runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Poul Erik Dyrlund (S), 2000-01-20:
Ja, man kan jo sagtens høre på Venstres ordfører, at Venstre er hardliniere i de her spørgsmål.
Det er ikke så længe siden, at vi diskuterede en lille vinkel af sanktioner bl.a. karantæner i forbindelse med virksomhedsophør.
Der var der ikke noget hardlineri fra Venstres side; der var vi dem, der blev beskyldt for at være hardlinere, men det kommer såmænd ikke bag på mig.
Jeg vil godt spørge fru Rikke Hvilshøj, om man slet ikke i Venstre har forstået noget af den debat, der har været, om man slet ikke har forstået noget som helst af den i øvrigt meget grundige forespørgselsdebat, vi havde i Folketinget i 1998, hvor der jo, som jeg husker og opfatter det, var en bred enighed om, at der var et misforhold imellem de sanktioner, vi her taler om, og så hvad der ellers bliver givet af sanktioner og straf i det øvrige retssystem og i det øvrige samfund.
Jørgen Estrup (RV), 2000-01-20:
Fra radikal side støtter vi af fuldt hjerte den idé, der ligger bag ved starten af dette center.
Der er opridset en række rigtige tanker, både hvad angår formidlingen, og måske ikke mindst når det drejer sig om det fremadrettede.
Men det er klart, som jeg tror hr. Claus Larsen-Jensen sagde, at vi, der har rejst med Udenrigsudvalget, har jo i hvert fald for et år siden oplevet så direkte, som det overhovedet kan lade sig gøre, eftervirkningerne af sådan et folkemord
, da Udenrigsudvalget besøgte Kigali og også så de helt konkrete processer, der må sættes i gang efterfølgende, og hvor man jo selvfølgelig prøver at forstå, hvad det var, der var sket, og hvordan det eventuelt kunne have været forhindret, men også oplever, at muligheden for en gentagelse er til stede og faktisk er noget, som den pågældende regering argumenterer omkring og kalkulerer med.
Og dermed må man sige, at så er der unægtelig brug for at se fremad og prøve på at forstå mekanismerne bagved, og de er givetvis meget komplicerede. Så vi vil hilse det meget velkomment, hvis det kommende center både kan igangsætte et godt og solidt forskningsprogram og udvikle modeller for, hvordan man kan undgå lignende situationer.
Et tidligt varslingssystem er unægtelig det, vi alle sammen leder efter, og som forhåbentlig også kan få FN og andre organisationer til at handle i tide. Jeg tror, det er vigtigt, når man starter sådan et center, hvor forskning og udvikling bliver en central del, at man så har det, der kunne kaldes en kritisk masse.
Det vil sige, at centret ikke bliver for lille.
Hvis man skal kunne gøre en forskel internationalt, så er det helt nødvendigt, at indsatsen er tilstrækkelig bred og tilstrækkelig internationalt baseret kvalitetsmæssigt, og det vil sige, at der skal samarbejdes med andre. Derfor synes jeg også, at det er rigtigt, sådan som man har lagt op til i de generelle bemærkninger til forslaget, at der skal ske en evaluering af centrets indsats efter senest 5 år for at finde ud af, om det nu er placeret på den rigtige måde, og for at sikre, at de tanker, som ligger i lovforslaget her, faktisk kan føres ud i praksis.
Jeg håber, at man ikke glemmer det.
Jeg har lagt mærke til, at det ikke står i selve lovforslaget.
Jeg ville synes, det var nødvendigt, at man fra starten fik gjort det helt klart, at det er en del af den start, man nu gør, at der også skal ske en evaluering på et internationalt grundlag efter senest disse 5 år.
Men med disse bemærkninger vil vi også gerne fra radikal side give vores helhjertede støtte til lovforslaget.
Jann Sjursen (KRF), 2000-01-20:
Som ganske ung besøgte jeg kz-lejren i Dachau ved München og sidste år Rwanda og Kigali, som en anden ordfører også var inde på, sammen med andre medlemmer af Udenrigsudvalget.
Det er oplevelser, som helt klart har mærket mig for livet, og som stadig væk kan bringe spørgsmål frem i mit indre om hvorfor.
Hvorfor skete disse folkemord?
Hvorfor oplevede vi holocaust, nazisternes udryddelse af jøderne især?
Og hvordan kan vi undgå det?
Jeg siger dette, fordi det er det perspektiv, vi især fra Kristeligt Folkepartis side anlægger, når vi i dag hilser det lovforslag, som vi behandler, velkommen, nemlig forslaget om oprettelse af Dansk Center for Holocaust- og Folkedrabsstudier.
Vi synes, det er et meget vigtigt forslag, et forslag, som kan sikre, at også kommende generationer får lejlighed til at besinde sig på de folkedrab, som vi har oplevet i historien, og som vi desværre stadig væk oplever.
Jeg vil her gerne pege på, at det element i centrets virke, der hedder folkeoplysning og aktiviteter i forbindelse hermed, er meget vigtigt set med Kristeligt Folkepartis øjne, fordi vi har brug for at få videreformidlet de historier, de fortællinger, om holocaust og folkedrab, som er en del også af vores egen historie, som det også fremgår af lovforslaget.
Jeg synes, at det er vigtigt, fordi vi i dag også oplever, at der faktisk er en hel del mennesker, som forsøger at bortforklare holocaust, søger at bortforklare nazisternes udryddelse af jøderne under Anden Verdenskrig, bagatelliserer det, ja siger, at det er historieforfalskning.
Vi synes fra Kristeligt Folkepartis side, at det er vigtigt, at vi undgår det, og vi mener, at et sådant center kan være med til at sikre, at dette ikke sker.
For det må ikke ske.
Men der er mange gode elementer ved det center, også elementer som gør, at vi fra dansk side fortsat kan bidrage til internationalt at forebygge fremtidige folkedrab, og også i det lys hilser vi forslaget velkommen.
Det har vores fulde støtte.
Søren Søndergaard (EL), 2000-01-20:
Jeg skal bestemt ikke benytte denne her lejlighed til at lægge mig ud med hr. Jann Sjursen.
Det, der alligevel kalder mig herop, er, at hr. Jann Sjursen specielt nævner jøderne.
For jeg synes, der var et utrolig interessant interview med den nyudnævnte direktør for det her center for holocaust- og folkemordsstudier, Uffe Østergaard, i Information i weekenden, hvor han bl.a. siger: »Den overvejende holdning er dog nu, at der også er andre folkemord. For det første må man retfærdigvis sige, at det ikke bare var jøderne, der blev udryddet i Nazi-Tyskland.
Sigøjnerne blev det også efter samme principper som jøderne.
Men sigøjnerne har ikke en stat i ryggen, derfor er de blevet glemt.«
Det synes jeg i virkeligheden er en utrolig vigtig begrundelse for, hvorfor vi skal have det her center.
Mange kan huske jøderne, fordi der er en stat, der bl.a. er med til at gøre opmærksom på det - og med god grund - og vi skal aldrig glemme jøderne.
Men det, som sådan et center kan gøre, er måske også at tage nogle af de grupper frem, som er blevet glemt i debatten, og sørge for, at der også bliver sat fokus på de erfaringer, der kan uddrages af deres lidelser.
Jann Sjursen (KRF), 2000-01-20:
Jeg er ganske enig med hr. Søren Søndergaard, og også i det, som Uffe Østergaard har givet udtryk for i Weekendavisen.
Der er bestemt ikke nogen modsætning mellem det og så det, jeg har sagt her i min ordførertale.
Når jeg specielt fremhævede jøderne, er det, fordi der i dag rent faktisk er mange - jeg tror også, fru Susanne Clemensen var inde på det - der især på Internettet benægter holocaust og specielt gør det med hensyn til, at det var jøderne, der blev udryddet.
Men hr. Søren Søndergaard og jeg er ikke uenige.
Jeg synes, lige så vel som sigøjnerne blev udryddet, lige så vel som der også var kommunister, der blev det, at det er vigtigt at få alle aspekter frem med hensyn til de nazistiske udryddelser, der fandt sted under Anden Verdenskrig.
Og det er selvfølgelig en klar opgave for centret også at belyse de temaer, som ikke er særlig velbelyst, heller ikke herhjemme og heller ikke i f.eks. det undervisningsmateriale, som hidtil har været udgivet om emnet.
Niels Helveg Petersen (RV), 2000-01-20:
Jeg vil gerne takke ordførerne hjerteligt for en engageret, helhjertet og enstemmig tilslutning til lovforslaget.
En sådan engageret og helhjertet tilslutning er jo en virkelig fordel for centret i dets videre arbejde.
Der er bred politisk opbakning.
Centret er jo i gang.
Det blev oprettet ved et aktstykke
i maj sidste år og startede sin virksomhed den 7. september sidste år.
Direktøren er tiltrådt pr. 1. januar, og centret er jo derfor i gang, og det møde om holocaustproblemer, der foregår senere på måneden, vil jo så få en god dansk deltagelse på ministerniveau, men også på centerniveau.
Endnu er centret ikke fysisk etableret i egne lokaler.
Det siger sig selv, at de to centre skal fungere selvstændigt, uafhængigt, men jeg tror
også, at det er indlysende, at man ved at varetage en række administrative og tekniske funktioner i fællesskab kan opnå nogle betydelige fordele for begge centre
Det er en tanke, der arbejdes videre med, og forhåbentlig vil vi kunne finde en løsning, som er tilfredsstillende for begge centre, og som kan befrugte arbejdet i begge centre.
Poul Erik Dyrlund (S), 2000-01-20:
Det skal naturligvis ses i sammenhæng med, at Socialdemokratiet mener, at nogle af de nugældende sanktioner ikke står i et rimeligt forhold til visse forseelser.
Det er vores opfattelse, at det arbejde, der er gået forud for dette lovforslags fremsættelse, på udmærket vis har fået kortlagt og er fremkommet med forslag til løsning af de fleste problemer, der har været i forbindelse med arbejdsløshedsforsikringslovens § 87.
Vi havde jo her i Tinget en forespørgselsdebat i foråret
1998 om sanktionerne og visse retssikkerhedsmæssige aspekter ved a-kasse-systemet, og her er det Socialdemokratiets opfattelse, at de af ministeren foreslåede ændringer imødekommer flere af de kritikpunkter, som fremkom under forespørgselsdebatten, hvad angår sanktionerne.
Der lægges således op til en bedre balance og større rimelighed i de sanktioner, som et medlem står over for i forbindelse med uagtsomhed eller svig.
Den foreslåede ændring af omregningsfaktoren betyder således kortere karantæneperioder.
Også svigslettelsesbestemmelserne er mere rimelige. Socialdemokratiet er også tilfreds med, at man nu med den udvidede forældelsesperiode fra 2 til 5 år i højere grad ligestiller ledige og beskæftigede medlemmer.
Der er dog en enkelt ting, vi er betænkelig ved i lovforslaget:
Det kan for mig at se
også få den konsekvens, at det vil være vanskeligt at inddrive en eventuel tilbagebetaling af penge udbetalt i forbindelse med et svigagtigt forhold.
Jeg har lidt på fornemmelsen,
at det alt andet lige vil være nemmere at inddrive pengene, så længe man har medlemmet stående i systemet, frem for hvis pågældende person ikke er medlem.
Men det problem synes jeg vi skal prøve at få belyst lidt mere og arbejde lidt med under udvalgsarbejdet.
Socialdemokratiets generelle tilfredshed med en i vores øjne helt rimelig opblødning af sanktionerne må ikke misforstås.
Vi kommer ikke uden om, at sanktionerne er en afgørende forudsætning for at undgå omgåelser og svig.
Med disse bemærkninger skulle det gerne fremgå, at Socialdemokratiet støtter forslaget.
Jette Gottlieb (EL), 2000-01-20:
Det glæder mig, at hr. Poul Erik Dyrlund kan huske den forespørgselsdebat, som Enhedslisten rejste for 1½ år siden.
På det grundlag vil jeg nok sige, at det i virkeligheden er detaljernes detaljer, der er blevet taget hul på.
Og det, jeg gerne vil spørge den socialdemokratiske ordfører om, er: Fortsætter den her proces?
Fortsætter man nu med at analysere systemet ud fra et retssikkerhedsprincip og ud fra et princip om identitet mellem forseelse og afstraffelse?
Og fortsætter man med en vurdering af, hvorvidt domsafsigelse skal foregå på administrativt plan eller ud fra et mere normalt retssikkerhedsprincip?
Fortsætter den her debat om styrken i sanktionerne i forhold til a-kassesystemet?
Eller har vi nu fået resultatet af udvalgsarbejdet?
Har vi nu fået resultatet af de ganske vage løfter, som vi dengang for 1½ år siden fik, om, at der skulle lempes på tingene?
Poul Erik Dyrlund (S), 2000-01-20:
Jeg mener ikke, der er tale om vage ændringer.
Og jeg mener i øvrigt også, at på baggrund af den debat, der har været, og på baggrund af det pågældende udvalgsarbejde, der har været, går de justeringer, der nu foretages, i den rigtige retning.
De er rimelige.
De er fornuftige.
Og ud fra den betragtning er det min opfattelse, at det, der nu lægges op til, er meget dækkende for det, der har været debatteret omkring de her ting.
Jette Gottlieb (EL), 2000-01-20:
Hr. Poul Erik Dyrlund misforstår mit spørgsmål, for jeg opfatter det sådan, at de bestemt går i den rigtige retning,
de fleste af dem, måske lige undtagen den, som hr. Poul Erik Dyrlund selv rejste.
Men mit spørgsmål lyder: Er det her slutpunktet for en proces?
Eller er vi kun startet?
Har vi kun taget fat i et hjørne af de problemer, som vi dengang rejste, og som vi gjorde opmærksom på, og som jo gav genlyd både ude i fagbevægelsen og også i juridiske kredse og i ombudsmandsinstitutionen og alle mulige andre steder?
Der var konstateret misforhold mellem retssikkerhedsbetragtninger andre steder i det civile samfund og så i arbejdsmarkedssystemet.
Betyder det, at processen fortsætter?
Foregår der yderligere diskussion om andre steder, hvor det misforhold stadig er til stede?
Ole Sohn (SF), 2000-01-20:
Jeg er glad for, at den socialdemokratiske ordfører understregede i ordførertalen, at der er tale om justeringer.
Der er tale om justeringer; der er tale om justeringer, der går i den rigtige retning.
Men jeg synes da, det er meget afgørende at få at vide, om Socialdemokratiet er indstillet på at tage en principiel debat om, at man ligestiller a-kassesystemet i sanktionsøjemed med det øvrige retssystem.
Der er jo for det første tale om omvendt bevisbyrde i a-kassesystemet og straffebestemmelser, som er væsentligt hårdere end i alle andre sammenhænge.
Så derfor har vi stadig væk en principiel debat til gode.
Ole Sohn (SF), 2000-01-20:
Jeg vil gerne spørge Venstres ordfører, om bemærkningen om, at det ikke er rimeligt at lempe sanktionsreglerne i en tid, hvor der er så meget fokus på socialt bedrageri, skal forstås sådan, at der, hvis man udsættes for en uagtsom handling, som fører til en eller anden sanktion, så er tale om socialt bedrageri, eller hvordan skal den sammenhæng ses?
Rikke Hvilshøj (V), 2000-01-20:
Det er klart, at der er jo forskel på uagtsomhed og decideret svig, men sådan som jeg læser det her lovforslag, så lægger det generelt op til en lettelse af sanktionsniveauet.
Spørgsmålet om slettelse fra a-kassen ved svig mener vi i Venstre også er værd at se på, men meget hurtigt.
Sådan som det er bygget op nu, er der ikke den store forskel, hvis man begår svig for, jeg kan ikke helt huske beløbet, men jeg tror, det er nogle og tredive tusinde kroner og så faktisk deropover.
Jette Gottlieb (EL), 2000-01-20:
Som jeg forstår forslaget, er det et led i en lang proces, hvor man har diskuteret det meget principielle, om sanktionerne i dagpengesystemet er parallelle, om de er ligeværdige med de sanktioner, der normalt findes i det danske retssystem.
Konstateringen har været, at det er de ikke.
Og det er derfor, der bliver foreslået, at man laver nogle lettelser, nogle ændringer, som i højere grad tilpasser dagpengesystemet til det normale retssikkerhedsbegreb.
Så vil jeg for det første gerne vide, hvad det har med spørgsmålet om socialt bedrageri at gøre.
Underforstået i Venstres ordførertale forstår jeg, at fordi der er fokus på det, at det er noget, man snakker om, så skal man ikke følge de intentioner, man faktisk har om at tilpasse sanktionerne i dagpengesystemet til det øvrige retssystem, vi har i Danmark.
Men jeg vil gerne bede om Venstres principielle holdning
til spørgsmålet om at have strammere restriktioner i et dagpengesystem, end man har øvrige steder på retsområdet.
Dér vil jeg gerne høre den mere principielle holdning, for ellers forstår jeg ikke Venstres holdning.
Søren Søndergaard (EL), 2000-01-20:
Enhedslisten kan støtte lovforslaget, og vi finder det klogt, at Danmark i lighed med en række andre lande etablerer et sådant center.
Vi lægger endvidere vægt på, at centret sikres
de fornødne midler, således at en uafhængig forskning, en nødvendig arkivadgang m.m. kan sikres. Vi vil også godt understrege det positive i, at centret ikke alene har nutidige og fremtidige perspektiver, men også har en opgave i at belyse de historiske begivenheder, herunder holocaust, som jo direkte henfører til de folkedrab af etniske grupper og af politiske modstandere af nazismen, der foregik.
Jeg nævner også politiske modstandere, for det fremgår
ikke direkte af lovforslagets bemærkninger, at der også var tale om politiske modstandere af nazismen, som blev forfulgt.
Skal man studere folkedrab, og hvad der fører hertil, så er det nødvendigt og vigtigt efter vores opfattelse også at studere den passivitet, ligegyldighed, der ofte præger det omgivende samfund eller det internationale samfund under ét.
Vi så det under Anden Verdenskrig, og vi ser det sådan set også i dag, hvor øjnene lukkes, og hvor man dermed i virkeligheden let kan komme til at legitimere et igangværende folkemord.
Vi lægger vægt på, at der i forbindelse med centrets oprettelse ikke er tabuer, eller at der ikke på forhånd skal tegnes et bestemt billede af politikernes rolle.
Jeg nævner det på grund af de dårlige erfaringer, vi har haft med det statsstøttede såkaldte »Selskabet til forskning i nyere dansk historie«, der på forhånd havde den bundne opgave et tegne et positivt billede af samarbejdspolitikken under besættelsen.
Det er ikke tilfældet her, og det er vi selvfølgelig meget tilfredse med.
Jeg har selv tidligere haft en diskussion med udenrigsministeren om, hvorvidt det var et folkemord, der foregik i Kosova, og man kan måske sige, at det på et eller andet plan jo ikke er specielt afgørende at rende rundt og tælle lig for at afgøre, om der er tale om et folkemord.
Altså, var f.eks. det, der foregik i Srebrenica i Bosnien, hvor 7.000 såkaldte muslimer, det vil sige folk af den muslimsk definerede etniske gruppe i Bosnien, blev myrdet, et folkemord?
Ja, det kan jo diskuteres.
Der var i hvert fald tale om et massemord af folkemordslignende karakter, hvor man myrdede en meget, meget stor gruppe mennesker, fordi de tilhørte en bestemt befolkningsgruppe.
Og det er klart, at anlægger man den definition, så er der også et bredere felt af opgaver, man kan kaste sig over, f.eks. Saddam Husseins folkemordslignende massemord på en stor gruppe kurdere, folkemordslignende mord på grupper af palæstinensere i Libanon i 1980'erne, og for den sags skyld også det, der p.t. foregår i Tjetjenien.
Og på den måde kan man jo sige, at ringen er sluttet til en debat, vi har haft tidligere.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2000-01-20:
Det er jeg udmærket klar over, men jeg troede, at det, der blev talt om, var høringssvarene som sådan.
Og da jeg er klar over, at de relevante høringsparter selvfølgelig har haft kontakt til ordførerne, troede jeg, at det, der var tale om, var en kritik, der var rejst i forbindelse med høringsrunden og ikke en kritik, der først kom frem i forbindelse med det notat, som Kulturministeriet har udarbejdet.
Svend Aage Fauerholdt (DF), 2000-01-20:
Det lovforslag, vi behandler her, er nemt for Dansk Folkeparti at tage stilling til
i vores principprogram står der helt klart, at miljøsyndere betaler omkostningerne ved oprydningen.
Der er nu sat nogle forskellige bødetal på, og spørgsmålet er, om det er nok i den sag her, for der er jo altid oprydning og andre ting derefter, så det kan være lidt vanskeligt.
Jeg tror da, hvis vi når at fange nogen, at vi skulle henvende os til det enkelte rederi og forelægge dem regningen plus en bøde til dem, som har drejet på håndtagene.
Det må være det mest rigtige, hvis der er et kraftigt olieudslip.
Det drejer sig hverken om 5.000 eller 10.000 eller 15.000. kr.
Det er jo meget større beløb, det drejer sig om, når vi skal have ryddet op efter dem.
Men derfor kan vi godt måske hver især gå med nogle ideer, som kunne gøre det endnu bedre.
I Dansk Folkeparti snakker vi om, hvorfor vi ikke har lidt mere overvågning af vores fartøjer.
Vi har det af flyene, og vi har også af bilerne, hvor vi kan registrere nogle ting, bl.a., hvor stærkt de kører.
Og spørgsmålet er, om der også måske på skibe kunne sættes målere, som helt klart kunne vise, hvis nogen kom til at dreje på et håndtag, som de ikke skulle have drejet på.
Så kunne det måles.
Men det kan jo ikke bare være et dansk fænomen.
Det skal jo virkelig være alle skibe, der krydser de danske have, som skal have det installeret.
Det er da en sag, vi kan arbejde videre med.
Vi går til udvalgsarbejdet med lovforslaget, som det ligger her, men vi synes nok måske lige, der skal tages stilling til, at vi også skal have finansieret det store oprydningsarbejde, der også ligger, plus at vi skal give en bøde.
Ole M. Nielsen (KRF), 2000-01-20:
Jeg betragter dette indlæg som et indlæg i anden ordførerrunde.
Jeg har vistnok i min dialog med hr. Jørn Jespersen sagt det, jeg ville sige om lovforslaget og ministerbeføjelserne, men jeg vil gerne kvittere for ministerens imødekommenhed. Jeg tror, vi kan få noget fornuftigt ud af det, hvis vi kan snakke sammen om tingene.
Jeg tror, at modellen kunne være, at vi laver en handlingsplan, som går over 10 år, og den må gerne indeholde nogle stopprøver.
En første stopprøve efter år 2002 er nok for tidligt, men lad os så tage en stopprøve efter år 2004 og en efter år 2007, for så tror jeg, vi kan nå frem til noget, der er fornuftigt.
Jeg var lidt inde på bær- og frugtavlerne før, og jeg ville gerne have, at man kunne håndtere dem specielt i en sådan handlingsplan, for det er simpelt hen slut med at avle frugt og grønt i Danmark, hvis avlerne ikke kan få lidt sikkerhed for, at de kan køre videre.
Det skal selvfølgelig ske på en kontrolleret måde, men de ønsker vel heller ikke at grise, så jeg vil meget gerne lægge op til, at det er den slags drøftelser, vi får, og at vi får ministerbeføjelserne knyttet sammen med en sådan handlingsplan.
Jørn Jespersen (SF), 2000-01-20:
Jeg synes da, det var en interessant tanke fra Kristeligt Folkeparti, men den kræver jo en konkretisering.
Hvis man nu også laver en langsigtet målsætning på f.eks. 10 år, hvad mener Kristeligt Folkeparti så, målsætningen for behandlingshyppighed skal være om 10 år?
Hvis den kan blive tilstrækkelig lav, sådan at den lægger op til teknologiudvikling og til nye måder at bekæmpe ukrudt på og dermed en massiv fjernelse af pesticider, så vi begynder at nærme os nul, så synes jeg, det er meget interessant.
Og det er klart, at vi så skal have nogle delmålsætninger, der gør, at vi kan se, om vi er på rette vej.
Det giver så anledning til mit andet spørgsmål: Hvad skal vi gøre, hvis vi undervejs kan konstatere, at delmålsætningerne heller ikke realiseres?
Ole M. Nielsen (KRF), 2000-01-20:
Det sidste tror jeg ikke, jeg kan svare på her og nu.
Det overvejede jeg også lidt, før jeg gik på talerstolen før.
Det skal vi selvfølgelig overveje.
Men hensyn til målsætningen, så mener jeg, det er Bichel-rapportens forudsætninger, vi bygger på. Dem har jeg læst, så jeg tror på, at vi kan finde målsætningen for den 10-års-periode i det, man faktisk var enig om i Bichel-rapporten.
Jeg tror faktisk på, det er den, man skal bruge.
Hans Christian Schmidt (V), 2000-01-20:
Det var med tilfredshed jeg noterede, at ministeren var indstillet på, at vi skulle gå i forhandling på området.
Det synes jeg altså også vi skal, og jeg vil kvittere for det og sige til ministeren, at jeg går ud fra, at det skal forstås nøjagtig, som det er sagt.
For det er meget vigtigt, at vi nu har samlet hele erhvervet, alle organisationerne i et Bichel-udvalg.
Det var for mange et, skal vi sige, svært materiale at komme igennem, for mange var der nogle kameler, de skulle sluge, men man enedes.
Her har vi stået i Folketingssalen og rost det parti efter parti og sagt, at netop det, at man var sammen om det, var det, som vi synes skulle vise vejen frem.
Derfor skal jeg endnu en gang understrege over for ministeren: Lad nu være med at bringe et erhverv ud i en situation, hvor man pludselig får nogle, der igen er modstander.
Brug medspillere, det giver langt det bedste resultat.