runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Carina Christensen (KF), 2003-10-23:
Også i Det Konservative Folkeparti kan vi støtte forslaget.
Lovforslaget har til formål at implementere det europæiske produktsikkerhedsdirektiv i dansk lovgivning.
Man har ønsket at tydeliggøre en række bestemmelser, som medlemsstaterne har gennemført forskelligt, og at styrke kontrollen med sikkerheden af markedsførte produkter.
Det overordnede mål er at fjerne forskellene mellem medlemsstaternes produktsikkerhedslovgivning.
Sådanne forskelle vil jo skabe handelshindringer og konkurrenceforvridning.
Samtidig styrkes forbrugerbeskyttelsen generelt, ved at der udfyldes huller i den eksisterende produktsikkerhedsregulering.
Med forslaget styrkes virksomhedernes pligt til egenkontrol, samtidig med at markedskontrollen skærpes.
Rent administrativt vil de også få pligt til at indberette til kontrolmyndigheden ved tilbagekaldelse.
Alt dette opvejes dog langt af de mange positive ting ved forslaget.
Forslaget vil fjerne handelshindringer og konkurrenceforvridning i EU.
Det vil blive lettere for virksomhederne at vurdere, om et produkt er sikkert.
Det vil forhåbentlig bidrage til et fald i antallet af farlige produkter, og endelig vil vi forhåbentlig også se færre produktrelaterede ulykker.
Alt dette vil være til stor fordel, både for virksomheder og forbrugere.
Colette L. Brix (DF), 2003-10-23:
Dansk Folkeparti ser det derfor som positivt, at man får præciseret, skærpet og gjort reglerne klarere.
Reglerne for virksomhedernes pligt til af sig selv at tilbagekalde et produkt, hvis det har vist sig at være farligt, bliver præciseret.
At det fremover gøres nemmere at spore et produkt, der er blevet sendt på markedet, ved at forpligte alle leddene i omsætningskæden, og at man skal opbevare dokumentation for produktets oprindelse i mindst 5 år, er ligeledes foranstaltninger, som Dansk Folkeparti kan støtte.
Det er også rimeligt, at en erhvervsdrivende, der bliver bekendt med, at det produkt, der er sendt på markedet, er farligt, fremover forpligtes til at underrette myndighederne om situationen og om, hvilke foranstaltninger man har foretaget.
Dansk Folkeparti har som et erklæret mål i sin erhvervspolitik at sikre de små og mellemstore erhvervsdrivende bedre vilkår.
Derfor synes Dansk Folkeparti, det er vigtigt, når man som her strammer reglerne, at man også giver de erhvervsdrivende et nyt instrument, der letter arbejdet med reglerne.
Det er derfor positivt, at der i dette forslag også indføres en fælles europæisk standard, der kan gøre det nemmere for erhvervsdrivende at vurdere, hvorvidt et produkt er sikkert, inden det sendes på markedet.
Dansk Folkeparti tilslutter sig forslaget.
Niels Sindal (S), 2003-10-23:
Jeg skal ikke gentage den udmærkede gennemgang, Venstres ordfører lige har foretaget af lovforslaget, men blot sige, at vi som udgangspunkt støtter lovforslaget, som jo er en gennemførelse af Rådets og Europa-Parlamentets direktiv fra 2001 og en revision af den eksisterende lov.
Det er for øvrigt også glædeligt, at EØS-landene er med, således at de nordiske lande, som vi jo handler meget med, også er med.
Alt i alt er det en rigtig god idé.
Jeg vil sætte fingeren på en ting.
I glæden over den samhandel, vi gennemfører i det indre marked, skal vi være opmærksomme på, at netop markedskontrollen og kontrollen med, at det her nu overholdes, også gennemføres sufficient. Det er altså nationalstatens opgave at sikre, at det kontrolleres, at der virkelig er den produktsikkerhed overalt.
Forbrugerrådet og Miljøstyrelsen har kommenteret det lidt i høringssvarene, og det bekymrer også dem ressourcemæssigt.
Jeg vil altså gerne under vores udvalgsarbejde stikke fingeren lidt ned i, hvordan vi så gør det.
Det er en god idé med produktsikkerhed, men hvordan overholder vi reglerne om kontrol, og hvordan hjælpes vi ad i EU med at få det gennemført?
Ellers er der fuld tilslutning.
Vi ser frem til udvalgssamarbejdet.
Christian Lund Jepsen (V), 2003-10-23:
Venstre kan støtte dette forslag til lov om ændring af produktsikkerhedsloven.
Vi er tilfredse med, at det styrker kontrollen med sikkerheden af de produkter, som markedsføres, og at der tydeliggøres en lang række ting, som kan være med til at forbedre konkurrencen på det europæiske marked, samtidig med at forbrugerne kan være trygge ved de produkter, som de køber.
Vi synes, det er godt, at der indføres en formodningsregel for, at et produkt er sikkert, når det er produceret efter en europæisk standard, hvilket vil fremme den indre markedsfunktion.
Erhvervslivets ansvar skærpes.
Det sker bl.a. ved at præcisere, at producenter og distributører forpligtes til af egen drift at tilbagekalde produkter, som er farlige, og ved, at der bliver en pligt til at orientere myndighederne med det samme.
Vi håber selvfølgelig også, at det gør, at der bliver sendt færre farlige produkter på markedet.
Vi er også tilfredse med, at der bliver mulighed for at kræve advarsler.
Risikovurderinger skal affattes på dansk, når det er relevant.
Det vil jo være en fordel for forbrugerne.
Og så er vi da også tilfredse med, at der bliver bedre mulighed for hasteindgreb på fællesskabsplan, hvis et produkt udgør en alvorlig risiko.
Samtidig er jeg glad for den detalje, der gør, at man også kan udstede et eksportforbud. Hvis et produkt er farligt i EU, er det vel også farligt andre steder. Reglerne om, at et produkt skal kunne spores, har efter vores opfattelse fundet et passende niveau. En opbevaringstid på 5 år svarende til reglerne i regnskabsloven finder vi ganske rimelig. Omkostninger for det offentlige er vi forpligtet til at afholde.
Og de forholdsvis små omkostninger, der er for erhvervslivet, må vi leve med.
Alt i alt er vi tilfredse med forslaget, som vil være til gavn for erhvervslivet, fordi illoyal konkurrence fra producenter, som ikke opfylder produktsikkerhedskravene, forhåbentlig bliver mindre, og fordi forslaget samtidig styrker den generelle sikkerhed og sundhed for befolkningen.
Vi kan støtte forslaget og ser frem til et konstruktivt udvalgsarbejde.
Naser Khader (RV), 2003-10-23:
L 9 er et lovforslag, der har som mål at gennemføre direktiv 2001/95/EF om produktsikkerhed.
Med lovforslaget suppleres, skærpes og tydeliggøres den gældende produktsikkerhedslovs bestemmelser, sådan at der kun findes sikre produkter på markedet.
Lovforslaget har desuden til formål at sikre varernes fri bevægelighed i det indre marked ved at fjerne handelshindringer og modvirke konkurrenceforvridning mellem erhvervsdrivende.
Vi er i det Radikale Venstre generelt meget positive over for forslaget og de foreslåede ændringer.
Vi mener, at det er noget, som vil højne sikkerheden for forbrugerne.
Der er dog en vigtig indvending, noget, som SF-ordføreren også har været inde på: På den ene side er vi glade for at se, at forsigtighedsprincippet er blevet inddraget i forslaget, men det undrer os, som flere høringssvar også fortæller, at forsigtighedsprincippet ikke er præciseret i lovteksten, men kun i bemærkningerne til loven.
Men som sagt støtter vi forslaget og håber på, at forsigtighedsprincippet bliver mere centralt.
Sven Buhrkall (V), 2003-10-23:
Igen vil jeg understrege, at det suverænt er generalforsamlingen, som tager beslutning, om man vil sælge. Så tror jeg også, at det forhold, at det ansvar bliver gjort klart, også vil skærpe opmærksomheden hos de enkelte medlemmer af investeringsforeningen over for, hvilket ansvar man har, og det synes jeg netop bliver understreget af det forhold. Så jeg vil gå ind i udvalgsarbejdet og se på de her forskellige bestemmelser, men mit udgangspunkt er i og for sig, at værnsreglerne ser fornuftige ud.
Det andet element, at vi gennem forkerte værnsregler, unødvendige værnsregler, som ikke indeholder investorbeskyttelse, kan komme i en situation, hvor vi udelukker skabelsen af danske arbejdspladser, skal der også tages hensyn til.
Jan Trøjborg (S), 2003-10-23:
Det kan godt være, det ser pænt ud, men alligevel vil jeg stille et spørgsmål til hjertekulen i Venstre, det foreningsbaserede Venstre: Finder Venstres folketingsgruppe det rigtigt, at man - hvis jeg læser lovforslagets § 104 korrekt, jeg kan ikke huske, hvad stykke det er, men det kan vi måske spørge ministeren, der har studeret alle detaljer i forslaget, om - udelukker foreningsejede investeringsforvaltningsselskaber eller administrationsselskaber fra at få de samme forretningsmuligheder, hr. Buhrkall talte så varmt for, som de investeringsforvaltningsselskaber, der ejer depotbanker, vil få?
Hvorfor ikke en ligestilling mellem det foreningsejede og det bankejede?
Hvorfor den forskel på de to?
Det forstår jeg simpelt hen ikke at man kan forsvare fra Venstres folketingsgruppes side.
Bendt Bendtsen (KF), 2003-10-23:
Først tak til ordførerne for den positive modtagelse.
Jeg vil gerne understrege, at det er klart, at dette forslag selvfølgelig skal undergå en god behandling under udvalgsarbejdet.
Det er jo et voksende internationalt marked, hvor vi også ønsker at give danske virksomheder gode konkurrencemuligheder.
Jeg er meget klar til at se på værnsreglerne under udvalgsbehandlingen, og om der kan gøres mere i den retning.
Det vil jeg gerne tilkendegive med det samme.
Så blev der stillet et spørgsmål af hr. Jan Trøjborg om, hvorfor et foreningsejet investeringsforvaltningsselskab ikke må udføre individuel porteføljepleje for andre end depotselskaberne.
Hvorfor må de ikke det, og kunne vi ikke lave en lighed imellem de to? Som jeg er orienteret,
må investeringsforeninger ikke drive anden virksomhed.
De må kun administrere deres egne midler, og det skulle fremgå af direktivet.
Men vi er selvfølgelig klar til at se på sagen.
Betina Hoffmann (KRF), 2003-10-23:
Formålet med det her forslag er sådan set ganske fornuftigt.
Vi er også lidt bekymrede for, om de nævnte værnsregler er gode nok til at forhindre interessekonflikter mellem depotselskaber og investeringsselskaberne.
Derfor vil vi se frem til en konstruktiv udvalgsbehandling og komme videre derefter.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2003-10-23:
I Enhedslisten er vi modstandere af forslaget om at fjerne forbuddet mod, at depotselskaber kan eje en investeringsforenings administrationsselskab, idet det entydigt vil styrke de banker, der ofte ejer depoterne, på bekostning af de småaktionærer, der benytter depoterne.
Ganske vist er der allerede i dag en stærk binding mellem et investeringsselskab og dets depotselskab.
Der er ofte tale om et navnefællesskab, og generelt står depotselskabet også for investeringsrådgivning af foreningen, handel med foreningens værdipapirer, markedsføring og salg af beviser.
Det forbud garanterer altså ikke i sig selv en effektiv og gennemsigtig forvaltning, men det nuværende forbud imod, at administrationsselskabet ejes af foreningens depotselskab, er dog et værn for investorerne eller forbrugerne.
Der er en indlysende risiko for interessekonflikter, når en bank, der har til formål at tjene penge på en investeringsforening, samtidig forpligtes til at varetage hensynet til investorerne eller forbrugernes interesser.
Dels vil depotbanken have en væsentlig økonomisk interesse i beslutningen om, hvorvidt og hvornår der handles, når banken faktisk tjener på handelen.
Dels vil banken i takt med, at formuen forøges, og den dermed tjener mere på foreningen, have et solidt incitament til at sælge flere af deres egne beviser til bankkunder, hvor banken jo er forpligtet til alene at rådgive forbrugerne i forbrugernes interesse.
Derfor bør denne del af forslaget efter Enhedslistens opfattelse udgå.
Vi vil derfor i udvalgsarbejdet se kritisk på de foreslåede værnsregler, som vi vurderer er helt utilstrækkelige, og derfor bør der overvejes yderligere tiltag, herunder
offentligt tilgængelig evaluering, for at sikre forbrugerne. Enhedslisten er altså imod forslaget.
Naser Khader (RV), 2003-10-23:
Med lovforslag L 7 får depotselskaber som noget nyt adgang
til at eje investeringsforeningers investeringsforvaltningsselskaber.
Desuden indebærer forslaget som følge af et direktiv, at foreningerne får pligt til at udlevere et forenklet prospekt til investorerne.
Herved får foreningerne udvidet deres muligheder for at investere deres midler i nye instrumenter.
Overordnet virker lovforslaget o.k.
Vi i Det Radikale Venstre er tilhængere af lovgivning, der kan øge
dansk konkurrenceevne i forhold til udlandet.
Vi støtter lovforslagets elementer, der implementerer EU-lovgivning på feltet, og som giver foreningerne større muligheder på produktsiden, eksempelvis mulighed for at udlevere et forenkelt prospekt til investorerne, sådan at investeringsforeningerne får udvidet deres muligheder for at investere deres midler i nye instrumenter.
Men vi har en del indvendinger og spørgsmål, som vi ønsker belyst under udvalgsbehandlingen, da det bl.a. ikke er klart, om direktivet er fuldt udnyttet, eller om der er indsat begrænsninger, som ikke bør være der.
Vi er store tilhængere af en fair forbrugerbeskyttelse, men med dette forslag tyder meget på, at de mindre investorer vil blive stillet ringere end tidligere.
Vi har noteret os, at høringssvarene fra Forbrugerrådet, Forbrugerstyrelsen og investorernes egen forening, Dansk Aktionærforening, er stærkt kritiske over for denne del af forslaget.
Vi er også skeptiske over for at lade depotbanken få mulighed for at eje en investeringsforenings administrationsselskab.
Vi har svært ved at se, at forbrugernes interesser tjenes bedst ved, at depotbanken får øget sin indflydelse i forhold til administrationsselskabet.
Forbrugerorganisationerne advarer jo netop om, at forslaget vil svække forbrugernes retsstilling. Derfor undrer det os i forhold til den del af forslaget, at der bliver stillet et forslag til forbrugerbeskyttelse
Også problematiske er de dele af forslaget, der indeholder værnsregler.
Der foreslås godt nok indført værnsregler, der skal forhindre interessekonflikter mellem en investeringsforening, et administrationsselskab og et depotselskab, men vi er skeptiske over for, om disse værnsregler er tilstrækkelige til at sikre en rimelig forbrugerbeskyttelse.
Det Radikale Venstre vil derfor være fokuseret på, at vi kan få lavet en lov på dette område, der på den ene side kan sikre gode betingelser for såvel depotbanker som investeringsforeninger, men som på den anden side også kan sikre en god forbrugerbeskyttelse.
Jeg synes nok, at der mangler en del på dette afgørende område, før vi kan gå ind for forslaget.
Carina Christensen (KF), 2003-10-23:
Da den konservative ordfører på det her område, hr. Lars Barfoed, ikke kan være til stede her i salen, skal jeg på hans vegne sige følgende: Det Konservative Folkeparti kan tilslutte sig, at der som foreslået i lovforslaget vil blive mulighed for en mere effektiv forvaltning af kapitalen i investeringsforeningerne. Det er i investeringsforeningernes medlemmers interesse, at deres opsparede midler forvaltes så effektivt som muligt.
Dertil kommer, at det samfundsøkonomisk naturligvis må være en målsætning, at kapitalforvaltningen i Danmark foregår på den mest effektive måde.
Derfor er det oplagt at give depotselskaber mulighed for at eje investeringsforeningernes administrationsselskaber, som også i lovforslaget kaldes investeringsforvaltningsselskaber
Det afgørende er imidlertid, at der samtidig kan sikres et tilstrækkeligt værn mod, at depotselskabet som ejer af investeringsforvaltningsselskabet i realiteten varetager egne interesser i stedet for at varetage investeringsforeningens medlemmers interesser i forbindelse med forvaltningen af kapitalen.
Derfor er der i lovforslaget lagt op til, at de eksisterende værnsregler, som hindrer krydsejerskab mellem depotselskaber og investeringsforvaltningsselskab, erstattes af regler, der sikrer, at der i ledelsen af de to selskaber ikke er et sådant sammenfald, at der ledelsesmæssigt kan disponeres i strid med investeringsforeningens medlemmers interesser.
Grundlæggende finder vi i den konservative folketingsgruppe, at der i lovforslaget er opnået en fornuftig balance mellem disse forskellige hensyn.
Der er imidlertid gjort en række betragtninger i de høringssvar, som vi har modtaget, som vi bør have lejlighed til at studere nærmere i Folketingets Erhvervsudvalg og eventuelt indhente supplerende oplysninger om.
På den anden side er det også helt afgørende for den konservative folketingsgruppe, at værnsreglerne sikrer, at forvaltningen sker alene i investeringsforeningens medlemmers interesse. Med disse ord skal jeg tilsige en positiv og konstruktiv behandling af lovforslaget fra Det Konservative Folkepartis side.
Jan Trøjborg (S), 2003-10-23:
Ikke et ondt ord om, at der er taget stilling til noget, men jeg skal bare lige rette en misforståelse hos fru Colette Brix, der går på, at jeg har sat pris på administrationsselskabernes værdi.
Det har jeg ikke.
Jeg har bare sagt, at det vel er investeringsforeninger, der forvalter omkring godt og vel 300 mia. kr., vi taler om.
Så det er selvfølgelig ekstremt interessant for indskyderne.
Det, jeg bare synes er karakteristisk, er, at Dansk Folkeparti taler enormt meget om bankernes muligheder, bankernes konkurrenceevne, og at de store banker skal have endnu bedre muligheder osv., men ikke et ord om indskydernes interesser.
Det hæftede jeg mig ved.
Colette L. Brix (DF), 2003-10-23:
Først vil jeg sige til hr. Jan Trøjborg, at jeg udmærket ved, at det er et stort milliardbeløb.
Hvis vi siger, at depotselskaberne køber de investeringsforeninger, er der jo ikke nogen, der fuldstændig kan sætte pris på det endnu, da det jo overhovedet ikke er opgjort.
Det kan hr. Jan Trøjborg
heller ikke
Jeg har spurgt mange steder, og der er ingen, der kan sætte fuldstændig nøjagtige tal på endnu, men det vil komme senere,
har jeg fået besked på.
Så til det andet, om vi vil forfordele de forskellige foreninger.
Det er det, det handler om, så alt andet lige kan det ikke nytte noget, at vi begynder at blande alle mulige andre ting ind i det her.
Jeg har sagt, at vi kigger på det i udvalget, og der må alle tingene komme frem under én hat, og lad os så se, hvordan det ser ud, og hvor vi egentlig ender.
Det her er en første behandling og ikke en tredje behandling
, så der er jo åbent for lidt af hvert. Vi er aldeles ikke interesseret i at forfordele nogen, men det handler altså om det her forslag.
Det synes jeg sådan set er væsentligt, og det er det, vi har taget stilling til i Dansk Folkeparti.
Jan Trøjborg (S), 2003-10-23:
Ja, det er jo altså 338 mia. kr., vi taler om her, så der kan vel være mulighed for et par enkelte korte bemærkninger for afklaring af partiernes holdning.
Det er jo trods alt ikke hver dag, det er trecifrede milliardbeløb, og nu har vi brugt jeg ved ikke hvor mange timer på en tocifret milliardbeløbsdebat for et øjeblik siden.
Nå, til sagen.
Nu handler det jo meget om, hvorvidt alt det, vi taler om her, overhovedet bliver til noget, og det afhænger af, om skattereglerne bliver ændret eller ej.
Det er det ene.
Det andet er: Jeg forstår godt Dansk Folkepartis hentydning til at være parlamentatisk grundlag for regeringen og alt det der.
Imidlertid vil jeg gerne spørge fru Colette Brix, om fru Colette Brix kan forklare mig, hvorfor hun går ind for at forfordele foreninger i forhold til bankejede investeringsforvaltningsselskaber.
Erik Mortensen (S), 2003-10-23:
Da Socialdemokratiets ordfører på dette felt, hr. Svend Auken, ikke kan være til stede, skal jeg på hans vegne fremføre følgende: Socialdemokratiet ser meget kritisk på dele af statens aftale med A.P. Møller - Mærsk, men i princippet er det bedst både miljø- og ressourcemæssigt at indgå en aftale med de nuværende bevillingshavere, hvis de økonomiske og de energipolitiske forudsætninger er til stede. Det rummer mange problemer at lade en bevillingshaver skumme fløden frem til 2012 og derefter overlade resterne til andre selskaber, efter at staten først har måttet købe alt DUC-grejet i felterne.
Men aftalen skal være i orden økonomisk og med hensyn til medindflydelse, og så må den ikke indeholde uacceptable bindinger for fremtidige Folketing. De spørgsmål er vi stærkt optaget af at få svar på.
Jeg håber selvfølgelig, at der er gode svar, og hvis ikke må vi tilslutte os ønsket om en strammere kulbrintebeskatning nu sammen med en åben udbudsrunde med hensyn til tiden efter juni 2012.
Det vil være konklusionen.
Næste punkt på dagsordenen er jo så beslutningsforslaget, hvortil der selvfølgelig vil være mange kommentarer til de enkelte punkter.
Med hensyn til Enhedslistens forslag til vedtagelse her har vi selvfølgelig drøftet det og er i princippet enige med Enhedslisten, men vi må også erkende, at substansen omkring salg af DONG faktisk er så løs i øjeblikket, at vi ikke føler, at vi kan stemme for, fordi det jo ikke er givet på nuværende tidspunkt, at DONG måske skal være operatør for staten i DUC.
Det kunne også være f.eks. GEUS, det kunne være andre end DONG, så på baggrund af den usikkerhed kan vi ikke stemme for forslaget, men vi er meget opmærksomme på, hvad finansministeren, som er til stede her i dag, er i gang med måske også bakket op af ministeren.
Som tingene er i dag, vil Socialdemokratiet stemme blankt ved afstemningen.
Jan Trøjborg (S), 2003-10-23:
Jeg vil fortsætte, hvor jeg slap, og sige, at forslaget som overordnet formål har at gennemføre UCITS-direktivets bestemmelser og dermed lempe en række begrænsninger for investeringsforeningernes virke i forhold til udenlandske konkurrenter.
Det synes jeg lyder fornuftigt.
Men det har jo også det formål at give depotselskaberne eller bankerne mulighed for direkte at overtage investeringsforeningernes administrationsselskaber.
Bankernes ønske om stordriftsfordele er altså imødekommet, og det faktum, at mange investeringsforeninger er en helt integreret del af bankerne, som vi jo ved at en række ofte er gennem nogle meget sindrige konstruktioner om væsentlige aftaler vedrørende investeringsforvaltning osv., erkendes i lovforslaget af ministeren.
Til gengæld forsøger forslaget at opstille en række ideelle bestemmelser om værnsregler for at forebygge interessekonflikter mellem depotselskabets interesser på den ene side og indskyderens interesser på den anden side.
Hvad angår det sidste, er jeg, som jeg gav udtryk for i de korte bemærkninger, i tvivl om, hvorvidt det er lykkedes, netop fordi vi skal huske på, at investeringsforvaltningsselskabet eller administrationsselskabet er foreningens daglige ledelse og træder i stedet for en direktør og personale.
Derfor har Socialdemokraterne svært ved uden videre at acceptere, at depotselskaberne kan købe administrationsselskaberne, og er i tvivl om, at de værnsregler, der opstilles, er tilstrækkelige til reelt at sikre foreningernes interesser. Regeringen har jo sit flertal med Dansk Folkeparti, ved vi jo af erfaring, men er det betryggende for indskyderne?
Det er helt afgørende, synes jeg, at få sikret en rigtig prissætning på administrationsselskaberne
, hvis de virkelig skal sælges.
For os er det vigtigt, at indskyderne ikke bondefanges.
Der lægges efter forslaget op til, at foreningerne ikke får indflydelse på den daglige drift i investeringsforvaltningsselskaberne.
Vi må se nærmere på værnsreglerne, vi må se nærmere på, om de kan sikre indskydernes og foreningernes interesser, når magten reelt ligger i og varetages af depotbankernes investeringsforvaltningsselskab.
Reglerne afskærer foreningens bestyrelse fra direkte indflydelse, når modsatrettede interesser mødes mellem depotbanken og forvaltningsselskabet. Der er andre steder, hvor jeg synes forslaget må ændres.
Efter vores opfattelse må foreningerne have de samme muligheder som depotbankernes forvaltningsselskaber.
Jeg synes, at alt andet virker helt skævt.
Hvorfor foreningerne ifølge § 90, stk. 3, begrænses til at investere højst 5 pct. af deres formue i andre afdelinger under samme forening, mens direktivet giver grundlag for 50 pct.-grænsen i § 108, er et spørgsmål, som vi vil stille.
Min konklusion er: Ja til modernisering og bedre konkurrencevilkår for danske investeringsforeninger, nej til at stille foreningsejede IFS'er dårligere end de bankejede og endelig ja til forhandlingerne med regeringen, hvis den er indstillet på reelt at forhandle og i givet fald ændre væsentligt på forslaget.