runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Per Kaalund (S), 2004-02-26:
Nu bor jeg jo selv i Brøndby Kommune og interesserer mig meget rigtig for fodbold, og vi er helst fri for alle mulige uromagere osv., vi vil helst have fred og ro også omkring fodboldarrangementer.
Men om politiet i den konkrete sag, som jeg godt har hørt om og også set refereret,
er gået for vidt, vil jeg også gerne sætte et spørgsmålstegn ved.
Det er selvfølgelig en måde at løse problemet på, og mange af problemerne omkring Brøndby Stadion løses i øvrigt på udmærket vis ved frivillige kontrollører, adgangsforbud og en god politimester i Glostrup Politikreds, som kan sin metier. Men som sagt, der kan være hjørner af den problematik, hvor man måske går for vidt.
Det vil jeg gerne medgive.
Line Barfod (EL), 2004-02-26:
Jeg kan ikke forestille mig, at nogen kan være uenig med ordføreren i, at man kun skal bruge magt, når det er nødvendigt.
Nu ved jeg også, at ordføreren holder meget af fodbold, og derfor vil jeg gerne spørge om ordførerens mening om den sag, der har været fremme i medierne om brøndbyfans, der efter en fodboldkamp sad på et værtshus og ikke var til gene for ro og orden.
Alligevel blev de hevet ud af værtshuset, ekskorteret hen til Hovedbanegården og sat på et tog til Herlev og fik ikke lov til at tage andre steder hen,
selv om de holdt fast i, at de ikke skulle til Herlev.
Nogle af dem boede i København.
Mener den socialdemokratiske ordfører, at den form for magtanvendelse er rimelig, og at det også skal være tilladt efter den nye politilov?
Villy Søvndal (SF), 2004-02-26:
Det er jeg bestemt.
Jeg er enig i, at det her er små bitte step.
Men jeg tror, at det i forhold til den situation, vi står i, er klart utilstrækkeligt.
I forhold til ønsket om at få styr på våbenbevægelserne i verden er det her noget, der fylder så lidt.
Det tror jeg også hr. Per Kaalund er enig i, det fremgår også af bemærkningerne, dér hvor konsekvenserne er opregnet.
Det synes jeg er ærgerligt, men det er mere, fordi SF jo er et ambitiøst parti, som synes, at vi i forbindelse med det her, der dræber så mange uskyldige rundtomkring i verden, skal turde være langt, langt mere ambitiøse.
Jeg anerkender, at verden består af skridt, at vi ikke ændrer det hele på én gang, men skridt kan også blive så små, at de næsten ikke er til at få øje på.
Derfor synes jeg, det ville være rart, hvis Socialdemokratiet og hr. Per Kaalund ville være med i den styrke, der presser på for at få hurtige forandringer igennem og ikke nøjes med så lidt, som jeg synes er tilfældet her.
Per Kaalund (S), 2004-02-26:
Jeg vil gerne uddybe mit tidligere spørgsmål lidt.
Er hr. Villy Søvndal enig i, at det, at danske transportører nu, uanset embargoer og alt muligt andet, skal respektere de to lande, der typisk er tale om, i forbindelse med transport mellem tredjelande, både eksportlandets interne regler for disse opgaver og modtagerlandets tilsvarende regler, også er et fremskridt?
Line Barfod (EL), 2004-02-26:
Jeg har svært ved at se helt præcis, hvordan man vil opnå den store tilslutning, hvis ikke der er flere og flere lande, der indfører modellen.
Så må vi jo prøve at se, når vi har haft valg og fået nyt flertal, om det så kan lykkes os at få gennemført den tilladelsesmodel, som Enhedslisten har arbejdet for i flere år.
Men jeg forstår stadig ikke helt, hvorfor Socialdemokratiet mener, at man godt kan indføre en række kontrolforanstaltninger over for almindelige borgere, men når det gælder skibsrederne, så kan man altså ikke kræve, at de indsender en ansøgning og får svar i løbet af 14 dage på, om de har ret til at udføre en transport eller ej.
Jeg kan ikke se, at det skulle være nogen stor belastning.
I forvejen er det jo sådan, at der er en række papirarbejder, der skal være på plads, før man gennemfører en sejlads.
Det må være muligt at gennemføre en sådan tilladelsesordning, uden at den fuldstændig ødelægger rederierhvervet.
Per Kaalund (S), 2004-02-26:
Vi anser en tilladelsesordning for at være den helt ideelle ordning, og det ideelle ville bestå i, at en lang række lande tilsluttede sig en sådan ordning, f.eks. kunne samtlige EU-lande være et godt skridt på vejen, og måske tog FN samtidig også skridt i den retning via deres konventioner på forskellig vis.
Men det er vores opfattelse, at Danmark ud fra de begrundelser, jeg har nævnt, ikke bør stå ret alene sammen med Tyskland og Belgien om en tilladelsesordning.
Men den dag, der bliver almindelig accept rundtomkring af en tilladelsesordning, vil vi være positive over for det.
Men aktuelt mener vi, at det her er et meget stort fremskridt i forhold til de nu herskende forhold, og det store skridt vil vi nu gerne tage med dette forslag.
Line Barfod (EL), 2004-02-26:
Socialdemokratiet har jo gjort meget for at sige, at man skal bekæmpe terror, at man skal indføre forskellige restriktioner, begrænsninger, kontrol og forbud over for borgerne, fordi man har det mål at bekæmpe terror.
Så er det mig svært at forstå, at man vil tage nogle af de skrappeste midler i brug over for borgerne, men når det gælder skibsrederne, så vil man altså ikke forlange, at de skal søge en tilladelse, som der går ca. 14 dage, før de kan få et ja eller nej til.
Det er lidt svært for mig at forstå, at det synes man vil være et meget stort, unødvendigt bureaukrati, som man ikke skal indføre, selv om det kunne få begrænset våbentransporterne i verden og få begrænset våbentransporter, der kunne komme terrorister i hænde.
Men man vil gerne være med til f.eks. at pålægge alle banker, at de konstant skal gennemse, hvilke pengeoverførsler der sker fra danske borgere til resten af verden.
Det er svært at se sammenhængen.
Per Kaalund (S), 2004-02-26:
Danmark har i lighed med en række andre lande en restriktiv lovgivning vedrørende produktion af våben og vedrørende eksport og import samt salg af våben.
Men der har hidtil ikke været lovgivet om transport af våben mellem tredjelande, f.eks. udført af danske transportører på dansk indregistrerede skibe.
Derfor hilser vi dette lovforslag velkommen.
På mange måder lever vi jo i en urolig og usikker verden præget af borgerkrig, opstand, etniske konflikter m.v.
Det er en kendt sag, at handel med illegale våben er omfattende, og tilsvarende er også våbensmuglerier omfattende. De internationale organisationer, FN, EU, OSCE m.fl., søger at begrænse disse ulovligheder via konventioner, direktiver og vedtagelser, hvoraf kun nogle, specielt FN's, er juridisk bindende.
Danmark har en relativt lille våbenproduktion og våbeneksport.
Den danske andel måles relativt på verdensplan i promiller, men til gengæld står danske transportører for ca. 5 pct. af al våbentransport i denne verden.
Som forholdene er i dag, kan danske transportører jo transportere våben mellem lande, selv om de er omfattet af internationale våbenembargoer, bortset fra de nævnte juridisk bindende FN-embargoer.
Vedtagelse af dette lovforslag vil gøre det forbudt for danske transportører at transportere våben til lande, der er omfattet af internationale våbenembargoer, både FN, EU, OSCE m.fl.
Ifølge lovforslaget skal danske transportører, og det synes jeg er vigtigt at hæfte sig ved, også respektere de udførsels- og indførselsrestriktioner, som gælder i henholdsvis eksport- og importlandet.
Lovforslaget omfatter i øvrigt alle former for våben og krigsmateriel og gælder alle former for transport, det vil sige, uanset om det sker pr. skib, fly, tog eller på anden vis.
Lovforslaget bygger på en såkaldt forbudsmodel i modsætning til en såkaldt tilladelsesmodel, der i forarbejderne til lovforslaget har været overvejet.
Efter Socialdemokratiets opfattelse vil en tilladelsesmodel medføre et urimeligt stort administrativt besvær, være meget tidkrævende og i øvrigt svække danske transportørers konkurrenceevne også i forhold til andre transportopgaver end lige våben.
Hvor rigtig en ordning, hvorefter hver transport skulle indhente tilladelse hos de danske myndigheder, end kan være, kan vi for nærværende ikke støtte denne model.
Danmark vil med denne lov sammen med få andre lande blive et foregangsland.
Vi er bekendt med, at foreløbig kun to lande har en tilladelsesmodel, og de er så endnu længere foran, end vi er, men vi anser det for et væsentligt skridt fremad og kan på det grundlag anbefale lovforslaget.
Karsten Nonbo (V), 2004-02-26:
Det er jo korrekt, at det er et fællesskabsanliggende, at vi får kontrolleret.
Det er jo i FN, OSCE og EU, at vi skal være med og arbejde i samme retning, således at det bliver ens for alle lande.
Elisabeth Arnold (RV), 2004-02-26:
Det er fuldstændig rigtigt.
Men de lande, som ikke er omfattet af den danske lovgivning, og det er trods alt de fleste, kan jo kun kontrolleres ved, at man forøger muligheden for at håndhæve de almindelige regler.
Karsten Nonbo (V), 2004-02-26:
Men det er jo et skridt i den retning, at vi nu forbyder danske skibe at være med i den våbentransport, der foregår mellem tredjelande.
I dag er det kun sådan, at det er transport ind og ud af Danmark.
Elisabeth Arnold (RV), 2004-02-26:
Jeg synes, det ville klæde Venstres ordfører, hvis han åbent erkendte, at her laver vi nogle restriktioner på de lande, der gerne vil overholde lovene, og uanset hvad vi gør, vil der altid være lande, som vil blæse på lovene.
Og at den eneste måde, man kan formindske våbentransporterne mellem lande på, som man ikke ønsker våben til, er ved at forøge kontrollen.
Og det siger det her forslag jo ikke noget som helst om.
Det handler om, hvilke regler vi skal have for de danske transporter mellem tredjelande, men det siger ikke noget om, hvordan vi skal håndhæve reglerne, og det er jo der, det svage punkt er i hele denne her form for lovgivning.
Karsten Nonbo (V), 2004-02-26:
Jeg er nødt til at henholde mig til mine tidligere svar.
Det er, at vi gør tingene nemmere for de lovløse ved at bremse dem, der gør tingene ordentligt.
Jeg kan ikke svare andet end det, jeg mener er det rigtige, så lige meget hvor mange gange, der bliver spurgt, så er jeg nødt til at henholde mig til mit første svar.
Line Barfod (EL), 2004-02-26:
Selvfølgelig sætter det nogle begrænsninger for dem, der opfører sig ordentligt.
Det er jo også lige præcis det, vi ønsker.
Vi ønsker at begrænse våbentransporterne, vi ønsker at begrænse, at der kommer våben rundt til terrorister, til diktaturer, der undertrykker deres egne folk osv.
Det er jo det, vi ønsker at opnå.
Hvis man drager paralleliteten til, hvad det er for stramninger, som regeringen indfører i Danmark, hvor man f.eks. har været helt nede på at diskutere lommeknive, så
forstår jeg ikke, at man her, hvor vi taler om transport af våben, der virkelig kan være farlige for folk, ikke vil være med til at sætte nogle grænser, så vi får parallelitet mellem, hvad man må eksportere våben til af styrer rundtomkring, og hvad man må transportere våben til.
Karsten Nonbo (V), 2004-02-26:
Men det omvendte ville jo, som jeg siger, heller ikke løse problemet, så vi vil være lige vidt.
Jeg mener bare, at tilladelserne sætter begrænsninger for dem, der opfører sig ordentligt, som gør tingene ordentligt.
Line Barfod (EL), 2004-02-26:
Jeg er meget enig med hr. Kasten Nonbo i, at der er behov for en langt større indsats over for dem, der ikke følger reglerne, og som ikke vil følge reglerne, selv om vi strammer dem.
Men det plejer jo ikke ligefrem at være denne regerings opfattelse, at man ikke skal lave regler, der sætter grænser for de lovlydige, fordi man regner med, at nogen vil bryde reglerne.
Derfor har jeg svært ved at forstå, at det argument pludselig skal bruges, når vi taler om våbentransporter, at der stadig vil være nogen, der bryder de regler, vi fastsætter, også selv om vi strammer reglerne.
Karsten Nonbo (V), 2004-02-26:
Jeg må igen bruge det, jeg sagde før, at det jo ville være den ideelle verden, men det løser bare ikke problemet i forhold til alle andre.
Det løser som i mange andre tilfælde problemet over for de lovlydige.
Men det, der er mere brug for, er en ordentlig kontrol af de transporter, der foregår, således at vi bekæmper dem.
Villy Søvndal (SF), 2004-02-26:
Jeg vil foretrække landeformuleringen, men det er jo smag og behag.
Men jeg vil da sige, at jeg synes, at Danmark ved at følge Tyskland og Belgien tilsluttede sig den civiliserede del af verden, der prøver at forlange mere styr på våbeneksport, der jo specielt går til irregulære hære rundtomkring i Afrika og til Balkans krige osv. Så jeg vil synes, at det var et eksempel på et foregangsland, hvis Danmark tilslutter sig andre foregangslande i stedet for at være et af de fodslæbende.
Karsten Nonbo (V), 2004-02-26:
Det er selvfølgelig lidt svært at gå enegang, når der er to veje, og nogle vælger at gå ad den ene og andre ad den anden vej.
enegang.
Men kan vi så sige, at vi indtil videre følger langt de fleste?
Villy Søvndal (SF), 2004-02-26:
Hr. Karsten Nonbo kom til at sige, at Danmark ikke skulle gå enegang.
Jeg vil sådan set
bare bede hr. Karsten Nonbo bekræfte, at der et sted i bemærkningerne står, at Tyskland og Belgien har aktuelle regler om våbentransport, som indebærer krav om tilladelse til transport mellem tredjelande.
Jeg vil spørge, hvordan man kan anvende ordet enegang,
når det, at Danmark laver en godkendelsesordning, i virkeligheden betyder, at man allierer sig med så tætte naboer som Tyskland og Belgien?
Eller var det en fortalelse?
Karsten Nonbo (V), 2004-02-26:
Så skal jeg jo gå!
Det har indtil nu været forbudt for danske skibe eller andre transportmidler at eksportere våben fra Danmark til embargobelagte lande, og det vel at mærke kun, hvor embargoen har været på FN's foranledning.
Det har ikke været forbudt for danske transportører at transportere våben mellem tredjelande.
Det bliver det nu, og det er endvidere også muligt, når embargoen er bestemt af EU eller OSCE.
Det er et stort skridt i retning mod oprustning blandt diktatorer og slyngelstater.
Det kunne være fristende fra dansk side at gå enegang og forbyde al transport af alle former for våben og våbendele til langt flere lande.
Problemet er bare, at det ikke løser problemet.
Det nytter ikke noget, at vi tror, at fordi vi stopper al dansk transport, så løser det problemerne i hele verden.
Nej, vi skal gå foran, som vi gør på andre områder.
Vor opgave bliver at forblive i det fællesskab og være et hestehoved foran de andre.
Der skal være lige regler for alle lande, og skal disse strammes, så skal det gøres ens.
Denne lov lægger ikke bare op til, at forsætlige, ulovlige våbentransporter skal stoppes, men også de groft uagtsomme.
for tilladelsesordning, som man gør ved ansøgning om våbentilladelse og bæretilladelse i øvrigt.
Det kunne lyde besnærende, men problemet er, at transport er et erhverv i bevægelse.
Shippingbranchen og dens kunder skal være dynamiske, og der skal være krav om omstilling og fleksibilitet.
Det er somme tider her og nu, man skal have en transport, og det vil kræve, at danske myndigheder er vågne 365 dage om året.
Det kan selvfølgelig godt lade sig gøre, men det vil blive for dyrt i drift, og så løser det desværre ikke problemerne.
Det vil løse det på den måde, at de, som omgår tilladelser og er lovløse, blot igen vil få et forspring.
Derfor synes jeg, at justitsministeren har lagt et fornuftigt snit med det her lovforslag, og Venstre kan støtte det.
Det lovforslag, vi nu skal til at førstebehandle, er om international transport af våben.
Per Kaalund (S), 2004-02-26:
Jeg tror næppe, det totalt vil ødelægge rederierhvervet at indføre en tilladelsesordning, men det vil blive alvorligt svækket.
Man kan også se i forarbejderne og af det arbejdsudvalg, der har været om disse ting her, at det at afgøre, hvad der er en våbenhandel i en container, der indeholder en hel masse andre ting, og et containerskib, der har ganske mange ting at transportere osv., er ganske omfattende.
Den dag, hvor det via EU-systemerne, FN-systemerne osv. bliver meget udbredt, og man bliver enig om at indføre en tilladelsesordning, vil vi være positive.
Men som situationen er nu, mener vi, det vil være en alvorlig svækkelse af bl.a. rederivirksomhederne.
Villy Søvndal (SF), 2004-02-26:
Jeg kan huske, at da Socialdemokratiet var i regering, blev der udgivet en lang række pjecer om Danmark som foregangsland.
I forhold til det synes jeg måske, det var en lidt stille tale, hr. Per Kaalund fik holdt.
Ganske vist er der andre lande, der gør det, og ganske vist vil Danmark også gerne, men forudsætningen er, at det bliver i internationalt regi.
Jeg synes, at det spørgsmål, hr. Per Kaalund mangler at besvare, er: Hvis nu alle lande tænker som Danmark, hvordan bliver der så nogen sinde det flertal?
Per Kaalund (S), 2004-02-26:
Hvis man skulle rangliste nationerne i dag, så besætter Tyskland og Belgien første- og andenpladsen i den ideelle løsning her.
Jeg mener, at Danmark nu kommer på tredjepladsen blandt alverdens lande med det, vi foretager os her, og det vil smitte af mange andre steder.
Vi håber, at andre lande vil tage tilsvarende skridt som de danske på vejen mod de helt ideelle tilstande.
Villy Søvndal (SF), 2004-02-26:
Det forstår jeg sådan, at hvis der er flere lande, der vedtager noget tilsvarende, så vil Socialdemokraterne være med til at lave regler a la dem, der er i Belgien og Tyskland.
Jeg er sikker på, at hr. Per Kaalund har læst høringssvarene, hvor der er et meget skarpt høringssvar fra SiD, Specialarbejderforbundet, der peger på, at det undrer, at man slet ikke har overvejet sømændenes forhold, fordi det er meget farligt at sejle med våben.
De anbefaler helt uden forbehold en godkendelsesmodel.
Er det ikke et problem, at hr. Per Kaalund er kommet meget tættere på Dansk Arbejdsgiverforening og Dansk Industri i denne her sag end på SiD, eller er hr. Per Kaalund opmærksom på, at det måske er lidt af en vildfarelse i forhold til sådan sædvanlig orienteringssans?
Jeg synes, man kan betegne det som et beskedent fremskridt.
Det mest beskedne skridt, man overhovedet kan tage.
Og jeg er enig i, at det selvfølgelig er bedre at have et minimum af regler end ingen regler overhovedet.
Hvis man kigger på forslagets bemærkninger, der hvor konsekvenser af lovforslaget er remset op, så er vurderingen jo fra regeringens side, og det tror jeg er en rigtig vurdering, at det her ikke får de store konsekvenser.
Og det vil vi stille ændringsforslag om.
Nu kan jeg jo ikke spørge tilbage til hr. Per Kaalund, men hvis jeg havde kunnet, ville jeg have spurgt, om hr. Per Kaalund ikke også ville have støttet en sådan vurdering.
Per Kaalund (S), 2004-02-26:
Jeg vil spørge hr. Villy Søvndal, om SF betragter dette lovforslag i den udformning, det har nu, med forbudsmodellen, som et væsentligt fremskridt i forhold til de eksisterende forhold med hensyn til at begrænse illegal transport og illegal våbenhandel.
Og det vil jeg sådan set gerne høre et svar på.
Villy Søvndal (SF), 2004-02-26:
Jeg er helt enig.
Man kan sige, at det her er så langt, vi
kan komme,
men jeg er også helt enig i det, fru Elisabeth Arnold påpeger, at vi ikke dermed har løst alle problemer.
Elisabeth Arnold (RV), 2004-02-26:
Jeg anerkender fuldt ud SF's ønske om at hæve den moralske fane højt og at tale varmt for tilladelsesmodellen.
Det er da også beskrevet tydeligt i lovforslaget, hvad den vil indebære. Men jeg vil blot spørge, om hr. Villy Søvndal er opmærksom på de mange aktører i den offentlige debat, som har sagt, at heller ikke en tilladelsesmodel vil være nogen garanti for, at der ikke fortsat vil forekomme våbensmugling og transport af illegale våben mellem lande, som står på de lister, som er omfattet af embargoen.
Villy Søvndal (SF), 2004-02-26:
Justitsministerens lovforslag har til hensigt at skabe regler for transport af våben.
I dag er der regler for eksport.
Det er jo oplagt, indlysende, at der burde være ens regler; hensigten er jo præcis den samme, nemlig at undgå, at våbnene falder i de forkerte hænder. På den baggrund er det helt utilfredsstillende, at justitsministeren med lovforslaget ikke lægger op til mindst en parallelisering af reglerne for eksport og transport. Reglerne, som ministeren foreslår, er langt lempeligere end de tilsvarende regler for våbeneksport og desuden i strid med EU's adfærdskodeks fra 1998, der forpligter Danmark til at hindre »eksport af udstyr, som kan anvendes til national undertrykkelse eller international aggression eller bidrage til regional ustabilitet«.
Hvad er så det vigtige i det her?
Det vigtige er, jævnfør de korte bemærkninger både til Venstres og til Dansk Folkepartis og Socialdemokratiets ordførere, at verdens krige i stigende grad udkæmpes af irregulære hære rundtomkring i verden - vi så det på Balkan, i Bosnien, i Kosovo, i Serbien, vi har set det i Afrika i mange af de afrikanske konflikter, man ser det i Kaukasus - og derfor er det en oplagt, vigtig sag at optræde moralsk fra de lande, der har mulighed for det.
Det gør - som hr. Per Kaalund var inde på i svaret til korte bemærkninger - et land som Belgien, og det gør et land som Tyskland, der med sikkerhed har de samme overvejelser, nemlig at moral nogle gange koster lidt.
Jeg synes også, det er et underligt argument, at det her vil vi ikke, medmindre alle vil.
Jamen nogle må jo bevæge sig foran i en proces, hvis verden overhovedet skal forandres. Vi sender mange danske soldater ud internationalt.
Måske er dem, de er ude at slås med, bevæbnet med våben, der er sejlet derhen med danske skibe; vi ved det ikke.
5 pct. af våbnene er leveret af danske skibe.
Det gør det ikke alene langt farligere, end det behøvede at være, at være soldat i internationale aktioner, det gør det også farligere at være dansk sømand.
Det er derfor, henvendelsen fra SiD er interessant.
SiD, Specialarbejderforbundet, er optaget af, at vi laver en egentlig godkendelsesordning, der også vil have som sidegevinst, at danske søfolk bliver beskyttet, fordi det er farligt at sejle med våben.
Så jeg synes, at det, der står tilbage, er: Hvorfor ikke tage chancen, gøre Danmark til et land, der på linje med Tyskland og Belgien ikke er et fodslæbende land, men går foran?
Derfor vil vi under udvalgsarbejdet fra SF's side foreslå, at Danmark mindst indfører regler parallelt med Tyskland og Belgien, altså en egentlig godkendelsesmodel, og ligeledes vil vi fortsætte arbejdet med også at stramme reglerne for både eksport og transport, så vi får en egentlig godkendelsesordning, og så vi sikrer en større parlamentarisk kontrol med det her område.
Lars Barfoed (KF), 2004-02-26:
Da mit partis ordfører, hr. Helge Adam Møller, er forhindret i at være til stede, skal jeg på den konservative folketingsgruppes vegne udtale følgende: Når Danmark indgår forpligtende internationale aftaler om våbenembargo mod visse lande, så skal den forpligtelse naturligvis også gælde danske transportører.
Det må i den forbindelse ikke være afgørende, hvorvidt embargoen er indgået på den ene, den anden eller den tredje måde eller på et tredje retsgrundlag. Det foreliggende lovforslag retter op på en mangelfuld retstilstand, og den konservative folketingsgruppe støtter derfor forslaget fuldt og helt.
Per Dalgaard (DF), 2004-02-26:
Jeg ved ikke, om det er så jævnligt, det sker.
Jeg vil henholde mig til det forslag, som ligger, og som i sine hovedtræk er et ganske udmærket forslag, som vi kan forholde os til og forholde os positivt til, og hvor vi vil have et par spørgsmål udredet under selve udvalgsarbejdet.
Line Barfod (EL), 2004-02-26:
Men hvis man ikke er interesseret i, at der skal flyde våben til terrorister og diktaturer rundtomkring i verden,
hvorfor så ikke være med til at sikre, at de forbud, vi i Danmark sætter for, hvad danske skibe må medvirke til, som minimum svarer til, hvor vi ikke må sælge våben til, sådan at når vi siger, at der er nogle, vi ikke vil sælge våben til, så vil vi heller ikke transportere våben til dem? Hvorfor vil Dansk Folkeparti ikke være med så langt, så man siger, at der skal gælde de samme regler for eksport af våben fra Danmark som for, hvor danske skibe må sejle våben hen, når vi nu ved, at det jævnligt sker, at danske skibe transporterer våben?
Så kunne vi være med til at stoppe
i hvert fald den del af det.