runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Søren Pind (V), 2005-03-03:
L 10 er en genfremsættelse af L 128 fra sidste valgperiode.
Forslaget tager helt grundlæggende sit udgangspunkt i Konkursrådets lovudkast.
I Venstre tror vi først og fremmest på, at man skal betale sine købmandsregninger.
Der er hensyn at tage til debitor, javel, men der er altså også kreditorer, der skal have deres liv til at hænge sammen, og det er med forsigtighed, at man skal nærme sig spørgsmålet om fra statens side at medvirke til at fjerne kreditors private ejendomsret, nemlig kreditors retmæssige fordringer.
Jeg vil godt allerede nu forudskikke, at jeg under udvalgsbehandlingen vil søge afklaret, hvor langt ned i tidsperiode staten egentlig kan gå i forhold til at fjerne kreditorernes fordringer på debitor.
Der skabes en nemmere adgang til gældssanering, der skabes ensartethed, og det egentlige sigte med lovforslaget er at gøre det nemmere at drive erhvervsvirksomhed for iværksættere, altså at sikre, at folk, der er ramt af uheldige omstændigheder og går ned, får mulighed for at skabe sig en selvstændig tilværelse igen.
Det skal kort og godt styrke iværksætterkulturen.
Det er der også behov for i det danske samfund.
Afvejningen bliver naturligvis at sikre, at folk, som svindler og bedrager, altså mennesker, der konstant spekulerer i ikke at betale deres regninger, ikke får mulighed for at udnytte disse regler.
Der lægges også op til sikring af disse forhold, men også dette vil Venstre søge afdækket nærmere under udvalgsarbejdet.
Et spørgsmål, som også vil have vores interesse, er spørgsmålet om den offentlige fortrinsstilling i relation til gæld.
Venstre ønsker så vidt muligt at ligestille private og offentlige kreditorer.
I det hele taget er der i lovforslaget en lang række principielle diskussioner, det vil være nødvendigt at føre inden den endelige vedtagelse.
Venstre støtter under alle omstændigheder intentionerne i lovforslaget og ser frem til et grundigt udvalgsarbejde.
Tom Behnke (KF), 2005-03-03:
Den gamle lov, som jo stadig er i kraft, har nu rundet sine 20 år, og man har fundet, at det var på sin plads at lave en revision af loven, og det er der nok også god grund til.
Når en lov har virket så længe, så har man indhøstet en lang række erfaringer, og da kan det være godt at få set på, om loven den nu kunne justeres lidt, så den bliver mere tidssvarende og mere præcis og mere brugervenlig.
Vi kan fra konservativ side støtte lovforslaget her.
Det er der mange grunde til, og mange ordførere har været inde på en række forskellige grunde til at kunne støtte forslaget her og en række forskellige elementer, som man har været positiv over for.
Jeg vil i dag særlig fremhæve tre grunde, som jeg har hæftet mig ved ved gennemlæsningen af forslaget.
For det første kan jeg konstatere, at lovforslaget bygger på betænkning nr. 1449 fra sidste år om gældssanering – en betænkning, der er afgivet af Konkursrådet – og lovforslaget svarer i det væsentlige til Konkursrådets lovudkast.
Det er jo betryggende i sig selv.
For det andet sker der en forenkling af behandlingen af gældssaneringer.
F.eks. kan skifteretten genoptage en kendelse, hvis der kommer nyt til, i modsætning til i dag, hvor man er nødt til at anlægge en helt ny sag, hvis skyldnerens økonomi forværres yderligere.
Og for det tredje så styrker forslaget her iværksætterlysten, fordi det bliver mere enkelt og hurtigt at komme ovenpå igen, dog uden at man bare kan få den ene gældssanering efter den anden, den ene konkurs efter den anden, og kun hvis det drejer sig om erhvervsmæssig gæld.
Der er altså ikke mulighed for, at man bare kan udnytte systemet her – der er netop sat bremseklodser ind – men der er dog en mulighed.
Samtidig er det også således, at det er muligt, hvis det er en erhvervsmæssig gæld og det er en gældssanering på baggrund deraf, at kreditorerne senere, hvis den erhvervsdrivende kommer til penge igen ved f.eks. at starte ny virksomhed, som går godt, som går bedre end den første, der gik ned, kan komme tilbage og sige, at de så gerne vil se nogle flere af deres penge.
Så som hovedregel skal man selvfølgelig betale, hvad man skylder – skyldner må betale – og man må selvfølgelig prøve, så vidt det overhovedet er muligt, at få afdraget sin gæld inden for eksisterende spilleregler.
Men er man i en situation, hvor man er håbløst forgældet, så er det rimeligt, at man har en mulighed for at få en gældssanering.
Og på den baggrund kan vi fra konservativ side støtte forslaget.
Simon Emil Ammitzbøll (RV), 2005-03-03:
Forslaget her indeholder en række elementer, der justerer betingelserne for gældssanering.
Forslaget bygger på de praktiske erfaringer med de nu 20 år gamle gældssaneringsregler og på en betænkning fra Konkursrådet fra 2004.
Jeg skal allerede nu løfte sløret for, at Det Radikale Venstre støtter det her forslag.
Vi er glade for, at de nærmere betingelser for at få gældssanering fremover skal fremgå direkte af loven.
Hermed skabes der bedre retssikkerhed, større forudsigelighed og mere ensartethed.
Reglerne om fastsættelse af det beløb, som skyldneren skal afdrage i en bestemt periode, fastsættes ved en bekendtgørelse, som omregner de indtægts- og udgiftsposter, der skal indgå i beregningsgrundlaget.
Vi noterer med tilfredshed, at børnefamilieydelsen ikke længere skal indgå.
Der er taget nogle fornuftige tiltag til regler om, hvorledes pensionsordninger skal indgå i gældssaneringssager.
Der bliver mulighed for at genoptage en sag og ikke kun, som det er tilfældet nu, mulighed for at ændre afdragsperioden.
Endelig afskaffes muligheden for efteranmeldelse.
Man skal anmelde inden 8 uger, ellers indgår man som kreditor ikke i aftalen.
Alle disse forslag kan Det Radikale Venstre uden større betænkeligheder tilslutte sig.
En særlig positiv bemærkning vil jeg dog gerne knytte til de særlige vilkår for iværksættere og erhvervsdrivende, som indgår i lovforslaget, og jeg noterer med glæde, at det virker som om, der har været bred opbakning til lige netop det element i lovforslaget.
Det er vigtigt, at der er flere, der giver sig i kast med at starte egen virksomhed.
Hvis Danmark også i fremtiden skal være et velfærdssamfund, kræver det øget indtjening fra private virksomheder.
Men forudsætningen for flere virksomheder er kreativitet, hittepåsomhed, opfindsomhed.
Og forudsætningen er også, at man ikke risikerer alt, hvis man satser på at virkeliggøre drømmen om at blive selvstændig erhvervsdrivende.
Derfor er det positivt, at det nu bliver muligt for iværksættere og erhvervsdrivende i øvrigt.
Danmark har ganske enkelt brug for langt mere iværksætteri, end vi ser det i dag.
Det er faktisk det, vi skal leve af i fremtiden.
Inden begejstringen over de mere lempelige regler for erhvervsdrivende bliver større, end bukserne kan holde til, vil jeg dog også tilkendegive radikal støtte til de værnsregler imod konkursrytteri, som også er en del af lovforslaget.
Men Det Radikale Venstre er grundlæggende positive, og vi glæder os til en grundig behandling i udvalget.
Pernille Frahm (SF), 2005-03-03:
Da SF's ordfører, fru Anne Baastrup, ikke kan være til stede, så skal jeg på hendes vegne læse følgende op: SF er grundlæggende tilfreds med lovforslaget.
Det er vigtigt, at vi får klarhed over mulighederne for at få gældssanering.
Det er vigtigt med en kortere afdragsperiode.
Det er vigtigt med en højere grad af individualisering i ægteskabslignende forhold og ægteskaber, og der er en lang række gode temaer i det her lovforslag.
Men noget, der undrer, er – og derfor er der stillet nogle skriftlige spørgsmål til det – at der stadig væk ikke foreligger noget svar på, hvorfor man ikke, når vi nu laver den her lovgivning for iværksættere og andre, kan gå ind og se på f.eks. narkomaner, der er kommet ud af deres misbrug og forsøger at komme ovenpå, forsøger at få tilværelse strikket sammen, men som bare ikke kan få gældssanering.
Hvad er grunden til, at man holder denne gruppe af mennesker udenfor?
Jeg kan se, at Dansk Retspolitisk Forening også er inde på temaet, og det er en kilde til undren, at vi ikke på en eller anden måde kan samle den her gruppe mennesker op.
Tilsvarende er det også besynderligt, at man i det her rådighedsbeløb, som i øvrigt er o.k., har lavet en fin afgrænsning ...
undskyld, om igen.
Det er nogle lidt snørklede sætninger, fru Anne Baastrup har fået sat sammen her.
hvis nu ens hus brænder, eller ens lejlighed brænder, så bliver mulighederne for at gennemleve en gældssanering jo stort set håbløse, for hvordan skal man kunne opretholde sin tilværelse, når det hele er brændt ned omkring ørerne på en?
Hvad er så den egentlige, dybsindige filosofiske overvejelse, der ligger bag, at justitsministeren ikke mener, at indboforsikringen skal være omfattet?
Så til allersidst – men det kan godt være, at justitsministeren slet ikke gør sig de overvejelser: Dansk Retspolitisk Forening peger også på noget, som kunne være meget interessant at tage op, og det er rentefradragsretten.
De skriver, at problemet her er, at rentefradragsretten er ressourcekrævende at administrere.
Det ville også betyde en meget mere smidig administration af selve tilbagebetalingen, ligesom det ville aflaste skifterettens medhjælpere betydeligt, hvis man fjernede rentefradragsretten.
Man kunne jo måske forestille sig, at man lavede lidt om på skattestoppet og så tænkte på at få fjernet rentefradragsretten i den her forbindelse.
Og sikke en masse penge vi ville spare på den måde.
Tom Behnke (KF), 2005-03-03:
Også forslaget her kan vi støtte fra De Konservatives side.
Forslaget er en genfremsættelse, og jeg vil som indledning henvise til, hvad vores ordfører sagde, da forslaget sidste gang blev behandlet her i Folketinget, og i dag kun kort ridse op.
Der har været ordførere før mig, som har gjort det samme på hver deres måde, alt efter hvad hver især syntes, der var værd at fremhæve.
Vi ser forslaget som et godt forslag, der sørger for, at man er i stand til at pålægge en sanktion, hvis der svindles med både EU-midler og danske midler, og vi indstiller forslaget til vedtagelse.
Morten Messerschmidt (DF), 2005-03-03:
Dansk Folkeparti hilser det velkommen, at regeringen med det her lovforslag vil hæve strafferammerne for kriminalitet begået mod offentlige midler.
Ikke mindst er det glædeligt, at der sker en fordobling af straffen i § 289 om skattesnyderi og lignende.
Det er jo velkendt, at der særlig i indvandrerkredse er store vanskeligheder ved at overholde reglerne for skat, moms, sort arbejde, afregning af diverse afgifter osv.
Og det har altid fra Dansk Folkepartis side været et ønske at højne strafniveauet og dermed skabe større konsekvens.
Ligeledes er det positivt, at man med de foreslåede ændringer af straffeloven skaber større gennemsigtighed ved at samle bestemmelserne i § 289 – og i § 289 a som den subsidiære bestemmelse.
Netop på dette område er det helt afgørende for Dansk Folkeparti, at der sker stramninger.
Hvad angår bestemmelserne i § 289 a, undrer vi os dog en smule over, at man lægger op til, at strafferammerne tilsyneladende skal sættes ned, nemlig fra de nuværende 4 år til det foreslåede 1½ år.
På side 12, spalte 1 i lovforslaget argumenterer regeringen for, at der skulle være tale om en skærpelse, da man henviser til de nye strafferammer på 8 år i § 289.
Men for os at se vil man sagtens kunne fastholde de 4 år i § 289 a og fortsat have en højere strafferamme i § 289 og dermed få en skærpelse ved de særlig grove overtrædelser i § 289.
Det er noget, som vi må se på i udvalget.
Generelt er det for Dansk Folkeparti tilfredsstillende, at man lægger op til hårdere straffe for snyd og svindel med offentlige midler.
Uanset om man modtager tilskud fra EU eller penge fra den danske stat, så skal straffene for forsætlige overtrædelser være hårde og konsekvente.
Det er helt klart, at vi har oplevet en lang række sager – de tidligere ordførere har været inde på nogle af dem, og jeg har selv nævnt sager fra indvandrermiljøer – men også sager, hvor man direkte spekulerer i, hvordan man kan snyde sig til flest mulige offentlige kroner, og det er simpelt hen uacceptabelt.
Det skal straffes.
Endvidere indeholder lovforslaget opstramninger på et bredt spektrum af områder, lige fra dem, jeg har været inde på med socialt bedrag osv., til opstramning af bl.a. kasinoernes ansvar ved hvidvaskning af penge.
Vi ser bl.a. positivt på, at tiden for opbevaring af de informationer, som man har om gæsterne i diverse kasinoer, forlænges til mindst 5 år.
Det tror vi er fornuftigt set i forhold til de problemer, der kan være med hvidvaskning af sorte penge og penge fra kriminalitet i kasinoerne.
Langt hovedparten af de forslag, som er indeholdt her i L 11, er gode og vil få en varm modtagelse fra Dansk Folkepartis side.
Der er dog visse områder, som jeg også har været inde på, der vil kræve et nærmere eftersyn.
Det må vi se på i udvalget.
Vi ser frem til en konstruktiv og ihærdig indsats for at få det her lovforslag gjort lidt bedre og derefter vedtaget.
Birgitte Josefsen (V), 2005-03-03:
Gennem de seneste år er antallet af sager vedrørende berigelseskriminalitet vokset betydeligt, og gennem årtier har det vist sig, at den kreative og udspekulerede skattesvindler eller den kreativt tænkende, der gør alt for at snyde ved at modtage uberettigede sociale ydelser, har kunnet slippe med meget små straffe i modsætning til den lille mand, der har optrådt som decideret tyveknægt – ja, ham eller hende har vi kunnet føre bag tremmer for selv små ting.
Hverken politikerne eller befolkningen bryder sig om den udvikling, der har været og er, og det har flere sager jo vist.
I Venstre bryder vi os ikke om udviklingen, og vi bryder os mindre om, at der ikke kan udmåles en straf, der står mål med de grove overtrædelser, der indimellem foregår på området.
Derfor finder vi det i Venstre vigtigt at få en overordnet bestemmelse med en høj strafferamme over for de grove overtrædelser.
Venstre kan ligeledes støtte ministerens forslag i lovforslaget om en ændring af klageadgangen samt ændringer vedrørende spillekasinoerne, der fremover i 5 år skal kunne dokumentere, hvad der er foregået på kasinoet, ligesom de bliver pligtige til at instruere personalet i at have opmærksomhed på de transaktioner, der kan foregå i tilknytning til hvidvaskning af penge.
I Venstre vil vi arbejde for at ændre holdningen til snyderi med offentlige midler.
De, der ikke kan holde fingrene væk fra andres kasser, må føle, og derfor tilslutter vi os det her forslag.
Morten Bødskov (S), 2005-03-03:
det har jo tidligere været førstebehandlet, så jeg skal bare ganske kort redegøre for de grundlæggende synspunkter, Socialdemokratiet har til det.
Lovforslaget har, som det også fremgår af det, tre formål.
Socialdemokratiet støtter for det første de forslag til ændringer, der vedrører både Rigsadvokaten og Rigspolitichefens ansvarsområder, og det samme gælder for ændringen af spillekasinolovgivningen.
Det centrale i lovforslaget er ændringer af straffeloven, således at indsatsen mod økonomisk kriminalitet, kriminalitet i virksomheder og særlig berigelseskriminalitet mod offentlige midler forstærkes.
Det skal ikke være nogen hemmelighed, at det her lovforslag, og særlig den sidste del af det, har været længe ventet fra Socialdemokratiets side.
Det bygger på det såkaldte Brydensholtudvalgs arbejde, og årsagen til, at vi står her i dag og diskuterer spørgsmålet om en forstærket indsats eksempelvis mod berigelseskriminalitet mod offentlige midler, er jo de såkaldte selskabstømmersager.
Hr. Ole Stavad, som på daværende tidspunkt var socialdemokratisk skatteminister, har meget rammende betegnet det, der var i gang dengang, som danmarkshistoriens største røveri.
Det er det, det her handler om.
Sidst havde vi også den manglende sammenhæng, som vi påpegede i lovforslaget, til debat i Folketingssalen.
Det er sådan, at vi jo dengang opfordrede til, at man, hvad angår de følgeændringer af lovforslaget, der skal ske på Skatteministeriets område, sørger for at få det bragt i orden, inden det samlede lovforslag træder i kraft.
Det vil medføre, at der er en fornuftig harmoni i lovgivningen, og vi sikrer, at det her lovforslag kommer til at virke, den dag det rent faktisk træder i kraft.
Men Socialdemokratiet støtter som sagt lovforslaget, som vi gjorde, da det sidst var til første behandling, og vi gør det med glæde, fordi vi har ventet længe på, at vi nu for alvor kan få sat ind over for den type af svindel, som, sidst den blev praktiseret, gav sig udtryk i kraftig berigelseskriminalitet rettet mod offentlige midler.
Konklusionen på den fadæse, som vi så dengang, er, at vi i tide må gribe ind fra politisk side.
Vi må ikke se passivt til.
Vi må ikke lave selvskabte skattehuller i vores lovgivning, og det dårligste, vi kan gøre, er at amputere kontrolmyndighederne på det her område.
Så ved vi, hvad det fører til: Så fører det til, at denne slags huller bliver udnyttet meget groft – huller, som altså dengang kostede fællesskabet 2,1 mia. kr.
Med de ord støtter Socialdemokratiet lovforslaget.
Henriette Kjær (KF), 2005-03-04:
Det vil jeg ikke umiddelbart give tilsagn om.
Der bliver sparet nogle få midler, og jeg regner med, at forholdene på asylcentrene er gode nok til, at jeg ikke mener, at vi på den måde skal lægge pengene over i en kasse, hvor de så kan bruges til det ene eller det andet.
Det mener jeg må indgå som en besparelse i finansministerens kasse.
Jeg synes, at der er gode takter i, at man, når der kommer en asylansøger ind, laver en grundig lægeundersøgelse og på det tidspunkt oplyser om, at det her er nogle oplysninger, som på et senere tidspunkt vil kunne blive brugt i forbindelse med sagsbehandlingen.
Jeg vil være modtagelig over for, at vi prøver at finde ud af, hvordan en sådan model kan tilrettelægges.
Steen Gade (SF), 2005-03-04:
Første del handler jo om skærpet straf for udlændinge, der arbejder ulovligt.
Jeg er en stor tilhænger af, at man gør en kraftig indsats for at begrænse antallet af folk, der arbejder ulovligt, herunder udlændinge, der arbejder ulovligt, og det vil jeg gerne opfordre regeringen til at bruge mange kræfter på og, ligesom man på mange andre områder vælger at lave kampagner, gøre en særlig indsats for at ramme dem, der arbejder ulovligt.
Det er vel sådan set det, der er pointen her.
Det handler vel om, at der er færre, der skal arbejde ulovligt.
Om straf så er den store løsning, tvivler jeg lidt på, men jeg vil især koncentrere min modstand mod det, at folk skal have dobbelt straf, og at man tror på, at det med at folk skal have en længere karenstid, inden de kan få opholdstilladelse, er vejen frem.
Jeg mener faktisk, at det virker helt forkert.
Hvis vi gerne vil have folk til at arbejde lovligt – det er jo en del af integrationen at forstå det system, at vi arbejder lovligt i Danmark altså lige bortset fra de danskere, der ikke arbejder lovligt, men det mener vi i Danmark at man skal – så er det at give den straf, at det varer længere tid, inden folk virkelig kan få lov til at være her tidsubegrænset, jo faktisk det modsatte af det, der var ideen med integrationen.
Det er det modsatte af integration, man gør her.
Altså det forekommer mig – jeg er ny på området, men jeg skal nok få dykket ned i det – at vi giver folk alt for dårlige grundlæggende vilkår, at vi behandler folk for dårligt.
Vi skal sørge for, at hvis de skal afvises, skal sagsbehandlingen gå hurtigere osv., men når de er her, må vi behandle dem ordentligt.
Så kommer spørgsmålet om helbredsoplysninger.
Der synes jeg, der er det problem, som også er nævnt af den radikale ordfører, at man vil bruge dem uden samtykke.
Jeg kan da ikke forstå, hvorfor man ikke kan få indbygget en samtykkemodel.
Det var det ene.
Det andet er, at man lægger op til, at folk selv skal betale for lægeerklæringer.
Der synes jeg altså, at det er lidt alarmerende, at regeringen er ligeglad med de indvendinger, som kommer fra Advokatrådet, fra Rådet for Etniske Minoriteter, Amnesty International, Dansk Flygtningehjælp osv.
Der er jo en massiv indsigelse mod det her, og jeg synes godt, vi kunne opføre os på en anden måde end at tro, at vi kan løse de problemer, der måtte være, på denne her måde.
Det sidste er jo så de forsøg på at imødekomme kritikken fra Europarådets menneskerettighedskommissær, og her vil jeg, fordi min taletid er ved at udløbe, blot erklære mig enig med Det Radikale Venstres ordførers bemærkninger til det punkt.
Karen J. Klint (S), 2005-03-04:
Vi er enige i målet og måske også lidt i metoderne til, hvordan de erklæringer skal anvendes.
Vi er måske ikke helt enige i, om de skal kunne indhentes uden samtykke eller med samtykke.
Hvis man nu styrkede indkvarteringscentrene med det fornødne lægefaglige beredskab, og hvis man sagde til de mennesker, der er på centrene: Det er her, I bliver lægeligt udredt, så havde man tryghed for, at det var anerkendte lægefaglige udtalelser, der lå til grund, og den person, der havde været igennem en helbredsundersøgelse, havde også tryghed for og i hvert fald en viden om, hvad de oplysninger kunne bruges til.
Kunne det være en model, der kunne udvikles, eventuelt i samarbejde med Røde Kors?
Henriette Kjær (KF), 2005-03-04:
Betaling eller ej synes jeg ikke er det vigtigste.
Karen J. Klint (S), 2005-03-04:
Det er et spørgsmål om de mange lægeerklæringer.
Vi er enige i, at vi måske har set for mange og måske også set for mange, hvor lødigheden ikke altid har været helt i top, måske heller ikke fagligheden i nogle af de andre erklæringer.
Hvis man nu indfører en betaling for dem, er fru Henriette Kjær så sikker på, at det at betale for en lægeerklæring øger fagligheden eller mindsker antallet?
Hvis mennesker er så meget i nød, at de vil gøre hvad som helst for at omgå alle regler for at blive i Danmark, vil en betalt lægeerklæring så virkelig begrænse de menneskers adfærd?
Morten Østergaard (RV), 2005-03-04:
Jeg vil gerne spørge den konservative ordfører, om vi under udvalgsbehandlingen kan forvente konservativ opbakning til et forslag om at fastholde det provenu inden for området, altså sikre, at de midler, der her bliver frigjort, bliver brugt til at forbedre forholdene på asylcentrene generelt.