Lene Espersen (KF), 2006-02-01:
Det vil jeg da gerne svare hr. Per Clausen på.
Jeg vil godt starte med at sige, at regeringens holdning til miljøzoner er klar.
Vi ser meget gerne, at der etableres miljøzoner, der kan bidrage til at begrænse de miljø- og sundhedsskadelige konsekvenser, som partikelforureningen indebærer.
Én ting er ens hensigter, mål, og hvad man arbejder efter, noget andet er så det at skulle vurdere konkrete modeller.
Justitsministeriet har nu haft lejlighed til at vurdere muligheden for i medfør af forsøgsbestemmelsen i færdselslovens § 92 d at etablere en miljøzoneordning i København efter tre forskellige modeller.
Som jeg oplyste i forbindelse med førstebehandlingen af forslaget til lov om ændring af færdselsloven om indførelse af hjemmel til tidsubegrænsede forsøg med færdselsregulerende foranstaltninger, er konklusionen, at hjemmelen i færdselslovens § 92 d har vist sig ikke at være tilstrækkelig til at tillade miljøzoner af den karakter, som Københavns Kommune har ønsket.
Men jeg vil gerne understrege, at Justitsministeriet alene har taget stilling til de konkrete modeller for en miljøzoneordning i København, som har været forelagt for Justitsministeriet.
Disse modeller rejser efter en konkret vurdering ekspropriationsretlige spørgsmål, og modellerne ligger derfor uden for rammerne af det, der kan gives tilladelse til efter færdselslovens § 92 d.
Justitsministeriets ekspropriationsretlige vurdering kan altså ikke tolkes som en generel stillingtagen til, om der er hjemmel i forsøgsbestemmelsen i færdselslovens § 92 d til at tillade etablering af miljøzoneordningen.
Når regeringen nu vil igangsætte et hurtigt tværministerielt samarbejde om udformningen af en ny lovregulering af miljøzoner af permanent karakter, er det netop med henblik på at løse de problemer, som vi er stødt på i forbindelse med de konkrete modeller for en miljøzoneordning i København.
Samtidig har vi tilkendegivet, at det tværministerielle samarbejde skal være afsluttet så hurtigt, at der kan blive tale om et lovgivningsinitiativ til efteråret.
Jeg vil gerne understrege, at jeg naturligvis også finder det ærgerligt, at vi ikke på et tidligere tidspunkt har kunnet få afklaret disse spørgsmål, men vi har selvfølgelig ikke kunnet få dem afklaret, før der forelå en ekspropriationsretlig vurdering.
I betragtning af at jeg et eller andet sted havde set hr. Steen Gade lidt som bannerfører for, at der blev etableret en miljøzoneordning, synes jeg egentlig, det er ret overraskende, at hr. Steen Gade ikke engang kan erindre, man kan sige det sagsforløb, der har været i den her sag.
Det er korrekt, at Københavns Kommune i første omgang arbejdede på en model, der rejste ekspropriationsretlige spørgsmål, men det, der så skete i den efterfølgende fase, var jo, at Miljøstyrelsen fremlagde andre alternative modeller, der var knap så vidtgående, for, hvorledes miljøzoneordningerne kunne etableres.
Da sagde vi med det samme: Lad os da se på, hvorvidt de øvrige alternative modeller kan holdes inden for den hjemmel, der er i dag i færdselsloven.
Så jeg har meget, meget svært ved at forstå, hvor hr. Steen Gade vil hen med det her spørgsmål.
Vi har gjort alt, hvad der stod i vores magt, for at se på, hvor langt vi kan komme med at etablere en ordning inden for den lovhjemmel, der er i dag.
Hvis jeg havde haft kendskab og vidst det, jeg ved nu,
Nu har man ventet tilstrækkelig længe med at etablere miljøzonerne, men det skyldes jo, at der ikke forelå en ekspropriationsretlig vurdering.
Jeg er ikke selv jurist, og det kan jo måske være svært for folk, der ikke sådan beskæftiger sig med ekspropriationsret i det daglige, for det er jo ikke bare noget med at lægge 5 pct. til og trække 4 pct. fra og så sige, at så har vi nok et problem, der kan hjemles, uden at det rejser ekspropriationsretlige spørgsmål.
Det er en konkret vurdering i hver enkelt sag, og den vurdering kan man altså ikke foretage forlods, der må man vurdere sagen.
Og der har vi altså måttet afvente, at de statsretseksperter, der er i Justitsministeriet, foretog en vurdering i de konkrete sager.
Så i sommer vidste jeg simpelt hen ikke, hvad man nåede frem til i konklusionerne.