runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pernille Falcon (EL), 2003-05-13:
Det, som ikke tilstrækkeligt er fremgået af debatten, som også bliver et af hovedproblemerne, er, at i fattigrøvskvarterene vil folk ikke have råd til at etablere de madordninger, og det er der, der er brug for maden.
De andre steder, hvor folk har penge nok, kan de så etablere de madordninger.
Det har man slet ikke forholdt sig til i
debatten
Så det er ikke bare et spørgsmål om, at i enkelte institutioner kommer lille Lise til at sidde og kigge på de andres dejlige lune mad, mens hun spiser sin lurvede leverpostej, for der vil man sikkert have hjerte til at dele maden børnene imellem.
Men det bliver sådan, at de, der har allermest brug for de her ordninger, kommer ikke til at få den, for der har man bare ikke pengene.
Hvis man er født med en hest mellem benene, kan det godt være, at man ikke kender til den verden, hvor det er sådan, at der faktisk er økonomiske begrænsninger i hverdagen, men sådan ser verden altså stadig væk ud i store dele af Danmark. De mennesker, regeringen i andre sammenhænge skærer ned over for - bistandsmodtagere, førtidspensionister osv. - er dem, der kører med røven i vandskorpen i denne her sammenhæng, og det er dem, man blæser en hat fuld.
Line Barfod (EL), 2003-05-13:
Man kan sagtens lave bred lovgivning, der giver mulighed for, at man kan vælge ude i virkeligheden.
Det, der er forskellen, er, at det, der er lagt op til med det her lovforslag, er, at der bliver forskel.
Der gives mulighed for, at man i en daginstitution kan indføre en madordning, som kun er for nogle børn i daginstitutionen og ikke for andre børn i daginstitutionen, hvorimod det, som man frivilligt i dag udfører i nogle daginstitutioner, er ordninger, der omfatter alle børn. Det, der er behov for i daginstitutionerne, er ikke yderligere lovgivning.
Det er, at der kommer nogle penge, der sikrer, at der kommer ordentlig mad til børnene.
Det er, at der kommer en lovgivning, som siger, at alle børn skal have ret til at få god mad i daginstitutionerne, og der kommer nogle penge med.
Og især at man så også sikrer, at forældrene ikke skal betale ekstra, men at det bliver fordelt over skattebetalingen, så de forældre og skatteborgere, der har flest penge, kommer til at betale, i stedet for at det er dem, der har meget få penge, der kan risikere at skulle betale for det her.
Man kan jo heldigvis se i dag, at forældre og befolkning generelt udviser stor solidaritet.
Det kan man jo se på de mange ordninger, der fungerer i dag, som netop alle de steder, hvor man har dem på frivillig basis, sikrer, at der selvfølgelig er mad til alle børn.
Det er ikke noget med, at hvis der er et par forældre, der ikke har haft råd til at være med til at betale, får de børn ikke mad, sådan som regeringspartierne og Dansk Folkeparti nu lægger op til, og som et flertal i dette Folketing desværre vil vedtage.
René Skau Björnsson (S), 2003-05-13:
Jeg kan sige til hr. Karsten Nonbo, at det faktisk er en ny fisk, der er kommet i akvariet.
, Børnerådet og andre, roser det i dag og siger: Alle tiders, et nyt initiativ, det er et nyt redskab, kommunerne får, som vil sikre børnenes retsstilling endnu mere, end den
har været før, fordi ordningen ikke har været brugt.
Svend Erik Hovmand (V), 2003-05-13:
Må jeg først sige til spørgsmålet om tidligere praksis og procedurer, at når jeg taler om tidligere praksis og procedurer, så taler jeg om det forhold, at vi oversender de høringssvar, vi får eksternt, til udvalget.
Jeg er ikke bekendt med, at man tidligere også har oversendt interne, men o.k., det kan jeg selvfølgelig retledes i.
Så er der spørgsmålet om, hvorvidt jeg var bekendt med korrespondancen.
Jeg var ikke bekendt med den konkrete korrespondance, før jeg afgav svaret den 9. april.
Det er rigtigt, at jeg fik en briefing nogle dage før, men den korrespondance, som jo altså er baggrunden for, at vi overhovedet står her i dag - har jeg indtrykket af - blev jeg først bekendt med, umiddelbart før jeg oversendte den til udvalget.
Hr. Morten Homann spørger, om alt skal tilsendes udvalget i fremtiden.
Jeg er meget åben over for at diskutere det spørgsmål, absolut.
Der er jo naturligvis stor interesse for at diskutere det spørgsmål, men jeg tror også, at der er interesse i at overveje, hvad det er, man sætter i gang, hvis man siger, at alt skal oversendes i enhver henseende.
Men jeg er under alle omstændigheder parat til at drøfte det med udvalget, og det skal i hvert fald ikke skorte på min positive indstilling for at nå et resultat.
Erik Mortensen (S), 2003-05-13:
Jeg hilser selvfølgelig ministerens imødekommenhed velkommen, hvad angår både eksterne og interne høringssvar.
Men netop i forbindelse med de eksterne høringssvar har hele problematikken sådan set været, hvorvidt Landsskatteretten var et selvstændigt organ.
For vi har jo en sag fra Østrig, hvor EF-Domstolen underkendte de østrigske myndigheder i forbindelse med deres appeldomstol.
Det har ligesom ligget i luften, at Landsskatteretten var en integreret del af ministeriet, og derfor var både høringssvar og anden form for korrespondance en intern affære, så jeg vil gerne have, om ministeren kan bekræfte, at han også betragter Landsskatteretten som et uafhængigt organ og en uafhængig instans.
Morten Homann (SF), 2003-05-13:
Jeg vil blot bede ministeren bekræfte med hensyn til det foreliggende lovforslag - og det er også det, der er essensen i Landsskatterettens henvendelse - at skatteministeren vil få tillagt beføjelsen til at omstøde Landsskatterettens afgørelser, uden at der overhovedet er anlagt en sag ved domstolene.
Det er ret vidtgående beføjelser, som bliver tillagt skatteministeren, og netop i lyset af hvordan en tidligere skatteminister fra den nuværende skatteministers parti har håndteret det, giver det grund til en vis bekymring.
Det andet, jeg vil bede ministeren kommentere, er i notatet fra Folketingets Parlamentariske Afdeling, hvor konklusionen er: »I lyset heraf bør alle eksterne og interne myndigheder og organisationer m.v., som er berørt af lovreguleringen, høres, og alle de fremkomne høringssvar bør sendes til Folketinget med henblik på at indgå i grundlaget for Folketingets bedømmelse af lovforslaget, uanset om høringsparten er en intern myndighed.«
Er ministeren enig i den konklusion, og kan det passe, at Skatteministeriet slet ikke har gjort sig nogen overvejelser om den problemstilling forud for den her sag?
Ole Stavad (S), 2003-05-13:
Når ministeren både mundtligt her og også tidligere skriftligt har sagt, at det, man så vil gøre, er at følge den procedure, som man har fulgt i årevis, vil jeg godt spørge ministeren, om han kan bekræfte, at tilbage i 1993 - for der kom en ny regering i 1993 - lavede man den procedure om, som den tidligere skatteminister, der i dag er statsminister, havde indført, om, at ingen sager kunne ankes, uden at det var ministeren personlig, der tog stilling til det, og at statsministeren, den daværende skatteminister, i øvrigt i flere omgange traf beslutninger direkte imod de råd, der blev givet fra Kammeradvokaten, Told- og Skattestyrelsen og andre, rent politiske beslutninger.
Kan ministeren bekræfte det?
Når ministeren siger, at han ikke var bekendt med den pågældende korrespondance, må jeg sige, at det i hvert fald står i en skærende kontrast til det svar, ministeren har givet dags dato, den 13. maj, som svar på spørgsmål 32, hvoraf det fremgår, at ministeren var briefet om den pågældende henvendelse fra Landsskatteretten og også briefet om det svar, som departementet gav.
Svend Erik Hovmand (V), 2003-05-13:
Jeg vil gerne knytte nogle kommentarer til den debat, der nu har været.
Om indholdet af det omtvistede forslag vil jeg for det første sige: Den procedure, som forslaget lægger op til, som indgår i det samlede forslag om at styrke den enkelte borgers retsstilling, er et forslag, som jeg modtog fra Fristudvalget, og jeg har nøje fulgt det forslag, som er kommet fra Fristudvalget.
Det er altså ikke bare mit forslag, men et forslag, som nogle af Danmarks fremmeste eksperter på området har stået bag.
For det andet: Den procedure, som foreslås, og som den anonyme brevskriver og enkelte deltagere i debatten mener undergraver Landsskatterettens status, svarer ganske til, hvad der allerede i dag er gældende.
Den eneste forskel er, at skatteyderen ikke behøver at udtage stævning mod ministeriet.
Proceduren med inddragelse af Told og Skat, Landsskatteretten og Kammeradvokaten og det rent juridiske grundlag for afgørelsen er akkurat den samme som i dag, en procedure, som i øvrigt har været fulgt i årevis.
For det tredje: Ministeriet har i flere år fulgt den praksis, at det er høringsvar fra eksterne parter, som fremgår af høringslisten, som indgår i det materiale, der tilstilles udvalget.
For det fjerde: Jeg har selvfølgelig mærket mig den opmærksomhed, som ærede medlemmer af Folketinget har tillagt Landsskatterettens synspunkt i denne sag, og jeg har naturligvis ikke ønsket at holde noget skjult.
Jeg var som bekendt ikke orienteret om den korrespondance, men straks jeg blev bekendt med den, offentliggjorde jeg den.
Så vil jeg godt sige lige ud, at på den baggrund vil jeg meget gerne her fra Folketingets talerstol beklage, at den korrespondance, uanset at vi tidligere har fulgt en anden procedure, en anden praksis, alligevel ikke blev tilstillet Skatteudvalget, som det fremgår af mit svar på spørgsmål 32. For det femte: Jeg er bekendt med et notat af den 12. maj 2003 fra Folketingets Parlamentarisk Afdeling om høringer vedrørende lovforslaget.
Videre fremgår det: Parlamentarisk Afdeling finder, at også høringer af interne parter bør videregives til udvalget, og at det vil være naturligt, at udvalget tager en drøftelse med fagministeren om, hvilken praksis der i fremtiden bør være gældende i relation til spørgsmål om høring af interne myndigheder og lignende samt oversendelse til udvalget af eventuelle høringssvar fra interne myndigheder og lignende. Jeg vil gerne sige, at jeg meget gerne vil følge denne opfordring, og jeg agter derfor at bede mit ministerium om at udarbejde et beslutningsgrundlag, som kan danne grundlag for en sådan drøftelse mellem Skatteudvalget og mig, sådan at der for fremtiden kan gælde klare regler for, hvad der skal oversendes til udvalget, og hvad der ikke skal.
Erik Mortensen (S), 2003-05-13:
Hr. Mikkel Dencker spørger, om det skal betragtes som et helt nyt forslag, eller om vi gør det.
Nej, bestemt ikke, og vi har faktisk også læst det, grundigt endda, og vi har spurgt mange kloge mennesker om mange ting i forbindelse med lovforslaget.
Men vi manglede jo noget, og det var det, der var helt afgørende.
Det er selvfølgelig derfor, at debatten får en helt anden drejning.
Vi manglede simpelt hen det altafgørende høringssvar, som altså eksisterede, men som bare ikke blev tilsendt udvalget.
Der er selvfølgelig nogle, der siden hen må svare på, hvorfor det ikke gjorde det.
Svarene til hr. Freddy Dam og hr. Peter Christensen må være i samme boldgade: Selvfølgelig har ministeriet stadig væk mulighed for både at anke og undlade at anke og selvfølgelig også at tage til genmæle.
Men så er det jo stadig væk i forbindelse med en domstolsafgørelse, og der er offentligheden jo.
Peter Christensen (V), 2003-05-13:
Jeg er altså nødt til at stille et spørgsmål i samme boldgade, for når man lytter til hr. Erik Mortensen, så giver hr. Erik Mortensen indtryk af, at der nu virkelig er tale om en helt ny procedure; at vi har fået en bananstatstilgang til retssikkerhed i det her land, hvilket jeg i øvrigt finder lidt utroligt efter alle de tiltag, den her regering har gjort for at øge retssikkerheden, men lad det ligge.
Hr. Erik Mortensen må jo, for at jeg kan forstå hr. Erik Mortensen, kunne fortælle lidt mere præcist, hvori hr. Erik Mortensen finder forskellene mellem den nye og den gamle procedure, for ellers må jeg stille mig lidt tvivlende over for, hvad hr. Erik Mortensen egentlig mener.
Jacob Buksti (S), 2003-05-13:
Jeg tror, at skatteministeren vil erkende, at grunden til, at vi har den noget lange debat her i dag, er, at vi ikke fik oversendt korrespondancen fra Landsskatteretten automatisk, men at det først skete, efter at vi var blevet gjort bekendt med det gennem en anonym henvendelse til udvalget.
Derfor vil jeg gerne her udtrykke min anerkendelse af, at skatteministeren så klart fra Folketingets talerstol beklager, at det ikke er sket, og at skatteministeren stiller sig meget positiv over for en afklaring af, hvordan og hvorledes procedurer på det her område i fremtiden skal være.
Jeg tror, det er meget, meget klogt af skatteministeren i modsætning til Venstres ordfører, der med høj stemmeføring talte om alt muligt andet end det ansvar, en minister har, nemlig at informere Folketinget tilfredsstillende.
Vi må konstatere, at behandlingen af denne her sag har været utilfredsstillende, og derfor er jeg glad for, at det erkender ministeren også igennem sin beklagelse, så man kan undgå denne her slags situationer i fremtiden.
Freddy Dam (V), 2003-05-13:
Jeg vil gerne spørge hr. Erik Mortensen, om han mener, der er mere offentlighed i situationen, hvor Skatteministeriet beslutter sig for ikke at anke en sag, hvor der er afsagt dom af Østre Landsret eksempelvis, eller situationen, hvor Skatteministeriet benytter sig af muligheden for at tage bekræftende til genmæle, altså faktisk accepterer modpartens krav.
Er der mere offentlighed i det?
Mikkel Dencker (DF), 2003-05-13:
Man må jo sige, at det er blevet en opsvulmet debat, vi har her ved andenbehandlingen.
Den adskiller sig jo fuldstændig fra førstebehandlingen, og man skulle tro, at det var et helt nyt lovforslag, vi var i gang med at behandle.
Men faktum er jo, at der ikke er ændret et komma i forhold til det oprindelige lovforslag. Så man fristes jo næsten til at tro, at Socialdemokratiet ikke havde læst lovforslaget inden førstebehandlingen eller i hvert fald ikke havde forstået indholdet af det.
Men så kommer mit spørgsmål: Kan Socialdemokratiet da ikke bekræfte, at lovforslaget faktisk er en entydig forbedring over for skatteborgeren?
Kan man ikke bekræfte det?
Men det er måske det, man er imod, siden man laver
al den her ståhej
Erik Mortensen (S), 2003-05-13:
Sagt til både hr. Peter Christensen og fru Charlotte Dyremose: Angående det sidste kan man sige, at jo, det er Fristudvalgets indstilling.
Men med den udformning, det har fået her, så kan vi lige så godt sige, at så afskaffer vi Folketinget.
Så lad embedsmændene køre løbet.
Det er meget nemmere, og det er også mere ressourcebesparende. Til hr. Freddy Dam vil jeg godt sige: Droppe en sag, jo,
selvfølgelig kan man det, og det skal man også kunne, men man skal gøre det i fuld offentlighed.
Men her på det stade, som man nu anbefaler, vil det jo ikke ske i fuld offentlighed.
Det er også det, Landsskatteretten anfører i sin anke, og den siger: Jamen det bør være i fuld offentlighed.
Derfor kan jeg ikke se, at der er noget galt i at holde fast i det og simpelt hen styrke retselementet i befolkningen som helhed. Så til argumentet om at skåne statskassen: Ja, det ved jeg da ikke.
Det modsatte kunne jo netop være spørgsmålet om, at når ministeren får den kompetence, han her beder om, så er der jo fri adgang for alle til at henvende sig med et lønligt håb om, at det giver pote.
Det vil til gengæld koste det hvide ud af øjnene, for så bliver det virkelig bureaukrati, men vel at mærke i ministeriet.
Charlotte Dyremose (KF), 2003-05-13:
Det lyder, som om hr. Erik Mortensen fuldstændig har glemt, at baggrunden for det her lovforslag netop er et Fristudvalg bestående af ganske kompetente mennesker, der forsøger at danne nogle rammer for en større retssikkerhed for den enkelte skatteborger.
Det lyder næsten, som om hr. Erik Mortensen mener, at det her er en konspirationsteori.
Men er det ikke allerede sådan i dag, at Skatteministeriet kan vurdere, at en sag anlagt ved domstolene ikke skal føres videre, fordi man vurderer, at man taber den, og at det eneste, der ændres nu, er, at den enkelte skatteyder ikke behøver at anlægge sagen ved domstolene, før Skatteministeriet har mulighed for at tage den stilling? Og er det ikke også sådan, at det jo netop er Fristudvalget, der er kommet med de indstillinger, som ligger til baggrund for det her lovforslag, og at Skatteministeriet i det her lovforslag til punkt og prikke har valgt at følge den indstilling, der er kommet fra et Fristudvalg bestående af uafhængige, kompetente personer, og at det altså ikke er noget, skatteministeren selv har fundet på.
Freddy Dam (V), 2003-05-13:
Jeg vil gerne spørge Socialdemokratiets ordfører, om ikke det er i orden at droppe en sag, som under alle omstændigheder vil blive tabt ved domstolene.
Eller er det sådan, at Socialdemokratiet mener, at uanset det mulige udfald af sagen, så skal sagen gennemføres til sidste instans, og det vil i skattesager sige til Højesteret i alle tilfælde? Eller sagt på en anden måde: Mener Socialdemokratiet, at det er fair at føre sager, som de i ministeriet ved under alle omstændigheder bliver tabt?
Eller er Socialdemokratiet enig med Venstre i, at det er en fordel at skåne borgeren for at blive trukket igennem et system, der alligevel ender med, at borgeren får ret? Og mener Socialdemokratiet ikke, at det er o.k., at vi sørger for at skåne statskassen for at skulle betale omkostninger dels til Kammeradvokaten, dels til borgerens advokat i medfør af den lov, vi vedtog i sidste samling?
Jens Peter Vernersen (S), 2003-05-13:
Jeg synes, det er meget vigtigt at lægge mærke til, at skatteministeren har fået en briefing fra sit departement, at han er blevet orienteret om, hvad der lå fra Landsskatteretten - det er det, der er indeholdt i en briefing.
Skatteministeren er åbenbart ikke opmærksom på, at når man får noget fra Landsskatteretten, er det altså noget, der er væsentligt.
Skatteministeren vælger helt åbenbart, også med de svar, der er givet her, at trække på skulderen og sige, nå ja, men vi har jo flertal for lovforslaget, så pyt med, hvad de siger ovre i Landsskatteretten.
Det er jo det, der er svaret her.
Lad mig så også sige, at i det notat, vi har fået fra
Parlamentarisk Afdeling,
står der jo helt præcis, at der ikke er nogen regler om, at ministeriet alene skal høre eksterne myndigheder og lignende
Der er altså ingen regler om, at man ikke skal høre de der interne.
Derfor skulle dette materiale selvfølgelig have været oversendt, og det blev kun oversendt,
ikke fordi ministeren ville, men fordi vi udtrykkeligt fra Skatteudvalgets side forlangte, at vi ville se det materiale, der lå, den korrespondance, der lå imellem Landsskatteretten og Skatteministeriets departement.
Peter Christensen (V), 2003-05-13:
Først skulle man tro, at det ikke er det samme lovforslag, vi taler om, men det er det jo, og det synliggør vel egentlig også bare, hvor stor forskel der er på Socialdemokratiet og Venstre i den her sag.
Da samtlige elementer i lovforslaget bygger på Fristudvalgets anbefalinger, og da Fristudvalgets anbefalinger bygger på et kommissorium, der nøje skitserer, hvilke dele Fristudvalget skal beskæftige sig med, så må hr. Erik Mortensen jo finde, at kommissoriet var forkert, altså at kommissoriet skitserede nogle forkerte veje, man skulle kigge efter, og i det hele taget tager hr. Erik Mortensen afstand fra det arbejde, Fristudvalget er kommet med.
Det må være forholdsvis enkelt for hr. Erik Mortensen at svare på.
Svend Erik Hovmand (V), 2003-05-13:
Jeg vil bare sige, at jeg kan følge mange af de synspunkter, der er kommet, også her i sidste omgang.
Straks jeg blev bekendt med den korrespondance, der forelå, oversendte jeg den til udvalget.
Men som bekendt synes jeg, at der er grundlag for, at vi i høj grad får en diskussion af: Skal alt eksternt oversendes?
Skal alt internt oversendes?
Ja, måske, det tror jeg.
Jeg kan forstå på min gode kollega, hr. Ole Stavad, at det selvfølgelig også er et spørgsmål om, hvorvidt det er revl og krat, der skal oversendes.
Men lad os nu tage en fordomsfri diskussion om det.
Jeg er meget optaget af at finde en fornuftig løsning.
Til de synspunkter, der er kommet fra hr. Buksti: Jeg vil gerne kvittere for hr. Bukstis udtalelser.
Det er helt oplagt, at denne her sag bør få os til at overveje den fremtidige procedure.
Bent Bøgsted (DF), 2003-05-13:
Jeg skal kort redegøre for Dansk Folkepartis holdning til disse forslag.
L 202 og L 203 er lovforslag, som indeholder mange positive ting, og det er naturligvis glædeligt.
Men Dansk Folkeparti finder det uhensigtsmæssigt, at der skal lovgives ifølge et arbejdstidsdirektiv om tidsbegrænset ansættelse, som er dikteret af EU.
Det burde kunne lade sig gøre for arbejdsmarkedets parter at finde en fornuftig løsning for tidsbegrænset ansættelse, uden at EU skal blande sig i sagen.
Det må efter Dansk Folkepartis opfattelse gælde på alle områder, også funktionærområdet, uden at der er behov for et lovindgreb.
Det er desuden efter vores opfattelse tvivlsomt, om der er behov for den slags direktiver på det danske arbejdsmarked.
Forslagene er efter Dansk Folkepartis opfattelse
endnu et skridt på vejen til, at den danske aftalemodel erstattes af en EU-aftalemodel, hvilket Dansk Folkeparti ikke ønsker, og derfor kan vi ikke stemme for lovforslagene.
Anders Samuelsen (RV), 2003-05-13:
Jeg synes egentlig, jeg gjorde det ganske enkelt for ministeren.
Jeg stillede to fuldstændig klare spørgsmål, og jeg fik et svar, som ikke var et svar, så jeg prøver igen: Er ministeren enig i, at det er at komme ud på en glidebane, når man går væk fra princippet om, at folk skal dømmes på baggrund af loven, og forsøger at gå i retning af, at et politisk flertal kan dømme én?
Når man går væk fra princippet om, at det skal være en uafhængig dommer og ikke en tilfældig minister, som dømmer én?
Det andet er: Hvor meget skal der til?
Hvor meget vægter udvalget over for ministeren?
Hvor meget skal der til?
Er det bare sådan, at vi må konstatere, at regeringen stadig har det parlamentariske grundlag i orden, så derfor gør ministeren alligevel ikke noget?
Jacob Buksti (S), 2003-05-13:
Nu er det jo sådan, at folketingsåret sådan set er rimelig fremskredet.
Der er ikke mange arbejdsdage tilbage, og jeg har også forstået, at udvalgets behandling af forslaget ikke skal trække ud i al evighed.
Jeg synes, det også i ministerens egen interesse ville være hensigtsmæssigt, hvis ministeren bare ville komme med en tilkendegivelse af, hvad ministeren har tænkt sig, eller om ministeren har tænkt sig at fastholde forslaget og bare gå ned med mand og mus med de konsekvenser, det i øvrigt vil få for retssikkerheden her i landet.
Jeg vil gerne bede ministeren én gang til tage stilling til og ikke bare overveje: Vil ministeren på baggrund af de indvendinger, der er kommet, og på baggrund af denne meget lange debat komme med et ændringsforslag, som gør, at den del af forslaget udgår?
Svend Erik Hovmand (V), 2003-05-13:
Jeg synes, vi skal tage den drøftelse i udvalget, for det er det, vi har udvalget til.
Jeg har afgivet mine tilkendegivelser, og nu respekterer jeg den drøftelse, som skal finde sted i udvalget.
Jacob Buksti (S), 2003-05-13:
Det er meget godt, at ministeren siger, at forslaget blot er en udmøntning af Fristudvalgets indstilling.
Jeg går ud fra, at det er udtryk for, at ministeren faktisk mener, det er en god idé, altså at der også er en politisk stillingtagen, for
ellers behøvede vi jo slet ikke at behandle det her i Folketinget.
Men jeg vil gerne bede ministeren forholde sig klart til det spørgsmål, som hr. Ole Stavad stillede, nemlig helt konkret: Vil ministeren her og nu give tilsagn om, at udvalget mellem anden- og tredjebehandlingen får et ændringsforslag fra skatteministeren - et ændringsforslag, der sætter den pågældende del af forslaget ud af kraft, som ministeren skriver i svaret på spørgsmål 32?
Vil ministeren komme med et ændringsforslag, som gør, at den bestemmelse udgår?
Ja eller nej?