Morten Helveg Petersen (RV), 2000-12-13:
Jeg skal starte med at sige, at Det Radikale Venstre selvfølgelig stemmer for finansloven.
Vi stemmer for de af finansministeren stillede ændringsforslag.
Jeg vil starte med at sige tillykke til finansministeren for med stor snilde endnu en gang at have fået en finanslov i hus, store dele sammen med SF og Enhedslisten, og andet strikket sammen med SF og CD.
med V og K på arbejdsmarkedsområdet; vi har brudt AF's monopol med hensyn til jobformidling. Alt sammen bærer det jo præg af en regering, der er i stand til at manøvrere.
I modsætning til, hvad mange kritikere har haft travlt med at fremhæve, at en mindretalsregering som den nuværende skulle have haft svært ved at manøvrere, ja, så kan man vel hurtigt mane det i jorden og nå til enighed om - håber jeg - at den her regering i hvert fald langtfra er handlingslammet.
Fra radikal side finder vi, at der er en masse god fremtidsmusik i finansloven.
Vi har selvfølgelig hæftet os særligt ved det, der sker på uddannelsesområdet, hvor finansloven faktisk giver det største løft i nyere tid på dette område.
Og fra radikal side glæder vi os over, at der sker
et stort løft på dette område: Uddannelserne styrkes med 270 mio. kr. om året i 2002-2004. Hvad angår forskning bliver der 210 mio. kr. i 2001 og 150 mio. kr. i 2002-2004.
Dertil kommer tværgående forskergrupper, der skal samarbejde på tværs af fag og institutioner og sektorer, mellem offentligt og privat - rigtig fornuftige initiativer.
Når jeg siger, at der er fremtidsmusik i den, så er det jo, fordi her beskæftiger vi os med vidensøkonomien.
I finansloven indgår også, at vi sænker selskabsskatten, der indgår også, at vi satser på regeringens erhvervsstrategi og i det hele taget søger at fremme initiativer, der kan føre Danmark ind i videnssamfundet.
Det er en sag, vi har diskuteret i årevis i Folketinget.
Det bliver nu til virkelighed, i al ubeskedenhed, fordi Det Radikale Venstre har været med til at sætte det på dagsordenen.
Vi finder, at finansloven i øvrigt også er rigtig god på kulturområdet med hjælp til en række statslige institutioner og igen et stærkt fokus på kulturen.
Der har også lige været en vending på det her med jordskatterne, og jeg skal selvfølgelig skynde mig at tage kraftig afstand fra tidligere fremførte udtalelser om, at Det Radikale Venstre ikke skulle have magt, som det har agt på dette område.
Selvfølgelig har vi det.
At vi gør, som vi gør, vedrørende jordskatterne, skyldes selvfølgelig et godt forlig med gode samarbejdspartnere, og det kunne partiet Venstre også lære af i denne her sammenhæng.
Så vi finder, at der er god fremtidsmusik i finansloven.
Vi finder, at finansloven er en glimrende fortsættelse af den linje, som regeringen har på den økonomiske politik generelt, og som gør, at vi faktisk opnår en række gode og fornuftige resultater.
Lad mig nævne et par stykker: De offentlige finanser - overskuddet på de samlede offentlige finanser: 34 mia. kr. i 2000, 37,7 i 2001.
I 2002 forventer vi et overskud på den offentlige saldo på over 35 mia. kr. Det er faktisk flot.
Statens finanser
Det er en opjustering på 15 mia. kr. siden skønnet i august.
Det er faktisk flot.
Gælden: Statsgælden forventes at falde fra 49 pct. af BNP i 1998 til 38 pct. i 2001. Det er faktisk også flot, og det er faktisk noget, der peger fremad, om noget.
Dertil kommer så resultatet omkring bekæmpelse af ledigheden.
Ledigheden regner vi med udgør 150.000 personer i denne her periode.
Lad mig minde om, at i 1992 var ledigheden på langt over 300.000.
Det er faktisk flot.
Betalingsbalancen
: Overskud på de løbende poster i år 2000: 29 mia. kr. I år 2001: 34 mia. kr. 36,5 mia. kr. i år 2002.
Det er faktisk også ret flot.
Jeg skal gemme den store, principielle debat til i morgen.
Diskussionen om, hvordan vi holder fast i at køre videre ud ad tangenterne med at opnå de her resultater, er jo fantastisk central, men lad os gemme den til i morgen.
Fra radikal side finder vi, at det her finanslovforslag er fornuftigt og ansvarligt, og det er helt i forlængelse af radikal politik.
Lad mig vende opmærksomheden mod de konkrete ændringsforslag.
Vi har haft en lang diskussion om sundhedssektoren, sundhedsområdet.
Vi finder, at det af oppositionen fremsatte forslag om 1,5 mia. kr. ekstra til sundhedssektoren er mangelfuldt, for nu at sige det pænt.
Vi tilfører midler til sundhedssektoren i kraft af amtsaftaler, som giver en økonomisk indsprøjtning, som vel stort set er uden sidestykke.
I debatten hidtil har der indgået - ikke med nok vægt, men det bør indgå - at den her mangel på læger og sygeplejersker, som vi har i øjeblikket, er en hæmsko og et utrolig stort problem, som vi er nødt til at hanke op i.
Det gør vi heldigvis også fra regeringens side.
Det synes vi, der er fornuft i set med radikale briller, men det betyder alt sammen, at der er øvre grænser for, hvor mange penge man kan smide ind i sektoren, uden at det giver kapacitetsproblemer.
Der finder vi heller ikke, at ændringsforslaget om yderligere 1,5 mia. kr. er særlig fornuftigt.
Vi har også haft en diskussion omkring »pengene følger patienten«.
Det er ikke nogen hemmelighed, at vi fra radikal side ikke har så stor tiltro til det princip, til den mekanisme, som man har særligt fra Venstres side.
Hvad angår finansieringen, er det eneste konkrete, vi egentlig har set, spørgsmålet om at skære i ulandsbistanden.
Og det giver sig selv i forlængelse af den diskussion, vi har haft tidligere på dagen, at det ikke er radikal politik, at de svageste på kloden skal finansiere de udgifter, man ellers måtte komme med i en finanslovsammenhæng.
Det er den eneste konkrete besparelse.
De øvrige besparelsesforslag - nogle af dem har også været nævnt -
er eksempelvis øget udbud, der skulle give 600 mio. kr. Fra radikal side vil jeg godt sige, at vi ikke har
nogen principiel modstand mod udbud.
Vi synes, der kan være fornuft i udbud og udlicitering, men det er da illusorisk at tro, at man kan hive 600 mio. kr. hjem på den mekanisme i 2001.
Vi er med på diskussionen.
Der er i øvrigt også tiltag i regeringens erhvervsstrategi, der fremmer processen omkring udbud og udlicitering, men at foregøgle, at det er en reel finansiering, der skaffer 600 mio. kr. i forbindelse med en finanslovaftale, synes jeg altså ikke er rimeligt.
Der er stillet ændringsforslag om besparelser i form af produktivitet på yderligere 1 pct.
Igen er spørgsmålet: Hvordan skal det kunne nås?
Der er spørgsmålet omkring reserver, der skal bringes ned til nul.
Er det nu også så klogt i lyset af de finansieringstiltag, som pludselig kan dukke op?
Hvis man skal overføre til almindelig, snusfornuftig husholdningsøkonomi, er det så klogt at køre reserverne helt ned til nul
, hvis nu der skulle opstå uforudsete udgifter?
Vi synes det ikke fra radikal side.
Og vi synes i hvert fald ikke, at det bibringer til indtrykket af en opposition, der stiller ændringsforslag, som virkelig er udtryk for reelle besparelser.
Derfor er vi glade for at kunne sige, at vi selvfølgelig støtter det finanslovforslag, som regeringen har fremsat, og de af finansministeren stillede ændringsforslag.