runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Søren Krarup (DF), 2006-03-21:
Da jeg så fru Elsebeth Gerner Nielsens bidrag i tillægsbetænkningen, håbede jeg, at hun var kommet på bedre tanker.
Men jeg forstår, at sådan som hun har samlet citater, har hun forberedt sig meget på netop at angribe Dansk Folkeparti i stedet for at gøre det, hun rettelig burde gøre på oppositionens vegne, nemlig undskylde SF’s optræden.
Men må jeg så sige, at de citater, hun trækker frem, jo er fuldstændig misvisende.
Det er uheldigt, det beklager hun selv, og det er ikke hende selv, der har skrevet det.
Det stammer fra en hjemmeside, hun ikke har ført kontrol med.
Hvad hr. Søren Espersens kritik af islam angår, er den meget rammende, og hvad det, ordføreren citerede mig for, angår, har jeg aldrig sagt, at det er lettere for en kristen asiat at få indfødsret.
Det har jeg nemlig aldrig sagt.
Jeg har sagt, at en kristen asiat vil have nemmere ved at blive integreret end en muslim.
Det er ubestrideligt, og her kommer vi til sagens kerne, som fru Elsebeth Gerner Nielsen selvfølgelig slet ikke forstår, nemlig forholdet mellem kristendom og islam.
Her kunne man godt ønske en tone, der var saglig og forholdt sig til, var jeg lige ved at sige, det teologiske indhold, i stedet for at man tror, man kun kan få sin vilje med skældsord.
Søren Krarup (DF), 2006-03-21:
De, der var til stede under andenbehandlingen af dette lovforslag, vil huske de dybt pinagtige scener, der foregik.
I betænkningsbidraget var der tale om en gemen bagvaskelse – jeg kan også sige en nedrig mistænkeliggørelse – af os, der stemmer for dette lovforslag.
Sprogets stærkeste, groveste og mest ubehagelige gloser blev brugt nedsættende om os.
Det var pinagtigt!
Derfor er det meget interessant at se, at i tillægsbetænkningen tager man behørig afstand fra det.
Jeg ser, at fru Elsebeth Gerner Nielsen fra Det Radikale Venstre beklager SF’s optræden, og jeg ser så sandelig, at SF selv beklager den.
Det er meget interessant, for det vil jo altså sige, at SF beklager med en henvisning til, at det var de 12 forfattere, de herrer Rifbjerg og Carsten Jensen og kompagni, der var de skyldige.
Jeg vil godt spørge, når vi nu står med denne tillægsbetænkning: Betyder SF’s undskyldninger og beklagelser, at de nu tager afstand fra de 12 forfattere?
Det ville være et sympatisk træk, som jeg ville hilse velkommen, og jeg synes, det ville være en højnelse af den ubehagelige tone i denne sag, som SF er et meget tydeligt eksempel på.
Irene Simonsen (V), 2006-03-21:
Ja, det er ganske rigtigt, at vi er i gang med tredje behandling af et lovforslag.
Under første behandling debatterer man forslaget som sådant og finder ud af, hvordan tingene hænger sammen, og om der skal stilles ændringsforslag.
Det gjorde vi til anden behandling, og så afgav SF et betænkningsbidrag, hvor man nok må sige, at tonen langtfra er køn.
Nu står vi så her og skal tredjebehandle forslaget.
Mellem anden og tredje behandling afgav SF et tillægsbetænkningsbidrag, og det er rent faktisk det, vi kan diskutere og debattere under en tredjebehandling.
Det er helt relevant at tage det op nu, for det er en del af det, der kommer frem, når vi skal diskutere lovforslaget.
Ole Sohn (SF), 2006-03-21:
For god ordens skyld vil jeg godt lige understrege, at det, jeg forholder mig til, sådan set er tredje behandling af L 93.
Jeg har ordet som spørger til Venstres ordfører, som har holdt en ordførertale, og derfor synes jeg, det er relevant, at fru Irene Simonsen svarer, når det er mig, der spørger.
Jeg synes, det er lidt interessant at få at vide, hvad det er, der er baggrunden for ønsket om at skabe dobbeltstandarder; baggrunden for ønsket om at føre en retorik, der gør, at man som tilflytter her til landet bestemt ikke føler, at man bliver modtaget med åbne arme, og heller ikke føler, at samfundet fører en integrationspolitik, som er båret af et ønske om at skabe reel integration, men som via erklæringer og bureaukrati snarere skaber indtryk af, at det var bedre, hvis man slet ikke var kommet.
Det skaber ikke en grundig, frugtbar og konstruktiv integrationspolitik.
Det er det, jeg har forsøgt at påpege, det var det, vi forsøgte at påpege under første behandling og anden behandling, og det er i øvrigt det, som SF sammen med Det Radikale Venstre og Enhedslisten har påpeget i vores fælles betænkningsbidrag.
Irene Simonsen (V), 2006-03-21:
Jeg må jo klart erkende, at på trods af politisk uenighed med hr. Ole Sohn er der én ting, jeg altid har beundret hr. Ole Sohn for, nemlig hans retorik og hans måde at kommunikere på, hvor han hele tiden forsøger at flytte fokus.
Det, der debatteres nu, er de to tunger, SF taler med, og jeg fik ikke noget svar på mit spørgsmål.
Angående lovforslaget her har jeg egentlig givet det svar, at jeg synes, det er et godt, gennemarbejdet lovforslag, som er med til at give både rettigheder og pligter til den gruppe udlændinge, som ikke er integreret i det danske samfund, så de fremover kan blive lukket ind i og blive en del af det fællesskab, vi alle sammen har gavn af.
Men jeg savner stadig væk at høre et svar fra hr. Ole Sohn på det, vi debatterer lige nu, nemlig at SF taler med to tunger.
Ole Sohn (SF), 2006-03-21:
Nu er det jo sådan, at som spørger til en ordfører kan man ikke svare på spørgsmål.
Det kan man først, når man får sin ordførertale, og det vil også ske.
Men jeg synes, det er lidt interessant, at Venstre harcelerer sådan over den debat, der foregår både om lovforslaget her og i det hele taget om integrationen i samfundet.
Jeg synes, Venstres ordfører skylder et svar til Enhedslistens ordfører, som jo netop påpeger de dobbeltstandarder, som regeringen forsøger at sætte.
Det er sådan set dem, der er med til at give indtryk af, at denne regering med støtte fra Dansk Folkeparti kun har ét formål, og at det bestemt ikke er at gøre det lettere at blive integreret og gøre det lettere for de folk, som kommer hertil, at føle sig velkomne.
Det er også det, der er med til at give debatten en sådan tone, at man en gang imellem har svært ved at forstå, hvad Venstre vil ud over at føre symbolpolitik til ære for sit vælgermæssige bagland frem for at føre en integrationspolitik, som virker åben og imødekommende over for nydanskerne.
Irene Simonsen (V), 2006-03-21:
Hvis det handler om forskellen på den debat, jeg forsøger at føre her uden at få et modsvar fra SF, er det jo sådan, at vi debatterede forslaget ved første behandling, og både her og under udvalgsarbejdet har Venstre klart tilkendegivet, at der var små flige i lovforslaget, der kunne blive bedre.
Det er jo netop det, vi har tre behandlinger til: Vi kan komme hinanden i møde og lytte til hinanden, og det har vi gjort, for hvis et lovforslag kan blive bedre set med Venstres øjne, er vi altid åbne for at ændre tingene, og det er også gjort.
Men grundlæggende er det et godt lovforslag, som endelig langt om længe ikke bare giver den gruppe udlændinge, som stadig ikke er integreret i det danske samfund, selv om de har været her i mange år, mulighed for at blive en del af fællesskabet, men også pligt til at blive det.
Morten Messerschmidt (DF), 2006-03-21:
Det er betagende at høre den bekymring, Det Radikale Venstre nærer for den danske im- og eksport.
Ordføreren henviser til jurister ude i verden, som åbenbart har langt større betydning end de danske vælgere, der jo har godkendt den udlændingepolitik, som Folketingets flertal fører.
Det er et kvindesyn, et menneskesyn, som aldrig før har eksisteret i Europa, men som vi nu har fået ind over Europa i kraft af den islamiske indvandring.
Her må der da også være nogle menneskerettighedsspørgsmål, som ordføreren burde bekymre sig over, for slet ikke at tale om det religionssyn, som er kommet ind over Europa i kraft af den islamiske indvandring.
Hvorfor gør ordføreren sig ikke nogen bekymringer over det, når man er så bekymret for menneskerettighedssituationen?
Hvorfor bekymrer ordføreren sig ikke over de gentagne angreb mod jøder, synagoger og jødiske kirkegårde rundtom i Europa, men taler ene og alene om den islamiske befolkningsgruppe, som åbenbart skal beskyttes?
Jeg forstår ikke, hvorfor der i menneskerettighedernes navn er denne vægtning af nogle interesser, men ikke af andre.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2006-03-21:
En af årsagerne til, at Det Radikale Venstre stemmer imod de integrationslovforslag, regeringen har fremsat, er, at de går på kompromis med nogle væsentlige værdier og nogle væsentlige rettigheder.
Tag f.eks. 300-timers-reglen, som indebærer, at et indvandrerægtepar, hvor begge har været på kontanthjælp i 2 år uden at have haft 300 timers arbejde, får frataget den ene kontanthjælp.
Hvem er det, der typisk vil miste kontanthjælpen?
Men desværre er det til gengæld regeringens politik, og derfor stemmer vi imod, fordi vi går ind for ligestilling og går ind for at sikre kvindernes rettigheder.
Morten Messerschmidt (DF), 2006-03-21:
Er det ikke et brud på menneskerettighederne, hvis man har den opfattelse, at jøder faktisk ikke skal have lov til at være nogen steder, men bare skal fordrives?
Og er det ikke et brud på menneskerettighederne, hvis man mener, at Koranen, hadith, sharia og andre dele af den religiøse dogmatik inden for islam skal stå over demokratiet?
Er det ikke synspunkter, som Det Radikale Venstre burde anfægte?
Er det ikke sådan, at værdier som ligestilling mellem kønnene, et sekulært retssamfund, retten til at tilhøre det trossamfund, man nu engang ønsker, uanset om man er jøde, buddhist eller kristen, osv.
Er det ikke korrekt, at disse elementer burde indtage en langt, langt større plads i ordførerens argumentation, og er det i virkeligheden ikke dybt, dybt besynderligt, at man som radikal menneskerettighedsdogmatiker beskytter denne gruppe?
Kan ordføreren pege på nogen anden befolkningsgruppe, der så konsekvent som den islamiske civilisation overtræder menneskerettighederne?
Ole Sohn (SF), 2006-03-21:
Jeg kan sådan set godt forstå, at fru Henriette Kjær er ærgerlig.
Det ville jeg også være, hvis jeg var konservativ.
Jeg kender mange konservative, også fra min opvækst, som bestemt ikke bryder sig om, at Det Konservative Folkeparti, som har været et meget agtværdigt borgerligt parti, og som har haft både holdninger og moral og også en forståelse for de sammenhænge, der er i samfundet, i den grad lader sig underkue af Dansk Folkepartis fuldstændig skingre retorik, som er med til at undergrave enhver mulighed for at lave en fornuftig integrationspolitik i Danmark, og som er med til at undergrave Danmarks anseelse internationalt.
Det forholder Det Konservative Folkeparti sig ikke til.
Jeg sagde det indledningsvis, vi har skrevet det i betænkningsbidraget, og jeg gentager det gerne her: Lovforslaget er primært et udtryk for symbolpolitik.
Der er ikke afsat ressourcer til, at man kan underbygge en ordentlig og bedre integrationspolitik.
Derfor er det, der står der tilbage, retorikken.
Det er, at man skal lave erklæringer, man skal lave standarder, folk skal underskrive ditten og datten.
Det er symbolpolitik.
Til ære for dem, der kommer til landet?
Næh, til ære for Dansk Folkepartis bagland.
Henriette Kjær (KF), 2006-03-21:
Det er jo noget underligt noget, at man ikke under en første behandling, hvor vi har den store debat, kan gå op og forholde sig til de forslag, der er indeholdt i et lovforslag.
Jeg har selvfølgelig læst betænkningsbidraget, hvor jeg kan se noget af det, SF mener, uden at man går helt ned i substansen.
Men jeg vil da godt spørge hr. Ole Sohn, hvad der sådan særlig ligger af symbolpolitik i, at man nu laver en integrationskontrakt, hvor kommunen skal overholde en række ting, som de skal gøre i forbindelse med den flygtning eller indvandrer, der er kommet til Danmark, og den person omvendt selv skal leve op til en række ting.
Hvor ligger det symbolske i det?
Det er da ren og skær integration.
Det er handling, hvor man nu forpligter kommunen og man forpligter det enkelte menneske.
Jeg synes, det er helt utroligt, at vi så skal høre på det her, der ikke har noget som helst med noget at gøre.
Egentlig er jeg træt af, at det er SF, vi skal stå og diskutere med her, for som jeg sagde, har jeg afskrevet SF.
Det, der egentlig ærgrer mig i dag, er, at Socialdemokraterne ikke er med i det her forlig.
Ole Sohn (SF), 2006-03-21:
Hvis fru Henriette Kjær havde læst betænkningsbidraget afgivet af Udvalget for Udlændinge- og Integrationspolitik den 21. februar 2006, ville fru Henriette Kjær meget klart finde frem til, hvad der egentlig er baggrunden for, at SF og den øvrige del af oppositionen, Det Radikale Venstre og Enhedslisten, kritiserer lovforslaget.
Det gør vi bl.a., fordi der er tale om dobbeltstandarder, og fordi der er tale om symbolpolitik.
Det er sådan set skitseret ganske præcist.
Til gengæld har vi ikke rigtig hørt, hvor det lige er, man mener forslaget vil være med til at skabe et godt grundlag for at få flere med på holdet.
Når vi forholder os meget til den tone, der er i debatten, er det, fordi den er helt afgørende, det er jo den, der smitter af ude i samfundet.
At forestille sig, at den debat, vi har her i Folketingssalen, alene er til glæde for de 179, som er medlemmer, eller for det mindretal, der er til stede i salen, er ikke i overensstemmelse med virkeligheden.
Det, vi siger, og det, regeringen og Dansk Folkeparti, som jo som et hele de facto danner en flertalsregering, siger, har betydning for, hvordan folk agerer ude på de enkelte arbejdspladser.
Henriette Kjær (KF), 2006-03-21:
Hr. Ole Sohn kommer med sådan et slet skjult angreb på mig som konservativ, fordi jeg ikke har været heroppe og forsvare mine synspunkter, som hr. Ole Sohn sagde.
Jeg kan da undre mig over, at SF ikke brugte sin taletid, da vi havde førstebehandlingen, til at sige, hvad SF egentlig mente om det her forslag.
Og jeg må sige, at på den baggrund har jeg sådan set afskrevet SF som værende et parti, der vil integration.
Det vil man jo ikke.
Man går ikke ind i substansdrøftelser, man begynder at diskutere tonen i debatten i stedet for at diskutere, hvad en god integration er.
Men det, jeg vil spørge hr. Ole Sohn om, er, hvad SF og hr. Ole Sohn mente med, at vi med det her forslag gør det legitimt at tale ned til udlændinge i Danmark og forhåne udlændinge i Danmark.
Det her går ud på, at man gensidigt forpligter hinanden til god integration.
Ole Sohn (SF), 2006-03-21:
Jeg ved ikke, hvordan man taler med to tunger.
Jeg ved, at man kan sige ét eller man kan sige noget andet.
Det, der er en kendsgerning, er, at de 12 forfattere har skrevet et debatindlæg, som vi har brugt i forbindelse med at beskrive tonen i indvandrerdebatten, og i øvrigt må man sige efter debatten i dag, at de meget præcist har ramt tonen i indvandrerdebatten.
Det gøres så til, at man skal kunne komme med eksempler på folk, der bliver udvist.
Ser fru Irene Simonsen da ikke tv?
Læser fru Irene Simonsen da ikke aviser og ser, hvordan vi har den ene udvisningssag efter den anden, ulykkelige familier, der bliver splittet, eller familier, som bliver truet med at blive sendt tilbage.
Der er f.eks. en kristen familie, som bliver truet med at blive sendt tilbage til Afghanistan, hvor de har sharialovgivning, og hvor de er i gang med at dømme en kristen til døden.
Hvis ikke det var, fordi vedkommende smuglede sig selv til Norge, så ville vedkommende være udvist til Afghanistan.
Så der er da eksempler nok.
Vi har ikke brugt dem, for de har sådan set ikke noget med lovforslaget at gøre, men vi har brugt de 12 forfatteres debatindlæg til at give en beskrivelse af, hvordan tonen er.
Irene Simonsen (V), 2006-03-21:
Selv om denne debat måske for de seere, der sidder og ser på, giver anledning til at spørge, hvad det dog er, vi snakker om, og om vi ikke bare kører rundt i det samme, så må jeg sige, at jeg nu har fået klarhed over, hvad det er, SF mener.
Med lovgivningen som våben splitter vi familier ad, skiller forældre fra børn, mænd fra hustruer og sender politisk forfulgte i armene på deres forfølgere – en fremfærd, der i sin administrative, rationelle umenneskelighed har mindelser om den behandling, de tyske jøder blev udsat for, da de af det danske Justitsministerium blev sendt tilbage til det nazistiske Tyskland i 1930’erne.
« Det eneste, jeg så hører hr. Ole Sohn undskylde, er, at man har citeret 12 forfattere uden at skrive, at man har citeret dem.
Ergo mener man, at det her er god tone.
Så er det, jeg godt kunne stille nogle spørgsmål.
Når hr. Kamal Qureshi i dag går ud og siger noget andet end det, der står her, så tales der med to tunger, men nu er jeg klar over, at det er to tunger, jeg skal høre.
Ole Sohn (SF), 2006-03-21:
Der er sådan set ikke noget at komme efter.
Det er foregået fuldstændig efter bogen.
Vi har gjort det, at vi har konstateret, at vi har leveret et betænkningsbidrag, hvor der ikke var citationstegn, hvoraf det klart fremgik, at der var tale om et citat fra 12 navngivne forfatteres bidrag til at belyse tonen i indvandrerdebatten.
Det bidrag har vi brugt, det står vi ved, men vi har naturligvis beklaget, at vi ikke har citationstegn rundt om teksten, og derfor har vi skrevet det i betænkningsbidraget hertil.
Sådan er det, mere kan der ikke siges om den sag.
Jeg har sådan set heller ikke nogen konkrete citater fra Irene Simonsen.
Men jeg vil godt gøre opmærksom på, at når man gør det til et omdrejningspunkt i lovforslaget her, at folk skal underskrive en erklæring og den efterhånden får karakter sådan af en trosbekendelse – man har godt nok ændret det første udkast, fordi man fandt ud af, at det var i strid med lovgivningen – for folk, der kommer til landet, er det da at lave en forskelsbehandling mellem dem og os gammeldanskere.
Jeg forstår bare ikke tankegangen hos Venstre, og det er sådan set det, jeg efterlyser.
Irene Simonsen (V), 2006-03-21:
Jeg vil gerne prøve at vende tilbage til det, vi egentlig skulle diskutere, nemlig de betænkningsbidrag, der er afgivet.
Jeg har fuld forståelse for – og sådan er det – at vi har forskellige måder at se på, hvordan man skal integrere udlændinge, men hvis hr. Ole Sohn og jeg satte os ned og talte om, hvad vores syn på udlændinge er, så tror jeg, vi ville have nøjagtig det samme syn.
Hvis hr. Ole Sohn kan finde nogle udtalelser frem, som jeg er kommet med, der på nogen måde tangerer, at jeg stigmatiserer en bestemt gruppe, så skal han have lov at komme med dem, for jeg ved, det er langtfra, hvad jeg har gjort, og det er langtfra, hvad jeg mener.
Men jeg mener, at vi var kommet til et sted, hvor vi var nødt til nu at gøre en forskel og tage nogle nye metoder i brug, sådan at der bliver en mulighed for, at de ikke hænger fast i vores systemer, men bliver en del af vores fællesskab.
Ole Sohn (SF), 2006-03-21:
Jamen vi bliver ved, og vi bliver ved.
Jeg medgiver også gerne Dansk Folkeparti og hr. Søren Krarup, at det er Dansk Folkeparti, der angiver retningen i dansk integrationspolitik og i dansk udlændingepolitik, og det er sådan set det, vi anklager Venstre for at følge.
Jeg synes, det er helt fair, og jeg synes, det er helt fint, at hr. Søren Krarup klandrer oppositionen og undertegnede for at have den holdning, vi har.
Det er jo sådan set et led i ikke alene at have ytringsfrihed, men også at have meningsforskellighed.
Det er sådan set det, der er forudsætningen for, at vælgerne kan tage stilling.
At vi alle sammen aflægger ed på grundloven, er en naturlighed, for ellers sad vi ikke her i salen, men det indebærer jo ikke, at vi skal have den samme holdning til, have den samme politik om, hvordan vi skal behandle etniske minoriteter.
Jeg mener bestemt ikke, det er særlig dansk at have en dobbeltstandard for den måde, vi fører integrationspolitik på, snarere tværtimod.
Søren Krarup (DF), 2006-03-21:
Det er et systemskifte, der er en lykke for landet, en befrielse for det menige Danmark fra den undertrykkelse af en mediemagt, som man havde oplevet i 20 år, hvor det almindelige Danmark jo altid var racistisk, fremmedhadende og besat af indre svinehunde.
Gud ske tak og lov har de 10.000, de 20.000, de 100.000 læserbreve sat de gamle magthavere fra styret, sådan at der nu faktisk er mulighed for at lægge en linje, der tager hensyn til det almindelige danske folk.
Så vil jeg lige sige: Det er ikke udtryk for negativitet, det er udtryk for positivitet, det er udtryk for kærlighed til dem, man til syvende og sidst også som dansk politiker er ansvarlig over for, nemlig det menige danske folk.
Det er ikke tilfældigt, at hr. Ole Sohn aflægger ed på den danske grundlov, når han bliver valgt til Folketinget.
Dermed er sagt, at det er det danske folk, der er hans opgave.
Det er det, som regeringen og Dansk Folkeparti lever op til, og det er det, som en kulturradikalisme, der pr. definition har foragtet almindelige danskere, raser over.
Derfor anlægger de en tone, der er så ubehagelig, som man oplever den hos de 12 forfattere, som jeg dog håbede SF ville have taget klart afstand fra.
Ole Sohn (SF), 2006-03-21:
Nu håber jeg, at det her bliver sagt til en endnu mere lukket forsamling end tidligere, hvor jeg kom til at rose hr. Uffe Ellemann-Jensen.
Jeg er faktisk også i den situation, at jeg må indlede med at give hr. Søren Krarup ret.
Det er, som hr. Søren Krarup sagde, ikke oppositionen, der angiver tonen i indvandrerdebatten.
Nej, jeg giver spørgeren fuldstændig ret i, det er Dansk Folkeparti, der angiver tonen i indvandrerdebatten.
Det er sådan set det, der er det helt afgørende problem.
Når vi har beklaget, hvad vi i øvrigt også har skrevet, så jeg kan slet ikke forstå debatten om, at der ikke var sat citationstegn om indlægget fra de 12 forfattere, for det er selvfølgelig, hvad man bør gøre som et ordentligt menneske.
Og det har vi også erkendt, og det har vi rettet.
De har skrevet et debatindlæg.
Vi har brugt det for at skitsere den tone, der er i indvandrerdebatten generelt, og det er til fulde blevet bekræftet, til fulde blevet bekræftet af den debat, vi har haft her i dag.
At de så har skrevet det i en større offentlig sammenhæng, kan være, hvad det være vil, men jeg har ikke noget grundlag for og ønsker ikke at tage afstand fra, at de 12 forfattere giver udtryk for, hvordan de opfatter tonen i indvandrerdebatten.
Jeg synes, at hr. Søren Krarup og hr. Langballe glimrende har demonstreret i debatterne her i Folketinget, at der er en negativ tone, som er med til at miskreditere muligheden for en ordentlig integrationspolitik i Danmark.
Søren Krarup (DF), 2006-03-21:
Situationen i Danmark i dag er jo præget af, at oppositionen med hjælp af den politiske korrekthed, dvs. magthaverne i medier og offentlighed, fører en bevidst hetz imod regeringen og imod Dansk Folkeparti.
Og det hænger naturligvis sammen med, at oppositionen, medierne, er magtesløse.
Det er ikke dem, der angiver tonen.
Det er os andre, der gudskelov har mulighed for at lægge en linje, der tager hensyn til det, der skete i 2001, dvs. at respektere det menige folk.
Og det er alt, der kan bruges.
F.eks. hr. Jesper Langballes tale om, at islam er en ny pest over Europa.
Det bliver så ensbetydende med, at han har hengivet sig til grove ord.
Men det, jeg lige vil sige i den korte tid, jeg har, er, at jeg spurgte hr. Ole Sohn, for hr. Kamal Qureshi, ordføreren, var ikke til stede, at når man tog afstand fra sit eget indlæg i betænkningsbidraget, så var det jo ikke kun, fordi der ikke stod citationstegn.
Så spurgte jeg: Er det ensbetydende med, at man vil lægge en nødvendig afstand til disse hetzende, underlødige forfattere, der ødelægger debatten og tonen i landet?
Og jeg har ikke fået noget svar.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2006-03-21:
Det, der er interessant, er jo, at netop fordi man så går op og kritiserer det, tages det som et udtryk for, at man generelt er imod alt, hvad der hedder eksempelvis frihedsrettigheder eller imod eksempelvis ytringsfriheden.
Det, der er afgørende, er jo, at vi er meget klare i mælet, når det drejer sig om de værdier, der er grundlaget for det danske samfund, og det er derfor, Det Radikale Venstre har gjort det, vi overhovedet kan, for at få belyst, hvad konsekvenserne af den danske udlændingelovgivning er, ved at holde fast i de værdier, der er udgangspunkt for det moderne demokratiske samfund.
Og det er jo f.eks., at vi behandler mindretal ordentligt, at vi understøtter etnisk ligestilling, hvor vi kan.
Når vi stemmer imod lovforslagene i dag, er det, fordi de efter vores opfattelse på ingen måde fremmer den etniske ligestilling eller for den sags skyld fremmer ligestilling mellem kønnene.