runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Peter Duetoft (CD), 1998-10-08:
Jeg vil godt erindre hr. Buksti om, at der var andre end Det Konservative Folkeparti, der var imod pinsepakken.
Pinsepakken var noget skidt.
Men til fru Pia Christmas-Møller
: Jeg synes nok, fru Pia Christmas-Møller tog lidt store ord i sin mund om folkeskolen.
Jeg er da glad for, at fru Pia Christmas-Møller sagde det, hun sagde, og jeg er meget enig i det, men det var nok så meget sætningen om, at De Konservative var det eneste parti, der havde kæmpet imod.
Mig bekendt kommer jeg fra et parti, der i midten af 1970'erne nærmest stod som symbolet på kritikken
, og vi er helt enige i, at nedtoningen af en række af de her fag har været en katastrofe, ikke mindst af historie, som fru Pia Christmas-Møller også nævnte, og jeg er enig i følgerne.
Derfor håber jeg da også, at fru Pia Christmas-Møller og hendes parti i finanslovforhandlingerne vil støtte de tanker
om nazismen og et holocaustcenter, og hvad ved jeg, der var oppe i debatten før sommerferien, og som statsministeren tilsluttede sig, sådan at vi faktisk kan få et flertal for det
Det er jo netop vores argumentation for at bevare efterlønnen og sige, at den måde, man skal lade folk blive længere på arbejdsmarkedet på, nok er ved, at arbejdsmarkedet vil have dem, og ikke ved at fjerne en ordning, der er nødvendig lige så længe, som arbejdsmarkedet ikke vil have dem, der er over 50. Jeg tror, at fru Pia Christmas-Møllers erkendelse her i dag af, at vanskelighederne for de 50-54-årige altså også gælder de lidt ældre, måske gjorde, at fru Pia Christmas-Møllers politik om efterlønnen burde revideres en smule.
Ole Sohn (SF), 1998-10-08:
Jeg blev lidt glad, da jeg hørte Det Konservative Folkepartis reaktion på dagpengereformudspillet, som kom her i sidste uge, hvor De Konservative modsat Venstre sagde: Vi tager det ikke bare råt.
Det er et forhandlingsoplæg, og vi er klar til at forhandle.
Så vil jeg godt stille Det Konservative Folkeparti det spørgsmål, om de vil være med til at sikre, at de private arbejdsgivere, som jo er krumtappen i løsningen af hele arbejdsmarkedsreformen, i og med at det private erhvervsliv skal tage fat i en stor del af de folk, der nu skal i fremrykket aktivering, enten gennem økonomiske incitamenter eller sanktioner af forskellig art lever op til deres forpligtelser.
Når jeg stiller spørgsmålet, er det, fordi 20 års erfaring viser, at de ikke gør det af sig selv, og en undersøgelse fra Dansk Teknologisk Institut har netop understreget, at erhvervslivet ikke ønsker at hjælpe langtidsledige eller over 50-årige ind på arbejdsmarkedet af sociale grunde, men kun hvis det kan betale sig.
Jeg synes, det vil være fint, hvis Det Konservative Folkeparti kan bekræfte, at de lever op til og også vil være med til at støtte den del af aftalen.
Birthe Skaarup (DF), 1998-10-08:
Fru Pia Christmas-Møller var inde på, at der skal indføres en behandlingsgaranti på sygehusområdet.
Der skal ikke herske nogen tvivl om, at Dansk Folkeparti helt og fuldt bakker dette op.
Debatten har raset hele sommeren og mere til, men det er, som om nogle politikere har været fuldstændig tonedøve over for, at danskerne gennem tiderne har måttet tåle disse lange ventelister.
Det har ikke noget med velfærd
at gøre, og vi har jo hele tiden fået at vide, specielt af Socialdemokratiet, at vi lever i et velfærdssamfund.
Derfor har jeg et spørgsmål til fru Pia
Christmas-Møller: Er det en betingelse for Det Konservative Folkeparti for at indgå et finanslovforlig, at der bliver indført behandlingsgaranti på sygehusområdet?
Pia Christmas-Møller (KF), 1998-10-08:
En god ting kan jo ikke siges tit nok: Jeg er så glad for, at CD ikke længere er med i regeringen, og det afspejlede hr. Peter Duetofts indlæg jo også.
Jeg har dyb respekt for CD's indsats på folkeskoleområdet i 1970'erne og i de perioder, hvor CD ikke har været en del af den socialdemokratiske regering.
Men sandheden er jo, at CD er med i det seneste folkeskoleforlig, som ikke ændrer på den gale kurs i folkeskolen.
Det er problemet, og derfor kunne jeg ikke helt give CD, hvad jeg egentlig havde lyst til at give CD i mit hovedoplæg. Efterlønnen:
Det kan altså godt være, at det her er svært, men der er forskel på en aktuel situation på arbejdsmarkedet her og nu, og som vi kan se den for os i det næste år eller to, og så det, vi ved om befolkningens aldersmæssige sammensætning om 10-20 år.
For nu at skære det fuldstændig ud i pap: Det Konservative Folkeparti kunne ikke drømme om at ændre på vilkårene for dem, der i dag er på efterløn.
Vi siger også, at de, der i dag er 60, og som kan gå på efterløn, skal regne med, at hvis de vælger at gå på efterløn, kan de gøre det og på de betingelser, man kender i dag.
Vi siger det samme til dem, der i dag er 59 år, og til dem, der er 58 år.
Det, vi altså prøver at formidle, er, at de yngre, de, der er under 45 år, altså de, der har 15 år, til de bliver 60, ikke skal regne med, at der er en efterlønsordning på så gunstige vilkår som dem, vi kender i dag.
Det er langsigtet politik, og det er måske meget svært for os herinde i Folketinget at begynde at diskutere langsigtet politik, for der er kviksandstendenser, og det hele handler mere om dagen i går end dagen i morgen.
vi er altså nogle, der prøver at drive flertallet til at tænke lidt længere frem, og det er altså, hvad vi har gjort os af tanker om efterlønnen.
Vi ved godt, at det er svært at formidle, vi ved også godt, at det kan være upopulært, men politikere, som vil lede samfundsudviklingen, er altså nødt til at påtage sig lederskabet ved også at sige det, der en gang imellem er upopulært, men nødvendigt og rigtigt og anstændigt.
Nu er tiden løbet igen.
Jette Gottlieb (EL), 1998-10-08:
Jeg vil gerne spørge De Konservative om to enkle ting: For det første: Vil De Konservative være parat til at lægge op til ændringer i dagpengesystemet, hvis ledigheden stiger, eller vil man uden bekymring se på en stigende udstødning af selve dagpengesystemet? For det andet vil jeg gerne bore lidt i årsindkomstberegningerne.
Hvilket formål har De Konservative med at deltage i en sådan beregningsmåde?
Er det et spørgsmål om en øget spredning af dagpengeniveauet, eller er det et spørgsmål om en gradvis nedskæring jo længere ledighed?
Hvem er det, der vil risikere at få lavere dagpenge, og hvem er det, man forventer vil få højere dagpenge, hvis man indfører et sådant system?
Frank Aaen (EL), 1998-10-08:
Det er lidt i forlængelse af det sidste, for jeg fik ikke noget svar, da jeg var oppe at spørge før: Hvor skal alle pengene komme fra, når man her står og udsteder løfter til militæret om flere kanoner, udsteder løfter til erhvervslivet om flere skattelettelser og udsteder løfter til befolkningen om fjernelse af ventelisterne?
Hvor skal alle milliarderne komme fra?
Hvem skal betale?
Det synes vi ville være godt at få at vide.
Og så til hykleriet om de 50-54-årige, for andet kan det ikke kaldes: Vi ved, at Socialdemokratiet, De Radikale og Venstre på forhånd har sagt, at det sikkerhedsnet, der er i dag for de 50-54-årige, skal væk, og så får vi at vide her, at De Konservative har en anden opfattelse, men at aftalen ikke skal falde på gulvet af den grund.
Vorherre bevares.
Er der ingen grænse for, hvor billigt man vil udstille sig heroppe?
Altså at udstede løfter, som man på forhånd godt ved ikke bliver til noget, det er populisme af værste art.
Carsten Koch (S), 1998-10-08:
Jeg vil kun svare på det, som hr. Kristian Thulesen Dahl anførte, nemlig hvad der forstås ved livstruende sygdomme.
Det, jeg kan sige, er, at Sundhedsstyrelsen har udmeldt maksimale ventetider på forundersøgelse, behandling og eventuel efterbehandling af en række sygdomme, som tilsammen må karakteriseres som livstruende; så det er veldefineret.
Så der skal ikke herske tvivl om, at regeringen arbejder intenst på at få nedbragt ventetiderne.
Det kan gøres ved en række tiltag, som jeg nævnte, og det, som hr. Duetoft lagde op til, og mere er der ikke at sige om den sag i den her sammenhæng.
Knud Erik Kirkegaard (KF), 1998-10-08:
Det var jo en fornøjelse igen at høre fru Mimi Jacobsen fra Folketingets talerstol.
Det bliver den gennemsnitlige kvalitet af talerne i hvert fald ikke ringere af.
Jeg har et spørgsmål til fru Mimi Jacobsen, der omtalte den konservative stillingtagen dels til den arbejdsmarkedsreform, der skal træde i kraft nu den 1. januar 1999, dels til de konservative planer om efterlønnen.
Jeg vil godt spørge, om fru Mimi Jacobsen er opmærksom på, at når vi taler om afskaffelse af efterlønsordningen, så er det i år 2013 og altså for personer, der i dag er 45 år eller derunder, og at vi i øvrigt ønsker at bevare gode muligheder for en fleksibel tilbagetrækning fra arbejdsmarkedet, bare ikke på fuld tid.
Frank Aaen (EL), 1998-10-08:
Som punkt 1 vil jeg gerne sige, at det er jeg helt med på, hvis garantien kan udstrækkes - og vi mener garanti og ikke bare bestræbelse - at garantien kan udstrækkes til andre sygdomme end dem, der er nævnt i dagsordenen.
Og som punkt 2 - og det var den egentlige grund til, at jeg tog ordet - vil jeg sige om dette forslag til vedtagelse, at når vi stemmer for det, har vi altså ikke på nogen måde givet til kende, at vi støtter sundhedsministerens bestræbelser på at udvide HS-strukturen til at omfatte Københavns Kommune og Københavns Amt.
Det er vi stærkt imod, men det vender vi tilbage til en anden dag.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1998-10-08:
Jeg synes jo unægtelig, at det her udarter sig interessant.
Dansk Folkeparti har fremsat et forslag til vedtagelse for at få sat kød og blod på nogle af de løfter, som statsministeren jo for lang tid siden gav den danske befolkning, og som et enigt Folketinget i juni måned vedtog et forslag til vedtagelse om, at nu skulle man have ventelisterne bragt ned.
Nu skal vi så have sat kød og blod på det, og derfor har Dansk Folkeparti fremsat det forslag til vedtagelse, som vi har.
Vi har med interesse fulgt det arbejde, der har været gjort med at forsøge at lave en afværgedagsorden, som det jo hedder i Folketingets sprog, og været meget opmærksomme på, hvad det så er, et flertal, som det ser ud til står bag, er nået frem til, og derfor vil jeg da meget gerne høre - om det er sundhedsministeren, der skal svare, eller hvem det er - hvad det i virkeligheden er, der ligger i det forslag til vedtagelse, som vi nu har fået på bordet.
For vi har allerede nu med tre forskellige kommentarer fra folk, der tilkendegiver, at de vil stemme for forslaget til vedtagelse, fra regeringspartierne fået tre forskellige definitioner.
Hvad er det, Folketinget skal tage stilling til, hvad er det for nogle aftaler, der ligger mellem de partier, der har forhandlet, som ikke står på tryk i det forslag til vedtagelse, vi har på bordet foran os?
Endelig kunne det være, sundhedsministeren også ville oplyse Folketinget om den præcise definition på begrebet livstruende sygdomme
Det tror jeg kunne være på sin plads.
Ulla Tørnæs (V), 1998-10-08:
Til hr. Ole Sohn skal jeg sige, at vi i Venstre har tilkendegivet, at såfremt regeringen fremlægger trepartsaftalen for Folketinget i form af lovforslag, kan regeringen påregne Venstres støtte.
Men det forudsætter naturligvis, at regeringen holder sig til selve aftalen.
Det skyldes, at vi i Venstre har lagt stor vægt på, at aktiveringen fremrykkes, at dagpengeperioden afkortes, at rådighedsreglerne skærpes, og at der sker en styrket indsats over for de 50-59-årige.
Det er netop nogle af de ting, som er omfattet af trepartsaftalen, og derfor har vi sagt i Venstre, at såfremt regeringen fremlægger trepartsaftalen som lovforslag, kan den påregne Venstres støtte.
Så spørger hr. Holger K. Nielsen: Hvad kan man så forvente, at Venstre vil lægge frem under efterårets forhandlinger?
Jamen her har vi klart tilkendegivet - og det var også noget af det, jeg var inde på i min ordførertale -
at vi mener, tiden er kommet til en sænkning af erhvervsbeskatningen
Derudover ønsker vi en modernisering af den offentlige sektor, og det handler om øget valgfrihed for borgerne.
Det var også noget af det, jeg lagde stor vægt på i min ordførertale.
Endelig vil jeg til slut sige til hr. Jørn Pedersen, der er så bekymret for, at Venstres regnestykke ikke hænger sammen, at her skal jeg blot henvise til vores finanslovoplæg »Velfærd og valgfrihed«.
Det er et glimrende værk, og dér kan hr. Jan Petersen se beskrevet i både tekst og i kroner og øre, hvordan Venstres politik hænger sammen på det område.
Frank Aaen (EL), 1998-10-08:
Sådan lige til indledning:
I forgårs holdt statsministeren et timelangt indlæg, så havde vi en lang debat, som statsministeren ikke deltog aktivt i, og så afsluttedes debatten med et timelangt indlæg.
Det er der ikke meget dialog i.
Men jeg vil alligevel godt forsøge at få en dialog om et spørgsmål, der er meget vigtigt for en hel del mennesker her i landet, spørgsmålet om dagpengereformen
Det blev sagt i går af statsministeren, at arbejdsmarkedsreformen er udarbejdet for at give de arbejdsløse meget bedre mulighed for at komme ud på arbejdsmarkedet.
Kunne vi ikke lige få at vide af statsministeren, hvordan en afkortning af dagpengeperioden medfører, at flere kommer i arbejde?
Og kunne vi ikke lige få at vide af statsministeren, hvordan det, at man fjerner sikkerhedsnettet for nogle af de ældste arbejdsløse, betyder, at flere kommer i arbejde?
Kunne vi ikke få en forklaring på de to enkle spørgsmål?
Og må jeg ikke også få bekræftet noget, vi har diskuteret i dag: at et fald i ledigheden er en forudsætning for dagpengereformens gennemførelse.
Og med fald mener jeg et reelt fald og ikke bare en overflytning af arbejdsløse til forskellige ordninger.
Kan vi ikke få dét bekræftet?
Og vil statsministeren fortælle os her i Folketinget, om man vil droppe stramningerne for de arbejdsløse, hvis faldet i ledigheden ikke fortsætter?
Pia Christmas-Møller (KF), 1998-10-08:
Det har været en lang debat, men i modsætning til, hvad der har været tilfældet i de sidste mange åbningsdebatter, kommer der i dag et konkret resultat ud af debatten
, og det er jeg meget taknemlig for.
Og jeg vil særlig takke statsministeren for, at statsministeren skar igennem og svarede meget præcist på Det Konservative Folkepartis ønske om en behandlingsgaranti for de mange mennesker, som er på venteliste, og som oven i købet ofte lider af livstruende sygdomme.
Jeg synes særlig, at statsministerens bemærkninger om den forestående indsats på sygehusområdet lover rigtig godt for de kommende forhandlinger, og jeg er meget taknemlig for, at statsministeren skar igennem og præciserede, hvad vi ikke kunne få hevet ud af den socialdemokratiske ordfører tidligere på dagen, da vi rejste spørgsmålet om en behandlingsgaranti.
Jeg hilser med stor tilfredshed, at der nu er et solidt flertal i Folketinget, som slutter denne debat med at kvittere for Det Konservative Folkepartis ønske, nemlig at patienterne nu kan regne med, at der kommer med en behandlingsgaranti.
Tak for det!
Anders Fogh Rasmussen (V), 1998-10-08:
Jeg vil gerne kvittere for de overordentlige positive bemærkninger, som statsministeren havde tilovers for Venstre.
Det var jo næsten helt overvældende.
På den anden side ligger det jo ganske i forlængelse af den betydelige bevægelse, som Socialdemokratiet har foretaget over mod Venstres synspunkter på dagpengeområdet, så det lover alt sammen godt.
Nu skuffer jeg næppe statsministeren ved at afsløre, at der jo er mange ting, vi ser forskelligt på, og der er mange ting, som vi er dybt uenige om.
Pinsepakken er bare ét af eksemplerne.
Men Venstre mener, at det mest ansvarlige er, at vi i dette efterår afprøver muligheden for et bredt samarbejde om vigtige reformer af vores velfærdssystem og en indsats for at forbedre betalingsbalancen.
Det kræver forlig.
Det er vi parate til.
Ikke forlig for enhver pris, men hvis det er forlig, som går i den rigtige retning, er Venstre parat til i dette efterår at gøre forsøget.
Carsten Koch (S), 1998-10-08:
Til hr. Peter Duetoft, som spørger til det synspunkt, den bestræbelse, som er tilkendegivet i vedtagelsen fra Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre gående ud på at etablere en koncentrering om ventetidsgaranti på de livstruende sygdomme, sådan som det rent praktisk er meldt ud af Sundhedsstyrelsen, kan jeg sige følgende: Jeg er helt enig i det synspunkt, at hvis man udelukkende fokuserer på det, kan man meget vel komme til at se bort fra de nødvendige tiltag, som i øvrigt skal til for at få et endnu bedre og endnu mere velfungerende sygehusvæsen.
Derfor kan jeg tilslutte mig hr. Peter Duetofts synspunkt, at det ikke skal udelukke en fortsat bestræbelse sammen med amterne på at få forbedret vilkårene for patienterne i Danmark.
Det drejer sig f.eks. om en forbedret sygehusstruktur i Københavnsområdet.
Det drejer sig om en mere hensigtsmæssig specialefordeling.
Det drejer sig om udbygning af det frie sygehusvalg, og det drejer sig om bedre information til patienterne om kvalitet og om en række andre forhold.
Så jeg kan tilslutte mig hr. Peter Duetofts bemærkninger om, at en grundlæggende og stadig forbedring af det danske sygehusvæsen i godt samarbejde med amterne er den centrale strategi.
Men omvendt vil jeg også sige, at det ene udelukker ikke det andet; det er oplagt, at de lægeligt udmeldte overgrænser for livstruende sygdomme selvfølgelig skal respekteres, og det er det, regeringen tilkendegiver i sit forslag til vedtagelse.
Ellen Kristensen (V), 1998-10-08:
Det er en bemærkning til statsministerens svar.
For det første vil jeg takke statsministeren for, at han ville tage sagen op og være med til at løse konflikten, der er mellem Grønlands hjemmestyre og Danmarks Lærerforening.
Desværre har statsministeren vist fået for vane at undlade svare på konkrete spørgsmål, og derfor vil jeg gentage spørgsmålet om, hvornår eksperimentet med de 22 grønlandske børn regnes for afsluttet, og hvis det ikke kan besvares nu, ønsker jeg et skriftligt svar.
Som tidligere sagt er det en god skik, at man siger undskyld, hvis man indser, at man har begået en fejl.
Frank Aaen (EL), 1998-10-08:
Det er fint med bedre og hurtigere tilbud, men jeg har stadig væk ikke forstået, hvorfor og hvordan det kan hjælpe mennesker, at deres dagpengeperiode bliver kortere, end den er i dag.
Jeg forstår det ikke.
Hvis den fine indsats ikke virker, hvor er så det gunstige i at smide folk ud af a-kassen? Jeg vil gerne foreslå, at vi tager en forespørgselsdebat om erfaringerne fra de første to arbejdsmarkedsreformer.
Jeg vil gøre statsministeren opmærksom på, at i den periode, hvor arbejdsløsheden er faldet, siden statsministeren kom til, er antallet af mennesker i den arbejdsdygtige alder, der er skubbet ud af arbejdsmarkedet, 60.000 større, end det var, da statsministeren kom til.
På trods af stigende beskæftigelse er der i dag 60.000 flere uden for arbejdsmarkedet, end der var i 1993.
Det er dog sigende.
Må jeg så spørge: Kan jeg ikke få svar på mine enkle spørgsmål?
Kan vi for det første få bekræftet, at når faldende ledighed er en forudsætning for dagpengereformen, menes der dermed, at det er et reelt fald og ikke bare en overflytning til forskellige ordninger?
Punkt 2.
Hvis faldet ikke fortsætter, vil regeringen så droppe stramningerne i arbejdsmarkedsreformen?
Det må vi kunne få svar på.
Det er spørgsmål, der stilles ude på arbejdspladserne, ude i fagforeningerne,
det er det, der debatteres i dagspressen.
Det bør statsministeren kunne forholde sig til.
Peter Duetoft (CD), 1998-10-08:
Når jeg har bedt om ordet her før ministersvarene skyldes det, at der foreligger to forslag til vedtagelse, der på mange måder passer sammen, men hvor forslagsstillerne i hvert fald kan forvente, at man melder, hvordan man vil stemme.
Jeg vil godt sige om Dansk Folkepartis forslag, at det kan CD ikke støtte.
Det kan vi ikke, fordi vi synes, det er meget hurtigt her midt på aftenen ved slutningen af en åbningsdebat at vedtage et forslag, som har nogle økonomiske konsekvenser, som vi rent faktisk ikke kan overskue.
Det kan blive meget dyrt, så vidt jeg kan se af teksten. Ved siden af ligger der så et forslag fra Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre, og det ser mere spiseligt ud, fordi det dog er af begrænset omfang med hensyn til de sygdomme, som er omfattet af det.
Men jeg vil godt understrege - og det er derfor, jeg beder om ordet her inden svartalerne - at for CD er det vigtigt, at denne behandlingsgaranti ikke bliver det eneste, man gør i over for de lange ventelister. For at sige det helt ærligt: Vi tror ikke på, at det løser problemet, og vi tror ikke engang på, at det løser en væsentlig del af problemet.
Efter vores opfattelse er man nødt til at tage strukturdebatten, nødt til at gå ind i spørgsmålet om arbejdsgange, nødt til at gå ind i spørgsmålet om arbejdstid for at få en reel indsats mod ventelisterne, og vi kan godt frygte, at det, at Folketinget vedtager en tekst som den foreliggende, bevirker, at man i de kommende måneder alene koncentrerer sig om at få skabt den behandlingsgaranti og den mekanisme, der ligger dér, og så glemmer alt det andet, der for os er det væsentligste. Derfor vil jeg gerne bede ministrene, enten sundhedsministeren eller statsministeren, svare mig på, om man vil angribe det her problem bredere, at man også vil tage de andre emner ind.
Hvis jeg får et tilfredsstillende svar på det og får at vide, at man naturligvis også vil satse på de andre områder, vil vi stemme for forslaget til vedtagelse.
Men såfremt man vil melde, at det her vil blive en blokering for indsatsen på de områder, som efter vores opfattelse er væsentligere, må vi jo så tage vores stilling op til fornyet overvejelse.
Mimi Jakobsen (CD), 1998-10-08:
Ja, det er jeg fuldstændig opmærksom på, og det respekterer jeg.
Jeg prøver bare at stille spørgsmål til, hvordan det kan være, at Det Konservative Folkeparti i dag er så meget bekymret ved at skubbe til de 50-54 årige, når man så kan forudse, at i år 2013 vil der overhovedet ikke være nogen problemer for dem, der er 60 år, med at komme ud på arbejdsmarkedet i stort tal.
Jeg kunne godt tænke mig at se lidt dokumentation for, at det nu bliver så nemt, for det er det, der bekymrer mig.
Knud Erik Kirkegaard (KF), 1998-10-08:
Når vi er så optaget af problemstillingen omkring de 50-54-årige nu, så er forklaringen ganske enkelt den, at der ligger en stor stak henvendelser fra mennesker i den pågældende aldersgruppe på vores skrivebord.
Det er forklaringen på, at vi har taget den beslutning og har den holdning angående dette. Med hensyn til år 2013 er jeg overbevist om, når man studerer befolkningssammensætningen, som den vil være på det tidspunkt - det ved man rimeligt præcist - og den udvikling, som vi forudser i øvrigt på arbejdsmarkedet, så vil det være ganske forsvarligt, når man bevarer gode muligheder for en gradvis tilbagetrækning, til den tid at afskaffe den egentlige efterlønsordning, som vi kender den i dag.
Mimi Jakobsen (CD), 1998-10-08:
Det var slet ikke De Konservatives standpunkt med hensyn til de 50-54-årige, jeg sådan set ville angribe.
Vi har været meget tøvende i CD, da hele diskussionen om overgangsydelsen kørte, og vi har i det hele taget en meget stor forståelse for det synspunkt.
Det, jeg så bare ikke fatter, er, at man om end på længere sigt så dog med stor sikkerhed kan vide, at de 60-årige vil kunne finde sig til rette på arbejdsmarkedet fremover.
At man overhovedet fra arbejdsgiverside vil kunne se bort fra den arbejdskraft med den erfaring og viden, det fatter jeg heller ikke, men det er jo ikke os, der ansætter folk i virksomhederne, det er altså arbejdsgiverne, og derfor vil CD gerne bevare efterlønnen.
Vi ser ikke så meget på problemerne med, om vi får råd til det.
Vi vil hellere spørge om, hvordan vi får råd til det.
For selvfølgelig kommer det ikke af sig selv.
Søren Kolstrup (EL), 1998-10-08:
Hr. Estrup havde et par pæne ord om miljøet.
Hr. Estrup havde også et par pæne ord om CO2-udslippet.
Mit spørgsmål til hr. Estrup lyder: Vil hr. Estrup fastholde de målsætninger, som det her Folketing har vedtaget på trafikområdet, dvs. at CO2-målsætningen skal være indfriet senest år 2005?
Kan jeg få en bekræftelse fra hr. Estrup på, at man vil fastholde og arbejde for denne målsætning?