runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Svend Heiselberg (V), 2004-01-15:
Nej, det er slet ikke ubekendt.
Men det forholder sig sådan, og det ved den tidligere trafikminister, hr. Jacob Buksti, jo også, at færgeloven, som blev vedtaget i 1999, ikke blev godkendt i Kommissionen, de ville ikke anerkende den. Det er jo også derfor, den tidligere trafikminister i efteråret 2001 sendte et nyt udkast til færgelov til Kommissionen til godkendelse, og det udkast blev så senere godkendt af Kommissionen stort set uden ændringer.
Det indebar en skærpelse af den gældende lov, at det nu også var færgeruter, der bliver drevet af amter og kommuner uden støtte udefra, der skulle i udbud, ligesom udbydere ikke længere kunne stille krav om, at den nye reder overtog det materiel og det mandskab, der hidtil havde været på ruten.
Jeg synes, det er flot, hvis trafikministeren nu kan få ændret det, for det forstår jeg at der er en stor lyst til, ikke alene i Folketinget, men så sandelig også i de berørte kommuner.
Jacob Buksti (S), 2004-01-15:
Jeg vil gerne spørge Venstres ordfører, om Venstres ordfører er enig med ministeren og den konservative ordfører i, at det, vi her ser, er et fuldstændigt nybrud i forhold til det, der skete under tidligere regeringer.
Jeg har sagt, at under den tidligere regering arbejdede man målbevidst for at få en minimumsgrænse.
Jeg skal bare henvise f.eks. til Politiken
Udbudet er ikke særlig hensigtsmæssigt.
Der er ikke nogen kommerciel interesse i den slags færgeforretning.
... Målet er at sikre fri konkurrence, men det sker jo kun, hvis der er mere end én, der byder, bemærker trafikministeren.
Er det fuldstændig ubekendt for Venstres ordfører og for regeringen?
Svend Heiselberg (V), 2004-01-15:
Jeg synes, fru Margrete Auken underkender den store indsats, som trafikministeren har gjort.
Det synes jeg da godt at man, selv om man er i opposition, kan anerkende er dygtigt gjort.
Så vil jeg da gerne sige, at hvis EU skulle fungere sådan, at hvis man vedtager noget i Rådet, så er det lige meget, om landene respekterer det eller ej, hvordan skulle man så egentlig kunne lave nogle fælles regler inden for EU?
Det er vist mere politisering af nogle ting, som fru Margrete Auken giver udtryk for her.
Margrete Auken (SF), 2004-01-15:
Jeg håber, jeg får klarere og tydeligere svar i Europa-Parlamentet, end jeg kan blive udsat for her af ordførere.
Det var dog det værste vrøvl.
Jeg har jo ikke sagt, at man ikke skulle respektere reglerne, men jeg har sagt, at reglerne jo ikke er lavet af Gud.
De er faktisk lavet hen ad vejen og også på baggrund af erfaringer, der bliver taget hjem.
Her står vi faktisk med en sag, hvor der selvfølgelig er stor villighed til - det ved vi da også fra de andre lande, der har mange småøer og brug for de her ting - at få det her til at fungere på en ordentlig måde.
Indtil videre har denne her regering været så svag en forhandler, at man kun sidder med det samme, som vi faktisk havde opnået inden, nemlig de 100.000.
Det, som jeg vil spørge hr. Heiselberg om, er: Er hr. Heiselberg ikke enig med mig i, at truslen om, at EU begynder at slæbe en for domstolen, i stedet for at man får sagen forhandlet hjem, hvor den skal være, er en tom trussel?
Det vil jo ikke ske i den her sag, fordi Europa-Kommissionen naturligvis også er interesseret i, at småøer, fjorde osv. kan fungere i resten
Og det kan de jo åbenbart ikke.
i 2000
Svend Heiselberg (V), 2004-01-15:
Jeg vil gerne sige til fru Margrete Auken: Nu er det jo sådan, at fru Margrete Auken måske er så heldig at komme i Europa-Parlamentet, og i Folketinget også, men så har fru Margrete Auken jo måske mulighed for at ændre det således, at man ikke behøver at respektere de EU-retlige krav.
Og det tror jeg at fru Margrete Auken kender alt til at man skal.
Margrete Auken (SF), 2004-01-15:
Allerførst: Hvad er det, regeringen har fået hjem?
Indtil videre har den jo ikke fået andet hjem end det der med de
100.000
Lad os nu lige holde fast i det.
Vi har haft en meget svag forhandler
af sted, som indtil videre ikke har fået mere end det, der lå i forvejen.
Det synes jeg lige vi skal huske.
Men så vil jeg da godt lige spørge hr. Heiselberg: De der trusler med, at hvis ikke vi makker ret, så bliver vi slæbt for domstolen, og så bliver vi tvunget til stort set at ruinere alle danske småøer, tror hr. Heiselberg selv på dem?
Det, som var det gode argument efter udbudsrunden i 2000, var jo, at der ikke var nogen, der bød på det.
Én ting er, at man kan have noget imod EU - jeg deltager gerne i den kritik også - men så tumpede er de vel ikke, at de siger, at nu skal vi bare plyndre hele banden.
Det er jo derfor, at de der forhandlinger giver mening, fordi man kan se, at det ikke kan lade sig gøre på de vilkår.
Det, jeg vil spørge hr. Heiselberg om, er: Mener han ikke selv, at man selvfølgelig skal have en fornuftig forhandling med Kommissionen og sørge for, at det resultat, man sidder med til sidst, er et, som er til at forsvare, og som ikke handler om at nedlægge småøer i hele det europæiske system?
For det er jo fælles vilkår overalt, og derfor skal vi selvfølgelig bare arbejde videre på at få denne her sag på plads.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-01-15:
Jeg vil sige, at det, Dansk Folkeparti står og siger, er fuldstændig ubegribeligt: Man har ikke noget imod at sikre Læsøfærgen, men man vil bare ikke gøre det.
Og skulle det så ved et eller andet mirakel vise sig, at Læsøfærgen bliver reddet, er det så sandelig ikke takket være Dansk Folkepartis indsats
; de vil bare ikke have noget imod det.
Jamen hvad er det for noget?
Hvis det er sådan, at man gerne vil have, at også Læsøfærgen skal sikres, hvorfor vil man så ikke være med til at vedtage, at vi skal prøve at arbejde for det?
Det er da fuldstændig ubegribeligt.
Man vil faktisk gerne have, at vi sikrer alle 42, men hvilken trøst skal det være på Læsø, at hr. Poul Fischer siger: Jamen det er kun 5 færger, vi slagter?
Hvilken trøst giver det på Læsø?
Det er da ikke en forklaring, man kan rejse til Læsø med.
Det er uden hoved og hale; det er jeg altså nødt til at sige til hr. Poul Fischer.
Hvis Dansk Folkeparti virkelig mener, at de gerne vil sikre alle 42, så lad os da skrive på et stykke papir, at vi beder ministeren sikre alle 42, også de sidste 5.
Jeg er nødt til at sige, at Dansk Folkepartis politik på det her område er fuldstændig uforklarlig og ubegribelig.
Svend Heiselberg (V), 2004-01-15:
Jeg tvivler ikke på, at Enhedslisten beklager det, men realiteterne er jo sådan, som jeg har skitseret, at den nuværende regering har forsøgt at imødekomme flest mulige rederier her i landet ved, at trafikministeren har arbejdet med Kommissionen om at få en ændring i forhold til det, der oprindelig forelå fra den tidligere regering.
Poul Fischer (DF), 2004-01-15:
Jeg mener nu ikke, det er uforklarligt.
Vi vil hellere være med til at sende ministeren til Bruxelles for at få noget igennem, som er realistisk. Skulle der komme udbud af de fem ruter, der er tale om, så mener vi også, at det er ruter, der er kapable til at komme i udbud.
Men skulle ministeren komme hjem med et resultat, der bevirker, at de ikke skal i udbud, har vi ingen problemer med det.
Hvis hr. Søren Søndergaard har fulgt udviklingen hen over 2003, og hvad der er sket på det område her, var det i sommeren 2003 i spil, at færgeruter med under 1 mio. euro i tilskud og med 100.000 passagerer ikke skulle i udbud.
Efterfølgende blev de 100.000 passagerer gjort til et problem
, men når man ser skrivelserne fra Læsø Kommune og Nordjyllands Amt, er de store problemer medarbejderne på Læsø og materiellet, som er vurderet til 125-130 mio. kr., og som man står med, hvis man ikke selv vinder den licitation, der eventuelt måtte komme
Dansk Folkeparti har forholdt sig til det realistiske i, at ministeren skal arbejde for, at de medarbejdere, der i dag er ansat på f.eks. Læsøfærgen, og det materiel, der tilhører Læsøruten, indgår i et udbud.
Det anser vi for at være mest realistisk.
Søren Søndergaard (EL), 2004-01-15:
Vi er jo flere, der har stillet spørgsmålet til hr. Ikast om, hvad grunden er til, at man har valgt det her meget moderate forhandlingsudgangspunkt.
I stedet for ligesom effektivt at gøre noget ved problemerne vælger man det her meget moderate udgangspunkt.
Der svarer hr. Ikast så: Hvis man tager det her udgangspunkt og kommer hjem og har fået det igennem, så kommer ministeren hjem med en succes, men hvis man derimod havde krævet noget mere og ikke kunne få det igennem, ville ministeren komme hjem med en skandale.
Det er nogenlunde ordret, hvad hr. Ikast sagde. Det får mig så til at spørge: Er det her udelukkende et spørgsmål om valgtaktik?
Er det derfor, at man har lagt sig fast på det her moderate udgangspunkt?
Kaj Ikast (KF), 2004-01-15:
Jeg siger, at 1 mio. euro er nok det rigtige.
Det er min fornemmelse, men jeg sidder ikke med ved forhandlingerne.
Det gør ministeren, og det gør embedsapparatet.
Og de kan bedre, når de er på stedet, finde ud af: Hvad er den rigtige grænse, vi kan komme igennem med for hele Europa?
Hvad er det rigtigste?
For Danmark ser jeg det her som det rigtige.
Jeg synes, det passer.
Og så kan man sige på Læsø, at det er helt forkert.
Jeg tror, de får billigere priser.
Og når ministeren nu kæmper for, at de får lov til at beholde personalet og det materiel, der er til rådighed, så har han faktisk gjort ret meget for Læsø.
Nu har jeg nævnt det.
Margrete Auken (SF), 2004-01-15:
Det, ministeren indtil videre er kommet hjem med, er vi jo enige om ikke er godt nok, for det er de 100.000.
Det er ikke godt nok.
Det andet har vi jo, og resten håber vi at få, men vi har det jo ikke endnu.
100.000 er ikke godt nok.
Det er vi da enige om.
Vi skal have den anden begrænsning ind, ellers er der ret mange af de færger, der er prisgivet.
Det går jeg ud fra at vi er enige om.
Så spørger jeg, når nu hr. Ikast bruger formuleringen at komme hjem med noget, der er bedre, hvad betyder så bedre?
Hvis det er bedre at få en højere grænse end den ene million, er det for ydmygt at starte med at sige 1 mio. Hvis man derimod mener, at det er bedre - undskyld, jeg nævner Læsø, men det er den rute, hvor vi endnu ikke har set, hvordan det bliver - at komme i udbud, hvilket man har sagt til bornholmerne, kan man da ikke komme med formuleringen at komme hjem med noget, der er bedre.
Så skal man da som udgangspunkt starte med at sige: Vi slås også for det.
Kaj Ikast (KF), 2004-01-15:
Jeg vil gerne sige til fru Margrete Auken, at jeg har overhovedet ikke omtalt Læsøfærgen, ikke en eneste gang, og den var ikke omfattet af de små øer, som jeg var med til at arbejde med i sin tid.
Jeg har talt om det niveau, som ministeren er kommet hjem med, og det niveau, ministeren er kommet hjem med, føles, som om det ligger rigtigt.
Det er deromkring, vi skal søge.
Så kan det godt være, at fru Margrete Auken siger, at det skal være 1,1 mio. euro i stedet for 1 mio. euro.
Jamen det tør jeg ikke at sige, for jeg har ikke siddet med ved forhandlingerne om det.
Det har embedsværket, der sidder dernede i hjørnet, og de kender alle de andres synspunkter.
Det kan da godt være, at når Danmark har fået det her igennem, er der nogle lande, der gerne vil have en bedre løsning, og måske kan de få den igennem.
Det tør jeg ikke at sige, men så vil jeg da ikke forhindre ministeren i at gå ind i en forhandling der.
Men jeg synes, at det, der stå i det her forslag til vedtagelse, er meget væsentligt, nemlig at der skal arbejdes for, at både materiel og personel skal overtages af rederen.
Det er jo det samme forhold, som vi i mange år har haft i andre sammenhænge, nemlig inden for busmarkedet, hvor det er helt normalt.
Der har det kørt ganske godt.
Margrete Auken (SF), 2004-01-15:
Jeg har også haft svært ved at forstå det.
Jeg synes, at hr. Ikast svinger mellem at sige, at det her er det, vi kan opnå, for så lige efter at sige, at det er her, grænsen skal ligge.
Hvis man nu går ind for, at det er fornuftigt med udbud, hvis de er store nok, så spørger man: Hvor er grænsen henne?
Det kan da godt være, at man kan få fordele for Læsø ved at få det i udbud.
Det er jo derfor, man gør det.
Man gør det jo ikke for at gavne andre end beboerne, og det skal man huske.
Jeg kan ikke høre i hr. Ikasts udspil, om det handler om, at Det Konservative Folkeparti mener, at grænsen ligger rigtigt, eller om det handler om, at det er det, vi i øjeblikket mener at vi kan få.
Hvis det er det sidste, er jeg da enig med hr. Albrechtsen i, at det ikke er så fikst at starte med at gå ud med sine minimumskrav i stedet for at gå ud med det høje krav og så kunne forhandle nedad.
Så kan man da kun havne i den samme ynk som sidst, hvor vi kun fik de 100.000 og ikke fik andre begrænsninger. Enten fastsætter man kravene så højt, som man mener de skal ligge, eller også lægger man dem ikke, fordi man ikke mener, de skal ligge højere end der, hvor de er.
Er Det Konservative Folkeparti fuldt tilfreds med det, og mener man, at det er en fordel for Læsø, at det kommer i udbud?
Kaj Ikast (KF), 2004-01-15:
Det lyder meget smigrende, men det er jo ikke så tilfældigt, som hr. Keld Albrechtsen vil gøre det til.
Det har været forhandlet i Coreper, det har været forhandlet med de forskellige embedsmænd, med Kommissionen, med de forskellige kommissærer i de forskellige udvalg, og der har man en meget stærk fornemmelse af, når man først har siddet dernede som embedsmand i mange år, hvor niveauet ligger.
Så kan hr. Keld Albrechtsen sidde herhjemme med klare øjne og se lyset forude og mene, at alle andre er dumme.
Men man skal nu en gang imellem høre efter, hvad de, der virkelig arbejder med det og er vant til at finde ud af, hvor niveauet ligger, og hvad vi kan komme igennem med, siger.
Det er det råd, ministeren har fået.
Jeg synes, det ligger på et ganske naturligt niveau, når man kigger ud over resten af EU.
Vi har nemlig chancen for, at de helt små øer er reddet fra disse specialordninger, men når vi kommer op på de andre størrelsesordener, er det helt naturligt med et udbud.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-01-15:
Hr. Kaj Ikast har utvivlsomt utrolig mange erfaringer som minister.
Hr. Kaj Ikast siger, at man må tage udgangspunkt i det realistiske, altså i det, som man fornemmer at man kan få igennem, men hr. Kaj Ikast har jo selv sagt, at det kender vi ikke noget til endnu, fordi det faktisk er Danmark, der spiller en afgørende rolle i at fastlægge, hvor de lande, der er interesseret, vil lægge sig, og at det endda kan være, at de lande vil kræve forbedringer af det danske udspil.
Hr. Ikast sagde selv, at det endda kan være, at de vil gøre det bedre end det, hr. Ikast har foreslået, men hr. Ikast vil ikke selv lægge ud med at gøre det bedre.
Det er simpelt hen dårligt arbejde, hr. Ikast lægger op til.
Hr. Ikast har ikke undersøgt sit terræn.
Han ved rent faktisk ikke, hvor det punkt ligger, hvor man kan få det igennem, og så begynder han at give køb på forhånd.
Det er ikke ret dygtigt.
Man må kunne gøre det lidt bedre - for nu at citere en tidligere statsminister.
Kaj Ikast (KF), 2004-01-15:
Der er bl.a. den forskel på hr. Keld Albrechtsen og mig, at jeg har været minister.
Jeg har siddet og forhandlet de her sager nede i EU, og jeg ved, at når man har fundet et niveau, som man har en chance for at komme igennem med, skal man lade være med at sige, at så vil man også have det og det, inden man ved, hvor de andre lande står.
Jeg synes, det er en uhyre fornuftig taktik, ministeren har valgt.
Han ved, at han kan komme igennem med om ikke det alt sammen så det meste af det.
Hvis han derimod skulle følge hr. Keld Albrechtsen, vil han komme derned med noget, som endnu ikke har været forhandlet.
Skal han så komme hjem med en skandale, fordi han ikke har fået noget igennem?
Jeg synes, det er et naturligt niveau, ministeren har forhandlet sig frem til, og derfra skal der være udbud. Derfor tror jeg, at Finland vil støtte det, at Grækenland vil støtte det, at England vil støtte det, at Irland vil støtte det, og det vil stille og roligt komme på plads, måske med enkelte forbedringer
Keld Albrechtsen (EL), 2004-01-15:
Det er ganske svært at forstå tankegangen i det, hr. Ikast siger, for hr. Ikast siger, at det er Danmark, der ligger i front i feltet af de lande i EU, der er interesserede i det
Hr. Ikast går så ud fra, at de andre lande ikke vil gå under Danmark, så det altså er Danmark, der lægger niveauet, men hvorfor lægger Danmark så ikke ud med at sige til sine samarbejdspartnere: Vi vil godt have alle 42 med, så vi foreslår f.eks. 2 mio. euro som grænse, for det sikrer, at Læsøfærgen ikke skal i udbud? Som hr. Kaj Ikast fremstiller det, vil der faktisk være mulighed for at skabe alliancer med andre EU-lande i forhold til det niveau, Danmark spiller ud med.
Det, hr. Ikast siger, er jo i virkeligheden, at Danmarks forhandlingsstrategi, hvis man vedtager hr. Ikasts eget forslag, er temmelig tåbelig, fordi man på forhånd har afskåret sig fra efterfølgende at forbedre det.
Jeg vil godt bede hr. Ikast forklare, hvorfor han på forhånd vil begå en sådan fejltagelse.
Poul Fischer (DF), 2004-01-15:
Jo, jeg kan kun bekræfte, at sådan er det, såfremt der er et tilstrækkeligt antal bydende.
Svend Heiselberg (V), 2004-01-15:
Nu er det jo ualmindeligt, at Venstrefolk er imod udbud og liberalisering i det hele taget, men jeg vil gerne spørge hr. Poul Fischer, om det ikke er almindeligt, at når noget går i udbud, får man i reglen lavere priser på grund af, at man får konkurrence osv.?
Poul Fischer (DF), 2004-01-15:
Dansk Folkeparti påstår ikke, at der er penge at spare, for det er vel kun licitation på et efterfølgende tidspunkt, der kan vise det.
Men vi har forholdt os til, hvad der er realistisk, og vi mener, at læsøboerne og de skrivelser, vi har fået fra Nordjyllands Amt og Læsø Kommune, giver udtryk for, at det vil give voldsomt store problemer - dels at de skal i udbud, men ikke mindst det faktum, at hvis de ikke selv vinder licitationen, er der ikke nogen til at overtage færgerne, og det bliver et stort problem for Læsø, hvor alle medarbejderne bor.
Derfor har vi valgt at prioritere.
I det forslag til vedtagelse, der er fremsat, beder vi ministeren arbejde for, at på de færgeruter, der eventuelt måtte komme i udbud, bliver materiel og medarbejdere overdraget.
Man kunne måske have gået et skridt videre, men det er jo en prioritering.
Bjarne Laustsen (S), 2004-01-15:
Vi har jo set tidligere, at et udbud rent faktisk har kostet penge.
De penge skal jo betales af nogen, og hvis det ikke er læsøboerne, der skal betale dem, spørger jeg, om Dansk Folkeparti vil garantere, at det heller ikke sker.
Et af de allerstørste problemer er jo, at vi ikke kan bruge virksomhedsoverdragelsesloven til at sige, at medarbejderne skal gå med over, og at de to færger skal med over i den nye konstruktion.
Der er ingen forpligtelse til det, men er det ultimativt for Dansk Folkeparti?
Hvis ministeren kommer hjem og siger, at grænserne kan han ikke røre ved, men han kan heller ikke få overdragelse af mandskab og materiel igennem, betyder det så, at Dansk Folkeparti står af og er enige med den øvrige opposition?
Hvordan forholder det sig?
Der er flere forskellige elementer i sagen, og derfor er det da interessant at vide for Læsø, hvordan og hvorledes Dansk Folkeparti står i sagen. Hidtil har vi stået last og brast og sagt, at der var
ikke nogen penge at spare.
Men nu tror man, der er penge at spare, og hvis det modsatte viser sig, må Dansk Folkeparti jo tage det på sin kappe og være med til at holde Læsø skadesløs.
Poul Fischer (DF), 2004-01-15:
Hr. Bjarne Laustsen spørger, om vi vil være med til at garantere læsøboerne, at de ikke lider noget tab ved en eventuel licitation.
Jeg forstår det overhovedet ikke.
Hvordan kan der blive tale om et tab?
Jeg går ud fra, at de, der driver ruten i dag, byder på den ud fra de priser, de har i dag, for dem er man jo altid sikker på.
Den eneste omkostning, man kan risikere at blive påført yderligere, er til udbudsmateriale og licitation og de annonceringer, der hører med.
Hvis der kommer andre på banen og byder til lavere priser, må det jo alt andet lige være ren gevinst.
Bjarne Laustsen (S), 2004-01-15:
Det må være sket et eller andet i Dansk Folkeparti hen over julen og årsskiftet.
Jeg ved ikke, hvem der har slået hovedet eller slået en kolbøtte, men i hvert fald var det sådan tidligere, hvis vi skal bore lidt i det - det er jo en meget vigtig debat i dag, også om hvem, der har sagt hvad og har gjort hvad tidligere, osv. - at fru Colette Brix var helt nagelfast: Der er ingen grund til at sende Læsøfærgen i udbud.
Jeg har forstået, at tidligere var det sådan, at alt, hvad der kom fra EU, var Dansk Folkeparti imod.
Men nu er man for, og derfor er det jo interessant at vide, hvad det er, det skal bruges til. Hvis jeg forstår ordføreren ret, må det vel være sådan, at Dansk Folkeparti mener, at der er penge at spare ved at udlicitere Læsøfærgen, men hvilken garanti har hr. Poul Fischer fået i forbindelse med forhandlingerne med trafikministeren om det spørgsmål? Jeg vil også godt spørge: Hvis det viser sig, at det bliver dyrere at drive færgen til Læsø i fremtiden, vil hr. Poul Fischer så garantere selskabet og læsøboerne, at de bliver holdt skadesløse, hvis det viser sig, at det rent faktisk bliver dyrere som følge af et udbud?
Er det med i de krav, man har stillet til trafikministeren?
Poul Fischer (DF), 2004-01-15:
Jamen hvis der er fem ruter af de 42, der skal i udbud, er det jo rimeligt nok, at det er dem, der er tale om.
Men skulle det efterfølgende vise sig, at det kun er de selskaber, som betjener ruterne i dag, der byder, hvad er så konsekvensen af det? Den værst mulige konsekvens er, at man har haft omkostninger til et udbudsmateriale og må konstatere, at der ikke er bydende til den form for færgeruter, og skulle der vise sig at være det, får man de fordele, der kan være ved at afholde en licitation.
Margrete Auken (SF), 2004-01-15:
Det sidste er jo helt rigtigt, men hvad nu, hvis det viser sig ikke at blive sådan?
Med Bornholmstrafikken var vi jo sikre på, at vi var i en reel udbudssituation, og vi havde de fordele, der er af et udbud.
Men med Læsø, med de fem færger, der er tale om her, har vi jo ikke den samme sikkerhed, og det svar, jeg får nu,
er lidt uhyggeligt.
Grunden til, at vi overhovedet diskuterer det her, er jo, at den mildt sagt mislykkede udbudsrunde i 2000 var dyr for alle småøerne.
Når vi har gode chancer for at komme igennem i Kommissionen med bedre vilkår, skyldes det, at det kan alle andre også se, og så er spørgsmålet bare, om ens krav er relevante nok.
Derfor er spørgsmålet til Dansk Folkeparti: Hvordan vil man sikre, at denne regering slås på et relevant og tilstrækkelig stærkt niveau?
Er man sikker på, at de fem ruter kan klare sig i et udbud?
Hvis de ikke kan det, er det da for tumpet, at man gør det, så det bare bliver dyrere, og vi får et lige så dårligt resultat, som vi fik med de ruter, der var i udbud i 2000.
Poul Fischer (DF), 2004-01-15:
Fru Margrete Auken spurgte, hvordan man kunne være sikker på at få noget, der er godt nok.
Jamen fru Margrete Auken har jo været med til at lave udbudsmateriale til Bornholmstrafikken, og det er jo reelt den samme procedure, man skal igennem, måske på et lavere niveau.
Hvis Læsøfærgen skal i udbud, går jeg ud fra, at det udbudsmateriale, der bliver lavet, selvfølgelig bliver med sejlplaner, der svarer til dem, man har i dag, og derfor vil befolkningen reelt også være sikret den samme kvalitet, den har i dag.
Men hvad nu, hvis der skulle ske det, at der reelt ikke er nogen bydende ud over dem, der er i dag?
O.k., så har det kostet udarbejdelsen af udbudsmateriale og afholdelse af licitation, og så er der jo ikke sket noget særligt.
Men skulle der komme fire eller fem bydende, eller hvad ved jeg, og det betyder mindre udgifter for Læsø Kommune, har licitationen jo vist sig at være nyttig.