runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Peter Skaarup (DF), 2003-05-21:
Jamen jeg tager da imod undskyldningen, for det er jo sådan set det, debatten har handlet om i næsten 3 timer, og derfor synes jeg, det er lidt mærkeligt at begynde at tage fat på den igen.
Det er vel ikke alle tiders at få fortalt, at det findes utilfredsstillende og kritisabelt, at der ikke var truffet tilstrækkelige foranstaltninger til at forhindre, at den tidligere irakiske hærchef kunne forsvinde, og det er vel heller ikke alle tiders, at der er en kraftig og velbegrundet kritik af myndighedernes håndtering af sagen.
Det er noget, som vi synes det har været vigtigt at få regeringen til at erkende, og derfor har vi i modsætning til andre partier i Folketinget, nemlig Socialdemokraterne, De Radikale, SF, Enhedslisten og Kristeligt Folkeparti, gjort det, som de ikke formåede, nemlig kigget fremad på, hvad der skal ske med hærchefen, når og hvis han på et tidspunkt dukker op til overfladen.
Vi har lagt vægt på, som vi også har været inde på
tidligere under debatten, at retsopgøret kommer til at foregå i Irak, hvor det kan ske under bedre og rimeligere omstændigheder.
Det er også vigtigt, og det står jo også i beretningen, at man sørger for, at de øvrige personer, som er på tålt ophold og er mistænkt for at være krigsforbrydere, underkastes et skærpet opsyn.
Det er jo det, der har været hele omdrejningspunktet, og derfor er det måske lidt i retning af at tærske langhalm på tingene at begynde forfra med debatten, men for mig ingen alarm.
Jeg svarer, så længe der bliver stillet spørgsmål.
Sandy Brinck (S), 2003-05-21:
Ja, det er jo sådan set fint nok, men hvis vi også kunne få svar på spørgsmålene, var vi fri for at blive ved med at stille dem, og der er jo også grænser for, hvor længe vi får lov til det af formanden. Jeg tror simpelt hen, at der er to verdener til forskel; Dansk Folkepartis opgave er at holde regeringen i godt humør, men det er ikke Socialdemokraternes opgave, så derfor er det altså ikke nok for Socialdemokraterne, at regeringen bare synes, at det ikke er alle tiders.
Denne sag er simpelt hen så alvorlig, at der er al mulig grund til at udtrykke kraftig kritik.
At tænke sig, at manden forlod Danmark under påskud af at skulle ud at ryge, mens konen sagde, at han sov, og at man ventede 5 timer med at efterlyse ham.
Det er da så lallende, at selv Dansk Folkeparti burde kunne indse, at det er dybt, dybt kritisabelt og ikke bare noget, der ikke er alle tiders. Det er mig fuldstændig uforståeligt, til trods for at vi har haft debatten længe, at Dansk Folkeparti på dette centrale område for Dansk Folkeparti vil være med til at holde hånden over regeringen.
Det har hr. Peter Skaarup ikke givet noget svar på, og derfor bliver vi ved med at spørge.
Søren Søndergaard (EL), 2003-05-21:
Som jeg tidligere har sagt, kan man jo vedtage hvad som helst, hvis man har et flertal for det, i Folketinget, og derfor er det selvfølgelig også interessant at vide, hvad det indebærer.
Ligger der i det forslag til vedtagelse en accept af, at ministeren gav Folketinget forkerte oplysninger på spørgsmålet om, hvornår hærchefen var blevet eftersøgt, efter at man havde opdaget, han var forsvundet?
Ligger der en accept af det, eller er Dansk Folkeparti kritisk over for, at der blev givet forkerte oplysninger til Folketinget, og hvad vil man i så fald gøre i forbindelse med det, hvis ikke det er en del af den der udtalelse? Jeg er helt enig i, at man skal kigge fremad.
Jeg synes bestemt, man skal kigge fremad.
Og derfor har det, der står om, at man naturligvis skal sørge for at få ham retsforfulgt, jo kun mening, hvis han er i Irak, og hvis man har en aftale med besættelsesstyrkerne om, at man leder efter ham, og at man anholder ham, hvis man kan, altså hvis man får fat i ham.
Nu har jeg jo spurgt ministeren flere gange i dag, og det lyder ikke, som om der er nogen, der vil gå op og sige noget.
Men er det sådan, at hr. Peter Skaarup har en aftale om, at man nu retter henvendelse til besættelsestropperne for at få en aftale om, at man eftersøger hærchefen aktivt i Irak?
Anne Baastrup (SF), 2003-05-21:
Af hensyn til historieskrivningen synes jeg lige, vi skal få nogle ting på plads.
Efter det åbne samråd fik fru Sandy Brinck lavet et udkast til en beretning, som Dansk Folkeparti var med i.
Det vil sige, at der var et meget massivt, stort flertal i Folketingets Retsudvalg, der stod bag en kraftig kritik.
Så ved jeg så også, at der var kræfter, der gik i retning af at få udformet en ny og mere alvorlig kritik af justitsministeren.
Men hr. Peter Skaarup kunne, på trods af at vi satte det på dagsordenen adskillige gange, hver gang finde en eller anden form for hår i suppen, som kunne udskyde sagen, og så var det, der til sidst kom denne noget udvandede beskrivelse af forholdene, hvor justitsministeren jo slet ikke fik, hvad hr. Peter Skaarup tilsyneladende i hvert fald udadtil havde sagt, han havde haft til hensigt: en kraftig kritik. Så jeg synes, at det er en forpjusket fremstilling, og at det var et forpjusket forløb.
Peter Skaarup (DF), 2003-05-21:
Hr. Søren Søndergaard er stadig væk inde på det her med eftersøgningen efter hærchefen.
Der er det jo sådan, at der er spurgt på den amerikanske ambassade, og vi venter svar på, hvad USA eventuelt måtte vide om hærchefen.
Derudover er han efterlyst via Interpol.
Man har vel gjort det, man kunne, set med vores øjne, så vi har ikke grund til at komme med nogen kritik af det.
Hvad angår ministerens svar, har jeg tidligere været inde på, at som jeg er underrettet, vidste ministeren ikke bedre på det tidspunkt, da hun svarede hr. Søren Søndergaard i Folketingssalen.
Det kom senere frem, at der gik lang tid fra, at hærchefen var konstateret forsvundet, og til at han så rent faktisk blev efterlyst.
Og det er vi selvfølgelig kritiske over for, det siger sig selv.
Det må enhver være
, for skal man have nogen mulighed for at finde og stoppe en person, der er på vej til at flygte, så skal efterlysningen selvfølgelig ske omgående. Til fru Anne Baastrup: Jamen vi kunne jo diskutere her i timevis, hvordan et forløb var.
Der er aldrig afgivet nogen beretning som den, som fru Anne Baastrup siger.
Der var tale om to linjer, hvortil der var en bunke spørgsmål, der ikke var besvaret.
Den beretning er så til gengæld blevet så fyldig og fremadrettet, som man kunne ønske sig, og det har vi også set på med utrolig stor velvilje.
For hvis man skal bruge en beretning til noget, så er det jo vigtigt, at den er fremadrettet.
Jeg har tidligere nævnt flere af de punkter, som vi har været inde på under debatten, dem behøver jeg vist ikke at nævne igen.
Jeg ved godt, at Enhedslisten, SF, Det Radikale Venstre og Socialdemokraterne ikke er interesseret i at kigge fremad.
Man er i øvrigt heller ikke interesseret i at kigge tilbage, for hvis de partier havde stået for en ordentlig udlændingepolitik, så var hærchefen aldrig endt i Danmark.
Søren Søndergaard (EL), 2003-05-21:
Ministeren vidste ikke bedre, siger hr. Peter Skaarup, da hun svarede hr. Søren Søndergaard.
Og jeg har sådan set ikke nogen som helst grund til at antyde, at ministeren vidste bedre, for det har jeg altså gentagne gange givet udtryk for.
Det eneste, jeg har bedt om, er at få afklaret og få undersøgt, hvem det var, der gav ministeren et forkert indtryk, og det kunne jeg ikke lige læse var med i det forslag, der kom fra hr. Peter Skaarup.
Eller er Dansk Folkeparti ligeglad med det?
Det var sådan set spørgsmålet.
Og så for det andet: Jeg har spurgt ministrene flere gange, men det lader ikke til, at de vil svare.
De kunne jo sådan set afklare det.
De kan jo komme herop og sige: Ja, vi har taget kontakt til de øvrige besættelsesmagter, de øvrige koalitionsstyrker, og lavet en aftale med dem om, at man naturligvis eftersøger den tidligere irakiske hærchef, og hvis man finder ham, så anholder man ham.
Det kan man jo bare svare på, og så er den sag ikke længere.
Anne Baastrup (SF), 2003-05-21:
Formålet med mit spørgsmål til hr. Peter Skaarup var endegyldigt at få belyst her fra Folketingets talerstol, at Dansk Folkeparti i hele det her forløb ikke har vidst, hvilket ben man skulle stå på. Man pustede sig op og faldt ned som en lille klat på resten af en ballon.
Det har været så pinligt et forløb for Retsudvalget, og det har været pinligt at se Dansk Folkeparti i den grad gå ud og sige: Vi vil have en kraftigere næse, vi skal have undersøgt en hel masse ting.
Jeg vidste jo, at det ville ende med, at hr. Peter Skaarup blev banket på plads, og at Dansk Folkeparti alligevel ikke vil være med til at give en kraftig kritik af justitsministeren.
Derfor er det bare så rædselsfuldt pinligt, at hr. Peter Skaarup nu begynder at komme med en hel masse bortforklaringer. Vi har oplevet det, sådan som jeg husker det, tre gange i denne folketingssamling, at Dansk Folkeparti er gået ud og har sagt noget og alligevel ikke har ville være med til det.
Og det er efterhånden ganske besværligt for udvalget at skulle arbejde på den måde.
Så derfor: Er det ikke korrekt, at hr. Peter Skaarup udadtil til pressen sagde, at der skulle være en kraftigere næse til ministeren og indadtil alligevel holdt fast i, at man ikke turde?
Vi fik det først bare at vide i Retsudvalget tre til fire møder efter.
Sandy Brinck (S), 2003-05-21:
Når fru Anne Baastrup henviser til tre gange at have oplevet, at Dansk Folkeparti siger et ude og gør noget andet herinde i salen, så må det alene være på retsområdet, for ellers er listen temmelig lang.
Men det er jo fair nok at ville have afklaret
flere forhold, og derfor har Dansk Folkeparti også oplevet i retsudvalgsmøde efter retsudvalgsmøde efter retsudvalgsmøde, at vi ikke har presset på, men har givet Dansk Folkeparti al den tid, man ønskede, til at få afklaret alle de forhold, man ønskede afklaret.
Derfor er det så også bare, at vi i dag er noget forundrede over, at vi ikke kan få bare et lille hint om, hvilket af de svar på de spørgsmål, som Dansk Folkeparti og andre har stillet, er det, som har formildet situationen, som har gjort, at Dansk Folkeparti er gået fra at ville have kraftigere kritik end den kraftige kritik til lige pludselig at sige: Jamen det skal bare være noget, som ministeren ikke synes er alle tiders.
Hvilket svar er det, for der må jo ligge en eller anden oplysning, der har gjort, at hr. Peter Skaarup fik sin aha-oplevelse?
Elisabeth Arnold (RV), 2003-05-21:
Enhver, der læser Retsudvalgets forskellige bilagssamlinger og beretninger og betænkninger, kan se, at Dansk Folkeparti på et vist tidspunkt har været med i en beretningsafgivelse, som man så få dage senere har trukket sin deltagelse tilbage fra og derfor er gået ind på en anden beretningsafgivelse, som er betydelig mildere.
I mellemtiden er der kommet forskellige udtalelser til pressen - det kan også dokumenteres - om, at man fra Dansk Folkepartis side ønskede en betydelig skrappere kritik end den, man først var gået med til.
Der er altså dokumentation for ved at kigge på Retsudvalgets papirer og ved at kigge på presseudtalelserne, som er navngivne, både fra fru Pia Kjærsgaard og fra hr. Peter Skaarup, at man har skiftet mening undervejs.
Det kan vi andre blot konstatere.
Det er ethvert partis ret at skifte mening.
Det kan vi bare konstatere at man har gjort.
Vi får ingen forklaring på, hvorfor man har gjort det, men vi kan jo have vores anelser.
Og under alle omstændigheder er skiftet sket.
Anne Baastrup (SF), 2003-05-21:
Hr. Peter Skaarup forvildede sig lidt rundt i den fælles asyl-, flygtninge- og indvandrerpolitik, der er i EU.
Til at begynde med sagde hr. Peter Skaarup, at man fandt, at det var meget vigtigt, at man havde fælles politik på det område, og så blev hr. Peter Skaarup lidt nervøs for sine egne ord.
Men i hele den der forklaringsmodel anbefalede hr. Peter Skaarup det mellemstatslige samarbejde, der er i Eurodac.
Nu er det rent faktisk sådan, at Eurodac er overstatsligt, og at Danmark indtil videre har mulighed for at få en parallelaftale, men hvad vil hr. Peter Skaarup gøre den dag, hvor vi ikke længere kan få den mulighed?
Hr. Peter Skaarup ved eller burde vide, at man i de øvrige lande ser med stor skepsis på, at Danmark fortsat skal have mulighed for at have de her parallelaftaler.
Peter Skaarup (DF), 2003-05-21:
Jeg mener altså ikke, at fru Elisabeth Arnold har ret, for det, der skete den 25. april, var, at et mindretal i Retsudvalget - Venstre, Dansk Folkeparti og Det Konservative Folkeparti - sagde, at der var tale om utilfredsstillende og kritisable forhold, og listede en hel del andre ting op, som bl.a. Dansk Folkeparti har kritiseret.
Der var et mindretal i Retsudvalget, der klart udtrykte kritik, og dagen efter fik et flertal af partier bogført deres mening i en særskilt beretning.
Men det ændrer jo ikke ved, at mindretallet i Retsudvalget udgør et flertal i Folketinget bestående af regeringspartierne og Dansk Folkeparti, og derfor er det meget naturligt, når de samme partier, der stod bag en flertalstilkendegivelse i Retsudvalget fremsætter et vedtagelsesforslag her i Folketinget, at det reelle flertal for den beretning, mindretallet kom med i Retsudvalget, fremlægger sin holdning til tingene.
De ting står meget klart i vedtagelsesforslaget, ligesom der også er en kritik af myndighedernes håndtering af sagen, hvilket er helt velbegrundet.
Det er fremgangsmåden, og den tror jeg der vil være flertal for at følge.
Sandy Brinck (S), 2003-05-21:
Hr. Helge Adam Møller bruger et godt, gammelkendt politisk trick, nemlig at lægge modstanderne nogle bestemte ord i munden.
Jeg har ikke sagt, at en eftersøgning af hærchefen skulle ske på bekostning af sultende børn og af hospitaler, men jeg kunne godt ønske mig, at De Konservative ville træde i karakter over for USA sammen med regeringen.
Som minimum kunne vi da bede om, at man forholder sig til, at her i Danmark finder vi rent faktisk sagen af ret stor betydning, fordi vi ikke vil finde os i - og det går jeg ud fra at Det Konservative Folkeparti er enige med os i - at folk, som er mistænkt for krigsforbrydelser, ikke bliver stillet for retten. Det kunne man have gjort gældende, men man vælger ikke at gøre det.
Peter Skaarup (DF), 2003-05-21:
Jeg kan konstatere, at det er svært at gøre hr. Søren Søndergaard tilfreds, men det er der nok mange, der har oplevet før mig.
På den ene side vil hr. Søren Søndergaard have, at jeg skal sige ja til to linjer, som var noget, nogen fandt på var den oprindelige beretning eller udkast til beretning af Retsudvalget.
På den anden side vil hr. Søren Søndergaard nu have mig til at udvide beretningen med noget om, hvorfor ministeren ikke sagde noget om efterlysningen her i Folketinget, altså at den var for sent ude, og i stedet for sagde, at den var rettidig, eller at den kom hurtigt.
Men jeg kan jo ikke blive ved med at ændre i den beretning her lang tid efter, at den er afgivet.
Og ministeren må jo svare på, hvilke oplysninger ministeren havde og ikke havde.
Min fornemmelse ud fra det svar, jeg hørte - til hr. Keld Albrechtsen var det måske - var, at ministeren ikke havde fået andre oplysninger, end at efterlysningen var sket hurtigt.
Til fru Anne Baastrup: Vi kan diskutere frem og tilbage.
Jeg opfatter fru Anne Baastrup som meget nedladende over for Dansk Folkeparti i mange tilfælde, også i denne her sag, og det klæder ikke en udvalgsformand på den måde altid at skulle være nedladende over for andre partier og andre politikere.
Men sådan nogle situationer må fru Anne Baastrup og SF jo altid selv håndtere.
Jeg synes, det er en dårlig idé, det må jeg sige. Fru Sandy Brinck spørger, hvad det er for nogle svar, vi har hæftet os ved.
Vi har hæftet os ved mange svar.
Vi var et af de partier, der, fordi vi netop ville ind sagligt og seriøst og vurdere denne her sag - hvad lå der i den? - stillede mange spørgsmål.
Et af de spørgsmål, som vi stillede, var jo, hvorfor statsadvokaten bad om surrogatfængsling, altså det med, at man bare ringede og spurgte, hvor hærchefen var henne, og kom på nogle enkelte besøg om ugen.
Hvorfor bad man ikke om, at det blev varetægtsfængsling, altså hvor vedkommende sad i fængsel?
Det var et af de spørgsmål, som vi stillede.
Det kunne vi ikke konstatere.
Sådan er der mange eksempler på diskussioner, vi rejser, spørgsmål vi stiller og svar, vi får, som vi kan konstatere går i en eller anden retning, som vi så har kunnet bruge til noget.
Men jeg kan godt forstå, at fru Sandy Brinck åbenbart ikke har hæftet sig ved de svar.
Fru Sandy Brinck har bare været på kalkunjagt, hvor man er ude efter en bestemt minister eller regeringen. Det er oppositionens lod, og selvfølgelig kan fru Sandy Brinck gøre det, det er bare ikke vores lod. Vores lod er sagligt og seriøst at vurdere de informationer, der bringes frem.
Søren Søndergaard (EL), 2003-05-21:
Jeg synes, at det er en utrolig spændende diskussion, og jeg synes, vi skal finde tid til at tage den.
Det er jo en grundlæggende holdning hos hr. Helge Adam Møller, at det er i orden at alliere sig med hvem som helst, med en hvilken som helst slyngel, hvis det gælder om at komme af med en anden slyngel.
Det er også den holdning, USA har, og derfor allierede man sig med Osama bin Laden.
Han var en af USA's gode venner i kampen mod den sovjetiske besættelse af Afghanistan, og så gik det jo, som det gik.
Den irakiske hærchef har været en af USA's gode venner i kampen mod Saddam Hussein, og det kommer sikkert også til at gå på samme måde.
Det er en holdning, vi er uenige i, men det er en spændende diskussion, om man kan alliere sig med hvem som helst, med en hvilken som helst slyngel for at komme af med nogle andre.
Lad os tage den diskussion ved lejlighed, for jeg synes, det er en spændende diskussion.
Til gengæld vil jeg godt sige tak til hr. Helge Adam
Møller for hans fuldstændig klare understregning af, at inden for de rammer, der er lagt for deres arbejde, er det naturligvis en opgave for koalitionstropperne at fange hærchefen.
Jeg håber, at vi på et eller andet tidspunkt får en bekræftelse fra statsministeren eller justitsministeren -
Peter Skaarup (DF), 2003-05-21:
Fru Anne Baastrup spørger om Eurodac.
Jo, men det er jo mellemstatsligt for Danmark.
Vi vælger så at lave den her parallelaftale, som vi gerne vil have med de øvrige lande.
Det er jo netop et tegn på, at vi selv kan vælge.
Hvis der er noget, vi ikke kan acceptere indgreb i med henblik på landets udlændingepolitik, så står det os frit for at fravælge det.
Men er der områder, vi gerne vil være med til, f.eks. fingeraftryksregisteret, så kan vi vælge at tilslutte os det.
Det er jo netop det fine ved forbeholdet, og jeg forstår det sådan, at det netop var noget af det, SF kæmpede for, nemlig at vi i Danmark var undtaget fra at skulle følge en fælles retspolitik og herunder også udlændingepolitik i EU.
Så det forbehold skal vi bare kæmpe for at blive ved med at have.
Det giver os netop de valgmuligheder, som jeg også troede, at SF egentlig gik ind for.
Så er der hr. Morten Bødskov, der er lidt inde på, hvorfor Dansk Folkeparti valgte at gå sammen med regeringen.
Der er et forkert udgangspunkt i Socialdemokraternes vurdering af den her sag, for det står meget klart i den beretning, der er afgivet i Retsudvalget, at der er kritik.
Man finder det utilfredsstillende og kritisabelt, at der ikke er truffet tilstrækkelige foranstaltninger til at forhindre, at hærchefen kunne forsvinde.
Det er alle enige om.
Det, vi har følt har været utrolig vigtigt, har været at se fremad.
I stedet for at kigge tilbage på alle de fejl, der er begået, specielt under den gamle regering, hvor man accepterede, at hærchefen kom ind i landet, skal vi prøve at se fremad mod, hvad der så sker nu.
Og der har vi følt, at det har været utrolig vigtigt
så vidt muligt at sikre, at hærchefen bliver retsforfulgt, hvis han skal det, i Irak, hvor det er muligt at retsforfølge ham sammen med andre i tilsvarende situation.
Og vi har følt, det har været vigtigt, som vi også skriver i beretningen, at hvis der er begrundet mistanke mod andre for at have begået alvorlig kriminalitet, så kan vi skride ind over for det, altså andre på tålt ophold.
Det står meget klart, og det har Socialdemokraterne ikke interesseret sig for, men det har vi interesseret os for, og vi vil gerne se fremad.
Anne Baastrup (SF), 2003-05-21:
Det, der kaldte mig op i første omgang, var den der meget rosenrøde beskrivelse af asylpolitikken og samarbejdet i EU, hvor hr. Peter Skaarup bl.a. nævnte Eurodac som et af de fine eksempler.
Det, hr. Peter Skaarup ved eller burde vide, er, at vi kan forvente, at der den 1. juli 2004 er 24 lande, der er medlem af EU. I den forbindelse skal hvert enkelt land acceptere, at Danmark får en tilknytning til Eurodac.
Så er det, jeg spørger hr. Peter Skaarup: Hvad vil hr. Peter Skaarup gøre, hvis der er den bevægelse, der jo allerede nu er i gang, blandt de øvrige lande for at forhindre, at Danmark får mulighed for at få de her bilaterale aftaler i det overstatslige samarbejde?
Hr. Peter Skaarup slår jo bare ud med armene og siger, at det ved han ikke helt.
Men så kom da op og kom med et andet bud på det.
Lissa Mathiasen (S), 2003-05-21:
Det er jo interessant at sidde og lytte til de mange ord, som kommer fra hr. Peter Skaarup i et forsøg på at bortforklare.
Nu har vi altså fået tilståelsen, erkendelsen: Der er ikke ændret en tøddel i udlændingelovgivningen.
Tak for den tilståelse.
Skulle vi så ikke for at få gjort rent bord have et klart og utvetydigt svar fra Dansk Folkeparti: Hvad er Dansk Folkepartis begrundelse for at holde hånden over regeringen?
Hvorfor valgte man pludselig ikke at være med til at give den skarpe kritik?
Hvad er grunden til, at man pludselig sprang?
Hvad er grunden til, at man ikke synes, at regeringen bør have den næse, der rent faktisk var lagt op til?
Hvorfor har man fortrudt? Lad os få svaret klart, så vi kan forstå det, og så befolkningen kan forstå, hvad grunden er til, at Dansk Folkeparti pludselig render fra det.
Peter Skaarup (DF), 2003-05-21:
Det er jo mange spørgsmål, vi skal besvare her, men det kan vi da sagtens gøre.
Det er da ikke det.
Vi har jo god tid.
Hr. Søren Søndergaard er inde på, om det kan være rigtigt, at justitsministeren giver forkerte oplysninger.
Som jeg hørte det, justitsministeren sagde - det må ministeren jo selv forklare, hvis ministeren får mulighed for det - var ministeren informeret på et andet niveau end det, der rent faktisk burde have været tilfældet, nemlig at efterlysningen var sket hurtigt.
Reelt skete den ikke hurtigt.
Mig bekendt er det årsagen til, at justitsministeren siger, at det skete hurtigt, for man regner selvfølgelig med i sådan nogle situationer, at der hurtigt sker en efterlysning.
Fru Anne Baastrup er stadig interesseret i nogle hypotetiske spørgsmål om Eurodac.
Situationen er lige nu den, at vi bl.a. med SF's hjælp har fire forbehold, og at vi har et forbehold på retsområdet, der gør det muligt for Danmark at vælge, om vi vil ønske via en parallelaftale at tilslutte os Eurodac.
Det har vi valgt at vi gerne vil.
Det synes Dansk Folkeparti er en god idé, så det bliver formentlig vedtaget her i Folketinget.
Om der engang i fremtiden om 10, 20 eller 30 år kommer nogle lande, der vil være modstandere af, at Danmark får de valgmuligheder, er et hypotetisk spørgsmål, som jeg ikke kan besvare.
Men vi ved jo i hvert fald, at en række EU-lande har forskellige særlige ønsker, forbehold, som gør, at de på hver deres måde stadig væk gerne vil have hjælp fra andre lande til at opretholde det, og derfor har Danmark selvfølgelig noget at handle med i den situation.
Det er et hypotetisk spørgsmål, hvor vi må kigge mange år frem for at vurdere, om det kan blive et problem.
Lige nu anser jeg det ikke for at være et problem.
Fru Lissa Mathiasen er inde på spørgsmålet om, hvad der er ændret. Det spørgsmål har jeg sådan set svaret flere socialdemokrater på flere gange.
Jeg kan sige, at vi fastholder i Dansk Folkeparti, at der er grund til at udtrykke kritik, men at vi ser fremad.
Vi vil ikke have, at hærchefen kommer tilbage til Danmark, men at retsforfølgningen sker i Irak.
Vi vil gerne have, at de øvrige personer på tålt ophold bliver underkastet ekstra opsyn.
Det har Socialdemokraterne slet ikke interesseret sig for.
Det er det, vi vil, og det er det, vi har fået gennemført.