Hanne Severinsen (V), 2003-05-07:
I 1993 var der verdenstopmøde i Wien om menneskerettighederne, og det blev vedtaget i en deklaration, at det er et legitimt anliggende for det internationale samfund at promovere og fremme alle menneskerettigheder, og selv om det anerkendes, at der er regionale, kulturelle og historiske forskelle, så er det alle regeringers forpligtelse at gennemføre menneskerettighederne.
Det blev underskrevet af alle verdens dengang 189 lande.
Derudover fik vi vedtaget nedsættelsen af FN's menneskerettighedskonvention.
Det er meget vigtigt.
Den er senere blevet bygget op med flere kontrolmekanismer til overvågning, og der er individuel klageadgang inden for det, man kunne kalde de borgerlige, politiske, klassiske rettigheder: retten til liv, frihed, personlig sikkerhed, retfærdig rettergang, ytrings-, forenings- og forsamlingsfrihed, respekt for privatlivet.
Her stiller man krav til statsmagten om at afstå fra at blande sig i den enkelte borgers rådighedssfære.
Dertil kommer så de økonomiske, sociale og kulturelle rettigheder, som stiller krav til statsmagten om at træffe positive foranstaltninger til sikring af borgernes tryghed og trivsel.
Hvad angår det sidste, så understøttes dette såvel af det arbejde, vi foretager os inden for FN-systemet, som af Danmarks prioritering af fattigdomsorientering i udviklingsbistanden. Regeringsgrundlaget slår fast, at dansk udviklingspolitik som et vigtigt mål har respekten for menneskerettighederne.
Danmark skal fortsat gå i spidsen, når det gælder om at fremme og beskytte menneskerettighederne.
På den baggrund skal vi fortsat arbejde for effektiv og uafhængig international kontrol med gennemførelse af folkeretlige forpligtelser på menneskerettighedsområdet, fortsætte arbejdet med de danske mærkesager, hvor vi fra dansk side især har arbejdet med at fokusere på den nye torturprotokol og for oprettelsen af et forum for oprindelige folk. Demokratisering og menneskerettigheder og opbygning af retssamfundet er centrale elementer såvel i multilateral sammenhæng som i den bilaterale politiske dialog.
Det er vigtigt, at vi arbejder for demokratisering og respekt for menneskerettighederne i udviklingsaktiviteterne, og at vi styrker samarbejdet med civilsamfundet. Det er vigtigt også at se det, at vi revurderer udviklingsbistanden til programsamarbejdslandene, som vi vil foreslå at man vedtager her, i en sammenhæng, og jeg mener, at fru Margrete Auken har stillet en falsk modsætning op, for vi har jo begge former for menneskerettigheder, og jeg synes ikke, at der er nogen modsætning i det.
Hensynet til menneskerettigheder, demokratisering, god regeringsførelse og folkelig deltagelse er nogle af de vigtigste tværgående hensyn i udviklingsarbejdet.
Desuden har vi hensynet til miljø og kvinder.
Al dansk udviklingsbistand skal således medtænke menneskerettighedsvinklen, herunder også de socioøkonomiske rettigheder.
Det vil jeg gerne understrege af hensyn til, hvad fru Margrete Auken netop har sagt.
For programsamarbejdslandene er der en særlig bevilling til støtte af projekter om demokrati og menneskerettigheder.
Sidst, men ikke mindst har Udenrigsministeriet oprettet
en særlig menneskerettighedsafdeling for bedre at kunne implementere alle disse målsætninger.
Menneskerettighedsenheden er ansvarlig for Danmarks menneskerettighedspolitik i internationale fora og rådgiver med hensyn til fremme af menneskerettigheder og demokrati og god regeringsførelse i udviklingssamarbejdet.
Jeg synes, at vi må kunne enes om det forslag til vedtagelse, som jeg nu vil fremsætte på vegne af Venstre, Socialdemokratiet, Det Konservative Folkeparti og Det Radikale Venstre: Forslag til vedtagelse »Folketinget tager ministerens redegørelse til efterretning og opfordrer regeringen til at styrke opbakningen til FN's menneskerettighedskonventioner ved bl.a. - at arbejde for at forbedre mulighederne for, at FN's kontrolmekanismer på menneskerettighedsområdet på forsvarlig vis kan varetage sine opgaver, - at fastholde fremme af demokrati og respekt for menneskerettighederne, herunder gennemførelsen af FN's menneskerettighedskonventioner, som et tværgående hensyn i den danske udviklingsbistand, - at arbejde for, at flere lande, herunder programsamarbejdslandene under udviklingsbistanden, tilslutter sig menneskerettighedskonventionerne, særligt tillægsprotokollen til FN's torturkonvention, - at revurdere udviklingsbistanden til de programsamarbejdslande, hvis regeringer groft og vedvarende krænker menneskerettighederne, og samtidig generelt arbejde for menneskerettighederne i udviklingsbistanden.«