Rikke Hvilshøj (V), 2005-11-03:
Måske til Enhedslistens bedrøvelse, men måske ikke så meget til overraskelse, er jeg nødt til at konkludere, at regeringen ikke kan støtte dette beslutningsforslag.
Visum gives med henblik på kortvarigt ophold, og det skal ved visumadministrationen så vidt muligt sikres, at ingen misbruger et visum til at tage længerevarende ophold i Danmark eller et af de andre Schengenlande.
De danske repræsentationer og Udlændingestyrelsen foretager derfor ved behandlingen af alle visumansøgninger en konkret vurdering af risikoen for, at den pågældende ikke vender tilbage inden for visummets gyldighedsperiode.
Denne vurdering er vi efter Schengenreglerne forpligtet til at foretage.
Et retskrav på besøgsvisum til nære familiemedlemmer, der ikke tager hensyn til risikoen for ulovlig indvandring, vil derfor ikke alene stride mod formålet med visuminstituttet, men også mod Danmarks forpligtelser over for de andre Schengenlande.
Når det er sagt, vil jeg gerne understrege, at der inden for rammerne af Schengenreglerne i vidt omfang gives visum til udlændinge, der har slægtninge her i landet.
Der blev bl.a. indført en ordning om, at udstedelse af visum i visse tilfælde kan betinges af, at den herboende stiller en økonomisk sikkerhed.
Denne ordning betyder, at udlændinge, der tidligere fik afslag på visum, har mulighed for at komme på besøg i Danmark, men hvis udlændinge ikke overholder visumbetingelserne, f.eks. ved ikke at vende tilbage inden for visummets gyldighedsperiode, forfalder beløbet til betaling.
Særlig med hensyn til familiemedlemmer gives der som udgangspunkt visum til ægtefæller og faste samlevere og til mindreårige børn og forældre.
Det gælder, uanset hvilket land ansøgeren kommer fra, medmindre ansøgeren kommer fra et land, hvorfra der kommer mange asylansøgere, eller hvortil der er udsendelsesvanskeligheder.
Så gives der som udgangspunkt også visum til voksne børn, søskende og disses ægtefæller.
Endvidere gives ansøgere fra nogle af disse lande normalt visum, også selv om der er tale om fjernere slægtninge.
Udlændinge fra lande, hvor risikoen for indvandring generelt er meget lille, får normalt visum, uanset om de har personlige relationer til Danmark eller ej.
Herudover gives der som udgangspunkt visum, hvis der foreligger ganske særlige omstændigheder, f.eks., hvis et nærtstående familiemedlem her i landet lider af en livstruende sygdom.
Det gælder, uanset hvilket land ansøgeren kommer fra.
Visumpraksis er derfor efter regeringens opfattelse så lempelig, som det er muligt inden for rammerne af Schengenreglerne.
Forslagsstillerne giver indtryk af, at visumpraksis er for restriktiv, og jeg er som nævnt ikke enig i, at dette er tilfældet.
Det er jeg enig i, og jeg er også enig i, at vi skal fastholde, at der ikke er retskrav på at få et dansk statsborgerskab.
Det at få et dansk statsborgerskab er noget helt unikt, og derfor er det også rimeligt, at vi fra det danske samfunds side stiller nogle krav: Hvad synes vi så, det er rimeligt at skulle opfylde for at få et dansk statsborgerskab?
Og det er jo det udgangspunkt, vi har her.
Og ja, der er forskel på, om man bliver født som dansk statsborger i Danmark, eller om man kommer som en anden statsborger og siger, at man gerne vil have lov til at skifte sit statsborgerskab ud.
Jeg synes så, at jeg med glæde vil give dem, der opnår og opfylder de her kriterier, et dansk statsborgerskab.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til anden behandling.
Afstemning