runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Martin Lidegaard (RV), 2005-06-09:
Jeg tror, det er blevet meget klart i de sidste måneder for i hvert fald os i Det Radikale Venstre, at vi risikerer at tabe hele WTO-processen, hele handelsrunden, på gulvet, hvis ikke der kommer nogle meget konkrete udmeldinger fra EU næste gang.
Vi tror, at den proces sådan set starter i medlemslandene med, at de mandater, vi giver vores ministre, også skal være konkrete.
Vi tror, at vi har nået en fase i hele den her proces, hvor det ikke er nok at sige de pæne ord, vi bliver også nødt til at blive konkrete.
Det er baggrunden for, at vi i denne her omgang har ønsket at markere meget klart, at nu er det alvor og nu er det få år, vi snakker om.
For vi har jo taget det første skridt, nemlig ved at sige, at vi skal have sat en dato.
Hvorfor ikke komme med vores bud på, hvad den skulle være?
Per Stig Møller (KF), 2005-06-09:
Jeg kan altså ikke rende rundt og sørge for, at oppositionen begynder at snakke med hinanden.
Det var mit klare indtryk, at de tre ordførere talte sammen.
Det har de haft 5½ time til, og jeg synes, det er forbløffende, at de, nu hvor Folketinget er så besat, som det er for øjeblikket, igennem 5½ time er ude af stand til at finde hinanden.
Det havde jeg ikke forestillet mig.
Men jeg skal over for hr. Mogens Lykketoft garantere, at næste gang vil jeg altså se i øjnene, at oppositionen som arbejder sammen, har arbejdet tæt sammen og været umulig at skille ad i denne sag, alligevel ikke taler sammen.
Så jeg vil meget gerne love hr. Mogens Lykketoft, at jeg, næste gang jeg kommunikerer med hr. Lidegaard, skal sikre mig, at hr. Lykketoft også får en tekst direkte fra mig.
Jakob Axel Nielsen (KF), 2005-06-09:
Hr. Ole Sohn læste en sætning op og spurgte mig om, hvad der var i den sætning, jeg var uenig i.
Svaret er: Intet!
Jeg er enig i det, der står i den sætning.
Så kommer vi sikkert til det, som hr. Ole Sohn er så nysgerrig efter: Jamen hvorfor skal det så ikke med?
Det skal det ikke her, for nu er vi ved at bygge et hus.
Ligestilling er alt for vigtigt til, at det skal være en del af den ydre ramme i huset.
Ligestilling er noget, der skal arbejdes med i alt arbejde, i alt, hvad der foregår inden for beskæftigelse, socialpolitik, og hvad ved jeg, på alle mulige andre områder.
Og derfor er det ét af redskaberne, som skal bruges af medarbejderne inde i huset i det fremadrettede arbejde, der skal ske.
Jeg synes, der er mange fordomme, men nu bliver jeg nødt til at afsløre, at vi talte med mad i munden, for der var reelle forhandlinger, og synspunkter blev udvekslet.
Men hvis det er så vigtigt for Det Radikale Venstre og for Socialdemokratiet at komme med i et forlig, hvad jeg personligt gerne ser at de kommer, så kan man jo bare stemme ja.
Rasmus Prehn (S), 2005-06-09:
Vi hører, at der bliver brugt som argument, at det skulle være tidsbesparende at slå de her lovforslag sammen.
I virkeligheden er det jo en helt simpel teknisk øvelse at dele det her og så stemme om det.
I virkeligheden er der jo ingen tvivl om, at det ville være langt hurtigere, hvis det var, at man havde haft viljen til at dele det her lovforslag – så havde vi også kunnet undvære den debat, vi har her i salen.
Men vi er nødt til at reagere, når vi bliver tvunget ud i at skulle stemme nej til noget vi faktisk synes ser fornuftigt ud, fordi der er lagt noget ind, som slet ikke har noget med det andet at gøre.
Det er bekymrende, og jeg synes ikke, vi har fået nogen ordentlig forklaring, hverken fra fru Anita Knakkergaard eller fra de øvrige ordførere på det her område.
Hermed sluttede forhandlingen.
Afstemning
Ændringsforslag nr. 1 forkastedes, idet 49 stemte for, 66 imod.
Ændringsforslag nr. 2 og 3 forkastedes uden afstemning.
Anita Knakkergaard (DF), 2005-06-09:
Vi diskuterede det i udvalget her den anden dag, og der er lavet andre tiltag på samme måde førhen, hvor man lavet en opsamling.
Men jeg er da enig: Normalt skal man da have hver ting for sig.
Charlotte Fischer (RV), 2005-06-09:
Jeg må sige, at jeg ikke helt forstår, hvad der skulle hindre, at man splitter det op.
Man må også anerkende, at det her er en sammenlægning af tekniske spørgsmål med noget, som nogle af os opfatter som politiske spørgsmål.
Jeg ved ikke, om jeg skal forstå det sådan, at det i virkeligheden slet ikke er et krav set fra Dansk Folkepartis side, at tingene skal have noget med hinanden at gøre.
Det kan da godt være, at det bare er noget, vi i oppositionen synes ville være naturligt, at de elementer, der er i et lovforslag, faktisk også har noget med hinanden at gøre.
Men jeg kunne godt tænke mig, hvis det ikke forholder sig sådan, at få et klart svar på det, for det synes jeg giver nogle helt nye perspektiver for, hvordan vi laver love i det her land.
Anita Knakkergaard (DF), 2005-06-09:
Man kan jo ikke splitte det hele op, som hr. Frank Aaen ønsker.
Det ene af punkterne er, at man mindsker Konkurrencerådet med et medlem, og det næste er så, at man siger, at aktieselskaber skal have lov til at fortsætte inden for regionerne.
I alt har vi i amterne på nuværende tidspunkt ni aktieselskaber.
Jeg kan altså ikke se, det er problemet.
Det er lettere, at det er samlet i ét forslag.
Frank Aaen (EL), 2005-06-09:
Jeg leder bare efter at få en begrundelse.
Ifølge den begrundelse, vi lige fik, kunne vi lige så godt have vedtaget hele kommunalreformen i én lov – én lov for hele moletjavsen.
Det kunne måske oven i købet give mere mening, for så havde vi en sammenhængende lov, der vedrørte hele kommunalreformen.
Men nu har man altså valgt at dele den op i mange forskellige love, og så har man altså én lov her – og det er rigtigt, som det blev sagt fra De Radikales side, at der er flere eksempler, men det her er det mest groteske, jeg har det.
Man blander to ting, der absolut intet har med hinanden at gøre – intet har med hinanden at gøre – sammen i samme lov.
Det er aldeles uforståeligt, og det er meget mærkeligt, at Dansk Folkeparti synes, det er vigtigt at stemme sammen med regeringen i denne her sag.
Anita Knakkergaard (DF), 2005-06-09:
Det er en del af kommunalreformen det her, og det giver meget opsamling hen ad vejen.
Og hvis vi skulle lave en opsplitning af det hele, så kunne den her deles i fire.
Frank Aaen (EL), 2005-06-09:
Så vil Dansk Folkepartis ordfører måske forklare befolkningen og Folketinget, hvad vejnavne har at gøre med etablering af samarbejdet mellem en region og et privat aktieselskab.
Hvad har de to ting med hinanden at gøre?
Hvad har vejnavne og så det, at man giver regionen mulighed for at samarbejde efter eget valg med et privat aktieselskab, med hinanden at gøre?
Og hvad vil konsekvensen være af at dele det op, som et stort mindretal i Folketinget ønsker det, og sige, at så stemmer vi om vejnavne for sig og om regionernes opgaver for sig?
Hvad er konsekvensen af det?
Det kan man da bare gøre.
Det er bare uvilje, det er da bare ønsket om at holde tingene skjult.
Det er vel det, det drejer sig om, eller hvad er det?
Anita Knakkergaard (DF), 2005-06-09:
Det er til hr. Frank Aaen: Vi ser ikke det problem med hensyn til opsplitning af lovforslaget.
Charlotte Fischer (RV), 2005-06-09:
Jeg vil gerne i forlængelse af hr. Frank Aaens indvendinger, som jeg er fuldstændig enig i, tilføje, at det her jo ikke er et isoleret problem, som vi bare ser med det her lovforslag.
Det er et generelt problem, som har gjort sig gældende i forbindelse med en lang række lovforslag vedrørende strukturreformen.
Det er klart, at det ser pænt ud i den samlede statistik for regeringen, at man ikke har særlig mange love på programmet, fordi man smækker alt muligt sammen i lovforslag.
Jeg mener, at det her udgør et demokratisk problem.
Borgerne i det her land kan jo ikke se, hvad det er, vi stemmer for og imod, og jeg kan stadig ikke se, hvad begrundelsen skulle være set fra regeringens side.
Jeg synes, vi har brug for en forklaring, og jeg synes, vi har brug for at rejse det som et generelt spørgsmål i det her Folketing, hvordan vi får en bedre lovkvalitet.
Frank Aaen (EL), 2005-06-09:
Det er dårlig behandling af Folketinget, og det er misbrug af det flertal, man har skaffet sig i en aftale, at man bare afviser et helt almindeligt ønske om, at Folketingets flertal kan få lov at udtrykke sig på en måde, som er forståelig også for befolkningen.
Vi skal altså nu stemme imod, at kommunerne må have flere veje, der har samme navn.
Det er forrykt, må jeg sige til ministeren.
Jeg kan ikke forstå, hvorfor man ikke bare uden videre kan dele forslaget; man får jo sin lov igennem alligevel.
Og jeg kan ikke forstå Dansk Folkeparti.
Hvorfor kan vi ikke få det delt op, så vi har mulighed for at stemme for det, vi synes er fornuftigt i det her, og så stemme imod det, vi er imod rent politisk?
Det bør da også være Dansk Folkepartis bidrag til folkestyret at sørge for, at man kan stemme sådan, at man kan udtrykke sig klart ved hjælp af stemmeknapperne.
Nu må vi altså bede ministeren om at komme på banen, for nu har jeg flere gange spurgt om, hvorfor det her partout skal hænge sammen, hvorfor to ting, der ikke har noget med hinanden at gøre, skal behandles i samme lovforslag.
Det er selvfølgelig, fordi når vi så stemmer mod det her lovforslag, så kan Venstre rejse rundt i landet og sige ha, ha, ikke engang et lovforslag om, at kommunerne ikke må have to veje med samme navn, kunne man støtte.
Ha, ha, ha, hvor er de altså dumme de der oppositionsfolk!
Det er præcis det, vi ikke vil være med til.
Det skal være klart, hvorfor vi stemmer mod det her lovforslag.
Derfor vil vi have det delt op, sådan at vi kan stemme for eller undlade at stemme til den fornuftige del, og det, vi er imod, stemmer vi imod.
Vi må have et svar på, hvorfor det her lovforslag ikke kan deles op, så vi kan få klarhed over, hvad det er vi tager stilling til, i stedet for at det er noget miskmask, der stemmes om på én gang.
Inge-Lene Ebdrup (V), 2005-06-09:
Det er helt forkert, når hr. Frank Aaen fremlægger det, som om regionerne ikke må deltage i at skaffe regional beskæftigelse.
Det, det handler om, er, at vi fra politisk hold har besluttet, at regionerne skal have et indhold, som også svarer til de midler, som bliver lagt ud til regionerne.
Derfor er det vigtigt for os at sikre, at regionerne koncentrerer sig om de opgaver, de skal, nemlig at sikre bl.a. et meget velfungerende sygehusvæsen.
Hvis man så derudover vil i samarbejde med andre om andre ting, der ligger uden for de rammer, vi har besluttet, så skal man søge om en tilladelse.
Det synes vi egentlig er et rimeligt værktøj at bruge til at sikre, at regionerne ikke bliver nye amter, for det er bestemt ikke det, der har været tiltænkt.
Frank Aaen (EL), 2005-06-09:
Jamen det er helt o.k., at regeringen har den opfattelse, at den vil begrænse, hvad amterne må, og hvad regionerne må, for at skabe lokal beskæftigelse.
Det er en politisk diskussion; den tager vi gerne.
Vi er uenige.
Vi synes, at man skulle give regionerne bedre muligheder for at skabe regional beskæftigelse.
Men det, vi snakker om nu her under forhandlingen om ændringsforslagene, er, hvordan man kan tillade sig at rode tingene sammen: noget med adresser og så noget principielt om regionernes opgaver.
Hvis man læser bemærkningerne, må jeg sige til den fungerende erhvervsminister, så omhandler de kun det med adresser.
Men det principielle drejer sig om det, som Venstres ordfører lige var oppe og snakke om, som står omtalt sådan her: »Lov om kommuners og amtskommuners samarbejde med aktieselskaber m.v.« og »I lovforslagets øvrige love foretages konsekvensændringer som følge af, at amtskommunerne nedlægges.«
Man kan hverken ud af den skriftlige fremsættelse eller lovens bemærkninger se, at den er en principiel stillingtagen, der afgrænser regionernes opgaver i forhold til amternes.
Det er altså lovsjusk, vil jeg sige til ministeren.
Kan vi ikke få en forklaring på, hvorfor man ikke bare gør det, men insisterer på at vedblive med at have ét forslag, selv om man bliver gjort opmærksom på, at vi bare kunne løse det her ved at dele det op?
Inge-Lene Ebdrup (V), 2005-06-09:
Det er korrekt, at der i behandlingen af det her lovforslag har været lidt snak frem og tilbage om, hvorvidt dette lovforslag kunne være en samling af flere forskellige ting, eller om man skulle dele det op.
Jeg er nu ked af, at det er det, der kommer til at optage taletiden, hvor vi ellers kunne diskutere det substantielle, så derfor vil jeg nu også bare forholde mig til det substantielle spørgsmål, som hr. Frank Aaen stillede for lidt siden.
Det er sådan, at med det her forslag får regionerne stadig væk mulighed for at deltage i de selskaber og i de ting, som positivt er nævnt i de andre lovforslag, der indgår i kommunalreformen.
Det, som man siger her, er, at hvis regionerne derudover skal ud og involvere sig f.eks. i aktieselskaber, så er det noget, der skal tages politisk stilling til i ministeriet, for at regionerne ikke begynder at beskæftige sig med alt muligt andet end det, som vi politisk har forholdt os til i den kommunale struktur.
Jeg er helt med på, at Enhedslisten jo objektivt set er imod hele denne her strukturreform, men nu er det bare sådan, at de, der har kunnet træffe aftale om at lave det, der foreligger nu, har besluttet, at regionerne skal have det indhold, som vi politisk har forholdt os til.
Men omvendt skal regionerne heller ikke, om jeg så må sige, have puttet bagepulver i sig, sådan at de kan forholde sig til og beskæftige sig med andet end det, som vi politisk har taget stilling til.
Frank Aaen (EL), 2005-06-09:
Efter min og Enhedslistens opfattelse er det i strid med almindelig god lovgivning, at man laver en lov, som tilsyneladende handler om et, men hvor det principielle er noget helt andet.
Hvis vi læser bemærkningerne, hvis vi læser den skriftlige fremsættelse, så går det her lovforslag ud på, at man ikke må have det samme vejnavn to gange i samme kommune.
Ren fornuft.
Så står der i slutningen af den skriftlige fremsættelse: »Forslaget skønnes ikke at have erhvervsmæssige konsekvenser.«
I virkeligheden er det det sidste, der er det vigtige, og som oven i købet er forkert, for det har den erhvervsmæssige konsekvens, at den mulighed, amter i dag har for at samarbejde med private virksomheder – og jeg troede, det oven i købet var noget, regeringen gik ind for – om at sætte gang i noget beskæftigelse og produktion lokalt, fjernes for regionernes vedkommende.
Et er, at regeringen så mener det.
Det er o.k., men så bør forslagsstilleren da fremlægge det åbent og klart, så alle borgere kan få øje på, at det er det, man vedtager med dette lovforslag.
Men det gør forslagsstilleren ikke; man skal læse med lup i lovforslaget for at få øje på, at konsekvensen er, at den ret, amterne i dag har på det her område til at skabe lokal beskæftigelse, ikke videreføres i regionerne.
Jeg vil sådan set
gerne have en forklaring på, hvorfor regeringen insisterer på, at to så vidt forskellige ting skal behandles i samme lov, nemlig det med, at man ikke må have samme vejnavn to steder i samme kommune, og at man forbyder regionerne at gøre det, amterne i dag gør vedrørende f.eks. jobskabelse.
Jeg kunne godt tænke mig at få en forklaring på, hvorfor man så stemmer imod opdelingen af lovforslaget.
Rasmus Prehn (S), 2005-06-09:
Nu er dette lovforslag muligvis ikke det største af dem, vi har behandlet i dag, men jeg vil gerne fra socialdemokratisk side beklage det forløb, der har været omkring behandlingen af det her lovforslag.
Det er sådan set to forskellige ting, der bliver blandet sammen i det her lovforslag, dels et spørgsmål om håndtering af adresser i de fremtidige kommuner, dels et spørgsmål om regionernes samarbejde med private aktieselskaber.
Enhedslisten, Socialdemokratiet og De Radikale har stillet ændringsforslag om, at man kunne dele det her forslag, og vi har sådan set også fra Venstres ordfører på området fået en tilkendegivelse om, at man var indstillet på at imødekomme det her forslag.
Så har der været en nærmest farcelignende situation, hvor det er gået frem og tilbage: Først ville man støtte forslaget, så ville man ikke støtte forslaget, og så ville man ikke støtte forslaget igen.
Det er altså en meget beklagelig situation, som har gjort forhandlingsforløbet meget ærgerligt.
Derudover har vi faktisk forsøgt at komme i dialog med økonomi- og erhvervsministeren.
Vi har sendt et brev til ham for at få talt med ham om de her ting, og vi har ingenting hørt.
Jeg er helt sikker på, at hvis det var, vi havde kunnet sætte os med og snakke om de her ting, så havde vi kunnet finde en løsning.
Det er ærgerligt, at man ikke er indstillet på at dele lovforslaget, som hænger fuldstændig uhensigtsmæssigt sammen, op, så vi kan stemme for den del, vi sådan synes går i den rigtige retning.
Rune Lund (EL), 2005-06-09:
Enhedslisten kan godt støtte det her forslag.
Vi synes, det er fornuftigt at opretholde en våbenembargo i en situation, hvor der f.eks. er alvorlige problemer med menneskerettighederne i Kina.
Men vi bliver nødt til lige at give Dansk Folkeparti en lille kommentar med på vejen, for i nogle af bemærkningerne til forslaget bliver der bl.a. nævnt Tibet.
Der står bl.a.: »... har Kina ført en politik over for Tibet, der systematisk har haft til formål at udslette den tibetanske kultur: Tibetanere er blevet tvangsforflyttet, tusindvis af klostre er blevet ødelagt eller lukket, hundredtusindvis af kinesere er blevet forflyttet ...«
Der ville det jo være meget dejligt, hvis Dansk Folkeparti også i andre sammenhænge ville bekymre sig lige så meget om undertrykte og forflyttede folk.
Jeg kunne jo oversætte denne her sætning med: Israel har ført en politik over for Palæstina, der systematisk har haft til formål at udslette den palæstinensiske kultur.
Men som sagt: Vi kan godt støtte forslaget.
Hermed sluttede forhandlingen.
Afstemning
Første behandling 17/3 2005.
Der var stillet 3 ændringsforslag i betænkningen.
Uden for betænkningen var der ikke stillet ændringsforslag. Lovforslaget og ændringsforslagene sattes til forhandling under et. Forhandling
Per Clausen (EL), 2005-06-09:
Jeg vil ikke afvise, at vedtagelsen af strukturreformen kan føre til ro på det kulturelle område i Danmark.
Det vil jeg ikke afvise, men er det noget at tragte efter?
Det er så min første bemærkning.
Den anden er, at det er gået op for mig, efter at jeg er kommet ind i Folketinget, at jeg er et usædvanlig surt, mørkt og trist menneske, og det er alligevel utroligt, at det har kunnet gøre det ved mig så hurtigt.
Nej, det er faktisk sådan, at det, der er problemet med det, der ligger om strukturreformen på det kulturpolitiske område, er, at det aldrig nogen sinde har taget udgangspunkt i et ønske om at forbedre kulturens vilkår.
Der har været tale om en dagsorden, der handlede om, at man skulle gennemføre det, der på overordnet plan var aftalt mellem Venstre, Konservative og Dansk Folkeparti, at man skulle afskaffe det regionale niveau.
Sådan er det, og det har man så gjort.
Der er det så set i den sammenhæng lykkedes for Socialdemokratiet, Det Radikale Venstre og SF i sidste omgang at redde lidt, i og med at man har fået flyttet noget til staten og har sikret nogle penge på nogle områder.
Ellen Trane Nørby (V), 2005-06-09:
Nu er det jo sådan, at der både er optimister og pessimister, at der er mørkemænd og dommedagsprofeter, og så er der os, der tror på, at hvis vi sammen tager en positiv diskussion, sammen sætter nogle fælles rammer for, hvordan vi mener vi kan skabe et bedre kulturelt landkort i Danmark, så får vi nok mere ud af det i sidste ende.
Desværre tilhører hr. Per Clausen og Enhedslisten dem, der vil se sort på det hele, og dem, som ikke ønsker at være med til at skabe bedre rammer for kulturlivet i Danmark.
Det kan jeg kun beklage, for jeg mener, at det har været positivt, at vi har haft en så god forhandling med de tre øvrige partier, at vi nu har fået lavet en aftale, et kompromis, som sikrer, at vi på det kulturelle område vedrørende strukturreformen er enige og skaber ro på området.
Jeg beklager, at hr. Per Clausen er sådan en mørkemand, der ikke vil være med til at skabe ro om det kulturelle landkort i Danmark.
Per Clausen (EL), 2005-06-09:
Det er jo, fordi Enhedslisten grundlæggende har arbejdet for at samle så stor modstand som mulig mod hele det her lovkompleks, også med henblik på, hvad vi gentagne gange har sagt, i sidste ende at kunne få en folkeafstemning om det.
Og folkeafstemningen ville i virkeligheden handle om det samme, nemlig om, hvorvidt vi ønsker en nyliberalistisk udvikling i vores samfund eller ej.
Jeg tror, hr. Ole Sohn er enig med mig i, at når vi snakker om den strukturreform, regeringen har lagt frem, er det sådan, det forholder sig. Hvad angår det meget omfattende projekt, det store forandringsprojekt, har vi altså sagt, at det handlede om at samle så meget modstand mod hele komplekset som overhovedet muligt.
Det har været vores udgangspunkt for at deltage i drøftelserne på alle de her områder.
Alligevel har vi selvfølgelig konkret stemt for hver eneste forbedring, det var muligt at få igennem, men vi har altså sagt, at vi betragter hvert element i de her lovforslag om strukturreformen som en del af det samlede hele.
Ole Sohn (SF), 2005-06-09:
Jeg føler trang til at sige til hr. Per Clausen, at det jo er et spørgsmål om, hvilken strategi man anlægger i nogle forhandlinger.
Det er jo meget kendt, at Enhedslisten går ind for det rene og ranke, at det skal være hundrede procent i orden, eller som et firma reklamerer med, at det skal være hundrede tolv procent i orden, før Enhedslisten er med, og skulle der være nogen krummer, der ikke er gode, så springer man fra.
Hvis man lægger mærke til, hvad det er for et betænkningsbidrag, som Socialdemokratiet, Radikale og SF er kommet med, vil man se, at det er en grundlæggende kritik af kommunalreformen.
Der er i øvrigt også meget, der kan kritiseres, specielt i museumsloven, men det er jo ting, som ville være blevet vedtaget under alle omstændigheder.
Så den stemmeaftale, vi har indgået, har vi indgået ud fra et ædelt ønske om at redde, hvad reddes kunne, primært med hensyn til musikskolerne og børneteaterområdet.
Det er sådan en politisk strategi.
Skulle man sige: Nej, vi synes generelt, at det hele er noget skidt, og så må musikskolerne lide den tort, at de går i stykker, fordi vi hellere vil være rene og ranke.
Der har vi så valgt en anden taktik og siger: Musikskolerne og børneteatrene betyder så meget for os, at dem vil vi redde.
For dér fik vi indflydelsen, og det var derfor, vi gjorde det.
Mogens Jensen (S), 2005-06-09:
Selv tak.
Jeg vil godt sige, at for Socialdemokraterne er de fire lovforslag, vi behandler her, jo set under et.
Sådan har vi taget stilling til det: Hvad har vi fået af gode ting, og hvad er der så tilbage af dårlige ting?
Og der er ingen tvivl om, at der også for os er en række dårlige ting tilbage i det lovforslag, der ligger her.
Det er dårligt for os, at det er kommunerne, der nu har fået dispensationsretten.
Det er så godt, og det er derfor, at vi i det væsentligste kan stemme for det her lovforslag, at det er blevet muligt nu at få præciseret, at den yderste og øverste ankeinstans altså er Naturklagenævnet, og at kommunerne er forpligtet til at informere Kulturarvsstyrelsen, således at de dispensationsafgivelser, der gives lokalt, altså har en mulighed for at blive indanket til Naturklagenævnet, så vi forhindrer, at kortsigtede lokale interesser kommer til at gå ud over den danske kulturarv.
Vi er også, ligesom hr. Per Clausen var inde på, opmærksom på, hvad der ville ske ...