runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2003-04-01:
Men det gør hr. Ole Stavad jo alligevel, i og med at hr. Ole Stavad er medlem af et parti, der jo også i dag via sin ordfører fortæller, at man afviser beslutningsforslaget.
Eller skal jeg opfatte det sådan, at Socialdemokratiet nu har medlemmer, som faktisk synes, det kunne være en god idé at få de her dokumenter frem, fordi man måske besidder en viden om, at det så ville afmystificere en hel masse?
Så jeg synes da egentlig, det er en interessant udvikling, hvis den tidligere skatteminister nu siger her fra Folketingets talerstol, at det faktisk overhovedet ikke vil bekymre Socialdemokratiet, hvis regeringen vælger at offentliggøre de her dokumenter.
Så er vi da kommet et mileskridt i den her diskussion i forhold til bare for kort tid siden.
Så jeg synes da, at der sker en positiv udvikling her mod slutningen af debatten, hvor Socialdemokratiet nu altså giver en åbning med henblik på, at regeringen efter Socialdemokratiets opfattelse, i hvert fald den tidligere skatteministers, godt kan offentliggøre de her dokumenter uden problemer.
Ole Stavad (S), 2003-04-01:
Stadig væk er det, der tilsyneladende skiller os to, om man har tillid til Højesteret.
Hvis hr. Thulesen Dahl har gjort sig den ulejlighed at læse den konkrete dom, den principielle dom, der faldt, så bliver det vel svært at finde en sag, hvor der har været en så omfattende dokumentation af praksis med baggrund i konkrete afgørelser, som Højesteret har truffet sin beslutning på grundlag af.
Jeg har helt tillid til, at Højesteret er langt bedre til det end både hr. Thulesen Dahl, den nuværende skatteminister og jeg selv.
Det andet er, at jeg sådan set ikke skal blande mig en hel masse i, om skatteministeren vil offentliggøre de her dokumenter.
Vi kan sige, at de er meget historiske i dag, så det er noget, skatteministeren må tage stilling til.
Det tror jeg ikke jeg skal råde ham i forbindelse med.
Morten Homann (SF), 2003-04-01:
Ja, jeg håber selvfølgelig også, at problemet kan løses.
Det er faktisk derfor, at vi i SF har fremsat forslaget, fordi det faktisk er en løsning, som bygger på de finske erfaringer med konkrete problemer.
Men kan hr. Søren Gade ikke bekræfte, at det ikke ligefrem var nogen dans på roser at få gennemført offentlighed i den konkrete sag fra Ballerup?
Det tog faktisk det meste af 2 måneder, før økonomi- og erhvervsministeren tog initiativ til, at der kunne komme offentlighed omkring sagen.
Synes hr. Søren Gade, at det er specielt holdbart, at om der kommer offentlighed eller ej i en konkret sag, skal afhænge af, om et politisk pres i løbet af 2 måneder kan få en minister til at beslutte det?
Rikke Hvilshøj (V), 2003-04-01:
Kristeligt Folkeparti har med dette beslutningsforslag sat fokus på prismærkningsloven med et forslag om at genindføre det statslige tilsyn til kontrol af, at prismærkningsloven overholdes.
Når man bruger ordet genindførelse, må der menes, at vi skal have det gamle kontrollørkorps tilbage.
Det kan Venstre ikke støtte.
Det er for tungt og bureaukratisk og ikke måden, vi løser de opgaver i dagens Danmark på.
I Venstre har vi behov for en konkret vurdering af problemets omfang.
Er det et generelt problem, at prismærkningsloven ikke overholdes?
Jeg kender også til sager, hvor skiltningen af, hvilke grupper der modtager rabat, samt størrelsen af rabatten, ikke er opfyldt, og hvor reglerne om mærkning ikke til fulde er fulgt.
Men for en ændring af loven har jeg behov for et mere grundigt grundlag.
Regeringen har besluttet sig for at forenkle og modernisere prismærkningsloven.
Det har alle kunnet læse i regeringens oplæg »Ny forbrugerpolitik«.
Her er der bl.a. fokus på behovet for at indrette loven efter de nye muligheder for at handle på internettet, som der i loven i dag ikke er taget hensyn til i forhold til forbrugerbeskyttelsen.
I den forbindelse vil vi i Venstre ikke være afvisende over for, at vi får vurderet behovet for et tilsyn, som kunne svare til det, der fungerer i forhold til markedsføringsloven, nemlig at Forbrugerombudsmanden kan tage initiativer til konkrete tilsyn.
På det grundlag kan Venstre ikke støtte forslaget, som det ligger her.
Men vi vil støtte, at problemets omfang og mulige løsning vurderes i forbindelse med den revision af prismærkningsloven, som regeringen allerede har meddelt skal foretages.
Morten Homann (SF), 2003-04-01:
Når hr. Søren Gade alligevel anerkender, at der er behov for at kunne foretage en faglig vurdering af de konkrete situationer, hvorfor så ikke tage skridtet fuldt ud og sige: Vi opretter en uafhængig instans, som ikke kan mistænkes for at være påvirket af den til enhver tid siddende bolig- eller økonomi- og erhvervsminister, og som ikke kan tænkes at være
i lommen på den ene eller den anden part i byggesektoren - en uafhængig instans, som kan sikre, at når der er faglig grund til det, bliver der også oprettet en kommission?
Det kan jeg kun se er i offentlighedens interesse.
Søren Gade (V), 2003-04-01:
Nej, det skal ikke være et flertal i Folketinget, som skal beslutte, om der skal nedsættes en kommission ved en enkelt ulykke.
I det forslag, som ministeren fremsætter, bliver der netop lagt op til, at man vil kigge på tilsynsmyndighederne for byggeriet, og i den forbindelse kunne der komme nogle retningslinjer for, hvornår en kommission skal kigge på en given ulykke.
Det er et af de områder, som jeg ser frem til, at vi får en diskussion og en drøftelse af i udvalget, så vi sikrer os, at vi får det bedst mulige beslutningsgrundlag for byggeloven og reglementet og derfor kan undgå en lignende ulykke.
Morten Homann (SF), 2003-04-01:
Jeg kan jo ikke undgå at glæde mig over de ændrede signaler, der her er givet udtryk for, og jeg vil også godt benytte lejligheden til at udtrykke min anerkendelse over for både Venstres ordfører og ministeren.
Skal det være, når et flertal i Folketinget har besluttet sig for at lægge tilstrækkeligt pres på ministeren, som det har været tilfældet i denne sag, eller hvad er det, der skal til?
Hvem skal afgøre, om der skal laves en undersøgelse, f.eks. da Amagerbankens mur styrtede sammen?
Det er faktisk det problem, man har løst på forbilledlig vis i Finland ved at oprette en uafhængig instans - en havarikommission om man vil - som alt afhængig af den enkelte sag indkalder eksperter, som kan undersøge den.
Det er altså en faglig vurdering og ikke en politisk vurdering, om man skal gennemføre undersøgelsen, men hvordan forestiller hr. Søren Gade sig, at det skal ske?
Skal det afgøres af et flertal i Folketinget?
Søren Gade (V), 2003-04-01:
I Venstre har vi sympati for SF's forslag om oprettelse af »Byggeriets Havarikommission«.
Herved kan det bl.a. vurderes, om ulykken giver anledning til ændringer i tilsyn, bygningsreglementer og bygningsbestemmelser, om brug af bestemte materialer, og om konstruktioner etc. skal ændres for at mindske risici for gentagelser.
Vidensopsamling for at forhindre eventuelle lignende ulykker er vigtig, det er vi enige om.
SF's forslag tager udgangspunkt i et enkelt tilfælde, nemlig kollapsen af Siemens Arena.
Her kunne man have tilføjet kollapsen af Amagerbankens bygnings mur ned over en børnehavegrund på Amager; det er også en sag, som ingen ønsker gentaget.
Vi mener faktisk også i Venstre, at enkeltsager kan være en god anledning til at gennemgå lovgivningen og gældende retningslinjer, men erfaringen viser også, at de bedste resultater ikke kommer af hovsabeslutninger.
I Danmark er store og alvorlige ulykker i byggeriet gudskelov ikke hverdagskost, men alligevel vil det, som jeg allerede har nævnt, være en fordel, hvis offentlige myndigheder kan foretage en undersøgelse, når noget sådant sker en gang imellem.
På grund af ulykkernes sjældenhed er vi uenige med forslagsstillerne i, at der skal nedsættes en permanent havarikommission, som »Byggeriets Havarikommission« jo vil blive.
Denne holdning skyldes primært, at det vil blive endog meget svært at nedsætte en fast kommission, som skal kunne dække alle mulige ulykker i byggeriet, og samtidig har permanente kommissioner i øvrigt også den ulempe, at de lever deres eget liv og koster penge.
Derfor er det også med tilfredshed, at vi noterer os, at økonomi- og erhvervsministeren vil fremsætte forslag til ændring af byggeloven her i Folketinget i den kommende folketingssamling.
Herved imødegås vore betænkeligheder, og således får vi en slags byggeriets havarikommission, som er tilpasset den enkelte ulykke og ikke er en permanent kommission, som SF foreslår.
Samtidig vil økonomi- og erhvervsministerens forslag omfatte andre områder og elementer i byggeloven end lige præcis en havarikommission.
Vi må alle have en interesse i at gøre, hvad vi kan for at undgå, at der sker ulykker i byggeriet.
Bendt Bendtsen (KF), 2003-04-01:
Grundlæggende tror jeg, at alle i salen er enige med forslagsstillerne i, at der bør være mulighed for, at offentligheden får oplysninger om årsagerne til større ulykker i byggeriet, så det kan vurderes, om der er fare for gentagelser.
Ligeledes bør der være mulighed for at få informationer om mangler ved byggematerialer og -konstruktioner, problemer knyttet til projektering af byggeriet og eventuelle udførelsesfejl, så vi kan drage nytte heraf til at forbedre det fremtidige byggeri.
Der bør også i forbindelse med større ulykker i byggeriet ses på, om der er behov for ændringer i vores byggebestemmelser.
I Danmark er større ulykker i byggeriet heldigvis en sjældenhed, men det vil imidlertid være en fordel, at vi har en hjemmel til at foretage en undersøgelse, såfremt en sådan ulykke skulle indtræffe.
Jeg vil derfor i folketingssamlingen 2003-04 fremsætte forslag til ændring af byggeloven, så der tilvejebringes en hjemmel til at foretage en offentlig undersøgelse i tilfælde af en større ulykke i byggeriet.
Store ulykker i byggeriet er meget sjældne og meget forskellige, så derfor mener jeg, vi snarere har behov
for at kunne foretage en undersøgelse, der er skræddersyet til den enkelte opgave. Mit forslag er i øvrigt ikke meget forskelligt fra den finske model, som forslagsstillerne henviser til.
Det fremgår af mit svar på Boligudvalgets spørgsmål 49, alm. del, bilag 179, at den finske central for undersøgelse af ulykker i forbindelse med store ulykker inden for byggeriet skal udarbejde forslag til Justitsministeriet om nedsættelse af en kommission og forslag til sammensætningen af kommissionen. Der er således heller ikke i Finland en permanent havarikommission for byggeri.
På regeringens vegne må jeg derfor afvise beslutningsforslaget og henvise til, at regeringen vil fremsætte sit eget forslag til ændring af byggeloven i folketingssamlingen 2003-04.
Blot lige for at kommentere fru Anne Grete Holmsgaards spørgsmål: Hvad vil der ske, vil vi høre på parterne?
Jeg vil gerne sige, at inden vi moderniserer prismærkningsloven, vil det selvfølgelig være relevant at få afdækket problemets omfang, og at vi også får talt med de relevante parter på området, inden vi griber til lovgivning.
Mogens Nørgård Pedersen (KRF), 2003-04-01:
Jeg vil gerne sige tak for den hen ad vejen positive modtagelse, forslaget her har fået.
er udtrykket »lidt skeptiske«, så det er positivt ud fra den betragtning, at de fleste erkender, at der er et problem, at de fleste erkender, at der må gøres noget ved problemet, og at ingen vil være med til, at forbrugerne daglig snydes, som det sker i dag med den måde, prismærkningsloven bliver administreret på. Nu har Kristeligt Folkeparti så fremsat dette forslag, som netop er et beslutningsforslag.
Det er ikke et
lovforslag, hvilket jeg heller ikke mistænker nogen for at tro, men det er netop for at få sat gang i debatten og for at få skabt et bedre grundlag for, at vi kan tage en beslutning, eller der kan blive fremsat et lovforslag for at gøre forholdene på området bedre.
Derfor vil jeg bare endnu en gang sige tak, fordi man vil arbejde med hele vejen rundt.
Sådan siger Forbrugerrådet.
Det er langtfra optimalt, og det indikerer jo blot, at det virkelig er et område, vi fortsat må sætte fokus på, så derfor glæder jeg mig også til at høre, hvilke tiltag ministeren vil tage på området.
Kim Sejr (RV), 2003-04-01:
Det er selvfølgelig klart utilfredsstillende med det fifleri og luskebukseri, der findes visse steder i detailhandelen for at skjule forskellige ting over for forbrugerne, og heldigvis bliver der også gjort opmærksom på det af vågne forbrugere og ikke mindst en vågen presse, og det er jo også derfor, vi ser mange af de sager dukke op.
Men det kan altså ikke være meningen, at det skal være danske dagblade og de elektroniske medier, der skal være vagthunde på området.
Det er sådan set et politisk ansvar, og heldigvis diskuterer vi jo også forbrugerpolitik.
Vi har netop haft spørgsmålet om Forbrugerforum til diskussion, og de intentioner og ambitioner, der ligger bag den nye forbrugerpolitik, peger i retning af, at vi skal have tøjler i de her ting.
Med hensyn til Kristeligt Folkepartis forslag er vi i den radikale gruppe lidt skeptiske ved det bureaukrati, der kan opstå i kølvandet på et egentligt nyt statsligt tilsyn. Nu skal man selvfølgelig ikke læse det, som djævelen eller fanden ville læse det, men når man tænker tilbage på tidligere tiders tilsyn på området, kommer man jo til at tænke på 20 inspektører i cottoncoat, der går rundt og kigger ind ad vinduerne med en lup.
Det er nok ikke den måde, man skal forstå det på, men jeg bed mærke i ministerens bemærkninger om prismærkningsloven og revisionen af den, og lige så vel som markedsføringsloven i dag hører under Forbrugerombudsmandens tilsyn, ville det måske være naturligt, at når der skal ske en revision af prismærkningsloven, kunne man overveje at lægge også den hos Forbrugerombudsmanden.
Jeg synes, det måske kunne være et naturligt sted at lægge den
Carina Christensen (KF), 2003-04-01:
I Det Konservative Folkeparti mener vi, at det er en meget relevant problemstilling, der her tages fat på.
Jeg har også som ordfører fået flere henvendelser omkring kontrollen med prismærkningsloven.
Flere har, som forslagsstillerne også er inde på, peget på, at politiet har afvist at behandle en anmeldelse.
Nogle har endda oplevet, at politiet har sagt, at de skulle henvende sig hos Forbrugerstyrelsen med deres anmeldelse, hvorefter man i Forbrugerstyrelsen har sagt, at man skulle henvende sig hos politiet.
Noget tyder altså på, at der er et problem her.
Konsekvensen af den manglende kontrol er jo, at nogle butikker tager temmelig let på det med prismærkningen til stor ugunst for forbrugerne.
Vi ønsker altså også at gøre noget ved problemet, men vi tror ikke på, at løsningen er at indføre eller genindføre et statsligt tilsyn med et omfattende korps af inspektører.
Det vil kræve en masse ressourcer.
Det er meget bureaukratisk, og jeg mener faktisk også, at det er temmelig utidssvarende.
Men vi ser frem til, at der i forbindelse med forenklingen og moderniseringen af prismærkningsloven, som var planlagt til efteråret, også vil blive taget fat omkring kontrolproblemet.
Det er selvfølgelig også relevant, at vi først får undersøgt, hvor stort problemet reelt er. Vi kan altså ikke støtte forslaget, men vi er enige i målet og i problemstillingen.
Colette L. Brix (DF), 2003-04-01:
Dansk Folkeparti støtter en forbrugerpolitik, der sikrer forbrugernes rettigheder, og som er moderne i forhold til forbrugerne og erhvervslivet.
Med dette beslutningsforslag vil man sikre forbrugernes rettigheder.
Tanken om, at et statsligt tilsyn skulle genindføres for prismærkningsloven, må vi stille os lidt kritiske over for.
Dansk Folkeparti mener, at et sådant statsligt tilsyn ville give mere administrativt bøvl og bureaukrati.
Samtidig har vi netop her i salen snakket om at indføre Forbrugernes Hus og Forbrugerforum, der skal rådgive om fremtidens forbrugerpolitik, et forslag, som Dansk Folkeparti bakker op om.
Vi må også give Forbrugerforum tid til at rådgive og vejlede om fremtidens politik.
Er problemet, som forslagsstillerne peger på, at politiet ikke har ressourcerne til at behandle forbrugernes anmeldelser i dag, så er det den problematik, vi skal gå ind i.
Dansk Folkeparti prioriterer meget højt, at politiet sikres de ressourcer, der skal til, for at borgerne kan beskyttes i alle retninger.
Når de forhold, jeg her har nævnt, kombineres med, at loven er under modernisering, og at vi er ved at få det nye Forbrugernes Hus, og at man er ved at få det hele til at skulle køre i Forbrugerforum, så vil Dansk Folkeparti ikke støtte forslaget.
Ole Vagn Christensen (S), 2003-04-01:
Reel forbrugerinformation er jo utrolig vigtig.
Socialdemokratiet vil gerne fremme forbrugernes ret og retsstilling i alle mulige sammenhænge, skulle jeg fremføre på hr. Frode Sørensens vegne, som ikke kan være til stede.
Det er under den synsvinkel, vi ser Kristeligt Folkepartis
forslag om at genindføre Forbrugerstyrelsens tilsyn med bestemmelserne i prismærkningsloven.
Når jeg ser på forslaget om at føje nogle ændringer ind i prismærkningsloven, så har jeg lidt svært ved at fastslå, hvad konsekvenserne vil blive på lidt længere sigt.
Vi er ikke helt sikre på, om forslaget ville styrke forbrugernes stilling eller ej.
Erfaringen viser, at det på forbrugerområdet er et så vidtgående skridt, at det stort set aldrig forekommer.
Naturligvis kan der forekomme forskellige typer af prisfusk, men vi ønsker f.eks. ikke, at prisfusk skal løses gennem en håndfast regulering i prismærkningsloven.
Socialdemokraterne vil gerne, meget gerne, tilslutte sig de ambitioner og intentioner, som ligger i det her forslag om en skærpet opmærksomhed over for, om forretningerne overholder loven om prismærkning.
Vi er også klar til at diskutere, om der er behov for nogle justeringer og nogle forbedringer i forhold til det eksisterende.
Derfor kan vi ikke umiddelbart støtte forslaget om, at der genindsættes et statsligt tilsyn med prisangivelserne.
Hvis vi som forbrugere allerede er tilstrækkeligt dækket ind med den nuværende lovgivning, bør vi ikke ændre ved den, men vi er rede til at drøfte alle de fordele, alle de ulemper, som er ved den nugældende lov, for vi vil gerne varetage forbrugernes interesser helt i overensstemmelse med de intentioner, som ligger i det forslag, vi her behandler.
Men vi vil meget gerne have nærmere belyst, hvad forbrugerorganisationernes indstilling er til forslaget, før vi kan tage en endelig stilling.
Så vi kan love, at vi vil være med til at lave et grundigt udvalgsarbejde herom.
Rikke Hvilshøj (V), 2003-04-01:
Mit svar til det er jo netop også, at vi i Venstre støtter, at vi går ind og får vurderet det nærmere.
Jeg har behov for, når vi lovgiver, at vi ikke lovgiver ud fra X antal avisartikler, men at vi får et grundlag, der har en lidt grundigere vurdering af, hvor stort problemet er, og hvad problemets omfang er i de enkelte elementer.
Mogens Nørgård Pedersen (KRF), 2003-04-01:
Når vi sætter det her forslag på dagsordenen, er det naturligvis, fordi vi mener, at der er et problem.
Jeg skal lige for en ordens skyld bemærke, at der faktisk i beslutningsforslaget står: »med henblik på at indføre et statsligt tilsyn«.
Der står ikke noget om, at vi nødvendigvis vil tilbage til tidligere tiders fejltagelser, om man måtte mene det.
Men mener Venstres ordfører ikke, at det er påkrævet at få gjort noget ved det nu, når det gennem den seneste tid i flere avisartikler og i flere undersøgelser har været dokumenteret, at prismærkningsloven ikke bliver overholdt?
Vi har trods alt nu i over 10 år ageret under den lov, der er nu.
Når man nu den 19. februar i år kan se, at der på Fisketorvet er 22 butikker ud af 26, der ikke skilter med rabatordninger, og at der er selskaber, der skal gå ind med en politianmeldelse af Ryan Airs forkerte markedsføring, er det så ikke på tide, at vi får taget hånd om det her?
Erik Mortensen (S), 2003-04-01:
L 175 indeholder jo nogle elementer, som umiddelbart er tiltalende.
Det bygger jo også på et udvalgsarbejde, som blev igangsat under den forrige regering, så vi har i Socialdemokratiet selvfølgelig haft en forventning om, at der burde ske en justering af gældende regler, og det er så også det, der er lagt op til her.
Om fristerne skal være, som de er beskrevet her, kan jo selvfølgelig diskuteres, men umiddelbart er der positive elementer i det.
Der er imidlertid også en hel del svært tilgængeligt stof i det, må vi nok sige.
Det er et ret omfattende lovforslag, og derfor må vi nok se i øjnene, at der under udvalgsbehandlingen skal stilles nogle uddybende spørgsmål. Det fremgår jo allerede af den skriftlige fremsættelse
fra ministerens side, at den naturlige konsekvens af forslaget om fristafkortelse fra 5 til 3 år, hvad angår afgiftssager, vil give et mindre provenu på 180 mio. kr., hvilket også er beskrevet her.
Det skal man så prøve at hive hjem via en mere intensiv kontrol i år 1-3.
Men man vurderer så, at det skulle svare til 35 årsværk at udføre denne ekstraordinære kontrol, og samtidig siger ministeren, at der ikke tilføres Told og Skat yderligere ressourcer som følge af forslaget.
Så er det gode spørgsmål vel, i og med at man har været vidne til i hundredvis af afskedigelser i Told og Skat: Hvordan i alverden kan det regnestykke gå op, at man uden yderligere tilførsel af ressourcer forventer et merforbrug på 35 årsværk for at hente 180 mio. kr.?
Hvis man kan hente 180 mio. kr. på den måde, så er det altså en matematik, som jeg i hvert fald ikke har beskæftiget mig med i folkeskolen, må jeg nok erkende.
Så vi er da selvfølgelig meget spændte på at høre ministerens forklaring på, hvordan det kan lade sig gøre.
under udvalgsarbejdet, hvorvidt det meget omfattende lovforslag nu også holder hele vejen igennem
De indledende øvelser er vi som sagt stort set enige i.
Om det bliver, nøjagtig som det er beskrevet, og som udvalget foreslår, vil vi også vurdere internt, inden vi melder endelig klar vedrørende lovforslaget her. Vi ser selvfølgelig frem til en fornuftig udvalgsbehandling, men regnestykket med de 180 mio. kr. og 35 årsværk og ikke nogen ekstra tilførsel af ressourcer til Told og Skat synes vi nok er en bemærkning værd, og vi ser meget frem til ministerens besvarelse af den side af sagen.