runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anders Samuelsen (RV), 2004-01-21:
Jeg ser det jo bare fra borgerens synsvinkel, og borgeren er da ligeglad med, om det er en afgift eller en skat, eller hvad det er.
Det er det, der er tale om.
Og det, regeringen solgte sig på ved sidste valgkamp, var at beskytte borgerne mod nye mærkværdige opfindelser og måder, hvorpå man kunne få penge ud af borgernes lommer.
Hvor de penge så går hen,
er sådan set lige meget set fra borgerens synsvinkel.
Faktum er bare, at de ryger ud af borgernes lommer.
Det, der er problemet for regeringen i denne her sag, er, at den, når det gælder aktie- og kapitalindkomstbeskatningen, hvor der er nogle, f.eks. Det Radikale Venstre, der har kæmpet for en markant forenkling - De Konservative har også kæmpet for det, inden de kom i regering, så er de holdt op med det, efter at de kom i regering - er imod på grund af skattestoppet.
Men på det her område står man lige pludselig op og siger: Nej, nu kan det være det samme, her er det o.k. osv. Virksomhederne bliver så nævnt her, når vi pålægger dem at betale noget, f.eks. betale for forureningen, men der er det jo sådan, at forureneren betaler.
Det er imidlertid ikke sådan, at de her 1,2 millioner mennesker, som ikke agter at benytte sig af det tilbud - sådan ser det ud på nuværende tidspunkt - har forurenet nogen steder.
De har ikke noget, de skal betale for; de bliver i det her tilfælde bare pålagt at betale forureningsafgiften, dvs. administrationsomkostninger.
Det er jo det, der er problemet, og det er det, jeg synes ministeren burde svare på.
Hvorfor er det ikke et brud på skattestoppet?
Sådan føles det vel for borgeren, er det ikke rigtigt?
Lars Barfoed (KF), 2004-01-21:
Jeg vil stadig væk slå fast, at Erasmus Montanus ikke har levet forgæves.
Men jeg synes ikke, at hr. Anders Samuelsen svarede på sammenligningen med virksomheder, som vi pålægger nogle byrder og dermed nogle omkostninger, og så bliver de omkostninger aflejret i de priser, kunderne skal betale.
Den sammenligning synes jeg ikke rigtig at hr. Anders Samuelsen reflekterede på.
Jeg gør mig ikke forhåbninger om, at hr. Anders Samuelsen gør det i anden omgang.
Lad mig så spørge om noget andet og nærme mig det fra en anden vinkel: Er hr. Anders Samuelsen ikke enig med mig i, at skatter og afgifter må være nogle betalinger, der sker til en offentlig myndighed, til en kommune eller staten?
Det er der jo ikke tale om her.
Ergo, for at blive i Erasmus Montanus-jargon, kan det her ikke være en skat eller en afgift.
Anders Samuelsen (RV), 2004-01-21:
Sådan kan man jo blive ved med at argumentere.
Det har vi også hørt regeringen gøre i de sidste par uger omkring takstforhøjelser på den kollektive trafik og takstforhøjelserne på daginstitutionerne, vi har hørt den sige, at det ikke har noget som helst med skat at gøre.
Men i husholdningsøkonomien er det altså penge ud ad vinduet.
Sådan er det.
Det er øgede leveomkostninger.
Jeg troede, at det, denne regering var sat i verden for, var at beskytte borgerne mod øgede omkostninger.
Men det gælder så, ved vi nu, ikke for daginstitutionernes vedkommende, det gælder ikke for den offentlige transports vedkommende, og det gælder så heller ikke på det her område, for det er ikke en skat efter en eller anden principiel mærkværdig definition af det.
Her er det ikke en skat, men det er det så på den anden side, hvis man påfører en omkostning i samme størrelsesorden på aktie- og kapitalindkomstområdet.
På det her område kan man tillade det, fordi man har en teknisk definition af, at det ikke er det, man kan kalde en skat.
Gad vide, om ikke borgeren er fløjtende ligeglad.
Summa summarum er, at det er 35 kr. i ekstraudgifter.
Det kan man sige er lidt, men på det ene område mener regeringen, at det er rigeligt til at bryde skattestoppet, på det andet område er det ikke nok.
Flemming Oppfeldt (V), 2004-01-21:
Jeg ønsker at spørge Enhedslisten, om Enhedslisten ikke synes, der er et andet sympatisk træk.
Et er, at man individuelt betaler for sin egen flytteomkostning, hvis man vil ud, men er det ikke et sympatisk træk ved dette forslag, at det jo i virkeligheden er en solidarisk ordning, at alle bidrager til etablering af denne flytteomkostning svarende til - for et gennemsnitligt medlem, der har 15 år tilbage i Lønmodtagernes Dyrtidsfond - 2,60 kr. om året? Er det en meget stor byrde for en lønmodtager i dag, som får denne flyttefacilitet, 2,60 kr.?
Det er det, vi diskuterer i dag.
Ole Sohn (SF), 2004-01-21:
Det er naivt at tro, at folk, der i forvejen investerer pensionspenge, kan overskue det.
Det er jo derfor, at man som regel sætter pengene ind i det pengeinstitut, som man i øvrigt har sine penge i, og lader dem forvalte dem uden overhovedet at have noget kendskab til, hvad der egentlig foregår.
Man har tillid til dem.
Det, der er problemet, og det, Forbrugerrådet i øvrigt ikke kan komme igennem med over for Finansrådet, er at få et gennemskueligt system, som gør, at folk kan gennemskue, hvad omkostningerne er.
Det vil Finansrådet ikke, fordi der er utrolig mange penge i det her.
Det er ikke bare millioner, men milliarder, der er i det her.
Derfor er det utrolig vigtigt, at vi som lovgivere er med til at sikre, at folk får et så oplyst grundlag som muligt.
Nu har vi en mulighed for det, hvor vi har den bedste og største investor i Danmark, den bedste forvalter, og for at undgå, at vi lader den organisation forbløde, mener jeg, at det vil være fantastisk, hvis vi kan blive enige om ligesom at lave et forbillede for den øvrige branche.
Lars Barfoed (KF), 2004-01-21:
Jeg synes bestemt, at det er godt at kigge den finansielle sektor i kortene, ikke mindst, at de mennesker, der skal træffe beslutninger på markedet, har mulighed for at kigge aktørerne nærmere efter for at vurdere, hvem der er bedst.
Det er jo det, der får konkurrencen til at virke.
Konkurrencen virker jo ikke, hvis der ikke er en gennemskuelighed og gennemsigtighed på markedet, for så kan folk jo ikke træffe optimale beslutninger.
Det er også derfor, at det er et mere generelt spørgsmål; det er i virkeligheden slet ikke et spørgsmål, der har lige præcis med denne sag at gøre.
Denne sag påvirker jo kun marginalt folks beslutninger om at vælge pensionsselskab eller depot til deres opsparing, fordi folk jo i forvejen fuldstændig frit kan vælge, hvor de vil placere deres penge bortset fra, når det gælder LD.
Derfor er det naturligt, at de også skal kunne træffe beslutningerne, når det gælder LD.
Hvis det forholder sig sådan, at LD er det bedste sted at have sine penge stående, er hr. Ole Sohn vel enig med mig i, man jo bare kan beslutte at lade sine penge blive stående, større er problemet jo ikke.
Ole Sohn (SF), 2004-01-21:
Jeg betragter ikke det, at man giver mulighed for at flytte, som en stor sag, i forhold til hvad der i øvrigt er gældende.
Men jeg mener bare, at når vi har lejligheden til at kunne lave et system, som måske oven i købet kan danne skole for den øvrige branche, skal vi benytte os af lejligheden.
Og jeg mener faktisk, det er utrolig vigtigt, for LD spiller en særlig rolle i samfundet.
Det er den største investor i dansk erhvervsliv.
Når vi tager det som udgangspunkt, er der under ingen omstændigheder nogen som helt begrundelse for at ændre på LD's grundlag.
Der er ikke noget af det, der vil styrke LD, tværtimod.
Når man så alligevel gør det, så er det, jeg siger
, at så må vi da i det mindste kunne blive enige om at lave et forbrugeroplysningsarbejde, som gør, at de folk, der overvejer at flytte - af private grunde eller spektakulære grunde eller det selv at sidde og jonglere med pengene - ved, at de bliver oplyst om, hvor de kan få noget, der er bedre, hvis de kan få det nogen steder, eller hvor de kan få det mindst ringe.
Det er bare det, jeg forsøger at komme frem til.
Det håber jeg at vi kan blive enige om i udvalget.
Jeg kan i hvert fald ikke høre nogen argumenter imod det, og hvis man er imod det, er det, fordi man ikke ønsker, at den finansielle sektor bliver kigget i kortene.
Lars Barfoed (KF), 2004-01-21:
Vi er jo fuldstændig enige om, at man hele tiden skal arbejde med at skabe gennemskuelighed, gennemsigtighed, på det finansielle marked, ikke mindst når det gælder folks pension og deres opsparing.
Men er hr. Ole Sohn ikke enig i, at med alle de opsparingsordninger og pensionsordninger, der findes i forvejen, hvor folk jo kan flytte rundt på meget betydelige midler allerede i dag, er det lovforslag, vi taler om her, med mulighed for også at flytte sine midler i LD, ikke en sag, der marginalt påvirker behovet for gennemskuelighed på det finansielle marked, fordi folk i forvejen kan flytte rundt på deres penge alle mulige andre steder end lige netop i LD?
Ole Sohn (SF), 2004-01-21:
Jeg tror ikke, hr. Flemming Oppfeldt har forstået pointen, som er, at jeg ikke synes, det specielt er udtryk for demokrati, at man kan lave en valgfrihed, hvor man kaster nogle opspareres penge ud på et marked, som er fuldstændig uigennemskueligt.
Så er det netop ikke demokrati.
Så er man overladt til dem, der har de bedste reklameslogans og den største overbevisningskraft.
Det er jo derfor, det er så utrolig vigtigt, at vi får en reel forbrugeroplysning, og nu kan jeg også forstå, at Venstre synes, det er vigtigt. Jeg skal lige gøre hr. Flemming Oppfeldt opmærksom på, at det faktisk ikke er lykkedes i forhold til Økonomi- og Erhvervsministeriet, som har hovedansvaret for prissammenligninger, at komme igennem med det, bl.a. fordi Finansrådet ikke ville have det.
Derfor håber jeg, at vi kan få lavet nogle ordninger i forbindelse med den her lov, som vi har råderet over, der sikrer, at vi får den reelle forbrugeroplysning både om etableringsomkostninger, administrationsomkostninger og afkast, sådan at den, der ønsker at flytte sine penge, ved, hvad man flytter fra, og hvad man flytter til, og hvad konsekvensen heraf er. Når man pålægger de andre i LD at skulle finansiere det, må det være sådan et minimum, vi kan blive enige om.
Jeg kan se, at der ikke bliver rystet på hovedet, og det kan jeg godt forstå at man ikke gør, så jeg sætter min lid til, at fornuften vil råde under udvalgsarbejdet.
Flemming Oppfeldt (V), 2004-01-21:
Jeg tror, vi alle sammen er interesserede i, at der bliver mere konkurrence og mere gennemsigtighed på det her område.
Jeg synes også, jeg kan fornemme en vis bevægelighed hos SF bare ved det her synspunkt, for for 20-30 år siden i de rigtig gode gamle dage mente SF og venstrefløjen jo, at staten skulle have ét forsikringsselskab for os alle sammen, og her er der tydeligvis en bevægelse, og det er da altid rart at mærke.
Når vi taler om demokrati, siger SF's ordfører, at den diskussion kan vi tage en anden god gang, den har SF også rejst.
Men der må SF's ordfører være opmærksom på, at det her forslag jo omhandler folk, der er tvunget ind i en ordning, og det forslag med hensyn til bevægelighed er jo faktisk et forsøg på at imødekomme folks ønsker om selv at bestemme og ikke bare være overladt til en bestyrelse, som de ingen indflydelse har på.
Her har vi jo fremsat et forslag, som indeholder et demokratisk element, og jeg synes ikke, jeg har hørt noget fra SF om, hvordan man imødekommer borgernes ønsker.
Ole Sohn (SF), 2004-01-21:
Der er ikke meget demokrati i nogen forvaltningsselskaber.
Det er i øvrigt et af de spørgsmål, SF har rejst flere gange, at få mere demokrati, bl.a. i LD.
Nu kan jeg ikke huske, hvornår vi sidst har fremsat det, men vi kan finde forslaget frem, og så kan vi tage en debat en gang til om det. Til det med, om vi skal have få eller mange, vil jeg sige, at jeg ikke synes, det tilkommer mig at give et svar på, hvor mange der skal være.
Men der er ingen tvivl om, at folk, der sparer op til pension og lignende, ikke har den store gevinst af, at der er så mange, der udbyder og får folk til at flytte fra institut til institut, fordi de omkostninger, der er herved, plus de almindelige administrationsomkostninger bare for at forvalte pengene, tærer meget på det.
Jeg er sikker på, at vi ikke i Folketinget skal beslutte, hvor mange selskaber der skal have ret til at være på markedet, og jeg er også helt sikker på, at det vil være til stor gavn for opsparere, hvis vi fik lavet en gedigen forbrugeroplysning, som lavede en reel prissammenstilling mellem de enkelte selskaber. Så ville der ske revolution på det her marked, og det håber jeg vi kan blive enige om.
Flemming Oppfeldt (V), 2004-01-21:
Jeg vil godt spørge SF's ordfører, om ikke konsekvensen af SF's ordførers holdning her ville være, at alle pensionsopsparere, alle, der benytter sig af banker og forsikringsselskaber og andre kapitalinstitutter, blev samlet i LD/ATP, for så kunne man sikre sig lave omkostninger, kun ét valg, sikkerhed, og at der ikke var nogen, der faldt for farvestrålende brochurer og den slags.
Det andet spørgsmål, jeg har, må der kunne svares meget enkelt på: Er der demokrati i LD?
Line Barfod (EL), 2004-01-21:
Jamen det er jo et absurd administrativt apparat at sætte i gang at bruge så mange penge på, at folk skal have mulighed for at flytte det alligevel ret begrænsede beløb, de kan have stående i Lønmodtagernes Dyrtidsfond over til nogle andre.
Og forventer man, at folk skal bruge tid på at sætte sig ind i de mange forskellige muligheder, de har, for at flytte penge over til andre, hvor de kan investere deres penge? Det synes vi simpelt hen man skulle lade være med at sætte
hele det apparat i gang for.
Flemming Oppfeldt (V), 2004-01-21:
Mener Enhedslistens pensionsfinansordfører ikke, at der er en alvorlig modsætning mellem hendes bagatellisering af 40.000 kr. og så f.eks. SF's ordfører, der mener, at 40.000 kr. ville virke særdeles appetitvækkende på alverdens pensionsforsikringsselskaber, som vil overfalde den enkelte?
Jeg kunne godt tænke mig at få venstrefløjens egentlige vurdering af, om 40.000 kr. er mange penge, eller om 40.000 kr. er få penge.
Kristen Touborg (SF), 2004-01-21:
Først vil jeg godt kvittere for Socialdemokratiets tilsagn om at se nærmere på fortrinsstillingen, altså at give en mulighed for, at vi får en afklaring af, hvordan man fortsat kan benytte den.
Det hilser vi med tilfredshed, for vi mener, at det er uendelig vigtigt at bevare fortrinsstillingen
for at sikre, at også mindre bønder har en mulighed for at få noget jord, så det hele ikke ender hos svinebaronerne og herremændene.
Jeg vil godt spørge fru Ritt Bjerregaard, om Socialdemokratiet finder, at det bliver mere attraktivt at flytte på landet, ved at man laver de lempelser i at ophæve landbrugspligten, som der her er tale om.
Venstres ordfører lagde op til, at der så vil blive flere til at bo på landet.
Jeg vil godt høre Socialdemokratiets vinkel på det.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2004-01-21:
Men ud fra det referat, jeg har fået af ordføreren, så ville det da glæde mig, at der kom sådan en udvikling i gang, at flere mennesker ville være interesseret i at investere.
Vi bevarer jo også, vil jeg så gerne understrege i det her lovforslag, LD's mulighed for at være forvalter af investeringer og yde knowhow i forbindelse med forvaltning af pensionsmidler netop på det her område.
Så skulle der komme flere aktører, der interesserer sig for det marked, ja, så skulle jeg kun være glad.
Jeg vil gerne igen understrege, at det her lovforslag ikke indebærer nogen pligt til at forlade LD.
Flemming Oppfeldt (V), 2004-01-21:
Jeg tror, jeg gjorde opmærksom på, at det kostede 2,60 kr. om året i en femtenårig periode.
LD er jo eksperter i at placere penge i mellemstore og små danske virksomheder i det, der hedder unoterede aktier, og bekymringen, som man også kan høre her i Folketinget, går jo på, at når folk benytter sig af deres valgfrihed, så vil det gå ud over investeringer i den her type virksomheder.
Der kunne jeg godt tænke mig at høre
beskæftigelsesministerens kommentar til den artikel, der står på side 18 i Børsen fra den 18. december, hvor det oplyses, at to store danske pensionselskaber planlægger at gå ind og investere i mindre og mellemstore danske virksomheder i unoterede aktier og gøre det til et speciale, fordi de tror, at flere vil vælge at sætte deres pensioner i den type selskaber.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2004-01-21:
Lige præcis det spørgsmål tror jeg jo, at hr. Lars Barfoed har svaret fyldestgørende på.
Jeg tror altså, at mennesker i dag kræver lidt større indflydelse på deres egen situation, end hr. Ole Vagn Christensen er villig til at give dem.
Jeg tror, at det i dag er vigtigt for mennesker at have det råderum, at når man har sine penge, så skal man også have lov til at placere dem på en måde, som man selv finder rigtig.
Jeg forestiller mig ikke, at der sker en flugt ud af LD, men for mig er det afgørende, at man etablerer den valgfrihed.
Det betyder, at de mennesker, der flytter ud, bliver glade, fordi de får en mulighed for at placere deres penge.
De andre vælger at lade dem blive stående, fordi de synes, det er rigtigt.
Altså bliver de glade.
Jeg kan faktisk ikke se, at der er en eneste ulempe i den ordning, vi taler om her.
Det kan jeg ikke.
I det her tilfælde er det LD, der er bedst.
I andre tilfælde er det LO, der er bedst.
Men der er altid nogle andre, der er bedre til at vurdere for det enkelte menneske, hvad der er godt.
Det er jo konflikten mellem os.
Jeg synes, at retten til at vælge er helt afgørende, og det må så gerne koste de 18 kr. eller 32 kr., som hr. Flemming Oppfeldt gjorde opmærksom på i sit indlæg.
Ole Vagn Christensen (S), 2004-01-21:
Jamen igen drejer det sig jo om, hvad formålet er.
Er formålet ikke, at man har en anden investor, som kan være med til at redde nogle virksomheder end det traditionelle marked?
Det er det jeg har forstået der har været formålet med LD
, da man i sin tid lavede den lov, og den lov lavede Socialdemokraterne og Venstre jo i fællesskab.
Det andet, man var interesseret i dengang,
var sådan set at sikre, at pengene var til rådighed, når folk gik på pension, således at man selvfølgelig skulle leve op til, at man fik det bedste afkast og den bedste forrentning.
Det, der har været efterlyst hele vejen igennem her, har været, at i det øjeblik man bliver rådgivet - for det er jo det, den enkelte bliver, den enkelte kan ikke have det store overblik over samfundsøkonomien, og derfor bliver den enkelte jo rådgivet - og man så bliver rådgivet på en sådan måde, at der sker et tab, er det så ikke rimeligt, at der også er tale om nogle erstatningsregler?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2004-01-21:
Nu vil jeg lige erindre om, at det, vi taler om her, er lønmodtagernes egne penge.
Og så kan vi diskutere, om der skal være en personlig indflydelse på, hvor de penge bliver forvaltet.
Det mener jeg.
Jeg ved jo godt, at vi ofte debatterer det enkelte menneskes valgmuligheder, og at hr. Ole Vagn Christensen er tilhænger af, at man har nogle standardiserede ordninger; man skal ikke kunne vælge selv at gå på deltid f.eks., det er der nogle organisationer, der er bedre til.
Her er der altså nogle, der er bedre til at passe på mine penge.
Så det er jo sådan set en større modsætning, der er mellem os her.
Jeg synes bare, at når vi her taler om folks egne penge, så er det ikke sådan en uoverstigelig tanke, at folk selv skal have lov at placere de penge.
Ole Vagn Christensen (S), 2004-01-21:
Jeg var glad for ministerens bemærkninger om, at virksomheder har nydt godt af den LD-ordning, der er.
Der er masser af virksomheder, der er blevet reddet, også under kriserne, hvis man læser beretningerne tilbage fra LD's virksomhed.
Men det kræver vel, at der er kapital, hvis det skal foregå i fremtiden.
Vi har jo haft masser af statsgarantiordninger herinde
på det erhvervsmæssige område på 50 pct., 25 pct., men hver gang har bankerne sagt, at de skal have garanti for mindst 75 pct., før de kaster sig ud i noget.
Derfor kan spørgsmålet være, om der vil være kapital til rådighed i fremtiden med det her frie valg til at redde virksomheder, til at være med til at støtte en virksomheds udvikling.
Det er punkt 1. Punkt 2 er, at jeg faktisk troede, at det, det handlede om, var, at vi ville sikre, at folk kunne få en rimelig pension og et rimeligt afkast, og derfor var vi selvfølgelig også interesseret i at have noget beskyttelse af det enkelte menneske, ikke bare kaste det enkelte menneske for løverne ved at bruge ordet frit valg.
Claus Hjort Frederiksen (V), 2004-01-21:
Nu er det naturligvis vanskeligt at tale om, hvad borgeren mener.
Jeg tror, der er en del borgere, der gerne vil have mulighed for at flytte deres penge fra LD-ordningen over i nogle andre ordninger, og for dem er det jo sådan set ikke ligegyldigt.
Jeg synes, det er et demokratisk gode, at man etablerer en ordning, hvor de, der ønsker at flytte penge, kan flytte pengene.
Og nu har jeg selvfølgelig ikke været så mange år i politik her i salen, men den tanke, at når man etablerer et eller andet, så koster det nogle penge, det tror jeg ikke kan ligge folketingsmedlemmerne fjernt.
Det, vi så må vurdere, er jo, om vi synes, at det er et gode, at det enkelte menneske får lov til at flytte sin konto.
Mit svar er ja, andre synes nej.
Men at etableringen af det koster nogle penge kan vel ikke komme som en overraskelse.
Anders Samuelsen (RV), 2004-01-21:
På det her område har man et princip om, at uanset om man kan forenkle og dermed øge valgmulighederne, fordi gennemskueligheden øges, så må det ikke føre til øgede omkostninger for borgerne, her læst som skattestigninger.
Det må det ikke gøre, det skal finansieres på en anden måde.
Nu har vi så et område her, som vi diskuterer i dag,
hvor man indfører ikke en forenkling, men en anden form for valgmulighed, nemlig en direkte valgmulighed.
Uanset om man benytter sig af den eller ej, så får man en øget omkostning ud af det.
Er ministeren ikke enig i, at fra borgerens synsvinkel kan det være fløjtende ligegyldigt, om det er en skattestigning, om det er en afgiftsstigning, eller hvad det er?
Det er en omkostningsstigning, og borgeren bliver ikke beskyttet mod den, ved at han bliver lettet et andet sted.
Er det ikke det, der er tilfældet?
Og er det derfor ikke et brud? Derfor spørger jeg: Hvorfor er det ikke hykleri, at det godt kan lade sig gøre på det her område, når det ikke kan lade sig gøre andre steder?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2004-01-21:
Jo, men det forudsætter jo, at der er tale om en skat, for at vi kan diskutere, om det er et brud på skattestoppet.
Det er klart, at en hvilken som helst ordning, der skal etableres, formentlig vil koste penge, og nu skal der altså etableres en ordning, der sikrer, at man kan flytte pengene fra LD til en anden pensionskonto, man har et sted.
Ligesom da man indførte puljevalg, så koster det naturligvis også noget at etablere de puljer for at give LD's kunder valgfrihed mellem forskellige ordninger. Jeg forstår ikke rigtig denne her diskussion, for jeg går ud fra, at det, der forener vore to partier, er at give det enkelte menneske den størst mulige indflydelse på egen situation og egen mulighed for at råde over sine penge, og nu etablerer vi altså en valgfrihed, så jeg kan ikke forstå, hvad det er for en diskussion, vi er ude i her.
Skal vi afstå fra al valgfrihed i samfundet her, hvis det koster nogle penge at etablere det?
Anders Samuelsen (RV), 2004-01-21:
Nu kommer det ikke som en overraskelse for mig, at ministeren påstår, at der ikke er tale om en skattestigning.
Min hovedpointe var, at det jo er fløjtende ligegyldigt set fra borgernes synsvinkel.
Der er tale om en omkostningsstigning, en yderligere omkostning, dvs. mindre til en selv til forbrug - det kan godt være, at det er et lille beløb - såfremt man vælger ikke at benytte sig af denne her mulighed, hvor der nu kommer brugerbetaling, uanset om man vil bruge den eller ej.
Da vi havde behandlingen den 4. december 2002 af Det Radikale Venstres forslag om at forenkle aktie- og kapitalindkomstbeskatningen, blev det forslag basket til jorden af Venstres ordfører, hr. Peter Christensen, med de her ord: »Sandheden er, at der ikke findes nogen områder, som kan tåle en skattestigning.
Der findes ingen afgifter, som er for små, eller for den sags skyld skatter, som er for små.«
»Derfor må« - sagde han videre - »en lettelse af aktieområdet også ske uden den foreslåede bagside.
En forenkling skal finansieres uden skattestigninger på andre områder.«
Hvorfor skal det samme ikke være gældende her, at hvis man får en ekstraomkostning, så skal man lettes et andet sted?