Aage Frandsen (SF), 2004-12-16:
Når vi har ønsket denne forespørgsel, hænger det sammen med vores levende interesse for Danmarks Radio, fordi Danmarks Radio er, tror jeg nok man kan sige, den vigtigste kulturinstitution i Danmark, hvis man i hvert fald taler om, at vi har en enkelt institution.
Det er den vigtigste kulturinstitution af to grunde.
For det første den mangfoldighed, som ligger i Danmarks Radio med hensyn til, hvad Danmarks Radio beskæftiger sig med; en mangfoldighed, som ikke kun vedrører radio og tv, som er det normale, man nok interesserer sig for, men også en mangfoldighed fra historisk tid med hensyn til, hvilke kulturopgaver Danmarks Radio har påtaget sig.
Det er helt tilbage fra begyndelsen i 1920'erne og 1930'erne, at man har udviklet det.
Det andet er Danmarks Radio som public service-institution, hvor man har en forpligtelse til at virke på en række områder for hele den danske befolkning, både med hensyn til alsidighed og med hensyn til mangfoldighed og med hensyn til at tage opgaver op, som andre ikke tager.
Vi har også helt konkret ønsket forespørgslen med henblik på, hvordan det så er, vi forvalter Danmarks Radio.
Der er det klart, at Danmarks Radios bestyrelse er helt central i den forbindelse, for det er de mennesker, vi bl.a. har været med til at sætte til at forvalte.
Der er det så, vi ikke kan komme uden om, at den ændring, der skete med den nuværende kulturministers medieforlig om, hvad Danmarks Radios bestyrelse skal kunne beskæftige sig med, er central, nemlig den, at bestyrelsen har fået en større kompetence.
Ordet kompetence i den her forbindelse betyder kompetence til at kunne gøre noget, ikke nødvendigvis, at man er kompetent til at gøre det.
Man kan også sige, at man pr. definition har kompetencen, og så behøver man ikke diskutere, om man er kompetent eller ej.
Det andet i den her forbindelse, som selvfølgelig også er centralt, og som vi ikke kan komme uden om, er diskussionen af, hvordan man sætter en sådan bestyrelse sammen.
Vi rejste forespørgslen kort efter folketingsårets begyndelse ud fra en konkret situation, men det, vi primært er optaget af, er fremtiden og selvfølgelig også at se på, at noget af det, der er sket i fortiden, ikke må gentages i fremtiden.
Besvarelse
Selv om det ikke hører sig til, så vil jeg sige til formanden: alt tilgivet.
Dette her er et parlament.
Det kommer af det latinske ord parlamentum.
I et parlament parlamenterer man.
Det betyder, at man samtaler i dette rum.
En fordel i forbindelse med en samtale er, at der er flere, der vil deltage.
Og jeg vil gerne rose Venstres ordfører, fru Tina Nedergaard, fordi fru Tina Nedergaard deltog i samtalen, for det er trods alt ud af samtalen, at man skulle nå frem til en større erkendelse.
Vi er nogle, som hele tiden forventer, at det kan ske, fordi vi har tvivlens nådegave, og fordi vi ved, at vi ikke har den højeste sandhed.
Der er nogle andre, som jeg ikke synes lever op til, at de vil deltage i samtalen og dermed nok heller ikke er opmærksomme på, at de kunne blive klogere.
Det skyldes nok ikke, at de ikke intellektuelt ved, at de godt kan blive klogere, men det, at man har magten, man har flertallet, gør, at så behøver man ikke at lytte.
Og det er der, Dansk Folkeparti er særegent af et støtteparti at være i dette parlament, fordi de i en masse situationer er fuldstændig ligeglade – fuldstændig ligeglade – med, hvad der foregår herinde.
Man har nogle mærkeområder, og dem slås man for.
På en række andre områder slås man ikke for dem.
Nu kan jeg se, eller rettere sagt jeg kan ikke se, at Dansk Folkepartis ordfører er til stede lige i øjeblikket.
Men så vil jeg bede Dansk Folkepartis medlemmer om at studere det, som er betænkningen til dette lovforslag, og se, hvad det her lovforslag betyder for landets produktionsskoler, for produktionsskoler i Ringkøbing Amt – hr. Christian H. Hansen er på vej ud ad døren nu.
Men altså i Ringkøbing Amt betyder det noget, i Lemvig betyder der noget.
Det betyder noget i Nordjyllands Amt, det betyder noget i Storstrøms Amt.
Det betyder formentlig ikke noget i Københavns Amt, ikke meget, heller ikke i Århus Amt.
Men jeg synes, at selv om det ikke er noget, man er så voldsomt engageret i, skal man være klar over, at det her betyder noget for netop de fattigste kommuner i Danmark.
Og det betyder noget for de unge mennesker, som har dårlige muligheder for at komme ind i uddannelsessystemet, ikke fordi de nødvendigvis er dårligt begavede, slet ikke, men de er ikke parate til at gå ind i uddannelsessystemet.
De har problemer med at være uddannelsesparate, de har problemer med at finde ud af, hvad de vil med deres liv.
Og de har måske prøvet at være inde i uddannelsessystemet, men det mislykkedes.
Derfor forstår jeg ikke, at Dansk Folkeparti ikke i højere grad er opmærksom på de her problemer.
Jeg forstår heller ikke, at regeringen ikke er det.
Men i den her sammenhæng ved jeg jo, at det at være støtteparti rent faktisk betyder, at man kan øve sin indflydelse, og det ved Dansk Folkeparti også.
Men her vil eller gider man ikke.
Jeg synes, det er meget trist, at vi får lovforslaget vedtaget, sandsynligvis i morgen, og det er meget trist, at man ikke, undskyld udtrykket, kan få lov til at diskutere bortset fra med fru Tina Nedergaard, og det er ment som en ros til fru Tina Nedergaard, som netop vil diskutere sagen med os.
Men det er ministeren, der får ministerløn.
Det er ministeren, der har ansvaret.
Og derfor synes jeg altså, at ministeren skal gå op og argumentere for, hvorfor det her er så godt, hvorfor vi har uret, og hvorfor det ikke er lykkedes at trænge igennem med hensyn til at nå en større forståelse.
Vi har gjort vores forsøg.
Det kan jo skyldes, at det er, fordi vi ikke kan, at vi ikke evner det, at vores pædagogiske evner ikke er til stede.
Det kan også skyldes, at modtageren ikke vil/kan.
Jeg håber ikke det sidste.
Jeg frygter det første.
Hermed sluttede forhandlingen.
Afstemning
Lovforslaget overgik derefter til tredje behandling.
At kulturministeren har tilkendegivet over for Folketinget, at man godt vil undersøge nærmere, hvad der kan ske om nogle år, når en anden kulturminister skal lave en medieaftale, er selvfølgelig helt fint.
Den mulighed er jo heldigvis til stede for os alle sammen og for nogle måske mere end andre, men det synes jeg ikke vi skal skose hinanden for, når bare viljen til at blive klogere er til stede.
Ministeren argumenterer i sin besvarelse af forespørgslen meget med, at der sådan set ikke er noget problem i den måde, som formuleringen er udformet på med hensyn til det overordnede programansvar.
Der blev nævnt mange ting i den forbindelse fra ministerens side med hensyn til både, hvad der står i lovtekstens bemærkninger, og hvad man også fra Danmarks Radios side har tilkendegivet.
Problemet er bare, at det i hvert fald er blevet udlagt sådan, også af nogle af dem, der stadig væk sidder i bestyrelsen, at de nu kunne gøre en hel masse ting.
Der er også et politisk parti, som har lagt meget vægt på, at der skete en ændring i forbindelse med den ændrede lovgivning for det overordnede programansvar.
Virkeligheden blev ændret, og den blev selvfølgelig særlig ændret af nogle af de bestyrelsesmedlemmer, der sidder der.
Ministeren argumenterer med, at en professionel bestyrelse består af nogle, der har faglig indsigt og virksomhedsledelseserfaring og så i øvrigt er relevante.
Der vil jeg så spørge ministeren: Gælder det alle?
Er man helt sikker på, at det gælder alle?
Det næste er: Er det givet, at en bestyrelse, fordi en minister udpeger den, er mere professionel end den, som Folketinget udpeger?
Derfor vil jeg også spørge ministeren, om ministeren mener, at ministeren, da han udpegede sin del af bestyrelsen, i alle henseender selv levede op til de kriterier, som ministeren mener der skal leves op til, og som egentlig også står i loven i dag og altid har stået der med hensyn til, hvordan bestyrelsen skulle sammensættes.
Ministeren udpegede tre personer.
Jeg siger ikke, at de ikke er kompetente, men jeg synes, det var interessant at konstatere, at alle tre holdningsmæssigt på en række områder havde den samme opfattelse som ministeren.
De er alle sammen erklæret borgerlige.
Det næste i det, når man begynder at tale om den der professionelle bestyrelse, er så, at der er en risiko for, at en minister synes, at de, der er fagligt mest kompetente og dygtigst med hensyn til virksomhedsledelse, tilfældigvis er ens egne trosfæller.
Med hensyn til TV 2 kan vi vel heller ikke komme uden om, at der er en tendens til, at det dér også er personer, som holdningsmæssigt er mest enige med ministeren.
Det er sådan nogle overvejelser om, at den såkaldt professionelle bestyrelse ikke nødvendigvis er mere rigtig, jeg også håber man lader indgå i sine undersøgelser.
For hvordan er det sikret, at befolkningens repræsentanter er der?
Hvordan sikrer vi, at de, som er vores repræsentanter, er der?
Hvordan er man sikker på, at der er en bredde i det?
Kønsmæssigt kan man sige, at det er lidt pinligt, at alle politiske partier her i Folketinget udpegede mænd.
Ikke at det enkelte parti gjorde det, men som helhed var det lidt pinligt.
Det blev ikke bedre af, at ministeren så bagefter af tre kun udpeger én kvinde.
Det er sådan nogle overvejelser, jeg synes ministeren skulle have i sit baghoved, når man går videre: Hvordan har man selv gjort det, og hvordan tror man så det ville være i fremtiden, hvis man skulle have en professionel bestyrelse?
Det, som vi mener er helt centralt i forbindelse med Danmarks Radio, er at sikre de værdier, som har ligget der hidtil, og som vi mener er forvaltet ordentligt, også af bestyrelsen, med to undtagelser.
For det er jo ikke tilfældigt, at den, det ene politiske parti udpeger, nu skifter.
Det går jeg ikke ud fra det er, for der var egentlig ikke forvaltet ordentligt.
Der må vi så sige, at det er godt, at man vil udføre alt det på en anden måde, men der er bare det, at når man skal se på fremtiden, skal man også se på, hvordan man selv gjorde det, og sikre sig, at de ændringer, man lavede, ikke er lavet sådan bare hu hej vilde dyr, men ud fra, hvad virkeligheden er.
På den baggrund skal jeg på vegne af Socialistisk Folkeparti, Socialdemokratiet, Det Radikale Venstre og Enhedslisten fremsætte følgende: Forslag til vedtagelse
»Folketinget lægger afgørende vægt på Danmarks Radios uafhængighed og journalistiske frihed og på, at Danmarks Radios bestyrelse bidrager hertil.
På den baggrund opfordrer Folketinget regeringen til via lovgivning eller på anden vis – at sikre Danmarks Radios uafhængighed som kulturinstitution og public service-institution, – at de af kulturministeren udpegede bestyrelsesmedlemmer bidrager til at sikre holdningskompetence og kønsmæssig bredde, – at bestyrelsesmedlemmer ikke samtidig må være folketings- eller europaparlamentsmedlemmer eller være kandidater hertil, og – at bestyrelsens ansvar fastlægges sådan, at der ikke er mulighed for indblanding i Danmarks Radios programvirksomhed.«