Kristian Thulesen Dahl (DF), 2006-04-27:
Nu gik den bemærkning jo også godt i sidste uge i forbindelse med transportministeren og kom med på Ritzau og alle mulige steder, så jeg tror, at det socialdemokratiske medlem nu forsøger sig med en gentagelse.
Næ, når jeg siger, at nogle er sure og vrede hos Socialdemokratiet, så var det bestemt ikke møntet på, at forholdene på nogen måde er tilfredsstillende på fødevareområdet.
Tværtimod har jeg jo netop sagt i mit ordførerindlæg og ved talrige besvarelser her i Folketingssalen, at det synes vi ikke de er.
Derfor skal der ske en genopretning, og det skal ske hurtigt.
Det var næsten som om, at hvis ikke Socialdemokraterne selv kunne få lov til at være en del af en aftale, der gav flere midler til fødevarekontrollen, så synes man slet ikke, der var noget ved det.
Der vil jeg bare sige, at det ærgrede mig lidt, for jeg troede egentlig, vi havde en fælles interesse i, at forholdene på fødevarekontrolområdet skulle forbedres, og at ethvert skridt, der tages, der forbedrer forbrugernes tillid til fødevarekontrollen, er positivt.
Men det er ikke det, der er fremgået af de socialdemokratiske ordføreres tale her i dag.
Jeg vil på mange stræk i forhold til beslutningsforslaget her tillade mig at henvise til den debat, vi havde under de to forespørgsler, som vi har behandlet tidligere på dagen.
Mange af de diskussioner, der er dybt relevante for det her beslutningsforslag, er jo de samme diskussioner, som vi havde under forespørgslerne, herunder bl.a. også spørgsmålet om ressourcer, som det her forslag vedrører.
Det er jo sådan, bare for at give et kort resumé, at med den aftale, vi har indgået med regeringen før påske, bliver der tilført flere ressourcer.
Det gør der her og nu til nogle helt nødvendige initiativer.
Men vi har samtidig gjort det klart, også under den tidligere debat, at vi ikke med det er sikre på, at der er de tilstrækkelige ressourcer til, at fødevarekontrollen for alvor igen kommer til at fungere på en måde, så forbrugerne kan få fuld tillid til de fødevarer, vi har i Danmark.
Derfor har vi jo også med aftalen etableret nogle forskellige håndtag til at komme tilbage til lige præcis det spørgsmål.
Det første er jo i starten af juni, hvor vi skal evaluere, hvad der er sket fra før påske og til starten af juni, de initiativer, der her og nu sættes i gang ifølge nultoleranceplanen, herunder at der skal mere fokus på nogle specialister, der griber ind over for de fødevarevirksomheder, der springer over, hvor gærdet er lavest.
Altså, i starten af juni tager vi den første evaluering af de initiativer, og så er der basis for yderligere.
Det næste stop, vi har, som jeg også har nævnt tidligere i dag,
er i forbindelse med finanslovforhandlingerne, hvor vi i Dansk Folkeparti er klar over, at vi også der ønsker at få en diskussion om ressourcerne, og hvordan det hele indrettes.
Det er så det tredje tidspunkt, hvor vi sætter os ned og ser, om de vurderinger, som den her eksterne gruppe når frem til, giver anledning til, at der skal ske ændringer.
På de her tre tidspunkter, hvor vi altså har en stopklods og kan diskutere forholdene, er det jo muligt at diskutere selve ressourcespørgsmålet, men selvfølgelig også de styringsmæssige elementer, som bl.a. Venstres ordfører var inde på, og som jeg selvfølgelig også synes er relevante at drøfte i den sammenhæng.
Ved siden af det her pågår der så en undersøgelse af Rigsrevisionen, og den vil køre helt uafhængigt og på et helt eget spor.
Derfor ved vi jo heller ikke noget om, hvornår Rigsrevisionen kan afslutte det arbejde, Rigsrevisionen påbegynder.
Men når Rigsrevisionen kommer med sin beretning, vil der være en ny anledning til at diskutere også de spørgsmål, der er en del af beslutningsforslaget her, sammen med den vurdering, Rigsrevisionen måtte have af det.
Så der er altså gjort noget her og nu.
Vi er ikke sikre på, at det er tilstrækkeligt.
Der er lagt tre stopklodser ind i løbet af bare i år, hvor vi skal vurdere det igen, og der er Rigsrevisionens undersøgelse ud over det, som giver os anledning til at gribe fat i det her område.
Med de elementer, der altså her kan skitseres, føler vi ikke anledning til at støtte beslutningsforslag nr. B 109, der er fremsat her.