runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2005-05-11:
Der er altså noget, jeg ikke rigtig forstår i det her.
Er det virkelig overladt til en generalsekretær i Nordisk Ministerråd at gå så vidtgående til værks, at det er ham, der skønner, hvor der skal forhandles, og hvad der er den bedste placering?
Det andet, jeg godt vil spørge om, er: Ud over det møde på Københavns Universitet, hvad er det så, ministeren agter at foretage sig nu, for at Danmark ikke bare bliver kørt over i denne her proces og man reelt står med et resultat, der betyder, at NORDITA bliver nedlagt?
For det ser jo ikke ud til, at medarbejderne ønsker bare at lade sig flytte videre til Stockholm, og de ved godt, at videnskabelige miljøer altså er sarte mekanismer, som man ikke bare som sådan en skotøjsæske kan flytte fra et sted til et andet, hvis det virkelig skal være sådan, at man sætter pris på den forskning, der er.
Jeg går ud fra, at ministeren er enig i, at NORDITA er vurderet til at have en meget høj videnskabelig og forskningsmæssig kvalitet.
Sandy Brinck (S), 2005-05-11:
Lovforslaget, som vi nu behandler, er kun kommet på bordet, fordi oppositionen for et års tid siden pressede regeringen til det.
Socialdemokraterne var en aktiv del af det pres, og derfor hilser vi selvfølgelig med stor glæde, at lovforslaget nu ligger her.
Voldtægt er en ekstremt krænkende forbrydelse, fordi volden udføres i intimsfæren.
Hermed kommer hele retssagen også til at omhandle netop det, som burde være meget privat og intimt og på ingen måde offentligt.
Retssagen kan derfor meget let blive krænkende i sig selv.
Socialdemokraterne anser det for vores politiske ansvar hele tiden at forsøge at indrette systemet sådan, at offeret oplever retssagen så skånsom som muligt, uden at det dog medfører, at sagen ikke kan dømmes, naturligvis.
Vi ønsker, at voldtægtsofre får flere rettigheder, men det må ikke fratage det offentlige ansvaret.
Voldtægt er ikke og skal ikke være et privat anliggende for offeret.
Den beskikkede advokat til offeret bliver forhåbentlig det bindeled, som gør en følelsesmæssig og teknisk kompliceret proces overskuelig for et menneske i krise.
Bistandsadvokaten bliver også den vagthund, som kender offerets rettigheder og kan problematisere en foreløbig udspørgen af offeret uden advokatens tilstedeværelse og kan holde fast i, at der skal ligge en afgørelse af, hvorvidt tiltalte må være til stede i retssalen.
Men måske vigtigst af alt: Bistandsadvokaten får ret til at gøre indsigelse, hvis offerets tidligere seksuelle adfærd bliver brugt som en del af forsvarets bevisførelse.
Offeret er ikke på anklagebænken og skal dermed ikke bevise sin uskyld.
Vi tror på, at de ændringer, der nu lægges op til, bliver ganske betydelige for de mange kvinder, som opgiver at føre en sag, fordi de ikke orker, magter eller vil nedværdige sig til det, som kan opleves som endnu et overgreb.
Socialdemokraterne kan naturligvis støtte det lovforslag, som vi selv har bedt ministeren om at fremlægge.
Irene Simonsen (V), 2005-05-11:
Det her lovforslag har baggrund i et beslutningsforslag, hvor Folketinget besluttede, at man skulle have forbedret retsstillingen og hele den processuelle retsprocedure for voldtægtsofre.
Det er der arbejdet med, og det har så affødt det forslag, vi står med her, nemlig lovforslag nr. L 160, som nu klart beskriver, at i alle voldtægtssager eller grove sædelighedssager beskikkes den forurettede en advokat, og at den forurettede beskikkes en advokat i videst muligt omfang, inden selve politiafhøringen finder sted.
Det forhindrer, at man kan komme ud og få fat i forbryderen og få sagen opklaret.
Det må aldrig stå i vejen for det.
Men det vigtige af det her er, at vi nu altså sikrer, at der altid er en bistandsadvokat med for den forurettede.
Derudover er det også sådan, at bistandsadvokaten har ret til at gøre indsigelser i de eksempler, hvor man i bevisførelsen drager den forurettedes tidligere seksuelle adfærd ind.
Vi kender jo alle nogle eksempler på, at vi synes, det er gået for vidt, og at det ikke kan have nogen som helst betydning for den aktuelle opklaring og domshandling, der skal ske i forbindelse med voldtægtsforbrydelser.
Endvidere gives der større ret til aktindsigt for bistandsadvokaten.
Bl.a. vil det nu være sådan, at bistandsadvokaten altid kan få materialet, bl.a. omkring de lægelige udtalelser, der ligger, hvilket ikke tidligere har været tilfældet.
Samtidig gør vi også det, at det bliver skrevet ind i loven, sådan at det kan arrangeres, at den tiltalte kan forlade retssalen under afhøring af den forurettede.
Også her kender vi eksempler, og vi har set eksempler i pressen på, hvordan den forurettede simpelt hen har fået en forværret situation ved at skulle have voldsudøveren siddende under afhøringen.
Så alt i alt må vi sige, at det her er et godt forslag, der er med til at sikre, at voldtægtsofre får en bedre retsstilling fremover, og at vi tilgodeser både de menneskelige og de juridiske aspekter.
Kim Christiansen (DF), 2005-05-11:
Nu synes jeg, det er flot, at fru Sandy Brinck påberåber sig, at det her udelukkende skulle være oppositionens fortjeneste, for den 20. april 2004 fremsatte Dansk Folkeparti faktisk et lovforslag om ændring af straffeloven netop på det her område, som var en del mere vidtgående end det forslag, der nu ligger på bordet, bl.a. fik man beskikket en bistandsadvokat.
Det er klart, at vi støtter det her forslag uforbeholdent.
Voldtægts- og sædelighedsforbrydelser er modbydelige forbrydelser og utrolig ydmygende oplevelser for de involverede.
Så det er glædeligt, at der nu er en politisk vilje til at stramme op på den her lovgivning.
Men jeg håber også, at vi kan smide alle de partipolitiske briller og i det videre udvalgsarbejde prøve at se, om vi ikke kan bygge lidt flere ting på det her lovforslag.
Bl.a. har man ikke revurderet hele erstatningsspørgsmålet i forbindelse med det her lovforslag, og det synes jeg måske godt man burde gøre.
Det kan være, det er en anden lovgivning, men vi har jo før set en otte-ni lovforslag slået sammen, så det kunne man måske også gøre her.
Der er hele efterspillet omkring hjælp til offeret.
Det her forholder sig kun til den rent retslige handling, og det er et kæmpe skridt på vejen, at man kan få beskikket en advokat.
De to vigtigste punkter for mig at se er også, at den tiltalte ikke er til stede i retslokalet, så offeret ikke skal konfronteres med forbryderen.
Det synes jeg er meget positivt.
Jeg synes også, det er meget positivt, at man fjerner dette at kunne bruge offerets tidligere seksuelle adfærd som bevisførelse.
Det har intet med sagen at gøre.
Så i bund og grund bakker Dansk Folkeparti naturligvis op omkring det her lovforslag, og som sagt håber jeg, at vi måske kan samles om at gøre det endnu bedre i det fortsatte udvalgsarbejde.
Sandy Brinck (S), 2005-05-11:
Det er blot, fordi hr. Kim Christiansen startede med at kritisere mig for at påberåbe mig oppositionens rolle, og derfor bliver jeg nødt til at spørge, om Dansk Folkeparti er kommet i regering, eller om Dansk Folkeparti er i opposition?
Lene Jensen (S), 2005-05-11:
Jeg er sådan set glad for at have stillet spørgsmålet, og jeg er glad for at høre, at ministeren også finder, at det er dybt problematisk, hvis NORDITA flyttes med risiko for kompetencetab til følge.
Jeg har stadig væk lidt svært ved at få øje på overensstemmelsen mellem på den ene side at rende rundt og holde de forskningspolitiske faner højt og gerne ville have Danmark som foregangsland på den konto og så det, som foretages.
Der er bare det ved det, at i et skriftligt svar til mig på et stillet spørgsmål skriver ministeren: Generalsekretæren har meddelt, at han vil indlede endelige forhandlinger med konsortiet i Stockholm om en indlejring.
Helge Sander (V), 2005-05-11:
Jamen perspektiverne synes jeg også det er meget, meget svært at overskue, og jeg ser i hvert fald klart den risiko, som flere spørgere, herunder også hr. Jesper Langballe, har tilkendegivet.
Og hvis det bliver tilfældet, så er det jo kun en understregning af det, som hr. Jesper Langballe tilkendegiver i sit spørgsmål.
Så vender vi tilbage til det, som jeg synes bliver det helt centrale, når vi igen hører fra generalsekretæren i Nordisk Ministerråd, nemlig: Hvad er den økonomiske status, når man får det hele gjort op, og ikke kun fokuserer på de nøgne tilbud fra Københavns Universitet og fra konsortiet i Stockholm?
Jesper Langballe (DF), 2005-05-11:
Vi har hørt ministeren gøre lidt rede for, ved hvilke lejligheder og hvordan regeringen har protesteret mod den uhyrlighed, som man må sige det er ud fra en forskningsmæssig synsvinkel.
Nu må der vel foreligge en ny stillingtagen, der ækvivalerer de to tilbud fra København og Stockholm, og hvor man må gå ud fra, at der vil blive taget hensyn til, at flytningen rent faktisk vil være en nedlæggelse af institutionen.
Men jeg vil godt høre, om ministeren kunne være lidt fremadvendt og sige, hvordan man agter at tale imod noget, som enhver vist kan se er en katastrofe for dansk grundforskning.
Helge Sander (V), 2005-05-11:
Det er jo mange ting, der bliver spurgt om, men – ganske kort – kan jeg bekræfte over for hr. Jesper Langballe, at der ikke er truffet nogen endelig afgørelse.
Jeg kan også bekræfte, at det var uden for evalueringspanelets kommissorium at træffe beslutning om eller anbefale en placering, og det er også det, vi kraftigt har protesteret imod.
Med hensyn til tilbuddet fra Københavns Universitet: Det er rigtigt, der er jo to tilbud.
Der er det så skønnet, at det fra Stockholm er det bedste.
Men det er jo stadig væk således, at jeg spændt afventer at se den samlede opgørelse, når vi ser på, hvad der er af økonomiske omkostninger ved sådan en flytning, og hvad der er af lønudgifter i forbindelse med, at ikke alle flytter med.
Men Københavns Universitet har givet et tilbud, og jeg kan sige, uden at jeg skal gå nærmere ind i beløbene, at det er sådan, at Stockholms tilbud er over 3 år, altså et beløb, der er en overgangsperiode, hvorimod Københavns Universitets tilbud er et fast beløb indtil videre over en længere årrække.
Jesper Langballe (DF), 2005-05-11:
Jeg vil for det første spørge ministeren, om han kan bekræfte, at der ikke er truffet nogen endelig afgørelse endnu.
For det andet vil jeg spørge ministeren, om han er enig med mig i, at det, der tegner sig nu, er en katastrofe, et katastrofalt tab for dansk grundforskning af en unik grundforskningsinstitution af tårnhøj international valør, en arv fra Niels Bohr, som ikke bare skal flyttes, men de facto nedlægges, dels fordi medarbejderne sandsynligvis ikke vil flytte med, dels fordi institutionen står centralt i et stærkt dansk forskningsmiljø.
Så kunne jeg forstå, at ministeren medgiver, at det var uden for evalueringspanelets mandat at anbefale en bestemt placering.
Helge Sander (V), 2005-05-11:
I tilføjelse til det, som fru Lene Jensen citerer, skal det også siges, at jeg kraftigt understreger – og det er det blevet flere gange her i dag – at der jo ikke er truffet nogen afgørelse; der er forhandlinger.
Og det er klart, at generalsekretæren er sendt i byen for at komme med et resultat, men det har vi jo ikke set endnu.
Der er det, jeg siger – hvilket jeg har understreget flere gange også her i Folketingssalen i dag – at jeg er meget spændt på at se, hvordan og hvorledes resultatet tager sig ud, når det skal være udgiftsneutralt, for der er jo tale om ganske store udgifter.
Så generalsekretæren har fået et mandat, men til gengæld også et klart mandat, der siger, hvilke ting der skal være opfyldt, og det er bl.a. udgiftsneutralitet.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Søren Krarup (DF), 2005-05-12:
Jeg vil begynde med at udtrykke min sympati for hr. Naser Khaders hensigt, og jeg vil bestemt ikke sige, at et menneske, der ikke er kristent, ikke kan være dansker.
Jeg gør opmærksom på, at dansk kultur er grundlagt på kristendommens grundforståelse.
Men det skal ikke ophæve, at man selvfølgelig også som ikkekristen kan være en ærlig dansker, og jeg har den største sympati for hr. Naser Khader og mener bestemt, han hører til disse hæderlige danskere.
Det er det ene.
Det andet er, at hr. Naser Khader så hævder, at jeg, når jeg taler om islam, kun opererer med det fundamentalistiske islam.
Der må jeg tilstå, at jeg nok er uenig med hr. Naser Khader, for jeg mener faktisk, at islam i selve sit grundpræg er fundamentalistisk.
Jeg kan henvise til Ibn Warraqs bog »Derfor er jeg ikke muslim«.
Efter min mening er det sådan, at der, hvor loven indtager den plads, som loven gør, ikke blot sharia, men i det hele taget Koranen indtager i islam, er man i en form for fundamentalisme.
Og jeg mener faktisk, og det er selvfølgelig noget, man kan diskutere, at islam i selve sit præg er fundamentalistisk.
Naser Khader (RV), 2005-05-12:
Det ærgrer mig.
Altså, der er halvanden milliard muslimer i verden, og der er mange muslimer, der forsøger på at kombinere det moderne, det demokratiske og respekten for menneskerettigheder med islam.
Nogle er totalt verdslige, men der er også nogle, der vil være praktiserende og demokrater og moderne samtidig.
Men når hr. Søren Krarup kun tager udgangspunkt i fundamentalisternes fortolkning af islam, så bliver alle muslimer sat i bås i én og samme kasse.
Jeg synes, det er vigtigt, at man begynder at se på de mange nuancer og den mangfoldighed, der også er islam.
Jeg kender godt de bøger, som hr. Søren Krarup nævner.
Ja, der er en del af islam, som er fundamentalistisk.
Der er en del muslimer, der er fundamentalister.
Søren Krarup (DF), 2005-05-12:
Ja, det er jo ved at blive en næsten teologisk debat, og det klart, at den er temmelig endeløs.
Jeg er bange for, at jeg vil fastholde grundpåstanden, at islam i selve sit væsen er fundamentalistisk.
Jeg hilser med glæde, at der skulle være tale om andet.
Jeg synes ikke, at de tilfælde af det, jeg har set, er troværdige.
Jeg mener ikke, at de for alvor hamler op med det, der – lad os blot se det i øjnene – er 1400 års grundpræg, for det er jo ikke noget, der er begyndt i går.
Der er en lang, lang historie i islam, der netop handler om, hvordan det jo altid var den fundamentalistiske islam, der blev den egentlige islam.
Men det bliver en lang snak, og jeg vil meget gerne føre den ved lejlighed med hr. Naser Khader, hvis lødighed jeg har stor respekt for.
Men jeg tror altså ikke, vi bliver enige.
Og i hvert fald er det korte af det lange, at dette forslag, som bærer præg af dyb uvidenhed, kan vi ikke støtte.
Den stærke side ved det danske samfund er, at vi accepterer og respekterer hinanden.
De fundamentalister, som hr. Søren Krarup nævner, i det muslimske samfund findes muligvis også i det kristne samfund.
Så snakker hr. Søren Krarup om et sekulært system, der kun findes i den kristne verden.
Men vi kommer langt væk fra, hvad det drejer sig om.
Denne her sag drejer sig om, at hvis der er nogen af de muslimske imamer, som ikke har fattet lighedsprincipperne, demokratiet, vil vi informere dem og give dem en chance for, at de får kendskab til det danske samfund.
Mener hr. Søren Krarup ikke, at vi skal fortælle det gode, berigelserne i det danske samfund til religiøse overordnede, så de ved det, så de kan fortælle det til deres menighed?
Selvfølgelig skal de, der kommer til Danmark og søger opholdstilladelse, gennemgå den introduktionsproces, der består i, at de lærer dansk.
Det, jeg blot siger, er, at det gælder for alle, og det burde derfor også som en selvfølge også gælde for de såkaldte religiøse forkyndere, der kommer.
Jeg ser ikke nogen grund til, at de skal indtage en særstatus.
Ja, vi kunne også komme ind på en lang debat om Tyrkiet.
Det er en sekulær stat, som ikke svarer til det, der er meningen med det sekulære i dette land.
Jeg vil snarere kalde det en totalitærstat, men det vil igen også blive en lang diskussion, som vi nok ikke kommer til at føre her.
Jeg er enig i, at vi kan fortsætte diskussionen.
Jeg håber og forventer, at man også ser på andre lande og på andre religioner med andre øjne end med dem, der pr. definition er fordomsfyldte, og som opfatter, at de er meget dårligere end os.
Det, det handler om, er, at hvis vi kan informere hinanden, hvis vi kan informere de mennesker, som arbejder med deres menighed, så ville det være fint for alle parter.
Hvis man ikke støtter det sekulære system i Tyrkiet, og man taler ned til dem hele tiden, så har man heller ikke nogen chance for, at de andre kan komme med.
Det er det jeg synes hr. Søren Krarup og Dansk Folkeparti gør hele tiden.
Jeg ved i og for sig ikke rigtig, hvad jeg skal sige til det, for jeg synes, det er så upræcist.
Selvfølgelig skal vi tale lødigt og sagligt til hinanden, men det sker jo ikke ved, at vi ikke ved, hvad vi taler om.
Henriette Kjær (KF), 2005-05-12:
Det er jeg med på, og det er dér, jeg så siger, at jeg ikke ved, om det virker, for så er spørgsmålet, når de kun skal være her i en kort periode, om de ikke tænker: Det er vi ligeglade med, vi sidder her sådan lidt på skrømt, fordi vi skal.
Det er det, jeg kunne frygte: at vi så bruger en masse eller i hvert fald nogle penge på at arrangere et kursus, og de bruger tid på at sidde der, men overhovedet ikke går op i det og er fuldstændig ligeglade og prædiker, som de ellers havde tænkt sig at gøre.
Jeg kunne være bange for, at vi så bruger mange ressourcer herinde på at arbejde med det, men at det ikke kaster noget af sig.
Det er dér, min bekymring ligger.
Jeg ville hellere ønske, og det håber jeg vi får hen ad vejen, at der var en mere aktiv menighed, der faktisk nogle gange råbte vagt i gevær eller fortalte dem lidt om, hvordan samfundet er, når de kommer med nogle holdninger, der slet ikke passer til det samfund, som vi har.
Søren Krarup (DF), 2005-05-12:
Det er fuldstændig rigtigt, at de folk, der kommer hertil som religiøse forkyndere, i forvejen er i en særlig stilling.
Men da er det, jeg siger: Lad dem følge andre, der søger opholdstilladelse, og lad dem lære dansk, sådan som det kræves af dem, der skal opholde sig i landet.
Karen J. Klint (S), 2005-05-12:
Det er et modspørgsmål: Kan vi så forvente et lovændringsforslag fra Dansk Folkeparti, der giver de mennesker de muligheder, som hr. Søren Krarup lige har skitseret her?
Henriette Kjær (KF), 2005-05-12:
Det er igen et af de her forslag fra Socialdemokraterne, som bestemt er fyldt med gode intentioner, og hvor der også er en god idé i at foreslå det, for jeg er fuldstændig enig i, at det er vigtigt, at de imamer eller for den sags skyld andre, der skal varetage særlige religiøse embeder, også ved noget om vores samfund.
Jeg synes, det er meget problematisk, at vi har nogle imamer siddende, der rådgiver børn og unge – for den sags skyld også forældre – om opdragelse, som vi opfatter som oldnordisk, og at man ikke respekterer ligestilling og andre ting.
Men jeg ved ikke, om et sådant kursus eller integrationsprogram er løsningen.
Jeg synes måske, det her virker lidt fortænkt i forhold til problemets omfang.
Jeg tror, det er mere komplekst, og jeg tror, vi skal sætte ind på alle mulige fronter generelt, sådan som det her integrationsudspil, vi lige har diskuteret indgående, også netop gør.
Jeg er dog meget enig med ministeren, der siger, at vi selvfølgelig skal prøve at se på, hvad vi kan gøre.
Også det, at de kunne deltage i danskundervisningen og lære dansk, synes jeg der er en god idé i, for det betyder altså også, de kan følge med i samfundsdebatten.
De kan høre, hvad der bliver sagt, hvad der er af kritik, hvad deres folkeslag eller menighed bliver udsat for, og hvordan de optræder i debatten.
Derfor ser jeg selvfølgelig frem til, at man finder en eller anden model for noget uddannelse til de her mennesker, men sådan, som det her foreligger nu, er jeg enig i, hvad andre også har sagt – ministeren i hvert fald – nemlig at det er lidt for ukonkret, og jeg synes, man skal overveje grundigere, hvad det er, et sådant program skal indeholde.
Vi kan ikke umiddelbart støtte det, men som sagt er der gode intentioner, og kan man skrue noget sammen, hvor dansk også spiller en stor rolle, vil vi meget gerne se positivt på det.
Naser Khader (RV), 2005-05-12:
Ja, Danmark er et kristent land.
Et flertal af danskerne er kristne i en eller anden grad.
Det er jeg enig i, men kan vi ikke være enige i, at man godt kan være dansker, ærkedansk, uden at man nødvendigvis er kristen?
Det andet, jeg vil ind på, er, at det ærgrer mig meget, at hver gang hr. Søren Krarup kommer ind på islam, så tager hr. Søren Krarup udgangspunkt i de islamiske fundamentalisters definition af islam.
Det synes jeg er ærgerligt, for der er mange måder at være muslim på.
Der er mange muslimske lande, som har et andet udgangspunkt end det udgangspunkt, som hr. Søren Krarup tager.
Hr. Søren Krarup siger bl.a., at de muslimske samfund bygger på en hellig lov.
Der er 55 muslimske lande i verden i dag.
Hvor mange af de lande bygger på sharialovgivningen?
Karen J. Klint (S), 2005-05-12:
Det var mere for at gentage, at beslutningsforslaget her jo er en opfølgning på den særlovgivning, vi lavede, og hvor der netop er et stort afsnit i om religion, hvor der står, at for de mennesker, som kommer hertil ikke for at bo her langvarigt, men for at være her i en kort periode for at forkynde, er der nogle særregler, der er nogle begrænsninger.
Deres ægtefæller og deres børn også har nogle begrænsninger i deres opholdstilladelse, og de kan ikke få børn med over 18 år.
Så der er mange begrænsninger i den lov, som vi også stemte for.
Derfor kan de ikke nøjes med den langsomme uddannelse i dansk, for de skal have noget samfundslære og de skal have noget menneskerettighedskundskab meget, meget hurtigt og koncentreret.
Nu bliver man kaldt både naiv og alt muligt andet, når man kommer med et beslutningsforslag – og det kunne også måske have været udformet på en anden måde.
Men jeg har en lille servicemeddelelse til hr. Søren Krarup: Det her beslutningsforslag henvender sig netop til mennesker, der ikke er omfattet af det indslusningsprogram, der ligger i den øvrige udlændingelovgivning, så de får ikke nogen værktøjer i dag til at opfylde de pligter og krav med, vi stiller til dem.
Hvis de var omfattet af den eksisterende lovgivning, var vi selvfølgelig ikke kommet med beslutningsforslaget, og så tror jeg heller ikke, at integrationsministeren havde forholdt sig til målsætningerne i beslutningsforslaget, hvis det i det hele taget var totalt overflødigt.
Så jeg behøver ikke at få en respons på det, det var mere en servicemeddelelse.
Søren Krarup (DF), 2005-05-12:
Det tror jeg ikke fru Karen Klint kan.
Jeg mener også, uden at jeg har det ganske præsent, at de i forvejen er omfattet af nogle særlige regler, som betyder, at de altså skal lære dansk.
For det er klart, at selvfølgelig skal enhver, der kommer til Danmark og søger opholdstilladelse, lære dansk.
Irene Simonsen (V), 2005-05-12:
Jeg må jo gentage, hvad fru Birthe Rønn Hornbech har skrevet i denne her tale, nemlig at vi er positive over for at kigge på nogle enkelte elementer, bl.a. om vi, når man søger om at få forlænget sin opholdstilladelse, altså når forkyndere gør det, skal stille krav om deltagelse i danskundervisning.
Det var en imødekommelse, og vi henviser i øvrigt også til, hvad ministeren har sagt.
Så sådan er det.
Så kan jeg blot lige til allersidst sige, at det er rigtigt, at jeg er hovedordfører på hele udlændingeområdet, men jeg har lavet en praktisk deling med fru Birthe Rønn Hornbech, så hun tager det åndelige, og jeg tager det praktiske.
Kamal Qureshi (SF), 2005-05-12:
Jamen jeg kan da i hvert fald pege på, at hr. Søren Krarup klart i sin argumentation og i kraft af, at han jo ligesom med den præstelige baggrund, han har, bruger religion som bærende argument.
Og man kan godt have et religiøst fundament for det politiske ståsted, man har, og som hr. Søren Krarup også har.
Men det synes jeg er problematisk.
Jeg synes, det er problematisk, at vi har et parti, der har folketingsmedlemmer, som i den grad er med til at trække debatten væk fra det, som hovedparten af danskerne i modsætning til hr. Søren Krarup ville være enig med mig i, at det danske samfund skal bæres af principper om ligestilling, menneskerettigheder, tolerance og international solidaritet, begreber og værdier, som hr. Søren Krarup helt klart er imod og i højere grad er enig med nogle af de muslimske imamer, som han selv står og taler om.