Kim Behnke (FP), 1998-11-24:
Os, der kan huske CO2-afgiften og de mange ændringer af lov om osv., vi har oplevet dér, når man skulle skelne mellem tung proces, let proces, kontoropvarmning, og hvad ved jeg, kan det jo ikke overraske, at vi nu for tredje gang har fat i den ny afgift, nemlig emballageafgiften.
Først blev den indført på alle mulige former for emballage.
Da det så gik op for ministeriets folk, at det var fuldstændig umuligt at administrere, gik man over til en vægtbaseret afgift, og nu skulle det være enkelt, og nu skulle det være lige til at gå til.
Det viste sig jo så, da vi så det konkrete lovforslag, at det aldeles ikke var tilfældet, og allerede nu har vi for første gang en ændring af den lov.
Det bliver nok ikke den sidste, for det, man jo hver gang glemmer, er, at den mangfoldighed, der eksisterer ude i den virkelige verden, sjældent er nem at omsætte til paragraffer, når man ønsker at tage alle mulige forbehold.
Den mangfoldighed betyder jo bl.a., at der er en lang række smør- og margarineprodukter, og nogle er flydende, nogle er smørbare, nogle er ditten, og nogle er datten.
Vi er fuldstændig enige med de ordførere, der har påpeget, at den nemmeste måde at foretage en ligestilling på, så der ikke er tale om konkurrenceforvridning, selvfølgelig er, at man lader være med at have afgift på emballage til disse forskellige smørbare produkter. Så er der sojamælken, og dér er jeg nødt til at sige, at det budskab, der var hr. Aage Frandsens, simpelt hen ikke er korrekt.
Der blev fra de ganske vist få producenter, der er af denne sojamælk, under behandlingen af emballageafgiften gjort opmærksom på det, men dengang var der ingen lydhørhed, for man havde netop en opfattelse af, at der var tale om meget ubetydelige mængder. Det er så først nu, man opdager, at det, der er tale om, er allergikere, og så har man jo et rent politisk problem, for man kan ikke gå ud og hævde, at man er ligeglad med mennesker, der er allergikere.
Men dengang, hvor producenterne gjorde opmærksom på, at deres produkt ville blive udsat for konkurrenceforvridning, var man ligeglad, for da var man ikke opmærksom på den vinkel med allergikerne. I lovforslaget er der ingen steder angivet, hvilket administrativt bøvl det nu giver virksomhederne at skulle lave systemerne om en gang til.
Man gør opmærksom på, at ovre i Told og Skat skal man bruge 50.000 kr.
, men det ubesvarede spørgsmål, vi alle sammen sidder med, er jo: Hvor mange virksomheder kommer nu til at skulle bruge tusinder af kroner på at lave deres regnskaber og indrapporteringssystemer om én gang til? Først lavede man den formbaserede afgift, så lavede man den om til en vægtbaseret afgift, og nu laver man den om igen.
Det er ikke rimeligt over for dansk erhvervsliv, at man hele tiden laver de her ting om, og derfor må vi sige, at selv om det er fristende at sige: Jamen vi er da tilhængere af, at man friholder denne sojamælk for afgiften, og vi kan da også godt se, at der skal ske en eller anden udjævning i forhold til de forskellige smør- og margarineprodukter, er vores endelige stillingtagen til det her forslag altså meget afhængig af, at vi får en erklæring fra ministeren om, at det er sidste gang, denne sag bliver sat på Folketingets dagsorden, ikke af hensyn til os - vi har tid nok til at gå herned - men af hensyn til de virksomheder, der får det administrative bøvl, hver gang man laver reglerne om.