Frank Jensen (S), 1999-11-16:
Jeg tror ikke, jeg kan komme det ret meget nærmere med den måde, spørgeren spørger på.
Jeg har tilkendegivet, at vi er indstillet på at vurdere, om der også skal være et vandelskrav for dem mellem 18 og 23 år i forbindelse med kriminalitet. Når hr. Thulesen Dahl stiller spørgsmålet, kan det se ud, som om der slet ikke er nogen straf.
Selvfølgelig er der en straf.
Der er en straf, som der er for alle her i landet.
Har man begået kriminalitet, får man en straf, og den udmåles af domstolen efter den lovgivning, der er vedtaget her i Folketinget, så de får deres straf.
Det, hr. Thulesen Dahl nu kommer ind på, er, om de skal have den straf oven i den straf, som andre mennesker her i landet får, at de ikke kan få dansk statsborgerskab efter de regler, der er vedtaget ved lovgivning.
Her er mit menneskesyn og hr. Thulesen Dahls menneskesyn så forskellige, at jeg ikke vil stille mig op og erklære, at der bare skal sanktioneres ekstra, når det er personer, der bor her i landet og måske er vokset op her i landet fra fødslen, men som skal have en tillægsstraf, fordi de har en anden hudfarve.
Her er Dansk Folkepartis og mit og Socialdemokratiets menneskesyn lidt forskelligt.
Men jeg er enig i, at man i forbindelse med den debat, der har været, godt kan vurdere, om der skal stilles vandelskrav i forbindelse med den administrative måde at få dansk indfødsret på, og det vil vi nu drøfte med Folketinget.
Nu skal man passe på med at kalde andres argumenter for primitive, og jeg vil stærkt anbefale hr. Thulesen Dahl, at han tager sin kalorietabel op af lommen, for ellers kunne han jo selv blive ramt af den påstand.
Det vil jeg slet ikke gøre, for så lavt vil jeg ikke falde i argumenterne over for hr. Thulesen Dahl, slet ikke.
Jeg vil bare sige til hr. Thulesen Dahl, som nu igen påstår, at en ung mellem 18 og 23 år kan gardere sig mod en udvisningsdom ved at rende hen til statsamtet: Det kan man ikke.
Er der faldet en udvisningsdom, står man over for at skulle udvises efter dom, kan man ikke få
dansk statsborgerskab.
Så enkelt er det.
Jeg synes, hr. Thulesen Dahl igen i dag hele tiden kører på den forkerte side af kanten med hensyn til fortolkningen af lovgivningen.
Men det er jo den argumentation, det er jo den måde, hvorpå Dansk Folkeparti hele tiden forsøger at stimulere til en indvandrerfrygt, en fremmedfrygt i befolkningen.
Det er jo ikke gennem folkeoplysning af reel karakter, det er ved hele tiden at bevæge sig enten lige på kanten eller på den forkerte side af kanten af eksisterende lovgivning.
Må jeg så sige til hr. Thulesen Dahl: Jeg har tilkendegivet, at for dem, der er mellem 18 og 23 år, og som i dag kan få indfødsret ved erklæring, hvis de har begået kriminalitet, vil vi nu vurdere: Skal der være et vandelskrav for eventuelt at udskyde tidspunktet, hvor de kan få indfødsret?
Det vil vi nu drøfte med Folketinget, al den stund det er Folketinget, der laver lovgivningen på dette område, og det er Folketinget, der administrerer den lovgivning gennem Indfødsretsudvalget.
Det vil vi nu gøre.
Først vil jeg sige, at jeg deler den opfattelse - og jeg tror, alle her i Folketinget deler den - at det var fuldstændig uacceptabelt, at man rettede sin vrede, sine aggressioner, sin fuldstændig uacceptable adfærd mod nogle sagesløse mennesker, nemlig de forretningsdrivende på Nørrebro, og herved påførte dem en række ødelæggelser og skader, som deres forsikringsselskaber nu skal tage hånd om.
Jeg vil godt sige, at hvis vi i den her situation overtog domstolenes funktion her i Folketinget og sagde, at nu ville vi være dem, der idømmer erstatningsansvar, så mener jeg ikke, at det er den rigtige løsning.
Det henhører under domstolene at vurdere et eventuelt erstatningsansvar.
Om politiet måtte have ifaldet et erstatningsansvar, henhører under domstolene.
Jeg vil godt sige som en umiddelbar reaktion, at det tror jeg ikke domstolene vil pålægge politiet et erstatningsansvar for.
Og jeg mener på sin vis også, at det er korrekt, at det er skadevolderne, det er de autonome, det er ballademagerne, der skal pålægges et erstatningsansvar.
Og det er her, politiets opgave er at få dem ført for domstolene, som så afgør, om der eventuelt også skal rettes et erstatningsansvar mod dem - ikke mod dansk politi.
Det er rigtigt, at børn og unge mellem 18 og 23 år, der har været her i 10 år, kan få dansk indfødsret ved erklæring.
Det er en ordning, som er vedtaget af Folketinget, så det er ikke sådan - som man måske kunne forstå af spørgsmålet - at administrationen administrerer imod lovgivningen.
Det er der bestemt ikke tale om.
Det er vedtaget af Folketinget, at der er en erklæringsordning for dem, der er mellem 18 og 23 år, så de kan få indfødsret hvis de har opholdt sig her i landet i 10 år.
Så lå det i spørgerens måde at stille spørgsmålet på, at en person, der har fået en udvisningsdom, efterfølgende kunne få dansk statsborgerskab ved erklæring.
Det kan man naturligvis ikke, så er der ikke mulighed for det.
Nu er det indgået i debatten, hvorvidt den erklæringsordning, vi har lavet for de 18-23-årige, skulle have den tilbygning, vi har for dem over 23 år, hvor der også er et vandelskrav, som indgår i sagsbehandlingen forud for beslutningen om tildeling af dansk indfødsret.
Men det er ikke noget, man bare kan gøre fra den ene dag til den anden, det er noget, der skal tænkes godt igennem.
Vi har nogle internationale forpligtelser af konventionsmæssig karakter, også over for dem, der er statsløse og altså ikke har noget statsborgerskab, medmindre der er tale om det, som spørgeren lægger ind, altså at der er faldet en udvisningsdom.
Så skal der naturligvis ske den udvisning, som domstolene har bestemt.
Men er der ikke tale om det, men om en anden dom for en kriminel handling, er spørgsmålet, om det skal give anledning til, at man forskubber tidspunktet, hvor personen kan få indfødsret, og det indgår naturligvis i vore overvejelser.
Dem vil vi drøfte med Folketingets Indfødsretsudvalg.
Politiet skal have de redskaber, der gør, at politiet kan løse de politimæssige opgaver af ordensmæssig karakter, der
er i vores samfund, og dæmme op for kriminalitet
Det har politiet for så vidt også i dag, og jeg mener, at det bedste redskab, politiet kan bruge i forbindelse med rydningsopgaver, er tåregas.
Man skal bare sørge for, at man har tåregassen på det tidspunkt, man skal bruge den, og på det sted, hvor man skal bruge den.
Det er det afgørende.
En vandkanon?
Jeg mener, det har været overvejet flere gange i politiet, om man ud fra rent operativt-taktiske hensyn skulle anvende vandkanoner.
Jeg mener, at hvis det er det, der er svaret, vil jeg gerne være med til at overveje det.
Det har været afvist indtil videre, og det har været med baggrund i, at man har haft tåregassen som det redskab, der gør, at man kan få folk til at flytte sig.
Og der er den fordel ved tåregassen, at den ikke påfører andre nogen skader, hvis de flytter sig, hvorimod vandkanonen kan være med til at fremkalde alvorlige skader, hvis folk ikke kan komme væk.
Derfor mener jeg, at det er en optrapning af det magtanvendelsesredskab, som man skal anvende i politiet, og dér mener jeg, at det er afgørende vigtigt, at vi alle sammen tænker på, at vi ikke bare udvikler nye, mere repressive magtanvendelsesredskaber, uden at vi nøje har tænkt os om.