Lars Løkke Rasmussen (V), 2002-04-04:
Jeg skal starte med at give Folketinget min uforbeholdne undskyldning for ikke at have været tilstrækkelig årvågen med hensyn til afviklingen af Folketingets dagsorden og skal gøre mit yderste for at bestræbe mig på, at det ikke vil ske igen.
Når det så er sagt, så fremgår det jo af dette beslutningsforslag fra Kristeligt Folkeparti, at regeringen efter forslagsstillernes opfattelse snarest bør fremsætte nødvendige forslag, der kan udjævne forskellen mellem pars udgifter til adoption af børn fra udlandet og udgifter til kunstig befrugtning.
Forslagsstillerne ønsker et mere frit valg mellem kunstig befrugtning og adoption.
De finder ikke, at det skal være økonomiske overvejelser, der afgør, om man vælger at få børn ved kunstig befrugtning eller ved adoption. Forslagsstillerne har så ikke taget stilling til, om vi skal have betaling på de offentlige sygehuse for kunstig befrugtning, eller om vi i stedet skal forhøje adoptionstilskuddet.
Det skal regeringen finde ud af gennem forhandlinger med Folketingets partier.
Jeg synes, at intentionerne bag forslaget fra Kristeligt Folkeparti er sympatiske, endda meget sympatiske, men omvendt må vi også tænke os om og vurdere konsekvenserne, ikke mindst de økonomiske konsekvenser.
Som forslagsstillerne nævner, er der to muligheder for at udjævne de økonomiske forskelle mellem adoption på den ene side og kunstig befrugtning på den anden side.
Den ene vej til at nå målet kan være at fastsætte betaling for behandling med kunstig befrugtning i det offentlige sygehusvæsen, og den anden kan være at øge den offentlige støtte til adoption. Jeg vil i den forbindelse gerne pege på det beslutningsforslag, nr. B 31, som Socialistisk Folkeparti har fremsat, et beslutningsforslag, der handler om, at der skal udarbejdes en ny model for tilskud til adoption af udenlandske børn.
I forbindelse med Folketingets behandling af dette forslag var der bred enighed om at lade spørgsmålet om prisdannelsen på adoptionsområdet vurdere af en arbejdsgruppe, og jeg har fået oplyst, at socialministeren har nedsat en teknisk gruppe til at se på denne problemstilling.
Jeg tror, at socialministerens redegørelse kan hjælpe os i vores arbejde med at vurdere forholdene på adoptionsområdet.
Så kan jeg endvidere oplyse, at jeg selv før påske foreslog socialministeren, at de to ministerier, altså Indenrigs- og Sundhedsministeriet og Socialministeriet, sammen bør se på forskellige ikkelægelige forhold på områderne adoption og kunstig befrugtning.
Socialministeren er enig, og regeringen har siden besluttet, at dette arbejde iværksættes.
Et sådant arbejde vil bl.a. skulle danne beslutningsgrundlag for en overvejelse om, hvorvidt de to muligheder for afhjælpning af barnløshed, nemlig adoption og kunstig befrugtning, skal og bør ligestilles på andre punkter end de rent økonomiske.
Det spørgsmål vender vi givetvis tilbage til under det næste punkt på dagsordenen, men det er dog meget relevant også at fremhæve det her.
Straks dette arbejde er afsluttet, forventeligt hen over sommeren, vil regeringen beslutte, om det vil være mere hensigtsmæssigt at håndtere adoption og kunstig befrugtning i et samlet lovkompleks med barnet og barnets tarv som udgangspunkt.
På baggrund af de initiativer, der er iværksat, dels under Socialministeriet, dels med det nye tværministerielle initiativ,
vil jeg foreslå, at vi afventer resultatet af dette arbejde, og i det lys skal jeg altså på regeringens vegne, om end med al mulig sympati i stemmen, indstille, at forslaget fra Kristeligt Folkeparti ikke tiltrædes i den form, det ligger her.