Søren Søndergaard (EL), 2003-12-19:
Det vil jeg sige
undrer mig dybt, for jeg troede naturligvis, at det var beskæftigelsesministeren.
Eftersom det her vil betyde arbejdsløshed, så tænkte jeg, at det var helt naturligt, at beskæftigelsesministeren tog sig af det. Men o.k., når de arbejdsløse med den politik, regeringen har,
ikke har været arbejdsløse i ret lang tid, kommer de jo alligevel over til socialministeren, så det passer måske meget godt.
Samlet set må man sige, at det her forslag er noget makværk, som også den socialdemokratiske ordfører sagde.
Det har været endog meget svært at få præcise svar, og helt her frem til tredjebehandlingen er der aspekter og konsekvenser, som vi har måtte grave frem gennem spørgsmål, men som stadig ikke er klart belyst.
Samtidig, og det er så det ironiske ved det hele, er der så i virkeligheden tale om, at det er en minimal besparelse, der jagtes her, så forslaget bliver lidt patetisk, især når man sætter det ind i sammenhængen med regeringens kultur- og værdikamp.
Til gengæld er det klart, at der er tale om et led i regeringens privatiseringsforsøg.
Forslaget blev fremsat meget hovsaagtigt, så hovsaagtigt, at regeringen faktisk glemte vigtige dele af det Foreningsdanmark, som man ellers gerne vil være på god fod med, og det forstår jeg jo godt.
F.eks. glemte man, at det måske ville være meget godt, at de religiøse blade rent faktisk kunne få støtte fremover, så de var først placeret på negativlisten.
Efter førstebehandlingen blev de så pludselig flyttet over til positivlisten, og begrundelsen var, at man havde fundet nogle penge i Finansministeriet.
Det lyder ikke særlig betryggende, at man kan finde penge derovre sådan fra førstebehandlingen til andenbehandlingen.
Derudover havde man også i forslaget glemt at tage stilling til, hvad der skulle ske med de politiske partier.
Det fremgår faktisk ikke af lovforslaget, om de politiske partier skal have støtte eller ej.
Det var også noget, som senere måtte afklares gennem spørgsmål.
Det var et hovsaforslag.
Problemet ved det her forslag øges selvfølgelig kraftigt af Post Danmarks portoforhøjelser.
44 pct.
Det er jo det, der illustrerer vanviddet ved denne her privatisering, for det beløb, man sparer, som ikke er særlig stort, svarer ikke til det, som de frivillige foreninger skal betale for at få deres blade ud.
Nej, ud over det beløb, der spares fra statens side, som foreningerne selvfølgelig skal betale for at at få deres blade delt ud, kommer der dobbelt op oven i, som foreningerne skal betale.
Det vil sige, at alt andet lige betyder denne privatisering, at man sparer én halvdel, men foreningerne skal betale dobbelt så meget.
Det viser, hvor absurd forslaget er.
Og det er endda kun, hvis vi snakker de rene portoudgifter.
Følgeudgifterne, som regeringen ikke har redegjort ordentligt for, og som slet ikke var omtalt i de første udkast - det vil sige følgeudgifterne ved adresseændringer, ved uanbringelige forsendelser - er der ikke reelt noget overblik over.
Det er selvfølgelig næsten absurd, at man skal stå her få dage før jul på Folketingets talerstol og snakke om adresseændringer og uanbringelige forsendelser, men det er faktisk noget, som vil få en økonomisk betydning for en række blade, og det er noget, som overhovedet ikke er omtalt eller beregnet i forslaget, som det kom fra regeringen.
Vi ved jo godt, at det er de små foreninger, der kommer til at betale den højeste pris for forbrug af Post Danmarks modtagerdatabase.
Det er faktisk sådan, at hvis man kontakter Post Danmark i øjeblikket, så sidder de simpelt hen derovre med fingeren på fakturaknappen og venter kun på, at denne her lov er vedtaget, og i det øjeblik den så er vedtaget, vil fakturaerne blive sprøjtet ud for brug af modtagerdatabasen.
Jeg går ikke ud fra, at der er ret mange, som stemmer for det her lovforslag, der aner, hvad Post Danmarks modtagerdatabase er.
Det er heller ikke noget, som er særlig grundigt behandlet i hverken lovforslaget eller besvarelserne, men det er jo bare et udtryk for denne her hovsaløsning, man har lavet.
En særlig fremtrædende plads i gennemførelsen af det her forslag har Dansk Folkeparti jo haft.
Dansk Folkeparti siger, at kulturarven skal bevares, men samtidig ser vi, at en masse små blade, der udkommer i under 3.000 eksemplarer, hvor mange beskæftiger sig med kultur på forskellige niveauer, skal betale for den her portostøtteindragelse, ved at bladene fremover skal udsendes som B-post til helt andre priser.
I alt snakker vi om, at 4.000 ud af 5.000 blade og tidsskrifter tilhører denne kategori af småblade.
Det forventes således ikke, at der vil ske en markant forøgelse af distributionstaksterne for de berørte blade.«
Hr. Kristian Thulesen Dahl fra Dansk Folkeparti udbyggede aftalen med tilføjelsen om, at teksten er tilføjet for at sikre, at portoen ikke stiger med mere, end statsstøtten reduceres med.
Dansk Folkepartis trafikordfører, hr. Poul Fischer, udtalte i Jyllands-Posten: »Det er min opfattelse, at forligspartierne er enige om at henstille til Post Danmark om ikke at hæve taksterne med mere, end hvad der svarer til bortfaldet af portostøtten.« Han understregede samtidig, at man ikke kunne pålægge virksomheden noget, altså Post Danmark, men hvis henstillingen ikke blev fulgt, ville man igen tage det op blandt forligspartierne.
Det her udbygger jo, hvad hr. Kristian Thulesen Dahl sagde, nemlig at såfremt Post Danmark forsøger at score kassen med en ekstra gevinst, skal ejeren ind i billedet, nemlig trafikministeren.
Hvad er der så sket?
Hvad er planerne?
Vi har fået svarene fra Post Danmark.
Vi ved, at denne her stigning vil blive markant større end det, man sparer fra statens side.
Stigningen fra Post Danmarks side vil, når man lægger det hele sammen, bliver over dobbelt så stor, som man sparer fra statens side.
Hvad har vi set fra Dansk Folkeparti?
Er forligskredsen blevet indkaldt?
Jeg håber, at vi kan få svar på det.
Det er en pose med varm luft, lidt brudte løfter, resigneret tavshed og alt sammen med den begrundelse, at det er magtens pris. Vi så jo selvfølgelig også under andenbehandlingen, hvor vi havde en stor diskussion, at Dansk Folkeparti ikke magtede
at komme med et eneste indlæg under debatten, hvor de forklarede, hvorfor de havde meldt så klart ud, at det ikke måtte have denne her negative effekt.
Efter det har vist sig, at det får denne her negative effekt, er der
fuldstændig tavshed fra Dansk Folkeparti; en tavshed, som formentlig også vil udstrække sig til i dag.
Nu er det selvfølgelig ikke sådan, at der ikke er besindige folk uden for murene, som rent faktisk arbejder for at vise regeringen, at de påstande, regeringen er kommet med i forbindelse med det her forslag, er fuldstændig forkerte.
Dansk Fagpresse er den 1. marts klar med undersøgelse af de præcise konsekvenser for alle de medlemsblade, der mister portostøtten.
Derfor vil jeg foreslå, at kulturministeren - ja, det bliver vel den rigtige kulturminister, men ellers den på det tidspunkt fungerende kulturminister - allerede nu afsætter plads i kalenderen til at tage et møde med Dansk Fagpresse om de her konsekvenser.
Ministeren kan passende tage trafikministeren med, da området jo også hører under trafikministeren.
Det her forslag er et forslag, som tilsyneladende ser ud, som om det er relativt begrænset, og det er også begrænset, når vi snakker penge, men jeg tror, at det får en effekt, som man ikke kan forestille sig, eller som jeg ikke håber at forslagsstillerne forestiller sig.
Jeg ved f.eks. allerede, at der er en række små idrætsforeninger, som jo selv om de får støtte efter den støttepulje, der er lavet, selvfølgelig vil nedlægge deres blad, fordi de langtfra får den støtte, der gør, at de kan opretholde deres blad på det nuværende niveau.
Det vil sige, at ude omkring i de små idrætsforeninger, i patientforeninger osv. vil man miste et lag af folk, der samles og laver et stykke ulønnet, men alligevel dybt professionelt arbejde, f.eks. producerer et blad og sender det ud.
Hvilke konsekvenser det vil få på længere sigt tror
jeg er utrolig vanskeligt at forudsige. Jeg er ked af, at man træffer den her beslutning så let.
Jeg er ked af, at det er en beslutning, som så mange bare har accepteret.
Jeg tror, vi bliver nødt til at tage den beslutning op til fornyet overvejelse.