runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jens Hald Madsen (V), 2001-02-20:
Nu ved jeg jo, at det kan være svært for en ordfører, som har forsvaret, at man kun skal have ét parti, man skal kun have ét system, der skal ikke være nogen valgmuligheder, fordi vi alle sammen skal være fuldstændig ens, vi skal bo i det samme beton, hvor der er sådan et nummer på osv. Jeg kan godt forstå, at når man har det udgangspunkt, er det jo svært at have fantasi til at acceptere, at andre mennesker har den holdning, at vi alle sammen er forskellige,
og derfor skal vi have forskellige alternative muligheder. Jeg kan sige, at sådan en liberalist som mig bor til leje, og selv om en anden ejer den bolig, som jeg bor i, sover jeg alligevel godt.
Jeg har det udmærket, og jeg har valgt den mulighed lige nu, fordi det passer meget godt ind i mit liv, og det er det, det handler om.
Det, det handler om, er at give den størst mulige fleksibilitet til det enkelte individ.
Det er liberalisme.
Vi ved jo godt, hvad hr. Keld Albrechtsen har forsvaret i tidernes morgen, og det lyder jo, som om han fortsætter i den samme trummerum, nemlig at der er kun én mulighed.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-02-20:
Det glæder mig naturligvis usigeligt, at hr. Jens Hald Madsen er godt tilfreds med sin egen bolig og kan leve under de vilkår, der nu er på det boligmarked, han har været nødt til at leje sig ind i.
Jeg synes, hr. Jens Hald Madsen skulle holde sig for god til at komme herop og påstå, at jeg på noget tidspunkt skulle have haft det synspunkt, at der i et samfund kun skulle være ét parti.
Jeg ved ikke, hvor hr. Jens Hald Madsen har den vanvittige påstand fra.
Nu beskæftiger jeg mig ikke med at anlægge injuriesager mod politiske modstandere og sådan noget, men det er jo fantastisk.
Det er faktisk ret fantastisk, at et folkevalgt medlem af dette Ting kan stille sig herop og påstå, at et andet andet medlem af Folketinget har eller på noget tidspunkt skulle have haft den opfattelse, at der skulle være et etpartisystem i dette land. Jeg betragter det, som om kæden er hoppet af for hr. Jens Hald Madsen, og at han er blevet grebet af forvirring eller et eller andet, som kan forklare, at det kiksede for ham.
Jeg håber ikke, at det sker igen.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 2001-02-20:
Når man har lyttet til denne debat, mener jeg, der er et par ting, som man kan konkludere der er bred enighed om.
Den ene er, at der er behov for flere lejeboliger.
Den anden er, at det også er blevet sagt fra mange sider, at man er interesseret i forskellige valgmuligheder.
Når man for det første erkender et behov og for det andet gerne ser en flerstrenget løsning,
burde det jo være ret nærliggende at støtte dette forslag, for hvis det nu viser sig, at det, at man inden for en kvote - jeg understreger, at det er inden for en kvote - fjerner kapitalafkastbeskatningen, og det ikke resulterer i, at der bliver bygget boliger, jamen så har det jo ikke kostet noget.
Den anden mulighed, at det resulterer i, at der bliver bygget nogle boliger, jamen så opfylder man jo det behov, som der er en bred enighed om.
Derfor synes jeg ikke, at det er et voldsomt mod, der skal udvises, hvis man støtter det forslag.
Man har jo faktisk alt at vinde, når man erkender, at vi har brug for flere lejeboliger.
Derfor håber jeg, at de drøftelser, som vi kommer til at føre i Boligudvalget, kan munde ud i, at dette forslag nyder fremme.
Jens Hald Madsen (V), 2001-02-20:
Jeg vil gerne starte med at takke for de mange gode indlæg og for den positive indstilling, der har været generelt, ikke mindst fra ministerens side.
Det er rart at høre, at vi kan gå ind i en dialog med det samme, for der er et reelt behov.
Der skal så en forhandling i gang, hvor man allerede her i salen starter med at diskutere, om der skal være tvungen anvisningsret osv.
Det er Venstre imod.
Så klart er det.
Men jeg synes da ikke, at det skal forhindre, at vi starter en konstruktiv dialog om det, inden at vi går helt i baglås på grund af krav.
Det er også vigtigt for mig at pointere, at for Venstre er det helt grundlæggende, at udgangspunktet er det private boligmarked.
Det vil jeg gerne sige.
Den anden sektor er noget, som blev skabt, fordi der var typer i befolkningen, som havde nogle sociale boligproblemer, der skulle løses.
Men det, jeg føler, man er i gang med nu, er jo, at alle mulige skal bo i almennyttigt boligbyggeri, uanset om de har et socialt problem eller ej.
Det, det også handler om, er, at der skal være fair konkurrence.
Faktisk er det sådan, at en beregning viser, at hvis man sammenligner en privat udlejet bolig med en almen bolig, f.eks. en nybygget bolig på 70 m2, så er der faktisk en månedlig huslejeforskel på 1.800 kr.
Det er unfair konkurrence.
Nej, det er en lempelse, en lempelse af en afgift, en lempelse for at prøve på at skabe et mere konkurrencemæssigt boligmarked.
Jeg ved godt,
at Enhedslisten ikke kan lide sådan noget; men det er der ikke noget at gøre ved, sådan er det med de revolutionære.
Det, jeg blot siger, er, at hvis ikke man sørger for, at man har et reelt alternativ i det private boligmarked, så går det altså i stå, og så må man sige, at det er lykkedes fuldt ud at få skabt den planøkonomi, som der i stigende grad er inden for boligmarkedet, og så ender det måske med, at vores kære ordfører fra Enhedslisten får ret i, at boligmarkedet bliver en adskilt del fra det, som jeg som liberalist anser for sund markedsøkonomi med reelt udbud og efterspørgsel.
Men nok om det. Der var mange gode indlæg.
Det er vejen og starten på en konstruktiv dialog.
Tak for det.
Lissa Mathiasen (S), 2001-02-20:
Jeg tror faktisk, at der er mange, der bor i den almene sektor, der har det meget skidt med at blive beskyldt for, at de bor der i kraft af, at de har sociale problemer.
Jeg tror også, at hr. Jens Hald Madsen må give mig ret i, at det vist var en fortalelse, når han sagde, at den almene sektor er skabt for at løse - og kun for at løse - sociale problemer.
Nej, det, man faktisk gjorde, var, at man i en periode, hvor der var et afsindigt stort boligbehov, en meget stor boligmangel, fik bygget en række boliger.
Det var ikke udtryk for, at mennesker stod og havde specielt og specifikt sociale problemer.
Det er den rigtige historieskrivning.
Jeg synes ikke, det er rimeligt over for den meget store gruppe mennesker, der bor i den almene sektor, at påstå det her.
Jeg ville være ked af det, hvis jeg var dem; men jeg håber egentlig, at hr. Jens Hald Madsen er mere ked af at have fået sagt det, og jeg håber, at det var en fortalelse, og at vi kan få den rettet fra talerstolen.
Annie Lunde Hansen (CD), 2001-02-20:
Fra CD's side vil det ikke være en udelukkelse.
Jeg ved ikke, om kattelemmen i forbindelse med dette beslutningsforslag kan lukkes op af Venstre og De Konservative, men for CD er det væsentligt at komme i gang med noget byggeri, og at man ikke bare cutter det hele og siger, at det var da ærgerligt.
Det er da også muligt, at hr. Jens Hald Madsen og hr. John Vinther måske kunne se det fornuftige i, at vi under udvalgsarbejdet satte os ned og prøvede at forhandle.
Men i beslutningsforslaget, som det ligger nu - det giver jeg fru Lissa Mathiasen ret i - er anvisningsretten ikke påtalt.
Men vi er ikke uvillige til at prøve under udvalgsarbejdet at sætte os ned og forhandle om det.
Frank Dahlgaard (UP), 2001-02-20:
Jeg vil gerne spørge fru Susanne Clemensen, hvorfra hun ved, at tallenes tale er så klar, når hun henviser til Socialforskningsinstituttets undersøgelse.
Ja, der er nogle tal, men forudsætningerne er særdeles uklare.
Jeg tror det ikke et øjeblik; jeg tror nærmest, det er omvendt.
Det kunne kvindernes højere arbejdsløshed end mændenes tyde på. Derfor skal jeg på egne vegne fremsætte følgende: Forslag til vedtagelse »Idet Folketinget konstaterer: - at det er en udokumenteret påstand, at kvinder skulle have en lavere løn end mænd, når alle relevante forhold tages i betragtning, som eksempelvis reel arbejdstid, engagement, produktivitet, fraværsrisiko, uddannelse, erfaring, anciennitet, ansvar og sikkerhed i ansættelsen, - at kvinders arbejdsløshed allerede i dag er højere end mænds, og at forsøg på særskilt at bringe kvindernes løn i vejret uvægerligt vil gøre kvindernes ekstra arbejdsløshed større, - at kvinder i dag i modsætning til mænd ikke er underkastet værnepligt, og - at kvinders middellevetid i dag er væsentlig højere end mænds, afviser Tinget al snak om, at kvinder skulle være stakkels mennesker, som på grund af deres køn bliver urimeligt behandlet på arbejdsmarkedet eller i samfundet.«
Erik Mortensen (S), 2001-02-20:
Ja, lidt har jo også ret, og med det her lovforslag må man nok sige, at det er sådan et pænt lille, men ganske nyttigt lovforslag.
Ved en eventuel vedtagelse af det kan vi nok redde adskillige borgere fra nogle yderst ubehagelige økonomiske overraskelser, nemlig i forbindelse med brud på en vandledning på egen grund.
Hidtil har det jo været sådan, at man måtte afregne både den statslige vandafgift og selvfølgelig også kubikmeterafgiften til vandværket, hvis man var udsat for sådan et uheld, og vel at mærke den såkaldte i citationstegn forbrugte vandmængde.
Og det kan jo blive ganske meget.
En forudsætning for, at staten kan gå ind eller vil gå ind i sådan en refusion af denne afgift, bør være - og det er også fremhævet i lovforslaget - at også vandværket går ind og kvitter sin del af afgiften.
Samtidig er forslaget også primært fremadrettet, men dog sådan, at der er indbygget i forslaget, at man kan gå 5 år
tilbage svarende til den generelle forældelsesfrist
Dog er der også her sagt, at det i en sådan situation må afgøres individuelt, hvorvidt det drejer sig om den statslige afgift, vandværket, det kommunale forsyningsselskab, eller hvem det måtte være. Og så som en lille klausul mere, der er bygget ind med henblik på, at man sådan skal være lidt opmærksom på sine egne forhold, indbygger man så i lovforslaget en bundgrænse for eget normalforbrug på 300 m3, og det kan jo i sig selv være ganske nyttigt.
Ganske kort: Dette er et forslag, som Socialdemokratiet kan støtte.
Det er nyttigt.
Det er ikke særlig bureaukratisk.
Og de mennesker, der kommer i en situation som denne her, kan selvfølgelig komme ganske galt af sted.
Så en anbefaling fra Socialdemokratiet.
Og da ordføreren fra Det Radikale Venstre ikke kan være til stede, skal jeg også på dette partis vegne anbefale forslaget.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-02-20:
Jeg har forståelse for, at ministeren naturligvis ikke som minister vil til at kommentere enkelte indlæg i medierne for deres kvalitet osv.
Men jeg kunne da godt tænke mig, at ministeren tilkendegav ud fra, hvad skal man sige, en kulturradikal baggrund og tradition, at den kampagne, som en lang stribe af gamle koldkrigere nu gennem mange måneder har ført ud fra et ønske om at genskabe den kolde krigs indesluttede og reaktionære stemning i det danske samfund, er ministeren helt og aldeles modstander af.
Og som kulturradikalt menneske vil ministeren selvfølgelig bekæmpe disse forsøg på at genskabe mccarthyismen og den kolde krig her i Danmark.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2001-02-20:
Hr. Keld Albrechtsen, nu står jeg jo ikke her som kulturradikalt menneske, jeg står her som kulturminister, og netop i min egenskab af kulturminister vil jeg ikke og kan jeg ikke kommentere den debat, der har været.
Jeg kan nøjes med at glæde mig over, at den er der, for jeg er ret overbevist over, at det betyder, at vi får en stadig mere nuanceret opfattelse af historieskrivning.
Desuden er jeg ret overbevist om, at læserne er i stand til kritisk at vurdere den kampagne, der er sat i gang i vedrørende encyklopædien.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Klaus Kjær (DF), 2001-02-20:
Det er jo helt naturligt, at forbrugerne ikke skal betale en statslig afgift af vand, som de aldrig har fået leveret.
Dansk Folkeparti kan støtte forslaget fuldt ud.
Kim Andersen (V), 2001-02-20:
for, at der sandt for dyden er kommet andre boller på suppen ovre i Skatteministeriet.
I efterårssamlingen sprøjtede ministeriet lovforslag ud
med vidtrækkende konsekvenser for både den enkelte skatteyder og for erhvervslivet.
Først i det nye år meldte den ny skatteminister sig så og slog ud med armene.
Nu skulle alting blive meget bedre.
Den store gavebod blev slået op.
Afgifterne på øl og vin og spiritus skulle sættes ned til tysk niveau, jf. Berlingske Tidende den 6. januar.
Bund- og mellemskatten skulle sænkes, jf. samme avis samme dag.
25-pct.-skatten for nøglemedarbejdere skulle ændres, Børsen den 29. december, og en lang række løfter blev givet. Nu bliver vi så præsenteret for den nye skatteministers første og indtil videre eneste lovforslag.
Det hilser vi da velkommen.
Det er da positivt, bestemt, men det er unægtelig et lovforslag fra den lette ende.
I Venstre venter vi stadig på, at skatteministeren indfrier bare nogle af sine talrige løfter fra den glade jule- og nytårstid.
Vi venter spændt, og vi venter forhåbentligt ikke forgæves.
Med hensyn til lovforslag nr. L 158 om afgift på ledningsført vand er der jo at sige, at med skattereformen fra 1993 blev der indført en skat på vandforbrug.
Ganske vist kaldte man den en grøn afgift, men reelt er det en ganske banal skat, tilmed en skat, der straffer den forbruger, der er så uheldig at opleve utætte rør.
Selv om det rene vand løber lige så rent tilbage til grundvandet, ja, så har det offentlige stået klar med en afgift på vand, der altså ikke blev brugt.
Sådan et uheld, f.eks. en sprængt vandledning, har i mange tilfælde medført en betydelig økonomisk belastning for den enkelte husstand.
Og som der står i bemærkningerne til lovforslagets § 2, er en væsentlig del af beløbet på regningen fra vandværket jo afgifter og moms.
Men nu har fornuften så langt om længe indfundet sig i ministeriet, så man nu er parat til at give afkald på forbrugsskatten, hvis en familie pludselig står med et abnormt vandforbrug på grund af utætte ledninger.
Men der vil, jf. lovforslaget, altid være en slags selvrisiko på 300 m3 ud over det normale forbrug, anslået til en udgift på omkring 2.000 kr.
Jamen hvorfor det?
Det virker urimeligt.
Vil ministeren komme herop og forklare, hvorfor der skal være den selvrisiko?
Vi forstår det ikke.
Vi forstår faktisk heller ikke, hvorfor man ikke kan gå helt tilbage til lovens indførelse.
Vi synes, det var rimeligt, at man lavede en tilbagebetalingsregel helt tilbage til den 1. januar 1994, hvor den gamle lov trådte i kraft.
Det ville også passe bedre med statsministerens motto om mennesket før pengene.
Det er urimeligt, og også denne del af forslaget vil vi gerne have ministerens redegørelse for heroppe.
Vi håber, at der er mulighed for, med behørigt hensyn til 1908-loven om forældelse af skatter og afgifter, at finde en løsning på det her problem, som for den enkelte, de få, der sandsynligvis reelt er tale om, kan være et ganske stort problem.
Eva Møller (KF), 2001-02-20:
Også jeg kan på Det Konservative Folkepartis vegne ligesom de foregående ordførere give tilslutning til lovforslaget.
Da nu såvel den socialdemokratiske som Venstres ordfører har været inde på en gennemgang af forslaget, skal jeg ikke trætte forsamlingen med endnu en gennemgang af forslaget. Men jeg vil dog sige, at man kan undre sig over, at forslaget overhovedet skal fremsættes, idet det handler om afgift af forbrugt vand, og jeg mener egentligt ikke, man har forbrugt meget vand, som man sender direkte tilbage til grundvandet.
Det kan vel næppe kaldes forbrugt vand.
Så i virkeligheden er dette lovforslag vel et lovforslag, der burde have eksisteret hele tiden, og derfor har jeg i hvert fald præcis samme spørgsmål, som Venstres ordfører havde: Hvorfor kan man ikke lade lovforslaget have virkning helt fra det tidspunkt, hvor den oprindelige lov trådte i kraft?
Og jeg har også nogle tekniske spørgsmål med hensyn til vandmålernes placering, som gør, at der kan være nogle mennesker, der, hvis deres vandmålere er placeret, om jeg så må sige, passende uheldigt, ikke har en chance for at få den for meget betalte afgift retur.
Men disse spørgsmål vil jeg vente med til selve udvalgsbehandlingen.
Jeg vil også sige, at dette, at man fremsætter lovforslaget her, efter vor mening er helt i overensstemmelse med konservativ politik.
Vi siger, at hvis der skal være grønne afgifter, så skal de være til hjælp for miljøet.
Og vi har aldrig kunnet forstå, at det har gavnet miljøet, at man lægger afgift på det vand, der hældes tilbage i naturen.
Aage Frandsen (SF), 2001-02-20:
SF kan støtte lovforslaget, som jo er et lovforslag, der indebærer et provenutab for staten.
Det må jo være lidt ubehageligt for en skatteminister at starte med sådan et forslag, hvor man afleverer nogle penge, men det skal jo ses i en helhed, og det her lovforslag har jo formentlig været forberedt under den tidligere skatteminister. Når lovforslaget kommer nu, er det udtryk for, at hensigten med det, der er tale om en ændring af, har været, at man skulle begrænse folks forbrug ud over det normale.
Og det, som det her lovændringsforslag prøver at rette op på, er jo, at den ordning, vi hidtil har kendt, når det drejer sig lige om det her punkt, jo ikke har så meget med en fornuftig adfærdsregulering at gøre. Det er klart, at når man skal have et lovforslag som det her, som også er med tilbagevirkende kraft, så giver det nogle vanskeligheder.
Det giver det i forhold til at finde ud af, hvem der kan være omfattet, og hvem der ikke kan.
Og det giver givetvis også en vanskelighed i forhold til folks forståelse for, hvorfor man går tilbage til 1996 og ikke tilbage til starten på det her system, som lovforslaget omhandler.
Derfor vil jeg også, som andre ordførere har været inde på, spørge ministeren, om det overhovedet er muligt at gå helt tilbage, fordi det for folk givetvis er vanskeligt at forstå, at hvis man tilfældigvis i 1995 havde et problem, så løses det ikke, men hvis man havde det i 1997, så løses det.
Med de bemærkninger kan jeg sige, at vi støtter lovforslaget, men vi vil gerne se på, om der er nogle ting ud fra en logik i en folkelig forståelse, som man kan få rettet op på.
Frank Aaen (EL), 2001-02-20:
Også Enhedslisten kan støtte forslaget.
Vi synes også, det er et om end lille, men vigtigt forslag.
For lige præcis en historie om, at et menneske, fordi der har været et brud på en ledning, dermed skal betale en formue i form af en enorm grøn afgift, er jo med til at give problemer for forståelsen for, at grønne afgifter kan være en god ting. Vi ser det sådan set lidt i sammenhæng med det lidt større projekt, vi har i gang, nemlig at vi er nødt til at gennemgå alle de grønne afgifter for de problemer, der måtte være med, at de giver en skæv økonomisk virkning for nogle, at de er socialt eller på anden måde uretfærdige.
Jeg tror, at hvis man skal regne med at udbygge og fastholde de grønne afgifter, som er en vigtig del af vores skattesystem, så bliver man nødt til at sikre sig, at der er forståelse for, at det er en retfærdig måde at indrette økonomien for de offentlige finanser på.
Det er derfor, vi også lægger så stor vægt på det projekt, vi har i gang i øjeblikket sammen med regeringen og SF, om at prøve at finde en måde med det her bundfradrag, sådan at grønne afgifter, også på vandet, også på strømmen, ellen, bliver mere socialt retfærdigt fordelt, end det er tilfældet i dag.
Jeg tror, at det her og det andet projekt og i øvrigt en generel gennemgang af de grønne afgifter for at luge ud, hvor der er åbenlyse urimeligheder, er meget vigtigt, for at vi kan komme videre i den retning, som jeg er tilhænger af, nemlig at vi lægger afgift, skat på forbrug af ressourcer, og til gengæld letter personskatten.
Men hvis det skal kunne virke i praksis, skal det også være socialt retfærdigt.
Det arbejder vi for.
Frode Sørensen (S), 2001-02-20:
Tak for den venlige modtagelse af det her lovforslag.
Det vil jeg tillade mig at sige.
Jeg bemærker ikke nogen, som har taget de helt store forbehold over for den uheldige situation, der kan opstå, hvis man bliver ramt af rørskade, og der kan endda slippe temmelig meget vand ud.
Jeg skal til Venstres ordfører, hr. Kim Andersen, nøjes med at besvare den del, som vedrører det her lovforslag.
Så kan vi altid snakke om de andre ting på et senere tidspunkt i valgkampen, hvis det er det, hr. Kim Andersen mener, der nu er lagt op til.
For så vidt angår de 1.875 kr., som er beregningen af 300 m3, kan man se det som en form for selvrisiko.
Det har noget at gøre med et ønske om, at man selvfølgelig er lidt opmærksom på, hvordan ens ledningsnet har det, at man er opmærksom på, om der sker et eller andet med vandforbruget, så vi kan sådan set sammenligne det lidt med den selvrisiko, som man skulle have betalt, såfremt man skulle have forsikret sig ud af det her problem på samme måde som med skjulte rørskader. Så er der flere af ordførerne, der har nævnt, hvorfor vi ikke går helt tilbage til lovens indførelse i 1994.
Det har noget med forældelsesreglen på de 5 år at gøre.
Det har måske også lidt at gøre med, at da man startede på afgiften i 1994, var den 1 kr. pr. m3 og er så steget til 2 kr. i 1995 og så i 1998 til de 5 kr., som vi også kender i dag.
Der vil givetvis også være nogle vandværker, der kan have problemer med at fremlægge bilag fra 1994, idet man jo ikke har en pligt til at opbevare bilag mere end 5 år. Så den side af sagen er set ud fra et rent praktisk synspunkt. Til fru Eva Møller kan jeg sige, at vi selvfølgelig også gerne medvirker med oplysende ting i forbindelse med udvalgsarbejdet.
Med hensyn til vandmålerens placering har jeg lidt svært ved at se, at det kan være et problem, når vandet har passeret vandmåleren og er gået ind ved rørsystemet.
Det kan selvfølgelig være, hvis man har nogle rør foran vandmåleren.
Men jeg har egentlig svært ved at se, at vandværket kan opkræve nogen penge på den måde.
Men vi medvirker selvfølgelig meget gerne til at konkretisere de praktiske spørgsmål, der kan ligge i forbindelse med udvalgsarbejdet.
Men jeg vil sige tak for den venlige modtagelse, som
forslaget her har fået.
Kim Andersen (V), 2001-02-20:
Hvis skatteministeren i sine indledende ord og konklusion om valgsnak tænkte på det, som jeg sagde allerførst i min ordførertale, så må jeg altså gentage over for ministeren, at jeg sådan set kun citerede fra Børsen og Berlingske Tidende, hvad ministeren selv har sagt. Så hvis der har været tale om valgsnak, ja, måske endda valgflæsk, så kender ministeren adressen for udgangspunktet.
Det er ham selv.
Jeg vil godt sige, at jeg synes, der er grund til - selv om ministeren tager så vældig positivt imod ordførertalerne her - at give lovforslaget et par knubbede ord.
Jeg synes, det er ubegribeligt, at lovforslaget ikke er fremsat for lang tid siden.
For selv med den tilbagevirkende kraft forslaget reelt har til 1. juli 1995, er der altså nogle familier, der står tilbage med en ubetalt regning, hvis de har været så uheldige at have et utæt vandrør i perioden fra den gamle lovs ikrafttræden 1. januar 1994 og indtil juli 1995, altså 18 måneder. Det virker stødende på mennesker, at de kommer i klemme
på den måde.
Det virker urimeligt, og det vil vi gerne have en fornuftig forklaring på.
Jeg vil også sige om selvrisikoen på de 2.000 kr. og 300 m3: Jamen hvorfor så ikke et hvilket som helst andet tal?
Og hvordan har man mulighed for at passe bedre på de ledninger, der fører det vand her?
Det er vel ikke noget, man misligholder.
Det er vel forældelse, tæring.
Det virker ikke rimeligt.
Det må vi have ændret på, skatteminister.
Ellers er vi positive over for forslaget.
Men det her er altså to væsentlige hurdler.
Frode Sørensen (S), 2001-02-20:
Til hr. Kim Andersen kan vi da sige, at det kunne have været 350 m3.
Det kunne have været 250 m3.
Nu er der sat et tal, som sikkert er meget i tråd med, hvad man skulle have haft i selvrisiko, hvis man havde haft en forsikring.
Men det kan man jo altid diskutere, ikke mindst når man har det polemiske udgangspunkt, som hr. Kim Andersen har. I øvrigt synes jeg, hr. Kim Andersen i visse situationer mere skulle citere skatteministeren, end han citerer aviserne.