Pernille Sams (KF), 1998-11-20:
Vores ordfører, hr. Flemming Hansen, kan ikke være til stede i dag, og derfor er jeg ordfører på sagen.
Det beslutningsforslag, som vi behandler, drejer sig først og fremmest om retssikkerheden her i landet.
Det er sådan, at hver person og hver virksomhed indgiver en selvangivelse, og hvis det offentlige ikke er enig i den selvangivelse, kan det offentlige bede om at få udleveret materiale og undersøge sagen og komme med sit forslag til, hvordan der skulle have været selvangivet.
Det vil ofte medføre, at sagen går til det lokale skatteankenævn, hvor parterne så fremfører deres respektive synspunkter.
Det er blot det at sige til det, at i dag er skattelovgivningen så kompliceret, at det er nødvendigt at tage en advokat eller en revisor med til skatteankenævnet, og at den advokat eller revisor har sat sig grundigt ind i sagen forinden og brugt mange timer på det.
Skatteankenævnet bliver nemlig præsenteret for, hvordan myndighederne ser på sagen, af myndighedernes egne repræsentanter, og de er jo specialister på området og har haft lejlighed til at sætte sig dybt ind i sagen.
Som enkeltperson kan man ikke forvente at kunne matche denne udfordring, man møder fra den store, offentlige maskine.
Man er nødt til at have rådgivere med.
Et nøjagtig tilsvarende problem findes i de andre retsinstanser, Landsskatteretten og de egentlige retter, landsretterne og Højesteret.
Også her er det klart, at man som helt overvejende hovedregel ikke kan møde frem uden at have en rådgiver med sig, og det er dyrt at forberede en sag på den måde, når der skal inddrages professionelle rådgivere.
Vinder man sin sag på et af disse niveauer - uanset hvor det er - finder vi, at det må være et rimeligt krav og i virkeligheden alene et spørgsmål om retfærdighed og retssikkerhed, at man får dækket de udgifter, man har i forbindelse med at føre sin egen sag og vinde den.
Det er de offentlige myndigheder, der ikke har accepteret ens selvangivelse.
De offentlige myndigheder har, hvis man vinder sagen, tabt den sag, de har rejst mod borgeren, og derfor skal borgeren selvfølgelig ikke påføres omkostninger på grund af, at det offentlige har ønsket at køre sagen.
Derfor er det klart, at Det Konservative Folkeparti mener, at dette forslag bør gennemføres i den form, det er fremsat.
Vi ved godt, at situationen i dag er, at man får 38 pct. af sine udgifter dækket, uanset om man vinder eller taber, men vi finder det helt urimeligt og uacceptabelt, at man kun får dækket de 38 pct. når man vinder en sag, som det offentlige har haft lyst til at køre mod én. Så vil jeg gerne sige derudover, at med hensyn til ministerens overvejelser om det retssikkerhedsmæssigt problematiske i forslaget, forstod jeg slet ikke, hvad det var, ministeren i virkeligheden mente med ordet retssikkerhedsmæssigt, for det er i hvert fald den modsatte opfattelse, vi har af retssikkerhed.
Vi ser sagen fra borgerens side.
Vi synes, det er vigtigt, at borgerens retssikkerhed er i orden, fordi borgeren typisk vil være den lille part i forhold til den store, offentlige maskine, der er sat ind og har fundet ud af, at nu skal man forsøge at beklikke borgerens troværdighed og forsøge at få sat
en anden skattesats på, end han selv har opgivet
Vi mener, det er vigtigt, at der er retssikkerhed for borgerne her i landet.
I dag er det for dyrt at få sin ret, og det er dét, forslaget gør op med.