runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Birthe Skaarup (DF), 2001-02-21:
Statsministeren sagde i sin nytårstale: Mennesket før pengene.
Så bliver jeg nødt til at høre statsministeren, om statsministeren ikke mener, at netop denne her behandling er nødvendig at give brystkræftramte kvinder.
Det er en alvorlig sygdom, og når man står her i spørgetiden og gerne vil have nogle svar, så synes jeg, at statsministeren skal svare.
Jeg synes, det er et meget vigtigt område.
Hanne Andersen (S), 2001-02-21:
Jeg vil gerne stille et spørgsmål til statsministeren.
Når nu der er bevilget penge, der er lavet aftaler om denne behandling, og det er den enkelte specialist, der afgør, i hvilken rækkefølge og med hvilke præparater patienterne skal behandles, har statsministeren så den samme mistanke, som jeg har, nemlig at når vi nu efterhånden skal til at detailplanlægge den enkelte patients behandling her i Folketinget, så er spørgerens hensigt måske at få nedlagt amterne, så vi virkelig kan få tingene herind?
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2001-02-21:
Jeg kan sige til de mange spørgere, at regeringen, sundhedsministeren, jeg og jeg tror egentlig alle her i salen og ude omkring i vores land er dybt, dybt optaget af, at kræftpatienter får den rigtige behandling og får den til tiden.
Det må der ikke herske nogen tvivl om, og det håber jeg ikke vi skal til at diskutere, for det mål har vi jo alle.
Jeg tror, det er tredje gang, hr. Jørgen Winther prøver at spille politisk plat på den her sag, men det, jeg har sagt, har jeg sagt hver gang, og jeg vil gerne gentage det, og så har jeg ikke mere at tilføje, for der er ikke mere at tilføje.
Punkt 1: Amterne har på et fælles møde den 3. november sidste år besluttet at anbefale, at lægemidlet Herceptin tages i brug efter fælles retningslinjer.
Punkt 2: Sundhedsministeriet har henvendt sig til en række amter og fået bekræftet, at Herceptin er taget i brug.
Punkt 3: Når det gælder Fyns Amt specifikt, som hr. Jørgen Winther har spurgt om, har vi fået oplyst,
at amtsrådet den 5. februar i år har behandlet den fynske kræftplan og afsat penge dertil.
Herceptin er udtrykkeligt nævnt som noget af det, merbevillingen skal gå til.
Derfor er der faktisk ikke mere at sige om spørgsmålet.
Jørgen Winther (V), 2001-02-21:
Jeg vil gerne takke statsministeren, fordi man dog kunne få et svar denne her gang.
Men så vil jeg tage meget kraftig afstand fra at sige, at det er politisk plat.
Det, det drejer sig om, er, at 100 eller 150 patienter har behov for dette her præparat, som forlænger deres levetid med 45 pct.
Er det politisk plat at sige, at der er omkring 100-150 patienter, der har behov for det, og i dag er det måske kun 8 eller 10 patienter, der får det?
Der er 14 amter, der siger, at de ikke vil bruge det på nuværende tidspunkt.
Der er 14 amter, der ikke kan finde penge til det her.
Hvordan kan statsministeren så sige, at der er taget hånd om det?
Og det, statsministeren udtalte sidste gang, var jo, at der er ingen utryghed, der er ingen usikkerhed, reglerne er klare, og så siger statsministeren, at mennesker kan få den behandling, som mennesker har brug for i det her land.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-02-21:
»Vil den danske regering arbejde for, at medicinområdet i ulandene undtages for TRIPS-aftalen?«
Skriftlig begrundelse
I de forløbne år er der kommet en del sympatiske udtalelser
fra regeringen om medicinproblematikken under WTO-debatten i Folketinget.
Men i Udenrigsministeriet hersker inertiens lov.
Derfor ønsker spørgeren et direkte svar fra statsministeren
om dette spørgsmål, som er blevet aktualiseret af Novo og Lundbecks sagsanlæg mod den sydafrikanske regering.
Netop i denne tid er TRIPS-aftalen under revision.
Det giver politiske muligheder, som må udnyttes hurtigst muligt.
Grunden til, at jeg stiller dette spørgsmål, er den alvorlige situation, at en række medicinalfirmaer, bl.a. to danske selskaber, jo har anlagt sag mod Sydafrikas regering, som vil gøre det umuligt at få billig medicin til behandling af bl.a. aids i Sydafrika, som er jo et meget, meget alvorligt problem.
Og hvis, hvad der desværre er grund til at frygte, den sydafrikanske regering taber retssagen, ja, så risikerer vi, at det simpelt hen bliver umuligt fremover overhovedet at fremskaffe kopimedicin til priser, det kan lade sig gøre at betale i ulandene.
Derfor håber jeg, at statsministeren i dag vil give en klar melding om, at den danske regering vil gå ind i den her sag og være med til at sikre, at det aftalesystem, vi har, bliver lavet om, således at ulandenes befolkninger kan modtage den behandling, som er nødvendig.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2001-02-21:
Når det gælder TRIPS-aftalen, indeholder den faktisk en fornuftig balance på det her område.
Vi finder således ikke, der er grund til at ændre TRIPS-aftalen, vi skal blot bruge den, bruge de eksisterende muligheder effektivt.
Men jeg vil også gerne bekræfte hr. Keld Albrechtsen i hans synspunkt.
Vi er ligesom hr. Keld Albrechtsen dybt bekymrede over konsekvenserne af hiv-/aids-epidemien ikke mindst i udviklingslandene.
Af samme grund indgår støtte af bekæmpelse af sygdommene, som hr. Keld Albrechtsen vist ved, i dansk udviklingsbistand.
Det er også vigtigt at huske, at adgangen til billigere medicin på området, som vi arbejder for, ikke er hele løsningen på problemet.
Men det er vigtigt, at medicinen bliver så billig som overhovedet muligt, og derfor støtter regeringen, at man i arbejdet med at forbedre adgangen til medicin også bruger de muligheder i TRIPS-aftalen, som netop rummer den her ramme.
Jeg ved også, at man andre steder i Europa, i Kommissionen, arbejder på samme linje, og en af tingene går på, at hvis der er en national katastrofesituation, som vi jo føler der er i en række af disse lande, vi taler om her, så indeholder aftalen som sagt mulighed for at kunne skride ind.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-02-21:
Jeg vil gerne sige tak for den del af svaret, som vi jo altså er enige om, nemlig at det her er et alvorligt problem, som der bør gøres noget ved.
Jeg vil også bede statsministeren om at tilkendegive meget klart over for de to danske selskaber, Novo og Lundbeck, at det altså ikke er acceptabelt, at danske selskaber deltager i et sådant forsøg på at tvinge Sydafrika til at ophæve deres medicinlovgivning.
Så vil jeg godt spørge statsministeren, hvordan han forestiller sig, at der inden for det eksisterende aftalesystem skulle kunne sikres billig medicin, for statsministeren er vel opmærksom på, at med støtte fra bl.a. EU og USA er den indiske regering blevet tvunget til at ophæve muligheden for billig medicin.
Andre regeringer er også blevet tvunget til det.
Sydafrikas regering vil sandsynligvis også blive tvunget til det.
Derfor vil jeg godt bede statsministeren forklare mig lidt nærmere, hvad det er for nogen muligheder, statsministeren ser inden for det eksisterende aftalesystem.
For det kan vel ikke være den mulighed, som Europa-Kommissionen overvejer, nemlig så at sige at betale de selskaber, som nu anlægger retssagen, den pris, de forlanger.
Det vil jo være helt uantageligt, hvis vi skulle til at betale os ud af det i forhold til de ublu krav, som selskaberne stiller.
Så derfor håber jeg, at statsministeren, og det vil jeg godt spørge om, vil tilkendegive, at vi bliver nødt til at have en drøftelse af, om det rent faktisk er rigtigt, hvad statsministeren siger, at man inden for det eksisterende aftalesystem kan løse det her problem.
Det har vi ikke hidtil set noget der tyder på, og jeg vil godt bede statsministeren forklare, hvordan det skulle kunne lade sig gøre.
Preben Rudiengaard (V), 2001-02-21:
Jeg hører statsministeren sige, at man så bare som kræftpatient kan rejse til et andet amt, fordi bevillingerne er der. Hvad agter statsministeren at gøre, for at der kan være lighed i sundhed i denne her sammenhæng, således at man kan få den samme Herceptin-behandling, om man bor i Århus Amt eller eksempelvis bor i et andet amt, f.eks. Ribe Amt.
Jeg vil gerne bede statsministeren om et svar, for jeg ved, at Socialdemokratiet jo går meget kraftigt ind for lighed i sundhed, og så hører jeg statsministeren sige: Jamen hvis de så ikke vil betale det i det amt, så må man bare betale det i et andet amt.
Er det en rimelig måde at behandle en kræftpatient på i dagens Danmark?
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2001-02-21:
Jeg har den 13. december sidste år her i Tinget
på et spørgsmål fra hr. Jørgen Winther oplyst, at amterne på et fælles møde den 3. november besluttede at anbefale, at lægemidlet Herceptin tages i brug efter fælles retningslinjer.
Jeg konkluderede på den baggrund, at der var taget hånd om den sag, og at der ikke var grundlag for den utryghed, som hr. Jørgen Winther prøvede at skabe.
Jeg kan sige til hr. Jørgen Winther: Det var rigtigt dengang, og det er rigtigt i dag.
Sundhedsministeriet har igen kontaktet en række amter og sygehuse, der har oplyst, at Herceptin er taget i brug.
Jeg kan nævne H:S København, Frederiksborg og Roskilde Amter og såmænd også Århus Amt, hvor hr. Jørgen Winther vistnok stadig er amtsrådsmedlem.
Skulle der være et sygehus, som ikke tilbyder Herceptin-behandling, kan patienter i de tilfælde, hvor behandling med Herceptin er relevant, naturligvis blive henvist til behandling på et andet sygehus, da der som bekendt er frit sygehusvalg.
Så hr. Jørgen Winther behøver slet ikke at være bekymret, og jeg tror, at hr. Jørgen Winther skal fare med lempe, når det gælder beskyldninger om urigtige oplysninger.
Jørgen Winther (V), 2001-02-21:
Der er taget hånd om sagen.
Der er ingen utryghed, der er ingen usikkerhed, reglerne er klaret, og mennesker kan få den behandling, som mennesker har brug for, i det her land«?«
Pernille Blach Hansen (S), 2001-02-21:
Jeg vil gerne spørge statsministeren, om ikke også han har den formodning, at hvis det går, som det ser ud til i Tyskland i øjeblikket, og de indfører pant på hver eneste dåse på 1 kr. og 75 øre, så vil det sandsynligvis påvirke grænsehandelen i ret negativ retning.
Vil vi have et velfungerende flaskesystem, som vi har det,
hvor vi genbruger hver enkelt flaske 30-40 gange,
eller vil vi have en masse engangsemballage, som resulterer i en masse affald, som måske kan bruges igen, hvis man smelter det om, og så koster det en masse ekstra energi? Det her er simpelt hen et spørgsmål om miljøpolitik.
Vil vi have et velfungerende system, eller vil vi ikke?
Hermed sluttede spørgsmålet.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-02-21:
Kan statsministeren ved nærmere eftertanke selv se, at statsministerens brev til statsminister Göran Persson med forslag om at give EU yderligere beføjelser til at overvåge gennemførelsen af retningslinjerne i Den Økonomiske og Monetære Union er udtryk for manglende respekt for resultatet af folkeafstemningen den 28. september 2000 og et skridt, som strider mod statsministerens løfter om at bygge bro?«
Skriftlig begrundelse Ifølge Børsen den 7. februar 2001 går statsministeren ind for, at EU skal have styrket sine beføjelser til at overvåge, hvordan medlemslandene opfylder kravene til at føre en sund økonomisk politik.
Det skulle være indholdet af et brev, som statsministeren har sendt til den svenske statsminister Göran Persson, som har EU-formandskabet i det første halvår af 2001, og som i marts står for afholdelsen af et EU-topmøde i Stockholm.
I det 10 sider lange brev går statsministeren ind for, at EU's reformstrategi kan fremmes, hvis der er mere kontrol med/om, hvordan de økonomiske anbefalinger fra Kommissionen og Ecofin rent faktisk gennemføres.
Da disse retningslinjer er i overensstemmelse med grundlaget for ØMU'en og Den Europæiske Centralbank, må man konstatere, at der ikke er megen respekt for det nej, som regeringen og de øvrige unions- og ØMU-tilhængere fik ved folkeafstemningen den 28. september 2000.
Statsministeren fortsætter, som om regeringen fik et ja og ikke et nej.
Udspillet kan dårligt betegnes som et forsøg på at bygge bro
mellem unionstilhængerne og unionsmodstanderne i den danske befolkning, som statsministeren ellers lovede efter udfaldet af euroafstemningen i september.
Jeg læste med nogen forundring det brev, som statsministeren har sendt til den svenske statsminister Göran Persson, for jeg kan simpelt hen ikke forstå, hvorfor den danske statsminister nu begynder at kræve, at der skal ske en styrket overvågning af EU-landenes nationale økonomier og en styrkelse af disse økonomiske retningslinjer, som jo har ført til, at man har givet Irland en kraftig advarsel, som jeg har forstået også med dansk støtte.
Jeg vil godt bede statsministeren prøve at forklare, hvorfor den danske statsminister sender et så besynderligt brev til den svenske statsminister.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2001-02-21:
Nu kunne man jo få det indtryk, når man hører spørgeren, at brevet kun omhandlede den lille passage, spørgeren henviser til; men det er faktisk et brev, som i al ubeskedenhed er ret godt.
Det understreger, hvor vigtigt det er, at vi samarbejder bedre for at få en bedre beskæftigelse, hvor vigtigt det er, at Europa og alle Europas lande uddanner vores mennesker, at vores mennesker er veluddannede, som en grundlæggende forudsætning for, at vores velfærdssamfund kan hænge sammen.
Og så er der den passage, som spørgeren er inde på, og den handler jo dybest set om, at når vi har aftalt nogle regler, når vi har nogle aftaler, så må det være en selvstændig gevinst, at man også overholder de aftaler og de retningslinjer.
I øvrigt er der ikke i mit brev til Göran Persson lagt op til, at EU skal have nye beføjelser.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-02-21:
Jo, men jeg ved godt, at der er andre ting i brevet.
Jeg tror ikke, formanden tillader, at jeg begynder at stille spørgsmål til de andre afsnit under det her; men der er også et ønske om mere gensplejsning for eksempel, og det forstår jeg heller ikke at statsministeren gerne vil have.
Men jeg vil godt bede statsministeren besvare det spørgsmål, jeg stiller, om det faktisk ikke er manglende respekt for resultatet af folkeafstemningen den 28. september 2000, hvor den danske befolkning jo sagde nej tak til netop at blive underlagt den marcheren i takt, som eurolandene er underlagt.
Det er, som om statsministeren nu forlanger, at landene skal marchere endnu mere i takt, og det synes jeg altså er i modstrid med det signal, som den danske befolkning så klart sendte den 28. september.
Det er derfor
, den passage i brevet undrer mig.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2001-02-21:
Det behøver hr. Keld Albrechtsen altså ikke at være undrende
over for
Det er såmænd meget enkelt.
Det er, at når vi har aftalt nogle retningslinjer, jamen så har vi da en fælles interesse i, at landene holder sig til dem.
Så enkelt er det, og det er det, der refereres til i mit brev.
Der er ikke tale om, at alle lande skal marchere i takt eller opføre sig ens; men landene skal føre en fornuftig økonomisk politik, ligesom vi gør det i Danmark, til gavn for dem og til gavn for os.
Så har vi jo i øvrigt selv, ligesom alle de andre, nogle klare forpligtelser, uanset vi er medlem af euroen eller ikke medlem af euroen.
Vi står uden for euroen efter den seneste folkeafstemning.
Sådan er det.
Så det er egentlig meget enkelt.
Når man har indgået en aftale, så skal man holde den, og det er såmænd det, brevet går ud på.
Og mere er der faktisk ikke rigtig at sige om det brev.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-02-21:
Ja, nu ved statsministeren jo godt, at der er en række af de forpligtelser, som gælder, som kun gælder for eurolandene.
Og det her er jo et forslag om at styrke overvågningen af de enkelte eurolande, som der også ligger i den advarsel, statsministeren var med til at give Irland, selv om vi her i Danmark selv har bedt om at blive fri for at være med i de retningslinjer.
Så jeg vil godt spørge statsministeren, om det faktisk er særlig klogt, dette med, at man skal marchere så stramt i takt, som man altså rent faktisk skal. For det har jo vist sig, at Irland altså ikke kunne overholde de retningslinjer.
Og hvad vil man så gøre, når det viser sig, at Irland ikke efterkommer den henstilling, som de nu har fået?
For det hænger jo ikke sammen.
Derfor synes jeg, at statsministeren skulle holde sig fra at blande sig i eurolandenes interne problem med at få tingene til at hænge sammen.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Peter Skaarup (DF), 2001-02-21:
»Synes statsministeren, at det er i orden, at regeringens sundhedsminister samtidig med at være minister også har ansættelse med orlov hos Kræftens Bekæmpelse, og hvad er statsministerens kommentar til, at en af landets førende eksperter på området - dr.jur. Steen Rønsholdt - på baggrund af ministerens habilitetsproblemer ifølge Morgenavisen Jyllands-Posten den 9. februar 2001 mener, at det er »spørgsmålet, om ministeren ikke burde tage sin afsked fra Kræftens Bekæmpelse«?«
Spørgsmålet handler om den orlov, som er bevilget nuværende sundhedsminister Arne Rolighed, hvor der har været en del kritik ikke alene fra politisk side, men også fra anden side af, at ministre har job ved siden af, men altså har orlov fra de pågældende job.
Ifølge Jyllands-Posten den 8. februar mener både Enhedslisten, SF, Venstre, De Konservative og altså også Dansk Folkeparti, på hvis vegne jeg i dag stiller spørgsmålet, om man ikke bør overveje ikke at have den slags job ved siden af som direktør i Kræftens Bekæmpelse, som sundhedsministeren altså har, men har orlov fra.
Og der vil jeg godt spørge statsministeren, om statsministeren mener, det er rigtigt, at man har job ved siden af, som er inden for områder, der decideret har med sundhedsministerens virke at gøre.
Altså Kræftens Bekæmpelse og sundhedsministeren er jo to sider af samme sag, kan man sige ...
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2001-02-21:
I overensstemmelse med fast praksis og under henvisning til § 8 i lov om vederlag og pension for ministre orienterede jeg den 17. januar i år skriftligt Folketingets Udvalg for Forretningsordenen om, at samtlige nyudnævnte ministre har afgivet de hverv i offentlig eller privat tjeneste, virksomheder m.v., som de beklædte, før de blev ministre. Ved samme skrivelse orienterede jeg endvidere udvalget om, at min dygtige sundhedsminister havde søgt Kræftens Bekæmpelse om 1 års orlov.
Og sundhedsministeren har efterfølgende fået bevilget orloven fra sin stilling som direktør for Kræftens Bekæmpelse - en orlov på 1 år.
Jeg kan så også oplyse, at der ikke er nogen forfatningsretlige problemer knyttet til spørgsmålet.
Der er heller ikke nogen praktiske problemer.
Vi har været i situationer før, hvor det spørgsmål er opstået.
Det har vi håndteret helt praktisk og helt uden problemer.
Så der er ingen problemer i sagen, kan jeg sige til hr. Peter Skaarup.
Peter Skaarup (DF), 2001-02-21:
Jeg siger tak for svaret, som jeg ikke mener er helt så enkelt, som statsministeren fremstiller det.
Jeg ved ikke, om det er, fordi regeringen kun forventer at have en levetid på ca. 1 års tid endnu eller mindre, at man laver den slags orlovsordninger.
Og der er jo en ekspert i habilitet, nemlig dr.jur. Steen Rønsholdt, der netop til Jyllands-Posten den 9. februar har sagt, at det er spørgsmålet, om ministeren ikke burde tage sin afsked fra Kræftens Bekæmpelse, altså gøre rent bord.
Og der vil jeg godt spørge statsministeren: Vil det ikke være rigtigt, at når man har ministre, der tager sig af vigtige dele - og det fremhæver regeringen jo at sundhedspolitikken er - at man så har sin ryg fuldstændig fri, at man ikke kan anklages for at være inhabil på den ene eller den anden måde?
Der er det problem, som vi ser det, med Kræftens Bekæmpelse.
For det kan give ministre og altså i sidste ende regeringen vanskeligheder, hvis man har habilitetsproblemer blandt de ministre, der er.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2001-02-21:
Ja, jeg kan jo godt fornemme, hvad det er for en indre uudtalt dagsorden, hr. Peter Skaarup har.
Nu skal vi igen se et forsøg på at svine en minister til.
Men jeg skal forklare hr. Peter Skaarup én gang til, hvad det var, jeg sagde i mit første svar.
Justitsministeriet har vurderet sagen nøje.
Der foreligger ikke noget forfatningsretligt, der er til hinder for, at sundhedsministeren har orlov fra sin stilling i Kræftens Bekæmpelse.
Dernæst - og det ved hr. Peter Skaarup også udmærket godt - har der været fortilfælde, hvor jeg naturligvis har sikret mig, at det, hvor der kunne opstå et spørgsmål om habilitet, er blevet håndteret ved, at en anden minister har truffet de pågældende beslutninger.
Og det vil det da også gøre i fremtiden for mit hold som sådan.
Der er ikke noget nyt i den her situation, og jeg har faktisk ikke mere at sige om det spørgsmål, for det er ganske velbelyst.
Peter Skaarup (DF), 2001-02-21:
Jeg synes egentlig godt, at statsministeren kunne gå ind i problematikken reelt i stedet for bare at henvise til, at det er velbelyst.
Som sagt, både Enhedslisten, SF, Venstre, De Konservative og Dansk Folkeparti har udtalt sig på denne her måde.
Derfor kunne jeg godt tænke mig, at statsministeren tager det mere seriøst, når eksperter som Steen Rønsholdt siger: I helt konkrete sager, hvor Kræftens Bekæmpelse og Sundhedsministeriet har modsatrettede interesser, kan den nye sundhedsminister være inhabil.
Det må statsministeren kunne forholde sig til, når eksperter siger, at en af regeringens ministre er inhabil.
Så vil jeg godt i tillæg til det spørge i forhold til det, som statsministeren sagde for lidt siden: Hvilke tilfælde har der tidligere været, hvor man har måttet sætte en anden minister til at træffe beslutninger på grund af, at en minister har været inhabil.
Jeg kunne godt tænke mig at få nogle eksempler på, hvor det er, regeringen har haft den slags afgørelser.
Svend Aage Fauerholdt (DF), 2001-02-21:
Hvad er regeringens holdning til at fjerne dåseforbudet for øl og sodavand?
Det her spørgsmål skal betragtes som et høfligt, men også relevant spørgsmål.
For det er kommet frem, at regeringspartiet Det Radikale Venstre vil fjerne dåseforbudet, mens regeringen som helhed stadig er involveret i en sag ved Domstolen, hvor miljø- og energiminister Svend Auken fastholder, at der i Danmark skal være et forbud mod at anvende dåser.
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2001-02-21:
Regeringens holdning er klar, og den er stabil.
Vi har ingen planer om at fjerne dåseforbudet.
Det er miljømæssigt velbegrundet.
Vi ved jo, at genbrugsemballager til øl og sodavand er mere miljøvenlige end engangsemballager, så det er ikke et luftigt dansk synspunkt.
Vi ved også, at man i Tyskland har lagt tilsvarende hensyn til grund ved udformningen af deres regler.
Der pågår som bekendt en retssag ved EF-Domstolen, og den må vi så afvente udfaldet af.
Regeringen er ikke enig med Kommissionen, og der er ingen planer om at trække sagen eller ophæve dåseforbudet.
Svend Aage Fauerholdt (DF), 2001-02-21:
Vi har jo i øjeblikket masser af dåser i Danmark, hvor der er tale om andre produkter, som vi køber forskellige steder.
Og derfor ville det jo nok være naturligt, at også øl og sodavand var en af de ting. Vil man absolut have den dom, inden man ændrer retning og siger, f.eks. som i Sverige, at vi er klar til at modtage dåser, og vi kan købe øl og sodavand på dåser?
Vil man have dommen?
Vil man lide det nederlag, inden man opgiver sagen?
Poul Nyrup Rasmussen (S), 2001-02-21:
Må jeg tilføje til hr. Svend Aage Fauerholdt, at den dåseemballage, hr. Svend Aage Fauerholdt omtaler der er i Danmark, jo ikke bliver ændret ved at hæve dåseforbudet.
Det er noget, vi skal håndtere på en bestemt måde, men det er jo ikke sådan, at det problem forsvinder.
Og det andet, jeg vil sige, er, at regeringens linje er uændret.
Man er jo som sagt inde på den samme tankegang i Tyskland, hvor man indfører pant netop for at sikre genbruget så langt som overhovedet muligt.
Og jeg vil sige til spørgeren, at for yderligere detaljer vil jeg næsten foreslå at tage en drøftelse i Miljøudvalget.
Jeg har for min part faktisk ikke mere at oplyse om sagen.
Der er ikke mere at oplyse om sagen.
Linjen er uændret.