runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pernille Frahm (SF), 2005-03-02:
Det er så endnu en genfremsættelse, vi har her, med små modifikationer, men de er så små, at det ikke gør nogen reel forskel for konklusionen fra vores side.
Når man laver de her udstillinger af skolers resultater på en række områder, så er det for mig at se ikke bare sådan, at man ikke engang laver symptombehandling, man fremviser bare symptomer.
Man går ikke engang i gang med at behandle dem, man nærmer sig ikke engang at tage det skridt, der hedder at prøve at forholde sig til årsagerne til, at vi har problemer i nogle folkeskoler.
Man lister dem bare op og udstiller dem.
Sådan må jeg i hvert fald forstå det, for i forslaget står der, at der ikke er nogen økonomiske konsekvenser.
Det er fuldstændig renset for økonomiske konsekvenser, det her er en fuldstændig gratis omgang.
Vi skal bare finde nogle oplysninger og så smække dem ud på internettet, og så kan forældrene ellers stemme med fødderne, hvis de vil noget med deres børn.
Det er en given fuldstændig op i forhold til de problemer, som vi ved findes på en række folkeskoler rundtomkring i det her land.
Det er en given fuldstændig op i forhold til alle vores principper om demokrati og åbenhed osv. som skolens bærende principper.
Det er en given op i forhold til, at forældrene skal kunne være sikre på, at folkeskolen, der ligger lige rundt om hjørnet, er en god folkeskole.
For der er ikke fulgt op med, hvad man skal foretage sig, når man nu får de her resultater.
Hvad skal man så gøre, hvis man endelig laver det her scoreboard eller noget, der svarer til det, på folkeskolerne?
Hvad skal man så stille op, når man opdager, at der er nogle, der ligger i bunden, og nogle, der ligger i toppen, og at det måske er svært at forklare ud fra socioøkonomiske termer, eller hvad man ellers kan finde på at anvende?
Hvad skal man så foretage sig?
Det er der ikke taget højde for, og det er jo dér, det ville blive spændende, hvis man i stedet for at udstille, at der er de her forskelle, ville forholde sig til som ansvarlig for en folkeskole for alle, at der er nogle forskelle, at der er nogle problemer i nogle skoler, som måske ikke specielt har noget med undervisningen at gøre, men måske har noget at gøre med det omgivende samfund – altså det samfund, som lige den skole er placeret i – som måske har noget at gøre med forældrenes mulighed for at få arbejde, mulighed for at finde en bolig et andet sted eller andre af den type kriterier.
Så det her er et meget sørgeligt forslag, fordi det er et tegn på, at man ikke vil prøve at hjælpe bunden, men at man vil udstille bunden, og jeg håber ikke, at det er udtryk for den nye undervisningsministers tilgang til folkeskolen.
Bertel Haarder (V), 2005-03-02:
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling.
Afstemning
Rune Lund (EL), 2005-03-02:
Nu skal det jo ikke blive en længere redegørelse om, hvad der foregik i den tidligere Sovjetunion, men jeg kan sige, at jeg selv ikke var særlig gammel i 1989 og på det tidspunkt dårligt vidste, hvad højre og venstre var.
Så jeg har ikke det tætte forhold til den store hedengangne Sovjetunion.
Men skal jeg forstå det, som undervisningsministeren siger, på den måde, at hvis det nu er sådan, at der kommer nogle klare og tydelige beviser på, at der er en masse skoler, som faktisk i stedet for at bruge en masse kræfter på at gøre eleverne enormt gode og dygtige i det her land i stedet for begynder at uddanne de her elever til at blive enormt gode til at lave test, så vil undervisningsministeren gribe hårdt og brutalt ind og sørge for, at de her regler, som man nu er i gang med at indføre, vil blive slettet med det samme?
Kan jeg forstå det, som undervisningsministeren står og siger her i dag, på den måde?
Bertel Haarder (V), 2005-03-02:
Hvis kriterierne var dårlige, så ville jeg være bekymret, men hele lovforslaget bygger jo på, at man finder frem til nogle rimelige og gode kriterier, og så er der jo ingen grund til at være bekymret.
Når jeg ikke kom ind på det med drejebænken, så er det, fordi jeg jo ikke har det samme problem, som hr. Rune Lund har, med at tage afstand til, hvad man gjorde i den tidligere Sovjetunion.
Rune Lund (EL), 2005-03-02:
Jamen jeg står da gerne ved, at jeg sådan set er imod hele den idé, som ligger i det her lovforslag.
Jeg synes egentlig, at jeg beskrev det meget godt med mit eksempel om ministeriet for drejebænke i Sovjetunionen.
Mig bekymrer det her egentlig lidt, og jeg vil godt spørge undervisningsministeren, om det ikke bekymrer undervisningsministeren, at det her kan føre til, at skolerne i højere grad vil fokusere på, hvordan man bliver god til at gøre eleverne gode til at bestå de test, der vil gøre, at det vil se godt ud i statistikkerne, frem for at skolerne bruger kræfter på det, som de egentlig burde bruge flest kræfter på, nemlig at få nogle rigtig gode elever.
Bertel Haarder (V), 2005-03-02:
Jeg kan ikke det tidligere lovforslag udenad, og jeg ved heller ikke, om jeg vil læse det.
Jeg vil hellere tage dette lovforslag på ordet.
De ting, jeg har citeret, er det, der er det afgørende, og det vigtigste ord er udgangspunkt, at der måles i forhold til udgangspunktet.
Det kan jo være tidligere målinger.
Det kan være det sted, hvor skolen ligger.
Det kan være graden af social belastethed i det område, hvor skolen ligger.
Det afgørende er, at man ikke ved målingerne stempler skolerne.
Sagen er vel, at fru Pernille Blach Hansen er imod hele projektet, og derfor prøver hun bare at finde nogle ting at sige.
Pernille Blach Hansen (S), 2005-03-02:
Jeg vil gerne understrege, at jeg ikke her står og taler for en statsskole; det er ikke Socialdemokratiets opfattelse.
Vi mener bare, at der er brug for, at regeringen og Folketinget også påtager sig et ansvar for, at de nødvendige midler er til stede, og der synes vi, at regeringen f.eks. har svigtet i de forskellige kommuneaftaler.
Med hensyn til diskussionen om, hvad der står om de socioøkonomiske faktorer: Jeg er med på, at ordet er væk; jeg er med på, at der ikke står skolescore.
Det er jeg glad for.
Jeg synes, det var to misfostre i den her sammenhæng.
Men som jeg ser det, er de variable, man tidligere målte på, nøjagtig de samme som de variable, der står i det nuværende lovforslag.
Der står jo her, at der er mange forskellige faktorer, f.eks. forældrenes uddannelsesmæssige baggrund, elevernes køn og etniske baggrund.
Er det ikke præcis de samme faktorer, som også blev nævnt i det tidligere lovforslag?
Bertel Haarder (V), 2005-03-02:
Det sidste mener jeg ikke er helt rigtigt.
Nøgleordet er jo, at man udtrykker målingen i et enkelt udtryk, som der står: »Målingen skal resultere i et enkelt udtryk, som vil være en indikator for skolens indsats, når der tages hensyn til skolens udgangspunkt.«
Det synes jeg er noget andet end det, der stod tidligere, med de udtryk, som nu er fjernet.
Så vil jeg da gerne takke for, at jeg får lejlighed til at sige, at selvfølgelig skal regeringen og Undervisningsministeriet jo gøre alt for at hjælpe på de problemer, som målingen vil afsløre at visse skoler har.
Vi vil bare ikke ændre det forhold, at skolen er kommunal, og at skolens ledelse har det vigtigste ansvar for, at ting rettes op.
Pernille Blach Hansen (S), 2005-03-02:
Jeg er noget forundret over, at ministeren her meget klart tilkendegiver, at det nationale ansvar alene består i, at man vil tvinge skolerne til at offentliggøre nogle bestemte parametre, men at man overhovedet ikke på nogen måde føler, at man så også nationalt efterfølgende har et ansvar for at sikre, at der bliver sat ind over for de skoler, der så viser sig at have forskellige problemer.
Det synes jeg måske er en anelse slapt, og der synes jeg da, det ville være oplagt, hvis regeringen også i denne her sammenhæng var villig til at prioritere folkeskolen på anden vis og også måske stille nogle økonomiske redskaber til rådighed for de skoler, der så har store problemer, f.eks. ved at finde det forslag frem, som Socialdemokratiet har stillet om et skoleløft til de skoler, der ligger i særligt belastede kvarterer.
Det synes jeg ville være helt oplagt, hvis det ikke skulle være symbolpolitik, men også have indhold.
Så vil jeg gerne bede om, som jeg også sagde i min tale, at få forskellen på det, der står i det her lovforslag, og det tidligere lovforslag om de socioøkonomiske faktorer.
Jeg er med på, at ordet ikke længere indgår, men som jeg læser det, er det præcis det samme indhold, der er mulighed for.
Det er bare uden det ord, som fru Louise Frevert ikke brød sig om.
Bertel Haarder (V), 2005-03-02:
Jeg ved ikke af, at jeg har noget imod forsøg og eksperimenter.
Det forekommer mig, at jeg har bidraget til en hel del nyskabelser i min tid.
Men jeg har somme tider været uenig med Det Radikale Venstre i disse særlige statsbegunstigede eksperimenter, hvor man giver særlige tilskud til det, som Det Radikale Venstre godt kan lide.
Det er den slags forsøg, som jeg indimellem har været lidt betænkelig ved.
Men lad nu det ligge.
Love løser sjældent cirklens kvadratur, men en god lov kan somme tider give mulighed for, at man kan arbejde med problemet.
I dette tilfælde bliver balancen jo aldrig fundet til perfektion, det er helt sikkert, og vi finder i det hele taget aldrig et perfekt system.
Men hvis ikke vi arbejder med det, så kommer vi jo ikke videre, og jeg synes, at dette lovforslag giver en arbejdsmulighed for både skoler, for embedsmændene i ministeriet og for os politikere.
Det er noget, vi ikke har prøvet før.
Der er noget udansk i det, men lad os dog prøve det, siden landet nu altså har nogle problemer på det felt, som vi er nødt til at tage alvorligt.
Margrethe Vestager (RV), 2005-03-02:
Nu følger jeg ikke sådan den teoretisk matematiske debat særlig tæt, men så vidt jeg ved, er cirklens kvadratur ikke løst.
Der er ikke kommet en matematisk løsning til veje på den interessante problemstilling, og derfor synes jeg, at det måske ville være hensigtsmæssigt, hvis man havde lidt mere eftertanke med hensyn til, hvad det er, man slipper løs i den her forbindelse.
Bertel Haarder (V), 2005-03-02:
Hvis man læser side 6 i bemærkningerne, vil man kunne se, at der to steder står, at målingen bliver et udtryk for, hvor meget en skole løfter sine elever i forhold til udgangspunktet.
Næsten det samme gentages der, hvor der står, at målingen som nævnt bliver et udtryk for, hvor meget en skole løfter sine elever i forhold til udgangspunktet.
Det synes jeg er en rigtig god formulering.
Lidt længere nede står der, at med denne åbenhed vil det i højere grad blive muligt at identificere mønsterbryderskoler, altså skoler, der gør det bedre, end man kunne forvente i den situation, som de er i, og det kan være det område, hvor de ligger, det kan være elevsammensætningen.
Men her er det så, at vi skal finde den balance, som fru Louise Frevert med god grund beder om at vi finder, så vi ikke ved at rose en skole samtidig får den stemplet, og så vi ikke ved at sige, at det dog var fremragende, at her har eleverne fået 7, ellers får sagt noget om, hvad man forventede af de elever.
Det er på mange måder cirklens kvadratur.
Margrethe Vestager (RV), 2005-03-02:
Det kan godt være, det vil være mest hensigtsmæssigt at gennemgå nogle af spørgsmålene i forbindelse med udvalgsbehandlingen, for jeg synes stadig væk, det er meget svært at forstå de niveausammenstød, som jeg oplever der er.
Ministeren henviser meget klart indsatsen for at gøre skolen bedre til kommune, lærere og ledelse foranlediget af fru Pernille Blach Hansens spørgsmål, men mener stadig væk, at dette »vi« har sådan en tilsynsforpligtelse, og det »vi« antager jeg ligesom er staten, mens det for staten ikke på nogen måde er ansvarspådragende at bringe informationen til offentlighedens kendskab.
Det synes jeg er en ubalance.
Det andet er, at jeg har svært ved at gennemskue, hvordan man fastlægger, hvad der er det forventelige, hvad det er, man ligesom måler op imod, hvor det er, hvad skal man sige, den gennemsnitlige skole i Danmark ligger, hvad det er for en baggrund, forældre har uddannelsesmæssigt, socioøkonomisk, hvad man nu vil kalde det, så man har noget at måle op imod.
Det kan godt være, det bliver for teknisk at gå ind i det her under de korte bemærkninger.
Tina Nedergaard (V), 2005-03-02:
Hr. Carsten Hansen rejser to meget centrale spørgsmål, nemlig om resultaterne af PISA-undersøgelserne og om, hvordan vi får flere i gang med en ungdomsuddannelse.
Det er netop med udgangspunkt i disse dårlige erfaringer, som vi desværre har måttet høste, at vi kan bakke op om ministerens initiativ, der foreligger i sagen i dag, netop med henblik på at styrke også fagligheden på de felter, hvor det ikke er folkeskolen, der varetager opgaven.
Der lægges også i lovforslaget op til, at man foretager selvevalueringer i friskolerne fremover; det bliver der et krav om.
Det finder vi er et vigtigt og måske også et fuldt tilstrækkeligt skridt til at sikre, at vi netop får en god dialog med også friskolesektoren om, hvordan vi hele tiden sikrer, at undervisningen af vores unge bliver bedre, således at flere kommer i gang med en ungdomsuddannelse.
Carina Christensen (KF), 2005-03-02:
Altså jeg vil gerne fremhæve, at de frie grundskoler rent faktisk har nogle meget flotte tal i den test, jeg står her med, og som kan ses i lovforslaget, og det er jo et tegn på, at der er mange frie grundskoler, der gør det rigtig godt, og det skal vi selvfølgelig være glade for.
Vi har den holdning, at bare én elev, der bliver tabt på gulvet, altså er en for meget.
Vi skal så vidt muligt sikre, at alle elever, uanset om de går i folkeskolen eller i en fri grundskole, opnår et fagligt niveau, så de kan klare sig videre i samfundet.
Det har vi altså mulighed for at opnå nu ved at lave nogle slutmål og ved at lave nogle delmål, så vi gradvis følger eleverne igennem deres uddannelsesforløb, også i den frie grundskole.
Derfor ser vi faktisk frem til vedtagelsen af det her lovforslag.
Men det er ingen kritik af de mange frie grundskoler, der jo trods alt gør det rigtig godt i dag.
Man siger, at på den ene side er man meget optaget af, at de frie skoler lever op til folkeskolens krav, og at det er meget vigtigt, men på den anden side siger man: Vi skal bare angribe problemerne, når vi opdager dem.
Lad os sige, at eleven i 9. klasse måske vælger at gå op til folkeskolens afgangsprøve i den frie skole, og så opdager man, at eleven ikke har de nødvendige faglige kundskaber.
Ifølge Enhedslisten skal problemet først angribes helt konkret, når man opdager det.
Før det tidspunkt skal vi ikke gribe ind, men samtidig skal vi sikre, at eleverne lever op til folkeskolens krav.
Jeg kan ikke se, at man kan gøre begge dele, så hvad er vigtigst for Enhedslisten?
Skal eleverne leve op til folkeskolens krav, eller skal vi bare give los?
Hvis det er det sidste, kan Enhedslisten jo lige så godt erkende, at politikken er, at man faktisk er ligeglad med, om de frie skoler lever op til kravet om, at niveauet skal være ligesom i folkeskolen, og at man kun vil lave lappeløsninger, hvis der er et akut problem.
Det kan jeg fuldt ud bekræfte.
Lovforslaget indeholder jo netop den redegørelse for det samlede tilsyn, som man har foretaget fra Undervisningsministeriet på de danske friskoler, og det har vist sig, at niveauet ikke er tilfredsstillende på en række områder, som jeg i øvrigt listede op.
Så det er jeg helt enig i: Det, vi ser, er ikke godt nok alle steder, og det skal vi sikre at det bliver i fremtiden.
Rune Lund (EL), 2005-03-02:
Det kan godt være, at Dansk Friskoleforening ikke har sendt en ansøgning i tre eksemplarer om at møde undervisningsministeren ind til Undervisningsministeriet, men de har da helt klart haft den opfattelse, at når de blev lovet en sådan ting i valgkampen, ville man efterfølgende holde et møde med dem eller indgå i en dialog.
Jeg synes, det er utrolig uheldigt, at vi står i en situation, hvor der er nogle mennesker, der er gale, fordi der ikke er opstået den dialog, som de havde ønsket ville opstå.
Jeg vil da gerne spørge undervisningsministeren, om det er en måde at samarbejde på med institutioner og organisationer inden for uddannelsesområdet, som undervisningsministeren forestiller sig skal fortsætte i de kommende år, hvor undervisningsministeren jo er undervisningsminister.
Bertel Haarder (V), 2005-03-02:
Jeg valgte en stort set uændret genfremsættelse, fordi de ændringer, der eventuelt skal foretages, skal foretages i et samarbejde med det meget brede flertal her i Folketinget, som tilsyneladende gerne vil være med til en lov.
Så enkelt er det.
Så vil jeg i øvrigt oplyse, at jeg har fået utallige breve og anmodninger om møder, og jeg har allerede holdt møder med folkehøjskolerne og med efterskolerne.
Mig bekendt har friskolerne ikke bedt om et møde – det kan være, at jeg har overset det, men jeg tror det ikke – og derfor tror jeg ganske enkelt, at det af den grund ikke er blevet til et møde, nemlig at de ikke har bedt om det.
Rune Lund (EL), 2005-03-02:
Jeg står her med en artikel fra Politiken, hvis overskrift er »Haarder ignorerer friskoleprotest«.
Jeg ved ikke, om undervisningsministeren selv har læst den pågældende artikel.
Men det drejer sig om, at Dansk Friskoleforening er meget sur og gal, fordi den i valgkampen var blevet lovet af tidligere undervisningsminister fru Ulla Tørnæs og statsministeren, at man ville indgå i en dialog omkring det her lovforslag efter valget.
Der er til gengæld sket det, at undervisningsministeren har fremsat lovforslaget øjeblikkelig, uden at f.eks. Dansk Friskoleforening har været inddraget.
Jeg kunne da godt tænke mig undervisningsministerens kommentar til det forløb.
Bertel Haarder (V), 2005-03-02:
Hvis SF vil melde sig som en positivt interesseret forhandlingspartner, så må vi da se, om vi kan besvare det spørgsmål.
Men jeg synes, det er lidt teoretisk for et parti, som i øvrigt har sagt, at det ikke vil være med til noget.
Pernille Frahm (SF), 2005-03-02:
Der er jo en verden til forskel på at have en skole, hvor man vil arbejde for at afskaffe demokratiet og gå aktivt ind i kvindeundertrykkelse, og så på det, som står her, nemlig at det kræves, at skolen bygger på et fundament, som også tager de her ting alvorligt med ligestillingen mellem kønnene og menneskerettigheder.
Bertel Haarder (V), 2005-03-02:
Sigtet er at sige klart, så det også er til at administrere, at man altså ikke kan finansiere en skole, som vil afskaffe demokratiet, indføre ulighed mellem mænd og kvinder og indføre, at Koranen skal bestemme.
Jeg kan forsikre fru Pernille Frahm, at når jeg åbner for, at vi kan formulere tingene på forskellig måde, så er det ikke for at forlade det sigte, men kun for at undgå misforståelser i formuleringerne.
Pernille Frahm (SF), 2005-03-02:
Ministeren fik nu snakket sig meget mere ind på, hvad der egentlig er kernen i det her forslag, og det er sådan nogle ting omkring skole for børn med anden etnisk baggrund end dansk og Hizb-ut-Tahrir.
Derfor vil jeg gerne spørge: Hvor langt vil ministeren gå i sin imødekommelse af Dansk Folkepartis modvillighed mod, at demokrati og menneskerettigheder og ligestilling mellem kønnene sådan bliver fjernet fra lovforslaget her?
Bertel Haarder (V), 2005-03-02:
Jeg undskylder, at min erfaring som integrationsminister får mig til at tale om virkelighedens verden på Nørrebro og andre steder, men det er faktisk noget, der optager mig temmelig meget.
Jeg har jo også som integrationsminister været medvirkende til, at dette lovforslag blev udarbejdet.
Det vedstår jeg gerne.
Det er bl.a. for, at børn med anden etnisk baggrund ikke skal kunne lades i stikken på den måde, som der er risiko for sker på visse skoler.
Det er bl.a. det, som er baggrunden for, at vi står med det lovforslag her.
Den inspiration har jeg altså hentet i virkelighedens verden, og så vil jeg også have lov at henvise til den.
Jeg vil godt gentage, at de frie skoler selv skal have lov at sætte deres mål, men de skal være på samme niveau som folkeskolens, og ministeriets tilsyn skal kunne tjekke, om de lever op til det niveau.
Har han virkelig tænkt sig, at jeg skal gå og finde ud af, hvem der havde hvilke forventninger til min forgænger; forventninger, der ikke er skrevet ned, og som ingen jo kan forvente at jeg automatisk overtager?
Hvorfor har jeg ellers fået så mange indbydelser fra foreninger, som oprindelig havde et tilsagn fra min forgænger, men som nu skriver, om de kan regne med, at jeg kommer?
Det er da almindelig adfærd.
Skal vi nu ikke lade være at være så barnepigeagtige over for Dansk Friskoleforening?
Den skal nok klare sig, og den er i hvert fald god til at råbe højt, og det har den også lov til, og det har jeg ikke spor imod.
Men jeg synes, at der er grænser for, hvad klynkeri vi nu skal høre.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling.
Afstemning
Margrethe Vestager (RV), 2005-03-02:
Jeg bliver altid så imponeret over undervisningsministerens vished for, at folk, der er kritiske over for det fremsatte, ikke har det samme kendskab til det, undervisningsministeren kalder virkeligheden.
Jeg føler ikke noget behov for at redegøre for mit kendskab til lederen af Rådmandsgades Skole, det kan hun selv gøre ved lejlighed, når hun møder ministeren.
Men det er en meget interessant tilgang, at hvis ikke man ser problemer på samme måde som ministeren, så kan man stort set ikke være med til diskussionen af, hvordan de skal løses.
For det betyder jo, at den skole, som var det konkrete eksempel i ministerens begrundelse for forslaget, ikke kan have mål, der er anderledes.
Børnene kan ikke have lært noget andet end det, som de skal kunne for at træde ind præcis på samme klassetrin på Rådmandsgades Skole.
Hvad er det for et spillerum, skolen overhovedet har for at gøre tingene på en anderledes måde end den måde, folkeskolen gør det på, efter ministerens opfattelse, hvis forslaget bliver vedtaget?
Jeg synes, det er meget interessant, at den radikale kritik af lovforslaget afvises som teori, når en hovedbegrundelse for lovforslaget er en hypotese om, at der i fremtiden måske vil komme et ønske om at lave islamistiske friskoler.
Det synes jeg er et interessant møde mellem teori og hypotese, som måske kunne sige, at vi var lige gode om sagen.
Til gengæld bliver det brugt som et skjold i forhold til at afværge den principielle diskussion af, hvad det vil sige at have frihed til at drive skole.
Derfor vil jeg gerne konkret spørge ministeren om de børn, der så var den anden grund til at fremsætte lovforslaget, nemlig de børn, ministeren har hørt om på Rådmandsgades Skole, som bliver sat en klasse ned.
Hvis nu det er sådan, at de børn lige præcis opfylder skolens egne mål, som skolen vil skulle lave i fremtiden, og hvor skolen har planlagt, at eleverne skal nå slutmålet i en anden progression end den, som folkeskolen har, men forældrene så af forskellige grunde vælger at flytte børnene fra den frie skole til en folkeskole, har skolen så stadig væk et problem?
Skal vi så have nye stramninger, fordi det mål, som skolen har sat på det konkrete klassetrin, ikke svarer til det konkrete klassetrin i folkeskolen?
For så er vi lige pludselig ude i noget, som nærmer sig, at det, der er afgørende, er, at man lærer det samme, som man lærer i folkeskolen – på samme måde, på samme klassetrin.
Rune Lund (EL), 2005-03-02:
Ja, jeg kan bekræfte, at tilsynet ikke kun behøver at komme på tale, hvis man skal samle folk op fra rendestenen eller redde en meget, meget katastrofal situation.
Det er noget, som kan foregå løbende undervejs, og det er selvfølgelig også sådan, at tilsynet skal udføres i praksis, så det kan jeg bestemt bekræfte.
Pernille Frahm (SF), 2005-03-02:
Jeg vil bare spørge hr. Rune Lund, om han ikke kan bekræfte, at netop muligheden for at føre tilsyn undervejs også giver mulighed for at gribe ind længe inden den situation, der blev beskrevet: at der først kan gøres noget, når eleven er dumpet til 9. klasses afgangsprøve eller har spillet fallit i livet bagefter.