runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bendt Bendtsen (KF), 2002-11-12:
Jeg vil gerne sige til fru Aase D. Madsen, at man da godt kan sige, at regeringen har ændret holdning et stykke ad vejen, nemlig at vi ikke vil skride til at ophæve bestemmelsen med det samme, men vi vil afvente og se, hvordan bestemmelsen virker i praksis.
Energitilsynet har ikke foretaget den konkrete afgørelse
om størrelsen af den kapital, kommuner kan beholde ved salg af elforsyningsvirksomheder
Regeringen vil afvente Energitilsynets konkrete afgørelse og dermed se, hvordan bestemmelsen virker i praksis.
Regeringen har derfor ingen aktuelle planer om at ændre lovgrundlaget for Energitilsynets afgørelse på det her område.
Så til hr. Martin Lidegaard og fru Anne Grete Holmsgaard: Jeg mener faktisk, at der, når en kommune, der ejer noget, afhænder noget, fra regeringens side er en henstilling om, hvad pengene skal bruges til.
Jeg vil ikke i dag stå og sige nøjagtig, hvad det her ender med.
Det er jo en forhandling, som det altid er.
Men det betyder jo ikke, at jeg fra i dag begynder at tage forskud på glæderne, hvis det er det, man lægger op til.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-11-12:
Jeg vil gerne gentage det spørgsmål, som jeg har stillet til ministeren, nemlig om ministeren på baggrund af den debat, der har været i Folketingssalen i dag, vil indbyde Folketingets partier.
Jeg tror, at det kunne være klogt at gøre det hele vejen rundt.
Der er partier, der har været med i det ene, og der er partier, der har været med i det andet, og der er partier, der ikke har været med i noget.
Ministeren må vel indrømme, at vi står med et samfundsmæssigt problem med mange milliarder kroner, som er sluppet ud af kontrol, hvis man kan sige det på den måde, som er opsparet af én kreds af mennesker, men som nu af tilfældige historiske og juridiske årsager tilhører en anden kreds af mennesker, som man ikke ved, hvilken virkning vil give samfundsøkonomien, som kan skabe inflation og problemer, og som ministeren ikke aner, hvad han skal stille op med.
Derfor vil jeg gerne gentage mit spørgsmål til ministeren: Ville det ikke være klogt af regeringen at indbyde samtlige partier til et møde?
Vi skal gerne fra Enhedslistens side komme med åbent sind, hvis ministeren kommer med sådan en indbydelse, for at se på, hvilke muligheder der er for at løse det her problem på en fornuftig måde.
Martin Lidegaard (RV), 2002-11-12:
I Det Radikale Venstre er vi ikke overbevist om, at det lovforslag, vi er med til at fremsætte her, er den endelige løsning på strukturproblemerne i den danske elsektor.
Det er det ikke, men vi har følt, at vi var nødt til at forsøge at medvirke til at sætte en, om jeg så må sige, prop i hullet for at tvinge, kan man sige, regeringspartierne til at se i øjnene, at der er et flertal i øjeblikket - ser det ud til - som ønsker en mere varig løsning end den, der tegner sig for øjeblikket.
De problemer, som vi ser, er følgende tre:
Det første er: Vi har nu haft finansministeren i samråd i halvanden time i formiddags, og vi har haft erhvervs- og økonomiministeren under beskydning i dag, og jeg har ikke hørt nogen som helst svar på, hvordan man vil undgå, at det her kan få ret seriøse samfundsøkonomiske problemer i kølvandet.
Der vil følge samfundsøkonomiske problemer i kølvandet på de her salg, hvis ikke vi på en eller anden måde får det reguleret.
Det andet er: Det var jo ikke det her, nogen af os havde forestillet os, da vi snakkede om, at vi ville have en strukturudvikling på det danske elmarked.
Da forestillede vi os en fair og fri konkurrence, hvor de dygtigste skulle udvikle sig, hvor der skulle være sammenlægninger, og hvor vi skulle have helt nye folk på banen.
Det, vi risikerer nu, er jo en ny monopoldannelse.
Vil ministeren og regeringen, når DONG har opkøbt halvdelen af de kommunale elselskaber, stadig væk læne sig tilbage og sige, jamen det er jo bestyrelsen i DONG, der må afgøre det, og det skal vi ikke blande os i osv.?
Eller ser man overhovedet ikke nogen problemer i, at vi slet ikke har noget som helst hold på det her?
Det tredje, og det synes jeg sådan set er det mest seriøse problem ved ikke at foretage sig noget, er, at det bliver forbrugerne, der kommer til at betale, eller rettere sagt en del af forbrugerne kommer til at betale denne her fest, for der er ikke andre.
Derfor er det mig så meget desto mere uforståeligt, fordi jeg ved, at det ligger ministeren meget på sinde med lavere elpriser, at man bare vil sidde, læne sig tilbage og se på, at der bliver udskrevet en ny milliardregning til elforbrugerne i Danmark.
For mig at se ville løsningen og i og for sig den eneste anstændige løsning være, at vi satte os omkring et bord og diskuterede igennem, hvad det var, vi ville med den her elliberalisering
Jeg fatter simpelt hen ikke, at regeringen ikke har ansvarlighed til at påtage sig at skabe et så bredt forhandlingsgrundlag.
Det skal være min opfordring til ministeren herfra, at man på et tidspunkt besinder sig og indkalder til sådanne forhandlinger.
Vi vil indgå i det med meget åbent sind.
Vi tror i og for sig, som ministeren også selv indikerede tidligere, at vi et langt stykke ad vejen deler de politiske målsætninger, men jeg skal love for, at vi ikke er kommet særlig langt i diskussionen om, hvordan vi når dem.
Frode Sørensen (S), 2002-11-12:
Nu ved jeg godt, at ministeren ikke er minister for it-området også, men vi lever i en tid, hvor de fleste gerne skulle have de tilgængelige oplysninger ved at gå ind online og tappe dem og ikke ved at gå hen og se i aktionærfortegnelserne, som efter min mening i dag alene er offentligt tilgængelige ved henvendelse på selskabets kontor.
Det kan være offentlige myndigheder, der henvender sig, det kan være aktionærer, og det kan være bestyrelsesmedlemmer, og i de situationer, hvor medarbejderne ikke har en medarbejderrepræsentant i bestyrelsen, er det også muligt for en medarbejder i butikken at gøre det.
Men det er jo ikke sådan, at der er åbenhed over for eksempelvis kommende investorer, og at de kan gå ind og se det. Jeg tror, det er i virksomhedernes interesse, at man er med til gennem åbenhed at tiltrække den kapital, der skal være med til at udvikle virksomheden og være med til at skabe arbejdspladser.
Bendt Bendtsen (KF), 2002-11-12:
Selv om der snart kun er forslagsstilleren og ministeren tilbage i salen,
synes jeg alligevel, at jeg lige vil komme med et par bemærkninger.
Man skal huske på, at de offentlige myndigheder allerede i dag har mulighed for på selskabets kontor at indhente oplysninger om, hvem der noteres som ejere af aktie- eller anpartsselskaber.
Jeg vil hermed heller ikke afvise, at der skal være mere åbenhed om ejerforhold, men lad os i første omgang koncentrere os om de forslag til modernisering af selskabsretten, der kommer på europæisk plan.
Nu er der også spurgt til, hvorfor regeringen ikke ønsker at gøre oplysningerne om ejerforhold lettere tilgængelige for enhver.
Der skal man altså være opmærksom på, at der er tale om oplysninger, som allerede i dag er tilgængelige for de offentlige myndigheder på selskabets kontor.
Enhver, der måtte have interesse i ejeroplysninger, vil i en vis udstrækning allerede kunne få oplysningerne ved direkte henvendelse til selskabet.
Nu har jeg også tidligere tilkendegivet i forbindelse
med behandlingen af både dette forslag, tidligere forslag og genfremsatte forslag, at det jo ikke er sådan, at vi dybt har afvist det og sagt, at det her forslag ikke er godt.
Det, vi har sagt, er, at der ikke er optaget 11 mio. kr. på finansloven for 2003.
Vi har sagt, det er en politisk, økonomisk prioritering, der er foretaget fra regeringens
Nils-Ole Heggland (KF), 2002-11-12:
Det Konservative Folkeparti kan ikke støtte forslaget, selv om det også i vores gruppe vækker stor sympati.
Forslaget vil øge gennemsigtigheden om ejerforholdene i danske virksomheder, og det kan være godt ud fra mange forhold, men Danmark ligger internationalt set lidt på - misforstå mig nu ikke - den liberale side.
Altså vi har ikke helt så skrappe regler, som der henvises til i både Norge og Sverige og Finland.
Der kunne man have tilføjet - i hvert fald hvad børsnoterede selskaber angår - også hvis vi sammenligner med Storbritannien og USA.
Når vi er imod det, er det lidt i stil med, hvad Venstre tidligere har sagt, dels fordi der er et udspil på vej fra EU, som vi gerne vil tillempe den danske lovgivning, og dels fordi der vil være meromkostninger forbundet med forslaget, så det har altså ikke konservativ opbakning.
Colette L. Brix (DF), 2002-11-12:
Lovforslaget er genfremsat igen-igen, men det er der jo ikke noget galt i.
Formålet med lovforslaget kan ingen være uenig i.
Alle ønsker mest mulig gennemsigtighed i virksomhederne.
Forslagsstillerne ønsker registeret udvidet til også at omfatte ikkebørsnoterede aktieselskaber og anpartsselskaber eller selskaber, der ejer 5 pct. eller mere af kapitalen eller stemmerettighederne i selskabet, således at man hurtigt og let kan indhente oplysninger som netop nævnt.
Det andet formål er bekæmpe økonomisk kriminalitet, og der kan der jo heller ikke være nogen uenighed.
Måske ville det være en god hensigt at få selskaberne i tale om ad frivillighedens vej at gøre aktiebogen tilgængelig for offentligheden og aktionærerne.
Sluttelig har vi indgået finanslovaftalen, og her er lovforslaget ikke med, så vi kan ikke støtte forslaget.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-11-12:
Ja, det tynder lidt ud i ordførerrækken.
Da Kristeligt Folkepartis ordfører på området ikke kan være til stede, har jeg lovet at meddele følgende på Kristeligt Folkepartis vegne: Som udgangspunkt kan partiet tilslutte sig forslaget, idet vi er enige i vigtigheden af åbenhed omkring aktie- og anpartsselskaber.
Vi er dog betænkelige, hvis forslaget indebærer, at erhvervslivet påføres yderligere administrative byrder, hvilket vi vil søge klarlagt under udvalgsarbejdet.
Det var altså Kristeligt Folkepartis holdning.
På vegne af Enhedslistens ordfører, som også er forhindret i at være til stede, skal jeg sige følgende: Enhedslisten støtter naturligvis ethvert forslag, der medfører større åbenhed om ejerskab i dansk erhvervsliv og giver bedre mulighed for at gribe ind over for økonomisk kriminalitet.
Forslaget er dog ikke særlig vidtgående, vi mangler en del i at nå op på samme åbenhed, som man f.eks. har i Sverige.
Det gælder bl.a. også, at vi mener, at oplysningspligten skal dække indirekte kontrol over aktieposter.
Enhedslisten vil derfor stille et ændringsforslag til lovforslaget, når det har været i udvalget.
Frode Sørensen (S), 2002-11-12:
Til Venstres ordfører, hr. Kim Andersen, vil jeg sige, at hvis man kunne leve af sympati, så blev vi nok alle sammen mætte i aften. Jeg vil gerne spørge hr. Kim Andersen: I forbindelse med det arbejde, der nu er sat i gang via EU, og hvor der kommer noget ud i den kommende tid, vil man her fra Venstres side være indstillet på at indarbejde de ting, så vi får den åbenhed frem i billedet, således som det ligger i det forslag, vi sammen med Det Radikale Venstre har fremsat?
Specielt når jeg læser talen af fru Pia Larsen, som var Venstres ordfører for godt og vel et år siden, så var der jo hele vejen igennem sympati for forslaget.
Man ville gerne medvirke til at gennemføre det.
Så kom der et regeringsskifte, og nu er man ved at sige, at måske kommer EU med et eller andet, og det kniber også en lille smule med de her 7, 8, 9, 10, 11 mio. kr.
Det er jo egentlig fantastisk, når vi her i salen for mindre end et kvarter siden har diskuteret beløb på 15-20 mia. kr., at vi så ikke, hvis vi tog os sammen, skulle kunne finde ud af det.
Men jeg vil gerne spørge hr. Kim Andersen, om han vil være med til at indarbejde de ting, som måtte komme frem her, i det nye forslag, så vi er med til at sikre åbenhed og gennemsigtighed omkring ejerforholdene i danske aktieselskaber og anpartsselskaber.
Kim Andersen (V), 2002-11-12:
Jeg skal starte med at sige, at vi i Venstre har betydelig sympati for oppositionens fremsatte forslag, ligesom vi havde sympati for det, da lovforslaget blev førstebehandlet i oktober 2001 og i maj 2002.
Åbenhed og gennemsigtighed omkring erhvervslivets selskaber er områder, som vi principielt støtter, og vi mener også, at større gennemsigtighed omkring ejerforhold kan være en medvirkende årsag til øget tillid til virksomhederne, ligesom det kan have betydning for bekæmpelse af økonomisk kriminalitet.
Vi afviser imidlertid lovforslaget med to begrundelser.
Den første er, at vi som følge af udviklingen i bl.a. USA ser, at en High Level Group nedsat af EU-Kommissionen netop nu er ved at færdiggøre en rapport om bl.a. Corporate Governance.
På Konkurrenceevnerådets møde den 30. september 2002 opfordrede rådet derfor EU-Kommissionen til at forelægge en handlingsplan på det selskabsretlige område, og denne handlingsplan skal tage sit udgangspunkt i den kommende rapport.
Derfor mener vi ikke, at det på nuværende tidspunkt vil være rigtigt at gennemføre det fremsatte forslag.
Den anden begrundelse for at forkaste forslaget fra vores side er, at omkostningerne, som er forbundet med det foreslåede, ikke er prioriteret i finansloven for 2003.
Ud over omkostningerne for Erhvervs- og Selskabsstyrelsen samt Told- og Skattestyrelsen ville en vedtagelse af det foreslåede medføre nye administrative byrder for nogle af de danske virksomheder.
Med disse begrundelser kan vi ikke støtte det fremsatte forslag.
Bendt Bendtsen (KF), 2002-11-12:
Det fremsatte forslag betyder, at ikkebørsnoterede aktieselskaber og anpartsselskaber fremover skal indberette de personer eller selskaber, der ejer 5 pct. eller mere af kapitalen eller stemmerettighederne i selskabet, til Erhvervs- og Selskabsstyrelsen.
Enhver vil herefter kunne indhente oplysninger online hos Erhvervs- og Selskabsstyrelsen.
Regeringen har sympati for og støtter generelt den holdning, at der skal være gennemsigtighed omkring selskabsforhold.
Aktiebogen er i dag alene åben for selskabets ledelse og offentlige myndigheder.
Regeringen vil i første omgang rette opmærksomheden mod de moderniseringsforslag inden for selskabsretten, som blev offentliggjort den 4. november i en rapport udarbejdet af High Level Group.
Rapporten foreslår bl.a. øget åbenhed omkring selskabsforhold i forbindelse med Corporate Governance.
High Level Group blev nedsat af EU-Kommissionen i forlængelse af udviklingen i bl.a. USA med det formål at skulle bistå Kommissionen med forslag til modernisering af selskabsretten på europæisk plan. Kommissionen blev på et møde i Konkurrenceevnerådet den 30. september opfordret af rådet til at forelægge en handlingsplan på det selskabsretlige område, herunder med fokus på Corporate Governance på grundlag af den netop offentliggjorte rapport.
Samtidig må jeg sige, at regeringen lægger vægt på, at der på forslag til finansloven 2003 ikke er afsat midler til gennemførelse af lovforslaget.
Det er regeringens målsætning, at de offentlige udgifter så vidt muligt skal holdes på et minimum.
Bodil Kornbek (KRF), 2002-11-12:
Det her er jo ikke nogen lille sag, det er altså heller ikke nogen ny sag, og det er heller ikke en sag, som ikke har udviklet sig, for det har den jo, og det vil den også gøre i fremtiden, medmindre vi selvfølgelig ved, hvad det er, vi vil, og ikke mindst hvor vi vil hen.
Det her går ikke.
Vi har et ansvar som politikere på Christiansborg for at sige, at det her skal løses.
Vi bliver nødt til at forholde os til det.
Det er ligesom det, vi er her for.
Det er en vanskelig sag.
Derfor kan man heller ikke læne sig tilbage og sige: Nu taler vi lidt med kommunerne, og så vil de nok gøre, hvad vi siger, og så skal det nok gå det hele.
Det gør det ikke.
Derfor tror jeg også, det er vigtigt, at man lytter til de signaler, der bliver givet i dag, og at ministeren lytter.
Vi har et ønske om at løse det her, vi vil gerne i forhandling.
Vi har prøvet det før, de fire partier, der står sammen om det her lovforslag, men det har altså ikke været muligt i det her spørgsmål at komme i dialog med ministeren.
Men selvfølgelig har det en konsekvens, når det pludselig bliver muligt, at så mange midler kommer i omløb i nogle få kommuner - der er tale om 80 kommuner.
Og vi taler altså om adskillige milliarder kroner.
Det skal vi forholde os til herinde.
Det er ikke kun en aftale, der skal forhandles eller diskuteres med kommunerne, det skal vi tale om også her, og det håber jeg også at ministeren har interesse i.
Strukturudvikling er der nogle, der har talt om, og der er jo ikke nogen her, der har sat sig imod, at vi skulle tale om strukturudvikling.
Det vil vi gerne, det sætter vi os ikke imod, sådan er det.
Noget, vi ikke har berørt så meget her, er forbrugerne.
Reelt er det jo elforbrugerne, der har bidraget til denne opsparing i elselskaberne, og derfor er det også rimeligt, at det er befolkningen som helhed og ikke bare befolkningen i de kommuner, der ejer elselskaber, som får del i denne opsparing.
Så der er flere elementer i det end kun et samfundsøkonomisk, om end det vejer meget tungt, også for Kristeligt Folkeparti.
Der er strukturudvikling, som vi jo gerne vil, der er forbrugerne.
Vi må herinde se på dette selv.
fra Kristeligt Folkeparti om, at vi simpelt hen må sætte os ned nu og forhandle om det her.
Det kan ikke skydes ud til bare at være en forhandling med kommunerne og finansministeren.
Det er en sag, der er større og også mere alvorlig end som så.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2002-11-13:
Såvel Venstres som SF's ordfører har fuldstændig ret.
Vi er grundlæggende imod det her forlig, men vi finder det ganske fornøjeligt, at der nu åbnes op for forligskredsen, og at vi blot ved at stemme for i dag kan sabotere forliget, for det er netop vores pointe, som Venstres ordfører siger, at sabotere det her forlig, for vi mener, at denne her aftale er dybt asocial.
Den tager penge fra folk på overførselsindkomster, altså de allerfattigste i det danske samfund.
I Enhedslisten mener vi, at det er de bredeste skuldre, der skal bære de tungeste læs, og det vil altså sige, at det er folk, der har lidt flere penge end dem på overførsel, der skal betale til de sociale formål.
Derfor er det da klart, at vi ser det her som en mulighed for at sabotere det, at man har taget 18,8 mia. kr. i 10 år, så det ikke skal kunne lade sig gøre i fremtiden.
Ole Sohn (SF), 2002-11-13:
Jeg er meget, meget, meget glad for hr. Kristian Jensens seneste svar
Det giver netop meget tydeligt et bevis for vigtigheden af, at en forligskreds, som er enig, forhandler sig til rette om, hvordan man eventuelt skal forny et forlig.
Hr. Kristian Jensen har jo brudt et forlig, og så siger man, at man laver et nyt lovforslag, hvor de, der tilslutter sig, kan gå med.
Enhedslisten har sagt, at de kunne da godt tænke sig at gå med, for når loven kører videre uændret, kan de gå ind, og så får de fire mandater i Folketinget mulighed for at ødelægge satspuljeforliget.
Man kan ikke forhindre det.
Hvis de stemmer for, så kan de gå ind og sætte sig på halen og sige, at de forlanger, at de penge skal gå tilbage til de folk, de kommer fra.
Så det, regeringen er i gang med, er jo ren kamikazekurs.
Dansk Folkeparti har nøjagtig den samme opfattelse, men de går lidt mere stille med dørene.
Derfor er det da en fantastisk situation, regeringen bringer ikke alene sig selv i, men en forligskreds i, som har haft en fælles forståelse af, hvordan midlerne skulle bruges.
Nu er alt lagt an til, at selv det mindste parti i Folketinget kan bestemme, hvordan den satspulje skal være, fordi man tager nogle ind, som grundlæggende er imod den.
Margrethe Vestager (RV), 2002-11-13:
Jeg skal heller ikke forlænge diskussionen om forligsbrud.
Jeg har den klare opfattelse, at regeringen har begået forligsbrud, uanset hvad regeringen selv synes, at den må vikle sig ind i af forklaringer i den forbindelse.
Det, som vi fra radikal side er meget optaget af, er nemlig metodikken i forhold til at komme ind i forlig.
Vi er fuldstændig enige i det, Venstres ordfører har sagt, nemlig at vedgår man arv og gæld, så kan man komme ind i forliget. Vedgår man det grundlag, der er etableret af de nuværende forligspartier, kan man komme ind med sådan passende lav tone/stemmeføring, fordi man må acceptere det grundlag, der er i forvejen.
Hvilket grundlag mener Venstres ordfører, Enhedslisten og Dansk Folkeparti har givet for at komme ind i forliget, før den situation vi er i nu?
Jeg mener, at både Enhedslisten og Dansk Folkeparti utvetydigt fra Folketingets talerstol har sagt, at de er imod den måde, puljen etableres på.
Jeg har ikke hørt det modsatte fra Dansk Folkepartis side.
Tværtimod må man sige, at den tekst, som er i finanslovaftalen, igen skaber tvivl om, hvorvidt Dansk Folkeparti vil acceptere den måde, puljen finansieres på.
Det slår os med undren, hvordan mekanismen i det at komme ind i et forlig egentlig er etableret for de to partiers vedkommende.
Enhedslisten er ellers ikke så meget i tvivl.
De er meget klare i deres tale.
Det samme kan vi desværre ikke helt sige om Dansk Folkeparti.
Henrik Sass Larsen (S), 2002-11-13:
Nu synes jeg, at det kan blive helt patetisk at stå og høre Venstres ordfører sige, at nej, der er ikke tale om forligsbrud, der er overhovedet ikke tale om forligsbrud.
Da man så ikke kan få det igennem, fordi man ikke er enig, og sådan er det jo, når man indgår forlig, så siger man: Nå, men det blæser vi så i øvrigt på ved finanslovforhandlingen.
Og så stiller man sig op her bagefter og siger, at der ikke er forligsbrud.
Det er jo komisk, det er, hvad det er, for der er tale om et klokkeklart forligsbrud.
Sådan må det være.
Så kan jeg ikke lade være med at sige, at nu får vi så at vide fra Enhedslistens side, at de absolut ikke har tænkt sig at ville gå ind i det her forlig med henblik på rent faktisk at videreføre det i den ånd, som man indtil videre har praktiseret det i, men at de da meget gerne vil takke og kvittere for tilbuddet.
Så er Venstres ordfører inde i en eller anden fortolkning om, at man sådan ligesom skal være med på grundånden eller et eller andet i det her forslag, hvis man skal have lov til at tilslutte sig det.
Hvad er præmisserne for dét?
Hvor er de regler?
Skal man møde op i Venstres gruppeværelse og sværge en eller anden ed, eller hvad er det for nogle præmisser helt præcis?
Det er nogle af de ting, som jo kommer til at svæve i det uvisse, og de ting kommer regeringen og Venstre ud for, for hvad er en aftale efterhånden, når vi nu oplever de her ting?
Det er det, der er det alvorlige problem, må jeg sige til hr. Kristian Jensen.
Med den forligsfortolkning og det, det drejer sig om for dem, som måtte sidde alle mulige andre steder og undre sig over, hvad det her drejer sig om, drejer det sig om at lave aftaler i Folketinget.
Det drejer sig om at kunne stole på hinanden.
Det drejer sig om, at når man har en aftale, så har man en aftale.
Lige pludselig oplever vi, at vi ikke har nogen aftale længere, fordi regeringen ensidigt har opsagt den.
Så mener regeringen sig i stand til at kunne fortolke, hvem der lige pludselig skal med, og hvorfor det i øvrigt er rimeligt.
Så er det, jeg tænker på: Kan vi andre også få de rettigheder til nogle af de øvrige forlig, vi har lavet med regeringen?
Kan vi så blot meddele regeringen, at så vidt vi ved, ville de være sådan stærkt begejstrede for at komme med i forligskredsen, og der er helt naturligt?
Det er jo meget demokratisk.
Der er jo mange flere, der så lige pludselig kommer med.
Får vi også den rettighed som forligspartner, eller er det alene regeringen, der dikterer de her ting?
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2002-11-13:
Jeg fik ikke svar på mit spørgsmål, så jeg vil stille det igen.
Nu har vi jo ikke været en del af den eksklusive klub, som har taget penge fra overførselsindkomsterne, og derfor er der visse teknikaliteter, jeg er i tvivl om, og som jeg gerne vil have belyst, for at vi kan sige, om vi kan være med eller ikke kan være med.
Det er meget konkret og enkelt: Hvad sker der, hvis vi ikke bliver enige?
hypotese de sidste 10 år.
Det kan også godt være, det bliver det de næste 10, 20, 30 år, men hvad nu, hvis der skulle være
et enkelt år, hvor man faktisk ikke kunne komme til enighed?
Hvad sker der så med pengene?
Ryger de tilbage i statskassen, eller ryger de tilbage til overførselsindkomsterne?