarks Evalueringsinstitut laver løbende store undersøgelser – der entydigt peger på, at der mangler en evalueringskultur, at der ikke er fokus nok på det enkelte barn, og at det betyder, at der kommer børn igennem den danske folkeskole, som simpelt hen ikke lærer nok.
Det må og skal vi have rettet op på, og det kan jeg simpelt hen ikke forstå hvis SF ikke også synes må være en målsætning.
Thomas Krog (SF), 2006-03-28:
Jeg har i min ordførertale også gjort klart, at der er mange fordele ved at bruge test.
Spørgsmålet er, hvordan vi bruger dem.
Hvis den socialdemokratiske ordfører synes, at den københavnske borgmester er så stort et orakel, at man skal følge de ting, han siger, så synes jeg, den socialdemokratiske ordfører skulle ringe til borgmesteren og spørge, hvad hans holdning er til nationale test.
Jeg har ikke lige telefonnummeret på mig, men jeg kan sige, at jeg har snakket med ham, og der er ingen tvivl om, at han vender sig skarpt imod, at man bruger de her nationale test.
Tværtimod siger han, det er vigtigt, at det bliver rettet, så de kan bruges netop i den enkelte kommune.
Det er pæne ord, men det er i hvert fald ikke godt, tværtimod ret skidt, at man så også bruger testene til at rangordne skoler mellem de forskellige kommuner, som der er lagt op til, ikke med L 101, men med L 170, som kommer senere.
Kim Mortensen (S), 2006-03-28:
På lange stræk kan jeg sådan set godt følge SF’s ordfører.
Jeg fornemmer også en åbning i forhold til hele diskussionen om test.
Men jeg har et spørgsmål gående på: Kan det være, fordi man kan anskue problemerne, alt efter hvor man befinder sig henne?
Altså, nu står jeg med en artikel fra Politiken med SF’s børne- og ungdomsborgmester i København, der faktisk roser brugen af test og faktisk gerne vil have flere test.
Hans kommentar til det er: Jeg står i en kommunal virkelighed, hvor vi skal opnå nogle resultater.
Det nytter ikke noget, at vi fortsætter med mere af det samme, det er vigtigt, vi går konkret til værks.
Det tror jeg også godt, vores folketingsgruppe kan forstå.
Thomas Krog (SF), 2006-03-28:
Hvis det handler om, at der skal sættes ind, hvor der er noget, der halter, så er det sådan set bare at gå i gang.
Man skal jo ikke gå ret mange meter uden for dørene, før folk godt er klar over, hvad der er godt på forskellige skoler.
Det snakker vi da om i Brønderslev, hvor jeg bor, det snakker man da om i Aalborg, det snakker man da om i København.
Alle steder ved man da, hvor de gode skoler er, hvad nogle skoler er gode til, og hvad de ikke er så gode til.
Det er ministerens besøg i pakhuset her i formiddag jo også et godt eksempel på.
Vi behøver jo slet ikke L 101 her med de nationale test, for at man kan bruge de her ting, for at man kan vise, at der er noget, som er godt, og at man kan gøre en målrettet indsats for at gøre nogle ting bedre.
Det er fuldstændig unødvendigt, synes jeg eksemplet viser.
Det, som er det virkelige spørgsmål her, er, hvad man så bruger det her til sammen med L 170, som vi skal behandle senere, hvor vi laver den nationale præstationsprofil, hvor der er massevis af mennesker rundtomkring, som får at vide, hvordan testresultaterne er, og hvordan de skal bruges, inden man laver denne kvalitetsvurdering, og hvor risikoen, dvs. sandsynligheden, for, at de bliver offentliggjort, bliver enorm, sådan at der kommer en rangordning af skolerne.
Majbrit Berlau (EL), 2006-03-28:
Det første problem, jeg godt vil adressere, er, at ministeren ikke svarede på mit spørgsmål, nemlig om den meget stærke bekymring vi har for, at det her kommer til at medføre rangordning af skolerne.
Der er ikke nogen her, der vil bestride, at såfremt en skole får nogle gode ideer eller gode resultater med at bruge en specifik metode, skal man udbrede det kendskab.
Det var f.eks. det, der var fantastisk ved Statens Pædagogiske Forsøgscenter, at man lavede denne form for opsamling, men det har ministeren jo nedlagt.
Det, jeg synes er problemet, er jo at hylde, at vi får bedre resultater.
Der er ingen evidens for, at test skaber bedre resultater.
Nej, det, der er evidens for, er, at ved en særlig engageret indsats fra lærernes side, hvor de bruger nogle metoder, som er udviklede, kan man få en god indsats.
Det kommer ikke af at teste børnene, det kommer af at give lærerne den metodefrihed, der skal til, for at vi kan udvikle en metode, der sikrer, at børnene får en rigtig god uddannelse.
Det, som fru Margrethe Vestager påpegede, var jo ikke, at vi, der afviser det her forslag, mener, at man ikke skal gribe ind, såfremt man ser, at der er en skole, der halter bagud på f.eks. naturfagsområdet.
Nej, det, hun påpegede, var, at i offentliggørelsen af testene ligger implicit, at de her handleplaner rangordnes med god, mindre god og dår lig som stempel på, hvad det er for en skole, man har med at gøre.
Det er præcis den kombination, vi ser mellem det her lovforslag og så det lovforslag, der hedder L 170, vi behandler senere, som er skoleforliget, det miks, som vi er stærkt bekymrede for.
Det er jo derfor, jeg er nødt til at trække ministerens egne ord ædel kappestrid frem, fordi jeg synes, det indikerer meget godt, hvad det er for en vej, ministeren gerne vil gå med de her lovforslag, nemlig at skolerne skal rangordnes og konkurrere med hinanden.
Det er det, jeg synes der er problemet.