Frank Dahlgaard (UP), 2000-11-10:
Jeg har allerede sagt en hel del og skal bare føje til, at når der henvises til politivedtægten som et af de steder, hvor de her sager reguleres, så har Rigsadvokaten selv sagt - og det er tilgået mig i et svar på et spørgsmål her sidste år - at såfremt der ønskes en ændring af retstilstanden på dette område, så må det efter Rigspolitichefens opfattelse ske ved en ændring af de gældende regler, og det er det, jeg ønsker.
Rigspolitichefen beskriver, at det må antages, at der efterhånden er en »common practice« på det her område, hvor der er forholdsvis vide rammer med hensyn til udstilling af billedpornografi.
Ja, det skal jeg love for!
Det er klart, at politimyndighederne skal ikke begynde at gå ind og drive politik på det her område, de afventer Folketinget, og skal der ske en miljøregulering, så vi får et mere pornofrit miljø, så er det i Folketinget, det skal ske.
Det andet med, at det er urealistisk at gøre noget ved det her, det siger man om alting, når man ikke tør gå ind i det, når man ikke tør gå op imod det, man tror er det, der giver stemmer.
Jeg tror egentlig, der er ganske mange stemmer i at gøre det muligt for børn og unge og andre at undgå at blive konfronteret med billedpornografi offentlige steder.
Så tales der om forældrenes ansvar også fra Venstre, skuffende.
Og fra CD, skuffende.
Og fra De Konservatives side, dybt skuffende.
Det er forældrenes ansvar.
Jo, men det er sandelig også Folketingets ansvar.
Herinde skulle vi være voksne, ansvarlige mennesker, som udstikker nogle rammer, og - det er rigtigt - går ind og har på befolkningens vegne en eller anden, skal vi sige, formynderisk eller enormt moralsk holdning, der ligger til grund for lovgivningen.
Sådan er det vel omkring al lovgivning.
Hvorfor skal alt være frit her?
Det er da at have et misforstået frisind; det er uansvarlighed ud over alle grænser.
Og så er der den indvending, der har været fra flere ordføreres side: Jamen vi kan jo ikke styre Internettet, og tv-kanalerne kommer dumpende ned fra himmelen, det kan vi ikke styre.
Jamen det er da en opgivende holdning.
Hvor der er vilje til at gøre noget, er der også en vej.
Man kan i dag sende mennesker til månen.
Tænk, jeg tror også, man kan regulere det, sådan at børn og unge ikke kan klikke sig ind på Internettet på pornografiske sider, og det samme kan man gøre med ukodede tv-kanaler.
Hvor der er en vilje, er der en vej.
Jeg ønsker, at vi får nogle regler på det her område.
Jeg finder det groft anstødeligt, jeg finder det kvindeundertrykkende, jeg finder det forargeligt, jeg finder det umoralsk, uanstændigt, blufærdighedskrænkende, uetisk, uæstetisk, dekadent, normløst, uansvarligt og utilgiveligt, hvis Folketinget ikke griber ind her, men bare synes, at det er udviklingen, og herregud, den må vi følge; det er lidt beklageligt, men sådan er det.
Det er ikke rimeligt.
Vi skal stemme om forslaget til vedtagelse først i næste uge, så der er tid til at besinde sig, og der er tid til at tage en debat i partigrupperne og også til for de politikere, der stadig væk har en lille smule politik i sig, at sige: Her vil jeg stemme efter min overbevisning og ikke piskes ind under partidisciplin.
Tak for debatten.