Dorit Myltoft (RV), 2000-04-12:
Denne redegørelse er en opfølgning af et forslag til vedtagelse fra sidste vinter, hvor det blev vedtaget, at der årligt skal være en regionalpolitisk redegørelse, sådan at det er muligt at drage nogle konklusioner af, hvordan lovgivningsmæssige og administrative tiltag påvirker udviklingen i regionerne, og på det grundlag komme med nye forslag om, hvordan eventuelle skævheder kan rettes op.
I Det Radikale Venstre kan vi støtte, at Folketinget får sådanne årlige redegørelser, men vi vil dog tilføje, at konsekvenserne af en lovgivning ofte først kan konstateres efter flere år.
Det skal dog ikke hindre os i at gøre os kvalificerede overvejelser herom.
Men hvad er en god regional udvikling?
I denne redegørelse er der sat fokus på befolkning, indkomster og beskæftigelse.
Bilagene viser ganske godt den statistisk belyste udvikling.
Det bliver straks sværere at forklare, hvorvidt udviklingen kan forklares med henvisning til specifik lovgivning.
Det Radikale Venstre kan støtte nedsættelsen af det tværministerielle udvalg, således som der står på side 20 i redegørelsen, og vi vil opfordre til en aktiv medvirken af alle relevante ministerier.
Jeg tænker f.eks. på landsplanredegørelsen fra Miljø- og Energiministeriet og landdistriktsredegørelsen.
I Det Radikale Venstre er vi enige i, at målsætningen er, at den regionale udvikling skal føre til mindre ulighed i beskæftigelse og økonomiske vilkår, men vi ønsker ikke ensretning, så langtfra.
Det gælder om at stimulere og udnytte de potentialer og udviklingsmuligheder, der findes.
Den fælles samfundsøkonomi er helt afhængig af en mangfoldighed af iværksættere og initiativer.
De tydeligste spor i vækstområder sættes af en markant lokal egenindsats.
Nordborg på Als, Bjerringbro, Bredebro og Ringkøbing kan nævnes i den forbindelse.
Men i Det Radikale Venstre erkender vi, at støttemuligheder kan være en nødvendig kickstart. Den store udfordring her og nu ligger i at sikre, at alle tager del i den økonomiske fremgang.
Derfor er der naturligt nok interesse for områder som Langeland, Bornholm og Lolland.
Inden for det offentlige er der de sidste 20 år sket en omfattende decentralisering, sådan at kommuner og amter har fået flere opgaver at varetage.
Det er særlig tydeligt på det sociale område og med initiativerne til at få skabt det rummelige arbejdsmarked.
Decentraliseringen er resultatet af en mangeårig bred politisk enighed.
Udligningsordninger og bloktilskud er med til at sikre, at alle kommuner eller amter er nogenlunde lige stillet, hvad angår indtægts- og udgiftsbehov.
Alligevel vånder flere kommuner især i randområderne sig, hvis det skattepligtige indkomstniveau er lavt på grund af en større ledighedsprocent.
Derfor er det så vigtigt at se på beskæftigelsesmuligheder, og det er ikke tilstrækkeligt, at der er offentlige arbejdspladser.
Desværre er der i det samme årti sket en betydelig centralisering af det private erhvervsliv.
Mejerier og slagterier kan jeg nævne som eksempler på det.
I denne redegørelse er der set på nogle af de vedtagne lovforslag fra 1999 og på nogle initiativer, som er ved at blive behandlet.
Jeg vil kommentere et par af dem set fra den synsvinkel, at vi ønsker en god regional udvikling.
Den ene lovpakke er elreformen, som seks partier står bag.
Forsyningssikkerhed i alle kroge af landet er et rimeligt krav at stille, så alene af den grund har elreformen regionalpolitiske perspektiver.
Men især vil jeg nævne, at kravet om, at alle skal aftage en vis mængde vedvarende energi, vil få en positiv effekt regionalt.
Den meste vedvarende el vil blive produceret på store, effektive vindmøller, men efter reformen vil der også være basis for mindre og endnu ikke færdigudviklede teknologier.
Mange af disse såsom biogas- og minikraftvarmeanlæg er oplagte i tyndtbefolkede egne, samtidig med at der med et godt hjemmemarked er basis for en eksportartikel.
Jeg vil også nævne et af de meget aktuelle områder, hvor der kan være interessemodsætninger, nemlig planlægningen af uddannelsesinstitutioner for de korte videregående uddannelser.
Det er meget vigtigt, at disse er placeret spredt over hele landet, bl.a. af regionale hensyn.
Der er mange byer i Danmark, hvor uddannelsesstedet er byens største arbejdsplads.
Men det er lige så vigtigt, at uddannelserne er i top, når det drejer sig om at sikre den kvalitativt bedste uddannelse.
Det betyder, at der er grænser for, hvor lille en uddannelsesinstitution kan være, og der er grænser for, hvor mange institutioner der kan udbyde samme uddannelse, hvis de ikke indbyrdes skal konkurrere hinanden ihjel.
Undervisningsministeren har fremlagt en plan, og i Det Radikale Venstre synes vi, at den formår at balancere fornuftigt mellem de forskellige interesser.
I det hele taget vil den kommende enorme satsning på voksenuddannelsesområdet få helt mærkbare positive følger i alle områder af Danmark.
Som noget af det sidste vil jeg nævne forsvarsforliget, som indebar kasernenedlæggelser.
Det er klart, at nedlæggelsen af en kaserne betyder meget i en by.
Nettoresultatet kunne man jo ønske var til fordel for den pågældende by.
I hvert fald er det et vigtigt mål at have for øje.
Endelig vil jeg gøre opmærksom på kulturministerens regionale kulturaftaler.
De er et resultat af de regionale kulturforsøg.
Nok er de store bygninger som Musikhuset i Esbjerg, Nordjyllands Kunstmuseum eller Det Kongelige Teater ikke til at flytte rundt med, men teater, musik og kunstformidling kan være oplevelser også uden for bygningerne.
Modspil og medspil mellem et rigt kulturliv på græsrodsniveau og på et professionelt niveau skal leve med de bedste vilkår i hele landet.
I Det Radikale Venstre vil vi aktivt følge konsekvenserne af de regionale kulturaftaler.
Sluttelig skal jeg nævne, at Det Radikale Venstre kan stemme for det forslag til vedtagelse, som Kristeligt Folkeparti har fremsat.