Henriette Kjær (KF), 2003-12-04:
Jeg har været glad for debatten, så endnu en gang tak til hr. Villy Søvndal, fordi han rejste den.
Den har faktisk været meget konstruktiv.
Jeg var bange for, at vi i dag ville komme til at diskutere nogle diffuse rapporter, men dem er der næsten - næsten - ingen der har hængt sig i.
Man har været villig til at diskutere, hvordan de mennesker, der lever på marginalen, kan få et bedre liv og blive inkluderet. Det danske velfærdssamfund har jo integration og inklusion som den røde tråd, og alle partier her i Folketinget vedkender sig et veludviklet velfærdssamfund, hvor der er plads til alle.
Der er gode generelle ordninger, og i de institutioner, vi har, søger man at skabe plads til alle.
Helt konkret er der jo også gratis lægehjælp, sundhedsplejerske, jordemoder, for at komme med nogle eksempler på støtte, ligesom uddannelse og endda også kulturtilbud i vid udstrækning er gratis i Danmark.
Derudover er der jo en lang række økonomiske støttemuligheder, såsom børnefamilieydelse, søskenderabat i børnetilbud, børnetilskud
til enlige og uddannelsesstøtte
Det er eksempler på generelle støttemuligheder.
Der er også særligt børnetilskud til førtidspensionister, børnetilskud til uddannelsessøgende, boligstøtte, fripladsordninger i dagtilbud og mulighed for at få reduceret betalingen.
Det er eksempler på indkomstregulerede støttemuligheder.
De reelle tal for fattigdom i Danmark viser, at materiel fattigdom ikke er et problem.
Derimod er der mennesker, der lever et meget vanskeligt liv med misbrug og psykisk sygdom
eller kriminalitet
Det er derfor ikke en værdig løsning bare at sætte satserne op.
I Nyhederne mandag den 1. december udtalte en leder af et værested, at mange af deres brugere er psykisk syge, der har en lejlighed og har penge til at købe mad.
De udsatte grupper har ofte brug for noget andet end bare en pose penge.
For mange udsatte mangler jo netop sociale kompetencer, men ikke nødvendigvis kroner og øre.
Andre udsatte har måske brug for hjælp til at komme ud af et misbrug, og det kan være et skridt til at finde sociale kompetencer frem, hvor misbruget helt havde ødelagt det, at man kunne skabe sig relationer.
Det kan også være et skridt fremad mod en mere selvstændig tilværelse.
Så hjælp til selvhjælp er en mere værdig indsats, og den er mere værd både for den enkelte og for samfundet.
Det er den indsats, regeringen er helt indstillet på sammen med resten af Folketinget at styrke.
Det synes jeg at vi i en positiv ånd skal prøve at tage op og fortsætte med og så tage den diskussion.
For hvis vi ser på det, der var forespørgslens øjemål, var det jo netop at gennemgå de kommunale budgetter.
Der var så ikke noget at komme efter.
Fru Sandy Brinck citerede Det Centrale Handicapråds årsrapport og nævnte, at handicappede skulle være presset mere og mere, men tallene viser jo igen sort på hvidt, at udgifterne til handicappede er steget 4 pct. i kommunerne.
Derfor må man ind og se på: Hvad er så problemerne?
Hvordan kan det være, at der er nogle, der føler sig mere presset, når vi kan se sort på hvidt, at der er kommet højere udgifter på dette område?
Fru Tove Videbæk nævnte her til sidst de frivillige, og den handske vil jeg meget gerne tage op, for det ligger mig meget på sinde, at vi får inddraget de frivillige.
Derfor vil jeg gerne sammen med fru Tove Videbæk se på det fald på de 20 pct., der bliver nævnt.
Det er muligt, at der er sket et fald.
Jeg får også breve, og jeg ser også, at der bliver lukket gode institutioner.
Men omvendt oplever jeg også, at nyt blomstrer op.
Vi har f.eks. lige bedt KFUK om at tage sig af den handlingsplan, vi sætter i værk for at modgå kvindehandel, så de laver nogle initiativer.
Det er de bedste, vi kan finde overhovedet, for de har et godt kendskab til området.
Jeg ved, der er problemer i kommunerne, så lad os prøve at se på det i fællesskab.
Jeg håber, at vi kan blive ved med i samarbejde at finde nogle løsninger på de basale problemer, der kan være på området.