Hans Christian Schmidt (V), 2002-03-14:
Jeg vil gerne starte med at takke hr. Keld Albrechtsen og fru Pernille Rosenkrantz-Theil for at have rejst den her forespørgsel.
Det giver nemlig regeringen lejlighed til at understrege, at en vandforsyning baseret på rent grundvand står højt på regeringens dagsorden.
Det har høj prioritet.
Og jeg forstod da også på hr. Keld Albrechtsen, at det har det også for Enhedslisten. Som jeg erindrer de mange gode debatter her i Tinget om grundvandet og pesticider, har der faktisk været stor enighed blandt partierne om denne målsætning.
Det har vi bl.a. set i forbindelse med Folketingets behandling af Bichel-udvalgets rapport, ved behandling af jordforureningsloven, ved Vandmiljøplan II og ved en række forslag vedrørende kemikalieloven.
Hele Folketinget eller meget brede flertal har stået bag en målsætning om rent grundvand, og sådan skal det være i et land, hvor 99 pct. af drikkevandet stammer fra grundvandet.
Det er selvsagt også denne regerings politik.
Det kommer tydeligt til udtryk i regeringsgrundlaget, hvor det slås fast, at danskerne skal sikres rent grundvand.
Det er vigtigt, at vi også fremover kan basere vores drikkevandsforsyning på uforurenet grundvand.
Vi ønsker mest miljø for pengene og foretrækker guleroden frem for pisken, fordi vi tror, at det virker bedst.
De pesticider, der truer grundvandet, skal vi naturligvis ikke godkende, men derudover skal forbruget minimeres.
Vi skal sigte efter det lavest mulige forbrug, hvor landmandens driftsøkonomi stadig hænger sammen.
Den seneste status for sommeren 2001, og det er jo altså lige her for ½ år siden, over udviklingen i forbruget viser, at man faktisk kan komme langt med et godt beslutningsgrundlag og frivillige instrumenter.
Viser man landbruget tillid, forstår det også at kvittere herfor, og det synes jeg da at vi sammen skal glæde os over.
Hvordan står det så til med pesticiderne i grundvandet i dag?
Jeg kan starte med at konstatere, at der er påvist pesticider i grundvandet i det sidste årti og det med stigende hyppighed, uanset - uanset - at pesticidforbruget i samme periode er faldet betydeligt.
Forklaringen er både, at der stadig betales af på fortidens synder, og at der i perioden er målt for et stigende antal stoffer.
Jo flere stoffer, der måles for, jo flere finder man.
Det er derfor også vanskeligt at vurdere, om problemet i dag reelt er stigende eller aftagende.
Men en ting er de blotte fund af pesticider, noget andet og mere centralt er overskridelserne af grænseværdien for pesticidrester i drikkevand.
I perioden fra 1996 til 2000 har der generelt været overskridelse af grænseværdien i 7 til 9 pct. af grundvandsprøverne og i ca. 10 pct. af vandboringerne. Vi må også konstatere, at disse overskridelser af grænseværdien har resulteret i mange lukninger af boringer. Af den seneste depotredegørelse fremgår således, at pesticider er den hyppigste årsag til lukningen af vandværksboringer som følge af forurening på de almene vandværker, dvs. de vandværker, der forsyner mindst 10 ejendomme.
Nye tal for undersøgelser i Sønderjyllands Amt, som jeg også tror hr. Keld Albrechtsen omtalte, viser, at der er et særligt problem for de små, private vandboringer.
Her ser det ud til, at grænseværdierne kan være overskredet i en tredjedel af anlæggene, men vi har endnu ikke set de endelige tal.
De høje fundprocenter kan skyldes, at de private vandboringer indvinder drikkevand fra det øverste grundvand, hvor der er et forholdsmæssigt stort antal overskridelser af grænseværdien.
Undersøgelserne fra Sønderjylland og tre andre amter bliver afrapporteret i 2003, og det er jo her, at sammenhængen er.
De bliver afrapporteret i 2003.
De vil give os et mere præcist billede af problemets omfang, og så har vi et bedre grundlag for at tilrettelægge en effektiv forebyggelse af forureningen af de små vandforsyninger. Hvad angår den fremtidige udvikling, er det vigtigt at huske på, at stort set alle de stoffer, der i dag er påvist i grundvandet i koncentrationer over grænseværdien, enten er forbudt eller pålagt anvendelsesrestriktioner for at beskytte grundvandet. Der er altså slået en bremse i for fremtidig forurening af grundvandet.
Når vi stadig har problemer, skyldes det i vid udstrækning, at grundvand er lang tid om at dannes.
Vand, der er påvirket af tidligere tiders forbrug, siver stadig ned og forurener grundvandsmagasiner, der i dag er rene.
Derfor vil vandforsyningsboringer også fremover blive påvirket af tidligere tiders pesticidforbrug.
Jeg er nødt til at sige det, for ellers så begynder vi at forestille os en verden, der kommer til at se anderledes ud, og så kan vi diskutere det igen og igen og igen, men sådan er fakta.
Med den viden, vi har i dag, vil det være rent gætteri at forsøge at give en nærmere prognose for antallet af fremtidige lukninger, men vi må indstille os på, at der også fremover vil ske lukninger.
Og det var dér, jeg sagde, at sådan er fakta.
Der vil også i fremtiden ske lukninger.
Det kan vi lige så godt erkende over for hinanden.
Når alt dette er sagt, er det også vigtigt at slå fast, at danske forbrugere trygt kan drikke det vand, der kommer direkte fra vandhanen.
Denne sikkerhed har vi fra den kontrol af vandets kvalitet, som finder sted på det enkelte vandværk.
Sådan er det.
Sådan er det i dag, og sådan ønsker vi også, at det skal være fremover.
Den situation, vi står i i dag, viser, hvor vigtigt det er at forebygge.
Den væsentligste forebyggelse består i at fastholde en godkendelsesordning, der sikrer grundvandet mod at blive forurenet med pesticider.
Vi skal ikke acceptere pesticider, der er til fare for miljø og sundhed - ingen tvivl om det.
Det vil hverken være bæredygtigt eller særlig god samfundsøkonomi at lade stå til på jordoverfladen og så indføre andre foranstaltninger for at sikre rent drikkevand.
Fra Bichel-udvalgets arbejde ved vi, at det årligt vil koste 145-183 mio. kr. systematisk at lukke forurenende boringer og løbende åbne nye boringer.
For at undgå dette er en stringent godkendelsesordning et centralt element.
Dette er ikke mindst tilfældet i Danmark, hvor mere end 60 pct. af hele landets areal dyrkes, og hvor grundvandet udnyttes i de samme områder til drikkevand stort set uden rensning.
Samtidig er vores naturareal af en mindre størrelse.
Herved adskiller vi os fra de fleste andre lande, der ved siden af landbrugsarealer har andre og langt større naturarealer, hvorfra der kan indvindes drikkevand.
Hertil kommer, at der ifølge en international evaluering er en større risiko for nedsivning i Danmark end i hovedparten af de øvrige EU-lande.
Og dér skal vi passe godt på, hvad det er den siger.
Det er jo vigtigt at holde sig det for øje.
Godkendelsesordningen bliver herved et vigtigt omdrejningspunkt, som vi skal holde fast i, og som
vi løbende skal forbedre. Vi får en mængde nyttig viden til dette udviklingsarbejde fra en del af projekterne inden for Miljøstyrelsens pesticidforskningsprogram.
Men vi skal også huske hensynet til erhvervslivet. En velfungerende
godkendelsesordning
kendetegnes også ved, at de udmeldte sagsbehandlingstider overholdes.
Det er klart, at ansøgningerne skal vurderes tilstrækkeligt grundigt - ingen tvivl om det - men det er også vigtigt, at virksomhederne får vurderet deres ansøgninger inden for rimelig tid.
Og vi skal bevare det brede perspektiv på området.
Godkendelsesordninger sikrer miljøet ved at stille krav til selve anvendelsen af pesticider, men forurening med pesticider har også andre kilder.
Der kan ske uheld ved f.eks. spild ved opbevaring og håndtering af pesticider, f.eks. ved fyldning og rengøring af sprøjteudstyr.
Det er vigtigt at forebygge denne forurening for de såkaldte punktkilder, og vi er da også allerede i gang med forebyggende projekter på dette område. Endvidere er regeringen, som det fremgår af regeringsgrundlaget, meget optaget af, at der ikke sker forurening af grundvandet fra kemikalieaffaldsdepoter.
Med til en forebyggende indsats hører i høj grad også en aktiv indsats i EU.
Det er nemlig her, at rammerne for de nationale godkendelser af pesticiderne fastlægges, og det er her, at godkendelsen af de aktive stoffer, som indgår i pesticiderne, sker.
Derfor prioriterer ministeriet også i EU-arbejdet at påvirke Kommissionen og de øvrige EU-lande, så de konkrete direktiver, hvormed aktivstofferne optages på EU's positivliste, afspejler et højt beskyttelsesniveau, ikke mindst af hensyn til beskyttelse af grundvandet.
Vi presser også på for at få fremskyndet EU's revurdering af de gamle stoffer.
Det gør vi, for at vi kan få renset ud i de stoffer, der er problematiske i forhold til grundvandet, og for at vi i medlemslandene kan drage nytte af den dokumentation, der fremkommer i det fælles EU-arbejde, når vi nationalt foretager revurdering af de gamle godkendelser.
Endelig vil vi prioritere grundvandsbeskyttelse ved de kommende forhandlinger om ændring af plantebeskyttelsesmiddeldirektivet og ved fastsættelse af vejledende retningslinjer inden for direktivets områder,
ting, vi har drøftet i Miljø- og Planlægningsudvalget forud for nogle af rådsmøderne.
Når vi fjerner pesticider, skal vores godkendelsespraksis samtidig tage højde for, at erhvervene
fortsat skal have andre godkendte midler til rådighed.
Bl.a. derfor er man i Miljøstyrelsen ved at se på, om man i de danske godkendelser i højere grad kan inddrage den viden, der ligger til grund for godkendelse af nye pesticider i nabolandene Tyskland og Sverige.
Og når jeg siger det her, er det selvfølgelig, fordi det kan være en stor fordel for miljøet, at lande, der klimatisk og geografisk er tæt ved hinanden, også kan trække på hinandens erfaringer.
Som et andet led i den forebyggende indsats ønsker regeringen at minimere pesticidanvendelsen.
Den bærende tanke er, at det er sund fornuft ikke at bruge flere pesticider end nødvendigt til gavn både for driftsøkonomien og for grundvandet.
Det er et budskab, landbruget har forstået.
Efter en stor frivillig indsats har landbruget allerede i 2000 tangeret målsætningen i Pesticidhandlingsplan II om en behandlingshyppighed på 2,0 med udgangen af 2002.
Det er en indsats, som landbruget fortjener ros for.
Men vi skal ikke stoppe her.
Vi ved, at det er muligt at komme endnu længere ned, men inden regeringen lægger sig fast på en konkret målsætning, må vi have en status over forbruget med udgangen af 2002.
Jeg vil derfor i første halvdel af 2003 sammen med fødevareministeren fremlægge en status for udviklingen i pesticidanvendelsen sammen med et bud på en sigtelinje for de kommende år.
Udgangspunktet vil være de grundige analyser i Bichel-udvalget, som jo viser, at der kan reduceres med 30-40 pct. inden for 5-10 år.
Lad mig slutte min besvarelse med at omtale en række væsentlige initiativer, der mere direkte knytter sig til sikring af drikkevandskvaliteten.
Vandmiljøplan II er et centralt omdrejningspunkt her.
Her skabte man fundamentet for at lokalisere områder med særlig grad af drikkevandsinteresser og kortlægge de grundvandsmæssige forhold for at finde de særlige indsatsområder.
For disse områder skal der udarbejdes indsatsplaner, som fastlægger, hvordan grundvandet kan beskyttes.
Der er tale om en meget betydelig opgave, som forventes at strække sig over en 10-års-periode.
Udgifterne til kortlægning og udarbejdelse af indsatsplaner m.v. udgør ca. 90 mio. kr. årligt, og hertil kommer udgifterne i forbindelse med gennemførelsen af indsatsplanerne. Vandmiljøplan II skabte også grundlaget for at indgå aftaler om pesticidfri dyrkning på bestemte arealer.
Endvidere iværksattes projekter med udpegning af pesticidfølsomme arealer, der efter 2003 eventuelt kan forlænges frem til 2005.
Det vil ligeledes indgå i regeringens fremtidige arbejde med beskyttelsen af grundvandet mod forurening med pesticider.
Endelig skal det med, at det er besluttet at afsætte en beløbsramme på op til 3 mio. kr. årligt til drikkevandsprojekter, som kan belyse generelle problemstillinger, der knytter sig til den fremtidige vandforsyning.
Selv om forbrugerne stadig trygt kan drikke vandet direkte fra vandhanerne, er der ikke grund til at lægge skjul på, at der er problemer med pesticider i grundvandet.
Der er dog i vid udstrækning tale om fortidens synder.
skal vi ikke gentage, og derfor er det så vigtigt med en forebyggende indsats.
Hvis der viser sig behov for at justere for at sikre kvaliteten af vores grundvand og drikkevand, så har vi de instrumenter, der skal til for at gribe effektivt ind. På den baggrund er det min klare opfattelse, at regeringen til fulde lever op til sin målsætning om at sikre danskerne rent grundvand.
Forhandling