Jens Peter Vernersen (S), 2004-11-26:
Jeg vil gerne starte med at takke fødevareministeren for besvarelsen og gennemgå lidt af forløbet, idet vi jo ikke alene har set på, hvad der er passeret, men også på, hvordan fremtiden så ser ud.
Det var jo sådan, at regeringen den 6. juni 2003 forud for de afgørende drøftelser i EU's Ministerråd søgte et forhandlingsmandat i Europaudvalget.
Det forhandlingsmandat fik støtte af regeringspartierne og Dansk Folkeparti, og så kunne regeringen drage til Bruxelles og indgå en aftale om EU's landbrugsreform.
Den blev indgået.
Der er ikke nogen som helst tvivl om efter den debat, der har været, at den også blev indgået efter aftale med Dansk Landbrug, der har været til drøftelser og forhandlinger.
Regeringen implementerede herefter aftalen, også med støtte fra Dansk Folkeparti.
Aftalens grundlag var fuldt belyst ved indgåelsen, og det var det så vel via bilag i Europaudvalget som via en ganske fyldig omtale i dagspressen.
Det var altså med fuldt åbne øjne, at regeringen gik ind og lavede en aftale, der havde den konsekvens, at landmænd nu kunne få EU-støtte, ikke kun mens de var aktive i produktionen, men også efter at produktionen mere eller mindre var ophørt, ligesom støtten kunne gå i arv.
Der ligger jo svar på, at sådan var tilstanden.
Det er usympatisk, at en regering indgår en aftale af den karakter.
Det er ufatteligt, at en regering kan indgå en aftale med fuldt åbne øje, også efter at en række partier har sagt fra i Folketingets Europaudvalg, således at aftalen om EU-støtte alene støttes af EU-modstanderpartiet Dansk Folkeparti.
Man skal jo her tænke på, at landbrugsområdet tager cirka halvdelen af EU's budget.
Det er altså ikke bare en lille niche, vi taler om, det er den altovervejende del af budgettet, der går hertil.
Først da der blev fornyet debat om sagen i oktober 2004, hvor Direktoratet for FødevareErhverv udsender oplysning til landbruget om støttens størrelse fra januar 2005, er der ikke nogen tvivl om, at det så går op for regeringen, at det her er helt galt.
Det går op for regeringen ikke mindst i kraft af det pres, der opstår via dagspressen.
For at sige det ligeud: Regeringen bliver skræmt over det massive pres, der opstår.
Kl. 9.15
At det var fuldstændig klarlagt fremgår af, at formanden for Dansk Landbrug siger til Jyllands-Posten den 5. oktober, at det er rystende, hvis ikke politikerne har forstået, hvad reformen går ud på.
Det gjorde politikerne, alt var klarlagt, som sagt vi er i Europaudvalget.
Det var fuldstændig oplyst, hvad projektet gik ud på.
Presset var så stort, at regeringen måtte gå ind og lave en ny aftale.
Tankevækkende, at man også laver den aftale alene med Dansk Folkeparti.
Aftalen retter ikke fuldt ud op på den aftale, der tidligere var indgået.
Det var også det, der fremgik af fødevareministerens redegørelse her.
Det er et spørgsmål om at indrette sig eller skabe kunstige betingelser for at modtage støtten.
Den mulighed er rent faktisk til stede, som der også er skrevet.
Sagen er også, at vi ikke kommer et skridt nærmere liberalisering af landbrugsproduktionen, og vil regeringen i øvrigt det?
Det synes jeg godt man kan sætte spørgsmålstegn ved.
Som det fremgår af svar på S 799 til hr. Jacob Buksti, vil den nye aftale hverken give mere eller mindre landbrugsstøtte.
Den vil give præcis det samme.
Støtten vil ifølge svar på S 622 til mig fortsat være 6,5 mia. kr. i 2005.
Det skriver Fødevareministeriet.
Meget interessant er det, at man i det samme svar skriver, at Fødevareøkonomisk Institut siger, at støtten i 2005 vil være 8 mia. kr. uden i øvrigt at argumentere for, hvorfor der er den forskel.
Jeg synes, det er tankevækkende, at man bare lader det stå åbent.
Der er således ikke meget, der tyder på, at landbrugsstøtten falder, og det er vel også det, der er baggrunden for, at formanden for Dansk Landbrug, Peter Gæmelke, accepterede den nye ordning.
Hvis vi ser på det efterfølgende forløb, er der ikke meget, der tyder på, at regeringen vil reducere støtten til landbruget.
Det er alene noget, man taler om ved festlige lejligheder.
Således benytter regeringen finansloven til at kompensere for det, man påstår er et mindre EU-tilskud til landbruget, ved at sænke jordskatterne med 168 mio. kr.
Hele dette forløb med hensyn til EU-landbrugsstøtten kan nærmest betegnes som et skridt frem og et skridt tilbage, og så står vi i øvrigt præcis på det samme sted.
Jeg vil gerne på vegne af Socialdemokratiet, SF, Det Radikale Venstre og Enhedslisten fremsætte følgende: Forslag til vedtagelse
»Idet Folketinget konstaterer, – at regeringen i samarbejde med Landbrugsraadet har valgt en model, der fastholder den uheldige forfordeling af landbrugsstøtten – også når det gælder kalveproducenter, – at det ikke er lykkedes for fødevareministeren at rette op på denne fejl, – at der ikke sker en reduktion af landbrugets støtte, opfordrer Folketinget regeringen til på alle niveauer at arbejde for, – at den særlige støtte til kalveproducenter udfases, og – at provenuet fra denne udfasning anvendes til miljø- og naturformål.«