Peter Skaarup (DF), 2005-04-21:
Her under behandlingen af Dansk Folkepartis forespørgsel er der kommet, ja, ikke så mange klare svar, men i hvert fald nogle afvejninger fra de forskellige partier omkring Hizb-ut-Tahrirs fremtid, som egentlig på sin vis er ganske skuffende.
Det, vi havde håbet på, og det, vi også troede ville ske fra Folketingets side med den debat, vi har haft i valgkampen, bl.a. om Hizb-ut-Tahrir, var, at man ville gøre alvor af de muligheder, som man fra regeringens side har i forhold til grundlovens § 78 – på baggrund af, at vi har en forening, der gentagne gange har forbrudt sig mod grundlovens § 78, gang på gang har opfordret til vold.
Der kan jeg så ud fra de opfattelser, der er fremkommet her i Folketinget i dag, konstatere, at der ikke er nogen ud over Dansk Folkeparti, der reelt mener, at den forening skal opløses, og at man fra justitsministerens side skal gå til domstolene med sagen.
Det synes vi er meget skuffende og meget overraskende ud fra de meldinger, der kom under valgkampen.
Jeg vil starte med fru Birthe Rønn Hornbech, som i sin ordførertale på Venstres vegne sagde, at man ikke ville være med til en opløsningssag, i hvert fald ikke på nuværende tidspunkt.
Set i forhold til bl.a. folketingsmedlem hr. Søren Pind, der i valgkampen udtalte, at medlemmerne af Hizb-ut-Tahrir faktisk skulle smides ud af landet, som altså ville gå skridtet videre end andre på det område, ja, så virker det meget mærkeligt, at Venstre nu er faldet tilbage til sin gamle holdning og ikke vil være med til nogen konsekvenser over for Hizb-ut-Tahrir.
Jeg fik ikke noget svar på det fra fru Birthe Rønn Hornbech, så jeg undrer mig over, om der virkelig er enighed i Venstres folketingsgruppe omkring det synspunkt, for det tror jeg at der er mange medlemmer af Venstre der ikke er enige i.
Det er min opfattelse, at der er mange vælgere, som stemmer på Venstre, men som bestemt ikke vil være enige i, at Venstre bare lader stå til og vil vente og se, hvad der sker.
Så var der Socialdemokraternes ordfører, hr. Morten Bødskov, der blev spurgt om de udtalelser, der har været fra Socialdemokraternes nye formand, fru Helle Thorning-Schmidt, i valgkampen.
Fru Helle Thorning-Schmidt sagde, at efter hendes bedste overbevisning burde foreningen Hizb-ut-Tahrir opløses.
Men alligevel kan vi her i Folketingssalen i dag konstatere, at den udtalelse er hr. Morten Bødskov i hvert fald ikke enig i, og den nye linje, som vi var nogle, der håbede på, at fru Helle Thorning-Schmidt måske ville fremføre som formand for Socialdemokraterne, har hun i hvert fald ikke vundet flertal for i folketingsgruppen, for folketingsgruppens opfattelse er åbenbart fortsat, at man vil vente at se.
Hr. Tom Behnke anerkendte i sin ordførertale, at man godt kunne bruge grundlovens § 78 med henblik på at føre en opløsningssag.
Det var dog et stykke af vejen, hr. Tom Behnke var enig.
Men hr. Tom Behnke ville så ikke mene, at man skulle bruge den, nej, hr. Tom Behnke mente, man skulle vente og se.
Fru Anne Baastrup mente, man skulle bruge humor over for Hizb-ut-Tahrir.
Ja, det kan være meget godt, men hvor langt rækker humoren?
Rækker den, når familier bliver truet, hvis deres døtre ikke går med tørklæde?
Rækker humoren så langt?
Min humor rækker i hvert fald ikke så langt, og jeg tror heller ikke, at de familier, der bliver truet, har en humor, der tangerer den, fru Anne Baastrup fremfører.
Fru Line Barfod mente i det store hele, at det var samfundets skyld.
Det var det danske samfunds skyld, at det var kommet så langt ud med Hizb-ut-Tahrir.
Ja, det må jo så også være de andre samfunds skyld, det tyske og det svenske – de samfund, som har gjort noget i forhold til Hizb-ut-Tahrir, det må også være deres skyld.
Det må være vores alle sammens skyld, at der er nogen, der mener, at jøder skal dræbes, og at regenter, som går imod hellig krig i Irak, skal udslettes.
Magen til vrøvl synes jeg man skal lede længe efter.
Der er fra ministerens side her i Folketinget oplyst, at der nu er svar på de foreløbig fire sager, som åbenbart ligger hos politiet angående Hizb-ut-Tahrir, at der er svar på de fire anmeldelser, som jeg hørte det, der er kommet.
Jeg kunne godt tænke mig at spørge justitsministeren, om der er noget i sigte for os, hvad angår en afklaring af Justitsministeriets og Rigsadvokatens opfattelse af de sager.
For os at se
handler det jo ikke om enkeltsager vedrørende enkeltmedlemmer af Hizb-ut-Tahrir, det handler om foreningen, som ønsker at virke ved vold eller opfordrer til vold.
Det er foreningen, det handler om.
For jeg forstår det sådan, at de er en forhindring for, at vi kan komme videre i denne her sag.