runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Henriette Kjær (KF), 2004-05-28:
Jeg er meget glad for tonen i fru Margrethe Vestagers spørgsmål, for jeg ønsker heller ikke, at vi graver grøfter.
Man bliver selvfølgelig lidt pikeret, når man bliver beskyldt for, at man ikke tager problemet alvorligt, for det mener jeg vi alle sammen gør.
Der er forskellige måder at gribe sagen an på, og man kan jo have det synspunkt, at det er bedst, hvis referencegruppen fortsætter.
Her har jeg det synspunkt, at jeg tror, det bliver lidt for meget en sutteklud for andre aktører på området, at der hele tiden kommer nogle og tager dem i hånden.
Jeg mener, man må tage sin opgave alvorligt, og jeg tror sådan set også, man er parat til det i kommuner og amter og i de frivillige organisationer, som vi også støtter, og også i selvhjælpsgrupper og andet.
Jeg mener også, man har overført de midler til Center for Selvmordsforskning, som er nødvendige for at kunne sikre forandringen.
KL. 12.05
Margrethe Vestager (RV), 2004-05-28:
Jeg tror, det fornuftigste i denne sag og i det hele taget er at lade være med at grave grøfter og diskutere, hvem der har patent på hvilken sag.
Sådan som jeg oplever det, er både ministeren og ordførerne optaget af at få videreført et arbejde, vi som udgangspunkt vurderer positivt, fordi situationenen er helt uholdbar.
Der er alt for mange, der begår selvmord i Danmark, uanset hvilken gruppe vi i øvrigt taler om.
Sådan som jeg har registreret bekymringen, er det ikke så meget en bekymring for, at man ikke er optaget af problemet.
Man er bekymret for, at det er for tidligt at tro, at tingene er forandret, og derfor kunne det være fornuftigt at videreføre referencegruppen i en periode - ikke fordi man nødvendigvis skal have et permanent overvågningsorgan, men fordi det at forandre ting er en proces i sig selv.
Vi ved, der er en høj personaleomsætning, og at der derfor må ske en fortsat efteruddannelsesindsats, så folk ved, hvad de har med at gøre, og bekymringen afspejler måske i højere grad, om forandring kan finde sted og et ønske om at overvåge den.
Henriette Kjær (KF), 2004-05-28:
Selvfølgelig skal man tage udenlandske erfaringer alvorligt, og det tror jeg bestemt også man gør i Sundhedsministeriet.
Jeg synes, at al relevant viden skal bruges, og at man skal prøve at handle derefter.
Men jeg går ud fra, at man har vejet tingene op imod hinanden, og jeg vil ikke gå ind på en anden ministers ressortområde og love det ene eller det andet.
Men jeg har da noteret mig argumenterne fra fru Tove Videbæk.
Tove Videbæk (KD), 2004-05-28:
Mener socialministeren ikke, det kunne være nyttigt at hjælpe de selvmordstruede ved rent faktisk at lægge sten på vejen, så de fik tid til at tænke sig om?
Hvis man skal gå fra butik til butik, er der jo lidt tid, hvor man kan tænke sig om.
Udenlandske undersøgelser viser faktisk, at hvis man gør det lidt sværere ved at fjerne muligheden for, at folk kan købe de store pakninger, er der færre, der begår selvmord.
Mindskning af tilgængeligheden er en metode, som fører til, at der rent faktisk sker færre selvmord, så mener socialministeren ikke, at det er et område, der er værd at kigge på, og at vi skal tage den anbefaling alvorligt, når der er så mange, der bruger medicin til selvmord?
Henriette Kjær (KF), 2004-05-28:
Nej, jeg tror, at fru Tove Videbæk er mere opdateret end jeg på det område, i og med at jeg ved, at fru Tove Videbæk sidder i Sundhedsudvalget.
En ting er, at der kommer nogle anbefalinger fra en referencegruppe.
Så vurderer man rent fagligt i de enkelte ministerier, om man nødvendigvis vil følge op på alle anbefalinger, og så kan man selvfølgelig fastsætte en grænse.
Det har vi også gjort, når det gælder håndkøb af Panodil på tankstationer og i øvrigt andre steder end på apoteker, men situationen er jo stadig, at man kan nå op på det ønskede antal blot ved at gå fra butik til butik og få det antal piller, der skal til, på den måde.
Derfor går jeg ud fra, at man diskuterer, om et forbud vil have den virkning, man håber, eller om man bare lægger sten på vejen for de folk, der bruger medicinpræparaterne fornuftigt.
Tove Videbæk (KD), 2004-05-28:
I selvmordshandlingsplanen står der, at der bør sættes et maksimum for mængden af smertestillende midler i håndkøbsudsalg, og det viser sig jo, at to tredjedele af de mænd, som begår selvmord, bruger medicin, og mere end tre fjerdedele af kvinderne, der begår selvmord, bruger også medicin.
Derfor er der også en anbefaling i selvmordshandlingsplanen om, at man ikke skal kunne købe så store mængder, så man kan slå sig selv ihjel flere gange.
Men har socialministeren nogle informationer vedrørende implementering af den her anbefaling?
Henriette Kjær (KF), 2004-05-28:
Lige præcis om de tre grupper, hr. Villy Søvndal nævner her til sidst, siger jeg jo, at vi finder penge til en indsats i forhold til dem.
Det er en forkert påstand.
Hele ideen er jo netop, at nu skal det være forankret, så man som sundhedspersonale ved, at når der kommer en selvmordstruet person ind, hvad gør man så.
til de sociale myndigheder?
Det er det, vi nu har udviklet nogle modeller for, så det hele skal blive bedre.
Villy Søvndal (SF), 2004-05-28:
Men det er altså et udtryk for et skift i politikken, når ministeren siger, at det at lukke referencegruppen ikke er noget nyt.
Jeg prøver at læse tilbage til, hvad de tidligere ministre, socialministeren, sundhedsministeren og undervisningsministeren, sagde, da vi havde diskussionen på SF's foranledning i 1998.
De udtalte, at der i de kommende 10 år - i de kommende 10 år - skulle bruges flere ressourcer til en tværministeriel indsats.
Vi skriver i dag 2004.
Vi skriver ikke 2008.
Det her er et udtryk for - det synes jeg at ministeren skal anerkende - at regeringen har valgt at nedprioritere det område, der hedder selvmord, i forhold til organiseringen af det, men også i forhold til økonomien.
Der appellerer jeg egentlig bare til ministeren: Kan vi være det bekendt i en situation, hvor ministeren selv er inde på, at vi har nye, truende faresignaler fra unge kvinder, fra ældre mænd og fra psykisk syge?
Henriette Kjær (KF), 2004-05-28:
Vi kommer senere til nogle forslag, som koster 4 mia. kr., og de er foreslået af SF, uden at der er finansiering.
Der er heller ikke finansiering af det her.
Jeg lagde i min svartale meget åbent op til, at det her kan vi drøfte.
Så det synes jeg er en underlig argumentation.
Så vil jeg sige til hr. Villy Søvndal
: Modelprojekter hedder modelprojekter, fordi de er tidsbegrænsede, og de skal skabe en model for, hvordan man så kan oparbejde et samarbejde. Dem har vi jo haft inden for adskillige områder.
Man finder en god metode, og den metode skal videreformidles, adopteres af andre kommuner, der ikke har været en del af et modelprojekt, og så er det jo meningen, at de bruger det på den måde.
Så selvfølgelig stopper det, men det er jo ikke meningen, at modellen så skal stoppe.
Den skal jo til at blive brugt.
Villy Søvndal (SF), 2004-05-28:
Jeg er oprigtig forundret over socialministerens holdning i det her spørgsmål.
Jeg synes, det er svært at have med en diskussion at gøre, hvor en minister starter med at sige: Jeg er meget optaget af det her område, men i øvrigt nedlægger jeg den gruppe, der har det overordnede ansvar for at virkeliggøre tingene, og vi siger nej til at komme med de økonomiske midler, der gør, at aktiviteten kan fortsætte.
Jeg er dybt forundret over det, det må jeg sige, også fordi det jo ikke er den type forslag, der vælter et statsbudget.
Herregud, det er 10 mio. kr. i forhold til noget, der koster to menneskeliv om dagen.
Ministeren siger, at de gode processer, der er sat i gang, ikke stopper.
Jo, de gør.
De modelprojekter, der skal forbinde indsatsen ude lokalt, stopper, en hel række af dem, på samme måde som forebyggelsescenteret i København har sparet 4 mio. kr. Så vi er i en proces, hvor indsatsen skæres ned, skæres ned, skæres ned, samtidig med at to mennesker dør om dagen.
Jeg kan ikke forstå, at regeringen er så smålig.
Henriette Kjær (KF), 2004-05-28:
Jamen så misforstår vi hinanden.
Der er jo udarbejdet forskellige metoder, man nu kan bruge, og dem skal man så til at bruge de enkelte steder.
Ligesom jeg fortæller, at på næste mandag eller mandag om 14 dage, hvad det end bliver, den 7. juni, da kommer der er vejledning til sundhedspersonalet om, hvordan man behandler selvmordstruede personer.
Det er klart en opkvalificering af sundhedspersonalets mulighed for at identificere og vurdere og visitere selvmordstruede.
Det er jo et resultat af referencegruppen, og der kan jeg da ikke se nogen problemer i, at nu er det så blevet forankret udeomkring - i det her tilfælde med en vejledning.
Sandy Brinck (S), 2004-05-28:
Socialministeren siger jo prisværdigt klart, at referencegruppen skal nedlægges.
Også i dag i en artikel i Jyllands-Posten fremgår det klart og tydeligt, oven i købet - synes jeg nok - med en vis arrogance over for det arbejde, som er foregået.
Ministeren tillader sig at sige, at man som projektansat jo kan blive så glad for sit arbejde, at man gerne vil fortsætte.
Det synes jeg sådan set hverken er arbejdet eller sagen værdigt.
Men ministeren siger også i den artikel, at nu har referencegruppen løst sin opgave, nemlig at komme med gode forslag.
Jeg må sige, at det undrer mig, at ministeren siger det, fordi det jo slet ikke var referencegruppens opgave.
Referencegruppen skulle følge op på de forslag, der lå fra Sundhedsstyrelsen.
Derfor må jeg spørge ministeren, om det er sådan, at ministeren nu kan sige: Nu er alle forslag iværksat, der er ingen grund til at følge op på de omkring 100 forslag, der lå i slutningen af 1990'erne.
Henriette Kjær (KF), 2004-05-28:
Nogle af de forslag, der lå, var jo bl.a. at lave modelprojekter rundtomkring, så man kunne se, hvordan man bedst følger op på det her område.
Så laver man nogle modelprojekter og oparbejder en best practice inden for området.
Det er jo den viden, der nu skal spredes ud.
Det er derfor, man kan sige, at det er en afmålt
periode, hvor der skulle følges op på nogle forskellige ting.
De har fået opbygget en hjemmeside, der nu er overført til Center for Selvmordsforskning osv.
Det er gode, nyttige ting.
Jeg er bestemt ikke arrogant over for referencegruppens arbejde.
Jeg synes, at det har været meget relevant.
Men vi må altså også anerkende, at når vi sætter nogle projekter i gang inden for et tidsbegrænset perspektiv, så har der også været en idé med det fra starten.
For hvorfor gjorde vi det ikke permanent fra starten?
Det må jeg så også spørge om.
Man har jo været helt klar over, at det var noget, der skulle ophøre, fordi det var et stykke arbejde, der skulle laves, og så skulle det forankres, som vi altid forventer os af de projekter, der bliver sat i gang.
Pia Kristensen (DF), 2004-05-28:
Nu er det jo sådan, at Center for Selvmordsforskning helt af sig selv kan beslutte nogle ting og søsætte nogle projekter, og så vil jeg igen sige, som jeg sagde til hr. Villy Søvndal, at vi vil selvfølgelig være lydhøre over for alle de anbefalinger og argumenter, der kommer frem, både fra høringen og fra evalueringen.
Henriette Kjær (KF), 2004-05-28:
Jeg vil sige det på den måde, at jeg synes, referencegruppen
har været så effektiv med hensyn til at udarbejde forskellige gode redskaber og give allerede eksisterende myndigheder et godt overblik, at der ikke er behov for den i fremtiden.
Det er mit udgangspunkt.
Desuden har vi jo Center for Selvmordsforskning, der fungerer som videncenter og også sikrer, at der sker den netværksdannelse, som tidligere har været initieret af referencegruppen, og derfor mener jeg faktisk, vi har gode forudsætninger for at klare os uden referencegruppen.
Sandy Brinck (S), 2004-05-28:
Jeg må sige, at det jo netop er en af de opgaver, som referencegruppen har haft som opgave, men også vil være særdeles godt udrustet til.
Den daværende sundhedsminister, hr. Carsten Koch, sagde netop ved første behandling af et tilsvarende forslag, at referencegruppen skal være omdrejningspunktet for samarbejdet mellem stat, amter og kommuner og mellem professionelle og de frivillige organisationer om opfølgning af handlingsplanen.
Og ministeren står nu og siger, at det er det arbejde, der skal i gang.
Så virker det da paradoksalt, at det er det organ, der kan løfte den opgave, man nedlægger.
Villy Søvndal (SF), 2004-05-28:
Jeg har forståelse
for, at det ikke er hr. Flemming Oppfeldts ordførerområde, så jeg vil bede hr. Flemming Oppfeldt tage følgende synspunkter med tilbage til Venstres ordfører:
Det har ikke været forudsætningen.
Jeg dokumenterede i mine korte bemærkninger
til ministeren, at da sundhedsministeren, socialministeren og undervisningsministeren i sin tid søsatte projektet, var der tale om et 10-årigt projekt, så det, regeringen gør, er at cutte en proces af på et tidspunkt, hvor referencegruppen langtfra har kunnet nå at føre alle anbefalinger ud i livet i de 5 år, der er gået.
Mange af anbefalingerne er der slet ikke taget hul på endnu.
Det er altså ikke rigtigt, når der tales om, at referencegruppen har afsluttet sit arbejde, og jeg vil bare spørge hr. Flemming Oppfeldt, om han vil overbringe disse sande informationer til Venstres ordfører.
Flemming Oppfeldt (V), 2004-05-28:
Da Venstres ordfører på dette område ikke kan være til stede, er jeg blevet bemyndiget til at fremføre Venstres synspunkter i debatten i dag:
Disse mennesker skal have al den hjælp, de har brug for for at komme videre i livet, ikke bare for deres egen skyld, men også for de pårørendes skyld.
Forslaget lægger op til, at der afsættes midler til at sikre anbefalingerne i Sundhedsstyrelsens forslag til, at en handlingsplan på området kan iværksættes.
Det indebærer bl.a. en videreførelse af den referencegruppe, der blev nedsat i forbindelse med Sundhedsstyrelsens handlingsplan fra 1998.
Projektet har nu kørt i 5 år, og herefter skal referencegruppen som planlagt ophøre.
I Venstre mener vi, at referencegruppen har gjort et rigtig godt stykke arbejde og skabt rammerne for, at andre nu kan tage over.
Det, at referencegruppen som planlagt ophører nu, betyder jo ikke, at der ophører med at være støtte og behandlingstilbud til de mennesker, som har selvmordstanker eller har forsøgt selvmord, ej heller at der ikke bliver forsket i selvmord, eller at der ikke bliver uddannet rådgivere.
Lad mig blot nævne, at Center for Selvmordsforskning vil fortsætte sit gode arbejde og overtage en del af referencegruppens arbejde.
Der er bl.a. udarbejdet en uddannelsesplan, som skal sikre uddannelse og kvalificering af relevante faggrupper.
Også Livslinien vil fortsætte det vigtige støttearbejde, som den i dag håndterer rigtig godt, og dens bevilling fra satspuljen på 3,9 mio. kr. årligt ændres der heller ikke på.
Ministeren har netop oplyst, at Sundhedsstyrelsen til juni udgiver en vejledning til landets
sundhedspersonale
om vurdering og visitation af selvmordstruede, og endelig skal vi ikke glemme det store arbejde, de frivillige organisationer gør på området
Godt nok er 5-års-perioden snart slut, men arbejdet stopper ikke af den grund, og på den baggrund kan Venstre ikke støtte SF's forslag.
Villy Søvndal (SF), 2004-05-28:
Det betyder jo - det skal jeg bare have en klar bekræftelse på - at hvis det på både evalueringsmødet den 7. juni, som er ganske bredt og omfattende, og en eventuel efterfølgende høring er det entydige budskab fra alle, at der er brug for fortsættelse af referencegruppen, og at der er brug for økonomiske midler, hvis en række af de eksisterende aktiviteter ikke skal falde væk, er Dansk Folkeparti med på det?
Lige for klarhedens skyld: Vil fru Pia Kristensen ikke anerkende, at Center for Selvmordsforskning har en helt anden opgave end referencegruppen?
Center for Selvmordsforsknings opgave er at forske og formidle, mens referencegruppens har til opgave at sikre, at de anbefalinger, der foreligger, bliver virkeliggjort, og er det ikke to vidt forskellige opgaver?
Pia Kristensen (DF), 2004-05-28:
Nu har referencegruppen jo eksisteret i 5 år, og det var også det, der blev besluttet, da man i sin tid nedsatte gruppen, så det kan ikke komme bag på SF, at referencegruppen ikke skal videreføres.
Det kan egentlig også undre mig, at SF ikke er kommet frem på et tidligere tidspunkt, når man vidste, at satspuljemidlerne ophørte i 2004.
Hvorfor gik SF ikke ind i satspuljeforhandlingerne i 2003 og talte varmt for, at der skulle afsættes midler?
Det kan jeg ikke forstå.
Så vil jeg meget kort sige til hr. Villy Søvndal, at i Dansk Folkeparti vil vi selvfølgelig lytte til de anbefalinger, der kommer fra både høringen og evalueringen.
Villy Søvndal (SF), 2004-05-28:
Jeg kan forstå, at Dansk Folkeparti har gjort sig umage med at finde begrundelser for ikke at støtte forslaget her
, og jeg synes, begrundelsen om en høring er lidt underlig, men fair nok. Der er jo indkaldt til det store evalueringsmøde, som alle Folketingets medlemmer mig bekendt har fået mulighed for at melde sig til.
Her har vi det kvalificerede forum, hvor alle, der arbejder med selvmord, diskuterer status og diskuterer, hvor langt er vi kommet, og jeg er helt sikker på, at det møde vil blive én lang anbefaling af, at referencegruppen fortsætter.
Men må jeg forstå fru Pia Kristensen sådan, at hvis der kommer en kvalificeret høring, hvor alle anbefaler at fortsætte arbejdet, vil Dansk Folkeparti så sige: O.k., så er vi med på det?
Pia Kristensen (DF), 2004-05-28:
Jeg vil sige det på den måde, at de opgaver, referencegruppen har, skal jo faktisk overtages af Center for Selvmordsforskning.
Det skal jo netop forske i selvmordsområdet, det skal også følge området nøje, og en ansvarlig socialminister vil altid følge alle politikområder meget nøje.
I første omgang er det i hvert fald meget vigtigt for Dansk Folkeparti, at vi får lavet en høring, hvor vi kan få at vide af fagfolk: Der og der halter det ude i kommunerne og amterne, og her skal I sætte ind for at styrke området.
Det har vi behov for i vores parti, inden vi træffer endelige beslutninger, for når vi træffer en beslutning, skal den også være holdbar, og det synes vi især er meget, meget vigtigt på området her.
Sandy Brinck (S), 2004-05-28:
Jeg synes, at en høring er et glimrende initiativ, som vi varmt kan bakke op, men jeg vil godt spørge fru Pia Kristensen, hvordan Dansk Folkeparti har tænkt sig at følge tingene nøje.
Skal vi fra Folketingets side bede om en årlig redegørelse
Pia Kristensen (DF), 2004-05-28:
Jeg ved godt, at der mangler tilbud i amter og kommuner, og at det netop er et af problemerne.
Men jeg vil sige, at med alle de modelprojekter, der er sat i gang, og med alt det, der sker ude i amter og kommuner i øjeblikket, er det ikke nødvendigt, at der fortsat skal være en referencegruppe til at fortælle, hvordan man skal gøre.
Der er lavet mange modelprojekter, og nu skal opgaverne selvfølgelig forankres ude i amter og kommuner.
Jeg er helt enig med fru Sandy Brinck i, at det er et problem, at de tilbud mangler.
Når spørgsmålet er, hvad man kan gøre konkret,
skal området selvfølgelig følges nøje, og vi mener altså i Dansk Folkeparti, at det ville være meget klogt at få en høring her på Christiansborg meget hurtigt efter sommerferien, og inden forslaget her skal behandles igen, så vi får noget mere viden: Hvad skal vi yderligere gøre for at styrke området?
Skal der tilføres flere midler?
Hvor mange midler handler det om osv.?
Sandy Brinck (S), 2004-05-28:
I går havde Folketingets Socialudvalg besøg af Livslinien, og en af de ting, som de pointerede, var, at de ofte ikke havde noget sted at henvise folk til.
Der eksisterer altså ikke de tilbud i amter og kommuner, som skal tage hånd om de mennesker, som er selvmordstruede.
Jeg skal ærligt indrømme, at her synes vi, referencegruppen har en opgave tilbage, nemlig at sørge for, at de tilbud bliver oprettet derude, og at der kommer samarbejde mellem de forskellige myndigheder og de frivillige, som jo også gør en enorm stor indsats på området.
Hvordan forestiller Dansk Folkeparti sig, at vi får den proces kørt videre og får den op i gear, så vi rent faktisk kan være sikre på, at der er nogle til at tage hånd om de mange mennesker, som vi desværre risikerer tager deres eget liv?
Pia Kristensen (DF), 2004-05-28:
Ja, det evalueringsmøde ser vi også frem til, for det bliver da spændende at høre, hvordan det går på nuværende tidspunkt.
Med hensyn til at støtte beslutningsforslaget har jeg jo ikke været meget afvisende over for det.
Jeg sagde faktisk, at vi vil gerne have en høring, og det kan sagtens nås, inden forslaget skal behandles igen, for det når jo ikke at komme til anden behandling inden sommerferien.
Sandy Brinck (S), 2004-05-28:
Jeg synes, det er en lidt aggressiv holdning til, hvad vi burde have sagt ved forhandlingerne sidste år.
Vi burde åbenbart have sagt: Nu skal I være opmærksomme på, at når vi kommer til forhandlinger om et års tid, står vi i den problemstilling, at der er en pulje, der udløber. Men det er faktisk mere fornuftigt, hvis vi siger i år, når vi skal afsætte midlerne til næste år: Her har vi en manko, fordi pengene blev brugt op i 2004. Jeg synes sådan set også, det vil være oplagt, som fru Charlotte Dyremose lægger op til, at vi tager diskussionerne under satspuljeforhandlingerne, og derfor undrer det mig, at det ikke var ministeren, som sagde det.
Villy Søvndal (SF), 2004-05-28:
Jeg vil gerne forsyne Venstres ordfører med de daværende ministres taler, og så er jeg sikker på, at hr. Flemming Oppfeldt vil anerkende, at der dengang var tale om et 10-årigt perspektiv.
Men så betyder det vel også, at når Venstre bygger hele sin argumentation op på, at tingene sker som oprindelig forudsat, og den forudsætning falder fuldstændig til jorden, falder hele talens konklusion vel også til jorden, hvis tingene overhovedet skal give mening.
Kan man have en forkert præmis i sin tale og fastholde den konklusion, man når til, uden at blive anfægtet i Venstre?
Så er al argumentation jo ligegyldig.
Flemming Oppfeldt (V), 2004-05-28:
Jeg tror, det vil komme bag på Venstres ordfører, at det, der blev besluttet i 1999, var et 10-årigt projekt, for hvorfor foretager man så en evaluering her i juni 2004?
Det må man da spørge sig selv om.
Det vil jo være meget naturligt at afvente en sådan evaluering, før man finder ud af, hvordan man skal rette sit projekt til.
Jeg tror, hr. Villy Søvndal tager chancen og prøver at vildlede Venstres erstatningsordfører i dag, for det satspuljeforlig, der er indgået på området, indeholder et 5-årigt forløb og en 5-årig bevilling.
Jeg kender ikke bevillingsrammen for de kommende år, men her burde Venstre vel være med, så der er tale om et forsøg, som udløber i år.
Charlotte Dyremose (KF), 2004-05-28:
Jeg er fuldstændig enig med fru Sandy Brinck i, at det virker, som om der er en fælles interesse for at gøre den bedst tænkelige indsats på netop dette område, men så er spørgsmålet selvfølgelig: Hvordan gør vi det?
Det fremgår forholdsvis klart, at fru Sandy Brinck mener, at det skal ske ved at fortsætte referencegruppens arbejde ud over den 5-årige bevilling, der blev aftalt mellem satspuljepartierne, men som jo udløber nu.
Samtlige satspuljepartier er ansvarlige for udløbet, og derfor kan det på det kraftigste undre mig, at fru Sandy Brinck kan stå her og sige, at arbejdet skulle sandelig være fortsat, når fru Sandy Brinck ikke fremførte det synspunkt under de relevante forhandlinger om satpuljesaftalen forrige år.
Hvad har ændret sig siden?
Sandy Brinck (S), 2004-05-28:
Jeg synes, det ville være helt oplagt, hvis socialministeren op til de kommende satspuljeforhandlinger sagde: Nu hører pengene op, vi er nået så og så langt, der mangler det og det for at opfylde handlingsplanen, og der er brug for så og så mange penge.
Så kunne vi have taget diskussionen derudfra.
Men jeg synes altså ikke, den konstruktive ånd ligger i ministerens afvisning af, at referencegruppens skal eksistere videre.
Som jeg sagde tidligere i en kort bemærkning, synes jeg faktisk, det er fornuftigt - ja, oven i købet dybt sagligt - at vurdere, hvor langt referencegruppens arbejde med at forankre og skabe den tværfaglige overbygning er nået.
Vi kan høre på ministerens eget svar, at det arbejde er man ikke færdig med, ministeren siger selv, at det er den opgave, som venter, og så er det bare, jeg ikke kan få logikken til at hænge sammen.
Hvorfor nedlægger man det organ, som skal varetage den opgave?