runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Line Barfod (EL), 2002-05-08:
Det er jeg selvfølgelig med på.
Men hvis nu de ressourcer ikke er gode nok, og hvis nu det går, som vi frygter, og arbejdsmiljøet lider skade, ved at man har skåret ned på arbejdstilsynet - det er jo ikke helt usandsynligt, når man skærer ned på ressourcerne til arbejdstilsynet, at der bliver mindre arbejdstilsyn og dermed større arbejdsmiljøproblemer - er det, at jeg gerne mere konkret vil høre: Hvad vil ministeren gøre for, at der ikke opstår de samme problemer, måske ikke i samme omfang, fordi støberierne ikke er lige så store, så vi ikke om 1 år eller 2-3 år står med tilsvarende store problemer, fordi der ikke er det nødvendige tilsyn?
Det er også fint nok, at ministeren siger, at man vil følge forskningen, men vil der blive givet midler til dem, der sidder og forsker på det her område?
For det er svært at drive noget forskning, hvis man ikke har nogen ressourcer til det.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2002-05-08:
Jeg vil gerne omkring de spørgsmål, som spørgeren rejser, bekræfte, at man inden for de ressourcer, som arbejdstilsynet og Arbejdsmiljøinstituttet har, vil være meget opmærksom på, at de her spørgsmål vil være under observation. Det er klart, at for os er det lige så afgørende, som det er for spørgerne, at det er sundt og sikkert at færdes på danske virksomheder.
Og derfor vil vi nyttiggøre den forskning, der finder sted her i Danmark, og selvfølgelig også den forskning, der finder sted i udlandet.
Bjarne Laustsen (S), 2002-05-08:
Nu fik jeg jo ikke noget svar på mit spørgsmål, men jeg vil godt lige kommentere svaret, som beskæftigelsesministeren gav, for som gammel svejser ved jeg godt, at det er farligt at svejse, men når ministeren taler om at svejse støv, så mener jeg nu ikke, at det er praktisk muligt.
Jeg vil selvfølgelig gerne have et svar på mit spørgsmål, for når man skærer i arbejdstilsynet, så betyder det, at vi får et ringere arbejdsmiljø og vi får flere skader.
Og det fører ikke til det, som ministeren gerne vil opnå, nemlig at vi får kortere ventetid.
Det betyder rent faktisk længere ventetid, fordi der kommer flere arbejdsskader.
Jeg spurgte direkte, om ikke ministeren er enig i, at vi skal have et større arbejdskraftudbud, og at det sagtens kan skabes ved, at vi undgår de værste arbejdsskader, da vi på den måde kan få flere i arbejde.
Hans Christian Schmidt (V), 2002-05-08:
Først siger hr. Jørn Jespersen, at miljøministeren ikke var med på turen dengang, hvorefter hr. Jørn Jespersen beder miljøministeren om at redegøre for, hvad han mener om det, som blev sagt på turen.
Der er altså et par ting, der ligesom ikke hænger sammen her.
Jeg kan kun sige, at de ting, som vi har aftalt i forhold til Øststøttepolitikken, og som i øvrigt også er fremgået, er indgået med de partier, som har støttet det her projekt.
Sådan er dét.
Så hvis man dermed spørger, om Venstre f.eks. er med - jeg hører jo, at bl.a. hr. Jørn Jespersen siger, at de var med i Moldova - så har Venstre altså også tilsluttet sig den her Øststøttepolitik, De Konservative har tilsluttet sig den.
Det er da klart, at der har været nogle overvejelser og nogle diskussioner, som jeg jo næppe kan redegøre for her, eftersom jeg ikke var med på turen.
Men jeg vil bare sige, at sådan som vi har projektet her og nu, er der jo en stribe ting, vi gør her.
For det første sætter vi 300 mio. kr. af til det her.
For det andet kører 1 mia. kr. videre i projektet.
Vi går ind og laver både Joint Implementation og Clean Development Mechanism.
Vi går også ind for kvotehandel, som måske kan være for nogle af dem, selv om ikke alle Folketingets partier er glade for det, men vi kan bruge det. Så man må sige, at det ligger fuldstændig klart, at vi har flere forskellige midler, vi kan bruge her.
Og jeg synes da i grunden kun, at man skal glæde sig over, at denne regering agter at bruge dem alle.
Tove Fergo (V), 2002-05-08:
I bekendtgørelsen vedrørende Det Mellemkirkelige Råd står der, at rådet selv efter høring af de mellemkirkelige stiftudvalg fastsætter arten og omfanget af sin virksomhed inden for de økonomiske rammer, som kirkeministeren fastsætter for rådets virksomhed.
Rådet har fastsat sine opgaver som følgende: at modtage gæster fra udlandet og tilrettelægge danske besøg i udlandet, at sende repræsentanter fra folkekirken til møder og konferencer, at informere om mellemkirkeligt arbejde og medvirke til oplysning om kirkers forhold, at samarbejde med søsterkirker i Danmark og udlandet, at samarbejde med kirkelige organisationer i Danmark, at formidle kontakter til andre kirkesamfund og at behandle ansøgninger om støtte til deltagelse i mellemkirkelige møder og konferencer.
Sådan har rådet selv defineret sine arbejdsopgaver, og det var det, de skulle ifølge bekendtgørelsen. På baggrund af det synes jeg, som både forfatterne til de nævnte artikler og spørgeren giver udtryk for, at der er baggrund for at bede Det Mellemkirkelige Råd om en redegørelse for dets aktiviteter i Mellemøsten.
Det er så langt, jeg kan komme i dag,
og jeg venter snarest en redegørelse fra Det Mellemkirkelige Råd.
Per Stig Møller (KF), 2002-05-08:
Her har vi så det problem, at hr. Søren Søndergaard, som jo før viste sig ikke rigtigt at kunne høre, nu heller ikke rigtig kan læse.
Han kan altså ikke rigtig kan læse, hvad jeg har sagt.
Spørgsmålet lyder: »Vil udenrigsministeren redegøre for, hvilket belæg han havde for at udtale om folkeafstemningen i Pakistan, at diktatoren Pervez Musharraf nu har fået »den legitimitet, han bad om«?
« Det, jeg har sagt, er »den legitimitet, han bad om.«
Og der er vist ikke nogen, der kan benægte, at han har fået den legitimitet, han bad om.
Dermed være ikke sagt, at jeg siger, at han har fået den legitimitet, som svarer til den regel for folkeafstemninger, som jeg ville foretrække.
Søren Søndergaard (EL), 2002-05-08:
»Vil udenrigsministeren redegøre for, hvilket belæg han havde for at udtale om folkeafstemningen i Pakistan, at diktatoren Pervez Musharraf nu har fået »den legitimitet, han bad om«?«
Per Stig Møller (KF), 2002-05-08:
Nu synes jeg, at hr. Søren Søndergaard bevæger sig længere og længere ud i det håbløse, for han kan åbenbart heller ikke høre.
Jeg sagde jo, at Danmark var medinitiativtager til the fact-finding mission.
, siden hr. Søren Søndergaard beklager så dybt, at det ikke blev gennemført.
Danmark tog altså et initiativ.
Vi var altså også med til at tage initiativ til at løse konflikten omkring Ramallah, fordi vi faktisk anbefalede for 14 dage siden med hensyn til de fire palæstinensere og Ramallah-situationen, at man dér benyttede en tredjemand, altså på en eller anden måde et internationalt forum.
Det var, hvad det endte med, idet de altså er blevet overgivet til engelsk-amerikansk bevogtning i Jeriko, tror jeg, det er.
Men det var igen et dansk forslag, som selvfølgelig ikke endte sådan, som vi foreslog det i første omfang, men hvor man endte i samme retning som vores forslag endte.
Så det er jo fuldstændig forkert, at Danmark ikke har taget initiativer. Danmark har faktisk taget flere initiativer.
Nogle få er kommet hjem, og nogle få er ikke kommet hjem.
Sådan er det jo.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Søren Søndergaard (EL), 2002-05-08:
Jeg synes, udenrigsministeren snakker udenom, for det, det handler om, er ikke at vælge et bestemt redskab.
Og i det svar, jeg nævnte før, som man gav fra udenrigsministerens side til Enhedslisten i forbindelse med spørgsmålet om de fire palæstinensere, der var anklaget for medvirken i drabet på den israelske turistminister, understreger man netop også, at der er forskellige former, en retsforfølgelse kan antage.
Man kan f.eks. tage det op, går jeg ud fra, i Genève ved Menneskerettighedskommissionen.
Man kan f.eks. tage det op inden for toldunionsaftalen med Israel, som jo bl.a. er baseret på, at menneskerettighederne bliver overholdt.
Der er mulighed for at tage det op, hvis den danske regering vil. Jeg synes bare, at der efterhånden tegner sig et indtryk af, at den danske regering godt vil gøre en masse, når der er gang i fredsprocessen.
Så var det ikke en idé, at opgive den fodslæbende holdning og se at komme i gang med nogle konkrete initiativer?
Per Stig Møller (KF), 2002-05-08:
Jeg tror ikke, vi kommer meget længere.
Nu vil jeg godt skære det ud i pap for hr. Søren Søndergaard.
Hr. Søren Søndergaard siger, at Kofi Annan så sig nødsaget til at opgive undersøgelsen.
Så prøver jeg bare for tredje gang at spørge hr. Søren Søndergaard: Hvorfor tror hr. Søren Søndergaard, at hr. Søren Søndergaard kan opnå mere i forbindelse med Sikkerhedsrådet end hr. Kofi Annan?
Det tror jeg ikke hr. Søren Søndergaard kan. Derfor siger jeg: Der er jo ikke nogen grund til at sende Danmark ud på en mission i forhold til Sikkerhedsrådet, som vi har anbefalet en gang til.
Vi har klart og tydeligt anbefalet the fact-finding mission.
Jeg tror faktisk, at vi var et af de første lande, der gjorde det.
Og det vil sige, at vi har prøvet det forløb, som hr. Søren Søndergaard ønsker vi skal prøve en gang til, og det har hr. Kofi Annan altså måttet opgive.
Vi ønsker undersøgelser af krigsforbrydelser.
Vi ønsker også, at terroristerne bliver standset.
De har slået kraftigt til i det seneste døgn.
En domstol, der skal undersøge sagen, skal jo også undersøge terrorismen.
Det var jo det, vi sagde til Israel.
Derfor sagde vi til Israel: Lav den fact-finding mission, for så kan I også vise over for dem, hvad det er, I har fundet inde i Jenin, som I sagde var grunden til - siger
I - at I måtte gå derind.
Og de kunne så lægge alle de selvmordsbomber frem, de måtte have fundet.
De siger, de har fundet verdens største selvmordsbombefabrik derinde.
Så bevis det for verden, sagde vi til Israel.
Derfor beklager vi dybt, at Israel ikke benyttede sig af den mulighed.
Israel siger jo selv, at de vil forfølge de soldater, som har brudt krigens regler, om jeg så må sige. Det må vi appellere til, at Israel også gør.
Men jeg tror, at den proces, som hr. Søren Søndergaard vil gå i gang med, altså i forvejen er dømt borte og ude af Sikkerhedsrådet. Så kan vi godt gå i gang igen.
Det vil være en meget, meget langsom proces og meget lang proces.
I mellemtiden håber jeg så sandelig, vi har fået gang i fredsprocessen igen, og i den forbindelse kan der jo komme en sandhedskommission.
KL. 14.05
Søren Søndergaard (EL), 2002-05-08:
Nej, det er fuldstændig korrekt, at Sikkerhedsrådet ikke har ønsket at bruge de midler, der skulle til for at gennemtvinge en undersøgelse i en situation, hvor Israel satte sig imod det.
Grunden til, at Kofi Annan har været tvunget til at aflyse den undersøgelse, er jo, at Israel konsekvent har sat sig imod undersøgelsen, selvfølgelig fordi de ved, hvad der vil blive afdækket, når den undersøgelse bliver foretaget, ligesom vi har set i den undersøgelse, der er lavet af Human Rights Watch.
Det er klart, at når man laver en undersøgelse, der bygger på, at Israel skal acceptere, at der skal observatører ind, og Israel ikke vil acceptere det, ja, så bliver der ikke nogen undersøgelse.
Men det er jo ikke det samme, som at man ikke kan træffe beslutning om, at man skal lave en domstol, som skal undersøge sagen på egen hånd og udstede arrestordre mod dem, det er relevant at udstede arrestordre mod, når de kommer på et territorium, hvor det er muligt at fange dem.
Og det er slet ikke et argument for, at den danske regering ikke skal gå i spidsen med et sådant krav.
Per Stig Møller (KF), 2002-05-08:
Vi ønsker krigsforbrydere dømt.
Vi ønsker terrorister fanget og dømt.
Det har vi givet udtryk for hele tiden.
Vi stillede også en dansk embedsmand fra Udenrigsministeriet til rådighed for »the fact-finding mission«, og vi er meget glade for, at der blev peget på en dansk embedsmand fra det danske udenrigsministerium.
Så vi gør altså, hvad vi kan.
Det, hr. Søren Søndergaard vil, kunne hr. Søren Søndergaard jo ikke engang selv gennemføre.
Sammenligningen med krigsforbrydertribunalet duer jo heller ikke, for det drejer sig altså om, at Sikkerhedsrådet skulle være den instans, som ville være i stand til at få gennemført det.
Og Sikkerhedsrådet har altså ikke engang været i stand til at få gennemført en fact-finding mission. Så jeg siger bare, at hr. Søren Søndergaard godt kan stå her og forlange det, han får bare ikke noget ud af det.
Søren Søndergaard (EL), 2002-05-08:
Jeg stiller mig uforstående over for, hvorfor den danske regerings opfordring og initiativ på det her område skal afvente en fredsproces.
Det forstår jeg ikke.
Da regeringen tidligere udtalte sig i spørgsmålet på foranledning af et spørgsmål fra Enhedslisten om at stille fire palæstinensere, som var anklaget for medvirken til drabet på den israelske turistminister, for en international domstol, nævnte ministeren ikke, at det skulle vente til en fredsproces.
Er der ikke behov for, at de lande, som mener, at ret skal gå forud for magt, nu presser alvorligt på, for at de, der er anklaget for krigsforbrydelser, uanset hvor de kommer fra, bliver stillet for en domstol, og at man så tager hver enkelt sag, man mener, der er noget i, f.eks. når der foreligger grundige rapporter og dokumentation, som der gør fra Human Rights Watch, op, hvor man har mulighed for at tage dem op, hvad enten det er i Menneskerettighedskommissionen i Genève, eller hvor det nu kan være.
Jeg synes, det er en underlig afventende holdning fra regeringen, som jeg ikke har oplevet f.eks. i forbindelse med det tidligere Jugoslavien.
Så er det ikke på tide, at regeringen rent faktisk tager et initiativ sammen med andre lande, der vil være med?
Per Stig Møller (KF), 2002-05-08:
Nu skal hr. Søren Søndergaard jo være opmærksom på, at det er generalsekretær Kofi Annan, der først anbefaler Sikkerhedsrådet at lave en fact-finder mission, og derefter er det generalsekretær Kofi Annan, der siger på baggrund af de israelske krav, at så må han fraråde at gennemføre missionen.
Det vil sige, at han altså har vurderet, at han ikke kan komme videre på indeværende tidspunkt på trods af de anklager, der ligger mod Israel.
Israel har lovet at dømme for krigsforbrydelser.
Jeg er enig med spørgeren i, at det bedste - det ved spørgeren jo også godt, det går vi ind for - er krigsforbrydertribunaler.
Det er også en mulighed i forbindelse med en fredskonference og en fredsslutning.
Vi kan få gjort rent bord og få lavet sådan en mellemøstkrigsforbryderdomstol.
Det vil så også betyde, at palæstinenserne skulle stille sig til rådighed for domstolen.
Det ville det jo også betyde.
Vi har jo lige haft to selvmordsbomber i Israel inden for de sidste 18 timer, og der er også bagmænd bag dem.
En selvmordsbomber er jo ikke en mand, der går ind og bare bomber en masse mennesker og finder på det selv; snedkererer en bombe og går ind.
Der leveres penge til den familie, selvmordsbomberen kommer fra.
Store summer kommer et sted fra
- Irak siger nogle. Så det vil altså sige, at skal vi i gang med denne her proces, så synes jeg, det måtte være i forbindelse med en fredsproces, hvor man skal have gjort rent bord, men det kræver så også, at den arabiske verden og palæstinenserne er indforstået med at stille deres bagmænd bag selvmordsbomberne for en domstol.
Søren Søndergaard (EL), 2002-05-08:
Jeg er glad for ministerens sidste bemærkning, men spørgsmålet er, hvordan regeringen så vil tage et initiativ, der kan medvirke til, at det sker.
Det er jo ikke den palæstinensiske side, som har forhindret undersøgelser af, hvad der er foregået i Jenin.
Det er den israelske side.
Så kommer der en rapport fra Human Rights Watch, der jo er kendt for sit grundige arbejde, der dokumenterer, at der er mere end sandsynlighed for, at der er begået forbrydelser, som er uacceptable i henhold til international lov.
Ville det ikke være naturligt, når man sammenholder det med regeringens opfattelse af, at krigsforbryderne skal stilles for en domstol, at regeringen så tog et præcist initiativ for at få denne sag undersøgt ved en domstol?
Der har jo været fortilfælde, hvor der er blevet oprettet domstole i forhold Rwanda, i forhold til det tidligere Jugoslavien.
Hvorfor ikke oprette en domstol for Mellemøsten, hvor alle, der bliver anklaget for at begå krigsforbrydelser, så kan få deres sager behandlet, hvor de selvfølgelig også har mulighed for at rense sig, men hvor de, der har begået forbrydelser, kan blive dømt?
Var det ikke en idé, regeringen ville tage op?
Per Stig Møller (KF), 2002-05-08:
Regeringen har tidligere udtrykt sin bekymring over de påstande, der er fremkommet vedrørende begivenhederne i Jenin.
Og vi finder det også væsentligt, at Human Rights Watch har leveret sin rapport, og på den baggrund har vi også udtrykt vor bekymring.
På den baggrund finder regeringen det stærkt beklageligt, at det ikke har været muligt at gennemføre den af Sikkerhedsrådet foreslåede fact-finding mission som følge af uenighed mellem FN og Israel om modaliteterne for missionens arbejde.
En sådan mission ville kunne have klarlagt begivenhedernes reelle forløb i Jenin, herunder også de israelske påstande om palæstinensiske bombefabrikker og de palæstinensiske påstande omkring massakrer eller mange dødsfald.
Nu er det imidlertid påstand mod påstand, og det er beklageligt.
Derfor har vi opfordret Israel til at lade den mission komme ind.
Regeringen har noteret sig, at Sikkerhedsrådet har taget generalsekretærens beslutning om at opløse missionen til efterretning.
Det er som tidligere anført regeringens klare opfattelse, at personer, der har begået krigsforbrydelser eller andre grove internationale forbrydelser, skal retsforfølges.
Søren Søndergaard (EL), 2002-05-08:
»Hvilke initiativer vil udenrigsministeren tage for at sikre sig, at ansvarlige for krigsforbrydelser i Jenin-flygtningelejren, som disse fremgår af en rapport fra Human Rights Watch af 3. maj 2001, stilles til ansvar?«
Bendt Bendtsen (KF), 2002-05-08:
Til det med, at biler stiger: Det tror jeg de har gjort under samtlige regeringer.
Det er der givet så store bøder for, at bilfabrikkerne begynder at hæve priserne.
Jeg kan slet ikke stå inde for de konklusioner om regeringen, som hr. Jens Peter Vernersen har på det her område.
Jeg har sagt, at vi vil følge det meget tæt.
Regeringen skal jo ikke ud, som jeg sagde før, og score en hel del, fordi priserne stiger.
Det vil indgå i de overvejelser, som skatteministeren sidder og arbejder med, og som udvalget sidder og arbejder med, det er klart. Sådan er tingene skruet sammen. Så må jeg sige igen: Det, vi Konservative sagde før valget, siger vi også efter valget.
Men det er rigtigt, vil jeg sige til hr. Jens Peter Vernersen, at hvis Det Konservative Folkeparti havde bestået af 90 medlemmer herinde, var det muligt, at vi var kommet igennem med mere, men vi er godt tilfredse med at være i regering, og den linje, der ligger, hvor man ikke bliver ved med at blanke bilejerne af, står vi jo inde for, og det er fortjenesten. Sådan er det. Hermed sluttede spørgsmålet.
Jens Peter Vernersen (S), 2002-05-08:
Det var jo en interessant afslutning på det spørgsmål, jeg stillede.
Økonomi- og erhvervsministeren sagde: Jeg står her og taler som regeringsmedlem.
Jeg har hørt adskillige gange, at det er blevet sagt af statsministeren: Det sagde vi før valget, og det siger vi efter valget.
At det så ikke har passet i så nær alle tilfælde, er så dén side af sagen.
Men det er åbenbart ikke noget, der gælder, når det drejer sig om De Konservative.
Det sagde man før valget, nu er valget overstået, nu gælder det, man sagde før valget, altså ikke mere, hvis man er konservativ økonomi- og erhvervsminister.
Det er jo det, vi kan få ud af det her, samt at der ikke kan gives noget som helst tilsagn om, at man vil lette på den situation, der formentlig opstår, når priserne stiger.
Det vil sige, at det kaos, som i øjeblikket hersker på bilmarkedet, så vil kunne herske hen over sommeren.
Så må jeg sige til slut: Det er altså sådan, at nye biler stiger med 40 mio. kr. på grund af regeringens skattestop.
Det er meget besynderligt, men uanset hvad der så kommer ved siden af, så betyder det, at skal man købe en ny bil, skal man betale flere penge.
Det er, hvad det drejer sig om.
Bendt Bendtsen (KF), 2002-05-08:
Så vil jeg gerne sige til hr. Jacob Buksti: Det er jo rigtigt nok, men skattestoppet betyder så, at provenuet falder 305 mio. kr.
Når man trækker de to ting fra hinanden - er jeg nødt til at sige - er der jo et provenu, hvor bilejerne faktisk får en lettelse på det her område.
Det, hr. Jacob Buksti siger, er fuldstændig korrekt, men i og med at vi har et skattestop, stoppes den årlige regulering af vægtafgiften og den grønne ejerafgift.
Og når man trækker de to tal fra hinanden, må vi sige, at så er vi dér.
Så må jeg altså sige endnu en gang: Jeg står her som økonomi- og erhvervsminister for landet og taler om regeringens politik.
Jeg har intet imod at blive holdt op på de konservative holdninger, på den konservative politik på det her område.
Alle, der har læst vores valgprogram, kan se, hvad vi mener på det her område, det behøver jeg jo ikke at stå her og reagere på i dag.
Og i øvrigt mener vi jo ikke, hverken i regeringen eller i Det Konservative Folkeparti, at det med at være bilejer er et stort velfærdsgode, som en forhenværende minister sagde under valgkampen, altså en minister fra Socialdemokratiet.
Jeg er nødt til at sige, at vi på det her område nøje følger det her.
Det er klart - sagt til hr. Jens Peter Vernersen - at hvis en bil stiger med så store procentandele, som nogle har sagt, må man da gå ud og vurdere, at staten
ikke skal have et merprovenu; så tror jeg faktisk, at staten vil få et mindre provenu.
Vi ved alle sammen godt, at hvis en vogn stiger ca. 10.000 kr. og der så kommer registreringsafgift og moms og lignende oveni, bliver 10.000 kr. til 38.000-39.000 kr.
Det er selvfølgelig de elementer, der også vil indgå i de her beregninger.
Jacob Buksti (S), 2002-05-08:
Når jeg spurgte til Det Konservative Folkepartis program og meget høje profil på det her, var det jo, fordi det er en lille smule svært at se i regeringens politik.
Derfor ville jeg bare høre, om det var noget, der måske kunne blive tydeligere. For i det forslag, vi har til behandling her i Folketinget, L 181, fremgår det jo fuldstændig tydeligt af forslaget og bemærkningerne, at: »en afskaffelse af tillægsreguleringen af skalaknækket i registreringsafgiftsberegningen vil føre til et merprovenu på ca. 40 mio. kr. årlig for hvert år fra 2003.« Altså det, som regeringens skattestop betyder, og det, som Det Konservative Folkeparti gennemfører sammen med sin regeringspartner, er en stigning af registreringsafgiften.
Jens Peter Vernersen (S), 2002-05-08:
Jeg må jo så konstatere, at økonomi- og erhvervsministeren altså ikke vil give et tilsagn om, at hvis man får disse stigninger, vil man holde bilkøberne fri for en ekstra udgift.
Jeg vil også sige til det synspunkt, at hvis man giver den melding på forhånd, jamen så bliver det fabrikkerne, der scorer gevinsten: Altså hvis de sætter prisen op, vil det jo være under alle omstændigheder.
Så må jeg sige, at det svar, som økonomi- og erhvervsministeren giver, jo ligger meget, meget langt fra den pressemeddelelse, man udsendte bare få måneder før valget, den 20. juli 2001, hvor man helt præcist skriver, at man vil sætte afgiften ned, også selv om det koster 2 mia. kr.
Men ét er jo altså åbenbart, hvad man kan få sig selv til at sige, når man er i opposition, noget andet er, hvad man siger nu, hvor man er i regering, hvor det åbenbart er helt andre boller, der er kommet på suppen.