runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
René Skau Björnsson (S), 2004-11-19:
Nu læser jeg ikke de udmeldinger, der kommer fra tænketanken, som bare ideer om at ansætte nogle flere, de er lidt bredere end som så.
De siger jo, at der er brug for et kvalitetsløft, og at der skal sættes ind – sådan læser jeg deres udmeldinger – på en lang række områder, og det kommer til at koste penge.
Det er så der, jeg savner en oprigtig vilje fra regeringen til at sætte de penge af og sige: Jamen det er rigtigt, vi har jo nogle udsatte børn, vi har nogle institutioner, der ikke fungerer, vi har nogle områder, hvor der er mange socialt belastede familier, og der er der brug for en ekstra indsats.
Det magter kommunerne ikke, sådan som kommunernes økonomi er i dag.
Der er brug for flere penge, og derfor er det ærgerligt, at ministeren ikke er åben over for det.
Mange partier er kommet med forslag til, hvordan man kunne gøre det, så det er ikke gode forslag, der er mangel på.
Vi har også i regeringen taget en række initiativer med det handlingsprogram, der hedder »En god start til alle børn«, og nu har vi fået indført læreplanerne, som Socialdemokratiet jo også har støttet, fordi der virkelig er vision i det forslag.
Det er noget, der vil kunne give et kompetenceløft.
Det er trådt i kraft her den 1. august, og vi har altså ikke set konsekvenserne af det endnu, men vi har jo netop handlet.
Vi er i gang med det, de opfordrer os til at gøre.
Jeg er lidt ked af at høre ministeren sige, at hun ikke ønsker at give et kvalitetsløft til de dårligst fungerende af de børnehaver, de vuggestuer, de dagtilbud, der virkelig trænger til et kvalitetsløft.
Flere gange i dag er der jo blevet henvist til en artikel, der er i dagens Politiken, hvor erhvervsledere og andre gode folk jo siger, at dagpasningstilbuddene til vores børn hører til noget af det mest forsømte i dagens Danmark.
Og her er det så, jeg savner lidt initiativ fra regeringen, specielt penge til en bedre og flere dagtilbudssektor de steder, hvor der er brug for det.
Hvornår kommer regeringen med nogle bud på det her område?
De er så kommet med nogle forslag, som jeg godt kunne lide at vide, om de i givet fald også, hvis de skulle sidde og analysere deres eget område, ville komme med, for hovedkonklusionen er, at der bare skal ansættes nogle flere.
Der er meget sådan lidt om, hvad man i øvrigt kunne gøre og om opgradering og om at få mere kvalitet ind på andre områder.
Jeg synes, det er en meget, meget unuanceret kritik, de kommer med,
og nogle meget, meget unuancerede og skrabede forslag, de kommer med til at løse det her problem.
Så vil jeg sige til det med økonomien, at det da altid kunne være rart med nogle flere penge.
Jeg vil nu blive ved med at fastholde, at det her er noget, kommunerne det enkelte sted må prioritere, og det er der jo så heldigvis også nogen der er gode til.
Jeg mener ikke, at det her område skraber bunden, og derfor ser jeg heller ingen idé i, at vi skal afsætte en hel masse penge og dermed hen og skære i andre områder for at kunne afsætte dem.
Villy Søvndal (SF), 2004-11-19:
Man må jo sige, at vi diskuterer på en dag, hvor skattestoppets konsekvenser bliver meget synlige også i den offentlige debat.
Det er i dag, Jyllands-Posten med tal fra Danmarks Statistik dokumenterer, at virkningen af skattestoppet er, at hjemmehjælpen bliver beskåret ganske dramatisk og voldsomt, så det virker, skattestoppet virker, det må man sige.
Og konsekvenserne bliver stadig tydeligere.
Men det er den oplagte konsekvens af at bytte rundt på den måde, regeringen gør, mellem skat og brugerbetaling – og det tror jeg end ikke fru Charlotte Dyremose vil benægte, for det ville være dumt – at fordelingsprofilen bliver skæv på den måde, at det er småindkomsterne, der får den tunge byrde.
Dem danner regeringen jo så i øvrigt mange af ved at sænke overførselsindkomsterne for nogle af de dårligst stillede, men det er jo en helt anden diskussion.
Men det, de protesterer mod fra tænketanken, som jo ikke er SF's kernefolk – altså det er Danfoss' direktør og sådan nogle, og dem kan man vel ikke mistænke for at være ude i det ærinde – er, at de synes, at der er for meget sådan luft og vindfrikadeller i regeringens udmeldinger.
Det er rigtigt, at regeringen kommer med mange ord ligesom det forslag, vi behandlede lidt tilbage, som betyder så lidt i virkelighedens verden, men regeringens spindoktorer får det til at fylde så meget, og det kan være, at ministeren oven i købet er blevet overbevist af spindoktorerne om, at det fylder så meget.
Men her har vi så nogle folk, der kigger på verden uden om spindoktorernes forsøg på at danne den, og de siger, at det, der er galt, er, at de store ting ikke ændres.
Det er, at det, der koster noget, nemlig at sikre et tilstrækkeligt antal voksne om de børn, der har brug for hjælp, berører regeringen ikke i sine initiativer.
Det er jo den grundlæggende kritik.
Og der vil jeg spørge ministeren: Er det virkelig klogt at affeje den gruppes kritik, som kommer her?
Det er jo ikke en sædvanlig politisk kritik.
Det er jo netop derfor, at regeringen har lavet et stort udspil, hvor man starter i vuggestuerne med at hjælpe børnene til at få flere kompetencer, og der er arbejdet jo sat i gang.
Det bliver jeg jo så nødt til at sige til dem, der er repræsenteret i gruppen, nu er de jo ligefrem meget elskelige og fantastiske.
Det, de efterspørger, er sat i gang, og de har jo misforstået nogle ting, når de går ind og siger, at læreplaner kan man sådan printe ud fra en hjemmeside, og så kan man smide dem på bordet og sige, at nu har vi indført læreplaner her.
Så har man jo ikke sat sig i, hvordan tingene er.
De bliver evalueret efterfølgende.
Og kommunalbestyrelsen skal også ind over.
Så det er ikke noget med bare at printe et eller andet ud fra en hjemmeside.
Charlotte Dyremose (KF), 2004-11-19:
Vi har jo nu haft diskussionen mange gange, og det viser sig, at de madordninger, der bliver lavet rundtomkring, faktisk har et prisniveau, hvor alle kan være med.
Der er jo altid den der diskussion, om det så bliver helt vildt højt.
Men vi taler jo ofte om nogle ordninger til en 6-7-8 kr. om dagen, altså noget, hvor det ikke betyder, at man ikke har penge til det, for så kan man bruge ordningen i stedet for den der madpakke, hvor man jo skal købe ind til et barn.
I madordningen har man mulighed for at købe ind til flere, og man har derfor stordriftsfordelen.
Så den ved jeg ikke helt, om jeg køber.
Hr. Villy Søvndal bemærkede jo netop, at de, der ikke som mig kl. et eller andet om morgenen selv laver madpakken, netop køber deres mad her på Christiansborg, og hovedordet var jo så »køber«.
Nogle gange er det jo sådan, så der er andre ordførere, og i det her tilfælde fru Tove Videbæk, der holder en tale, som man måske så godt kunne ønske, man selv havde holdt – i dette tilfælde en tale, som jo netop fremhævede det væsentlige i, at børn og forældre også fastholdes i, at de har et ansvar ikke bare for maden, men også for motionen og aktiviteten og alle de her ting.
Hr. Villy Søvndal taler så om det her med at lære at spise den sunde mad, og det betvivler jeg på ingen måde, men hvad med at lære om ansvaret for, at maden ikke bare er noget, der kommer ned fra himlen?
Line Barfod (EL), 2004-11-19:
Enhedslisten støtter stadig forslaget, ligesom vi har gjort hele vejen igennem, og ligesom vi gjorde, dengang vi sammen med SF fik sat en pulje på finansloven under den tidligere regering, da der var et flertal, som var optaget af at sikre, at vores børn fik en god og sund kost, og vi derfor gik i gang med et forsøg, som tegnede til at blive en kolossal succes, men som regeringen og Dansk Folkeparti desværre skyndte sig at afskaffe, da de trådte til, for de kunne ikke sådan have, at man ude lokalt begyndte selv at bestemme, at man godt ville have en madordning med noget god, sund mad til børnene.
Egentlig er det jo lidt sjovt, at når man ser på nogle af de her debatter og ser, hvad det er, regeringspartierne og Dansk Folkeparti gerne vil være med til at bestemme og ikke bestemme, så har det været meget kendetegnende for hele denne her periode, at hvis der er noget med tvang og kontrol og straf, så vil man meget gerne bestemme.
Men når det handler om at give nogle rigtig gode tilbud, hvor vi giver til alle, så vil man ikke være med.
Jeg synes også, det er bemærkelsesværdigt med den debat, der også er i de her dage om, at man med finansloven indfører yderligere skattefradrag til virksomheder, der giver sundhedstilbud til deres ansatte.
Det synes man at vi skal være med til at betale over skatten, men man synes altså ikke, at vi skal være med til at sikre, at alle børn i landet får mulighed for at få noget god, sund kost.
Flere har talt om fedmeproblemet, og det er en væsentlig problemstilling, som vi bestemt ville kunne gøre noget ved, hvis vi sikrede, at alle børn fik god mad og lærte, fra de er helt små, hvad god, sund kost er.
Men det er jo også et spørgsmål om, hvordan hverdagen er i landets vuggestuer, børnehaver og skoler, når det ikke er alle børn, der får en god mad.
Derfor ville det også for hverdagen, arbejdsmiljøet for både børn og ansatte betyde meget, hvis vi sikrede, at der var god mad i vores vuggestuer, børnehaver, skoler, dagplejer osv.
Derudover kunne det også have den sidegevinst, at vi kunne støtte produktionen af nogle gode sunde fødevarer i Danmark, hvis man begyndte at aftage fra nogle af de mange små mejerier, slagterier osv., i stedet for at det er de store virksomheder, der sidder på salget.
Hvis der skulle være nogen her, der ikke har set den, så vil jeg meget gerne anbefale, at man får fat i et eksemplar af den amerikanske dokumentarfilm »Super Size Me«, hvor man tydeligt kan se, hvad der sker, når man overlader til McDonald's og andre at stå for både den daglige påvirkning og for maden på en række skoler.
Så skal jeg bare undre mig over, når nu man snakker så meget om, at det her skal bestemmes lokalt, at vi så kan se, som hr. René Skau Björnsson også var inde på, at i det Venstrestyrede Århus går man altså ind og skærer på maden i institutionerne, hvor der faktisk i den grad var behov for at gå den anden vej og sige, at man i langt flere kommuner landet over skulle sørge for god, sund mad.
Vi glæder os, til der kommer valg, og til, at vi får et andet flertal, som vil være med til at give gode forhold for vores børn.
Villy Søvndal (SF), 2004-11-19:
Spørgsmålet er, om vi skal tage ansvaret på den måde, at det, der tidligere var et fælles ansvar i vuggestuer, hvor der var gratis mad – og går man længere tilbage også i børnehaver – skal overføres til betalingssystemer, hvor man altså på grund af skatteklemmen, som regeringen har anbragt kommunerne i, erstatter fællesfinansierede ordninger med brugerbetaling.
Det er jo regeringens måde at løse det på, og det adskiller vi os så fra i SF ud fra det sociale synspunkt, at den type af ordninger, hvor man bytter skat med brugerbetaling, vender den tunge ende nedad.
Men vedrørende den anden del af fru Tove Videbæks indlæg, som drejede sig om, at det er vigtigt, at børn også lærer om motion, at de lader være med at spise slik, at de laver andet end at sidde foran fjernsynet og sådan noget, er jeg helt enig.
Nu har vi bare med det her forslag valgt at fokusere på mad, men jeg er helt enig i, at mennesker lever ikke af brød alene.
Hans Andersen (V), 2004-11-19:
Det afgørende her er, at vi nu giver en mulighed, en ret til idrætsforeningen eksempelvis til at oprette et dagtilbud i x kommune, og den mulighed er jo ikke til stede i dag.
Den ret vil vi gerne give, og den gør det muligt, at forældrene i den lille landsby kan sige, jamen vi vil nu gå sammen med idrætsforeningen eksempelvis og oprette dette dagtilbud.
Den mulighed er til stede i den lovgivning, der nu bliver tilvejebragt.
Så det synes jeg sådan set at jeg er meget tilfreds med.
At kommunerne generelt bruger færre penge på børnepasning handler jo om, at børnetallet er faldende, og der håber jeg på, at den socialdemokratiske ordfører er enig i, at det også handler om at prioritere ressourcerne i forhold til, om børnetallet er stigende, eller om børnetallet er faldende.
Hans Andersen (V), 2004-11-19:
Da Venstres ordfører ikke kan være til stede, skal jeg fremføre følgende: Ofte er det sådan, at mennesker oplever gensynets glæde, når de møder noget bekendt.
B 26 må være et af disse tilfælde.
Dels er det helt identisk med B 111 fra sidste år, dels giver dette beslutningsforslag mig mulighed for at oplyse SF's ordfører om en lang række gode initiativer, som enten er gennemført, eller som vil blive gennemført.
Det er nemlig sådan, at familiepolitikken og mulighederne for de danske børnefamilier ligger Venstre meget på sinde.
Forslagsstillerne har lagt op til debat på to områder, når det gælder om at bekæmpe den negative sociale arv: sundhedspleje og daginstitution.
Og vi kan alle være enige om, at det er to helt afgørende områder for børns trivsel og opvækst.
Men her hører en del af enigheden jo op, for der er ikke nogen tvivl om, at Venstre og SF vil løse problemerne med forskellige metoder.
Det handler ikke kun om at afsætte flere penge, som SF foreslår.
F.eks. er det sådan, at der, som også SF forhåbentlig vil støtte, nu vil blive gennemført en pasningsgaranti, som jo giver forældrene tryghed for, at deres børn kan blive passet.
Og på sundhedsplejerskeområdet er det jo sådan, og det kan hr. Villy Søvndal jo også godt huske, at vi med satspuljen for 2003 og fremefter afsatte 68,5 mio. kr. til netop at styrke den tidlige indsats via sundhedsplejersken og via den indsats, der foregår på fødeafdelingerne.
Så der er reelt set gjort en lang række ting for at bekæmpe den negative sociale arv, da det selvfølgelig også er et emne, der ligger Venstre meget på sinde.
Ida Jørgensen (RV), 2004-11-19:
Jeg skal hilse fra fru Tove Videbæk og sige, at vi på mange punkter er enige om det her forslag.
Intentionerne i det her forslag er jo gode, og egentlig er vi også i gang på mange punkter, men der er nogle få steder, hvor vi altså må stå af.
Punkt 1 er om den forebyggende sundhedsordning, og det er jo noget, som vi har diskuteret under satspuljeforhandlingerne, hvor vi også har været med til at sætte penge af.
Under de kommende satspuljeforhandlinger kan vi også sagtens komme frem til, at der skal findes penge til det.
Så det er et punkt, som vi sådan set er enige i.
Det med sådan at tilføre 500 mio. kr. til daginstitutioner for at højne den generelle kvalitet er vi bange for meget nemt kan betyde, at man kan komme til at smøre et tyndt lag ud over det hele.
Det er et af de punkter, som jeg mener er for generelt, men vi er selvfølgelig også meget opmærksomme på, at kvaliteten i daginstitutioner er vigtig for at bryde den negative sociale arv.
Selv om jeg ikke har været herinde så længe, har jeg jo hørt det med den negative sociale arv temmelig mange gange, og jeg begynder efterhånden at spørge mig selv, om ikke vi bare kan gøre det, fordi vi gerne vil de her børn det godt.
Men det var sådan en lidt mere privat kommentar til det.
Punkt 3 om pasningsgaranti har vi jo diskuteret før.
Vi støtter regeringens forslag, så det kan vi jo hurtigt komme over.
Og så er der punkt 4.
I punkt 4 kommer vi til, at det offentlige får et medansvar for socialisering og opdragelse.
Det er nok lige rigeligt for os, og det er det også for Kristendemokraterne.
Selv om vi taler om udsatte børn, og selv om vi taler om børn, som måske kan have svage forældre, så bliver det, at det offentlige skal stå for socialiseringen, for meget.
Så har vi punkt 5 og punkt 6, hvor vi jo i princippet er enige.
Altså hvis vi taler om magnetskoler, er vi jo enige, men også her må vi så sige, at vi synes, forslaget er for generelt, selv om vi altså er enige i intentionerne.
Og det er det samme, som vi må sige om punkt 6.
Så samlet set: Vi synes, det er et godt forslag.
Vi mangler at se, hvor pengene skal komme fra, og på nogle punkter er det for generelt, og enkelte steder må vi stå af.
Charlotte Dyremose (KF), 2004-11-19:
Mange danske børn har det heldigvis rigtig, rigtig godt.
De har nogle rigtig gode forudsætninger i livet, de har gode og stærke forældre, og de har i det hele taget nogle omgivelser, der tager sig rigtig godt af dem og hjælper dem godt på vej.
Og så er der desværre den lille restgruppe af børn, der ikke har de gode forudsætninger, ikke har de stærke forældre, ikke har fået de bedste forudsætninger af den ene eller den anden årsag.
I Det Konservative Folkeparti er vi af den opfattelse, at hvis mennesker skal have lige muligheder, så skal de behandles forskelligt.
Så er det vigtigt, at man sætter ind med særlige tiltag og hjælper dem, der har det særlig svært.
Jeg kunne måske tilføje, at vi endnu en gang behandler en genfremsættelse fra SF, men jeg vil så denne gang kvittere for, at emnet har en sådan karakter, at jeg faktisk mener, det er meget vigtigt, at vi får drøftet det jævnligt også her i Folketingssalen, og derfor, hvad det her forslag angår, gerne vil kvittere for den mulighed.
Jeg morede mig naturligvis en lille smule over, at forslaget om pasningsgaranti stadig væk indgår, men det tager jeg så bare som en bekræftelse på, at SF naturligvis stemmer for ministerens forslag, når nu det også skal til tredje behandling.
Med hensyn til forslagene om det forebyggende arbejde bl.a. i sundhedsplejen er jeg og Det Konservative Folkeparti sådan set overordnet enige i, at det her er et væsentligt sted at sætte ind.
Det er klart, at jo tidligere vi opfanger problemerne hos det enkelte barn, jo tidligere kan vi også være med til at løse det og derfor give det enkelte barn en bedre chance for at få lige muligheder med resten af årgangen.
Ministeren var inde på de mange forsøg, der er i gang, de mange tiltag, der er taget, og som i større eller mindre omfang er sat i gang eller er på vej til at blive sat i gang.
I Det Konservative Folkeparti er vi af den opfattelse, at vi formentlig vil finde, at mange af de her tiltag vil være rigtig gode, men vi ønsker også at sikre os, at når vi nu viderefører indsatsen og eventuelt udbygger den, gør vi det på et oplyst grundlag, hvor vi ved, hvad det er, der virker.
Med hensyn til institutionerne er det jo sådan, at vi bl.a., som det også er blevet nævnt tidligere, netop har indført de pædagogiske læreplaner, som altså ikke har fået lov at virke endnu.
Vi har altså her et redskab, hvor vi netop forsøger at sætte ind over for dem, der måtte have problemer, på et tidligt tidspunkt.
Pædagogiske læreplaner skal naturligvis hjælpe alle børnene, og børnehaverne skal naturligvis være udbygget til at kunne favne bredt, men herunder jo også netop få opfanget, hvis der skulle være nogle af børnene, der sakker bagud, f.eks. sprogligt eller i forhold til det her med at være nysgerrig og turde stille spørgsmål, måske fordi det ikke er kendt på hjemmefronten.
Derfor tages der altså initiativer begge steder, både i institutionerne og også i det forebyggende arbejde, som vi meget gerne vil arbejde videre med, og som vi også håber vi i fremtiden i samarbejde med SF kan udbygge, når vi kender resultaterne af de ting, som er sat i gang, men vi kan derfor ikke støtte det her forslag.
Jette Jespersen (DF), 2004-11-19:
Der er ikke meget, der er sikkert i denne verden, men én ting er helt sikker: Juleaften falder den 24. december.
Lige så sikkert er det næsten, at beslutningsforslag har en evne til at poppe op igen og igen, og det gælder også det her forslag.
I Dansk Folkeparti er vi fortsat enige i, at alle børn skal have den bedst mulige start i livet, at sundhedsplejen skal være så effektiv som overhovedet muligt.
I forslaget ønskes en pasningsgaranti, men det er der jo allerede taget højde for i L 75 om en landsdækkende pasningsgaranti, som jo er førstebehandlet her i salen, og det var der vist ikke nogen der havde noget imod.
Vedrørende de øvrige punkter er der afsat diverse puljer, som endnu ikke er opbrugt.
Skal vi ikke lige se resultaterne først?
Desuden er der vedtaget en meget bedre barselorlov til gavn for børnene, hvis forældrene ellers vil benytte den.
I Dansk Folkeparti er vi da helt på det rene med, at det ikke fungerer lige godt i alle kommuner
Der springes somme tider over, hvor gærdet er lavest, og så kan vi jo lovgive lige så tosset, vi vil.
At sociale myndigheder og pædagoger burde have nogle bedre antenner, så de kunne opdage de uheldige sager noget før,
kan vi jo nok alle sammen blive enige om.
Og det skulle undre mig meget, om ikke der i stedet for udgifter var penge at spare.
500 mio. kr. er dog mange penge, og hvor har SF tænkt at finde dem?
I Dansk Folkeparti vil vi afvente, om ikke de initiativer, der er sat i gang, har en gunstig virkning, før der sættes yderligere penge af.
Med disse ord må jeg desværre meddele, at vi ikke kan støtte forslaget.
René Skau Björnsson (S), 2004-11-19:
Jeg er udmærket klar over, at den mulighed er der, som den altid har været.
Vi er bare meget bekymrede for, at de ændringer, der skete for et par år siden, og som har gjort, at kommunerne kan prioritere blandt dem, der står på venteliste, vender tilbage, og at vi kommer til at se det, der skete i 1990'erne, nemlig at de arbejdsløses børn kom bagest i køen, og de, der lige stod for at kunne komme ud og få et arbejde, og som havde et akut behov for at få passet deres børn, kom foran de arbejdsløses børn.
Charlotte Dyremose (KF), 2004-11-19:
Nu har jeg selvfølgelig fuld respekt for, at hr. René Skau Björnsson ikke er ordfører, og derfor skal jeg blot være sikker på, at vi ikke lige får nogen misforståelser her.
Kan hr. René Skau Björnsson bekræfte, at det er sådan, at hvis et barn af sociale årsager har brug for at komme i et dagtilbud, skal kommunen også sørge for, at barnet kommer i det dagtilbud, og tilmed kan man få det, der hedder en social friplads, altså at barnet gratis kommer i det dagtilbud, og at det derfor ikke er sådan, at regeringen skulle have gjort noget som helst, der gør, at hvis et barn af sociale årsager skal i daginstitution, så ikke også kan komme det med det samme?
Ida Jørgensen (RV), 2004-11-19:
Det her er jo blevet diskuteret før, og vi mener det samme, som vi gjorde, sidst det blev diskuteret, og det er, at det her er en opgave, som bør løses lokalt, og at pengene bør findes dér.
Man kunne også komme med en lille bemærkning om, at alle de her penge, der er sat af til en fedmestrategi, måske kunne bruges på en bedre måde.