runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2006-06-01:
Alt det med skattepolitikken og sådan noget gør jo, at jeg mere og mere forstår, hvorfor Ugebrevet Mandag Morgen den 1. maj kunne bringe en stor meningsmåling, der viste, at det kun var 9 pct. af vælgerne, der mente, at Socialdemokraterne havde en klar politik.
Man kunne også læse, at den politiske ordfører erkender, at det nok ville tage mindst et år at formidle et klart politisk budskab.
Det virker jo meget rigtigt, når nu man har hørt fru Helle Thorning-Schmidt.
Grunden til, at jeg markerede for en kort bemærkning, var, at fru Helle Thorning-Schmidt jo fortsætter, endda også her i sin indledning i den her anden runde, det her abespil om ældrepolitikken – det her med at flytte aber rundt: Hvem har ansvaret?
Derfor bliver jeg nødt til at spørge: Hvor ligger Fælledgården, hvor der har været gedigne problemer, hvor der er afsløret omsorgssvigt, hvor ligger den?
Hvor lang tid har Københavns Kommune være regeret af Socialdemokrater?
Er det 103 år eller noget, der ligner?
Derfor må jeg bare spørge fru Helle ThorningSchmidt: Har Københavns Kommune en eller anden form for ansvar for forholdene på Fælledgården?
Ja eller nej.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2006-06-01:
Ja, det er rigtigt.
Ole Sohn (SF), 2006-06-01:
For at der ikke skal være nogen forvirring eller misforståelser rundt i den store offentlighed, vil jeg spørge om følgende: Kan fru Helle Thorning-Schmidt bekræfte, at Socialdemokraterne foreslår en ændring af efterlønsreglen, så man ikke kan gå på efterløn som 60-årig, men skal vente til man er 62 år?
Helle Thorning-Schmidt (S), 2006-06-01:
Vi tolker skattestoppet fuldstændig som regeringen gør med hensyn til kommunernes økonomi.
Det synes jeg er et meget klart svar.
Og jeg synes også, at statsministeren gav udtryk for, at han ikke helt har forstået, hvordan det hænger sammen; bl.a. kan man ikke rigtig finde ud af, om man synes, at huslejen i den almene sektor skal falde, eller den ikke skal falde.
Det synes jeg ikke rigtig vi fik svar på fra statsministeren; men det kan være, vi får svar fra Venstre på et eller andet tidspunkt.
Det ved vi stadig ikke noget om.
Jeg tror også, det er vigtigt, vi taler lidt om takststoppet, for et takststop betyder, at en busbillet koster det samme næste år, som den gør i år.
Det er et takststop.
Nu skal jeg ikke forfalde til at stave det, som Venstre tidligere har gjort, men det er faktisk det, vi forstår ved et takststop.
Jens Rohde (V), 2006-06-01:
Nu har jeg det ikke med herned, men fru Helle Thorning-Schmidt brugte faktisk den meget fiffige formulering: Jeg synes, at statsministeren bryder skattestoppet, ved at nogle kommuner kan hæve skatten, og andre kan sænke den.
Men lad det så være.
For det er jo ret væsentligt i forhold til den øvrige debat, vi har haft her i dag, og i forhold til de målsætninger, som fru Helle Thorning-Schmidt har, om at øge det offentlige forbrug ret kraftigt.
Helle Thorning-Schmidt (S), 2006-06-01:
Jeg har beskyldt statsministeren for meget, men jeg tror ikke, jeg har beskyldt ham for at bryde skattestoppet.
Jeg vil bare sige, at det er meget enkelt.
Vi lægger den tolkning til grund, som regeringen har gjort i deres skattestop.
Det vil sige, at det kan gå op, og det kan gå ned, men man skal holde sig inden for samme ramme ude i kommunerne.
Jens Rohde (V), 2006-06-01:
Det er ikke så lang tid siden, at fru Helle Thorning-Schmidt beskyldte statsministeren for at bryde skattestoppet, ved at nogle kommuner kunne få lov til at hæve skatten, mens andre kunne få lov til at sænke den.
Det får mig jo til at spørge fru Helle Thorning-Schmidt, om det er Socialdemokraternes udgave af skattestoppet, at kommuneskatten låses fast i hver enkelt kommune, som den er nu; for det må det jo være, hvis det er sådan, at det i fru Helle Thorning-Schmidts udgave er at bryde skattestoppet, at nogle kommuner kan hæve skatten, mens andre sænker den.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-06-01:
Nu har jeg altså meget, meget svært ved at forstå, at dårligere efterløn er udtryk for bedre velfærd, men lad det nu ligge.
Jeg skal i hvert fald så bare have fru Helle Thorning-Schmidt til at erkende, at hvis målsætningen – som jeg har forstået også Socialdemokraterne deler med Enhedslisten – om, at det offentlige forbrug som minimum stiger til samme niveau som det private forbrug, skal holdes, findes der ingen argumenter for, at man i dag skulle skære ned på noget som helst.
Tværtimod ville der være mulighed for at forbedre den velfærd, så vi fik en bedre velfærd, så vi fik bedre ordninger inklusive bevarelse af efterlønnen i fremtiden.
Er det ikke rigtig, hvis vi følger den plan, som vi øjensynlig er enige om?
Henrik Sass Larsen (S), 2006-06-01:
Det må så betyde, at hvis det viser sig, at KL har ret, får de også ret.
Det er jo godt så.
Så vil jeg gå over til det andet spørgsmål, som statsministeren også diskuterede lidt med hr. Ole Sohn, nemlig antallet af offentligt ansatte, som jo ifølge regeringens egen Økonomisk Re degørelse er gået fra 824.000 til 813.000.
Og det skyldes så, forstår jeg, nogle tekniske fiflerier her og der.
Men jeg erindrer bare en meget markant valgannonce fra partiet Venstre, hvor Venstre glædede og frydede sig over, at der var kommet flere offentligt ansatte, og på den baggrund jo anbefalede, at man skulle stemme på partiet Venstre.
Hvis det nu viser sig, at det rigtige tal er, at der er et faldende antal beskæftigede i den offentlige sektor, har Venstre og statsministeren jo ikke rigtig grund til at fryde og glæde sig så meget, som man havde dengang, hvor man indrykkede annoncen.
For at komme op i samme gode humør, som hr. Villy Søvndal og andre også skulle op i, vil statsministeren så fylde op, sådan at vi får alle de her offentligt ansatte, så vi kan få fyldt alle de her arbejdsopgaver
godt ud?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-06-01:
Jeg har udtrykkeligt redegjort for, på hvilket grundlag jeg har udtalt mig.
Jeg har tallene her, og de er til rådighed for Folketinget, og så kan man selv bedømme det.
Nu er der jo i øjeblikket en forhandling mellem regeringen og kommunerne, og man skal vel også se den taldiskussion i det lys.
Jeg holder mig til de officielle tal, vi har i regeringen.
Det er dem, jeg har fået præsenteret, og det er dem, jeg har videregivet til Folketinget.
Henrik Sass Larsen (S), 2006-06-01:
Men heldigvis sluttede det også af med det andet, og det har i hvert fald fået os til at tænke lidt over, om vi nu skulle have en anden runde.
Men jeg vil bare sådan lidt omkring hovedtemaet i dag om ældreområdet, hvor jeg kunne forstå der ikke var noget at komme efter hverken med tal eller det ene eller det andet eller det tredje.
Vi har fået tal fra Kommunernes Landsforening, der siger, at de udgifter, man har på en 67-årig – det er ovre i tusinder af kroner – i 2002 var på 41.000 kr.; i budgetåret her i 2006 er de nede på 40.800 kr.
Det er bare et enkelt lille tal, som har været et af de steder, hvor vi har prøvet at illustrere, at her har vi nok nogle problemer.
Det er nok der, at mange af de problemer, vi har med, om kvaliteten nu er i orden, bunder.
Vil statsministeren erkende, at det er den faktiske udvikling, som KL har skrevet ned i den her budgetredegørelse?
Kuupik Kleist (IA), 2006-06-01:
Selvfølgelig er det først og fremmest sagen i sig selv, som har gjort, at vi i Den Nordatlantiske Gruppe mente, at vi burde støtte de forslag, der lå.
Og for at svare lidt videre på spørgsmålet, selv om det ikke blev stillet, er indvandrerpolitik i det danske kongerige varetaget af den danske regering, og det vil sige, at det er et område, som henholdsvis Grønland og Færøerne ikke selv har overtaget.
Derfor gør vi det i Den Nordatlantiske Gruppe, at vi blander os i forhold, som den danske regering varetager på vegne af os.
Morten Østergaard (RV), 2006-06-01:
Hr. Kuupik Kleist lagde jo også mandat til det forslag til vedtagelse, som desværre ikke blev vedtaget, fordi Det Konservative Folkeparti ikke evnede at udnytte det flertal, der var i Folketinget for deres politik for asylbørnene, nemlig for mere plads og et loft over opholdstiden på asylcentrene.
Men jeg synes også, hr. Kuupik Kleist her skal have lejlighed til at udtrykke, hvad det var, der gjorde, at man valgte at træde ind i den debat og eventuelt prøvede at – hvad der er helt uforståeligt for mig – skabe mening i, hvorfor et flertal i Folketinget insisterer på, at det er i orden i årevis at lade børn sidde på værelser, i lokaler, i etværelseslejligheder uden mulighed for at lave mad, og med psykisk syge forældre på danske asylcentre; en behandling, vi aldrig ville tillade andre børn at blive udsat for.
Derfor vil jeg gerne høre om hr. Kuupik Kleists baggrund for at gå ind i den debat og om holdningen til det spørgsmål.
Høgni Hoydal (T), 2006-06-01:
Nu er det selvfølgelig et retorisk spørgsmål fra hr. Morten Østergaard.
Jeg tror, vi er meget enige om vores globale syn på udlændingepolitik og integration osv.
Men jeg tror ikke, jeg vil komme med min holdning til Det Konservative Folkepartis ageren, og jeg ved heller ikke, om jeg vil bede statsministeren om at besøge et asylcenter.
Det, jeg vil sige, er, at så længe man fastholder, at Danmark skal varetage det her også på vegne af Færøerne og Grønland, synes jeg, det ville klæde statsministeren, at man også ville debattere udlændingepolitik med de færøske og grønlandske myndigheder.
Morten Østergaard (RV), 2006-06-01:
Deri er vi jo fuldstændig enige.
Jeg vil ikke bede hr. Høgni Hoydal om at prøve at forstå den konservative folketingsgruppe, som altså ikke evnede at udnytte det flertal, der var, for at gennemføre de forbedringer, de selv havde foreslået, med mere plads og loft over opholdstiden, fordi opgaven jo er umulig.
Men til gengæld kunne jeg godt tænke mig at spørge hr. Høgni Hoydal, om det ikke ville klæde lederen af rigsfællesskabet, statsministeren, at han besøgte et asylcenter og kiggede de børn i øjnene og sagde: De her forhold kan jeg godt acceptere at vi byder jer.
Ville det ikke efter hr. Høgni Hoydals opfattelse være noget, der var en statsmand værdigt, at man stod ved den politik, man førte?
Høgni Hoydal (T), 2006-06-01:
Jeg deltog jo, som hr. Morten Østergaard siger, i den debat om asylbørn, og det var efter nogle overvejelser.
Jeg mener jo, at Danmarks udlændingepolitik, Danmarks asylpolitik, Danmarks udenrigspolitik, Danmarks forsvarspolitik er områder, som Danmark også varetager på vegne af Færøerne og Grønland, og derfor mener jeg, at vi også skal gå ind i den debat og have en mening om det.
Der er jo ikke nogen tvivl i mit sind om, at jeg synes, at den danske udlændingepolitik og også de forhold, vi har fået beskrevet, på asylcentrene er et globalt spørgsmål, som jeg ikke synes tjener Danmarks omdømme til ære og dermed heller ikke Færøerne og Grønlands.
I et selvstændigt Færøerne vil jeg kæmpe for en anden udlændingepolitik, selv om der også er folk på Færøerne, som måske støtter den danske udlændingepolitik.
Men jeg synes ikke, det er en rigtig politik, og det har jeg gjort opmærksom på, og det gør jeg så længe, som jeg har mulighed for at tage ordet.
Morten Østergaard (RV), 2006-06-01:
Som jeg også spurgte hr. Lars-Emil Johansen om, synes jeg, det er interessant at få en vurdering fra repræsentanterne for Den Nordatlantiske Gruppe og de dele af rigsfællesskabet af, hvad det har af betydning for Danmarks omdømme og selvfølgelig især for de mennesker, det går ud over, at vi har en regering og et flertal i Folketinget, som accepterer, at børn lever under kummerlige vilkår på 10 m2 med psykisk syge forældre i årevis på steder, hvor de ikke kan få lov at lave mad.
Hr. Høgni Hoydal deltog selv i debatten, og jeg vil gerne spørge: Hvordan tror hr. Høgni Hoydal det påvirker Danmarks omdømme, at vi behandler børn så dårligt i Danmark?
Lars-Emil Johansen (SIU), 2006-06-01:
Der er nogle, der mener, at jeg somme tider har en livlig fantasi, men min fantasi rækker altså ikke til at forklare, hvordan det kan være, at man stemmer imod sin egen dagsorden og sin egen formulering.
Det må så være interne overvejelser, det må være christiansborgsk, men af naturlige grunde kan jeg ikke på vegne af forslagsstillerne i dette spørgsmål forklare, hvorfor man ikke var i stand til at støtte det forslag, man selv havde fremsat.
Ja, jeg er jo af den opfattelse, at børn er børn, uanset hvor i verden de er født, og hvor de befinder sig, og børn skal behandles godt, og de skal sikres trygge vilkår.
Det er altså en del af hovedbaggrunden for, at jeg engagerede mig i den debat, der har været for nylig.
En anden grund til, at jeg gjorde det, er, at så længe vi er med i det danske kongerige, i det rigsfællesskab, er det image, som Danmark internationalt har på et så følsomt område som behandling af børn på asylcentre, også noget, der rammer os.
Derfor var det ikke for at blande os utidigt i interne danske forhold, vi blandede os i den diskussion for at markere, at også disse spørgsmål har en ganske stor betydning for os.
Morten Østergaard (RV), 2006-06-01:
Ja, hr. Lars-Emil Johansen var jo indblandet i en debat, vi havde for nylig her i Folketinget, om et forslag til vedtagelse om forholdene på de danske asylcentre, og jeg synes egentlig, at vi ved den her lejlighed også med fordel kunne diskutere, hvad det var, der bragte flere af de nordatlantiske mandater til at deltage i den debat, og hvordan det egentlig er, man fra Lars Emil Johansens side føler, at fornemmelserne for rigsfællesskabets måde at behandle asylansøgere på, som vi kender det i dag på de danske asylcentre, er.
Line Barfod (EL), 2006-06-01:
Vores finanslovforslag er fuldt ud finansieret.
De 100 mia. kr., vi har fundet af finansiering i vores finanslovudspil, bruger vi ikke engang fuldt ud.
Der er penge til, at man kunne bruge mere end det, vi har foreslået i finanslovudspillet.
Vores forslag bygger på, at vi ikke skal blive ved med at udstøde så mange fra arbejdsmarkedet.
I øjeblikket er det 900.000 mennesker, der er sat uden for arbejdsmarkedet.
Vi synes, man skal holde op med at udstøde folk, skal sikre ordentlige arbejdsvilkår, så folk kan holde til et helt arbejdsliv, så vi på sigt kan have mange flere i arbejde.
Vi skal have et rummeligt arbejdsmarked, hvor alle kan få mulighed for at bidrage, frem for den måde, regeringen gør det på, hvor man prøver at piske folk og sætter dem ned på sulteydelser, så man f.eks. på hjemmesiden www.loftsramteeksperter.dk kan læse om familier, der ikke har råd til at købe aftensmad, hvis de har skullet ud at købe medicin til deres barn.
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2006-06-01:
Det udgangspunkt bruger fru Line Barfod så til at nedgøre det borgerlige projekt, og det er naturligt, for vi er jo ikke enige om ret meget.
Men så er det, jeg spørger mig selv: Det projekt, som den borgerlige regering arbejder med, er jo et projekt, der skal finansieres, et projekt, som der er et ansvar for, og som indeholder en økonomi; der skal skabes en balance, der skal skabes en vækst, der skal flere i arbejde osv.
Hvordan er det med fru Line Barfods projekt, når det kommer til ressourcer?
Line Barfod (EL), 2006-06-01:
Det er et projekt, hvor man tager hensyn til mennesker, hvor det enkelte menneske får størst mulig frihed, får mulighed for at skabe sit eget liv, får mulighed for at have overskud til at være sammen med sin familie, får mulighed for at have overskud til at have engagement i samfundet og være med til at bidrage til samfundet, får mulighed for at kunne holde et helt liv og ikke være slidt op, før pensionsalderen nås.
Det er det samfund, vi gerne vil have, og oven i købet et samfund, som er bæredygtigt, så vi ikke bruger løs af de ressourcer, som vores børn og børnebørn skal leve af, så de også har mulighed for at bidrage til en bedre verden.
Christian Wedell-Neergaard (KF), 2006-06-01:
Opråb og propaganda er det, fru Line Barfod kan præstere, men jeg kan nu alligevel ikke undlade at sige, at fru Line Barfod jo er en energisk agitator for sit projekt.
Et finanslovforslag, som ville uddele 100 mia. kr., vind, sol og bølger, økologiske brug, arbejde over hele landet, rigelige budgetter og frisættelse af kommunerne?
Hvad er det egentlig for et projekt, fru Line Barfod er talsmand for?
Line Barfod (EL), 2006-06-01:
Heldigvis er der utrolig mange offentligt ansatte, der har et kæmpeengagement, som knokler løs derudad, og som ofte ikke engang når at holde kaffepause og frokostpause, hvilket der ellers skal til, hvis man skal holde til et helt arbejdsliv.
Derfor hænger den offentlige sektor sammen alligevel, på trods af at regeringen bliver ved med at holde kommunerne i et økonomisk jerngreb.
Problemet er jo, at vi mange steder kan se, at man bliver ved med at skære ned i forhold til det behov, der er, at de ikke ude i den enkelte kommune får de penge, der skal til for at løfte den opgave, de har.
Det konkrete plejehjem, Fælledgården, som der har været så meget debat om i tv, har jo skrevet herind allerede for flere år siden og gjort opmærksom på de store problemer, de har, fordi der er skåret så mange stillinger.
Folk kan nu en gang ikke blive ved med at løbe så hurtigt, som man har pålagt de offentligt ansatte at gøre.
Erling Bonnesen (V), 2006-06-01:
Nu forholder det sig jo rent faktisk sådan, at når man har økonomiforhandlinger, så tager man højde for den såkaldte demografiske udvikling, lige præcis udviklingen i folketal, børnetal m.v.
Men jeg er da glad for også at få konstateret, at det ikke kunne tilbagevises, så vi må nu konstatere, at vi har budgetterne, det er ikke gået baglæns, og så må det jo handle om at få mest muligt ud af pengene.
Hvis man så prøver at stille nogle plejehjem op over for hinanden, har vi set nogle eksempler på, at det ikke går godt, men så er der heldigvis en masse andre, hvor det går rigtig godt, så skulle man ikke snarere koncentrere sig lidt om at prøve at få kigget på, at de på de dårlige plejehjem kan bruge eksemplerne fra de gode plejehjem med god ledelse og engagement, og netop få det videreført i stedet for blot at fortsætte retorikken?
Line Barfod (EL), 2006-06-01:
Det hjælper jo ikke noget, at man siger, at beløbet i kroner og øre er blevet større, hvis behovet også er blevet større.
Når der bliver flere børn, der har brug for, at der er nogle pædagoger i børnehaverne, nogle lærere i folkeskolen, og flere ældre, der har brug for nogle hjemmehjælpere, så hjælper det ikke meget, at man siger, at beløbet i kroner og øre er vokset, når den tid, der er til det enkelte menneske, bliver beskåret.
Villy Søvndal (SF), 2006-06-01:
Statsministeren var meget optaget af min almene sindstilstand, og derfor vil jeg godt sige, at jeg er dybt berørt over omsorgen.
Det er dejligt at vide, at man har en i det her liv, der virkelig holder øje med det.
Jeg synes til gengæld, diagnosen var rimelig upræcis.
Det startede med, at statsministeren beklagede sig over mit sortsyn og rundede af med at bebrejde mig, at jeg glædede mig.
Der er jo et stykke fra sortsyn til glæde, men jeg vil godt kvittere for det ved sådan at opklare sindstilstanden, så statsministeren også kan hellige sig andre ting.
Men jeg er en meget glad mand i de her dage, det går fremragende for mit parti, og det ved statsministeren jo som partiformand altid glæder en.
Men der er en ting, der glæder endnu mere.
Det er, at der i morgen kommer en meningsmåling i B.T., der viser, at statsministeren og fru Pia Kjærsgaard har sat deres forspring over styr.
Men så vil jeg også godt vise omsorg over for statsministeren og sige, at jeg håber, at der er så mange jobåbninger i øjeblikket, at det bliver muligt at finde et job efter det her, for når nu statsministeren har vist så stor omsorg over for mig, vil jeg godt – og det sker jo i en situation, hvor der er mange jobåbninger på arbejdsmarkedet – bare kvittere med, at jeg er en meget glad mand, jeg synes, ting lykkes meget godt.
Jeg tror i øvrigt også, at jeg kender grunden til det, og den er, at den velfærdsdiskussion, hvori statsministeren siger, at der ingen nedskæringer er, oplever mennesker i det virkelige liv som så langt fra, hvad der sker, at de synes, statsministeren slet ikke forstår, hvad der sker ude i virkeligheden.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-06-01:
Der var ikke så meget spørgsmål i det, men jeg kan sige til hr. Villy Søvndal, at det, jeg blot advarede imod, var, at hr. Villy Søvndal nu skulle rive de unge mennesker med i sit sortsyn, det synes jeg ville være synd.
Og jeg kan bekræfte over for hr. Villy Søvndal min omsorg for hr. Villy Søvndal, sådan som jeg viser omsorg over for alle ældre.
Villy Søvndal (SF), 2006-06-01:
Jeg er virkelig tryg, oplever en sjælden tryghed.
Jeg er bare ikke så sikker på statsministerens evne til at stille præcise diagnoser, fordi jeg synes, det stritter noget i alle retninger.
Men jeg vil så godt udvise lidt omsorg over for statsministeren, for det tror jeg også at statsministeren kan have behov for.
Nu siger statsministeren, at alt det der med, at der bliver skåret ned, ikke passer.
Tror statsministeren så ikke, at folk synes, det virker lidt sært, når alle erfaringer fra hver eneste danske kommune i øjeblikket er, at man lige præcis sidder og diskuterer nedskæringer, nedskæringer på ældreområdet, nedskæringer på børneområdet, nedskæringer på skoleområdet?
Er det klogt – og nu er det virkelig omsorgsfuldt ment – af statsministeren at tegne et billede, som ikke en eneste ude i det virkelige landskab kan genkende?
Alle, der har øjne, alle, der har ører, alle, der kan se, alle, der kan høre, ved, at det er en nedskæringsdagsorden, der præger det her efterår.
Så vil mit omsorgsfulde gen sige til statsministeren: Var det ikke klogere at indrømme det?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-06-01:
Det vil absolut ligge mig fjernt at prøve at skabe falske bevidstheder om noget som helst.
Jeg fremhæver blot nogle facts, hvor faktum altså er, at i denne regerings tid er det offentlige forbrug faktisk vokset med 21 mia. kr., og man kan ikke komme og sige, at en vækst på 21 mia. er en nedskæring, det er en vækst.
Jeg vil sige, at vi som Folketing og regering har et ansvar for hvert år at forhandle økonomien med kommunerne, der så derefter fordeler pengene til forskellige formål.
Og det er altså tilrettelagt sådan, at det er kommunerne, der har ansvaret for ældreomsorg og -pleje, og derfor er det i kommunen, ansvaret ligger.
Det er ikke noget med, at man prøver at skubbe ansvaret fra sig, men det er bare sådan, det er indrettet i Danmark.
Og jeg vil gerne sige, at jeg da er lige så rystet over det, vi har set, som jeg tror alle andre er.
Det er selvfølgelig uacceptable forhold, og de ansvarlige må rette dem op, men det er jo ikke regeringen, der kan komme ind og sætte Københavns Kommune under administration – uden videre i hvert fald.
Det er jo i Københavns Kommune, ansvaret ligger, og derfor også Københavns Kommunes politikere, der må tage sig af sagen.
Det, vi skal som Folketing, er at bevilge penge til kommunerne hvert år, som de så derefter fordeler til forskellige formål.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-06-01:
Jeg kunne godt tænke mig at vide følgende: Er det statsministerens holdning, at forholdene på de danske plejehjem, de forhold, som er dybt kritisable, og som i øvrigt også er noget af det, der går igen i den vedtagelse, som statsministeren vil stemme for, er et kommunalt ansvar, og at statsministeren føler sig fuldstændig, nu vil jeg ikke sige uansvarlig, men uskyldig i den her sag?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-06-01:
Jeg kender ikke noget til den pågældende brevveksling, men kendsgerningen er jo, at det er et kommunalt ansvar.