runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Else Winther Andersen (V), 1998-12-04:
Dette lovforslag er jo en del af finansloven, som Venstre jo står bag.
Derfor kan det jo ikke komme som nogen overraskelse, at jeg starter med at sige, at vi støtter lovforslaget.
Vi mener også, at det er et gode, at der nu kan blive nogenlunde ro på området ved at lave en tilskudsramme, for som vi har set det sidste halve år, har man måttet nedsætte tilskuddet til kursusformen, bl.a. til pc-kørekort, og det giver en meget stor utilfredshed for både brugerne og udbyderne, og vi tror på, at vi her både kan styre udgifterne og give en større tilfredshed.
Derudover er vi tilfredse med, at de korte efteruddannelseskurser for bl.a. landbruget nu har fundet en mere permanent ordning ved at give ministeren en mere snæver adgang til at dispensere, således at varigheden i særlig velbegrundede tilfælde kan være på 3 til 5 dage.
Det er jo en kursuslængde, der har været meget stor tradition for i landbruget, og det er et område, hvor de har svært ved at kunne være væk fra produktionen i længere tid, end det er tilfældet her.
Vi går positivt ind i udvalgsarbejdet.
Frank Aaen (EL), 1998-12-04:
Da vores ordfører på området, hr. Søren Søndergaard, ikke kan være til stede, skal jeg bare meddele, at vi støtter lovforslaget.
Vi er kede af, at det er noget teknisk betonet med for få visioner.
Efter vores opfattelse har der længe været en debat på vej om det kunstneriske uddannelsessystems sammenhænge eller måske mangel på samme, og vi mener sådan set, det er på tide, at vi får den debat mere frem i lyset.
Vi vil prøve, om ikke vi i udvalgsbetænkningen kunne få nogle tilsagn om det frem, sådan at vi får en egentlig debat om hele området.
Men det forslag, der ligger her, støtter vi altså.
Søren Kolstrup (EL), 1998-12-04:
Jeg synes, den fungerende undervisningsminister havde nogle interessante bemærkninger omkring optaget på danske seminarier.
Undervisningsministeren gjorde opmærksom på, at i nogle tilfælde gjorde man et og i andre tilfælde noget andet, og dermed havde man en lang række blandede erfaringer.
Jeg forstod også undervisningsministeren sådan, at undervisningsministeren ville gøre en dyd af dette forhold.
Er det så korrekt opfattet, og kan ministeren bekræfte dette, at ministeren vil gøre en dyd af den selvstændighed, den autonomi, den suverænitet, der ligger på de enkelte uddannelsesinstitutioner med hensyn til at kunne bestemme, hvordan man skal have folk indsluset?
Jeg synes da, det vil være interessant at få en sådan bekræftelse, for så har jeg jo muligvis fejllæst lovforslaget.
Tove Videbæk (KRF), 1998-12-04:
Kristeligt Folkeparti er enig i nødvendigheden af at styrke uddannelserne og at sikre, at de mest egnede af vores studiemotiverede unge optages på uddannelserne.
Det er vigtigt, at de højere uddannelser ikke devalueres.
Og for at sikre et nødvendigt niveau i de højere uddannelser, er Kristeligt Folkeparti også enig i, at der skal være sammenhæng mellem indgangsniveau og adgangskrav.
Der må derfor i uddannelsessystemet stadig findes de kurser, der dækker disse unges behov for at kvalificere sig til optagelse på universiteter m.v. Derfor lægger vi vægt på, at der i bemærkningerne står, at det er vigtigt, at ansøgere stadig har mulighed for at forbedre deres faglige og personlige kvalifikationer ud over det oprindelige karaktergennemsnit.
Kristeligt Folkeparti finder det også meget væsentligt, at der i bemærkningerne står, at institutionerne som hidtil selv skal forestå fastsættelse af reglerne for den egentlige udvælgelse i kvote II
Institutionerne ved trods alt bedst fra deres dagligdag, fra deres erfaringer, arbejdet med uddannelserne, hvad der bedst kan kvalificere de uddannelsessøgende yderligere på netop deres specielle uddannelsesområde.
Vedrørende dette punkt finder vi det rigelig drastisk, at kvote II-andelen skal nedbringes fra 70 pct. og helt ned til 20-25 pct. over kun 3 år.
Vi finder, at det er fra den ene grøft til den anden.
For os er det et spørgsmål, om det virkelig er nødvendigt med en så drastisk ændring og så hurtigt.
Da Kristeligt Folkeparti også lægger vægt på, at de unge modnes og deres personlige kvalifikationer udvikles, finder vi det væsentligt, at der i bemærkningerne står, at intentionerne bag dette lovforslag ikke er at begrænse de unges muligheder for forud for valget af videregående uddannelse at udvide deres personlige erfaringsgrundlag gennem f.eks. erhvervserfaring, højskoleophold, udlandsophold m.v., for det kan for mange være både udbytterigt og fornuftigt at anvende en begrænset periode til dette.
F.eks. er højskolerne en uvurderlig del af dansk kultur og tradition.
I mere end 150 år har de bidraget til dansk folkeoplysning, styrket opbygningen af demokratiet og gjort eleverne til ansvarlige medspillere i det danske samfund.
Men højskolerne har ikke kun overordnet betydning for samfundet, de er mindst lige så vigtige for det enkelte menneske.
Man udvikler sig både fagligt og personligt, og sådan et højskoleophold vil være virkelig udbytterigt og fornuftigt for den enkelte, som ønsker det.
Med disse punkter vil vi gå positivt ind i udvalgsbehandlingen.
Karen Rønde (V), 1998-12-04:
Nu vil jeg lige orientere hr. Christian H. Hansen om, at det var jo sådan, at kvotesystemet blev indført allerede i 1991, og at man så med universitetsloven gav universiteterne selv bemyndigelsen.
Så det, man faktisk gør nu, er at tilbagekalde en bemyndigelse, som ministeriet faktisk har haft fra starten af, så derfor mener jeg overhovedet ikke, at der er tale om nogen form for hovsaløsning.
Hvis hr. Christian H. Hansen ellers har læst bemærkningerne, ellers kan jeg da i hvert fald henvise til dem, så står der faktisk en hel halv side om, hvor man forventer, og hvor man ser det ønskeligt at optage flere på de videregående uddannelser.
Så jeg ser ingen grund til, at jeg her fra talerstolen, hvis hr. Christian H. Hansen ellers har læst lovforslaget, skal gentage, hvad der står i bemærkningerne om, hvor man finder det muligt, forsvarligt og ønskeligt at optage flere på de videregående uddannelser.
Christian H. Hansen (DF), 1998-12-04:
Fru Karen Rønde har jo indrømmet heroppe fra starten af, at det her var en del af finanslovforliget.
Så er jeg jo nødt til at spørge fru Karen Rønde, for der er blevet stillet mange spørgsmål heroppe fra, men fru Karen Rønde har ikke kunnet svare konkret på dem: Når det nu er en del i aftalen, så må Venstre også vide lidt om, hvordan der skal gives mulighed for, at alle disse mange nye unge mennesker kommer ind. Det må der jo være en planlægning af. Eller er det bare sådan, at det her er sådan noget, der skal hastes igennem, uden at man i virkeligheden ved, hvordan det kommer til at fungere?
Karen Rønde (V), 1998-12-04:
Jamen fru Christine Antorini, der er næsten ingen grund til, at jeg skal stå her på talerstolen og bruge tid på at gentage, hvad der står i bemærkningerne.
Man kan allerede se i bemærkningerne, at Undervisningsministeriet har taget og vil tage initiativ til netop at styrke søgning på bl.a. de naturvidenskabelige uddannelser.
Og det støtter vi da helt klart.
Det er klart, at dér, hvor der skal optages flere, skal det selvfølgelig være forsvarligt, og det er jeg helt overbevist om også er det udgangspunkt, Undervisningsministeriet har, når det vil meroptage.
Og der vil kun ske det meroptag, hvor det er forsvarligt inden for de forskellige uddannelser.
Vi har Sydjydsk Universitet
med mange spændende uddannelser, som også vil kunne optage flere, og med oprettelsen af IT-højskolen, som starter her den 1. september 1999, vil der jo helt klart også være muligheder for kapacitetsudvidelser dér.
Christine Antorini (SF), 1998-12-04:
Det ville selvfølgelig være skønt, hvis adgangsbegrænsningen via kvote I faldt, men det forudsætter jo rent faktisk, at de videregående uddannelser er i stand til at optage de flere unge, som der lægges op til i det her lovforslag.
Jeg vil gerne spørge fru Karen Rønde: På hvilke videregående uddannelser er der plads til, at der kan optages disse flere unge, i og med at det ikke har været muligt at opfylde de uddannelsespladser, der er sat af, indtil nu? Jeg vil også spørge fru Karen Rønde, i og med at hr. Jeppe Kofod ikke svarede på spørgsmålet, om der skal optages flere unge på naturvidenskaberne, på ingeniøruddannelserne, som der står i bemærkningerne til lovforslaget, på trods af at der ikke er unge nok, der søger til disse uddannelser.
Karen Rønde (V), 1998-12-04:
Først til fru Elisabeth Arnolds spørgsmål om kvote II: Jeg vil ikke afvise, at en vis modenhed på nogle uddannelser helt klart er en fordel.
Og det er jo også derfor, at jeg understregede i min tale, at jeg ønsker, at vi bibeholder, nu som dengang, at man kan optage mennesker via kvote II, som har andre kvalifikationer end nødvendigvis et højt karaktergennemsnit fra en studentereksamen eller en anden ungdomsuddannelse.
Så derfor ønsker vi også, at vi stadig væk skal bibeholde kvote II, bare ikke med en optagelseprocent på visse steder op til 80.
Og til fru Christine Antorini: Venstre mener stadig væk, at de, der ikke har en studentereksamen, skal have en mulighed for at komme ind og tage en uddannelse.
Heldigvis kan man sige, at udviklingen trods alt er sådan, at flere og flere unge i dag får en ungdomsuddannelse, og den retning går det også i i fremtiden.
Men som jeg har sagt mange gange og gerne vil sige igen: De vil stadig væk have en mulighed for at søge ind gennem kvote II, og for mange af disse mennesker mener jeg faktisk, at muligheden vil blive større, fordi konsekvensen af det her lovforslag alt andet lige vil være, at karaktergennemsnittet eller grænsekvotienten i kvote I vil falde.
Det vil sige, at mange af dem, der i dag søger igennem kvote II, nu vil kunne søge igennem kvote I, og derfor vil de, der f.eks. er uden en studentereksamen, kunne søge igennem kvote II.
Med hensyn til hr. Søren Kolstrups spørgsmål om, hvem jeg er: Ja, det er jo et godt spørgsmål, og det skal jeg nok ikke stå heroppe og besvare.
Men med hensyn til perspektivet for Venstre er det helt klart, som jeg også har sagt tidligere, at det kan være en kvalifikation, at man har en vis modenhed.
Men det nytter altså ikke noget, at uddannelsesinstitutionerne generelt vænner sig til den luksus, at de kun vil have modne motiverede unge, som er i slutningen af 20'erne med en stor livserfaring.
Uddannelserne må kunne indrette sig sådan, at de også kan optage studerende, som kan være yderst kvalificerede, selv om de kun er 19 eller 20 år.
Søren Kolstrup (EL), 1998-12-04:
Også jeg vil meget gerne have at vide, hvem fru Rønde egentlig er.
Er fru Rønde den Venstrekvinde, som ønsker en antibureaukratisk linje, hvor uddannelsesinstitutionen selv suverænt bestemmer?
Venstre har jo også lidt rod i danske lærerseminarier, der har haft blik for det dér med de modne mennesker og erfaringerne.
Eller er fru Rønde en, der mener, at ministeren skal kunne komme ind og sige fy skamme sig, det må man ikke?
Skal vi have en minister med krabask eller uden krabask?
Det andet er: Hvad er egentlig perspektivet for Venstre med hensyn til, hvornår man skal være færdig med en uddannelse?
Er det sådan, at Venstre lægger sig i baghjulet på Finansministeriet og siger: Det er sandelig godt, at vi får unge mennesker, der bliver færdige som 24-årige, og som er forpjuskede høns?
Kunne det ikke være en fordel i nogle sammenhænge at sikre - jeg siger udtrykkelig sikre - at folk måske bliver 28-29 år?
Ja, der kunne ligge en samfundsmæssig fidus i det.
Det er bare for at få opklaret, hvem fru Rønde er.
Christine Antorini (SF), 1998-12-04:
Det er jo rigtigt, som fru Karen Rønde siger, at det er nogle bestemte uddannelser, hvor der er en høj optagelse via kvote II.
Det er lærer- og pædagogseminarierne, hvor optagelsen er på mellem 70-80 pct.
Men jeg vil spørge fru Karen Rønde, om hun mener, at det er, fordi de ikke optager på baggrund af relevante kvalifikationer, for det lyder, som om der ligger en kritik af, at man tager alle ind via kvote II, uden at man laver en realitetsbehandling af, om de har de kvalifikationer, der skal til, for at de kan gennemføre en uddannelse.
Jeg vil også spørge fru Karen Rønde, hvad der skal ske med alle dem, der søger ind netop på lærer- og pædagogseminarierne, og som ikke har en studentereksamen.
Man har måske en forestilling om, at alle har en studentereksamen, men sådan er det lige præcis ikke inden for det her område.
Hvordan skal disse mennesker komme ind og få
en uddannelse, hvis det åbenbart skal være en afgørende kvalifikation, at man skal kunne søge via kvote I?
Elisabeth Arnold (RV), 1998-12-04:
Jeg anerkender Venstres ordførers bedømmelse af, at fra starten var kvote I- og kvote II-systemet selvfølgelig beregnet på, at kvote II skulle forbeholdes de studerende, de studiesøgende, som ikke havde kvotient nok, eller som ikke havde høj nok adgangsgivende eksamen til at gå direkte ind på studiet.
Men jeg vil gerne spørge, om fru Karen Rønde vil afvise, at der sagtens kan være studier, hvor det er en fordel, at man har modne ansøgere generelt, fordi faget simpelt hen forudsætter en vis modenhed.
Sådan har systemet nemlig også været fra starten, at de enkelte studier kunne sige: Hos os er det faktisk vigtigt, at man har en vis modenhed, før man starter på studiet.
Karen Rønde (V), 1998-12-04:
Formålet med lovforslaget er først og fremmest at sikre, at kvalificerede mennesker, der ønsker at påbegynde en videregående uddannelse, ikke unødigt forsinkes af optagelseskriterierne.
Det er således ikke hensigten med lovforslaget at gennemregulere optagelsen med centrale regler.
Det skal fortsat være institutionerne selv, der fastsætter optagelseskriteriet for de ansøgere, der skal optages via kvote II. Alt det støtter Venstre som en af parterne i finanslovforliget.
Fra andre sider har justeringer af det her kvotesystem til de videregående uddannelser dog mødt kritik.
Det mener jeg ikke er korrekt.
Tværtimod vil det indgåede forlig skabe mulighed for, at endnu flere kan få en videregående uddannelse.
Det er jo ikke, skal vi huske på, placering af pladser i kvote I eller kvote II, der har betydning for, om en masse kvalificerede ansøgere kommer ind, men den totale mængde af uddannelsespladser, og den bliver igen øget kraftigt i de kommende år.
Når Venstre støtter en justering af kvote I og kvote II-systemet, skyldes det, at det langtfra har virket efter intentionerne fra 1991, hvor det blev indført.
Nu som dengang mener Venstre, at hovedparten af de studerende skal optages på deres adgangsgivende eksamen i en kvote I, men at det naturligvis stadig væk er vigtigt, at unge med særlige faglige eller personlige kvalifikationer har mulighed for at få lagt dette oveni et utilstrækkeligt karaktergennemsnit, som det i dag sker i kvote II.
Imidlertid har det her system udviklet sig til, at visse uddannelser optager hele 70-80 pct. af ansøgerne igennem kvote II, angiveligt fordi de dermed mener at få bedre studerende.
Det medfører naturligvis en relativt højere adgangskvotient i kvote I, hvorfor det for nogle er blevet nødvendigt at bruge 2, 3 eller 4 år efter den adgangsgivende eksamen for at erhverve de kvalifikationer, der kræves i kvote II.
Både korte, mellemlange og lange videregående uddannelser skal kunne uddanne unge, der søger optagelse umiddelbart efter den adgangsgivende eksamen.
Det nytter ikke noget, at uddannelsesinstitutionerne vænner sig til den luksus, det er kun at have modne og motiverede studerende i slutningen af 20'erne med en stor livserfaring.
For hvad kunne det næste blive?
Noget helt andet er, hvis de unge selv ønsker at rejse Jorden rundt eller tage på højskole i et eller flere år, så skal det naturligvis stå dem frit for.
Jeppe Kofod (S), 1998-12-04:
Jamen det er da også rigtigt, at det i sidste konsekvens kan blive pålagt.
Men det afgørende, synes jeg, er, som det også fremgår meget klart og tydeligt, hvis man læser det her ordentligt igennem, at det skal ske i dialog med uddannelsesområderne.
Det, vi også bare skal være opmærksomme på, og det, som jeg også er meget optaget af, er at sørge for, at de unge uddannelsessøgende skal tilgodeses så meget som overhovedet muligt.
Så selvfølgelig er der muligheden, men vi ønsker, at det skal ske i en tæt dialog med uddannelsesområderne.
Brian Mikkelsen (KF), 1998-12-04:
Det Konservative Folkeparti støtter ideen om, at man får ændret optagelsessystemet.
Det er vigtigt, at vi får flere ind gennem kvote I og færre ind gennem kvote II.
Det gør vi primært, fordi vi så har en mulighed for at kunne tilbyde flere en videregående uddannelse, men også, fordi vi så kan få sænket gennemsnitsalderen for færdiguddannede kandidater.
Det er både en fordel for kandidaten selv og også for samfundet.
Flere undersøgelser har vist, at danske kandidater når at blive i gennemsnit ca. 29½ år, før de er færdige med en lang videregående uddannelse.
Hvis man sammenligner med vores nabolande, så ligger det markant over, hvis man f.eks. også sammenligner med Holland, er den på 25 år.
I den sammenhæng synes jeg også, det skal præciseres fra vores side, at det er ikke et mål i sig selv, at kandidaterne bliver færdige så hurtigt som muligt.
Det er ikke et mål i sig selv, at man får sådan en pølsefabrik, hvor man putter folk ind og så får dem ud i den anden ende, når de f.eks. er 24 eller 25 år.
Vi ser det her forslag som en mulighed for at få flere ind og tage en videregående uddannelse, men så skal der selvfølgelig også være sammenhæng i tingene.
Vi har påpeget, også i vores oplæg til de her forhandlinger, at vi synes, det var forkert, at man skar ned på taxameteret med 1,6 pct., samtidig med at man lukker flere ind, for det handler selvfølgelig også om, at der skal være kvalitet i systemet, når man nu vil lukke flere ind på de videregående uddannelser.
Sagen er jo den, at over de næste 5-6 år så vil man ved hjælp af det her optage ca. en årgang ekstra studerende.
Det synes vi er flot, og det synes vi også er godt, for vi vil godt have flere ind.
Derfor skal der altså være en sammenhæng mellem
Så vi kan altså ud fra de overordnede motiver godt støtte forslaget.
Vi synes, at det er fornuftigt, at man lokker flere ind.
Vi synes, det er fornuftigt, at flere får mulighed for at tage en videregående uddannelse, men vi synes også - det synes jeg også at jeg hører fra alle partierne, i hvert fald fra forligspartierne - at vi ikke vil afskaffe kvote II.
Det er jo et spørgsmål om, at man får procenten ned på en 20-25, så hensigten er, at fleste muligt kommer ind via kvote I, og det er da en uskik, at man på mange studier nærmest forlanger, at man skal ud og runde en verdensrundrejse eller man skal ud på et højskoleophold eller alle mulige andre ting, når det nemmeste og hurtigste og bedste for den studerende selv ville være at gå direkte ind, men det betyder ikke, at jeg ikke mener, at der selvfølgelig skal være en fleksibel mulighed for at komme ind via kvote II, hvor man er moden, hvor man har været ude og opleve nogle ting, som gør, at man ofte bliver en bedre studerende.
Christine Antorini (SF), 1998-12-04:
Skal det så forstås på den måde, at Socialdemokratiet i sidste ende ikke vil bruge bemyndigelsen og pålægge de videregående uddannelser at optage nogle flere studerende?
Skal det forstås sådan, at det er dialog og ikke et pålæg?
For jeg har læst lovforslaget, som om det netop var den bemyndigelse, vi skal tage stilling til; at man i sidste konsekvens kan give et pålæg.
Så vil jeg gerne spørge hr. Jeppe Kofod en lille smule mere præcist: Hvor er det, at Socialdemokratiet ønsker at pålægge institutioner at presse flere unge ind? Er det på lærerseminarierne, hvor der ikke er plads til de unge? Eller er det, som der står i bemærkningerne til lovforslaget, på naturvidenskaberne, på ingeniøruddannelserne, hvor problemet er, at de unge slet ikke søger hen, og hvor det jo næppe vil hjælpe, at man pålægger dem at optage flere, hvis de unge ikke er der?
Jeppe Kofod (S), 1998-12-04:
Jeg vil først sige, at med den her ændring er det klart, at det bliver nemmere for ministeren fremover at fastsætte nogle regler, som gør, at flere kan blive optaget på deres ønskeuddannelse hurtigere.
Jeg synes ikke, det er godt for den unge, at man i dag måske er tvunget til at bruge mange år på at samle point til at søge optagelse gennem kvote II, når det i realiteten ikke er nødvendigt.
Så for den unge er det en klar forbedring, at man kan ændre det dér balanceforhold mellem kvote I og kvote II.
Jeg vil også gerne understrege, at på eksempelvis mange af de mellemlange videregående uddannelser er det faktisk sådan, at ja, jeg tror, at det er op til 70 pct. af dem, der bliver optaget, der bliver optaget via kvote II. Jeg vil gerne ønske, at unge skal kunne blive optaget på deres uddannelse, når de ønsker det.
Så det tror jeg sagtens kan lade sig gøre, og det er vel også til gavn for de unge.
Christine Antorini (SF), 1998-12-04:
Jeg vil gerne spørge hr. Jeppe Kofod, der er så begejstret for, at ministeren nu skal kunne gå ind og pålægge en fordeling af kvoter, hvor det er, hr. Jeppe Kofod mener, at det er rimeligt at gå ind og pålægge kvoter.
Jeg vil også gerne spørge, hvordan Socialdemokratiet forestiller sig, at man kan sikre kvaliteten, når der skal presses flere unge ind.
Jeppe Kofod (S), 1998-12-04:
For Socialdemokratiet er det afgørende vigtigt, at optagelsen på de videregående uddannelser tilgodeser unges ønsker på en sådan måde, at flest mulige unge selv kan bestemme, hvornår den ønskede uddannelse kan påbegyndes.
Vores mål er som bekendt, at halvdelen af en ungdomsårgang skal have en videregående uddannelse, og ikke som det er i dag, hvor det er godt 38 pct. af en ungdomsårgang, som får en videregående uddannelse.
Derfor vil jeg godt indlede med at konstatere, at vi selvfølgelig støtter den foreslåede ændring, som er udtrykt i lovforslag nr. L 116, universitetsloven, om, at der fremover gælder samme mulighed for at kunne fastsætte centrale regler for optagelse af studerende på universitetsuddannelserne som på de øvrige videregående uddannelser.
I den sammenhæng vil jeg også nævne, at der sker en tilbagekaldelse af den delegerede kompetence til de øvrige videregående uddannelser.
Det vil, som det fremgår af adgangsreguleringsloven, § 1, fra 1990, sige, at ministeren fremover kan fastsætte regler for samtlige elementer i adgangsreguleringen.
Men som det også fremgår af bemærkningerne til lovforslaget, og det vil jeg gerne understrege, er det kun tanken at benytte lovforslagets bemyndigelse i begrænset omfang til at kunne fastsætte regler om brug af kvoter, hvis det er relevant, til fordeling af optagelseskapaciteten mellem kvoterne, og eventuelt regler, der begrænser medtællende kvalifikationer i udvælgelsen.
Og her vil jeg også samtidig understrege, at det faktisk kun er godt halvdelen af de studerende, der bliver optaget på de videregående uddannelser, som optages via kvotesystemerne.
Endvidere mener vi også, at det er en vigtig forudsætning, som det også fremgår af bemærkningerne, at der foretages indgående drøftelser med de enkelte uddannelsesområder. Et af hovedproblemerne ved det nuværende optagelsessystem er, at ca. 70 pct. af de unge hvert år ender med at søge optagelse via kvote II.
Det skal blandt andet ses i sammenhæng med, at det kun er ca. halvdelen, der optages via kvote II, hvilket bl.a. også betyder, at mange, der søger gennem kvote II, reelt bliver optaget via kvote I.
Det betyder bl.a., at det nuværende optagelsessystem som følge af det store optag på kvote II forsinker mange unge i deres studiestart.
Fremover er det hensigten i kvoteoptagesystemet, at der kun skal optages 20-25 pct. på kvote II og de øvrige på kvote I med en lavere grænsekvotient, vil jeg gerne understrege.
Det giver alt andet lige langt bedre mulighed for, at unge hurtigere kan vælge den ønskede uddannelse og dermed undgå at være tvunget til at bruge mange år ved at samle point til kvote II.
Jeg vil også gerne understrege, at det selvfølgelig ikke ændrer ved, at den unge helt frit kan tilegne sig personlige erfaringer gennem eksempelvis højskoleophold, rejser og erhvervsarbejde, som vi i øvrigt i Socialdemokratiet også mener er meget vigtige erfaringer.
Vi støtter som nævnt ændringerne og ser i øvrigt frem til, at det bliver lettere for den unge at blive optaget på den ønskede videregående uddannelse i fremtiden.