Elisabeth Arnold (RV), 1999-05-11:
Ordet frihandel er et plusord.
Der er ikke mange, der kan sige, at de er imod frihandel.
På den anden side er der jo også mange, der gerne vil have en form for hold på, hvad det egentlig er for kræfter, der styrer den frie handel - frit spil for alt.
Al magt til de rå markedskræfter er der trods alt mange her i Danmark der gerne vil tæmme lidt.
Til det formål er det udmærket at have en organisation som WTO.
Den er jo kronen på værket efter mange, mange års diskussioner i verdenssamfundet om at få en mere liberaliseret verdenshandel, at komme mange af toldmurene til livs og samtidig også at få indbragt nogle andre værdier i de regler, der styrer handelen.
Organisationen WTO er fortrinsvis en handelsorganisation.
Det er hele tiden vigtigt at huske, at det er handel, det drejer sig om.
Men der bør også ske fremskridt inden for andre områder, ligesom vi også inden for EU efterhånden har indført hensyn til miljø, sundhed, forbrugerhensyn, arbejdstagerrettigheder, arbejdsmiljø osv.
I lighed med ændringerne i EU's ordninger bør også WTO tillægge global bæredygtighed en større vægt. Forholdet mellem de rige industrilande og udviklingslandene skal også varetages i den kommende forhandlingsrunde.
Udviklingslandene skal kunne se, at udviklingen er gunstig for deres respektive handelsområder, ellers vil WTO ikke opretholde den opbakning
, som WTO i øjeblikket besidder.
Diskussionen om dumping af de rige landes produkter, som kan ødelægge grundlaget for ulandenes egen produktion,
bør også være et emne på de kommende møder.
Et afgørende punkt i WTO-organisationen er naturligvis tvistbilæggelsessystemet.
Det er ikke så pynteligt, at to af de vigtigste aktører inden for WTO, nemlig USA og EU, i øjeblikket har nogle uafklarede sager, som belaster forholdet.
Tvistbilæggelse er ganske enkelt en nødvendig ting, hvis der skulle opstå uenighed, og det gør der naturligvis.
Det afgørende er selvfølgelig, at alle parter forstår systemet ens.
Der synes stadig væk at være en del at arbejde på.
Vi skal også være meget bevidste om, at overtrædelser af afgørelser i tvistbilæggelsessystemet ikke er med til at gøre det mere troværdigt, at man har dette system.
Dermed være ikke sagt, at man ikke skal kæmpe i de verserende sager, hvor man mener, man har en god sag.
Men jeg mener også, vi skal være helt opmærksomme på, at hvis man ikke kan skaffe den dokumentation, som man har arbejdet på, hvis ikke man kan bevise, at den risiko, man tror er til stede, rent faktisk er der, så må man også rette sig efter de regler, der findes i systemet, og sige o.k., så må vi give adgang til dette kød og så blot sørge for, at de forbrugere, som af andre grunde end sundhedsrisikogrunde vil fravælge dette kød, kan blive i stand til at gøre det.
Det synes vi må være den rigtigste løsning.
Det er vigtigt, at vi holder fast i, at der skal være dokumentation eller blot en sandsynliggørelse af, at den risiko, man mener der er ved varerne, også skal kunne dokumenteres.
Det kan jo godt være lidt svært at delagtiggøre offentligheden eller få en bred offentlig debat om disse sager.
De er jo ret tekniske og synes måske ikke at vedkomme
den enkelte borger ret meget.
Men vi skal forsøge at åbne beslutningsprocessen, at få diskussionerne ind i de politiske fora, og derfor er vi også meget godt tilfredse med, at der kommer et forsøg på at få parlamentarikerforsamlinger til at deltage i WTO-processerne.
Alternativerne til WTO er anarki, stormagtsvælde, al magt til markedskræfterne, til de store firmaer.
Jeg synes godt, modstanderne af WTO kunne tænke lidt over, at det er faktisk perspektivet: det totale anarki.
Ude i forsamlingshusene, når man er til møder, er sådan den store nye trussel i dette sidste tiår af århundredet globaliseringen.
Der bliver vi politikere ofte spurgt om: Hvad gør vi ved globaliseringen?
Den er vi imod.
Og det kan godt være, man synes, det er farligt og uhyggeligt og skræmmende, at der er globalisering, som præger vores dagligdag.
Men det er netop det, vi kan gøre i organisationer som WTO: at tage kampen op mod de frie fuldstændig utæmmede markedskræfter, at have nogle internationale organisationer, hvor vi samarbejder om at få andre værdier ind for handel, andre værdier ind for måder, hvorpå vi håndterer uenighed mellem landene handelspolitisk klogt.
Derfor støtter Det Radikale Venstre også det forslag til vedtagelse, som er fremsat.