runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2000-11-01:
Det går nok alt sammen, må jeg sige til hr. Keld Albrechtsen.
Jeg tror, at grundloven sagtens står distancen, og det at respektere grundloven er for mig det afgørende.
Der kan aldrig komme en forfatningsmæssig krise ud af at respektere grundloven.
Jeg kan ikke se den der forfatningsmæssige krise.
Det er klart, jeg kan se en hel masse oppustet unionsretorik fra hr. Keld Albrechtsen, men jeg længes jo stadig væk efter den dag, hvor vi kan begynde at snakke om indholdet i stedet for hele tiden at skræmme hinanden med unionsspøgelser.
Jeg glæder mig derfor også til, at vi, når vi er færdige med arbejdet i Nice, sætter os ned og vurderer tingene og spørger hinanden: Har vi ikke brug for et samarbejde, der kan give os bedre muligheder for at sikre, at vi ikke bliver udkonkurreret på dårligt miljø eller alt for lave selskabsskatter i nogle af de andre lande?
Har vi ikke brug for at beskytte vores velfærdssamfund mod at blive udkonkurreret på dårlige ting fra andre lande?
Det har vi da.
Det er den slags ting, borgerne interesserer sig for.
De interesserer sig ikke så meget for de dér unionsskræmmespøgelser, som jeg synes vi har for mange af i vores Europadebat.
Vi kan være uenige, og det er fair nok, det hører demokratiet til, men vi skylder også at snakke om, hvad det er, det egentlig drejer sig om.
Hr. Thulesen Dahl bruger ordvalget »snæver juridisk forstand«.
Må jeg minde hr. Thulesen Dahl om, at Danmarks riges grundlov ikke er en snæver juridisk forstand.
Det er en grundlov, som jeg i hvert fald synes er god, som vi skal værne om, og som er et fortræffeligt grundlag for vores grundlæggende beslutninger, også når det gælder spørgsmålet om forfatninger og traktater.
Derfor er jeg ganske enkelt ikke enig i at betegne grundloven som en snæver juridisk forstand.
Det er en klog, bred og folkelig grundlov, vi har, og den skal vi holde fast i.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-11-01:
Jo, men statsministeren bruger så sin taletid til at tale om grundlov osv.
Jeg tror, statsministeren i hvert fald bør være bekendt med, at Dansk Folkeparti værdsætter vores grundlov meget.
Statsministeren bruger så taletiden på at snakke om det åbenbart for at undgå at svare på det, der blev rejst som spørgsmål, og som følger i meget, meget klar forlængelse af det skriftlige spørgsmål, der indleder debatten her, nemlig om statsministeren ikke kan se nogle situationer, hvor det ud fra en politisk vurdering og ikke en juridisk vurdering, en politisk vurdering, ville være klogt med en folkeafstemning, så det er befolkningen, der afgør, hvor langt vi skal gå i unionsprojektet, frem for at det alene er et flertal her i Folketingssalen. Og jeg nævnte to konkrete områder, som vi mener kan være områder, der bør give den vurdering, at man tager en folkeafstemning, nemlig charteret, men jo også specielt det at overgå fra enstemmighed til flertalsafgørelser på nogle ømme områder.
Vi kan nævne socialpolitikken og skatteområdet som områder, hvor det, hvis man går over til flertalsafgørelser på de områder, kan være af så stort betydning, at man, selv om man ikke er forpligtet til det efter grundloven, så ud fra en politisk vurdering ønsker at tage en folkeafstemning.
Kan statsministeren slet ikke følge den tankegang og se, at der måske kan være noget klogt også i sådan en tankegang?
Keld Albrechtsen (EL), 2000-11-01:
Statsministeren vil gerne diskutere indholdet.
Det vil vi andre også gerne.
Vi var til møde hos statsministeren, vi lagde en dialoglinje frem, og vi fik en kold skulder fra statsministerens side.
Der var ikke noget ønske om dialog fra regeringens side.
Så vidt det indholdsmæssige.
Men jeg vil gerne spørge statsministeren, om det ikke er korrekt, at statsministerens jurister har tømt suverænitetsbegrebet i grundloven fuldstændig for indhold ved at fremkomme med den påstand, at man kan gå fra enstemmighed, altså fjerne vetoretten, og gå over til flertalsafgørelser uden at spørge befolkningen, uden at kalde det suverænitetsafgivelse.
Dermed er der jo ikke noget tilbage af den beskyttelse, grundloven var tiltænkt at give.
Så juraen kan statsministeren jo altid skrive sig igennem.
om, hvorvidt befolkningen skal kobles af eller ej
Og der må jeg jo bare konstatere, at statsministeren i dag har givet den melding, at dette her vedkommer ikke befolkningen; der kan godt laves nye forfatninger, uden at befolkningen bliver hørt. Det må vi jo tage bestik af i den kommende debat.
Den bliver på den baggrund meget, meget hård, og jeg vil vende tilbage til det under forespørgselsdebatten, som også statsministeren korrekt gjorde opmærksom på at vi skal have.
Det bliver ikke nogen sjov forespørgselsdebat med det udgangspunkt, regeringen har taget.
Det må vi bare konstatere.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-11-01:
udenom for en uge siden, da vi havde nøjagtig det samme spørgsmål til debat.
Jeg spurgte direkte på det tidspunkt for at følge op på den her problemstilling, om ministeren kunne erindre situationen omkring Somalia og aktstykket til Finansudvalget, hvor regeringen søgte om penge til at kunne betale klanledere i Somalia for at tage egne borgere - afviste asylsøgere - retur.
Dermed lavede regeringen lige præcis en sammenhæng
mellem penge og mennesker
Derfor er det altså helt tosset at skulle høre på, at ministeren nu i den grad tager afstand fra nøjagtig samme tankegang og kalder den usympatisk og usmagelig, når regeringen nøjagtig forsøgte det samme for ganske få år siden.
Jeg går ud fra, at ministeren nu har haft en uge til at sætte sig bedre ind i tingene, har kunnet læse aktstykket igennem og har kunnet se, at dette her link eller denne her sammenhæng, som ministeren nu angriber så stærkt, på nøjagtig samme måde blev anvendt i sin tankegang af regeringen for ganske få år siden.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2000-11-01:
Først til hr. Peter Skaarup.
Jeg har egentlig ikke meget at tilføje til det, der allerede er blevet sagt.
Jeg synes, det ville være helt forkert af mig at begive mig ind i et forhandlingsforløb nu, som ikke er der.
Men der er selvfølgelig kontakter vedrørende det her spørgsmål som så mange andre op til Nicetraktaten - mange kontakter, kan jeg sige.
Vi prøver at få, som vi altid gør, et så præcist billede som muligt af, hvad vore forskellige kolleger mener, og så lægger vi vores strategi, sådan at vi kan varetage vores lands interesser så effektivt, som det overhovedet er muligt.
Til hr. Thulesen Dahl: Jo, der vil da nok være en klar forskel i forhold til Kommissionens opgave i dag.
I Traktatens artikel 7 tales der jo om, at der skal foreligge en situation, hvor der er tale om en medlemsstat, der groft og vedvarende overtræder principper, altså at handlingen er sket.
Det, der er tale om her, er, at der er en situation, hvor man kan se, at der er en overhængende fare for den grove overtrædelse, altså at man giver en anbefaling til et land, før skaden er sket, om jeg så må sige.
Så jeg er enig med hr. Kalnæs i, at man skal tage sit standpunkt, og man skal sige fra, når det er nødvendigt at sige fra, for det har vidtrækkende betydning, hvis man læner sig tilbage og bare lader tingene passere.
Jeg synes derfor, at billedet og påmindelsen fra Europa i 1920'erne og de tendenser, fascistiske tendenser og nazistiske tendenser, der er kommet, og erindringen derom er vigtig at have i sit baghoved, når vi diskuterer de ting her i dagene op til Nice.
Så jeg er glad for den erindring og den påmindelse, og jeg har så ikke mere at tilføje til det her spørgsmål; jeg føler, vi har fået det belyst så godt, som det nu kan lade sig gøre i dag.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2000-11-01:
Ja, umiddelbart vil udgifterne være de samme, som de tidligere har været.
Det her handler jo først og fremmest om nogle posteringer.
Men jeg vil selvfølgelig også understrege, at det her spørgsmål kommer i Finansudvalget, og til den tid vil der også være rig lejlighed til at stille spørgsmål til tingene.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-11-01:
Uanset det juridiske, som vi vender tilbage til, vil jeg godt spørge statsministeren: Med de dele af den kommende Nicetraktat, som den danske regering allerede har sagt ja til - det gælder jo f.eks. planerne om forstærket unionssamarbejde, som vil give kernelandene mulighed for at drive unionsudviklingen videre, altså et meget vidtgående unionsskridt, flertalsafgørelser, som regeringen i en række tilfælde allerede har accepteret, og der kommer jo så mere til med overvågning og det ene og det andet - så vil jeg godt spørge statsministeren: Kan man så forestille sig den situation, at regeringen støttet af et flertal i Folketinget ville gå hen og vedtage det uden at spørge befolkningen? Jeg vil godt spørge statsministeren, om han bare overvejer på nogen tænkelig måde at gå uden om befolkningen i et sådant markant forfatningsmæssigt spørgsmål.
For hvis det er tilfældet, at statsministeren bare overvejer den mulighed at gå uden om befolkningen her, så har vi jo en forfatningsmæssig krise i dette land, så går kæden af vores demokrati; vores folkestyre vil ikke kunne holde til det.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2000-11-01:
TV 2 har siden 1991 med Finansudvalgets tilslutning været fritaget for renter og opnået henstand med afdrag på de statslån, der med hjemmel i radio- og fjernsynsloven blev optaget til virksomhedens etablering og dækning af underskuddet i de første år.
Således også for indeværende medieaftaleperiode, hvor et enigt Finansudvalg har godkendt indefrysningen af etableringslånene.
Partierne bag medieaftalen 2001-04 har fundet det rigtigt at søge denne ordning videreført for aftaleperioden.
Sagen vil naturligvis i lighed med tidligere blive forelagt for Folketingets Finansudvalg.
Jens Rohde (V), 2000-11-01:
Findes der nogen form for opgørelser over, hvad det her samlet kommer til at koste de danske skatteydere?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-11-01:
Nå, så slap den ud.
Det var for at nå frem til et eller andet spørgsmål om, hvorvidt der skulle være forskel i menneskesynet.
Må jeg spørge ministeren helt nøjagtigt - jeg bliver nødt til at gentage spørgsmålet, for der kom jo ikke noget svar, det var et eller andet med, at jeg var polemiker: Hvordan i alverden kunne Udenrigsministeriet lave et aktstykke den 28. august 1997, hvor man ansøger Folketingets Finansudvalg om 44,5 mio. kr. til Somalia, og hvor det direkte i aktstykket er beskrevet, hvordan man - i stedet for at aflevere de her penge - så skal have en aftale med Somalia om at tilbagetage egne borgere? Hvordan kan ministeren få det til ikke at handle om at lave et link mellem mennesker og penge?
Det er det, ministeren forsøger, og han siger, at det intet har med det at gøre, og at det er en helt anden situation.
Men sammenhængen, tankegangen, i at knytte penge, altså midler, til de her pågældende lande, vi kan tale om - nu er det så Somalia - sammen med en aftale om, at man skal tilbagetage egne borgere, som så selvfølgelig kan afvises som asylsøgere i Danmark, har regeringen selv gjort sig skyldig i. Og hvis den er usympatisk, vil jeg spørge ministeren: Har jeg så et usympatisk aktstykke her i hånden?
Peter Skaarup (DF), 2000-11-01:
Jeg forstår ikke, hvorfor vi skal blive ved med at forklare ministeren det her.
Det står højt og tydeligt i det aktstykke, at det er den regeringspolitik, som blev gennemført.
Men klart og tydeligt står det, at det er regeringens politik.
Man vil tilbagesende flygtninge til det område, hvor de kom fra, til gengæld for, at man giver noget bistand til området.
Det kan man ikke komme uden om, det står højt og tydeligt i det, som jeg har læst op.
Jeg kan i øvrigt minde ministeren om, at partiet Venstre i sidste uge op til den debat, vi havde om udviklingsbistand her i Folketinget, fremkom med nøjagtig den samme tankegang. Man sagde, at det da er sund fornuft, når vi giver millioner i støtte til masser af områder her i verden, at vi så siger til de områder: Hvis der kommer flygtninge fra jeres område, må I være parat til at tage dem tilbage, hvis der er fred.
Det er sund fornuft, og det er ufatteligt, at regeringen ikke vil efterfølge det nu, hvor den tidligere har kørt den samme politik.
Jan Trøjborg (S), 2000-11-01:
Det er altså utroligt.
Det er en klog politik at medvirke til, at der ikke produceres flygtninge nogen steder.
Men jeg kan oplyse hr. Peter Skaarup om, at regeringen agter at søge penge i Folketingets Finansudvalg om en fortsættelse af politikken i Somalia med henblik på at styrke udviklingsmulighederne i Somalia, således at der ikke bliver produceret flere flygtninge - hvis jeg må bruge det brutale udtryk - fra Somalia, og at der er mulighed for, at herboende somaliere har mulighed for at vende tilbage.
Det er da meget fornuftigt at gennemføre den politik.
Men at gøre det til en betingelse, at der skal mennesker tilbage til palæstinensiske selvstyreområder, der har lovligt ophold her, for den bistand, vi giver til palæstinensiske selvstyreområder, synes jeg er og bliver usmageligt.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Jens Rohde (V), 2000-11-01:
Jeg kan i hvert fald konstatere, at ud af den samlede aftale er det jo sådan en betragtelig økonomisk aftale.
Der vil nok være uenighed, hvis man spørger TV 2 og ministeren om, hvor god aftalen er i forhold til TV 2. Men vil ministeren virkelig mene, at der overhovedet ikke under nogen form - der er en licens og så denne her eftergivelse af gælden - at der ikke under nogen omstændigheder er tale om nogen form for kompensation?
Peter Skaarup (DF), 2000-11-01:
Jamen efter at de to første spørgere stillede spørgsmål, lagde jeg mærke til, at statsministeren begyndte at snakke om grundloven, men der var overhovedet ikke noget svar på, om man vil holde en folkeafstemning på baggrund af resultatet af Nicetraktatforhandlingerne.
Det er jo netop en bekræftelse på det, som var diskussionen under mangen et valgmøde op til EU-afstemningen, for mange på nejsiden sagde jo: Vi får ikke nogen folkeafstemning om Nicetraktaten, og derfor er det meget vigtigt, at man siger nej til spørgsmålet om en fælles mønt.
Statsministeren kan faktisk bekræfte her i dag, at det ikke ser ud til, at vi får en folkeafstemning.
Medmindre der bliver sagt noget andet lige om lidt, ser det ikke ud, som om der bliver en folkeafstemning omkring Nicetraktaten, til trods for at meget tyder på, at der er noget om flertalsafgørelser, der er noget om europæisk charter, der er noget omkring artikel 7 og en overvågningsmekanisme.
Altså det er en klar bekræftelse på de ting.
I den forbindelse vil jeg godt spørge statsministeren, om ikke det maner til eftertanke, at regeringen i den her sag har en meget lille folkelig opbakning?
Hverken SF, Enhedslisten, som er regeringens parlamentariske grundlag, eller 40 pct. af Socialdemokratiets vælgere bakker jo regeringen op i de her spørgsmål.
Det viser EU-folkeafstemningen meget klart.
Jens Rohde (V), 2000-11-01:
Jeg skal beklage; det er selvfølgelig korrekt, at det står sådan, at der er tale om en indefrysning.
Men én ting er, hvad Venstre har talt om i forhold til kompensation.
Vi har en kulturminister, som har talt om kompensation adskillige gange, som jeg redegjorde for i Folketinget onsdag den 25. oktober 2000 i den sidste spørgetime.
Og ministeren var før inde på, at forudsætningerne har ændret sig hele tiden.
Men der er dog i forhold til den aftale, som ministeren lagde op til, og den aftale, som er blevet en realitet nu mellem TV 2 og Kulturministeriet og forligspartierne, tale om en meget konkret forudsætningsændring. Føler ministeren ikke, at det ville være rimeligt, at man gik ind og prøvede at se på, hvilke resultater alt dette her har, og så justerede den økonomiske aftale i forhold til det - igen i respekt for borgernes penge?
Det er jo trods alt borgernes penge, som vi hiver op af lommerne.
Jan Trøjborg (S), 2000-11-01:
Der skal en dygtig pædagog til, men det gør det vist ikke alene, for der skal også nogle mennesker til, der ønsker at forstå svarene, hvis man skal have en dialog, der udmunder i noget konkret.
Jeg har prøvet at forklare, at der er tale om, at vi laver fornuftige aftaler med lande om - hvis vi kan komme af sted med det - at de skal tage deres borgere tilbage, der bliver afvist som asylansøgere.
Det er da meget fornuftigt.
Vi giver bistand til en række lande, for at de skal undgå at være flygtningeproducerende, det er meget fornuftigt.
Jeg synes, at det er ubehageligt og usmageligt, at hr. Peter Skaarup meget tydeligt her siger, at hvis ikke der rejser et antal herboende palæstinensere, som opholder sig her lovligt, tilbage til selvstyreområderne, så skal bistanden til selvstyreområderne skæres ned.
Det er jo konsekvensen.
Det synes jeg er usmageligt og ubehageligt.
Det er det, jeg kalder menneskehandel, og som jeg ikke bryder mig om.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2000-11-01:
Vi har ikke lavet sådan en krone til krone-beregning, men da vi gik i gang med det her arbejde med at forberede medieaftalen, har vi simpelt hen lavet en vurdering af den samlede økonomi både for TV 2 og Danmarks Radio.
Hvad betyder det, at vi liberaliserer sponsormulighederne på nogle punkter?
Hvad betyder de stærkt stigende priser på en række forskellige programmer?
Alt det er indgået i vores vurdering af, hvad den samlede licensstigning skulle være, og også, hvordan licensen skulle fordeles mellem TV 2 og Danmarks Radio.
Jens Rohde (V), 2000-11-01:
»Vil ministeren redegøre for baggrunden for medieaftalens punkt 14, hvor TV 2 fritages for renter og får henstand for afdrag på etableringslånet på 490 mio. kr. og driftslånet på 37 mio. kr.?«
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2000-11-01:
Ja, jeg beklager, hvis jeg er lidt forvirret, for dette spørgsmål drejer sig om indefrysningen af TV 2's lån.
Det er
det, vi forholder os til lige nu.
Og på det punkt er det sådan, at vi ganske enkelt viderefører den politik, der har været, siden at TV 2 blev etableret, og som partiet Venstre har været med til at bekræfte med den medieaftale, der blev indgået fra 1996 til 2000.
Forudsætningerne for licensen ændrer sig hele tiden, og det vil sige, at hvis vi skulle til at lave alle de her scenarier igen, ville det være alle forudsætninger, der med stor sandsynlighed var ændret, fordi der hele tiden kommer spillere på markedet, og der er nogle spillere, der trækker sig tilbage, osv. Så medmindre det er sådan, at man blandt aftalepartierne pludselig skulle mene, at nu er det nødvendigt at gå ind og lave nogle nye beregninger, agter jeg ikke at gøre det.
Og det vil sige, at jeg ikke kan gøre noget som helst, medmindre der er et flertal i Folketinget, der vil det.
Og der er et flertal i Folketinget, der står bag den medieaftale, der er lavet. Jeg fornam før en antydning af, at forligskredsen ikke skulle have været opmærksom på, hvad det var, man tog stilling til.
Nu kender jeg den forligskreds vældig godt, og jeg kender også ordførerne vældig godt.
Dem fører man ikke bag lyset; de ved udmærket, hvad det er, de tager stilling til.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-11-01:
Ministeren siger, at det egentlig er ligegyldigt, hvordan hun har tænkt tingene.
Sådan indledte ministeren sit svar til mig.
Men så må jeg jo sige, at når jeg stiller det her spørgsmål nu for sjette gang inden for to spørgetider, er det jo, fordi jeg ikke mener, det er ligegyldigt, hvordan ministeren har set tingene eller tænkt tingene.
Og derfor mener jeg altså, at ministeren bør give et svar på det meget enkle spørgsmål, om ikke ministeren kan bekræfte, at i hele det her tidsmæssige forløb, der har været, har det været ministerens opfattelse, at der var tale om en egentlig kompensation til TV 2 på de 60 mio. kr. Den tilstand har ministeren altså været i, og det har været ministerens opfattelse.
Kan ministeren ikke bare gå så langt som til at bekræfte det?
Er det virkelig så stort et problem for ministeren, som så siger: Det er egentlig ligegyldigt, hvordan jeg har tænkt tingene.
Nej, det er ikke ligegyldigt, hvordan ministeren har tænkt tingene - i hvert fald ikke i forhold til mig.
Jeg mener, det er vigtigt at få klarlagt, og derfor mener jeg, at ministeren bør svare på det her spørgsmål.
Peter Skaarup (DF), 2000-11-01:
Det, vi stille og roligt forsøger i Dansk Folkeparti, er at give regeringen nogle løsningsforslag på den store konflikt, som martrer det danske samfund i øjeblikket, nemlig at vi modtager mange flygtninge fra omverdenen, og at vi har store problemer med at få dem integreret - nogle løsningsforslag for at klare de opgaver, der ligger i forbindelse med det.
Regeringen har store problemer.
Man bruger oceaner af tid til planer om utilpassede unge osv., osv. Så siger vi: Jamen skulle vi da ikke for en gangs skyld prøve at gå den anden vej - i stedet for som i år, hvor vi modtager formentlig 9.500 asylsøgere, hvor vi får omkring 10.000 familiesammenførte, hvor udviklingen bare går i vildt tempo derudad?
den modsatte vej og så tilbagesende nogle af de borgere, som trods alt har et område, hvor de kan være, hvor der er nogenlunde fredeligt, og hvor vi giver noget udviklingsbistand i forvejen og derfor har muligheden for at lede de mennesker tilbage igen?
Det er dog en meget ydmyg og stille og rolig tankegang, og der er ingen grund til at sige, at det er modbydeligt, at det er forkert, og at det er hæsligt.
Afslutningsvis skal jeg spørge ministeren, om det overhovedet ikke vækker til eftertanke, at præcis det, ministeren hele tiden står og afviser her i Folketingets spørgetid, har ministeren og regeringen allerede gennemført i forhold til Somalia?
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2000-11-01:
Nu kan jeg ikke alle regnestykkerne, som KPMG lavede, men så vidt jeg husker, er det sådan, at det, KPMG havde regnet på i dét scenario, var et totalt børnereklameforbud, hvor man ganske enkelt forbød børnereklamer - men jeg er ikke sikker. Jeg vil gerne vende tilbage med et skriftlig svar på det.
I forhold til det, hr. Kristian Thulesen Dahl spørger om: Som jeg har sagt én gang, er det egentlig ligegyldigt, hvordan jeg har tænkt tingene.
Det, der har været vigtigt for mig i hele det her forløb, er at gøre mere i forhold til børn og unge.
Hvis man går kulturpolitikken igennem fra de sidste 3 år, vil man konstatere, at regeringen i stigende grad har satset på børn og unge.
Det har vi, fordi vi mener, at det er fantastisk vigtigt, at børn og unge får et solidt fundament i dansk sprog og dansk kultur ud fra den betragtning, at det er dem, der skal føre samfundet videre.
Så i al den lovgivning, vi laver for øjeblikket, er det sådan, at børn og unge altid er medtænkt.
Og da vi skulle lave medieaftalen, har det ligget mig
meget på sinde at være med til sikre, at vi rent faktisk gjorde mere for børn og unge, end vi har gjort tidligere.
Det vil sige, at det er en buket af tiltag.
Jeg håber, at det er tilstrækkeligt svar.
Jeg kan kun gøre rede for, hvordan jeg samlet set har vurderet situationen, når vi taler om kulturpolitikken for børn og unge.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-11-01:
Der var en bekræftelse, som jeg søgte at få i onsdags, da vi havde spørgetid om det her sidst, og som jeg ikke fik.
Og nu skal jeg til ministerens oplysning bare sige, at jeg har været hele debatten igennem i onsdags; jeg fik sådan set ikke svaret, selv om ministeren øjensynlig har troet, at jeg fik det.
Bekræftelsen, jeg søgte at få, var: Kan ministeren ikke bekræfte, at det har været ministerens opfattelse igennem hele det her tidsforløb, som vi har diskuteret, at der med de 60 mio. kr. var tale om en egentlig kompensation til TV 2, og at det først er efterfølgende, at ministeren er kommet i tanke om, at det var
der vist ikke, og har måttet revidere sin opfattelse af det ifølge det, som er oplyst over for os?