Keld Albrechtsen (EL), 2004-06-01:
På den høring om gensplejsede planter og sameksistens, som udvalget arrangerede, gav den østrigske ekspert, dr. Werner Müller, udtryk for det synspunkt, at for at styre og forhindre spredning er man faktisk nødt til at tage stilling til hver enkelt mark og fastsætte spredningsgrænsen ud fra en vurdering af forholdene på den enkelte mark og nabomarkerne, men det kræver, som dr. Werner Müller påpegede, en relativt stor computermodel.
Det er muligvis teknisk fremkommeligt, mmenesket har sendt sig selv til Månen, og det var en computermæssig bedrift, så derfor kan man godt forestille sig, at dr. Müllers forslag rent faktisk kan gennemføres.
Han påpegede også, at hvis man skal have en forsvarlig godkendelsesprocedure, er den nødt til at ligge hos staten eller i hvert fald på delstatsniveau.
De vidtløftige bemyndigelser og meget generelle regelsæt, som det er overladt til de enkelte landmænd selv at administrere, sådan som der er lagt op til her i Danmark, er efter min overbevisning - det var også dr. Werner Müllers synspunkt, og det byggede på ægte østrigsk grundighed, bl.a. konkrete interviewundersøgelser i Østrig osv. - en uforsvarlig model, der nu er lagt ind i det lovforslag, som et flertal her i Danmark vil gennemføre.
Men det er stadig ændringer af en uforsvarlig administrationsmetode, som ikke vil forhindre spredning, men kun muligvis udsætte spredningens omfang og kun i tilfælde af, at der kun bliver tale om meget beskedne mængder.
Det sætter man så sin lid til.
Ministeren har sat sin lid til, at det ikke vil være mere end 10 pct. af en given afgrøde, der vil blive dyrket i gensplejset form.
Erfaringerne fra udlandet viser imidlertid, at hvis der først går gmo i en afgrøde, for at sige det på den måde, kan det hurtigt blive langt over 10 pct., for hvis disse store selskaber først får tilladelse, skyer de ingen midler med hensyn til at lave kontrakter med landmænd - kontrakter, som disse landmænd senere ofte bitterligt fortryder at de nogen sinde har indgået, og som fører til gruopvækkende retssager som dem, vi kender det fra Amerika, og som nu også er på vej i Spanien. Jeg synes, det er beklageligt, at der er blevet indgået dette forlig.
Jeg synes ikke, at grundlaget for at gøre det var tilfredsstillende gennemarbejdet, og jeg synes især ikke, der var nogen grund til det hastværk, al den stund gmo-moratoriet i EU stadig står på benene, og at der ville have været tid til, at der kunne ske en langt nærmere gennemgang af tingene til efteråret. Jeg synes, at Det Radikale Venstre, Socialdemokratiet og SF har begået en politisk fejltagelse, men jeg håber, som hr. Nicolai Wammen pointerede, at man dog vil stå fast på, at man faktisk ikke ønsker, at disse afgrøder skal ud på vores marker, eller at det overhovedet bliver nødvendigt at bruge loven i praksis.
Hvis alt går så vel, at moratoriet stadig eksisterer om 2 år, udløber loven forhåbentlig under en socialdemokratisk ledet regering, og så vil det ikke være nødvendigt at vedtage en tilsvarende lov som den, vi står med her i dag.
Men det er selvfølgelig et optimistisk fremtidsperspektiv, jeg her fremlægger.
Det kan jo gå galt, moratoriet kan blive knækket af Europa-Kommissionen, for
der er ikke nogen demokratisk beslutningsprocedure, når det gælder godkendelse af gmo i EU.
Det kan godt vedtages af et mindretal imod et flertal - en noget absurd fremgangsmåde i et forum, der skulle være demokratisk.
Der var en ordfører - jeg tror, det var hr. Thor Gunnar Kofoed - der kom til at sige, at nu har man jo sikret forbrugerne frit valg på grund af mærkningen.
Jeg må erindre hr. Thor Gunnar Kofoed om, at det lige præcis er, hvad man ikke har sikret.
Hvis vi får gmo-foderafgrøder ind i Danmark, roer f.eks., og køerne spiser de roer, skal det kød, som kommer til at ligge i frysedisken eller køledisken i Brugsen, altså ikke mærkes med, at der har været gmo i foderet.
Det samme er tilfældet, når det er æg, mælk, ost osv., de skal heller ikke mærkes, og det vil sige, at langt hovedparten af de produkter, hvor der indgår gmo i fødekæden, rent faktisk ikke skal mærkes.
Det var en meget forkert udtalelse, hr. Thor Gunnar Kofoed fremkom med, og jeg håber, at han vil undskylde den.
Man skal i hvert fald ikke sige uimodsagt fra denne talerstol, at forbrugernes frie valg nu er sikret sikret, for det er præcis det modsatte, der er sikret.
Det, der er sikret med EU-lovgivningen, er, at forbrugerne ikke kan se, om foderet har været gensplejset.
Vi synes, det er en meget beklagelig sag, og vi håber, at de partier, der støtter moratoriet, vil holde fast i det, så vi ikke kommer i den situation, at vi skal klamre os til det lovforslag, som nu bliver vedtaget på fredag.
Vi vil sætte vores lid til, at vi kan undgå nogen sinde at skulle anvende loven i praksis her i Danmark, men det forudsætter, at vi i den periode frem til det tidspunkt, hvor striden kommer til at stå i EU og her i Danmark, fastholder, at så længe EU ikke har været i stand til at vedtage ordentlige regler vedrørende erstatning, og så længe mærkningsproblemerne ikke er løst, skal der i hvert fald under ingen omstændigheder gives slip på bremsen.
Hvis der bare er et flertal i Folketinget, der vil fastholde den linje, er der stadig håb om, at vi kan undgå problemet her i Danmark.
Jeg vil godt slutte med at spørge ministeren med hensyn til overvågningsprogrammet.
Hvis vi f.eks. kommer i den situation, at der bliver tale om roer, bliver det altså roer, der skal sprøjtes med Roundup, fordi det er den dårlige første generation.
Det vil sige, at så skal vi til at sprøjte Roundup ud, og hvilken kontrol vil der så blive med hegn og omgivelser osv. i den forbindelse, og hvilken kontrol vil der blive med nedsivning til grundvandet i den forbindelse?
Jeg synes, der er mange problemer, som specielt knytter sig til lige præcis den type gensplejsede organismer, lovforslaget er møntet på, men som der ikke er taget højde for.
Som dr. Müller helt korrekt påpegede på høringen, er der i EU-godkendelsessystemet en række kæmpehuller, så der kan godkendes gensplejsede organismer, som rent faktisk er giftige.
Der bliver ikke lavet nogen giftighedsvurdering, før man godkender den, man vedtager bare, at det og det ikke er til skade for sundheden og miljøet.
Det er et standardgummistempel, som Kommissionen forsyner alle gmo-ansøgninger med: Dette er ikke til skade for sundheden og miljøet.
Men dr. Müller dokumenterede faktisk, at der er kæmpehuller i dette godkendelsessystem.
Giftigheden og det, man kalder cellebiologien, altså hvordan gmo'er påvirker levende celler, det tager man overhovedet ikke højde for.
Jeg synes, vi er ude på den tynde is.
Vi risikerer, at i og med at man ikke har villet følge den østrigske model med bl.a. gensplejsningsfri zoner, kommer vi ud i noget, som kan få konsekvenser, som det måske i bedste fald vil tage lang tid at genoprette, og som i værste fald vil medføre uoprettelige skader på vores dyrearter, vores natur, vores miljø og vores sundhed og også give meget store problemer for de økologiske landmænd.
Jeg forstår såmænd godt, at interesseorganisationer kan føle, at de står i en situation, hvor de er nødt til at rose et stykke arbejde, som ikke blev helt så slemt, som de i allerværste fald havde frygtet.
Det forstår jeg godt, det er interesseorganisationers måde at arbejde på, men det er jo ikke det samme som at sige, at resultatet er forsvarligt.