runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Naser Khader (RV), 2004-10-22:
Jeg vil starte med at sige, at jeg er meget enig med fru Anne Grete Holmsgaard i forhold til integrationsministerens sang, den er ikke sjov.
Dernæst vil jeg takke Dansk Folkeparti for denne forespørgselsdebat, der har overskriften ligeværd, tolerance og rettigheder.
Det er jo vigtigt, at vi har det både i forhold til køn, etnicitet, alder m.v.
Det næste, jeg vil gøre, i forhold til ligestilling generelt – om alle skal have lige muligheder – er at henvise til mine pointer fra den første forespørgselsdebat.
Og da denne anden forespørgselsdebat handler om mindretal, vil jeg knytte en kommentar til problemstillingen vedrørende kvinders rettigheder et sted i det danske rigsfællesskab, nemlig på Færøerne.
Ikke alle kvinder har mulighed for abort i det danske rigsfællesskab, og her tænker jeg på kvinderne på Færøerne.
Den gældende abortlov på Færøerne svarer til den danske abortlov fra 1956.
Dette betyder, at kvinder på Færøerne ikke har ret til abort, hvis de ønsker det, som de har det i Danmark, inden udløbet af 12. svangerskabsuge.
Kvinder på Færøerne kan kun få lov til at få abort på særlige betingelser, herunder af nødvendige hensyn til kvindens liv eller helbred, hvis kvinden har været udsat for en sædelighedsforbrydelse, eller hvis barnet vurderes at ville pådrage sig visse sygdomme.
Dette er ganske enkelt uacceptabelt.
På den anden side er dette et rigsanliggende, det vil sige, at den danske justitsminister er den øverste myndighed på området, og derfor er det faktisk et ligestillings- og sundhedsspørgsmål for Folketing og folketingsmedlemmer.
Det vil sige, at den danske justitsminister er parat til at tilsidesætte helt basale kvinderettigheder med henvisning til kultur og traditioner.
Det er simpelt hen ikke acceptabelt.
Det er også fuldstændig uacceptabelt.
Men vi må nok også sande, at selv guderne kæmper forgæves mod tåber.
Jeg vil advare mod, at man tager alle, der dyrker en bestemt religion, til indtægt for de rabiate udtalelser, nogle få tåbelige ekstremister fremfører.
Blandt de ca. 180.000 muslimer i Danmark vil jeg skyde på, at omkring 10.000 går til fredagsbøn i moskeen, så man skal heller ikke overvurdere problemet med de rabiate imamer.
Men det er et problem for det store flertal af muslimer i Danmark, at vi har nogle rabiate imamer, der kommer med de udtalelser.
Det er et stort problem for mange af dem, der dyrker religionen på fredelig vis og på en afslappet måde, og som er tolerante og accepterer andre måder at leve på.
Desuden er de almindelige, arbejdsomme, lovlydige og demokratiske danske muslimer godt trætte af at blive mistænkeliggjort, når sådan nogle – få – personer kommer med de der udtalelser.
I stedet skal vi sætte ind med en målrettet værdikamp mod antidemokraterne, de intolerante, de chauvinistiske, i alle afskygninger.
Det er vigtigt, at vi demokrater, tolerante, giver disse antidemokrater og intolerante kamp til stregen, og at vi råber højt og giver dem modstand, når de kommer med sådan nogle tåbelige udtalelser.
Da man råbte højt og reagerede voldsomt, var han ude dagen efter og undskyldte sine udtalelser.
Vi skal give dem modstand ved hver en lejlighed.
Eva Kjer Hansen (V), 2004-10-22:
Det skal forstås sådan, at jeg gerne vil følge det op og drøfte med beskæftigelsesministeren, hvor langt man er nået med at tilgodese, at den viden og erfaring, der er indhentet på bl.a. det her område, netop ikke skal gå tabt, men gerne skulle spredes til andre steder, for det er klart, at når man har fundet nogle nyttige redskaber og fundet en god måde at gøre tingene på, skulle det jo gerne udbredes, sådan at det bliver til gavn for mange flere.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2004-10-22:
Når nu ministeren siger, at der ingen problemer er i at lave sådan en undersøgelse af de mulige negative kønsmæssige konsekvenser af kommunalreformen, skal jeg så tage det som et udtryk for, at det arbejde vil ministeren sætte i gang?
Margot Torp (S), 2004-10-22:
Jeg har hæftet mig ved, at ministeren især lagde vægt på det med vold mod kvinder i familien og kvindernes tilknytning til arbejdsmarkedet.
Vil ministeren erkende, at regeringens familiepolitik i høj grad er en fodlænke omkring de etniske kvinders muligheder for at slippe ud af voldelige ægteskaber og også komme ind på arbejdsmarkedet?
Med høje institutionspriser og ingen barselorlov til mænd har etniske kvinder meget få argumenter for at forlange at kunne komme på arbejdsmarkedet.
Eva Kjer Hansen (V), 2004-10-22:
Jeg har ikke yderligere kommentarer, end at jeg synes, det er vigtigt uanset kommunalreform, og er der en forpligtigelse til at lave sådan en undersøgelse, så bliver den naturligvis også lavet.
Line Barfod (EL), 2004-10-22:
Det er jo ikke noget klart svar, og ministeren bliver ved med at tale, som om det bare er et spørgsmål om, hvad man laver ude i kommunerne af ligestilling og sådan noget.
Strukturreformen er jo af regeringen præsenteret som den største beslutning i vores generation, det er en total ændring af hele samfundet, og det berører ikke bare lidt kommunegrænser eller andet, det er hele den måde, vores folkestyre er opbygget på.
Hele den måde, vi styrer samfundet på, bliver ændret, og ministeren mener altså ikke umiddelbart, at det er fuldstændig indlysende, at der skal laves en gennemgang af de ligestillingsmæssige konsekvenser af så stor en ændring af samfundet.
Når der ellers bliver lavet lovgivning, kommer der jo ofte en vurdering af, hvad konsekvenserne rent ligestillingsmæssigt af den lovgivning er, men her er det altså ikke bare en enkelt lov, her er det hele samfundsstrukturen, man ændrer fuldstændig grundlæggende, og ministeren mener altså ikke af egen drift, at der er noget behov for at undersøge, hvad det kommer til at betyde for ligestillingen.
Eva Kjer Hansen (V), 2004-10-22:
Jeg er meget glad for den store begejstring for kommunalreformen og ønsket om at diskutere konsekvenserne af den.
Der bliver jo lavet en undersøgelse af de ligestillingsmæssige konsekvenser af kommunalreformen, men jeg fastholder, at jeg synes, at hele diskussionen af ligestillingen i den offentlige sektor jo er vigtig under alle omstændigheder, og den er også vigtig i forhold til de nuværende kommuner.
Jeg lægger jo netop stor vægt på hele mainstreamingsdiskussionen, de værktøjskasser og de redskaber, der er for at sikre, at den bliver gennemført rundtomkring.
Line Barfod (EL), 2004-10-22:
Jeg tror simpelt hen ikke, at ministeren forstår, hvad det er vi taler om.
Når man ændrer samfundet totalt, så vi går fra at være borgere til at skulle være forbrugere, så har det ikke kun konsekvenser for, hvor mange offentligt ansatte der er af hvert køn, så har det også betydning for ligestillingen i hjemmene, for ligestillingen i hele samfundet som sådan.
Det er de konsekvenser, ministeren skal undersøge og belyse.
Hvad kommer det til at betyde for kvindernes stilling generelt, at man ændrer hele omsorgsområdet til at være en vare i stedet for at være noget, som samfundet har et fælles ansvar for?
Hvad kommer alle de andre ændringer, man gennemfører med denne her totale ændring af samfundet, hvor man ønsker at lave noget, der ligner New Zealands nyliberalisme og Margaret Thatchers England, til at betyde?
Vi spørger også andre ministre om, hvad det betyder på deres områder.
Margot Torp (S), 2004-10-22:
Jeg vil da gerne glæde mig over, at ligestillingsministeren går herfra med en overbevisning om, at nu skal vi have en undersøgelse af de kønsmæssige konsekvenser af kommunalreformen.
Så har denne her debat bestemt ikke været spildt.
Jeg vil også gerne høre, hvor langt ministeren er med at snakke med beskæftigelsesministeren om, hvad der skal ske i AF, den eneste institution, der virkelig har haft ligestillingskonsulenter ansat og arbejdet systematisk, jeg tror i snart 30 år, med at nedbryde det kønsopdelte arbejdsmarked.
Hvad skal der ske, for at den indsats ikke ophører, for det er en indsats, der stadig væk er brug for?
Hvor langt er man i diskussionerne med beskæftigelsesministeren om det?
Eva Kjer Hansen (V), 2004-10-22:
Når der er gjort et godt arbejde i AF med ligestilling, så er det jo også væsentligt, at det netop ikke går tabt, men også bliver til inspiration, så det kan bruges i andre sammenhænge.
Jeg skal gerne tage kontakt til beskæftigelsesministeren for at spørge, hvordan og hvorledes det bliver sikret, at det arbejde også fortsætter, og at man netop bruger den erfaring og viden, man har indhentet på området.
Mette Frederiksen (S), 2004-10-22:
Det eneste opløftende ved dagens debat er den håndsrækning, der kommer fra regeringen til den grafiske branche med så mange pjecer, der allerede er blevet udgivet og skal udgives om ligestilling.
Det er godt, det giver sikkert arbejdspladser i den grafiske branche, men jeg er ikke sikker på, at det hjælper ligestillingen så meget, hvis ikke man følger det op med konkret handling, hvilket en regering er den eneste instans, der kan gøre.
Det er jo det, der adskiller en minister og en regering fra den øvrige befolkning, at de faktisk kan fremsætte lovforslagene og få dem vedtaget.
Vi sidder en enig opposition hernede, der siger: Kom med lovforslagene, så stemmer vi for.
Vi har diskuteret det her, vi har taget de debatter, som ligestillingsministeren kun lige er påbegyndt, dem har vi andre taget i masser af år.
Vi er klar til at stemme for de lovforslag, hvis regeringen fremsætter dem.
Må jeg ikke om barseldiskussionen sige: Jeg tror simpelt hen ikke, at regeringen ved, hvad det er for en ny generation af fædre, der tegner sig i de her år, at der er en masse unge fædre, som faktisk ønsker at være sammen med deres børn.
Er det så ikke en politisk forpligtelse at sørge for en barselorlov, der tager højde for netop det?
Eva Kjer Hansen (V), 2004-10-22:
Jeg kan jo igen forstå, at fru Mette Frederiksen er rigtig ked af, at regeringen faktisk nu har gennemført en 1-årig barselorlov, som der er blevet taget rigtig godt imod, og at fru Mette Frederiksen simpelt hen ikke har denne her tillid til, at det er familierne, der allerbedst kan vurdere, hvordan og hvorledes de så skal bruge den barselorlov.
Jeg synes, vi har lavet nogle rigtig gode rammer for familierne.
Jeg ved ikke, hvad det er for nogle lovforslag, fru Mette Frederiksen efterlyser.
Er det noget andet end det, der har været fremme i forslaget til vedtagelse her i dag, eller er det igen bare kvoteordninger på de forskellige områder?
Når fru Mette Frederiksen nu er utilfreds med, at der også ligger en pjece, der kan være et udgangspunkt for diskussion af, hvad det er for nogle kandidater, man stiller op til kommunalbestyrelserne, er det så bare, fordi fru Mette Frederiksen vil have indført kvoter i kandidatlisterne og kommunalbestyrelserne?
Jeg synes altså, at fru Mette Frederiksen skylder at blive mere konkret med, hvad det er for en lovgivning, fru Mette Frederiksen gerne vil have gennemført, i og med jeg altså har det udgangspunkt, at den lovgivning, der er vedtaget, er solid og god, men at vi mangler nogle supplerende initiativer for at sikre, at vi også når de mål, vi gerne vil.
Mette Frederiksen (S), 2004-10-22:
Jeg gentager meget gerne, hvor der er behov for konkret lovgivning: kønsopdelte lønstatistikker.
Der ligger en lovgivning, som nåede at blive vedtaget under den tidligere SR-regering, som den borgerlige regering valgte ikke at lade træde i kraft.
Det kan gennemføres.
Vi ønsker lovgivning vedrørende en barselfond, vi har stor respekt for arbejdsmarkedets parter.
Der er allerede lavet en barselfond på det private område, og regeringen har tilkendegivet, at den ønsker at se på det øvrige arbejdsmarked, og når den tilkendegivelse er kommet, så er der ikke nogen grund til at vente.
Vi synes, at vi skal have en ny lovgivning, så vi kan få et nyt videncenter for ligestilling, som måske også kan hjælpe ministerens vidensniveau en smule osv. osv.
Der er masser af ting at tage fat på.
Eva Kjer Hansen (V), 2004-10-22:
Hvad angår videncenteret skal jeg sige, at jeg synes, vi er dækket ind med mange steder, hvor man netop kan hente den information og viden om ligestilling, man har brug for.
Barselfonde har vi været omkring tidligere.
Beskæftigelsesministeren har tilkendegivet, at man vil følge det op for at sikre, at alle kan blive dækket af barselfonde.
Den kønsopdelte lønstatistik: Jeg har bebudet, at vi er i gang med et arbejde, og jeg vil da under ingen omstændigheder genindføre den lov, der blev vedtaget under den tidligere regering, som både var meget bureaukratisk, og hvor man også var i den situation, at man nemt kunne udlevere lønmodtagerens personlige oplysninger med hensyn til løn.
Det vil jeg simpelt hen ikke acceptere.
Den kønsopdelte ligelønsstatistik, der måtte skulle laves, skal også have respekt for, at det er lønmodtagerne, der selv bestemmer, om de vil udlevere deres lønoplysninger eller ej.
Jeg må jo bare spørge fru Mette Frederiksen: Hvad er der af nyt?
Louise Frevert (DF), 2004-10-22:
Dansk Folkeparti har ønsket denne debat om det stigende omfang af kønsdiskriminering, der finder sted i Danmark.
Diskrimineringen kommer til udtryk ved, at visse herboende muslimske troende ikke respekterer ligeværd mellem mænd og kvinder.
Der gives udtryk for et formørket syn på danske kvinder, og flere og flere udsættes for nedladende, hånende og uartige bemærkninger, der er dybt frastødende og aldeles uforenelige med ligeværd og demokrati i Danmark.
Kvindelige lærere, politibetjente, sundhedspersoner, buschauffører og andre oplever i stigende grad, at mange muslimske mænd og drenge nægter at tage imod instruktioner, anvisninger og vejledninger fra dem, blot fordi de er kvinder.
Situationen er absolut ikke blevet bedre af, at herboende imamer igen og igen udtaler sig tvetydigt og ikke klart tager afstand fra f.eks. stening af kvinder.
En herboende mufti har tilmed udtalt sig på en måde, der kan opfattes som et forsvar for mænd, der voldtager utilslørede danske kvinder, fordi disse angivelig selv er ude om det på grund af den manglende tildækning af kvindekroppen.
Det er et alvorligt problem, at der i vores samfund findes et større og større antal personer, der bekender sig til værdier, der ligger uendelig fjernt fra de grundlæggende rettigheder, der gælder for alle i det danske samfund, og som ethvert moderne og demokratisk menneske tager afstand fra.
Dansk Folkeparti anser det for nødvendigt, at vi får en debat om lige nøjagtig dette, idet det er på tide at få tingene frem i lyset og ikke fortie emner, der umiddelbart ikke er politisk korrekte.
Derfor skal jeg afslutningsvis med glæde på vegne af Venstre, Det Konservative Folkeparti og Dansk Folkeparti fremsætte følgende: Forslag til vedtagelse
»Folketinget opfordrer regeringen til at sætte fokus på, at ligestilling er en grundlæggende værdi i det danske samfund, og iværksætte oplysning og debat herom, herunder særlig debat med unge piger/kvinder og drenge/mænd fra etniske minoritetsmiljøer, og oplysning om kvinders rettigheder i Danmark.«
Margot Torp (S), 2004-10-22:
Skal jeg forstå det sådan, at der slet ikke er påbegyndt et arbejde af denne her karakter?
Eva Kjer Hansen (V), 2004-10-22:
Nej, det vil jeg ikke erkende.
Tværtimod synes jeg, denne her regering om nogen har taget nogle skridt for at komme volden til livs og også at bane vej for, at kvinder med anden etnisk baggrund kan komme ud på arbejdsmarkedet.
Vi har tidligere i debatten været omkring dét, at noget af det, der rykker omkring arbejdsmarkedsdeltagelsen, er netværksgrupper, mentorordninger og lignende.
Og jeg vil fortsat gerne have, at den slags initiativer bliver taget.
Vi har tidligere været omkring en lang række initiativer for at bekæmpe volden mod kvinder.
Louise Frevert (DF), 2004-10-22:
Jeg vil da også ligeledes kvittere for den utrolig konstruktive debat.
Den har jo med al tydelighed vist, at det er nødvendigt en gang imellem at få kridtet banen op her i Folketinget.
Det, som det i virkeligheden har vist, er, at på tværs af partier så har alle jo en meget stor interesse og gode intentioner, hvad angår at få et samarbejde og gøre op med de forfærdelige ting, som etniske kvinder er udsat for i det danske samfund.
Men nu har specielt vores forespørgsel jo ikke alene handlet om mange af de ting, som vi har været inde på her i debatterne med vold og andre forfærdelige ting og aborter, men det har været et spørgsmål om at få en debat om kønsdiskriminering af danske kvinder og piger og for den sags skyld også etniske kvinder og piger, der er udsat for chikane af muslimske mænd.
Jeg synes også, vi har fået gjort det klart, at der faktisk er en klarhed fra alle partier her i salen om, at det sker.
Så vi vil meget, meget, meget tæt følge de initiativer, som ministeren har tilkendegivet heroppe fra talerstolen at hun vil iværksætte på tværs af ministerierne, og vi er glade for, at vi har fået et flertal, så det kan lade sig gøre.
Hermed sluttede forhandlingen.
Hans Andersen (V), 2004-10-22:
Dette lovforslag fremsættes på baggrund af § 147 i lov om social service.
Forslaget indeholder en revision af støtte- og kontaktpersonordningen for personer med sindslidelser, jævnfør lovens § 80.
Det foreslås, at ordningen for personer med sindslidelser i servicelovens § 80 videreføres uændret, således at loven atter tages op til revision i folketingsåret 2006-07.
Flere undersøgelser har vist, at der ikke er behov for indholdsmæssige ændringer af loven, og at næsten alle de mindre kommuner i dag har etableret støtte- og kontaktpersonordninger.
Der er i dag rigtig mange borgere, der har stor gavn af ordningen og får mulighed for at opbygge og fastholde kontakt til omverdenen ud fra egne ønsker og behov.
De mest socialt udsatte og isolerede personer med sindslidelser styrkes.
Det er glædeligt, at ordningen har vist, at den også kan overføres til andre befolkningsgrupper.
Det kan handle om forsøg på alkoholområdet og forsøg på stofmisbrugerområdet, hvor flere amter og kommuner er i gang med forsøg.
I Venstre er vi enige i, at vi bør afvente resultaterne af disse forsøg, før der kan tages endelig stilling til, hvordan støtte- og kontaktpersonordningen kan udvides til også at omfatte andre grupper.
Ligeledes er der megen mening i at lade en udvidelse af ordningen ske sammenfaldende med de planlagte strukturelle ændringer i kommunerne, og på den baggrund kan Venstre støtte lovforslaget.
Karen J. Klint (S), 2004-10-22:
Socialdemokraterne kan også støtte udsættelsen af revisionen af støtte- og kontaktpersonordningen for personer med sindslidelser og de andre målgrupper, vi har taget ind i den.
Revisionen er så foreslået udsat til folketingsåret 2006-07, altså der, hvor vi krydser, og der står i begrundelsen, at det er for at blive synkroniseret med etablering af de nye og større kommuner, og de etableres jo som bekendt januar 2007.
Hvis vi nu skal lave rigtig lovkvalitet, hvis loven skal være klar og kendt og indbygget i de nye budgetter med virkning fra 2007, så vil jeg godt tillade mig at tage op under udvalgsarbejdet, om det så ikke lige er et par måneder for sent, at vi færdiggør revisionen af loven, for der skal være tid til at skrive vejledningerne og det andet.
Efter mit temperament var det måske nok bedre, at vi tog revisionen i slutningen af folketingsåret 2005-06, så vi var klar med lovteksten før sommerferien; men det kan vi jo drøfte under udvalgsbehandlingen.
Jeg kan da godt forstå, at man skal have revisionen så sent som muligt, fordi især alkoholforsøget jo er kommet med sidst, det startede i 2003 og løber i 4 år, men vi kan alligevel ikke få hele forløbet med, for det slutter jo først, efter at de nye kommuner er etableret.
Jeg synes lige, vi skulle rykke revisionen et par måneder frem, sådan at vi ikke er for sent ude med lov og vejledninger til de nye kommuner.
Det fremgår også af sagen, at der er nogle forhold, som er meget glædelige; det er faktisk alle forholdene, der er glædelige.
Der er så nogle enkelte ting, der skal tages op, bl.a. skriver ministeren, at der er behov for at gå i dialog med kommunerne om den opsøgende indsats over for sindslidende personer, som har en etnisk minoritetsbaggrund, og der vil vi gerne kvittere for, at ministeren nu allerede vil tage den debat og den dialog op med kommunerne, så det ikke skal afvente en udsættelse af revisionen.
Der kunne måske også være nogle andre hjørner, og der er vi meget parat til at sige, at det, vi skal klare og kan klare nu, skal vi selvfølgelig ikke udsætte til efter en revision.
Pia Kristensen (DF), 2004-10-22:
I august 1996 indførte man en støtte- og kontaktpersonordning for personer med sindslidelser.
Her fik kommunerne mulighed for at tilbyde ordningen.
Formålet var jo at skabe kontakt til personer med sindslidelser og yde støtte og omsorg, så sindslidende kunne bo i f.eks. eget hjem uden at føle sig isoleret.
I 1998 blev det en pligt for kommunerne at stille en støtte- og kontaktperson til rådighed for de mest udsatte og isolerede grupper.
I 2002-03 var der så en lovrevision af ordningen, men her besluttede vi at udsætte revisionen til folketingsåret 2004-05 for at gøre det muligt at inddrage erfaringer fra igangværende forsøg med personer med alkohol- og stofmisbrug.
Det forsøg er ikke evalueret endnu, og derfor foreslås det, at ordningen fortsætter uændret, og at revisionen udskydes til folketingsåret 2006-07, og det er selvfølgelig noget, vi kun kan sige ja til.
Charlotte Dyremose (KF), 2004-10-22:
Vi mener også, det er utrolig vigtigt, at ministeren får opbakning, og den er hermed fra vores side givet, til at videreføre de forsøg og videreføre støtte- og kontaktpersonordningen for de personer, der har haft ordningen indtil nu, for den ville bortfalde, hvis ikke vi fandt den nødvendige finansiering af den.
Vi bakker derfor op om at udskyde revisionen, og vi ser frem til at få klare resultater for, hvem det præcis er, der nyder godt af denne her ordning.
Det er vores klare overbevisning, at der er en stor gruppe mennesker, som kan nyde godt af denne her ordning, og vi håber derfor også på, at resultatet vil være, at vi i 2006-07 meget nøjagtigt kan påpege, hvem det er, og dermed udvide ordningen.
Villy Søvndal (SF), 2004-10-22:
Lovforslaget drejer sig om at udskyde en revision fra folketingsåret 2004-05 til folketingsåret 2006-07.
Samtidig sikres det, at de nuværende ordninger, som jo er støtte- og kontaktordninger til sindslidende, fortsætter.
Det er nogle vigtige ordninger, som vi i sin tid var med til at etablere.
Det, der var vigtigt, var, at vi brugte de her ordninger sammen med at etablere boliger til nogle af de mest ramte sindslidende for at sikre, at det hul, som var opbygget, efter at sengepsykiatrien var indskrænket så voldsomt, blev fyldt ud, så der var nogle tilbud til de her mennesker.
Derfor er det vigtigt, at vi fastholder de her tilbud.
Det er en god ordning.
Vi har ikke noget imod, at man udskyder revisionstidspunktet, men et par gode råd til socialministeren om, hvad vi så skal interessere os for i mellemtiden: Hvis man læser rapporten fra Rådet for Socialt Udsatte, som er et udmærket råd, der laver udmærkede rapporter, så er de optaget af, at det, der kan være problemet, er, at udsatte grupper, der har en uklar diagnose, ikke kommer med under ordningerne, selv om de ud fra sådan en bredere vurdering ville have et behov.
Det vil vi gerne have mulighed for at tage op under udvalgsarbejdet, og jeg vil godt høre ministeren, om hun vil give det tilsagn, at den type udvidelse kan vi godt diskutere, selv om vi udsætter en revision.
I så fald vil vi godt være med til udsætte revisionen, men hvis udsættelsen forhindrer, at vi er i stand til at rejse den diskussion og gøre noget ved den, så er vi ikke villige til at udsætte revisionen.
Så vores stillingtagen vil være afhængig af, om socialministeren kan give os det klare svar, at de problemer, der rejses af Rådet for Socialt Udsatte i deres rapport, er ministeren villig til at kigge velvilligt på.
Hvis hun er det, så vil vi gerne støtte udsættelsen af revisionen.