Lone Dybkjær (RV), 2006-03-30:
Jeg vil gerne takke for den debat, der har været, og selvfølgelig vil jeg gerne specielt takke fru Birthe Rønn Hornbech og fru Louise Frevert for den åbenhed, de har vist i behandlingen af det her.
Det er selvfølgelig lidt ærgerligt, at den konservative ordfører, fru Pia Christmas Møller, ikke var helt så positiv og åben, men jeg vil håbe på, at vi kan få en diskussion i forbindelse med udvalgsarbejdet.
Det var fru Birthe Rønn Hornbech, der sagde, at man så også må håbe på, at forslagsstillerne vil møde op i Forretningsordensudvalget og selv diskutere det, og det skal jeg nok love, at fru Marianne Jelved vil gøre.
Jeg er godt klar over, at vi fremsatte forslaget sidste år, men det var meget sent på sæsonen, og derfor synes vi ikke, at sommerferien også skulle belastes med den type arbejde.
Men nu bliver der jo mulighed for diskussionen.
Det er jo, som om en hovedpointe i denne her diskussion er: Opnår man det modsatte ved at isolere tingene i et udvalg?
Det har også fru Pia Christmas Møller været inde på.
Det er ikke sådan, jeg oplever det.
Jeg tror, at det er nødvendigt, som andre ordførere og medforslagsstillere har været inde på, at have et fokus på et område, for at man kan fremme et område, ellers bliver det sådan, at det bliver diffust.
Og derfor synes jeg, at det ene ikke udelukker det andet.
Det skal jeg lige vende tilbage til.
Jeg vil godt tage et parallelområde.
Fru Line Barfod var inde på Retsudvalget, vi kan tage Miljøudvalget.
Det var bestemt heller ikke sådan lige oplagt, dengang man fik miljøproblemerne på dagsordenen, at der præcis skulle etableres et miljøudvalg, for miljø var jo noget, man skulle beskæftige sig med alle steder, specielt i Erhvervsudvalget og i Landbrugsudvalget, og hvad ved jeg.
Men sandheden er, at der altså også skal være et sted, hvor man sådan lidt mere perspektivfyldt beskæftiger sig med den slags ting.
Jeg er også fuldstændig overbevist om, at man i alle udvalg skal beskæftige sig med penge, altså økonomi.
Derfor har vi jo stadig væk et Finansudvalg.
Det ene udelukker ligesom ikke det andet, og hvis man anlagde den der isolationsbetragtning på en række af de andre udvalg, så ville de sådan set heller ikke skulle være der.
Det er sådan lidt mere om det principielle.
Så vil jeg godt henvise til bemærkningerne, fordi jeg synes, at jeg på forslagsstillernes vegne kan sige, at vi har gjort os ret meget umage med dem.
Det er nogle helt andre bemærkninger, vi havde sidste år, kan jeg roligt sige.
Vi har simpelt hen arbejdet meget med de her bemærkninger for at prøve på at fortælle lidt om, i hvilket perspektiv vi ser det.
Skal helhedssynspunkterne kunne trænge igennem, vil det være af stor betydning, at medlemmer på hver sit felt opnår den indsigt og det overblik, det gennem årene erhverves ved stadig beskæftigelse med et bestemt ikke for snævert afgrænset lovgivningsområde.
Det er simpelt hen motiveringen for, at vi har de stående udvalg.
Det var selve begrundelsen for, at vi gik over til det.
Det vil altså sige, at det er medlemmerne af Folketinget, der ligesom selv er gået ind i det her og har diskuteret: Hvad er egentlig det mest saglige argument for vores arbejde?
Det synes jeg selvfølgelig stadig væk gælder, for det, der sker i øjeblikket på ligestillingsområdet, er en fragmenteret behandling.
Og derfor siger vi også, at vi her vil få et arbejdsorgan eller værksted, hvor en faglighed for ligestillingsordførerne i Folketinget kan samles.
Det kan jo ikke nytte, at vi lader, som om det er sådan et bredt område.
Det er ikke bare sådan et eller andet tværgående element, det er faktisk et spørgsmål om et fag.
Jeg vil godt illustrere begrebet mainstreaming.
Det er jo også noget, som ligestillingsministrene har måttet lære alle deres regeringskolleger, det er jo ikke noget, man har automatisk i de enkelte ministerier.
Mainstreaming er ikke bare at kigge et forslag igennem og spørge: Sig mig, er her et eller andet om ligestilling, når vi sådan kigger lidt overordnet på det?
Nej, det er et fagområde at kunne noget om mainstreaming, og ligestillingsministeren har jo også erkendt og meddelt alle sine kolleger, at man er nødt til at gøre noget mere specifikt ved det, og det er man nødt til at gå på kursus for for at sige det lige ud, for ellers kan man ikke gøre det ordentligt, ellers bliver det bare sådan noget slask, som vi kan stå og sige også her.
Og det er det, jeg gerne vil prøve at pointere, og som vi har prøvet at pointere med det her.
Vi er alle sammen enige om, at vi ikke har ligestilling, men det, som jeg siger som argument på forslagsstillernes vegne, er, at vi skal arbejde fagligt med det.
Der er masser at hente fagligt set, og hvis ikke vi prøver at arbejde fagligt med det med nogle ganske bestemte personer, der, ligesom andre har sagt, har fokus på det, så kommer vi ingen vegne.
Derfor tror jeg ikke – det er til fru Pia Christmas-Møller – at det bliver en parkering.
Det bliver jo ikke sådan, at fru Pia Christmas-Møller ikke skal gøre sit arbejde i Det Politisk-Økonomiske Udvalg eller i Arbejdsmarkedsudvalget.
Men selv fru Pia Christmas-Møller kunne måske også have brug for nogle andre fagkolleger til at hjælpe til med at vide, hvad den nyeste viden på det her område er, hvad vi egentlig rundtomkring i verden ved om det her, og hvad vi ved om, hvordan andre har grebet det an.
Det samles faktisk ingen steder i Folketinget i dag, og der sker faktisk heller ikke i den sammenhæng nogen opfølgning af ligestillingsministerens forskellige redegørelser.
Vi har en eller anden meget interessant debat her i Folketinget en enkelt dag og så slut, og så gentager vi den et år efter, og i mellemtiden sker der ikke rigtig noget.
Det er da klart, at vi godt kan spørge på delområder som kvindehandel og forskellige andre ting, men samlede ligestillingsmæssige diskussioner er der ikke.
Til sidst vil jeg så godt fremhæve en ting, som jeg meget gerne vil sige til specielt regeringspartierne.
Statsministeren har jo nu sammen med andre skrevet et brev til den østrigske formand, hvori han varmt anbefaler, at man får en europæisk ligestillingspagt.
Der står en lang række ting, og i bilag y i den sidste topmødeerklæring, altså referatet fra topmødet, står der klart, at ligestillingen skal fremmes i alle dens forskellige aspekter.
Så vil jeg gerne sige: Jeg sidder selv i Europaudvalget, og det gør en anden af ordførerne, fru Anne Grete Holmsgaard, også, og vi kan selvfølgelig godt begynde at diskutere ligestillingsspørgsmål i forbindelse med europaudvalgsmøderne om fredagen.
Men igen, vi har ikke haft et udvalg, der har arbejdet med, hvad det her skal føre til.
Den europæiske ligestillingspagt kommer jo ikke af sig selv,
den kommer kun ved, at de enkelte lande arbejder med det.
Så vil jeg sige en anden ting, som er specielt vigtigt i det her: Den europæiske diskussion risikerer jo at falde på gulvet, hvis det kun er europaordførere, der har den diskussion.
Det er jo det, der aldrig er sket med miljøområdet.
Når den europæiske befolkning mener, at miljøområdet faktisk er noget, EU skal tage sig af, så er det, fordi det var – undskyld ordet – os miljøpolitikere dengang i 1980'erne, der førte den diskussion, og som også førte den europæiske diskussion.
Så for mig er et af de vigtigste argumenter for, at vi har et ligestillingsudvalg, også, at vi skal have den europæiske diskussion ind i det almindelige daglige politiske arbejde og også på ligestillingsområdet.
Jeg vil sige, at vi taber hele det her initiativ, som statsministeren så har taget, og det skal han sådan set ikke have utak for.
Jeg mener, som han selv erkendte, at en omvendt synder – det havde vi en lille diskussion om – er bedre end 99 frelste, som statsministeren udtrykte det, og det er jeg enig med ham i.
Vi ved jo også, at mange danske kvinder mener, at EU er rigtig dårlig for ligestilling, og nu der er taget et kæmpe initiativ her, så ville det da være fremragende, hvis der var nogle ligestillingsordførere, der begyndte at diskutere det europæiske perspektiv i relation til netop ligestilling, for uanset hvordan man end vender og drejer det, har det europæiske projekt jo været rigtig godt for ligestillingen også på det danske område.
Man kunne jo også sige det på en anden måde, nemlig at det måske så også ville gøre det lidt lettere for statsministeren, hvis ikke han hele tiden skulle kaldes i samråd i Europaudvalget omkring den her ligestillingspagt, men at vi måske kunne tage diskussionen på en anden måde i et ligestillingsudvalg.
Så jeg vil gerne sige, at vi selvfølgelig vil gøre os umage med at svare på alle spørgsmål i Udvalget for Forretningsordenen.
Og vi håber, der kommer spørgsmål, for vi tror, vi har en god sag.
Derfor håber vi, at de forskellige ordførere går ind og stiller os spørgsmål og tager en åben diskussion om det.
Og som sagt vil fru Marianne Jelved, som sidder i Udvalget for Forretningsordenen fra vores side, selvfølgelig også gå ind og diskutere det her forslag, ligesom jeg går ud fra at de andre ordførere vil.