runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Troels Lund Poulsen (V), 2004-05-27:
Jeg vil svare hr. Holger K. Nielsen på den måde, at jeg tog sådan set udgangspunkt i det, der står i forespørgslen, da jeg skrev min tale, og der står ikke så meget om Danmarks forhold til USA.
Jeg kan også sige til hr. Holger K. Nielsen, at det er jo nok velkendt for mange - også hr. Holger K. Nielsen - at jeg er ikke sufflør for statsministeren.
Jeg er faktisk et ganske almindeligt levende menneske, som går rundt og mener noget uden at få at vide, hvad jeg skal mene, så derfor vil jeg blot sige til hr. Holger K. Nielsen, at det, jeg har lagt vægt på i min tale, er, hvordan og hvorledes vi skal sikre, at Danmark kan få maksimal indflydelse under det medlemskab af FN's Sikkerhedsråd, vi eventuelt måtte få.
Holger K. Nielsen (SF), 2004-05-27:
Derfor er han vel også i en vis forstand sufflør for statsministeren, når det drejer sig om de spørgsmål, og derfor undrer det mig noget, at han slet ikke tog forholdet til USA op og tog en diskussion om, hvad det betyder, at USA blæser på international lov og ret med hensyn til Kyotoaftalen, Den Internationale Straffedomstol og i det hele taget.
Jeg havde forventet, også i betragtning af at statsministeren skal til Washington senere på ugen, at Venstres ordfører kunne sige lidt mere om, hvad den danske regerings politik er, når det gælder om at presse USA til at være mere lovlydig, når det gælder internationale forhold.
Troels Lund Poulsen (V), 2004-05-27:
Jeg tillod mig blot at besvare spørgsmålet fra hr. Jann Sjursen om, hvorfor det kom sidst i min tale.
Det var ikke for at skabe polemik.
Hr. Jann Sjursen spurgte direkte, om det var udtryk for, at vi nedprioriterede området, når det blev nævnt til sidst i talen, og så gav jeg en begrundelse for, hvorfor det stod der, Jeg synes, det er vigtigt at sige til hr. Jann Sjursen, at 2015-målene er centrale, og det sagde jeg også.
Sammensætningen af FN's Sikkerhedsråd skal også prioriteres, som udenrigsministeren var inde på, og som jeg selv var inde på i min tale, gælder det også humanitær intervention.
Det er ikke enten-eller, det er både-og.
Der er en lang række problemfelter, som Danmark skal være med til at sætte fokus på, og som Danmark også skal være med til at finde nogle løsninger på.
Jann Sjursen (KD), 2004-05-27:
Til det med at vi har en udviklingsbistand, vi kan være bekendt, vil jeg sige, at den er selvfølgelig ikke ringe, men den diskussion vil jeg godt lade ligge.
Det er velkendt, at her er vi uenige.
Men jeg vil godt bede hr. Troels Lund Poulsen gå ind i en mere substantiel debat om 2015-målsætningerne.
Hvis det ikke står højest på dagsordenen at få gennemført 2015-målsætningerne, hvordan i alverden tror hr. Troels Lund Poulsen så, man vil kunne gennemføre mange af de i øvrigt udmærkede pinde i det forslag til vedtagelse, som Venstre er medforslagsstiller til?
Er det ikke sådan, at vi må prioritere kampen for opfyldelsen af 2015-målsætningerne højest, hvis vi overhovedet vil nå mange af de andre mål?
Det er det spørgsmål, som jeg gerne vil have hr. Troels Lund Poulsen til i højere grad at kommentere i stedet for at sige, at det kom
sidst i talen, men det kunne for så vidt godt være kommet først
Hvad betyder 2015-målsætningerne for Venstre i sammenligning med de andre spørgsmål, som jo netop relaterer sig til opfyldelsen af disse målsætninger?
Troels Lund Poulsen (V), 2004-05-27:
Ja, det er ganske korrekt, og jeg kan jo ikke løbe fra det, at 2015-målene figurerede sidst i min tale, men det er ikke et udtryk for, at de ikke er vigtige.
De kunne lige så godt have været nævnt i starten af min tale.
i 2005
Det har udenrigsministeren ganske klart redegjort for.
Men jeg synes selvfølgelig, det er meget vigtigt at slå fast her, hvor nogle partier ønsker en debat om udviklingsbistand - og den tager jeg selvfølgelig gerne - at når man prøver at angribe regeringen for ikke at give en udviklingsbistand, som Danmark kan være bekendt, er det simpelt hen skudt over målet.
Vi har en udviklingsbistand, som målt pr. indbygger ligger i toppen internationalt set, og derfor synes jeg ikke, der er noget at skamme sig over.
Men det betyder jo ikke, at man ikke skal arbejde for, at andre lande når op på det samme bidrag pr. indbygger, som vi har, og det synes jeg er meget vigtigt at vi bruger kræfterne på, bl.a. i EU.
Morten Helveg Petersen (RV), 2004-05-27:
Det korte svar på det spørgsmål er, at vi ikke har 90 mandater endnu.
Vi arbejder hårdt på den sag.
Det kan jeg selvfølgelig heller ikke garantere hr. Søren Søndergaard at vi opnår ved næste folketingsvalg.
Men det er klart nok, og det ved spørgeren jo også godt, hvordan Det Radikale Venstre ser på det her.
Vi har i alle de finanslovforslag, vi har fremsat i indeværende periode, opjusteret bistanden, fordi vi gerne ville tilbage på 1 pct.
af bruttonationalindkomsten
Det er velkendt også for spørgeren.
Jeppe Kofod (S), 2004-05-27:
Jeg vil gerne sige til hr. Holger K. Nielsen, at jeg kvitterer for de venlige bemærkninger om min ordførertale og mine positioner.
Jeg er fuldstændig enig med hr. Holger K. Nielsen i, at når det gælder Israel-Palæstina-konflikten, så er der et uløst problem, som verden alt for længe har vendt ryggen til og ikke gjort nok ved. Jeg nævnte et konkret eksempel, at det jo er naturligt, at FN's Sikkerhedsråd tager den problemstilling op, f.eks. i forhold til gennemførelsen af køreplanen for fred, hvor kvartetten EU, USA, FN og Rusland står bag.
Det er naturligt.
Desværre har vi jo set, at USA i Sikkerhedsrådet har blokeret for, at man fik en tredje part til at overvåge implementeringen af køreplanen for fred, der måske kunne gøre, at man ikke så de overgreb og terrorhandlinger, som man desværre ser i Israel-Palæstina-konflikten.
Og så vil jeg sige til hr. Holger K. Nielsen, at jeg synes, det er utrolig vigtigt uanset den uenighed og kritik, som vi har af regeringen på en række områder, som jeg nævnte
at vi kan samles bredt i det danske Folketing om en hovedopgave som det at sidde som medlem af FN's Sikkerhedsråd, hvor Danmark får plads de næste 2 år.
Det synes jeg er utrolig vigtigt.
Og jeg synes altså, de punkter, der står her i vedtagelsen, som hr. Holger K. Nielsen også bemærker, er vigtige punkter: Styrkelse af den internationale retsorden.
Den er jo ikke blevet styrket de seneste år.
Det er vi enige om.
Der er sket tilbageskridt med styrkelsen af kampen mod fattigdom, specielt i Afrika.
Det er vi nødt til at stramme op på.
Jeg synes, det er en god vedtagelse, og derfor synes jeg, det er vigtigt, at vi får denne brede enighed.
Søren Søndergaard (EL), 2004-05-27:
For det første vil jeg bare spørge hr. Jeppe Kofod, om det dækker en enighed med de øvrige forslagsstillere, især med regeringen: Når f.eks. Frankrig, Tyskland og England er imod, at der bliver stillet en resolution, som går direkte i kødet på stening af kvinder i Iran, stiller Danmark den så selvstændigt?
Det er bare et eksempel.
Dækker det en fælles forståelse for det punkt, der står i vedtagelsen?
Keld Albrechtsen (EL), 2004-05-27:
Jeg vil gerne sige tak til ministeren for den løsning.
Det er udmærket. Så vil jeg foreslå også over for formanden, at sagen tages tilbage til udvalgsbehandling, for så kan vi få afklaret det spørgsmål og vende tilbage med en eventuel tillægsbetænkning.
Bendt Bendtsen (KF), 2004-05-27:
Jeg vil gerne sige til hr. Keld Albrechtsen, at jeg vil foreslå, at vi tager sagen tilbage i udvalget.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-05-27:
Når jeg tager ordet her ved andenbehandlingen, er det, fordi der ligger et uafklaret spørgsmål fra udvalgsarbejdet, som jeg godt vil bede om ministerens forklaring på, og jeg ønsker i givet fald at få forslaget tilbage i udvalget til behandling, hvis ikke vi kan få det afklaret her i salen under debatten.
Det er spørgsmålet om en eventuel udstykning af disse taglejligheder med henblik på salg som led i regeringens forsøg på at få gennemført udstykning og salg af almene boliger.
Da havde vi bedt om hos ministeren at få lavet et ændringsforslag, der sikrede og fastslog, at disse taglejligheder ikke kan udstykkes med henblik på bortsalg af hver enkelt lejlighed.
Det mente ministeren ikke at han skulle udarbejde et ændringsforslag til, for ministeren henviste til, at hvis der bliver vedtaget en lov om salg af almene boliger, så er det kun en forsøgsordning, der varer i 3 år, og derfor var det ikke nødvendigt at sikre mod udstykning og salg af disse taglejligheder.
Men jeg vil godt spørge ministeren: Skal det forstås sådan, at der i det forslag til lov om salg af almene boliger, ministeren har fremsat, er garanti for, at det ikke vil blive søgt forlænget; det vil kun blive en ordning, der gælder i 3 år?
For sådan kan svaret selvfølgelig fortolkes, altså at det er det, ministeren nu siger: Den plan om salg af almene boliger bliver kun et 3-årigt eksperiment, og så bliver der ikke mere af det.
Man kunne jo godt være bekymret for, at ministeren i virkeligheden gerne vil have forsøgsordningen forlænget til sin tid.
Derfor må jeg altså insistere på, at vi får udarbejdet et ændringsforslag og får teknisk bistand til det, som sikrer, at det kommer til at stå klart i det her lovforslag, at disse tagboliger ikke efterfølgende vil kunne udstykkes med henblik på salg af de enkelte lejligheder.
Jeg vil godt bede ministeren svare på, om vi kan få dette problem løst, eller om ministeren kan dokumentere her fra talerstolen, at problemet er løst.
For det var altså ikke det, der fremgik af ministerens besvarelse.
Anne Baastrup (SF), 2004-05-27:
Efter at Retsudvalget afgav betænkning, kom Dansk Folkeparti med sit betænkningsbidrag, og hvis man kæder det sammen med Socialdemokraternes betænkningsbidrag, så ser jeg, at der alligevel er flertal for i hvert fald fire ud af de seks forslag.
Derfor vil jeg anmode om, at andenbehandlingen bliver afbrudt og beslutningsforslaget henvist til Retsudvalget til videre forhandling.
Sandy Brinck (S), 2004-05-27:
Når Socialdemokraterne om lidt stemmer gult, så er det ikke, fordi vi ikke lige vidste, hvad vi ellers skulle stemme, og det er heller ikke, fordi vi har nogen som helst lunken holdning til, hvordan ofre for voldtægt skal behandles. Vi kan støtte fem ud af de seks punkter, som SF foreslår, men som vi også sagde under førstebehandlingen, så synes vi, det er vigtigt, at man holder den balance, der gør, at ofrets retsstilling ikke fører til, at ofrets sag bliver en privat sag.
Det er altså alene punkt 2 i forslaget, som vækker vores skepsis.
Under førstebehandlingen understregede vi som sagt vigtigheden af, at vi i Danmark lader anklagemyndigheden og dermed samfundet på offerets vegne påtage sig ansvaret for, at en voldtægtssag føres.
Det synes vi er det utvivlsomme signal om alvoren og også det samfundsmæssige ejerskab.
Baggrunden har jo netop været ikke at gøre det til en privat sag for voldtægtsofferet, og derfor har vi tillagt de høringssvar, som ligger under udvalgsarbejdet fra bl.a. Advokatrådet, fra Landsforeningen Hjælp Voldsofre og fra Landsforeningen af Kvindekrisecentre, stor vægt.
De problematiserer bl.a., hvis bistandsadvokaten har adgang til sagens materialer.
Vi synes, at en bistandsadvokat er en god ting og bør være der til at støtte offeret fra start til slut, men i punkt 2, altså der, hvor bistandsadvokaten også får adgang til sagens akter, synes vi, at der er en stor risiko for, at offeret ikke længere bliver vidne i samfundets sag, men pludselig får en privat sag.
Så blot dette til at underbygge, hvorfor vi stemmer gult her ved andenbehandlingen.
Morten Homann (SF), 2004-05-27:
Jeg har selvfølgelig også forståelse for, at ministeren forsøger at dreje diskussionen hen på regeringens eget oplæg på det her punkt.
Jeg vil sige, at jeg ikke deler hr. Keld Albrechtsens berøringsangst over for at tage nogle modeller i spil, som regeringen har foreslået, og som der også ligger nogle tilløb til i De Radikales model.
Men jeg synes sådan set, at hr. Keld Albrechtsen rejser ét væsentligt spørgsmål, som jeg synes det kunne være gavnligt at få et lidt klarere svar på, nemlig: Fair nok,
hvis man skal løse problemerne i de her meget belastede boligområder, så kan det være fornuftigt, at man er mere selektiv i forhold til, hvilke beboere der bliver tilbudt nye lejemål, men hvilken retsstilling har de beboere, som så at sige bliver sprunget over på ventelisten som følge af regeringens planer?
Vil ministeren være parat til at lave en retsgaranti for de beboere, som så at sige bliver sprunget over, så de inden for et bestemt tidsrum får stillet en anden bolig til rådighed?
Peter Christensen (V), 2004-05-27:
Der ligger en styrke i, at det ikke er staten, som bestemmer, hvem der skal have, men den enkelte dansker og familie; det er et godt og frivilligt system.
Derfor bakker vi også op bag en styrkelse og forhøjelse af beløbsgrænsen.
Desværre var udgangspunktet for forhandling af dette lovforslag, at en forhøjelse af beløbsgrænsen skulle ske allerede i indeværende finansår, i 2004.
Som det fremgik under førstebehandlingen, kunne Venstre ikke, trods de sympatiske hensigter, støtte en ufinansieret forhøjelse uden for rammerne af en samlet finanslov.
Men Kristendemokraterne har under udvalgsarbejdet stillet et ændringsforslag om, at loven først skal gælde fra 2005.
Det ændringsforslag kan Venstre støtte og stemme for.
Dermed tager vi naturligvis forskud på glæderne omkring finansloven for 2005; vi bruger ekstra penge på forhånd, som skal finansieres i forbindelse med en samlet finanslov for 2005.
Venstre er dog ikke helt tilfreds med lovforslaget.
Gennem mange år har beløbsgrænsen været uændret og er dermed blevet reelt mindre år for år.
En regulering hvert tredje år er utilfredsstillende, og vi foreslår derfor, at ordningen gøres endnu bedre, og at grænsen reguleres hvert år på lige vilkår med de andre reguleringer, vi kender fra skattelovgivningen i henhold til personskattelovens § 20. Ændringsforslaget vil sikre modtagerorganisationerne de bedst mulige vilkår for at modtage frivillige bidrag, og vi opnår en større ensartethed i selve skattelovgivningen.
Det sikrer også, at giverne får det fradrag, de er berettigede til.
Det er en ambition, at flest mulige oplysninger automatisk skal tilgå skattemyndighederne, så vi kan få et selvangivelsesløst system.
Venstre vil derfor gerne opfordre regeringen til, at der indgås frivillige aftaler med ISOBRO og andre berørte organisationer om en indberetning af de frivillige donationer.
Derfor vil Venstre gerne bede om at få forslaget tilbage til udvalget, for at vi kan skrive en tillægsbetænkning med en sådan opfordring.
Charlotte Dyremose (KF), 2004-05-27:
I Det Konservative Folkeparti var vi også inde på under førstebehandlingen, at det er meget i den konservative ånd at bakke op om de frivillige velgørende organisationer.
Derfor udtrykte vi allerede under førstebehandlingen stor sympati for det forslag, vi nu har til andenbehandling.
Det er nemlig vores overbevisning, at de frivillige bidrag ikke bare hjælper organisationerne organisatorisk, men også er med til at styrke den enkeltes engagement og deltagelse i det frivillige arbejde.
Lovforslaget vil nu først komme til at gælde fra 2005, og derfor er vores bekymring om finansieringen ikke længere helt så aktuel, idet vi går ud fra, at det, når en række andre partier har tilkendegivet at ville støtte dette forslag, så også vil betyde, at man opfører sig økonomisk ansvarligt under finanslovforhandlingerne for 2005 og er med til at finde den nødvendige finansiering.
Det Konservative Folkeparti er medforslagsstiller til det ændringsforslag, der skal ændre reguleringen af dette lovforslag til at være hvert år. Vi mener, det er mere hensigtsmæssigt at sikre, at reguleringen i forhold til skattelovgivningens § 20 følger de almindelige retningslinjer, hvor reguleringen er hvert år, lige så vel som vi mener, det er vigtigt, at de velgørende organisationer får fuld valuta for den opregulering, som nu bliver indført med dette lovforslag, og vi noterer os samtidig, at de frivillige foreninger synes, at dette er en god idé.
Også i Det Konservative Folkeparti vil vi opfordre til, at vi får mulighed for at skrive en tillægsbetænkning med det af Venstres ordfører omtalte forslag om, at vi får mulighed for, at organisationerne frivilligt kan få mulighed for at registrere deres medlemmer eller deres bidragydere i foreningen, så oplysningerne til skattevæsenet glider så let som muligt for den enkelte bidragyder.
Også det mener vi nemlig vil have en væsentlig betydning for at gøre det lettere og dermed mere attraktivt at deltage frivilligt i organisationsarbejdet også via indbetalinger til foreningerne.
Jeppe Kofod (S), 2004-05-27:
Socialdemokratiets opfattelse, at de nedskæringer, der er på ulandsbistanden - oven i købet i en situation, hvor også Danmark og den danske regering har forpligtet sig til nogle målsætninger, nemlig i 2015 at halvere den globale fattigdom - er fuldstændig uacceptable. Man kan se, at Afrika sakker
Derfor er det selvfølgelig ikke acceptabelt.
Det, der skal forstås her, er, at samlet set behøver man en højere bistand, og det skal Danmark løfte.
Der er en konkret uenighed med regeringen.
De vil ikke give en højere bistand, vi vil gerne give en højere bistand, for vi kan se, at det er nødvendigt for at nå målsætningerne.
Til det andet spørgsmål, som hr. Søren Søndergaard nævner, er det vigtigt at sige, at det, vi skriver i vedtagelsen, jo er, at man skal tilstræbe og man skal sikre
at tale med én stemme i EU, især i forhold til de store udenrigs- og sikkerhedspolitiske spørgsmål
Vi har jo set Irakkrigen som et eksempel på, at EU desværre var splittet.
Vi har også set andre sager, hvor EU
Så der er ting, hvor jeg mener, at EU i høj grad skal tilstræbe at tale med én stemme.
Det er klart, at vi jo ikke kan acceptere - det nævner jeg også - at man bevidst overser krænkelser af menneskerettigheder.
Det skal tages op.
Der kan også være en konkret uenighed i EU-kredsen, og så må man selvfølgelig diskutere det.
Men det er efter vores opfattelse vigtigt, at Europa udvikler en fælles udenrigspolitik.
Søren Søndergaard (EL), 2004-05-27:
Har det nogen konsekvenser på nationalt plan, eller er det bare sådan et dække over, at man i virkeligheden ikke er enig?
Det andet spørgsmål, jeg har til hr. Jeppe Kofod, drejer sig om det der med, at man skal tale med én stemme gennem EU.
Hvis man f.eks. har en situation, hvor der fra Danmarks side er forslag om, at der skal laves en resolution i FN, der fordømmer stening af kvinder i Iran, og hvor Frankrig, Tyskland og Storbritannien så siger, at det synes de ikke der skal, fordi de har så ufattelig store olieinteresser i Iran, så de ikke vil have sådan en resolution i FN, betyder det, at man skal tale med én stemme, så, at Danmark skal lade være med selvstændigt at fremlægge en resolution, som fordømmer stening af kvinder i Iran?
Jeppe Kofod (S), 2004-05-27:
For mig at se er det en afgørende og vigtig debat, vi har i dag.
De sidste år har rystet fundamentet for fælles sikkerhed og undermineret tiltroen til muligheden for fælles svar på fælles udfordringer.
Det har også forårsaget en dyb divergens
i opfattelsen af rækkevidden og indholdet i forhold til de udfordringer, vi står over for i verden i dag og i fremtiden.
Disse ord er ikke mine, men det er de ord, FN's generalsekretær, Kofi Annan, brugte sidste år.
De fremgår af et kommissorium for generalsekretærens højniveaupanel, der blev nedsat på sidste års generalforsamling, og som har til opgave at se på, hvordan man i fællesskab i FN kan imødegå nye trusler mod international fred og sikkerhed.
Uden at overfortolke teksten må man jo sige, at splittelsen om Irakkrigen, hvor nogle få lande gik enegang uden om FN, er en del af problemet.
Ligeledes er problemet, hvorvidt man bekender sig til en effektiv multilateralisme, et kollektivt sikkerhedssystem, som det bedste middel til at skabe en mere fredelig og retfærdig verden og opbygge en international retsorden, eller hvorvidt man synes, at det er op til de enkelte lande selv at bekæmpe nye trusler ved at gå enegang uden om FN.
Spørgsmålet er også, hvordan vi får sikret respekten for menneskerettighederne og Genèvekonventionerne i bekæmpelse af nye trusler, får flere lande til at tilslutte sig bl.a. Den Internationale Straffedomstol, tillægsprotokollen for torturkonventionen, børnekonventionen osv., blot for at nævne nogle eksempler, hvor selv vestlige demokratier indimellem tøver.
Hvordan får vi i det hele taget fremmet en international retsorden?
Det er det gode spørgsmål.
Det handler også om at definere de fælles trusler og fælles svar for både fattigdom, miljøødelæggelse og militære trusler.
Der er i stigende grad i udviklingslandene en berettiget bekymring om, at deres, som jo også er vores, sikkerhedstrusler - hiv/aids-epidemien,
sultkatastrofer, fattigdom osv. - ikke bliver adresseret med lige så stor vilje, beslutsomhed og økonomiske ressourcer som de hårde sikkerhedstrusler som eksempelvis spredning af masseødelæggelsesvåben og international terrorisme.
Der er ingen tvivl om, at FN har behov for at blive reformeret og styrket for at blive omdrejningspunkt i kampen mod dagens trusler.
Organisationen afspejler i nogen grad, hvordan verden så ud anno 1945.
Der er heller ingen tvivl om, at der er et stærkt behov for at styrke FN, så man både kan bekæmpe de såkaldt rige og fattige landes trusler, der jo i realiteten er et fælles problem.
Danmark er som bekendt fælles nordisk kandidat til FN's Sikkerhedsråd.
Norden og Danmark har traditionelt spillet en afgørende rolle i styrkelsen af og opbakningen til FN og samtidig bygget bro mellem udviklingslandene og de rige lande.
Danmark bør gøre alt for at styrke FN og FN's mulighed for i fællesskab at håndtere nutidens globale trusler mod fred og sikkerhed og i øvrigt støtte generalsekretær Kofi Annans arbejde for at nå det mål.
Jeg ser frem til udenrigsministerens besvarelse.
Besvarelse
Karen J. Klint (S), 2004-05-27:
Jeg skal ikke gøre nogen stor sag ud af det her, for vi har faktisk haft en meget konstruktiv udvalgsbehandling.
Det, jeg bare lige vil gentage her fra Folketingets talerstol,
er, at også Dansk Folkeparti er med til nu at holde øje med, om der er penge nok i det nye Etiske Råd til, at de er uafhængige af anden indtjening, som på den måde kunne være med til at påvirke Rådets afgørelser. Så vi er mange til at holde øje med, om pengene nu hænger sammen på den rigtige måde i Det Etiske Råd.
Jeppe Kofod (S), 2004-05-27:
Må jeg ikke til det sidste punkt nævne over for hr. Søren Søndergaard, at det paradoksale jo er, at vi er fuldstændig enige med regeringen om, at der globalt set er behov for mere udviklingsbistand for at nå 2015-målene.
Det er der, det har regeringen også sagt, det sagde udenrigsministeren også for et øjeblik siden.
Det paradoksale består jo i, at den selv samme regering, der siger, at der er behov for mere udviklingsbistand, samtidig skærer i den danske udviklingsbistand - som et af de meget få donorlande skærer den i udviklingsbistanden.
Det hænger efter min opfattelse ikke sammen.
Derfor: Vores klare opfattelse er, at hvis man virkelig mener de ting, man står her og siger om at bekæmpe hiv/aids-epidemier, fattigdom, miljøødelæggelser, så må man også leve op til sit ansvar og det politiske lederskab i Danmark.
I forhold til EU-spørgsmålet: Det er jo fuldstændig korrekt, at der er en diskussion i EU om udenrigs- og sikkerhedspolitikken, og hr. Søren Søndergaard har ret i, at det kræver enstemmighed, konsensus, når man skal vedtage ting i forhold til udenrigs- og sikkerhedspolitikken.
i EU, sådan at Europa får en styrket rolle globalt.
Det tror vi der er behov for, ikke kun i forhold til menneskerettighedskrænkelser i Iran eller stening af kvinder, men også i forhold til de store globale sikkerhedspolitiske spørgsmål, f.eks. når man diskuterer behovet for at have en Kyotoprotokol til begrænsning af drivhusgasser eller en straffedomstol eller en torturkonvention.
Her er det vigtigt, at Europa står sammen over for de lande, både USA, Kina, Rusland og andre, der ikke er så velvillige.