runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Tina Nedergaard (V), 2005-03-29:
Jeg er så bekendt med, at man i forbindelse med den udbudsrunde, der i sin tid var under fru Margrethe Vestager som undervisningsminister, valgte ikke at imødekomme de indstillinger, der var kommet fra fagudvalgene, men valgte at lave et bredere udbud ud fra en regionalpolitisk hensyntagen, går jeg ud fra.
Og det var i og for sig politisk fuldstændig korrekt.
Når fru Margrethe Vestager valgte at tage det hensyn som undervisningsminister, tror jeg godt, at jeg kan tillade mig at sige, at det har jeg også en forventning om at en Venstreundervisningsminister vil gøre.
Eller hvis nu det skulle gå helt galt og det skulle blive en fra Socialdemokratiet eller et andet parti, der skulle blive undervisningsminister, tror jeg da rent faktisk, at man ville tage hensyn til, at der var nogle lokale behov, som ønskedes opfyldt.
Regionerne har en koordinerende rolle.
Og med hensyn til fordeling af eleverne, vil regionerne fremover også have elevfordelingsudvalg, som kan komme med indstilling til, hvordan eleverne bliver fordelt på de enkelte gymnasier.
Jeg er nødt til lige afslutningsvis at sige: Selvfølgelig ønsker vi ikke i Venstre, at der nedlægges små velfungerende VUC'er.
Margrethe Vestager (RV), 2005-03-29:
Vil det sige, at ordføreren forestiller sig, at man f.eks. nedlægger vores VUC'er for at bede de lokale gymnasier om at varetage det udbud i stedet for, altså at man lukker velfungerende voksenuddannelsesmiljøer, som er små, fordi man gerne vil have, at gymnasiet får et lidt større volumen?
Er det det, ordføreren forestiller sig?
Hvem skal fastlægge, hvad behovet er?
For det er jo ikke regionen, der ligesom har planlægningsværktøjer, eller hvad det nu kan være, til at sige noget om behovet.
Er det de unges søgning, der afgør, om der er behov?
Er det erhvervslivet, der afgør, om der er behov?
Hvem afgør, om der er behov i forhold til den bemyndigelse, ministeren har?
Pernille Blach Hansen (S), 2005-03-29:
Jeg forstod ikke helt, hvad det var, den konservative ordfører sagde vedrørende fastsættelsen af skolernes kapacitet, som jo bliver helt afgørende for, at man også fremover kan opretholde uddannelser i de lidt mindre bysamfund, hvor der er mindre skoler i dag.
Der står i lovforslaget, at det bliver den enkelte institution selv, der skal fastsætte kapaciteten, før fordelingsudvalget mødes, og derefter er det bindende for institutionerne.
Har den konservative ordfører fået en klar tilkendegivelse af, at sådan vil det ikke være i praksis?
Som jeg læser den bemyndigelse til ministeren, der kommer umiddelbart efter, står der nemlig ikke, at den vil blive brugt i forbindelse med fastsættelsen af kapaciteten og fordelingen af eleverne.
Den kommer først ind i billedet, efter at skolerne har fastsat deres kapacitet, så er det, vi hører den konservative ordfører sige her, et ændringsforslag til lovforslaget, eller hvad?
Tina Nedergaard (V), 2005-03-29:
Med hensyn til det regionale udbud har jeg sådan set en forestilling om, at den måde, ministeren vil benytte denne bemyndigelse på, naturligvis er at tage det udgangspunkt, at for så vidt der er et behov for en uddannelse, skal den også være der.
Det er sådan set ikke så odiøst.
Kunne man forestille sig en undervisningsminister, eller kunne fru Margrethe Vestager forestille sig en undervisningsminister, der ville sige: Her er et behov for en uddannelse, ergo skal vi ikke have den?
Det er jo at lægge nogle intentioner ned over en minister, som næppe nogen minister i det danske politiske system ville komme frem til.
Så spørger fru Margrethe Vestager sådan lidt til, hvordan man forestiller sig at unge og voksne skulle kunne uddanne sig sammen i sådan nogle supermarkeder.
Jeg vil sige, at det da er en spændende tanke.
Rent faktisk er den udmøntet på flere AMU-centre, rent faktisk er der flere institutioner med erhvervsrettet uddannelse, som benytter netop det som et værktøj til at tilbyde spændende uddannelse til unge og voksne.
Carsten Hansen (S), 2005-03-29:
Jeg vil til gengæld stille hr. Søren Krarup et spørgsmål ved den her lejlighed, som går lidt ud over historieforvanskningen, vi hørte for et øjeblik siden.
Det kunne være Vejen, det kunne være Tønder og bare sådan lige for en fuldstændigheds skyld Sønderjylland.
Hvordan vil hr. Søren Krarup sammen med sine forligspartnere sikre, at det ikke bliver sådan, at man i de større gymnasier i Sønderborg og andre steder udvider kapaciteten, for det kan man ifølge lovforslaget uden at spørge nogen ad, når man bliver selvejende?
Hvordan sikrer vi, at der også bliver udbredt kundskaber og historie i Vejen og Tønder med den her nye reform?
Det må Dansk Folkeparti kunne give et klart bud på, når de også kan historien.
Når jeg spørger, er det, fordi vi, da vi lavede gymnasiereformen sammen med en anden fra hr. Søren Krarups parti, nemlig fru Louise Frevert, var meget optagede af at give og faktisk gav nogle helt særlige ordninger for de små gymnasier med mindre hold og mulighed for at have faggrupper osv. på små gymnasier.
Det var faktisk 40 gymnasier, der var nævnt her.
Samtidig ved vi også, at forpligtelsen til at sikre, at de trafikale forhold bliver passende, og at man kan udvide på de store gymnasier, betyder, at de små gymnasier bliver langt mere truet, end de hidtil har været, fordi amtsrådet sikrede, at forbindelseslinjerne var i orden, og at der var økonomi til at køre de små gymnasier.
Hvor ligger sikkerheden?
Kan hr. Søren Krarup pege på, hvor den ligger, og kan hr. Søren Krarup give en klar melding om, at det vil Dansk Folkeparti ikke være med til?
Kan vi få en garanti for, at der også i Tønder og i Vejen for fremtiden vil være kundskabens træer, man kan plukke frugter af?
Carina Christensen (KF), 2005-03-29:
Jeg kan svare helt kort, at vi selvfølgelig ingen garanti har for, at der også fremover vil være ni VUC-centre på Fyn, men det, vi har forudsat, er, at der skal være de VUC-centre, der er behov for.
Vi ønsker ikke, at der som følge af lovforslaget skal nedlægges VUC nogen steder i landet, og det mener vi sådan set heller ikke der er lagt op til.
De får nu nogle gode arbejdsvilkår, og de får en ny styring, som vi mener vil være et godt redskab for VUC'erne.
Det er jo ikke sikkert, at de ni VUC'er, der i dag er på Fyn, har lyst til at være sig selv i fremtiden.
Det kan være, at nogle af dem ønsker at slå sig sammen eller samarbejde med nogle andre institutioner, men vi kan jo ikke vide, om det rent faktisk bliver et fynsk ønske, når de har lært de nye forhold at kende.
Søren Krarup (DF), 2005-03-29:
Jeg giver hr. Carsten Hansen ret i, at det desværre er nødvendigt med historisk belæring i vore dage, hvor unge mennesker ikke har fået lært det så grundigt, så derfor fandt jeg det nødvendigt at fortælle, hvad der faktisk er den historiske situation for vores nye undervisningsminister.
Så må jeg også fortælle hr. Carsten Hansen, at jeg faktisk var til stede i morges, og jeg hørte fru Pernille Blach Hansens far fuldstændig rigtigt gøre rede for forholdene i Viborg Amt, hvor det er rigtigt, at Bjerringbro Gymnasium kunne, mente han, komme i fare.
Men der synes jeg, at der er svaret tilstrækkelig grundigt i dag, og der er heldigvis den sikkerhed, der ligger i, at det er ministeren, der har bemyndigelsen, og at han kan sikre, at de små gymnasier, der måtte være truede, og som også har været det – lad os blot se det i øjnene – under den nuværende ordning, består.
Jeg forstår, at det til syvende og sidst er strukturreformen, man protesterer imod, og jeg synes, at man i den interesse har meget travlt med at puste en lang række spøgelser op, som ikke har realitet.
Det har spøgelser normalt ikke.
Carsten Hansen (S), 2005-03-29:
Jeg håber, at fru Carina Christensen har fået armene ned, så hun kan skrive, mens jeg spørger.
Det er sådan, at på Fyn, som fru Carina Christensen kender ret godt, har vi ni VUC-centre.
De ligger jævnt fordelt, bl.a. i Faaborg og andre steder, men hvis man skulle følge den normale takst, der er rundtomkring på landsplan, skulle der på Fyn kun være tre tilbage, nemlig i Odense, i Middelfart og i Svendborg.
Hvordan vil Det Konservative Folkeparti sikre, at der vedblivende kan være voksenuddannelse alle steder på Fyn, når de nye selvejende gymnasier får mulighed for at køre VUC-lignende undervisningsforløb?
Hvordan vil fru Carina Christensen være med til at sikre, at det kan fortsætte på Fyn?
Har Det Konservative Folkeparti i forhandlingerne fået garanti for, at der fortsat kan udbydes det samme antal voksenuddannelser på ni VUC-centre på Fyn, som vi kender i dag?
Carsten Hansen (S), 2005-03-29:
Nu har jeg talt med lederne af de fleste af dem, og jeg har ikke hørt, at nogen af dem ønsker at blive nedlagt.
Jeg ved ikke, om man gør det i Faaborg, for her har jeg ikke talt med lederen, men ellers har jeg talt med de øvrige.
Men hvad er det for nogle af dem, der ikke er nødvendige?
Det kunne jeg godt tænke mig at høre.
Eller er det sådan, at det bare er noget, fru Carina Christensen tror, at man vil gerne lægges sammen med andre?
Hvad foretrækker fru Carina Christensen at der skal ske i Faaborg?
Skal VUC nedlægges, så der kun er tre VUC'er og der skal tilbydes voksen-VUC på ungdomsgymnasiet?
Eller hvordan har Det Konservative Folkeparti forestillet sig at det skal foregå?
Bjarne Laustsen (S), 2005-03-29:
Jeg tirrer måske en såret, men jeg synes stadig, at når der er et lovforslag til behandling her i Folketinget, må det være nemt for ordføreren at fortælle, hvorfor man synes, et lovforslag er så godt, at man vil stemme for det, og hvorfor man gennem en aftale har bidraget til at lave det.
Det kunne også være rart at vide, om Dansk Folkeparti kender konsekvensen af alle de lovforslag, vi har til behandling i dag, men det har vi ikke hørt noget om.
Der er noget med tro og håb, og at man engang har kendt en undervisningsminister osv., men man må da have et mål for, hvor det skal føre hen.
Der er jo ingen sammenhæng i reformen.
Hvis der ikke er kollektiv trafik ud til de yderste gymnasier, er fødekæden væk, og hvordan har Dansk Folkeparti sikret, at der er sammenhæng i uddannelsestilbuddene, og at der også er uddannelsestilbud ude lokalt, ude regionalt?
Man har besluttet, at regionerne ikke skal have det overordnede ansvar for den kollektive trafik, så der er altså et problem her, må jeg sige til hr. Søren Krarup.
Søren Krarup (DF), 2005-03-29:
Jeg synes, det er et underligt spørgsmål.
Hvad formålet er?
Formålet er, at vi skal udmønte strukturreformen på det område, der specielt har med undervisningsvæsenet at gøre, og med hensyn til bl.a. de højere uddannelser, som dette lovforslag handler om, betyder det altså, at vi overfører dem fra amtsrådet til staten.
Det er stort set, hvad det handler om, og det er en udmøntning af strukturreformen.
Jeg forstår godt – lad mig bare sige det, selv om jeg også selv hører til oppositionen, om end i en lidt anden forstand – at det, der er venstrefløjens interesse, naturligvis er at anfægte strukturreformen, og det synes jeg er ganske forståeligt.
Men det er og bliver altså udmøntningen af strukturreformen, dette forslag handler om, og jeg afviser endnu en gang, at der skulle ligge nogen som helst interesse i lovforslaget eller fra vores side i retning af at nedlægge små gymnasier.
Jeg vil sige tværtimod.
Bjarne Laustsen (S), 2005-03-29:
Jeg må sige, jeg er simpelt hen blevet i tvivl om, hvad det er, vi debatterer i dag, for jeg synes, hr. Søren Krarup kommer rigtig langt omkring.
Jeg troede, det var noget med gymnasier og andre ting i amtskommunalt regi, som man nu ønsker overflyttet til staten, og derfor vil jeg gerne have hr. Søren Krarup til at sige, hvad formålet med denne lovgivning egentlig er, og hvad det er, man vil opnå.
Normalt er det sådan, at hvis man laver lovgivning og laver noget om, er det for at forbedre noget eller måske forringe noget via økonomi eller noget andet, men hvad er egentlig formålet med denne lovgivning?
Så vil jeg gerne spørge: Dansk Folkeparti har jo også folk siddende i amtsrådene, og hvad er det, de har gjort forkert?
Går Dansk Folkeparti ikke op i, at der er nærhed og regional indflydelse derude, hvis man skal bevare det ene eller andet?
Eller synes Dansk Folkeparti, at det simpelt hen er bedst, at vi har centralisme og udelukkende statslig styring på området?
Søren Krarup (DF), 2005-03-29:
Det gælder naturligvis stadig, at hele lovforslagets hensigt er at udmønte kommunalreformen, men det er da klart, at de ting, der er nødvendige for at bevare de små gymnasier, også sådan noget som nærtrafikken, vil man selvfølgelig i den sammenhæng lægge vægt på at sikre.
Jeg kan stadig ikke udstede garantier, men når nu hr. Bjarne Laustsen i sin utrolige elskværdighed spørger mig, hvad hensigten med det hele er, kunne jeg egentlig have lyst til at sige, at sådan som jeg læser dette lovforslag, L 106, er hensigten egentlig at føre den højere skoleuddannelse, gymnasieskolen, tilbage til det, der gjaldt, da jeg gik i gymnasiet, hvor de fleste skoler var statsskoler og undervisningsniveauet derfor var langt højere, end det har været siden.
Hvis det, at skolerne bliver overført til staten, betyder, at niveauet hæves – og det både håber og tror jeg – kan jeg kun sige, at det er et fortræffeligt lovforslag.
Margrethe Vestager (RV), 2005-03-29:
Jeg kunne måske nok ønske at gå ind i den diskussion, for jeg synes, denne fortsatte mytedannelse egentlig kræver en tilbagevisning.
Det er, som om man kan tage politisk monopol på at lære børn at lære at læse, skrive, stave og regne.
Jeg indrømmer, at det er ganske vellykket mytedannelse, men den er dog ikke desto mindre helt forkert.
Hvad er relationen mellem det faglige indhold i gymnasiet og denne lovgivning?
Dansk Folkepartis ordfører var faktisk ret præcis, da han et kort øjeblik dristede sig til at være noget, der antydningsvis var kritisk over for regeringen, nemlig ved at sige, at det ikke er givet, at taxameteret fremmer arbejdet på at få vidende studenter.
Derfor er vi meget optaget af at finde ud af, hvad det er for et bånd, Dansk Folkeparti har lagt på regeringens udformning af de mange, mange bemyndigelser i forslagets indhold.
Søren Krarup (DF), 2005-03-29:
Med hensyn til det rent historiske er det ganske glimrende, at fru Margrethe Vestager nævner den gamle skolelov, som jo taler om pietismens og oplysningstidens opfattelse af menneskelivet.
Den kan man diskutere, men den har i hvert tilfælde ikke betydet, at der ikke skulle undervises.
Det var faktisk derfor, man holdt skole.
1937-loven understregede dog, at skolen var til for at give nyttige kundskaber.
Men i 1960 skete der det, at hr. Kristen Helveg Petersen fra Det Radikale Venstre skrev i undervisningsvejledningen, at skolen er til for at sikre, at børnene vokser op som lykkelige, harmoniske og gode mennesker.
Kort sagt: Fra at være kundskabsmeddelende, lad os blot sige i den første skolelov indrammet af pietismens begrebsforståelse, er det nu en rent moralistisk skole, det handler om.
Det er den ulykke, vi har stået med, og det er det, jeg meget kort har søgt at ridse op her.
Jeg har gjort det langt udførligere i andre sammenhænge, og hvis fru Margrethe Vestager er interesseret, skal jeg henvise hende til, hvor det er.
Margrethe Vestager (RV), 2005-03-29:
Jeg er altid meget taknemlig, når Dansk Folkeparti fremhæver Det Radikale Venstres indflydelse på dansk uddannelseslovgivning, men jeg skal blot nævne, at det med, at skolen skal gøre mennesker lykkelige, stammer altså fra 1799, hvor Den Reventlowske Kommission i forarbejderne til skoleloven af 1814 faktisk fastslår, at det, man må stræbe efter at have for øje, er, at børnene bliver retskafne kristne, gode borgere, trofaste undersåtter og sædelige og lykkelige mennesker.
Det er ikke Det Radikale Venstre, som har fundet på, at skolen skulle have til opgave at være karakterdannende eller egenskabsdannende.
Det er faktisk en dansk tradition, der rækker i hvert fald 200 år tilbage, og jeg skal kun spørge om det ene: Hvor i lovforslaget findes der helt konkret noget indholdsmæssigt, som har givet anledning til den meget lidenskabelige tale, vi hørte fra Dansk Folkepartis ordfører?
Søren Krarup (DF), 2005-03-29:
Jeg kan kun sige, at senere på dagen vil ministeren gå herop og bekræfte, hvad jeg har sagt, for naturligvis har ministeren den samme vilje til at bevare de små gymnasier, som amtsrådene tidligere har haft.
Nu er det staten, tidligere var det amtsrådene, og som sagt kan jeg kun henvise til, at ministeren er ganske enig med os på det felt.
Pernille Blach Hansen (S), 2005-03-29:
Så går jeg ud fra, at Dansk Folkeparti har sikret sig, hvordan ministeren bruger sin afgørende indflydelse, så derfor vil jeg gerne spørge: Hvad er det for nogle tilkendegivelser, Dansk Folkeparti har krævet og har fået undervejs i forhandlingerne, som gør, at hr. Søren Krarup kan udtale sig med så stor skråsikkerhed?
Jeg må sige, at alle de, der har forstand på området, tilsyneladende ikke har fundet præcis de vises sten, som hr. Søren Krarup kan se.
Det fremgår af alle de høringssvar, der foreligger.
Måske er det, fordi de ikke har gået i skole i 1940'erne og 1950'erne og har spist af kundskabens træ dengang, eller måske kan det være af andre årsager.
Men kunne jeg ikke få en meget mere præcis tilkendegivelse af, hvad det er for nogle klare krav, Dansk Folkeparti har stillet, og som ministeren har svaret ja til, så hr. Søren Krarup er sikker på, at de små gymnasier er lige så sikre, som de altid har været?
Jeg mener nemlig, det forholder sig præcis modsat, hvis man læser lovforslaget.
Søren Krarup (DF), 2005-03-29:
Jeg håber da, at fru Pernille Blach Hansen vil læse meget grundigt.
Der står som bekendt, at fra at være drevet af amtsrådene går gymnasierne nu over til at blive drevet af staten som selvejende institutioner med bestyrelse.
Det vil sige, at det nu bliver ministeren, der har den afgørende indflydelse, så jeg synes ikke, det overhovedet er et relevant spørgsmål.
Med hensyn til mytedannelse må jeg altså fastholde, at realiteten er, at jeg kan henvise fru Margrethe Vestager til at læse Henrik Fonsmarks fremragende bog »Kamp mod kundskaber«.
Med hensyn til hvad det er, der binder os og regeringen sammen, kan jeg sige, at det er de fælles bestræbelser.
Jeg har gammel erfaring med og kendskab til undervisningsministeren og ved, at det simpelt hen er et fælles anliggende for os at genoprette den danske undervisning.
Det er det, der binder os sammen.
Det er rigtigt, at det ikke er mig, der har forhandlet tidligere, men jeg kan sige, at Dansk Folkeparti er som helhed helt indstillet på, at vi nu skal have en folkeskole, der virkelig kan lære børnene noget, en gymnasieskole, der virkelig kan lære eleverne noget, og i det hele taget et undervisningsvæsen, der lægger vægt på saglighed og kundskabstilegnelse og samtidig på den åndsfrihed, der ligger i, at man gør stoffet og ikke personen, kundskaberne og ikke egenskaberne til det afgørende.
Jeg ville meget gerne være så almægtig, at jeg kunne udstede garantier, men det er jeg desværre ikke.
Nu bliver det staten, ministeren, og med hensyn til de geografiske forhold bliver det i vid udstrækning regionerne, så jeg synes altså, at det er en underlig mistillid, man har, når man siger, at der ikke skulle være nogen vilje til at holde de små gymnasier i live.
Naturligvis er der det, lige så meget som der har været under det tidligere styre, så det er stadig en spøgelseskrig, som jeg ikke ser nogen som helst grund til at tage alvorligt.
Pernille Blach Hansen (S), 2005-03-29:
Jeg vil gerne bede hr. Søren Krarup pege helt præcist på, hvor det står i lovforslaget, at ministeren kan sikre de små gymnasiers beståen.
Jeg har læst forslaget igennem mange gange, men jeg kan ikke se det.
Jeg forstår nu, at der vil være lige så stor politisk vilje til at holde liv i de små gymnasier fremover, som der har været hidtil, men jeg vil gerne spørge meget præcist: Hvoraf fremgår det af lovforslaget?
Er det noget, som Dansk Folkeparti tror fremgår af lovforslaget, og kan jeg så ikke få at vide, præcis hvor det står?
Så skal jeg nok læse det lidt grundigere.
Per Clausen (EL), 2005-03-30:
Ud fra det kan man så også konstatere, hvad der er videnskabsministerens dagsorden, og det er jo meget godt.
Det er jo selvfølgelig en oplagt ting.
Jeg synes bare, at vi står tilbage med det problem, at da ministeren i forbindelse med, at man lavede om på denne her struktur, gerne ville berolige folk og sagde, at der skulle være en faglig bredde, der skulle være en geografisk bredde, og så skulle der være nogle fra både den private og den offentlige sektor, tror jeg nok, at de fleste havde forventet, at ministeren på trods af sine sympatier ville have sikret, at f.eks. det humanistiske område var blevet nogenlunde pænt og ordentligt repræsenteret, at ministeren ville have sørget for, at den geografiske fordeling var i orden, men det skete ikke, så derfor synes jeg faktisk, at ministerens løfte i sin tid var noget af et falsk løfte.
Hans Kristian Skibby (DF), 2005-03-30:
Hvis man kigger på de forskellige lovforslag, der er blevet fremsat til behandling her i Folketinget i forbindelse med strukturreformen, må vi jo i sandhed sige, at de ændringer, der er lagt op til inden for beredskabsloven, er af meget beskeden karakter.
Det, der sker her, er sådan set rent teknisk, nemlig at man sørger for at få defineret, hvor ansvaret og opgaverne skal ligge.
Det er amterne, der bliver nedlagt, og det er regionerne, der bliver stiftet, og det er fremover regionerne, som kommer til at stå for det overordnede med henblik på at sikre et godt og sikkert beredskab i tilfælde af ulykker og katastrofer.
Dansk Folkeparti ser det som et rent teknisk lovforslag, som ingen indflydelse har ud over det tekniske, der ligger i forslaget.
Vi kan tilslutte os de intentioner, der bl.a. kommer fra den socialdemokratiske ordfører, om, at vi selvfølgelig også fremover skal kigge på at gøre sikringen endnu bedre, end den er i dag.
Men jeg mener ikke, det har noget med det lovforslag at gøre, som vi har til behandling i dag.
Her skal vi kun tage stilling til den rent strukturelle fordeling af ansvar og pligter, og vi har fra Dansk Folkepartis side ingen bekymring med hensyn til at overlade det til de nye regioner.