Lars Barfoed (KF), 2003-12-18:
Lad os nu få kendsgerningerne slået fast: Der er styr på økonomien i Danmark.
Med den finanslov, som vi i dag skal vedtage,
er der lagt en økonomisk politik og en finanspolitik, der ligger inden for rammerne af de målsætninger, der er fastsat for den økonomiske politik frem til 2010, samtidig med at vi bidrager til at sætte gang i beskæftigelsen i Danmark, så de ledige kan komme i arbejde igen.
Derudover kan vi glæde os over, at den økonomiske redegørelse, der netop er offentliggjort, viser, at der er styr på den offentlige udgiftspolitik.
Det står i modsætning til de mange år under en socialdemokratisk ledet regering, hvor udgifterne år efter år steg langt ud over budgetterne.
Samtidig er det glædeligt at konstatere, at aftalerne om finansloven, ud over en ansvarlig og rigtig økonomisk balance, som jeg skal vende tilbage til, indeholder en lang række tiltag, som vi i den konservative folketingsgruppe gerne vil benytte også dagen i dag til at udtrykke vores store tilfredshed med.
Her tænker jeg naturligvis på aftalerne om politiet, Kriminalforsorgen, Det Kongelige Teater og de øvrige teatre, kulturbevaringsindsatsen, trafikinvesteringsplanen, den øgede fokusering på grænsehandelen, den styrkede indsats for de svage i samfundet og de forøgede investeringer i forskning og uddannelse og en række andre af de elementer, der indgår i aftalerne om finansloven.
Her er der tale om en styrkelse af en række samfundsmæssige værdier, som vi Konservative lægger meget vægt på, herunder et effektivt politi og retsvæsen og dermed en styrkelse af borgernes retssikkerhed, en kriminalforsorg med bedre muligheder for forebyggelse og resocialisering, en understregning af vores ansvar over for samfundets svageste, en moderne trafikinfrastruktur til gavn for såvel borgerne som erhvervslivet og en styrkelse af kultur.
Der er også grund til at glæde sig over, at flere af aftalerne om finansloven er indgået med et ganske bredt flertal, som både Det Radikale Venstre, Kristendemokraterne, Socialdemokratiet, Socialistisk Folkeparti, Dansk Folkeparti samt naturligvis Venstre og Det Konservative Folkeparti deltager i.
Desværre ønskede Socialdemokratiet ikke at deltage i forliget om de næste 10 års trafikinvesteringer i jernbaner og veje.
Det er ærgerligt, at Socialdemokratiet på den måde har sat sig selv uden for indflydelse, når der i de kommende 10 år skal tages beslutninger om gennemførelsen af trafikinvesteringer her i landet.
Den store økonomisk-politiske udfordring på kort sigt er naturligvis den stigende ledighed, som jo også har været gjort til genstand for en del debat her i dag.
Ifølge statistikkerne er ledigheden steget med 40.000 personer det seneste år.
Der er så den modifikation ved det, at personer på aktivering jo ikke figurerer i ledighedsstatistikken, og i løbet af det seneste år er der ca. 10.000 færre i aktivering, så den reelle ledighedsstigning er altså ca. 30.000 personer. Men det er også 30.000 for mange.
Den stigende ledighed hænger helt klart sammen med den afmatning i konjukturudviklingen på de internationale markeder, der har fundet sted i det seneste par år.
Heldigvis er den udvikling nu ved at vende.
Der er ikke længere blot tale om prognoser, man kan rent faktisk konstatere en stigende vækst både i USA, på de asiatiske markeder og i Europa, og det vil betyde en vending til det positive i beskæftigelsestallene i det kommende år.
Regeringen har ikke desto mindre fornuftigt nok valgt at føre en aktiv beskæftigelsespolitik via finanspolitikken.
Der er rykket offentlige investeringer frem fra 2004 til 2003 på ca. 1,5 mia. kr., og finansloven fra 2004 har en ekspansiv effekt på ca. 0,4 pct. på økonomien.
Ikke mindst de lavere personskatter, der gennemføres fra 2004 og frem til 2007, og som borgerne allerede vil kunne mærke i 2004, bidrager til denne positive finanseffekt.
Danske familier får flere penge tilbage til at disponere selv, flere penge bliver i borgernes lommer.
Det betyder en stimulering af beskæftigelsen.
Vurderingen er, at ledigheden i det kommende år vil falde med ca. 15.000 personer, og at beskæftigelsen vil stige med ca. 12.000 personer.
Den udvikling vil fortsætte i 2005.
Regeringen har siden sin tiltræden ført en stram udgiftspolitik, og den økonomiske redegørelse, der blev offentliggjort i sidste uge, viser, at budgetterne holder.
Det er jo en markant forandring i forhold til de mange år med socialdemokratisk ledet regering.
I forbindelse med fremlæggelsen af finansloven var forventningen et overskud på 5 mia. kr.
Pengene fosser med andre ord ind i statskassen.
Også her kan vi konstatere, at regeringen til fulde overholder målsætningerne for den
økonomiske politik frem mod år 2010
Ikke mindst derfor kan man jo undre sig over, at Socialdemokratiets formand i pressen har tilkendegivet, at Socialdemokratiet ikke længere mener, at 2010-målsætningerne kan holde.
Det er bemærkelsesværdigt, at det er lykkedes regeringen nu for tredje år i træk under en lavkonjunktur at fastholde overskud på de offentlige finanser, endda overskud, der klart overstiger, hvad den tidligere socialdemokratisk ledede regering kunne præstere i 1990'erne under en højkonjunktur.
I 2002 og 2003 og 2004 har statens overskud renset for engangsindægter været større, end hvad de socialdemokratisk ledede regeringer præsterede i nogen af de år, hvor de var i regering, bortset fra i 2000. Også i en europæisk sammenhæng er der tale om en ganske flot placering, når det gælder det offentlige budget.
I Den Europæiske Union er det faktisk kun Finland, der har et større overskud end Danmark.
Sverige har et, der er lidt mindre, og resten af EU's medlemslande har underskud på de offentlige budgetter.
For ligesom at fuldende billedet vil jeg da også lige nævne betalingsbalancesituationen.
Også her er der tale om en særdeles gunstig udvikling.
Frem til og med oktober 2003
har der oparbejdet sig et betalingsbalanceoverskud på 34,7 mia. kr. mod 26,3 mia. kr. sidste år - og det endda i en periode med svigtende internationale konjunkturer.
Der bliver stillet store krav til vores velfærdssamfund i fremtiden.
Derfor er vi i den konservative folketingsgruppe meget tilfredse med, at regeringen har nedsat en Velfærdskommission.
Befolkningens aldersmæssige sammensætning betyder, at flere i de næste 40 år vil forlade arbejdsmarkedet for at gå på pension, og det bliver i en sådan udstrækning, at afgangen fra arbejdsmarkedet bliver større end tilgangen.
Samtidig bliver der et stigende udgiftspres fra den offentlige sektor.
Derfor er reformer nødvendige for at gøre velfærdssamfundet robust og fremtidssikret.
Velfærdskommissionen skal nu løbende fremlægge analyser og forslag, der kan indgå i den offentlige debat i de næste par år, inden vi træffer de endelige beslutninger om sikring af velfærdssamfundet.
Det Konservative Folkeparti vil deltage aktivt i den debat, og vi har allerede fremlagt en række forslag.
Forhåbentlig vil debatten føre til, at et bredt flertal her i Folketinget kan gennemføre de nødvendige reformer efter næste folketingsvalg. Jeg har forstået, at Socialdemokratiet ligesom Det Konservative Folkeparti har arbejdet med forslag, der kan indgå i en velfærdsreform.
Men hvor vi har lagt vores synspunkter åbent frem til debat, havde Socialdemokratiet valgt at holde sin politik hemmelig.
Nu er oplægget så alligevel blevet kendt i offentligheden - i hvert fald den del af det, der indeholder forslag om at skære i folkepensionen.
Det er noget, vi Konservative er uenige i.
Vi ønsker at fastholde folkepensionen til alle.
Nu forstår jeg så, at Socialdemokratiets ledelse har fastslået, at det oplæg, der er blevet kendt i offentligheden, ikke er Socialdemokratiets politik.
Men hvad er så Socialdemokratiets politik?
Ja, det er fortsat en hemmelighed.
Balancen i den finanslov, vi nu skal vedtage, er rigtig god.
Også i år holder målsætningerne for den økonomiske politik frem mod 2010.
Vi fører en ekspansiv finanspolitik, der stimulerer beskæftigelsen, hvilket sammen med de opadgående internationale konjunkturer vil føre til lavere ledighed i løbet af 2004 og ikke mindst i 2005.
Der er plads til en realvækst i de offentlige udgifter både i kommuner og amter på 0,7 pct. i 2004.
Samtidig har vi fået plads til at nedsætte personskatterne, og sammen med skattestoppet betyder det et klart fald i skattetrykket i de kommende år.
Vi skal ikke lade os lokke af de socialdemokratiske lokketoner, der går ud på at lempe finanspolitikken yderligere.
Det vil føre os ud på et skråplan, hvor de økonomiske målsætninger ikke længere kan overholdes, og vi igen begynder at stifte gæld på god, gammeldags socialdemokratisk maner.
På den anden side er der heller ingen grund til at stramme finanspolitikken yderligere, sådan som jeg forstår, at Det Radikale Venstre har ønsket sig.
Det vil jo svække målsætningen om at stimulere beskæftigelsen.
Der er altså i finansloven, som den nu ligger, ikke blot tale om en økonomisk balance, der er også tale om en politisk balance mellem de to yderpunkter i dansk økonomisk politik, Socialdemokratiet på den ene side og Det Radikale Venstre på den anden side.
Vi vil derfor naturligvis stemme for finanslovforslaget, og vi gør det endda med stor glæde.