runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Frank Jensen (S), 2004-10-07:
Socialdemokratiet anerkender fuldt ud, at får vi større og mere robuste kommuner, så kan de løse de opgaver, de allerede har, på mere kvalificeret vis og kvalitetssikre dem i fremtiden, og man kan også overføre nye opgaver til mere robuste kommuner.
Nu skal vi hele tiden huske på, at formålet jo var, at de meget små kommuner, vi har, skulle lægge sig sammen, så vi fik nogle mere robuste enheder.
Det var ikke et mål, at alle kommuner skulle være endnu større.
Udgangspunktet var jo også fra kommissionens side i de modeller, de har lagt op til, at vi talte om enten den store kommunemodel eller den store regionsmodel, det var kommunestørrelser på mellem 20.000 og 30.000 indbyggere.
Men man kan jo godt se, at processen derude i det åbne land er gået meget videre.
Men Socialdemokratiet anerkender, at større kommuner kan løse de opgaver, de allerede har i dag, bedre, og også løse fremtidige opgaver, som vi kan overføre til dem.
Men vi kan ikke, som regeringen lægger op til i den aftale, man laver med Dansk Folkeparti, fra den 1. januar 2007 bare lave en total opgaveoverførsel uden at have sikkerhed for, at de kan løse opgaverne.
Det er derfor, vi fastholder de fire elementer, som jeg nævnte lige før i svaret til hr. Thulesen Dahl.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2004-10-07:
Et af punkterne var altså, at vi ikke skal ud i mosen.
Det er vi sådan set enige om.
Det skal vi ikke, så det kan vi støtte.
Så er der nogle andre punkter, vi har lidt sværere ved at støtte, og det er bl.a. de punkter, som jo vil tømme kommunerne for opgaver.
Hr. Frank Jensen har jo tidligere på dagen argumenteret for nødvendigheden af større kommuner.
Hvordan tror hr. Frank Jensen det vil være for de her kommunale repræsentanter, der arbejder med de her spørgsmål – måske har man haft folkeafstemninger i kommunen, der godkender, at man nu lægger sig sammen og bliver en meget større kommune – hvis de forudsætninger, man gør det på, helt afgørende bliver ændret?
Vil hr. Frank Jensen så også anerkende, at det vil være helt naturligt, at de kommuner så siger, at de ikke vil lægge sig sammen, men blive ved med at være mindre kommuner, hvilket hr. Frank Jensen i bund og grund slet ikke ønsker?
Frank Jensen (S), 2004-10-07:
Der er fire områder, som er helt afgørende for Socialdemokratiet.
Det første er, at vi, inden man søsætter en helt ny finansieringsreform på sundhedsområdet, som allermest minder om det, der kører i Norge, har sikkerhed for, at vi ikke søsætter en så stor reform af finansieringen af sundhedssystemet, som fører os ud i mosen, og som gør, at vi får den situation, som man i hvert fald advarer kraftigt imod i Norge, og som man også kan se eksempler på i Frankrig.
Det er det ene.
Der skal et langt bedre analytisk grundlag til.
Noget af det har vi fra Kim Møller Petersen-rapporten, men han har jo også som den tidligere ekspert, han var for regeringen, advaret kraftigt imod den model, som regeringen har valgt.
Vi mener, ligesom den konservative miljøminister, som var inde på det, da hun tiltrådte, at vi er nødt til at genetablere et armslængdeprincip på miljøområdet.
Det tredje område er, at Socialdemokratiet vil have sikkerhed for, at arbejdsmarkedspolitikken fortsat har en national forankring både i forhold til at sikre ansvaret for en høj beskæftigelse og også i forhold til økonomien.
Endelig er det fjerde område, at Socialdemokratiet er stærkt optaget af, at de sociale institutioner, vi i dag har for børn og unge handicappede, fastholdes på regionalt niveau.
Vi vil ikke tømme de institutioner, som giver det specialiserede tilbud til børn med alvorlige handicap.
Det er de fire alvorligste angrebspunkter, som Socialdemokratiet har imod den aftale, der er lavet med Dansk Folkeparti.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2004-10-07:
Tak for det.
Der er jo mulighed for at stille spørgsmål til dem, der tager ordet i anden runde.
Det er jo strukturreformen, som jeg synes spøger hele tiden, hvor hr. Frank Jensen åbenbart har en eller anden erindring om, hvorfor han nu ikke endte med at være med blandt forligspartierne.
Det kan man jo så diskutere i årevis, men det er jo ikke sikkert, at vi når helt den samme forståelse af det.
Det, jeg godt kunne tænke mig, var at vende det lidt rundt og tale om fremtiden.
Det er dog nok så interessant, hvad det er, hr. Frank Jensen egentlig går og pønser på, i forhold til at Socialdemokratiet jo siger, at man vil lave strukturreformen om.
Nu ser det jo ikke ud til med statsministerens svar på anmodningen i forslaget til vedtagelse, at der bliver folketingsvalg lige nu.
Hvis nu der så kommer folketingsvalg på et eller andet tidspunkt, når vi i foråret har haft behandlingen af de her lovforslag, hvad er det så helt præcis, hr. Frank Jensen forestiller sig at Socialdemokratiet vil lave om i strukturreformen?
Ja, hvis hr. Frank Jensen lige har tid til at blive på talerstolen.
Holger K. Nielsen (SF), 2004-10-07:
Jo, naturligvis skal vi da have nogle livlige debatter her i Folketinget, og jeg sagde da også, at jeg syntes, det ud fra nogle polemiske og retoriske forudsætninger var en glimrende tale, som blev holdt af statsministeren.
Men det er ikke det.
Det er da bare det, at han så samtidig går uden om at diskutere, hvad jeg opfatter som reelle problemer.
Det bliver bare sådan en polemik omkring noget fnidder mellem S og R.
Ja, der er fnidder mellem S og R, men det er der da også i regeringen.
Enhver, der så filmen »Fogh bag facaden«, ved da, at der også er fnidder mellem Venstre og De Konservative, og det har der været hele tiden.
Sådan er det, men det er da ikke noget, synes jeg, særlig sagligt grundlag at diskutere på, at man tager udgangspunkt i det, i stedet for at man forholder sig til den virkelighed, der er udenfor.
Så ud fra de præmisser, der er her i Folketinget, og der er jo et klart flertal for regeringen, og Dansk Folkeparti støtter jo alt, kan man jo komme igennem med hvad som helst.
Men jeg tror altså bare ikke, det er klogt.
De synes bare, det er for meget.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-10-07:
Lad mig sige, at nu er det jo meget svært her på stående fod, hvor jeg ikke har de papirer hos mig, at gå ind i en teknisk diskussion med hr. Svend Auken.
Men hvis jeg ikke tager meget fejl, må der i de tal være inkluderet, at der blev flyttet nogle penge fra Miljøministeriet til Udenrigsministeriet – jo, den internationale miljøbistand blev ressortmæssigt flyttet fra Miljøministeriet til Udenrigsministeriet, og medmindre jeg bliver belært om noget andet, når jeg ser papirerne, må jeg i hvert fald antage, at et tal af den størrelsesorden også dækker over, at der bare er blevet flyttet nogle penge over til et andet ministerium, og så giver det jo ikke et fair billede af, hvad der reelt er sket.
Men alle disse teknikaliteter kan vi jo altid slås om i andre sammenhænge.
Lad mig bare slå fast: Vi har ikke på noget tidspunkt bestridt, at vi som led i arbejdet på at skaffe penge til en række centrale velfærdsområder har foretaget en omprioritering, hvor der er skåret på nogle områder i Miljøministeriet, hvor vi mente, at vi ikke fik nok miljø for pengene.
Svend Auken (S), 2004-10-07:
Jeg er glad for, at statsministeren ikke bestrider den tidligere miljøministers oplysninger til offentligheden om, at bevillingerne ikke steg fra 1992 til 2001.
Det er jeg glad for, og det ville jeg ønske at statsministeren også huskede at gøre uden for denne sal.
Med hensyn til tallet 3,5 mia. kr. stammer de fra svaret, som miljøministeren har afgivet på spørgsmål nr. S 5585: »Fra 2001 til finanslovforslaget for 2005 er den akkumulerede tilpasning ...«
– det er jo et fint ord –
»... af Miljøministeriets totale bevillingsramme på minus 3,5 mia. kr.«
Det er altså miljøministerens tal.
Der er et begreb, der hedder selskabstømning, og der burde også være et begreb, der hed ministerietømning, for det er det, statsministeren og hans regering har gjort.
Man har tømt Miljøministeriet for en masse dygtige medarbejdere og sat en masse fornuftige projekter i stå.
Folk, der har deres gang her, fortæller om, hvordan gangene ligger øde hen, og mindes de ord, der står i begyndelsen af Det Gamle Testamente: Tohu vabohu – der var øde og tomt!
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-10-07:
Som det er svaret flere gange fra regeringens side, anerkender vi ikke, at der er skåret 3,5 mia. kr. Men vi anerkender, at vi har skåret på Miljøministeriets budget, og det har jeg heller ikke bestridt i dag.
Der kom en ny regering, og den ønskede at ændre kursen.
Det har vi også gjort, og nu er vi så, om jeg så må sige, gået ind i en ny fase, hvor vi ønsker at prioritere en række grønne projekter og en række naturprojekter, og man kan altså godt foretage omprioriteringer på statsbudgetterne, også på Miljøministeriets budget, uden at det rammer nogen eller noget i naturen.
Det er, som om Socialdemokratiet mener, at miljøpolitik og graden af miljøbevidsthed skal måles alene på én eneste ting, nemlig hvor store bevillinger man er parat til at give til området.
Men miljøpolitik er altså mange andre ting, og nu bevilger vi faktisk i de kommende år ekstra beløb til etablering af en række naturprojekter, og det synes jeg hr. Svend Auken burde glæde sig over.
Svend Auken (S), 2004-10-07:
Det er rigtigt, at miljøindsatsen under den tidligere regering voksede, og det gjorde den på to punkter: Med hensyn til miljøbistanden til ulandene og Østlandene og med hensyn til at tilbagebetale CO2-skatten til virksomhederne, hvis de gennemførte effektiviseringer på energiområdet.
Begge de ordninger er enten afviklet eller forsvundet under den nuværende regering.
Men bortset fra de to områder skete der ingen forøgelse af bevillingerne på miljøområdet, hverken til personale eller til almindelig drift, i de 9 år, den tidligere regering sad.
Det er fremgået offentligt, det har miljøministeren svaret, og det er på den baggrund ufatteligt, at statsministeren i dag kan sige, at på et i øvrigt meget lille budget gør 3,5 mia. kr. ingen forskel.
Jeg kan godt forstå, at han kun vil tale med fisk, fugle og frøer, for de kan ikke tage til genmæle.
Men alle andre, der har forstand på de ting, kan se, hvad der er sket, nemlig en voldsom nedtoning af miljøpolitikken under den nuværende regering.
3,5 mia. kr. eller 30 pct. er bevillingerne faldet, til trods for at de ikke voksede med hensyn til den almindelige drift og personale i hele perioden, siden Poul Schlüter var statsminister.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-10-07:
Jeg må altså tage afstand fra hr. Bjarne Laustsens påstand om, at vi skulle have til hensigt, at nogen skal fryses ud.
Vi har gjort det klart nu mange gange, at medarbejderne følger med opgaverne, og det følger af ganske bestemte regler.
Vi har kun en interesse i, at disse medarbejdere følger med opgaven, for opgaven skal stadig løses, og derfor synes jeg altså ikke, det er fair, at man fra oppositionens side prøver at skabe al den utryghed og al den usikkerhed.
Der er ikke nogen grund til det, tværtimod har vi gjort det klart, at der er brug for medarbejderne.
Alle, der kender til forholdene, når det gælder det offentliges udvikling i de kommende år, vil vide, at hovedproblemet for den offentlige sektor i de kommende år sikkert bliver at få tilstrækkelig mange medarbejdere til at løse en række tunge velfærdsopgaver, simpelt hen fordi aldersfordelingen er sådan, at en række medarbejdere går på pension og efterløn i de kommende år, og der skal findes nogle i stedet for.
Derfor ser hr. Bjarne Laustsen spøgelser ved højlys dag.
Bjarne Laustsen (S), 2004-10-07:
Nu er det klart, at det kan være en så sen aftentime, at statsministeren ikke lige har tænkt over, hvad naturlig afgang er.
Men det var måske noget, som kunne berolige folk derude, hvis statsministeren havde en klar definition af, hvad naturlig afgang var.
Venstre går jo meget ind for frit valg: at det er noget, der er op til den enkeltes eget ønske, at nu har man nået stregen, og nu vil man gerne gå på pension, hvis der er mulighed for det.
Men alle muligheder står åbne – alt fra Al Capone-tilbud og til at man bliver frosset ud, og alle mulige andre ting opererer statsministeren med i denne sene aftentime, og derfor er det svar, som statsministeren har givet her i aften, jo ikke noget svar, der beroliger offentligt ansatte.
Jeg vil også gerne lige gøre opmærksom på et tidligere svar, som statsministeren har givet.
Det drejer sig for regeringen om at nedbringe ledigheden, det er ikke et spørgsmål om, hvordan man gør det, det er helt i orden, at man fifler med tallene.
4.388 arbejdspladser er besat med løntilskudsjob alene med det formål at nedbringe arbejdsløshedstallene, så de kan pynte på statsministerens statistik.
Det er udelukkende folk, der er blevet ansat i løntilskudsjob inden for det første ledighedsår, og det kræver helt specielle vilkår, for ellers er det i strid med de vilkår, vi har fået i EU med hensyn til konkurrence.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-10-07:
Jeg ved ikke, om jeg kan give en udtømmende definition på, hvad naturlig afgang er, men jeg forstår altså naturlig afgang som f.eks., at den pågældende medarbejder forlader arbejdspladsen, fordi vedkommende falder for en eller anden aldersgrænse eller ønsker at gå på pension, eller selv træffer en beslutning om at skifte til noget andet, eller hvad ved jeg.
Det, man normalt tænker på ved naturlig afgang, er vel, at folk gerne vil på pension eller efterløn, eller hvad de nu vil, og så stopper de, men det giver sig altså ikke ud for at være en udtømmende beskrivelse af, hvad naturlig afgang er.
Bjarne Laustsen (S), 2004-10-07:
Der kunne sidde enkelte offentligt ansatte denne aftentime og følge med på skærmen derhjemme, og der kunne også være en enkelt pantefoged eller to, der lytter til statsministerens tale, og derfor vil jeg gerne have en definition på, hvad naturlig afgang er.
Hvad er statsministerens definition på en naturlig afgang?
Jeg tror, der er mange af os, der har en definition på, hvad naturlig afgang er, men hvad er statsministerens definition på naturlig afgang i denne forbindelse?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-10-07:
Jamen hvad kan jeg næsten gøre andet end at sige, hvad der er regeringens politik, regeringens mål og regeringens intentioner på området?
De konkrete løn- og arbejdsvilkår aftales jo af organisationerne, og jeg har klart det udgangspunkt, at man har brug for de pågældende medarbejdere, så hvilken interesse skulle der dog være i at forringe deres arbejdsvilkår?
Aage Frandsen (SF), 2004-10-07:
Det er jo sådan, at det ikke er staten, der har ansvaret for det hele.
Det er også kommunerne, det kommer til at gælde for, og når statsministeren siger, at man ikke har intention om at gøre noget ondt, svarer han derfor ikke på spørgsmålet, for spørgsmålet går på: Hvad vil man gøre for at sikre, at der ikke sker det, som man i henvendelsen opfatter som ondt?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-10-07:
Jeg må altså sige, at jeg mener absolut at have svaret på det ved at gøre det klart, at regeringen ikke har haft og ikke har nogen intention om at forringe de pågældende medarbejderes løn- og arbejdsvilkår.
Aage Frandsen (SF), 2004-10-07:
Indledningsvis vil jeg godt sige, at det undrer mig meget, at statsministeren blev så overrasket over, at tillid til hinanden er afgørende for, at man kan lave politiske forlig.
Jeg troede da, statsministeren vidste, at ud over at man skal være enige om indholdet, skal man have fuldstændig tillid til hinanden.
Jeg har lavet forlig gennem årene, og de byggede bl.a. på, at vi havde tillid til hinanden.
Jeg har også lavet forlig med nogle af statsministerens ministre, og de bygger også på, at jeg har fuld tillid til de pågældende mennesker, og derfor synes jeg altså, det er lidt underligt, at man siger, at det nærmest ikke er særlig afgørende.
Men min anledning til spørgsmålet er, at jeg kan forstå, at statsministeren om kort tid skal svare AC, FTF og LO på deres henvendelse om virksomhedsoverdragelse.
Jeg vil godt hjælpe statsministeren lidt, for jeg forstår af det svar, der tidligere er givet, at statsministeren ikke har forstået pointen i henvendelsen.
Pointen i henvendelsen er ikke, at man benytter sig af virksomhedsoverdragelsesloven, men pointen er: Hvad sker der, når lovens virkning ophører i forbindelse med en ny overenskomsts indgåelse?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-10-07:
Jeg har tidligere gjort det meget klart, at jeg finder sikkerhedssituationen i Irak aldeles utilfredsstillende.
Men på den anden side må vi se i øjnene, at der altså er ekstremistiske kredse, og at der er terrorister, som ønsker at blokere processen frem mod demokrati, for de ønsker ikke demokrati i Irak.
Så spørger hr. Søren Søndergaard: Hvordan kan vi garantere, at der ikke sker blodsudgydelse?
Jamen det er jo svært at garantere, for det er altså fanatiske grupper, der begår disse ugerninger.
Men det, vi prøver at gøre inden for rammerne af det, der er besluttet i FN, er jo at styrke den irakiske selvstændighed.
Det er derfor, vi fra dansk side arbejder med at uddanne irakisk politi, det er derfor, NATO er i gang med at etablere et træningscenter for irakiske sikkerhedsstyrker, og det er derfor, det danske ansvarsområde i det sydlige Irak er blevet udvidet, og danske og britiske soldater nu samarbejder tæt med de irakiske soldater.
Det er strategien, og den er vedtaget i enighed af FN’s Sikkerhedsråd.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2004-10-07:
Nu har hr. Holger K. Nielsen i en del af sine taler her i dag jo ofret noget tid på at fortælle, at strukturreformen er noget makværk med forskellige variationer i sprogbrugen.
Men det er i da i hvert fald klart at forstå, at SF ønsker strukturreformen ændret.
Holger K. Nielsen (SF), 2004-10-07:
Jeg har 1 minut, men jeg skal forsøge.
Det, vi lægger vægt på, det vil jeg sige som det første, har også noget at gøre med proceduren.
Vi ønsker en ordentlig demokratisk debat om det.
Det er den første ting, der skal rettes, så man ikke trumfer det her igennem hen over hovedet på folk.
Der skal være en ordentlig folkelig diskussion af det udeomkring.
Det havde man faktisk også før den reform, der blev vedtaget i 1970.
Det andet, jeg vil nævne, er, at vi ikke er tilhængere af den her model med de store regioner og de mange opgaver til kommunerne, som gør, at man er nødt til at have meget store kommuner.
Vi ønsker ikke, at der skal være kommuner, der minimalt skal være på 30.000 for at kunne løse de her opgaver, og sandheden er jo, at hvis de bliver på mindre end 30.000, så vil de være meget dårligt i stand til at løse de opgaver, de får ført over.
Derfor er der nødt til at være nogle opgaver på det regionale niveau, som i denne her reform er overført til det kommunale niveau.
Det er miljøområdet, det er uddannelsesområdet, det er efter vores mening arbejdsmarkedsområdet, det er en række andre områder, det er en række sociale opgaver.
Den afgørende forskel ligger i, at vi sådan set ikke vil fastholde amterne i deres nuværende størrelse, vi er villige til at se på en anden størrelse på amterne og på færre amter, men vi skal have et regionalt niveau med skatteudskrivning, der har andre og flere opgaver end bare at drive sygehusene.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2004-10-07:
Ja, det er jo rigtigt, at det er et stort emne, men jeg synes, det var fremragende, som hr. Holger K. Nielsen alligevel formåede at komme rundt om utrolig mange ting i sin besvarelse.
Det vidner om én ting, for jeg spurgte jo hr. Frank Jensen om nøjagtig det samme.
Og da statsministeren jo på baggrund af dagens debat ræsonnerede sig frem til, at der var utrolig mange områder, hvor den øvrige opposition ikke kunne finde sammen om noget som helst, så kan vi nu til den lange liste føje strukturreformændringer.
For det viser sig i hvert tilfælde nu – det vidste vi jo godt, men nu er det blevet bekræftet – at der er meget, meget stor forskel på, hvad Socialdemokratiet og SF vil have af ændringer i den strukturreform, vi og regeringen i fællesskab har indgået aftale om.
Derfor efterlades vi med det store spørgsmål.
Hvis det endte med, at der var en mulighed for, at den øvrige opposition kunne mønstre et flertal herinde i Folketinget, står det fuldstændig uvist, hvad det ville blive brugt til med hensyn til at lave om på den strukturaftale, regeringen og Dansk Folkeparti er blevet enige om.
Jørn Jespersen (SF), 2004-10-07:
Det var jo ikke mange ord, der var i statsministerens åbningstale om miljøet.
Derfor havde jeg glædet mig til at høre den konservative tale, og der var sådan antydningen af en lidt anden tilgang til miljøpolitikken.
Der blev talt om behovet for en aktiv og offensiv miljøpolitik, og der blev sagt, at på miljøområdet er der virkelig behov for værdier og vilje til at gøre noget.
Det er jeg helt enig i.
Jeg synes bare, det er ærgerligt, at det ikke bliver fulgt op på det konkrete plan.
Hvordan kan det være, at der i lovkataloget ikke er nogen initiativer på miljøområdet overhovedet, bortset fra at implementere nogle EUdirektiver og følge op på strukturreformen?
Derudover er der intet.
Er det aktivt og offensivt på miljøområdet?
Hvorfor er der ikke noget om kemikalier i vores hverdag?
Hvorfor er der ikke en indsats mod den stigende svineproduktion?
Hvorfor er der ikke nogen ord om at gøre noget for at flytte penge fra landbrugsstøtten til naturformål, som vi har haft mulighed for?
Hvor er den aktive, offensive miljøpolitik fra Det Konservative Folkeparti, som man selv har efterlyst?
Søren Søndergaard (EL), 2004-10-07:
Det er klart, at når man har efterlyst en debat om Irak fra kl. 10 i morges, så håber man selvfølgelig ikke, at den begynder klokken kvart i tolv midnat.
Så det løb er kørt, det har vi opgivet.
Det spørgsmål lyder ganske simpelt, om statsministeren vil love, på baggrund af alt det, der er sket her de sidste dage, at Danmark ikke i den periode, hvor vi er medlemmer af FN’s Sikkerhedsråd, vil gå med i krige, som FN’s generalsekretær anser for at være ulovlige.
Statsministeren har haft flere dage til at overveje det, og jeg synes bare, at statsministeren skal gå op og svare, så vi ikke skal bruge tid i næste uge og i næste uge og i næste uge igen på at stille statsministeren det samme spørgsmål.
Hermed sluttede forhandlingen.
Afstemning
Hermed sluttede åbningsdebatten.
Lovforslaget sattes til forhandling.
Ingen bad om ordet.
Lovforslaget overgik herefter til anden behandling.
Afstemning
Line Barfod (EL), 2004-10-07:
Vi har masser af bud.
Jeg har også masser af bud, der er skrevet ned, hvis hr. Thulesen Dahl vil diskutere det videre på et andet tidspunkt.
Vi har mange bud på, hvordan man kan skabe nogle stærke regioner med mange opgaver; vi har mange bud på, at kommunerne ikke bare skal have nogle opgaver, men også skal have økonomi til at gennemføre opgaverne.
Derfor er der nogle af de opgaver, som man i strukturreformen lægger ud til kommunerne fra amterne, som vi mener skal blive i regionerne i stedet.
Der er nogle af de ting, som man flytter over til staten, som vi ikke mener skal flyttes over til staten, bl.a. gymnasierne.
På miljøområdet mener vi ikke, at opgaverne skal flyttes ud i kommunerne, men skal blive i regionerne.
Vi mener, at der skal følge penge med til at sikre en ordentlig opgavevaretagelse i kommunerne.
Det gør der ikke med den strukturreform, der er lagt op til, hvor økonomien først skal på plads bagefter.
Så mener vi især, at det er vigtigt at have nogle stærke folkevalgte regioner, som også har mulighed for at udskrive skatter for at kunne få en sammenhæng mellem de udgifter, man har, og de indtægter, man har.