Charlotte Dyremose (KF), 2003-01-14:
Til hr. Ole Stavad: Jeg er ganske overbevist om, at der nok skal blive mulighed for skattelettelser, og jeg er ganske overbevist om, at de også nok skal komme i 2004.
Det, jeg blot må konstatere, er, at jeg som konservativ ordfører altså ikke er bemyndiget til at udstede garantier på regeringens vegne.
Sådan fungerer tingene nu engang.
Men det ændrer altså ikke ved det faktum, at jeg er ganske overbevist om, at vi nok skal få sat spiralen i gang med skattelettelser.
Til fru Pernille Rosenkrantz-Theil: Nu er det altså sådan, at det, vi har brug for her i vores samfund, er at få skabt noget vækst.
Vi har brug for, at flere går i arbejde.
Derfor forsøger vi at sænke skatten på arbejdsindkomst.
Og det er jo altså også sådan, at skaber vi større vækst, skaber vi fremgang for samfundet.
Det sker på baggrund af den vækst, vi skaber i samfundet.
Der er ingen tvivl om, vil jeg gerne sige til fru Pernille Rosenkrantz-Theil, at det er til glæde og gavn for alle i vores samfund, og den eneste måde, vi sikrer velfærden på, særlig for de svageste og herunder for de svageste pensionister, er, hvis vi sørger for en fortsat vækst og en fortsat fremgang i vores samfund.
Og det er den vækst og den fremgang, vi konservative mener vi har brug for at sparke i gang, bl.a. via skattelettelser sammen med alle de andre initiativer, som bl.a. erhvervsministeren har taget med sin konkurrenceevnepakke.
Det er vækst, vi har brug for i vores samfund for at skabe et sikkert socialt fundament for dem, der ikke kan klare sig selv, for dem, der er på overførselsindkomst, herunder for de pensionister, der ikke har andet end deres folkepension.
Man kan da i hvert fald konstatere, og det er slået fast med syvtommersøm, at det er Det Konservative Folkeparti, der har sat skat på dagsordenen, og jeg vil da gerne sige tak til hr. Ole Stavad for den anerkendelse.
Jeg må så sige til det der med, at vi ikke kan komme igennem med noget, at på baggrund af hr. Ole Stavads udtalelser om, at det er Det Konservative Folkeparti, der har sat skat på dagsordenen, og at skattenedsættelse nu står i regeringsgrundlaget, vil jeg da nok mene, at Det Konservative Folkeparti kan komme igennem.
Det er jo også en del af det at have indflydelse i en regering.
Med hensyn til det der med, om jeg skal kunne udstede garantier på regeringens vegne,
vil jeg sige, at så vidt jeg ved, har vi en grundlovssikret magtdeling mellem den lovgivende, den udøvende og den dømmende magt, og så vidt jeg ved, er jeg en del af den lovgivende, og regeringen er den udøvende magt.
Derfor har jeg altså ikke som en del af den lovgivende magt nogen som helst bemyndigelse til at udstede garantier på vegne af den udøvende magt.
Sådan er vores grundlov.
Men det ændrer ikke ved, at jeg som en del af det regeringssamarbejde og vidende om det udmærkede samarbejde og de gode relationer, vi har internt i regeringen, er overbevist om, at vi nok skal nå frem til en skattelettelse i 2004.
Den 2. februar 2001 fremlagde vi Konservative et skatteoplæg, hvori vi foreslog lavere skat på arbejdsindkomst.
Konkret foreslog vi en fjernelse af mellemskatten på 6 pct., som betales af stort set alle danskere i fuldtidsarbejde, det være sig automekanikeren, politibetjenten eller kontorassistenten for bare at nævne nogle.
Vi Konservative havde allerede dengang konkrete mål for, i hvilken retning vi gerne ser det danske skattesystem bevæge sig.
For det første skal det kunne betale sig at arbejde
, og dermed skal det belønnes at gøre en ekstra indsats.
For det andet skal skattelettelsen bidrage til at øge arbejdsudbuddet, og den skal være gennemskuelig.
Det var baggrunden for at foreslå mellemskatten fjernet.
Det duer ikke, at alt for mange føler sig til grin, hvis de yder en ekstra indsats på det danske arbejdsmarked.
Vi er som samfund afhængige af den almindelige danskers arbejdsindsats, hvis vi skal have vækst i vores samfund, og vækst skal der til, hvis vi skal kunne betale for velfærden, hvis vi skal kunne hjælpe dem, som ikke kan klare sig selv.
Men det var tanker, som vi dengang for bare 2 år siden stod ganske alene med.
Vi Konservative var på det tidspunkt de eneste, der ville skattelettelser.
Vi var de eneste, der havde et konkret udspil og ikke mindst var vi de eneste, som turde tage ordene i vores mund.
Men sådan skulle det heldigvis ikke blive ved med at være.
Et par måneder senere, den 5. april, bakkede De Radikale op om vores tanker om at fjerne mellemskatten.
Problemet var bare, at De Radikale ikke helt havde samme vilje til at byde på egentlige skattelettelser.
Nej, det radikale udspil var nemlig i meget større stil en skatteomlægning, end det var reelle skattelettelser.
Det var altså stadig kun vi Konservative, der turde gå hele vejen, stadig kun vi Konservative, der ikke kastede det meste af byrden over på f.eks. erhvervslivet eller benzin- og dieselafgifterne.
Men jeg forstår sådan set godt den radikale tøven
Men vi turde nu alligevel, og det gjorde vi, fordi vi mente og stadig mener, at det er i den retning, vores samfund skal gå.
Det skal kunne betale sig for den almindelige dansker at gøre en ekstra indsats.
Derfor har vores bud været en fjernelse af mellemskatten.
Men har det så båret frugt, alt det her arbejde?
Vil det bære frugt?
Mange, inklusive jeg selv, har været utålmodige.
Der er gået 2 år siden oplægget.
Vi har en borgerlig regering.
Hvorfor er der ikke kommet skattelettelser endnu?
Man glemmer, at ting tager tid i politik.
Det tager tid at ændre den almindelige holdning til noget, som før har været kontroversielt.
En holdningsændring skulle der til for at skabe det nødvendige flertal, og sådan er vilkårene bare.
Derfor må man sige, at det allerede har båret frugt.
I dag står vi over for, at regeringen har påbegyndt arbejdet med lettelser af personskatten, og det er så uendelig vigtigt at få denne her proces i gang.
Og tænk, ud over det så står vi her med en forespørgsel, hvor selv den yderste venstrefløj spørger interesseret til regeringens planer om at lette skatten på arbejdsindkomst.
Det er jo næsten historisk.
For slet ikke at nævne den lille kommentar, der kom fra hr. Morten Homann fra SF, om, at man hellere ville have skattelettelser.
I Det Konservative Folkeparti kan vi simpelt hen ikke lade være med at glæde os over den interesse, personskatten, skatten på arbejdsindkomst, efterhånden er genstand for, og det selv om vi gerne havde set en lettelse af skatten på arbejde for lang tid siden.
Men nu er tiden så endelig kommet til egentlige skattelettelser.
Det ser vi meget frem til i Det Konservative
Folkeparti.
Vi ser frem til, at denne regering ikke bare kan bryste sig af et skattestop, men også snart kan bryste sig af egentlige skattelettelser.
1. januar 2004 vil markere starten på en ny æra.
Her mærker danskerne første skridt på vejen mod en mere rimelig skattebyrde.
Vi vil ikke bare se skattelettelser et sted modsvaret af tilsvarende højere skatter et andet sted.
Nej, nu er det tid til reelle skattelettelser, der vil betyde reel lempelse af skatten på arbejdsindkomst for den enkelte dansker.
En sådan lempelse bør øge lysten til at arbejde, øge produktiviteten i samfundet, øge mulighederne for at finansiere et ordentligt velfærdssamfund, hvor vi har råd til at hjælpe dem, der ikke kan klare sig selv.