runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pernille Blach Hansen (S), 1999-01-28:
Nu er vi i Socialdemokratiet heldigvis ikke helt så sortseende på det her område som Enhedslisten.
Så vi ser det at stabilisere affaldsmængderne som et skridt på vejen henimod at minimere, for vi må jo erkende, at der er store problemer og affaldsmængderne er for store.
Det hænger jo bl.a. sammen med den økonomiske vækst og vores store eleksport.
Og jeg er enig med Enhedslistens ordfører i, at det er et problem, vi skal se på.
Som ministeren også sagde i sin tale, lægger han bl.a. op til en konference, der skal tage fat på det her spørgsmål.
Så det her er altså et mål på vejen.
Anni Svanholt (SF), 1999-01-28:
Jeg kan forstå på fru Pernille Blach Hansen, at det er klart, at Socialdemokraterne går ind for, at vi skal minimere affaldsmængderne.
Det er jo klart, at det er det centrale.
Vi har jo oplevet år efter år efter år, hver gang vi har haft en diskussion her, at vi bare kan konstatere stigende mængder.
Det, der er interessant også i dag at få fastslået, er, om man stadig væk har den målsætning, som man har i den hidtidige affaldsplan 1993-97, hvor man holder fast i, at det er en reduktion, der er målet.
Det er meget vigtigt, at vi i dag får fastslået, at en reduktion er målet, og på vejen derhen er det klart, at vi arbejder på at minimere og minimere, og så når man vel til et punkt, hvor man også stabiliserer, før man reducerer.
Men målet er fantastisk vigtigt at få bekræftet i dag: at det er sådan, vi skal forstå det.
Søren Kolstrup (EL), 1999-01-28:
Det var jo et meget interessant svar, vi fik fra den socialdemokratiske ordfører: stabilisere og dernæst eventuelt minimere.
Skal jeg forstå fru Pernille Blach Hansens svar således, at Socialdemokratiet alligevel fastholder den gamle målsætning?
Vil fru Pernille Blach Hansen bekræfte, at Socialdemokratiet som mål har den gamle målsætning, som fru Svanholt omtalte, nemlig i hvert fald i første omgang 9,8 mio. ton, og at der nærmest er sket et teknisk uheld, og at det dér med stabilisering, som man omtaler i forslaget til vedtagelse, er en parentes på vejen, som vi andre ikke skal fiksere på?
Anni Svanholt (SF), 1999-01-28:
Det vigtigste her er jo, og det kan jeg forstå også er den socialdemokratiske politik, at man får brudt den onde cirkel
mellem økonomisk vækst og stigende affaldsmængder
Der er jo et stort lighedstegn nu.
For os er det også afgørende at få bekræftet, at vi har en målsætning om, at det skal ske, og at man fastholder, at der skal være en reduktion på affaldsmængderne senest i år 2004, og at man effektivt får taget fat på at gøre noget for at finde ud af, hvordan man kan bryde den onde cirkel, altså få lavet konkret udredningsarbejde, så man kan se i forhold til enkelte fraktioner, hvor man realistisk kan sætte ind og og virkelig gøre en indsats.
Er det det, Socialdemokratiet er villig til at gøre?
Søren Kolstrup (EL), 1999-01-28:
Også jeg synes, det kunne være interessant, hvis vi kunne få oplyst fra Socialdemokratiets side, hvornår man så vil indlede den proces, der hedder at minimere affaldet.
Har man forslag til nogle årstal?
Vi er jo vant til i denne her forsamling omkring CO2, at hvis CO2-målsætningsdebatten skal have mening, skal der årstal på.
Har man ikke nogen tidshorisonter her, eller må vi overhovedet ikke tale om noget sådant i forbindelse med affald?
Pernille Blach Hansen (S), 1999-01-28:
Vi er meget optaget af, at på lang sigt skal affaldsmængderne minimeres.
Det er vores langsigtede mål i Socialdemokratiet.
Bl.a. derfor har miljøministeren jo også sagt, at han vil indkalde til en konference, hvor man skal se på, hvordan det her rent konkret kan udføres.
Vi gør faktisk allerede noget i praksis for at forebygge det her, bl.a. har man jo netop forhøjet affaldsafgiften med 70 kr., og man skal til at se på mål med biler osv.
Så der skal selvfølgelig ske noget i praksis, og det langsigtede mål er selvfølgelig, at vi skal have nogle mindre affaldsmængder.
Ole M. Nielsen (KRF), 1999-01-28:
Jeg synes, det er en spændende debat, der foregår her, og jeg synes, det er helt tilfredsstillende, at regeringen åbner op for sådan en konference.
Men så vidt jeg har på fornemmelsen, handler den konference i virkeligheden om tekniske spørgsmål.
Jeg vil gerne spørge den socialdemokratiske ordfører, om ikke hun mener, at det er nødvendigt med en konference om den måde, vi lever på overhovedet, for det er jo det, der er den onde cirkel.
Som fru Pernille Blach Hansen også nævner, hører stigende affaldsmængder altså sammen med økonomisk vækst.
Den cirkel tror jeg ikke er let at bryde, hvis ikke man tager hele vores værdibegreb i det her samfund op til debat.
Jeg vil meget gerne spørge regeringen, om ikke den har lyst til at lave en konference med det emne?
Søren Kolstrup (EL), 1999-01-28:
Vi har oplevet det på trafikområdet, hvor CO2-målsætningen er blevet forladt, og så siger man: Nu holder vi en konference, hvor vi så sikrer, at vi i hvert fald får nogle af de her gode midler i sving.
Men tilbage bliver dog spørgsmålet: Skal man på denne konference diskutere teknik, eller skal man diskutere nogle tidshorisonter for reduktion af affaldsmængderne?
Anni Svanholt (SF), 1999-01-28:
Jeg er helt enig med hr. Ole M. Nielsen i, at det centrale jo er, hvilken politik der er på området, det er ikke teknik.
Det er nemlig: Holder man fast ved, at vi virkelig skal lægge arm med det her forbrugersamfund, vi har opbygget, og gøre noget effektivt, så er det klart, at det også skal være et politisk signal og en retning.
Derfor synes jeg, at vi har brug for at høre klar tale: at regeringen fastholder den hidtidige målsætning om at reducere mængderne.
Det er retningen, og så gør vi i fællesskab nogle kæmpeanstrengelser for, at det også bliver virkelighed. Men vi må ikke tabe det mål, som er den overordnede politik.
Det er meget afgørende.
Pernille Blach Hansen (S), 1999-01-28:
Først skal jeg bekræfte over for hr. Ole M. Nielsen, at så vidt jeg har forstået, bliver det også en bredere debat om, hvordan vi lever, og den måde, vores forbrug og vores samfund påvirker affaldsmængderne.
Men jeg vil godt henlede opmærksomheden på, at f.eks. husholdningsaffaldet jo er stabiliseret i hvert fald i en enkelt årrække fra 1996 til 1997; det synes jeg også er væsentligt i denne her sammenhæng.
Jeg synes måske også, at det, vi virkelig skal holde os for øje, er, at den sammenhæng, vi her har som mål at få brudt, jo ikke er brudt noget som helst sted i verden. Jeg synes faktisk, det er en ambition, som virkelig er værd at holde fast i, og igen vil jeg gerne bekræfte, at på lang sigt er det Socialdemokratiets mål at arbejde for en minimering af affaldsmængderne.
Søren Kolstrup (EL), 1999-01-28:
Jeg kan forstå, at Venstre er levende optaget af, hvordan private kan score kassen på de danske affaldsbjerge, men jeg vil gerne spørge Venstre: Er det korrekt, at Venstre ønsker at øge CO2-udslippet i Danmark, forstået på den måde, at man synes, øget genanvendelse af f.eks. papir er noget pjat?
Og har jeg forstået det korrekt, at alternativet for Venstre er mere forbrænding og dermed mere CO2-udslip, at det er Venstres aktive bidrag til miljøpolitikken i dag?
Pernille Blach Hansen (S), 1999-01-28:
Jeg synes, det, der er væsentligt her, er, at vi skal forsøge at bryde den sammenhæng, der er mellem økonomisk vækst og vækst i affaldsmængderne.
Jeg er sikker på, at der er mange af Folketingets partier her, der er enige i, at det er dér, at et af hovedproblemerne ligger.
Og jo, på lang sigt går vi selvfølgelig ind for at minimere affaldsmængderne, men vi er bare også nødt til at forholde os til virkeligheden.
Så derfor er det at stabilisere affaldsmængderne et skridt på vejen.
Det er klart, at det langsigtede mål også må være at minimere.
Vibeke Peschardt (RV), 1999-01-28:
Nu mener jeg faktisk, hr. Søren Kolstrup blander tingene sammen.
Jeg har to gange prøvet at forklare, hvad det egentlig er, jeg mener, men det kan være, jeg har gjort det dårligt.
Det er jo sådan, at affaldsmængden produceres af samfundet - det er den ene del - og hvordan skal man minimere affaldsmængden?
Det er et meget, meget interessant spørgsmål.
Det gør man måske ved at pålægge afgifter.
Jeg synes nu ikke, det har virket specielt godt i de sidste år, men vi har i hvert fald prøvet at bruge afgiftsinstrumentet.
Men hvordan får man folk til at bruge færre papkasser og købe færre fjernsyn og alt, hvad de i øvrigt kan købe for deres penge?
Det er den ene side af sagen.
Så spurgte hr. Søren Kolstrup helt konkret, om vi skulle have en revurdering af vores politik - sådan måtte jeg opfatte det - vedrørende biogas- og forbrændingsanlæg.
Jeg kender ikke de tyske modeller, men jeg må forstå hr. Søren Kolstrup sådan, at han ikke så godt kan lide forbrændingsanlæg, og at han synes, de skal helt væk.
Med hensyn til biogasanlæg forstår jeg det til gengæld ikke, for skal vi have en ordentlig genanvendelse af det grønne affald, mener jeg selvfølgelig, at biogasvejen er den bedste.
Hr. Søren Kolstrup må altså lige uddybe det med forbrændingsanlæggene for mig.
I øvrigt tror jeg ikke, vi kommer så langt som til at kunne undvære dem, men jeg kan jo ikke vide, hvordan teknologien ser ud om 50 år.
Hans Christian Schmidt (V), 1999-01-28:
Jeg synes, det har været tilfredsstillende, at vi har haft en god debat omkring affaldsområdet hernede i Folketingssalen i dag.
Og jeg synes også, det har været tilfredsstillende, at det er mundet ud med en vedtagelse, som jeg kan forstå at et stort flertal i Folketinget vil stemme for.
Jeg vil sige til ministeren, sådan at ministeren noterer det, for vi vil selvfølgelig lægge meget mærke til det og minde ministeren om det, at vi regner nu med, at der kommer
en række initiativer fra ministerens side, hvor man skal forsøge at leve op til det, man har beskrevet i »Affald 21«.
Vi noterede os, at der var en diskussion om bilskrot, som vi gerne meddeler her, at vi deltager i.
Punkt tre er, at vi kommer til at diskutere pvc, sådan at vi får en mere nuanceret debat; det kvitterer vi for at ministeren fra talerstolen tilkendegav.
Vi er glade for, at det ikke længere er en fuldstændig ensidig debat, sådan at vi også vil kunne komme ind og kigge på f.eks. vinduer og døre lavet af pvc, når det er akkurat lige så godt som andet materiale.
Det vil være noget, vi vil diskutere sammen: om vi kan bruge og genanvende igen.
Jeg synes, at det ikke mindst på de områder er et gennembrud, og det synes jeg nok at vi vil kvittere ministeren for, og vi glæder os til det arbejde, vi skal i gang med.
At selve vedtagelsen afspejler, at vi er i gang, er vi helt enige om, og derfor har vi jo selvfølgelig kunnet tilslutte os den.
Men vi vil også have lov at sige ved den her lejlighed, at det er helt afgørende, at der kommer nogle initiativer, som vi får mulighed for at drøfte dels i udvalget, dels ved nogle lovforslag, eller hvad nu ministeren finder er bedst for at kunne fremme de ideer.
Vi ser frem til et spændende arbejde, og vi tror på, at det som altid vil være miljøet, der bliver sat i højsædet på affaldsområdet.
Det ser det ud til, når man ser på, hvilke partier der står bag dagsordenen.
Det plejer at være dem, der er ansvarlige og miljøbevidste, og det tror vi på også vil bære igennem her.
Anni Svanholt (SF), 1999-01-28:
Først vil jeg gerne sige tak til hr. Ole M. Nielsen, som talte meget positivt og bakkede op om SF's forslag til vedtagelse.
Det ser ud til, at vi er meget på linje i de dér præciseringer af, hvad der skal være vores fremtidige affaldspolitik.
Når jeg så hørte ministerens svar her i forhold til det mere fremadrettede, var jeg på baggrund af den diskussion, vi har haft om minimering, stabilisering, meget tilfreds med, at ministeren giver udtryk for, at en reduktion fortsat er målet, at der skal arbejdes med det, at der skal laves udredningsarbejde, og at der skal være konferencer i forhold til at få afkoblet det forhold, der er mellem økonomisk vækst og stigende mængder.
At der gøres en forstærket indsats, en opstramning kan man også sige, i forhold til at få skaffet de mængder af pap og papir, der er hos virksomhederne, og at der nu bliver taget initiativ til en vejledning for at hjælpe kommunerne på vej til at få gjort det her bedre, er vi også meget tilfredse med.
Vi er også meget tilfredse med, at der er givet tilsagn om at få igangsat et program for teknologisk udvikling, så man kan blive bedre til at udvikle metoder til at håndtere de mange forskellige typer af fraktioner.
Det, der også er centralt, er, at vi får mulighed for at få en handlingsplan for organisk affald, og at der i den forbindelse bliver taget fat på det, når vi nu i Folketinget skal til at behandle kemikaliestrategien, og at der også bliver gjort en indsats for, at slam ikke bare bliver afbrændt, men at målet er at få det tilbage på markerne, sådan at vi får lavet en handlingsplan også indeholdende det.
Det, der er fremadrettet, og som har været centralt i debatten her, og som jeg også hører ministeren sige, er, at der skal arbejdes videre med producentansvar, altså at de, der producerer varerne til os, får et krav om, at de skal gøre det på en måde, sådan at man reducerer ressourceforbruget, og at man minimerer affaldsmængden, og et krav om, at det ikke er farlige ting, der kommer i produkterne.
Der skal være en vilje til, at man dermed får stillet nogle krav til produktionen.
Jeg vil da meget gerne høre fra ministerens side, at det med producentansvaret også er noget, man vil gøre noget for at iværksætte handlinger for, så vi kommer videre og bygger videre på de gode ting i forhold til udbredelse af renere teknologi, men også at vi kan bruge et instrument, som er i miljøbeskyttelsesloven, så man dermed også kan stille nogle krav konkret.
Søren Kolstrup (EL), 1999-01-28:
Debatten har jo taget en lidt underlig drejning, for nu bliver der sagt fra SF's side, at det forslag til vedtagelse, som vi stemmer om om et øjeblik, skal vi ikke tage højtideligt.
Stabilisering skal ikke forstås som stabilisering, men snarere som reduktion af mængderne.
Jamen hvad indebærer det så?
Indebærer det så, at det forslag til vedtagelse kan vi ikke tro på?
Det indeholder noget helt andet end det, der står.
Jeg er totalt forvirret nu.
Svend Auken (S), 1999-01-28:
Jeg tror ikke, jeg kan fjerne hr. Kolstrups forvirring, for den er selvvalgt og, tror jeg, uafryddelig i dag.
Mig bekendt går Enhedslisten ikke ind for, at der ikke skal ske en økonomisk udvikling og skabelse af flere job i det danske samfund, dvs. en økonomisk vækst og økonomisk udvikling. Økonomisk vækst og økonomisk udvikling har i alle samfund indtil nu ført til stigende affaldsmængder.
Det, vi prøver at sige med forslaget til vedtagelse, er, at vi bør afkoble sammenhængen mellem den økonomiske udvikling og så produktionen af affaldsmængderne.
Det er en meget, meget ambitiøs målsætning.
Det er det, vi siger i vedtagelsen, men derudover vil vi gerne frem til, at man selvfølgelig dér, hvor det overhovedet er muligt, reducerer de samlede affaldsmængder.
Der er jo mange muligheder, og jeg kan bare nævne et eksempel.
Hvis det lykkes på energipolitikkens område at eliminere kullet og substituere kullet, er der en meget stor gevinst på de samlede affaldsmængder.
Så jeg mener, det er en nok så ambitiøs målsætning at afkoble sammenhængen mellem økonomisk udvikling.
Vi har formået det, hvad der også internationalt er opsigtsvækkende på energiområdet.
Nu prøver vi at stille os den samme opgave på affaldsområdet, men det, jeg derudover lægger vægt på, er naturligvis, at vi øger kvaliteten af det, vi gør, arbejde med det, vi gør.
Så skal jeg til fru Anni Svanholt sige to ting.
Den ene er med hensyn til genanvendelse af organisk affald, herunder selvfølgelig også genanvendelse af slam: Vi er i øjeblikket i færd med en række undersøgelser om miljøfremmende stoffer og hygiejniske forhold i forbindelse med genanvendelse af organisk affald.
Jeg regner med, at vi inden årets udgang har dette tilendebragt, og det vil sige, at der til den tid er al mulig saglig basis, hvis man ønsker at lave en egentlig handlingsplan på det her område.
Det er en idé, som egentlig tiltaler mig, men lad os først og fremmest få tilvejebragt et ordentligt grundlag for at kunne gøre det.
Hvad angår producentansvaret, har jeg allerede sagt, at vi er positive over for det og vil bare gerne have gjort det mere operativt, så vi får det ind i både national og international lovgivning.
Men også på det område tilsigter vi et positivt samarbejde.
Anni Svanholt (SF), 1999-01-28:
Jeg vil gerne sige tak til ministeren for de uddybende svar, jeg har fået, og jeg vil gerne fra SF's side sige, at vi oplever, at der er fremskridt i »Affald 21«, men at det ikke er ambitiøst nok, og på baggrund af det, vi har hørt her om, at der bliver taget fat på nye ting, og at man kommer videre, og at vi allerede om et år også har fået mulighed for at tage stilling til en handlingsplan på det organiske område, plus, at vi også får taget fat på det med afkoblingen og producentansvaret - det fremadrettede er vi meget optaget af - vil jeg gerne tilkendegive, at SF vil stemme for det forslag til vedtagelse, der er fremsat af regeringen med flere partier.
Ole M. Nielsen (KRF), 1999-01-28:
Vi kan selvfølgelig også konstatere, at SF's forslag til vedtagelse ikke kommer til afstemning, og selv om vi kunne have ønsket os et lidt højere ambitionsniveau end det, der er udtrykt i den brede vedtagelse, så vil jeg meddele, at vi også stemmer for den.
Hans Christian Schmidt (V), 1999-01-28:
Jeg vil bare kvittere for, at SF nu har meddelt, at de vil være med til at sætte dagsordenen på affaldsområdet.
Så forsøgte vi også, om vi kunne lave et forslag til vedtagelse sammen, og jeg kan kun sige bedre sent end aldrig.
SF skal være velkommen på miljøbanen.
Aage Frandsen (SF), 1999-01-28:
Jeg vil da også godt her ved starten kvittere for, at statsministeren den her gang lader sig bevæge en lille smule, for man skal jo være glad for, at der er nogle, der bliver omvendt en lille smule.
For høringer er selvfølgelig bedre end ingenting; det er altid en begyndelse.
Jeg ved ikke, om statsministeren har studeret, hvad der skete i 1946, da man nedsatte kommissionen for grundloven af 1953: Dér var det ikke nødvendigvis alle, der var enige om, at de tre formål, som statsministeren siger skal ligge til grund, var opfyldt.
Derfor tror jeg, det er meget vigtigt, hvis vi vil det her, at det altså er os selv herinde, der skal være med i processen, at vi ikke bare er nogle, der drives med af processen, at vi selv er med til at forme processen.
Så vil jeg godt sige til statsministeren om den megen snak om, at grundloven er god nok, og alt det, der står om grundloven på de her sider, at hvis vi ikke havde en forfatningstradition, der udbyggede grundloven, var grundloven ikke meget bevendt.
Det er jo derfor, man i dag måske kan spørge sig selv: Har vi kun en grundlov, eller har vi i virkeligheden ikke også en forfatning, der er lige så vigtig som grundloven?
Og er det ikke et spørgsmål om at få den diskuteret og få den skrevet ned?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1999-01-28:
Jeg må jo med ærgrelse give hr. Aage Frandsen ret i, at det virkede, som om statsministeren - i hvert fald i den del af talen, hvor det så ud, som om statsministeren gik uden for sit manuskript - desværre lod sig bevæge i den helt gale retning.
Sagen er, at statsministeren gav en glimrende opskrift på, hvornår man skulle gå i gang med en grundlovsændring, hvor et af punkterne var, at der skulle være et påtrængende samfundsmæssigt behov.
Og når statsministeren så lægger op til, at der nu skal arrangeres høringer, hvor man skal arbejde med de her spørgsmål, må det jo være, fordi statsministeren mener at kunne pege på flere områder eller bare et enkelt, hvor der er et påtrængende samfundsmæssigt behov.
Og jeg kunne da godt tænke mig, at vi allerede her ved indledningen af debatten fik at vide, hvor statsministeren og dermed regeringen finder et påtrængende samfundsmæssigt behov for at ændre grundloven, for i Dansk Folkeparti kan vi ikke finde det påtrængende samfundsmæssige behov.
Men det er et glimrende udgangspunkt at have, at der skal være det, for at man kan gå i gang med en grundlovsændring, og derfor er vores konklusion jo nødvendigvis også, at så skal man slet ikke gå i gang med arbejdet.
Jann Sjursen (KRF), 1999-01-28:
Statsministeren afsluttede sin tale med at understrege, at det er afgørende, at vi får gang i debatten, og det blev ikke blot sagt i afslutningen, men også tidligere i talen. Jeg må indrømme, at jeg sådan set synes, det er en bemærkelsesværdig betragtning, statsministeren kommer med og lægger så afgørende vægt på: som om der ikke har været nogen debat om grundloven.
Vi fremsatte altså et forslag i 1989, og SF har gjort det i et par omgange, og der har været intensive grundlovsdebatter i pressen fra tid til anden, uanset hvor mange der sidder på lægterne i dag.
Så jeg synes, det er et helt besynderligt udgangspunkt at fremstille det sådan, som statsministeren gør i dag: som om der overhovedet ikke har været nogen debat om grundloven og vi først skal til at løbe den debat i gang.
Der har været masser af debat om grundloven og om behovet for eventuelle ændringer i den.
Problemet er sådan set bare, at regeringen ikke har taget stilling til, hvilket tema der skal sættes til debat, og hvilket tema regeringen selv ønsker at fremme i en debat om et eventuelt behov for grundlovsændringer. Og lad mig så bare til sidst sige, at det ene regeringsparti har da selv bidraget gevaldigt til den debat, der har været om grundloven i de sidste 10 år i hvert fald.
Søren Søndergaard (EL), 1999-01-28:
Jeg skal ikke forholde mig til, i hvilket omfang statsministeren gik uden for manuskriptet eller lod sig rive med, men blot konstatere, at vi faktisk synes, det, statsministeren sagde, var ganske udmærket.
Og i stedet for at se det som et forsøg på at afskære en grundlovskommission eller en forfatningskommission kan vi jo tillade os at se det som et første skridt på vejen. Og det er jo rigtigt, at skal der ske nogen ændringer, skal det være ændringer, der bliver vedtaget med i hvert fald et rimelig stort flertal; ellers kommer der jo ikke nogen ændringer.
Og hvis det så er den vej, regeringen ønsker at gå, synes jeg, vi skal sige: Tak for dét!
Det er et første skridt.
Derfor vil jeg blot indskrænke mig til at høre, om statsministeren kunne udbygge det om høringerne en lille smule, altså med lidt flere tanker om formålet med dem, hvordan de skal foregå, og frem for alt hvordan det sikres, at variationen af forskellige holdninger kommer til udtryk i de høringer.
Kan dét sikres, er det noget, som vi vil støtte.
Aage Frandsen (SF), 1999-01-28:
Uanset at hr. Jacob Buksti endte med den konklusion, at Socialdemokratiet ikke kan støtte de to beslutningsforslag, vil jeg alligevel godt kvittere for den meget positive tilgang til det, for jeg erindrer, at Socialdemokratiets ordfører ved tidligere lejligheder har været knap så positiv. Så siger jeg ikke mere om dét.
Så vil godt spørge hr. Buksti, om processen omkring en grundlov ikke vil være sådan, at når man signalerer til folket, at nu vil man godt diskutere de her ting med henblik på ændringer, og siger, at det faktisk er med henblik på ændringer eller i hvert fald kan blive med henblik på ændringer, så er det, folket begynder at interessere sig for det.
For hvis man alene måler folkets interesse på grundlag af en abstrakt diskussion, som man ikke ved, hvor fører hen, kan man godt risikere at konkludere, at folket ikke interesserer sig for det. Hvis vi tager vores EU-afstemninger som en parallel, så er folket engageret i dem, fordi folket ved, at det også skal stemme på et tidspunkt.
Hvis det derimod er en bred diskussion, så siger folket: Det er åbenbart noget, som - undskyld udtrykket - kun de lærde beskæftiger sig med.
Og det er jo ikke kun de lærdes sag; det er jeg helt enig med statsministeren i.