runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Thomas Adelskov (S), 2001-03-27:
En overordnet målsætning med regeringens integrationshandlingplan fra 2000 er, at indvandrere og flygtninge skal deltage i uddannelse og i arbejdslivet på lige fod med andre borgere.
Socialdemokratiet kan støtte dette forslag, fordi det netop er med til at sigte mod at opnå bedre udnyttelse af de uddannelseskvalifikationer, som indvandrere og flygtninge, der opholder sig her i landet, har.
I forbindelse med finansloven for 2000 blev forligspartierne enige om at oprette Center for Vurdering af Udenlandske Uddannelseskvalifikationer.
Dette lovforslag skaber de lovgivningsmæssige rammer for centret og de nødvendige kompetencer for at sikre en god sagsbehandling samt centrets muligheder for at trække på de nødvendige faglige ressourcer.
Centret skal efter vores opfattelse således være med til at bidrage til øget integration, eller kort sagt: Målet er, at indvandrere og flygtninge skal have fodfæste på det danske arbejdsmarked for derigennem at blive bedre integreret i det danske samfund, og vi skal udnytte de ressourcer, som de nye borgere har.
I forbindelse med lovforslagets vedtagelse lægger Socialdemokratiet vægt på, at centrets arbejde og mulighederne for vurderinger af udenlandske uddannelseskvalifikationer bliver bekendtgjort for såvel institution og arbejdsgivere som lokale myndigheder og kommende brugere.
Vi kan støtte forslaget.
Søren Søndergaard (EL), 2001-03-27:
Der er fordele og ulemper ved den nuværende byretsstruktur med flere enheder, nøjagtig som der vil være fordele og ulemper forbundet med at reducere antallet af byretter, som det foreslås i betænkningen fra domstolenes strukturkommission. Fordelene ved mange enheder er, at de fleste borgere bor forholdsvis tæt ved den lokale ret.
Det kan have en betydning
for borgernes oplevelse af et stærkt og sammenhængende nærmiljø og for lokalrådets oplevelse af identitet og fællesskab.
På den anden side giver det en række problemer, at mange af disse enheder er meget små med kun 1 eller 2 udnævnte dommere og et mindre antal juridiske og administrative medarbejdere.
Det vil gøre det meget vanskeligt for disse byretter at løfte de opgaver, som er foreslået af Retsplejerådet, nemlig at byretterne skal være første instans ved alle civile sager, og at der skal skabes mulighed for at behandle civile sager kollegialt, det vil sige med flere dommere.
Der kan også være nogle retssikkerhedsmæssige problemer ved en alt for tæt tilknytning mellem dommerne og de personer, som er involveret i konkrete sager.
Hertil kommer, at det også må indgå i overvejelserne, hvordan vi mest effektivt anvender de offentlige ressourcer på dette område.
Derfor vil Enhedslisten gå positivt ind i de fortsatte drøftelser af betænkningens forslag, uden at vi på nuværende tidspunkt vil lægge os fast på, hvor mange byretter der skal være.
Vi er enig med regeringen i, at det vil være fornuftigt at lytte til resultatet af den høringsproces, som nu er igangsat.
I den diskussion vil Enhedslisten lægge særlig vægt
på, at nogle af de retshandlinger, som almindelige mennesker relativt ofte har brug for, bliver anbragt så tæt på borgerne som muligt.
Det kan bl.a. dreje sig om tinglysning, fogedret, skifteret m.v. I forhold til spørgsmålet om antallet af politikredse er Enhedslisten egentlig rimelig græskkatolsk. For os er der to ting, som er helt afgørende; for det første, at borgerne ikke skal rejse langt for at få ordnet almindelige mellemværender med politiet såsom f.eks. pasudstedelse, og for det andet, at borgerne, hvis de har brug for det, kan få hjælp fra politiet inden for en overskuelig tid. Men derudover er vi til fals for gode argumenter, og dem vil der forhåbentlig komme mange af i den diskussion, som forestår.
John Vinther (KF), 2001-03-28:
Nu var hr. Keld Albrechtsen vistnok ikke nået ind i salen
endnu, da jeg startede min ordførertale, men jeg lagde sådan set ikke i min indledning skjul på, at Det Konservative Folkeparti har den helt overordnede holdning, at vi ønsker, at så mange mennesker som overhovedet muligt skal blive i stand til at eje deres egen bolig; det lagde jeg overhovedet ikke skjul på.
Jeg lægger heller ikke skjul på, at det her forslag bl.a. går ud på at sikre, at unge mennesker får muligheden for at få et bedre afsæt og en bedre økonomi til at anskaffe en ejerbolig, så det vil jeg overhovedet ikke lægge skjul på.
Dermed mener jeg sådan set også at have afvist, at det er en anden konstruktion, der er vejen frem.
Til hr. Knud Erik Hansen vil jeg sige, at jeg har meget vanskeligt ved at se, at det forhold, at man giver individuelle mennesker et bedre økonomisk afsæt for at anskaffe en bolig, partout skulle føre til, at priserne stiger.
Der bliver jo ikke flere boliger på grund af det her forslag, det her handler ene og alene om at sikre, at unge mennesker får et bedre økonomisk afsæt og får mulighed for at etablere sig i ejerbolig.
Egil Møller (DF), 2001-03-28:
Forslagsstillerne begrunder beslutningsforslaget med tegn på en stigende boligmangel samt med en analyse fra Byggeriets Arbejdsgivere, der anfører, at der i mange år frem vil blive efterspurgt ca. 20.000 nye boliger.
Det er klart, at den stigende velstand øger kravet til flere kvadratmeter boligareal pr. familie, og for så vidt også for singler.
At mange sommerhusejere formenes adgang til at bo i deres fritidsbolig året rundt, gør jo heller ikke den samlede boligsituation lettere.
Denne mulighed for en passende bolig har forslagsstillerne selv været med til at afskaffe mod Dansk Folkepartis ønske.
Men den afgørende faktor for, at almindelige danskere nu står i en presset boligsituation, er også, at forslagsstillerne årligt giver opholdstilladelse til stadig flere og flere flygtninge og indvandrere.
Uanset at disse betragtninger er klare kendsgerninger, ser jeg og Dansk Folkeparti positivt på beslutningsforslaget, som tilskynder til et fornuftigt opsparingsformål.
At man lægger op til at genindføre skattebegunstigede boligopsparingslån, anser vi for samfundsøkonomisk at være en
rigtig god idé.
Når især unge familier får mulighed for selv at skaffe sig en ejerbolig, vil de ikke ligge samfundet til byrde med krav om en passende lejebolig.
Så derfor kan Dansk Folkeparti støtte beslutningsforslaget.
Henrik Sass Larsen (S), 2001-03-28:
Jeg vil bare spørge til den konservative ordførers sidste bemærkninger: Når nu en ung familie skal købe en bolig, går de vel til en bank, eller de går til en eller anden ejendomsmægler, og så spørger de: Hvor meget kan vi sidde for om måneden?
Det er jo det, det går ud på.
Det er den måde, hvorpå kontantpriserne også er begyndt at indrette sig på ejendomsmarkedet, lige præcis efter den formel, og der har SF og andre jo ret i at sige, at hvis man egentlig bare giver dem bedre og bedre vilkår på det område og man har et begrænset udbud, nå, ja, så får man priserne til at eksplodere.
Det får vi jo ikke nødvendigvis mange flere boliger ud af, det her; vi kan måske få nogle højere priser ud af det.
Og det eneste, som vi prøver at anholde, er det, som der står direkte i beslutningsforslaget, at det her skal være med til at sikre flere boliger.
Knud Erik Hansen (SF), 2001-03-28:
Til hr. John Vinther: Kan vi ikke holde os til sagen, nemlig at det her drejer sig om ejerboligerne?
Det her er et forslag, der går ind i en situation på ejerboligmarkedet, hvor markedet fungerer, og hvor man så vil putte flere penge ind, med det resultat at priserne sandsynligvis blot vil stige.
Også selv om vi sandsynligvis på et eller andet tidspunkt får nogle flere boliger, vil der være områder, hvor man har et for lille udbud, og dermed vil priserne så også blot stige.
Så jeg har svært ved at se andet, end at det her blot er en symptombehandling og sådan en slags gavebod fra de borgerlige, hvor man vil lege julemænd, for at det ser ud, som om man vil hjælpe, men hvor det reelt ikke hjælper.
Med hensyn til det med lighed og ulighed tror jeg ikke, der er nogen tvivl om, at det her betyder, at de, der har penge, og sandsynligvis også de, der er i ejerboligerne i forvejen, vil se en fordel i at bruge den her ordning til opsparing
, det giver jo en økonomisk fordel.
Det, der er mit spørgsmål til hr. John Vinther, er: Hvor meget tror forslagsstillerne egentlig det her vil hjælpe på det boligmarked, vi har i øjeblikket?
Så længe vi ikke har et boligmarked, hvor udbudet er tilstrækkeligt til, at det her kan have virkning, betyder det bare, at priserne stiger, og så hjælper det ikke ret meget.
John Vinther (KF), 2001-03-28:
Til hr. Henrik Sass Larsen kan jeg sige, at det, jeg rent faktisk gav udtryk for, var, at hvis Socialdemokratiets bekymring med det her forslag var, at det ikke var konkret nok, således at man måske ramte en helt forkert målgruppe, vil Det Konservative Folkeparti da meget gerne indgå i drøftelser, i forhandlinger med regeringen om, hvordan man rent faktisk kan udforme et sådant forslag på en sådan måde, at det er mere målrettet til dem, man ønsker at hjælpe.
Jeg mener ikke, at man umiddelbart kan indsætte en aldersgrænse i en sådan ordning, men man kan vel godt i forbindelse med udformningen af det bygge nogle retningslinjer ind, der gør, at vi målretter indsatsen til dem, som vi gerne vil hjælpe.
Og jeg lægger ikke skjul på, at når Det Konservative Folkeparti har fremsat det her forslag, er det først og fremmest for at hjælpe unge mennesker, unge familier, til en bedre start på boligmarkedet.
Henrik Sass Larsen (S), 2001-03-28:
Jeg kunne også godt tænke mig at stille den konservative ordfører et spørgsmål: Forstod jeg det rigtigt, at man vil indføre en aldersgrænse for det her, og hvordan skal den lige præcis virke, hvordan forestiller man sig det, hvordan vil man adskille det?
Jeg forstod på den konservative ordfører, at det kun skulle gælde for unge familier.
Der kunne jeg godt tænke mig at vide, hvordan man sådan rent praktisk vil have det her til at fungere.
John Vinther (KF), 2001-03-28:
I Det Konservative Folkeparti har vi helt overordnet den holdning, at så mange mennesker som overhovedet muligt skal være i stand til at eje deres egen bolig.
Vi føler, at det også er et ønske, der deles meget bredt af befolkningen.
For nogle år siden lavede man nogle undersøgelser, og de viste jo rent faktisk, at et flertal af den danske befolkning gerne ville eje deres egen bolig, i den udstrækning de havde behov for det.
Der må vi erkende, at det økonomisk godt kan være et problem.
Vi erkender, at der er problemer på boligmarkedet.
Der er tegn på, at vi allerede nu har boligmangel, og det er en tendens, der formentlig vil blive forstærket i de kommende år.
Det skaber igen et pres på ejerboligmarkedet, fordi mange af de mennesker, som naturligt nok ville kunne starte med at bosætte sig i lejerboliger, presses ud på ejerboligmarkedet, og det igen er med til at presse priserne opad.
Nu har både boligministeren og den socialdemokratiske ordfører jo lagt megen vægt på, at det her jo ikke skaber flere boliger eller løser problemet for de unge mennesker, der her og nu står og skal ud på ejerboligmarkedet.
Det er vi sådan set fuldstændig enige i, det er heller ikke det, der er sigtet med forslaget.
Det er rigtigt, at det her forslag jo ikke isoleret set kan løse nogen problemer overhovedet, det skal naturligvis ses i sammenhæng med en række andre forslag, som Det Konservative Folkeparti sammen med Venstre har foreslået på boligområdet.
Det her forslag sigter først og fremmest til på sigt at skabe en bedre mobilitet, sørge for at unge mennesker, der ønsker det, vil være i stand til at etablere sig på boligmarkedet.
Det er vores opfattelse, at det vil forslaget rent faktisk kunne medvirke til.
Vi frygter ikke, som Socialdemokratiet åbenbart gør det, at det ensidigt er et forslag, der vil gavne de mennesker, der allerede har økonomiske muligheder.
Jeg tror ikke på, at mennesker, der for længst har etableret sig i egen bolig, har behov for at lave denne her form for opsparing, de vil typisk have lavet deres opsparing i egen bolig.
Det her er først og fremmest et forslag, der skal medvirke til at gøre det lettere for unge familier, unge mennesker, at etablere sig på ejerboligmarkedet.
Det skal i hvert fald ikke være det argument, der kan føre til, at man siger nej til beslutningsforslaget.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-03-28:
Jeg synes, at det er meget sørgeligt, at hver gang vi skal have en boligdebat, skal hr. Egil Møller forsøge på at gøre det til et spørgsmål om flygtninge.
Vi ved jo alle sammen udmærket godt, at Danmark har en
af de mest restriktive flygtningelovgivninger overhovedet i verden, og medmindre Danmark vil melde sig ud af det internationale samfund og gøre sig selv til en øde ø midt i Atlanterhavet, så kan der altså ikke ske en yderligere begrænsning i antallet af flygtninge.
Det er simpelt hen ikke muligt, i hvert fald ikke uden at det ville give anledning til en international skandale, der ville sætte Danmark i skammekrogen.
Og det er simpelt hen uanstændigt at benytte enhver debat, også hvor det intet har med sagen at gøre, til at skamride det umulige synspunkt, som Dansk Folkeparti har dér.
Jeg må indstændigt anmode hr. Egil Møller om at undlade yderligere at forpeste denne debat med disse standpunkter, som dels er forkerte og dels ikke har noget som helst med sagen at gøre.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-03-28:
Det Konservative Folkeparti har åbenbart en pose penge, som de mener de kan dele ud af - jeg ved nu ikke rigtig, hvor de penge kommer fra, det er så et andet spørgsmål - men kunne man ikke bruge de penge til f.eks. at indføre boligsikring på kollegierne til de mennesker, som ikke har råd til at få en bolig, fordi de f.eks. ikke har haft råd til at spare op, men kommer ud og skal i gang med en uddannelse, og fordi deres forældre måske ikke har mulighed for at støtte dem økonomisk?
Det ville være en målrettet indsats nøjagtig over for de unge mennesker, der står med et problem, men det er jo nok desværre ikke sådan noget, Det Konservative Folkeparti har i tankerne, det er i virkeligheden nok andre befolkningsgrupper, som man vil forgylde, dem, der har rigeligt i forvejen.
Egil Møller (DF), 2001-03-28:
I min ordførertale henviste jeg til forskellige kendsgerninger.
Og det er jo en kendsgerning, må jeg sige til hr. Keld Albrechtsen, at der kommer rigtig mange, alt for mange, flygtninge og indvandrere her til landet, som så samtidig får et krav på at få en tilfredsstillende bolig.
Hvis ikke det havde været tilfældet, jamen
så havde vi jo ikke været i en situation, hvor der havde været så stort et pres på lejeboligmarkedet.
Det ved hr. Keld Albrechtsen udmærket godt.
Men rent politisk anser Enhedslisten det jo for positivt, at der kommer flere og flere indvandrere.
Vi har det på en anden måde i Dansk Folkeparti.
Vi ønsker at begrænse den alt for store indstrømning.
Man kunne jo forestille sig, at hvis der ikke var en gulerod for at sætte hen på en konto til det formål, at pengene så ville blive brugt til forbrug.
Så jeg kan ikke forstå, at hr. Keld Albrechtsen, som jeg ellers anser for en ganske fornuftig mand på mange områder, ikke kan se, at det, at man lider et afsavn for at skaffe sig et formuegode, også er i samfundets interesse.
Knud Erik Hansen (SF), 2001-03-28:
Jeg må sige til hr. Egil Møller, at det er jo rigtigt, det ved vi alle sammen godt, vi kan da også se det på tallene, det er klart, at når flygtningene kommer til Danmark, skal de også have en bolig, og de tager en ganske betydelig del af nybyggeriet; det er ganske rigtigt.
og de oplever, at der er flygtninge, der går foran dem.
Men jeg vil godt spørge hr. Egil Møller, om vi ikke har et samfund - vi er et af verdens rigeste samfund - om hr. Egil Møller faktisk ikke mener, vi er så rige, at vi har råd til begge dele, hvis vi vil.
Jeg kan forstå, at hr. Egil Møller ikke vil, men i SF vil vi godt.
Vi vil godt være med til at skaffe boliger til folk med etnisk dansk baggrund, men også til flygtninge.
Men jeg forstår, at det vil hr. Egil Møller ikke. Jeg godt spørge: Har vi faktisk ikke råd til, hvis vi vil, både at skaffe boliger til flygtninge og også til de danskere, der mangler bolig?
Frank Dahlgaard (UP), 2001-03-28:
Folkeskoleforlig skal meget gerne være brede, så der ikke sker ændringer af folkeskoleområdet hele tiden.
Nej, fru Gitte Lilleund Bechs bemærkning her sidst beroede måske på, at hun ikke hørte ordentlig efter.
Det var et eksempel på den ringe paratviden i folkeskolen, hvor det altså er under halvdelen af eleverne i 9. klasse, der ved, hvad Venstres formand og Venstres politiske leder hedder.
Det var dét.
Det er formentlig den kommende statsminister i Danmark.
Det kunne godt være bedre, og det er jo ikke unyttig paratviden.
Til allersidst: Den dér aktive paratviden, hvor man skal kunne lire en hel masse af udenad, er jo ikke den, jeg eller andre er ude efter, men en passiv paratviden, som gør, at når der bliver sagt Sønderborg, siger man ikke Færøerne, eller at det ved man ikke, så siger man: Det er nede i Sønderjylland, det er vistnok på Als.
Altså man ved nogenlunde, hvor det er.
Når der bliver sagt Tokyo, ved man, at det altså er ovre i Japan.
Det skulle vi gerne have noget mere af.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-03-28:
Jeg synes, vi stiller utrolig mange krav i samfundet til ikke mindst de unge mennesker, som også skal bære produktionen og føde børnene, så der også er nogle til at producere om 30 og 40 år, og derfor er det altså ikke en mulighed, at lige netop den befolkningsgruppe skal bære opsparingen.
Jeg beklager, men vi vil gerne have, at så mange som muligt faktisk går ind og får en uddannelse.
Det er vi vel alle sammen enige om, men det er altså ikke gratis for unge mennesker at tage en uddannelse.
Det vil i nogle tilfælde endda føre til, at man får en gæld, ikke en opsparing.
Så jeg har lidt svært ved at se, hvad det er for en gruppe, hr. Egil Møller tænker på.
Det kan måske være den gruppe, som har velstående forældre i ryggen, og som derfor selvfølgelig godt kan deltage i sådan en opsparingsordning, som V og K foreslår, men hvad har de egentlig brug for den til?
Når de er født med en sølvske i munden, så klarer de sig jo nok endda.
Så jeg kan ikke rigtig se, hvor den gruppe er henne, som hr. Egil Møller vil hjælpe.
Jeg har da sympati for, at hr. Egil Møller gerne vil hjælpe nogle, men jeg kan bare ikke rigtig se, hvem det er, han egentlig skulle hjælpe, som i hvert fald har hjælp behov.
Derimod kan jeg se en række andre grupper, som har brug for støtte, men som ikke vil kunne få nogen hjælp ved det her forslag.
Egil Møller (DF), 2001-03-28:
Jo, sagt til hr. Keld Albrechtsen, jeg har fuld forståelse for, at der er nogle unge familier, der vælger at få børn og stifte bo, hvis de kan det i en meget, meget ung alder, så de har svært ved at spare op.
Jeg har fuld forståelse for, at nogle har valgt at tilrettelægge deres liv på en sådan måde, men behøver det at udelukke andre, der vælger at prioritere på en anden måde, så de selv er i stand til på længere sigt at skaffe sig en bolig, så de ikke ligger samfundet til last? De har så valgt en anden prioritering.
Skal vi fra samfundets side bare udelukke dem?
Kan der ikke være valgfrihed?
Keld Albrechtsen (EL), 2001-03-28:
Til hr. Kofod-Svendsen kan jeg sige, at det ikke er lønstigninger, som er årsagen til de høje byggepriser; det er først og fremmest leverancerne af installationer i byggeriet, badeværelser, elinstallationer osv., osv., hvor der findes nærmest monopolagtige forhold.
Der er heller ikke noget flaskehalsproblem på det område.
Så vi kan godt sætte mere byggeri i gang.
Så heldigvis, sagt til hr. Kofod-Svendsen, er det ikke problemet.
Og til hr. Egil Møller vil jeg blot sige, at de unge mennesker, som V og K postulerer at ville hjælpe med det her forslag, jo står i en situation, hvor de måske har fået børn, hvor de måske er i gang med eller lige har afsluttet en uddannelse.
Det vil sige, at de har en lang række udgifter, som gør, at lige netop på det tidspunkt af deres liv er de naturligvis ikke i stand til at gennemføre en opsparing.
Det tror jeg da hr. Egil Møller let kan sætte sig ind i.
Det er jo lige netop de mennesker, der står i den situation, at de ikke kan få en bolig, fordi de ikke har kunnet frigøre de midler, da de står i den del af tilværelsen, hvor man har mange udgifter, fordi man skal i gang med det hele, børn, uddannelse osv. Det er da fuldstændig indlysende, og derfor hjælper det borgerlige forslag jo ingenting for de mennesker.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 2001-03-28:
Betyder det, at ordføreren gerne vil have lønningerne ned, for det er jo lønningerne, der er den tunge faktor.
Sådan ved vi jo det er i al produktion.
Så det kunne da være interessant, om lønnen skulle presses ned, eller om en arbejder er sin løn værd.
Så i det øjeblik, man sætter lønnen op, bliver produktet også dyrere.
Inger Marie Bruun-Vierø (RV), 2001-03-28:
Da den radikale ordfører på området, hr. Niels Helveg Petersen, ikke kan være til stede, skal jeg på hans vegne udtale følgende, og det kan gøres kort: Det Radikale Venstre kan ikke støtte forslaget om skattebegunstiget opsparing til boligformål. Det Radikale Venstre er modstander af nye særordninger på skatteområdet, også i dette tilfælde, hvor det foreslås at give skattefrihed for en helt speciel form for renteindtægt, der hidrører fra en bestemt opsparingstype.
Sådanne ordninger fører meget nemt til forvridninger og øger uigennemskueligheden i vores skattesystem.
Vi ønsker den ikke genindført.
Annie Lunde Hansen (CD), 2001-03-28:
Som jeg vistnok gentagne gange i den senere tid har sagt her fra talerstolen, hilser vi i CD forslag og ideer til løsning
af et stadig stigende boligproblem meget velkommen.
Det er ikke så sikkert, at vi synes lige godt om dem alle sammen. Forslaget her om en skattebegunstiget boligopsparing er ét i rækken, og vi vil ikke uden videre afvise det.
Men CD var med til at afskaffe den ordning, som forslagsstillerne refererer til, og som gjaldt indtil 1993.
På det tidspunkt fandtes cirka 600.000 boligsparekontrakter med et indestående på ca. 6,2 mia. kr. og med en optjent, men endnu ikke udbetalt statspræmie på godt 480 mio. kr. Der var altså tale om en ordning, som akkumulerede ikke uvæsentlige summer. Selv om vi var med til at gennemføre afviklingen af den daværende ordning, påpegede vi under behandlingen af forslaget, at det måske var ønskeligt at opretholde ordningen for de yngste.
Det er jo også et hensyn, som ligger til grund for det forslag, vi behandler her, og det synes vi er sympatisk.
For det må jo erkendes, at de nuværende ejendomspriser er noget, som de unge førstegangskøbere har særdeles svært ved at hamle op med.
Vi vil altså gerne være med til at forbedre mulighederne for de unge for at erhverve deres egen bolig.
Ser man på selve forslaget i sin helhed, melder forvirringen sig, for der tales om genindførelse af en skattebegunstiget opsparing til boligformål, således at der ikke skal betales skat af renteafkastet.
Men der nævnes ikke noget om en skattefri præmie.
Det skulle vel ikke være en anden ordning, som forslagsstillerne ønsker at genindføre.
Men som allerede sagt, synes vi i CD, at der er perspektiver i opsparingsordningen, som den er skitseret i selve forslagets ordlyd, det vil altså sige med skattefrihed for renteafkast.
Derimod er vi mere forbeholdne over for en genindførelse af en statspræmie - se venligst bemærkningerne.
Så sagde by- og boligministeren, at pinsepakken havde gjort skatten ensartet eller havde stabiliseret skatten.
Men jeg vil godt sige, at byggeriet jo næsten er gået i stå med den pinsepakke.
Så det var måske en idé, om by- og boligministeren og de forligspartier, der står bag pinsepakken, løsnede lidt på båndet, der strammer i denne pakke.
Så for ikke at blande alt for meget ind i lige dette lovforslag vil vi da under udvalgsarbejdet se, om nogle ting måske løser sig op.
Men til by- og boligministeren vil jeg sige: Se endnu en gang på pinsepakken.