Claus Larsen-Jensen (S), 1999-03-03:
Socialdemokratiets vision for Danmarks samlede internationale indsats er, at vi hermed kan fremme en udvikling i Europa og i verden, hvor hensynet til mennesker og miljø er øverst på dagsordenen i et nyt politisk, socialt og miljømæssigt globalt lederskab.
Gennem vores internationale indsats kan vi som et lille, veludviklet, homogent, demokratisk og rigt velfærdssamfund i praksis demonstrere, at Danmarks internationale ansvar ikke blot er fine ord ved højtidelige lejligheder, men derimod synlige, konkrete og mærkbare handlinger, der viser, at vi som befolkning og som land har valgt aktivt at arbejde for menneskelige værdier og rettigheder, for demokrati og frihed, for social og økonomisk udvikling hånd i hånd, for stabilitet og fred, for samarbejde og ikke konfrontation, for stærke civile samfund og for en global miljø- og samfundsmæssig bæredygtig udvikling.
Med den massive økonomiske indsats, vi som samfund yder i en international sammenhæng,
demonstrerer vi samtidig et ansvar, der er med til at gøre Danmark til en global stormagt i kampen for mennesker og miljø.
Det gør et meget stærkt indtryk i de lande, hvor vi er aktivt engagerede.
Det gør et stærkt indtryk i de internationale organisationer, som netop i disse år oplever, at andre lande svigter, og det giver givet Danmark en indflydelse og en goodwill, som både på kort og lang sigt smitter positivt af politisk og økonomisk.
Danmarks internationale indsats er således en god kombination af internationalt ansvar og solidaritet, indsats for det globale miljø og en varetagelse af vore egne langsigtede interesser som befolkning og samfund. Det nye Europa, der opstod efter Murens fald for 10 år siden, og de nye globale udfordringer, vi og alle andre samfund står over for, gør det nødvendigt, at vi ser løsningen af lokale, nationale og globale spørgsmål i en stadig tættere sammenhæng, og det kræver en aktiv international indsats, fordi selv fjerne begivenheder kan have voldsomme virkninger også her.
Det gav også en mulighed for at yde aktiv støtte til samfundsomstillingen i Central- og Østeuropa, i Rusland og andre SNG-lande.
Det gav mulighed for at yde en fredsbevarende og fredsskabende indsats i det tidligere Jugoslavien og endelig en mulighed for at påtage sig en del af ansvaret for verdens stigende antal flygtninge.
Generelt set
har miljø- og katastroferammen været en positiv nyskabelse i Danmarks internationale indsats. Det er imidlertid lige så klart, at med de nye internationale udfordringer, som vi nu står over for ved tærsklen til det 21. århundrede, er ændringen af miljø- og katastroferammen til en miljø-, freds- og stabilitetsramme en ændring med nye store og mere tidssvarende perspektiver.
Socialdemokratiet giver sin fulde støtte til målet om at nå 0,5 pct. af bruttonationalindkomsten som grundlaget for miljø-, freds- og stabilitetsrammen frem til år 2005.
Til miljødelen har jeg følgende kommentarer:
I Socialdemokratiet er vi stærke tilhængere af den styrkelse, der sker af miljøindsatsen i de fattigste udviklingslande som led i den samlende udviklingsstrategi og -bistand.
For at forbedre aktiviteten i mellemindkomstlandene yderligere skal det imidlertid anbefales, at den lokale forankring styrkes, at der er langt stærkere sammenhæng til Danmarks generelle udviklingspolitiske mål i den indsats, der ydes, og endelig at danske NGO'ere inddrages langt mere aktivt uden krav om forhåndsgodkendelse af landenes regeringer.
Eftersom der nu foreligger konsulentrapporter for disse aktiviteter, og da der kan være god grund til en lidt større sammenhængende debat om hele den internationale miljøindsats, som forestås af henholdsvis Danida og DANCED, skal jeg her ved denne lejlighed foreslå, at vi ved en senere folketingsdebat tager en samlet diskussion herom.
Jeg vil herefter koncentrere mig om det fremadrettede i ændringen i katastrofedelen til en freds- og stabilitetsramme.
Med ændringen får Danmark i de kommende år en ny forstærket mulighed for en konkret aktiv international indsats, som rækker langt bredere end den hidtidige katastrofedel.
Det har Socialdemokratiets klare støtte.
Støtte til omstillingen i Central- og Østeuropa samt i Rusland og i andre SNG-lande trænger til en fornyelse 10 år efter Murens fald.
Hidtil har mulighederne for at finansiere lidt større sammenhængende stabilitets- og udviklingsprogrammer ikke været mulige.
Det være sig i forhold til udviklingen i nærområdet, her primært i de baltiske lande og i Rusland, men det gælder også i forhold til andre SNG-lande, i forhold til Ukraine og landene på Balkan, hvor overgangsbistand dog igennem en årrække har kunnet ydes til Albanien inden for ulandsrammen.
Demokratifonden har i forhold til danske NGO'ers engagement i landene spillet og spiller fortsat og skal fortsat spille en vigtig rolle for aktiviteter, som primært foregår i Danmark, men det er alt for afgrænset i forhold til en mere målrettet sammenhængende dansk NGO-indsats for at styrke det civile samfund og de demokratiske organisationer og NGO'erne i landene.
Med freds- og stabilitetsrammen tilvejebringes en tiltrængt ny mulighed for at give såvel den danske statslige som den folkelige indsats i udviklingen af samfundene en ny vitalitet.
På den baggrund skal jeg på vegne af Socialdemokratiet foreslå, at der under freds- og stabilitetsrammen lægges vægt på: For det første at indsatsen i Danmarks nærområde, altså de baltiske lande, Polen, Ruslands Østersøområder, Sankt Petersborg og Kaliningrad, styrkes for at skabe stabilitet gennem et øget samarbejde på alle relevante områder og gennem et sammenhængende udviklings- og stabilitetsprogram for de nævnte lande inden for freds- og stabilitetsrammen, herunder hører også de baltiske landes og Polens forberedelse til et medlemskab af EU. For det andet at der tilrettelægges et særligt stabilitets- og udviklingsprogram i forhold til Rusland, hvis stabilitet og udvikling er af afgørende betydning for stabiliteten omkring Danmark. For det tredje at der skabes en sammenhængende indsats i forhold til Balkanlandene og Ukraine, som er Europas mest ustabile hjørne. Ud over den fredsskabende indsats i det tidligere Jugoslavien og overgangsbistanden til Albanien er der et stort behov for at fremme og stabilisere udviklingen i bl.a. Rumænien og Bulgarien, som i øvrigt halter mest efter i omstillingsprocessen. For at styrke civilsamfundet, NGO'erne og det folkelige engagement i landenes omstillings- og udviklingsproces, skal danske NGO'er inden for freds- og stabilitetsrammen sikres mulighed for gennemførelse af udviklings- og stabilitetsprojekter i landene. Netop i samfund tidligere præget af etpartisystemer og manglende demokrati er det af afgørende betydning, at en sådan udvikling fremmes.
Uden et stærkt folkeligt engagement i landene i forberedelsen til EU-medlemskab begår vi en stor fejltagelse.
Det kan den nye freds- og stabilitetsramme rette op på, hvilket jeg skal anbefale.
Når jeg lægger så stor vægt på freds- og stabilitetsindsatsen i Central- og Østeuropa og i Rusland og i andre SNG-lande,
er det, netop fordi det er her, vi har manglet midler til en øget indsats samtidig med et skrigende og ændret behov herfor.
Det er samtidig Danmarks egen baggård og for en del landes vedkommende vores nærområde, hvor vores egen fremtidige stabilitet, sikkerhed og nye udviklingsmuligheder i et stærkt Østersø-vækstområde afhænger af, at udviklingen går i den rigtige retning hos vores naboer.
Kald blot denne nye indsats for vores nye nærforsvarsindsats i en tid, hvor forsvaret skal indrettes til den nye sikkerhedspolitiske situation.
Ved freds- og stabilitetsrammen og den fleksibilitet, der er og nødvendigvis må være heri, er der også plads til en indsats i andre områder i verden, som udsættes for natur- og menneskekatastrofer.
Der er plads til, vi kan påtage os vores del af ansvaret på flygtningeområdet, ikke blot i forhold til dem, der kommer til os, men også i stigende omfang for at forebygge ustabilitet, konflikter og kriser, så færre må flygte for at redde livet for sig og sine.
Afslutningsvis skal jeg foreslå, at mulighederne for det folkelige engagement i Danmark i forhold til hele indsatsen inden for miljø-, freds- og stabilitetsrammen øges helt systematisk ved, at der inden for rammen afsættes midler til debat og oplysning, ganske som vi kender det på ulandsoplysningsområdet.
Behovet for en sådan indsats omkring de mange indsatsområder inden for miljø-, freds- og stabilitetsrammen er næppe mindre end på ulandsområdet, og i takt med at rammen udvides, øges behovet.
Vedvarende opbakning fra befolkningen til en sådan indsats kræver viden, forståelse og engagement, og måske kan det give anledning til at forny hele oplysningsindsatsen om Danmarks internationale engagement og sikre den nødvendige sammenhæng, der er i de internationale problemer og deres løsninger, og gøre disse spørgsmål mere forståelige og sammenhængende med den enkeltes hverdag og syn på fremtidsmulighederne. Miljø- og katastroferammen har i sin hidtidige form gjort sit arbejde.
Nu skal den nye miljø-, freds- og stabilitetsramme skabe et fornyet løft i arbejdet for at mindske ustabilitet, kriser og krige og være et middel, vi fra dansk side kan sætte ind i næsten enhver situation, hvor samfund risikerer at smuldre eller rives fra hinanden.
På Socialdemokratiets vegne skal jeg give min fulde tilslutning til redegørelsen samt henlede opmærksomheden på de forslag, jeg har stillet til et styrkelse af miljø-, freds- og stabilitetsrammen.