runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Morten Homann (SF), 2003-05-27:
Så kunne det være interessant nok, bare for at komme substansen lidt nærmere, at høre, om ministeren er enig med Venstres socialordfører, fru Eva Kjer Hansen, som i Berlingske Tidende den 19. maj siger, at Venstre vil stoppe for, at samtlige ældre kan indefryse ejendomsskat, sikre sig boligydelse eller for den sags skyld blive vaccineret imod influenza.
Boligydelsen og influenza kan vi tage en diskussion om på et andet tidspunkt, men til synspunktet om ejendomsskat vil jeg spørge: Er ministeren enig med Venstres socialordfører, eller talte hun for egen regning?
Tilsvarende kan jeg jo spørge, om ministeren er enig med fru Pia Christmas-Møller og hr. Jens Rohde, som bakker
Venstres socialordfører op.
Det kunne være meget rart for ligesom at få lidt klarhed over, hvor vi står.
Kim Sejr (RV), 2003-05-27:
Da den her forespørgsel blev bekendtgjort og kom ud til offentligheden, modtog jeg en række mail fra forældre.
En af dem lød: Bravo!
Det tog kun knap 2 år, fra vores drengs problemer blev så vanskelige, at både hjem, skole og SFO måtte reagere, indtil han fik det skole- og behandlingstilbud, han havde brug for. Vi havde nemlig kun måttet vente 1 år på en børnepsykiatrisk undersøgelse.
At det ikke tog længere tid, fik vi at vide skyldtes, at vores barn blev opprioriteret.
Vi tør ikke tænke på, hvad andre forældre gennemgår.
Mailen slutter så med en opbakning: I har min og min families fulde opbakning, bare klø på!
Det siger jo noget om, at der er mange forældre, der sidder derude med børn, der har et problem, for sagen er jo, at vi trods alle gode intentioner svigter vores psykisk syge børn og unge.
Den seneste opgørelse fra Amtsrådsforeningen her i maj bekræfter denne udvikling.
Det siger sig selv, at det er såvel fagligt som menneskeligt utilfredsstillende, at så mange børn og deres familier skal vente så lang tid på behandling.
Det kan for mange virke paradoksalt, at når ens krop er syg, er der udstedt en garanti for behandling, men når man er syg i sjælen, kan man i mange tilfælde få lov at vente i uvished uden behandling. Vi har jo i årevis vidst, at problemet ville vokse, og vi har i årevis vidst, hvilke initiativer der skulle iværksættes for at dæmme op for udviklingen, men vi har bare ikke gjort nok.
Der er mangel på speciallæger og dermed også på kapacitet.
Der er for lidt forskning på området.
Vi har for lidt dataopsamling, og der kunne måske gøres en hel del ting, hvis man havde muligheden for at samarbejde mere tværgående.
På den baggrund ser jeg frem til ministerens besvarelse.
Besvarelse
Lars Løkke Rasmussen (V), 2003-05-27:
Må jeg ikke bare ganske kort sige til SF's ordfører, at jeg tilskriver SF's ordfører de evner, der skal til for at kunne regne ud, at når jeg har sagt, hvad jeg har sagt, og andre har sagt, hvad de har sagt, hvad man naturligt kan drage af logiske slutninger.
Jeg er regeringens repræsentant, og regeringen har den position, som jeg tilkendegav på regeringens vegne ved førstebehandlingen, og den position har ikke ændret sig siden førstebehandlingen.
Regeringen har noteret sig fra sættemøder i de kommunaløkonomiske forhandlinger, at man fra de kommunale organisationers side - i det her tilfælde er det jo så KL - har et ønske om at diskutere en række ting.
Det har vi noteret, og det betyder, at ligesom alle mulige andre emner, der bliver lagt på bordet, er det et emne til diskussion, men regeringens position er, som jeg redegjorde for ved førstebehandlingen.
Sådan er det.
Ole Stavad (S), 2003-05-27:
Det er jo ikke oppositionen, der har skabt tvivl om regeringspartiernes holdning til det her.
Det er regeringspartiernes egne repræsentanter, og det er jo ikke foregået i stilhed.
Derfor er jeg nødt til at bede indenrigsministeren om at være mere konkret.
Når indenrigsministeren siger, at han repræsenterer regeringen, og at det, der blev sagt ved førstebehandlingen, er det, som indenrigsministeren stadig væk mener, er jeg nødt til at spørge indenrigsministeren: Hvad har det af konsekvenser i forhold til det, som indenrigsministeren selv har oplyst til udvalget om, at det her tema nu indgår i kommuneforhandlingerne? Jeg mener også i forhold til, hvordan man skal håndtere det i det videre forløb, at indenrigsministeren skylder Folketinget, forslagsstillerne og offentligheden i det hele taget et svar på det.
Lars Løkke Rasmussen (V), 2003-05-27:
Jeg skal da for en god ordens skyld lige ganske kort kommentere på de spørgsmål, der har været rejst - ikke for at undgå noget andet, vi møder altid gerne op, hvor det skal være, hvornår det skal være, om hvilket emne det skal være - og blot om det her forslag sige, at regeringens position er præcis den, som jeg som regeringens repræsentant gjorde rede for ved første behandling af dette forslag.
Morten Homann (SF), 2003-05-27:
Jeg kan fuldt ud tilslutte mig ønsket om, at ministeren, men forhåbentlig også ordførerne for de to regeringspartier vil melde ud i den her debat, så vi kan få hul på den allerede her i Folketingssalen.
Hr. Ole Stavad
vil jeg bare give et tilsagn om, at de indvendinger, som Socialdemokratiet har givet udtryk for, vil vi meget gerne være med til at se på.
Konkret med hensyn til beløbsgrænserne er jeg meget åben over for at se på, om de skal ligge et andet sted.
Det er ikke nogen endegyldig sandhed, at de skal ligge, hvor de gør.
Det synes jeg er et åbent spørgsmål.
Jeg vil også godt sige om den anden del, som ikke bare Socialdemokratiet, men også andre har problematiseret, nemlig spørgsmålet om at udbrede ordningen til også at omfatte andre grupper, at selv om jeg synes, det er et fornuftigt skridt, er jeg er villig til at sige, at vi godt kan løfte det ud af forslaget.
Så kan vi alene forholde os til, hvordan man laver nogle begrænsninger og nogle mere rimelige renteordninger for pensionistgruppen alene.
Så må vi på et senere tidspunkt finde ud af, hvordan vi får gjort det til en mere generel rettighed, hvis det er det, der skal til for at få nogle fornuftige ændringer igennem her og nu.
Det er jeg altså meget åben over for, og derfor ser jeg også frem til at høre indenrigsministerens og selvfølgelig også Venstres og Konservatives bud på, hvad det er for nogle ting, der skal ændres.
Det var jo meget tydeligt, hvis man fulgte dagspressen, bl.a. Berlingske Tidende den 19. maj og Politiken den 20. maj, at de nævnte ordførere meget klart meldte ud, at der var behov for at lave nogle ændringer og også i forlængelse af SF's forslag.
Ole Stavad (S), 2003-05-27:
Vi har fra Socialdemokratiet i et, synes jeg, rimelig grundigt betænkningsbidrag forsøgt at redegøre for de holdninger, vi har til det her forslag og de problemstillinger, vi mener, der er grund til at få belyst.
Jeg synes, forslagsstillernes ordfører hr. Morten Homann på en glimrende måde i sit indlæg gav udtryk for, at man er parat til i den korte tid, vi nu har, at finde en løsning, sådan at de elementer i forslaget, sådan hørte jeg det, som der kan samles tilslutning til, er man fra SF parat til at tilpasse forslaget, så vi vedtager den del nu.
Det er i hvert fald en proces, som vi fra Socialdemokratiets side meget gerne vil medvirke til.
Men jeg har også forstået på SF's ordfører, at når man har bedt om at få det her forslag ned i Folketingssalen, så skyldes det, at der pludselig kom nogle fuldstændig anderledes meldinger fra de to regeringspartier end dem, vi fik for, ja, under 14 dage siden ved første behandling af det her forslag.
Den indtægtsgrænse betyder, at der ud af den samlede pensionistgruppe skønsmæssigt vel vil være omkring 50.000 eller nogle få procent af alle pensionister, der ikke længere vil kunne benytte den mulighed.
Det betegnede indenrigsministeren i sin afvisning som en heksejagt på ældre medborgere
Så har vi efterfølgende under udvalgsarbejdet fået oplyst fra regeringen, at det her tema nu indgår i kommuneforhandlingerne, og derfor har jeg da en forventning om, at indenrigsministeren under denne debat vil indvi os en lille smule i, hvad status er.
Er holdningen den samme, som indenrigsministeren havde, da vi får små 14 dage siden havde første behandling, hvor han betegnede bare det, at man indførte en begrænsning af, hvem der kunne indefryse, som en heksejagt mod ældre medborgere?
Det synes jeg ville være unødvendigt, hvis vi kan afklare tingene på ordentlig vis her i Folketingssalen.
Line Barfod (EL), 2003-05-27:
Da vores ordfører på området, fru Pernille Rosenkrantz-Theil, ikke kan være til stede skal jeg fremføre følgende: De nuværende ejendomsskatter kan give pensionister store vanskeligheder i forbindelse med de stigende ejendomspriser. Grundlæggende er det vores opfattelse, at dette problem burde løses ved, at den fortjeneste, der opnås ved disse stigende ejendomspriser først opkræves, når de stigende ejendomspriser realiseres.
Fordi det ikke er lykkedes at komme igennem med en sådan ordning har vi medvirket ved etablering af den særlige ordning for pensionister, og selv om der er elementer i SF's forslag, vi gerne vil medvirke til at se nærmere på, kan vi ikke på det foreliggende grundlag støtte forslaget.
Vores udgangspunkt er, at vi er tilhængere af det universelle velfærdsprincip, der betyder, at alle børnefamilier får en børnecheck, og at alle pensionister, der visiteres til det, får gratis hjemmehjælp osv.
Hvis dette forslag er et led i SF's opgør med dette grundlæggende velfærdsprincip, så vil vi understrege, at her er vi grundlæggende uenige med SF.
Derimod er vi positive over for SF's forslag om, at ordningen ændres til en renteneutral ordning.
Formålet med ordningen er, at de ældre skal kunne blive boende i deres bolig, ikke at de skal opbygge yderligere formue.
Morten Homann (SF), 2003-05-27:
Nu havde vi en udmærket debat om dette forslag under førstebehandlingen, hvor jeg synes, at vi kom rundt om en del af de forskellige hjørner, som kan være involveret i det.
Jeg måtte ved førstebehandlingen konstatere, at der ikke på daværende tidspunkt var umiddelbar tilslutning til forslaget.
Nu kan jeg så sige, at den mellemliggende tid har været opløftende for mig, fordi jeg kan se, at der i mellemtiden har vist sig at være en lidt bredere opbakning, i hvert fald en bekymring med hensyn til de problemstillinger, som
forslaget rejser.
Bl.a. har fru Eva Kjer Hansen fra regeringspartiet Venstre og fru Pia Christmas-Møller fra regeringspartiet De Konservative påpeget, at der er behov for at foretage ændringer af denne her ordning, også ændringer som klart går i samme retning som dem, SF har peget på med forslaget.
Derfor ser jeg selvfølgelig frem til andenbehandlingen, hvor vi kan få lejlighed til at snakke os nærmere ind på, hvilke ændringer, det kan være nødvendigt at foretage i det her forslag.
Der vil jeg godt sige fra SF's side, at selvfølgelig har vi fremlagt et forslag, som har det konkrete udseende, som det har, fordi det er den model vi synes er den bedste, det skal der ikke herske tvivl om.
Vi ønsker, at man foretager en omfordeling, således at ordningen, som den er i dag, hvor det udelukkende er muligt efter et alderskriterium, laves om, sådan at det i stedet er et indtægtskriterium, der er det afgørende.
Når det er sagt, så er det selvfølgelig som ved enhver politisk forhandling, politisk dialog, at man må være indstillet på, at man ikke nødvendigvis kan få hundrede procent igennem.
Der vil jeg sige, at der er ikke noget element i det her forslag, som vi på forhånd vil afvise, at vi skal diskutere.
Jeg er parat til at lytte til, hvad der er kommet af indvendinger, dels i dagspressen fra de nævnte ordførere fra regeringspartierne og også i debatten her, og så stille de ændringsforslag, som vil blive nødvendige, sådan at vi kan nå til enighed om det her og vedtage en løsning på det problem, som jeg kan forstå der er meget bred tilslutning til skal løses.
Anne Baastrup (SF), 2003-05-27:
Jeg vil godt spørge lidt ind til det forslag til vedtagelse, for som jeg lige kunne høre på det - nu har jeg jo ikke teksten foran mig - har man til hensigt at uddanne tilstrækkeligt med speciallæger på niveau med behandlingsønskerne.
Har man i den forbindelse snakket om, hvor mange læger man så regner med, der bliver brug for på speciallægeniveau?
For i Sundhedsstyrelsens anbefalinger ligger der jo 250, og som jeg kan forstå på det, så fulgte der ikke rigtig penge med.
Det er jo nogle forhandlinger, der pågår nu, og det er faktisk centralt for os alle sammen at få at vide, om det her område er et, der vil blive prioriteret.
For det, vi hører, er altså, at man i H:S bl.a. har planer om at nedlægge tilbud særligt rettet til unge med spiseforstyrrelser.
Det vil jo faktisk være kontra det, som regeringen tilsyneladende ønsker.
Birthe Skaarup (DF), 2003-05-27:
Jeg vil så ganske kort sige, at selvfølgelig er det et område, vi skal arbejde med.
Men jeg er meget, meget forundret over de indlæg, hr. Kim Sejr holder her, for Det Radikale Venstre er jo med i satspuljeforliget. De er med i de mange sider, vi har modtaget omkring det sociale område, også omkring satspuljeforliget, og der står jo højt og tydeligt mange af de pinde, som hr. Kim Sejr netop omtaler i dag.
Kim Sejr (RV), 2003-05-27:
Til Dansk Folkepartis ordfører vil jeg så sige: Jamen der står jo i forslaget til vedtagelse »fortsat at øge behandlingskapaciteten og nedbringe ventelisterne«, og så siger jeg: Hvad nyt er der i det?
Det sagde man jo også i de debatter, der var for 3 år siden, der sagde man det samme.
Der var ventelisterne lange.
Det sagde man også året efter, der var ventelisterne længere, og det siger man så også nu, og nu er de rekordhøje, de er rekordhøje i antal.
Ministeren mener ikke, at de er rekordhøje, selv om det kan læses af tallene. Det nye i det ville være, at man gik ud med et politisk forpligtende signal og sagde, at man ville arbejde for en behandlingsgaranti på det her område.
Det ville være noget, der ville batte.
Det ville være nyt.
Men tilsyneladende har vi ikke det mod, der skal til for at kunne gå ud og love den slags ting.
Birthe Skaarup (DF), 2003-05-27:
Til fru Anne Baastrup om faste læseplaner og om, at den ene taler om æbler, og den anden taler om pærer: Jeg taler både om æbler og pærer, vil jeg så lige sige.
Det ved jeg ikke om fru Anne Baastrup har hørt, men nu er det hermed sagt.
Det samme gælder til fru Sophie Hæstorp Andersen.
Ingen børn er ens, nej, det er de ikke, og det er derfor, de skal behandles som børn og ikke som voksne.
Til fru Line Barfod om arbejdet for en behandlingsgaranti: Jeg ved ikke, om fru Line Barfod har læst det forslag til vedtagelse, hvor Dansk Folkeparti er med.
Der står jo helt klart, at vi skal øge behandlingsgarantien, nedbringe ventelisterne, følge udviklingen lokalt, i amter og kommuner, og også arbejde for et bedre samspil tværsocialt. Men det er meget, meget vigtigt, at både sundheds-, social- og undervisningssektoren er med i det her forslag.
Line Barfod (EL), 2003-05-27:
Selvfølgelig er der ingen, der forventer, at hverken Dansk Folkeparti eller andre kan stå her og sige, hvad det vil koste at indføre en behandlingsgaranti.
Det er jo derfor, vi foreslår en formulering om, at vi skal arbejde for en behandlingsgaranti, så vi sætter os et mål, som vi arbejder hen imod.
Og så må vi jo stille nogle uddybende spørgsmål i Sundhedsudvalget for at få afklaret, hvad det koster.
Derfor er det, jeg foreslår Dansk Folkeparti, at vi, hvis ikke vi kan blive enige om en fælles vedtagelse i dag, så arbejder videre med det i Sundhedsudvalget.
Så kan vi jo lave en beretning, hvor vi sætter det mål og kommer med et forslag til en plan for, at der bliver en behandlingsgaranti, og får stillet en række spørgsmål om, hvad det er, der skal til for at opfylde en sådan behandlingsgaranti både i forhold til uddannelse af læger og andre og i forhold til økonomi
, så vi har et mål at arbejde hen imod. Det er det, jeg spørger, om Dansk Folkeparti vil være med til.
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2003-05-27:
Jamen det, der bragte mig op før, var jo netop en glæde over, at jeg kunne høre, at Dansk Folkeparti også tog afstand til det, som fru Anne Baastrup har været ude at sige, at det her med læseplaner i en meget, meget tidlig alder altså ikke alene er forældrenes ansvar, det at pace deres børn frem eller at lade være med det.
Danske familier lever ikke frit svævende i et rum, hvor de er fuldstændig upåvirkede af, hvordan samfundets normer og forventninger er.
Så derfor, hvis der kommer en forventning i daginstitutionen eller i skolerne om, at børn er nogle, man sætter ned og lærer noget om tal og bogstaver her og nu, så bare det faktum, at lærerne og det omgivende samfund forventer det, gør jo, at de børn allerede fra starten vil føle sig anderledes. Man isolerer jo ikke 5 børn og siger: Nå, I er nok ikke klar nu til det her; I kan da gå over og lege i et hjørne, mens resten af klassen på 15 sidder ovre og leger med tal og bogstaver og kan skrive deres navne.
Der er det i hvert fald ikke sådan, at man kan sige, at så har vi kun forældrenes ansvar tilbage. Men jeg håber da, at Dansk Folkeparti stadig væk er med til at tage afstand fra nogle af de udtalelser, som socialministeren kom med i morges.
Anne Baastrup (SF), 2003-05-27:
Det er altid nemt at skælde ud på forældrene.
Men det, det drejer sig om med de her planer, som socialministeren har, er at lægge faste læseplaner i børnehaveklassen.
Og så kan fru Birthe Skaarup godt komme og sige: Jamen
forældrene kan jo bare lade være at lade deres børn gå i børnehaveklassen.
Det tror jeg bare ikke regeringen i givet fald vil være med til.
Det, regeringen snakker om i øvrigt, er generelt at lade børnene starte et år før i skole.
Så derfor oplever jeg, at fru Birthe Skaarup taler om pærer, mens vi andre taler om æbler.
Fru Birthe Skaarup og jeg er fuldstændig enige om, at børnene skal have mulighed for at lege som børn.
Men problemet er bare det, at fru Birthe Skaarups parti simpelt hen er ved at blive snydt af socialministeren.
Og det er dér, problemet er.
Det er det, vi forsøger at sige.
Det, der er ved at ske med børnehaveklassen, giver store ventelister på behandling på børnepsykiatriske afdelinger, og det går hen og bliver dyrt, således at fru Birthe Skaarup aldrig nogen sinde vil kunne leve op til sit mål om en behandlingsgaranti.
Det bliver meget dyrt.
Birthe Skaarup (DF), 2003-05-27:
Først til fru Sophie Hæstorp Andersen, der taler om, at man pacer børn frem, og fru Sophie Hæstorp Andersen - hvis hun har tid til at høre efter - spurgte mig, om jeg ville være med til at støtte socialministerens forslag på det her område om, at børn bare skulle sættes i skole, og at de bare skulle lære noget.
Det er da forældrenes ansvar.
Altså det er da forældrenes ansvar, hvor meget de vil pace deres børn frem.
Der er nogle børn, der er modne til at komme i skole.
Der er altså andre, der ikke er.
Og det er dér, det er forældrenes ansvar ikke at pace deres børn frem.
Jeg synes i hvert fald, det er meget relevant, at man sender det klare signal i de her dage, hvor der er så mange børn, der står på venteliste til psykiatrisk behandling.
Og med hensyn til, hvorfor der er så mange børn på venteliste: Der må vi gå ind og analysere, hvad er det, der er galt her.
Det synes jeg er en af de væsentligste opgaver.
I det amt, jeg kommer fra, iværksatte vi for nogle år
siden nogle tiltag, hvor vi lavede et samarbejde mellem amter og kommuner.
Det synes jeg var utrolig godt, og det er der faktisk kommet en del ud af, selv om vi ser, at også i Århus Amt stiger ventelisterne.
Med hensyn til fru Line Barfod
: Der er det jo den sædvanlige retorik.
Selvfølgelig skal vi diskutere på demokratisk vis, men jeg synes altså, at retorikken er nøjagtig den samme.
Om behandlingsgaranti: Vi vil godt være med til at få flere penge til det her område.
Hvad en behandlingsgaranti koster?
Jeg aner det ikke.
Men jeg kan jo ikke stå her i dag og love fra denne talerstol, at vi vil være med til at indføre en 2 måneders behandlingsgaranti, når vi ikke ved, hvad det koster.
Men det er da klart, at det er et område, der skal prioriteres.
Ja, det var det, jeg kunne nå i øjeblikket.
Kim Sejr (RV), 2003-05-27:
Som jeg sagde til Venstres ordfører tidligere, er jeg også med på at diskutere rummelighed osv., men når man diskuterer de mange børn og unge, der søger mod de her behandlingstyper, og henvisningspres, kan jeg altså kun citere fra Sundhedsstyrelsens arbejdsgruppe vedrørende den fremtidige tilrettelæggelse af den børne- og ungdomspsykiatriske virksomhed, hvor der står i deres publikation: »Der er ikke umiddelbart anledning til at tro, at det stigende henvisningspres på børne- og ungdomspsykiatrien er udtryk for en procentvis øget psykisk sygelighed blandt børn og unge.«
Ergo er det den samme sygelighed, vi taler om blandt børn og unge.
Derfor er der ikke noget, der tyder på, at andelen er steget, og dermed, at der tilsyneladende er et behov, som har været der hele tiden på samme niveau, men rent demografisk er der bare flere børn og unge, der har brug for en behandling.
Da jeg første gang hørte, at børn skulle vente 2 til 12 måneder for at komme i behandling, tænkte jeg, at der ville jeg gerne kunne tilbyde de forældre og de børn en behandlingsgaranti.
Line Barfod (EL), 2003-05-27:
Jeg forstod ikke helt fru Birthe Skaarup.
Jeg tror nok, fru Birthe Skaarup stadig væk mener, at Dansk Folkeparti arbejder for en behandlingsgaranti.
Derfor så håber jeg også, Dansk Folkeparti vil være med til at sikre, at vi får skrevet ned, at et flertal i Folketinget arbejder for en behandlingsgaranti, så vi kan være sikre på, at det også bliver ført ud i livet.
Betyder det, at Dansk Folkeparti også nu i forbindelse med de kommende amts- og kommuneforhandlinger vil arbejde for, at der kommer flere penge til det her område, og at man derfor ikke vil være med til, at der igen bliver skåret ned over for amter og kommuner, at man strammer så meget, at amterne er nødt til at nedlægge behandlingspladser, som vi f.eks. har hørt, at H:S er i gang med, og som Frederiksberg Kommune f.eks. gjorde sidste år, hvor man nedlagde ungdomsrådgivningen? Er det det, vi kan håbe på fra Dansk Folkeparti, eller vil man atter en gang lægge stemmer til, at der skal skæres ned, og vil man straffe kommuner og amter, hvis de prioriterer god velfærd i stedet for skattestop?
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2003-05-27:
Det, der bragte mig herop, var egentlig bare en glæde over, at jeg nu kan konkludere, at der så er et flertal, der er imod de udtalelser, socialministeren kom med i morges, om, at børn nu skulle paces frem og lære at læse og skrive og sidde ned og det ene og det andet, inden de overhovedet kom i skole, at sætte læring før leg frem for leg før læring.
Det ville jeg bare glæde mig over og skynde mig at sige her fra talerstolen, at det synes jeg er glædeligt.
Jeg mener godt, man kan sætte mål for, hvad børn gennemgår og lærer i en børnehave.
Ude i Gladsaxe Kommune er det sådan, at børnene har nogle mål om, at man skal stifte bekendtskab med demokrati.
Man skal lære noget om medbestemmelse.
Man skal lære at spise pænt og sådan nogle ting.
Men at børnene skal lære bogstaver og tal og lære at skrive, inden de overhovedet er kommet i skole, den slags politik og pacing er jeg glad for at der er et flertal imod her i Folketinget.