Ole Sohn (SF), 2004-09-07:
Hvis fru Gitte Lillelund Bech havde hørt min ordførertale, så ville det være fremgået klart.
Jeg startede med at sige, at den her finanslov indeholder lidt strøsukker.
Nogle af de steder, hvor regeringen har haft store problemer, har man lagt lidt strøsukker på, og et af stederne er folkeskolen.
Det er klart, at det, at man vil bruge flere penge til undervisningsmaterialer til naturfag, tror jeg ikke der er nogen i Folketinget der vil være imod, i hvert fald ikke SF.
Jeg er sikker på, at læreren ville have givet 8 med en pil opad for den regnemetode.
Med den satsning, der er lavet på folkeskolen, med den lange række af ekstra opgaver, der er kommet ind, og med det stigende antal problemer, der er i folkeskolen, er det da ikke løsningen, at man holder igen med de investeringer, der er nødvendige, både med lærerkræfter, med undervisningsmaterialer og med rum til eleverne.
Derfor har jeg her givet udtryk for, at vi fra SF's side ønsker at foretage massive investeringer i folkeskolen for at skabe et bedre grundlag for fremtidens elever, sådan at de får bedre rammer og bedre muligheder for at komme videre i ungdomsuddannelserne, sådan at vi undgår det, som vi kan se i dag: at der er en lang række unge, som ikke gennemfører en ungdomsuddannelse, fordi de ikke har fået en tilstrækkelig god ballast i folkeskolen, og at der er en lang række unge og voksne, som har svært ved at læse.
Det er jo alt sammen noget, som er skader og problemer, der er skabt i folkeskolen, og uanset om man taler om det ene tal eller det andet, er det en kendsgerning, at folkeskolen ikke har ressourcerne til at løse de opgaver.
Jeg forstår egentlig ikke, hvorfor hr. Kristian Thulesen Dahl bevæger sig ind i at diskutere ældrepleje.
Jeg troede sådan set, at Dansk Folkeparti var opmærksom på, at det lige nøjagtig på ældreplejeområdet med de her højt besungne 500 mio. kr., som skulle deles ud til ældreområdet, jo nu viser sig, at der i dag bruges færre penge pr. ældre til omsorg og hjemmehjælp ude i kommunerne.
Det er selvfølgelig en følge af den økonomiske politik, de stramme kommuneaftaler osv., og det er jo en politisk prioritering, som Dansk Folkeparti har lagt stemmer til.
Vi var dybt uenige.
Vi mener, at behovene er større, og vi har ikke noget imod, at det er offentligt ansatte, der tager vare på vores ældre; vi mener faktisk, at det er en god ting.
Nu er der så meget snak om folkeskolen.
Der skal være nye test.
Jamen prøv at gå ud og spørg lærerne ude på skolerne.
De ved da alle sammen godt, hvilke elever der er problemer med.
Det, de mangler, er ressourcerne til at kunne sætte ind for at løse de problemer.
Det hjælper en ny test ikke med.
Det ville måske hjælpe på kvaliteten i folkeskolen, at man også sørgede for, at der var de nødvendige ressourcer og ud over undervisningsmaterialerne også de nødvendige lærerkræfter.
Det er en investering, der skal foretages, også i offentligt ansatte, men det er en investering, som kommer til at gavne samfundet, fordi vi får en bedre folkeskole og nogle bedre elever ud af folkeskolen.
Der er vi bare dybt uenige.
Jo, kendsgerningen er, at folkeskolen er ét område, hvor der ikke er tilført midler i forhold til elevstigningen.
Tager man uddannelsesområdet som helhed, ja, så løber nedskæringerne altså op i 1,5 mia. kr., hvis man tager udgangspunkt i udgiften pr. elev.
Jeg ved godt, at regeringen selvfølgelig ikke ønsker at have det som et kerneområde, for det er jo ikke så godt.
Det er et udtryk for prioritering.
Vi mener bare, at det er meget mere væsentligt at investere i fremtiden.
Den her regering har sagt: Vi skal lave her og nu-løsninger.
Så kan vi både få diskussionen her, og vi kan få den med vælgerne.
Hvad er det, man vil satse på: Er det her og nu-løsninger eller investeringer i fremtiden?