runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jens Rohde (V), 2001-05-10:
Til hr. Frank Dahlgaard: Skal vi ikke lige få proportionerne ind i den her debat?
Hvor stort er problemet egentlig?
Det eneste sted, hvor man kan se porno på analoge, frit tilgængelige tv-kanaler i Danmark, er på Kanal København fra kl. 23 eller 24 om aftenen.
Det er det eneste sted.
Her har det lokale nævn muligheden for at fratage dem muligheden for at sende porno.
Personlig synes jeg ikke, at vores lokale sendefrekvenser burde benyttes til at udsende porno.
Men her har vi altså nu engang i vores lovgivning en lokal afgørelse for de enkelte nævn for de lokale sendere.
Det er vi nødt til at holde fast i.
Endelig er vi også nødt til at have defineret, hvad ukodede signaler er.
Ifølge vores EF-direktiv om fjernsyn uden grænser er ukodede signaler det, som ikke er pay per view, men altså er det, man enten modtager via licens eller via abonnement.
Det vil altså sige, at hvis man skulle følge hr. Frank
Dahlgaards beslutningsforslag her, så vil det også blive forbudt for eksempel via Viasat at gå ind og købe et abonnement med 5,6,7,8 kanaler, hvoraf en eller to så skulle være porno
Det vil det her beslutningsforslag resultere i, og er det det, hr. Frank Dahlgaard vil?
Kan hr. Frank Dahlgaard ikke lige sætte de rette proportioner ind og så lade være med at blæse det op til, at det her er et af de allerallerstørste problemer, vi har på medieområdet i Danmark?
Det er det jo ikke.
Det eneste sted, der bliver udsendt porno, er på vores lokale københavnerkanal.
Altså ovre, hvor jeg kommer fra, har vi i hvert fald ikke det problem.
Og i København har de lokale medlemmer af radio-tv-nævnet mulighed for at sige nej tak.
Jørgen Winther (V), 2001-05-10:
Jeg vil sige til skatteministeren, at jeg på en måde er enig et langt stykke ad vejen.
Jeg synes heller ikke, det er en god idé, at man skal løse ventetidsproblemerne med skattemæssige ordninger, som vi har foreslået her.
Det var langt, langt bedre, hvis vi fik en ordning, der gav frit valg mellem alle sygehuse i Danmark, både offentlige og private hospitaler.
Men her er Socialdemokratiet jo igen en ideologisk stopklods, når man siger, at dette frie valg skal folk ikke have mulighed for af mange forskellige grunde.
Venstre ønsker over alt andet, at der bliver mulighed for, at patienter får det frie valg mellem offentlige og private hospitaler.
Når vi ikke kan få det igennem, prøver vi selvfølgelig på andre måder, og jeg vil da håbe, at enhver socialdemokrat vil læse denne debat igennem, for jeg synes
Men god ferie de næste 3-4 dage alligevel.
Frode Sørensen (S), 2001-05-10:
Jeg synes lige, jeg vil kvittere for de flotte udtryk her lige før Store Bededag om forstokkede ideologier og en forstokket regering.
Det er jo altid en sammenblanding af sundhedspolitiske og skattemæssige ting, og jeg vil egentlig godt sige som skatteminister, at jeg tror, man skal være varsom med at løse sundhedspolitiske problemer via skattefradrag, som også vil komme til at ramme meget skævt.
Jeg tror, man skal passe på med at tro, at et skattefradrag vil eliminere ventelisterne.
Hvis den kapacitet, vi har i Danmark af sygeplejersker og læger, hvoraf de fleste heldigvis er beskæftiget i den offentlige sundhedssektor, men også nogle på de private klinikker, bliver fordelt anderledes, tror jeg ikke et øjeblik på, at de samlede ventelister bliver minimeret af den årsag.
Vi vil se en anden fordeling; vi vil se, at nogle af de, der har en arbejdsgiver, som betaler behandlingen, kommer frem i køen, og når nogle rykker frem, og kapaciteten er den samme, er der altså også nogle, der rykker tilbage.
Jeg kan kun sige, at også jeg hylder arbejdsgivernes sociale ansvar, men jeg hylder også, at der er lighed, ikke
mindst på det sundhedsmæssige område
Jørgen Winther (V), 2001-05-10:
Jeg er meget enig i det synspunkt, og jeg kan ikke forstå, at Socialdemokraterne kan sige: Lad da bare patienterne vente, når der er arbejdsgivere, der siger: Vi vil gerne betale for operationen.
Og så var det da rimeligt, at medarbejderen ikke skal betale skat deraf. Jeg undrer mig også, for Socialdemokraterne med statsministeren i spidsen siger jo: Mennesket først.
Jeg vil gerne spørge den socialdemokratiske ordfører: Er det her udtryk for mennesket først?
Nej, det her er udtryk for en forstokket ideologi først.
Det her drejer sig jo om, at både disse arbejdsgivere og disse medarbejdere gerne i fællesskab vil hjælpe til, at patienten kan blive behandlet, og så kommer Socialdemokratiet og siger nej.
Det er en ideologi, vi ikke kan acceptere, for Socialdemokratiet har jo den holdning, at vi hellere vil bekæmpe privathospitaler end hjælpe patienter til hurtig behandling.
Jeg vil godt røbe en hemmelighed.
Det her, kan jeg sige til skatteministeren, bliver en væsentlig del i Venstres valgkamp op til det næste folketingsvalg, og det her er et forslag, som den jævne LO-medarbejder og mange andre personer i Danmark synes er et rigtigt, rigtigt godt forslag.
Prøv engang at nævne det over for disse patienter, værkførere, andre medarbejdere, som er i den situation, at de skal vente i månedsvis på at få en hånd behandlet.
Jeg synes, det her er udtryk for en forstokket ideologi, som hr. Flemming Kofod-Svendsen sagde, og hr. Aage Frandsen kom også med et indlæg, der gav udtryk for den samme holdning.
Jeg forstår det ikke, når man siger, at man støtter alkoholafvænning
, fordi det er et socialt problem
Jamen sagen er jo, at hvad enten man har ondt i ryggen og masser af smerter eller man har en forfærdelig kraftig trang til alkohol, så lider begge patienter, og dermed er det også et socialt problem for deres pårørende.
Det er ikke kun alkoholpatienten, der er årsag til, at ægtefælle og andre i familien får problemer.
Det er det sandelig også for en rygpatient, der skal vente i månedsvis på en operation.
Så vil jeg også gerne sige tak til hr. Klaus Kjær, som sagde, at det var et fornuftigt forslag.
Til fru Vibeke Peschardt vil jeg bare sige: Jeg glæder mig til, at De Radikale bliver fri af Socialdemokratiet, for så er jeg ikke et sekund i tvivl om, at man kan støtte det her forslag med alle de andre positive ord, man ellers går og siger om privathospitaler.
Jeg vil gerne til slut lige nævne, at vi har gjort os umage for at være imødekommende over for SF og Socialdemokratiet.
Det var et ønske, man også havde, dengang vi behandlede forslaget om alkoholbehandling.
Jeg vil sige, at jeg er meget glad for, at der næsten er flertal her i Folketinget for dette forslag fra De Konservative og Venstre.
Det er sådan, at vi kun mangler én eneste stemme, så har vi flertallet, for alle de fornuftige partier siger jo ja til forslaget.
Men i Socialdemokratiet og SF blokerer ideologien for en fornuftig tænkning.
Jeg havde håbet, at en fornuftig skatteminister nede fra det sydjyske havde mulighed for at påvirke regeringen og få nogle fornuftige synspunkter igennem, men tak til alle de andre partier for en positiv modtagelse af dette forslag.
Frank Dahlgaard (UP), 2001-05-10:
Men det kan måske ikke undre.
Det var jo for ca. 30 år siden en konservativ justitsminister, der som den første i verden - eller Danmark, som det første land i verden - frigav
billedpornografien.
Det skal så have lov at fortsætte, og nu altså også på ukodede, betalingsfri tv-kanaler skal der fortsat sendes hårde pornofilm ud til en tredjedel af Danmarks børnefamilier. Udvalgsarbejdet har understreget, at samtlige pædagoger, psykologer og børnelæger, der har beskæftiget sig med det her, samstemmende siger, at pornografi og pornofilm er skadelig for børn og unge.
Vi har oplevet her i foråret en forbrugerombudsmand, der har henstillet til detailhandelen og tankstationer, at de holder billedpornografien væk fra hylderne, i hvert fald i børnehøjde.
Det er simpelt hen en skandale.
Sandy Brinck (S), 2001-05-10:
I Socialdemokratiet kan vi sådan set godt forstå, at nogle i diskussionen om de danske medicinpriser falder for argumentet
om, at prisforskellene i Europa skyldes den danske moms
Det er blot en meget forsimplet konklusion.
Jeg tror faktisk, at Folketingets Sundhedsudvalg ville prise sig lykkelig, hvis verden var så enkel endda.
Beslutningsforslaget er imidlertid et skatteforslag, i og med at løsningen altså ligger i en momsreduktion.
Vi synes, det er rigtigt at fastholde, at vi her i landet har én momssats.
Det ville efter vores opfattelse medføre et voldsomt bureaukrati.
Socialdemokratiet tror ikke alene, at dette er et uoverskueligt projekt, vi tror heller ikke, at det bidrager til den klarhed, som faktisk er vores ønske, i de regler, vi beder borgerne om at leve med.
Hvis vi så endda havde en grund til at tro, at alt bureaukratiet og al uklarheden ville komme medicinforbrugerne til gode, men det har vi ikke.
Medicinproducenterne sætter deres pris ud fra, hvad markedet kan bære.
Hvis vi satte momsen ned, ville den reduktion næppe komme forbrugerne til gode, men ryge direkte i producenternes lommer.
I Socialdemokratiet er det patienternes udgifter, der interesserer os, og vi er på ingen måde interesseret i at lave komplicerede regler med flere momssatser for at hjælpe medicinproducenterne.
Løsningen her ligger i en sundhedspolitisk diskussion, som jeg som medlem af Sundhedsudvalget skal hilse og sige er en kontinuerlig og tæt opfølgning af det ønske, et flertal her i Tinget har, nemlig en solidarisk løsning, hvor de borgere, der har store medicinudgifter, hjælpes via et offentligt tilskud.
På den baggrund kan Socialdemokratiet ikke støtte det fremsatte beslutningsforslag.
Vibeke Peschardt (RV), 2001-05-10:
Nu skal vi jo ikke lade debatten komme til at handle om landbruget, hvor vi sådan set heller ikke er enige.
Det Radikale Venstre går stærkt ind for økologi, men vi går ikke ind for et 100 pct. økologisk landbrug, for vi anser det ikke for at være realistisk.
Vi mener, at man i nogle sammenhænge godt kan bruge hjælpestoffer osv. Med hensyn til raps, altså den koldpressede rapsolie, som det her forslag handler om, så mener vi godt, at man kan gå ind og se på det, for vi mener, at det er CO2-neutralt og dermed positivt.
Vi mener faktisk også, at det indgår i flere sædskifter også i økologisk landbrug, så derfor er der bestemt muligheder i det.
Det er også sådan, at hvis - hvis siger jeg - man skal ind at lave sådan en afgiftsfritagelse på et tidspunkt, så kan man altså også stille betingelser.
I øvrigt behøver det ikke at være en 100 pct. afgiftsfritagelse.
Det kan være alt muligt andet.
Med hensyn til landbruget synes jeg, at vi skal gemme den debat til en anden gang.
Jeg vil jo starte med at sige, at Det Radikale Venstre ikke kan stemme for Kristeligt Folkepartis beslutningsforslag, sådan som det ligger her.
Vi har jo sammen med andre, også folk her i salen,
deltaget i den høring om dette emne, som Teknologirådet afholdt forleden dag, og vi må erkende, at vi blev meget optaget af emnet, der i virkeligheden er, at disse biobrændsler kan medvirke til at nedbringe CO2-udslippet.
Nu er det jo sådan, at trafikministeren og regeringen lige har fremlagt en handlingsplan for nedbringelse af CO2.
Man kan ikke sige, at det er en af de handlingsplaner, der rykker mest i denne her sammenhæng, så vi er ganske tilfredse med, at det udvalgsarbejde, der nu er nedsat af Trafikministeriet og Skatteministeriet, som skal se på omlægninger af afgifter på det her område, også vil tage disse ting med ind.
Jeg var glad for at høre skatteministerens tale, for der var mange punkter, som måske godt kan medvirke til at bringe
denne sag videre
Som sagt er vi tilfredse med den løsning, der ligger her, og vi håber, at det kan bringe sagen et stykke videre.
Frank Aaen (EL), 2001-05-10:
Jeg forstod, at det var et vigtigt argument for Venstre, at man havde ens moms på alt.
Betyder det, at Venstre så også mener, at der skal moms på de ting, der i dag er momsfritaget?
Eva Møller (KF), 2001-05-10:
Da Det Konservative Folkepartis ordfører, hr. Flemming Hansen, er forhindret i at være til stede i salen, skal jeg på hans og Det Konservative Folkepartis vegne fremføre følgende: Hvem føler ikke sympati for et forslag som dette?
Og hvem synes i øvrigt ikke, at det altid er dejligt at få varen til en lavere pris?
Tilbage står imidlertid den kendsgerning, at vi i Danmark ikke opererer med begrebet differentieret moms.
Og Det Konservative Folkeparti føler ikke, at vi kan styre finanspolitikken her i landet, hvis vi gang på gang indretter vor politik efter populistiske forslag.
Vi kan derfor i første omgang ikke stemme for beslutningsforslaget, men hvis temaet bliver en del af de kommende finanslovforhandlinger, vil Det Konservative
med sympati se på spørgsmålet igen.
I den nuværende form afviser vi beslutningsforslaget.
Aage Frandsen (SF), 2001-05-10:
SF er ikke modstander af, at man har forskellige momssatser.
Vi har altid haft det synspunkt, at det kan man godt have.
Man kan godt have nogle områder, hvor man siger, at der har man lavere momssatser.
Men det siger jo sig selv, at hvis man skal have lavere momssatser på områder, det kan være basale fødevarer, det kan være økologiske varer og den slags ting, så skal man jo sætte afgiften op andre steder.
Her er et forslag, hvori man skriver, at der er provenutab, men ikke noget om, hvor pengene skal hentes, så alene af den grund er det uinteressant at diskutere.
Så er det jo også sådan, at man må spørge, hvad der vil ske, hvis man sætter momsen ned.
Hvem vil få gevinsten af det?
Er det brugerne, der vil få gevinsten af det? Er det producenterne? Under alle omstændigheder må man sige, at der også er områder, hvor det er bedre at give pengene ad fordøren simpelt hen i form af tilskud frem for at lave momsnedsættelse eller lignende.
Så derfor er det altså lidt svært at betragte det her forslag som særlig alvorligt.
Det har heller ikke taget lang tid at lave det.
Birthe Skaarup (DF), 2001-05-10:
Forslaget er alvorligt, og som vi har skrevet i bemærkningerne til lovforslaget, er medicin i Danmark ikke billig. Derfor måtte Dansk Folkeparti som udgangspunkt se på, hvorledes priserne er i de andre EU-lande og i Norge.
Og det er så det, vi har redegjort for i bilag 1 til forslaget.
Det viser sig så, som sikkert mange ved, at Danmark er det land af dem, vi sammenligner os med, der har den højeste momssats på receptpligtige lægemidler.
Så det er dyrt at være syg og skulle have medicin her i landet, og det mener vi faktisk er urimeligt.
Vi har imidlertid nogle EU-regler, vi skal rette os efter, idet der med hensyn til receptpligtig medicin skal anvendes en reduceret moms på 5 pct. Den samlede omsætning af receptpligtige lægemidler i den primære sundhedssektor var i 1999 på omkring 8,9 mia. Dansk Folkeparti har så regnet ud, at såfremt vi nedsætter momssatsen til de 5 pct., vil staten miste ca. 1,5 mia. kr. i momsindtægter.
Vi mener, det er rigtigt, at syge borgere får mulighed for at få billigere medicin.
Så kommer vi ydermere ned på det gennemsnitsniveau, som andre lande i EU forhandler medicin til.
Vi håber naturligvis, at de øvrige partier her i Folketinget kan se det fornuftige i forslaget, men jeg må konstatere, efter vi er nået så langt i ordførerrækken, at der er nogle, der har sympati, men at man ikke vil slutte op om forslaget.
Folketingsmedlemmerne kan jo selv regne ud, hvad det betyder
Man kan også drage ind i denne debat, hvor meget
eksempelvis amterne via den offentlige sygesikring vil kunne spare ved at reducere momsen.
Det kunne jo godt være, at skatteministeren måske kunne svare på det.
Momsen udgør faktisk 1,5 mia. kr., som sygesikringen så yder tilskud til, da tilskuddet gives til prisen inklusive moms.
Hvad angår de ordførere, der allerede har været på talerstolen, vil vi vende tilbage senere i debatten.
Vibeke Peschardt (RV), 2001-05-10:
Da den radikale skatteordfører, hr. Anders Samuelsen, ikke kan være her,
Derfor gives der også allerede i dag tilskud til receptpligtig medicin.
Det er langt mere gennemskueligt at have et system, hvor man støtter gode formål, end et system med et morads af skatterabatter og fradragsmuligheder.
Man kan selvfølgelig altid diskutere størrelsen af tilskuddene, men jeg mener ikke, at der skal laves om på, at værdige formål får støtte, og at komplikationerne i skattesystemet begrænses.
At der i forslaget argumenteres for, at en momssats på medicin, der svarer til vores naboers, vil øge sammenligneligheden mellem medicinpriser på tværs af landegrænsen, er ikke rigtigt.
Så skulle man også harmonisere alle tilskudsreglerne, hvis man skulle have et præcist og gennemskueligt system.
Det er den reelle pris efter tilskud, der er interessant for forbrugerne.
Det Radikale Venstre afviser forslaget.
Frank Aaen (EL), 2001-05-10:
Vi er tilhængere af, at medicin bliver billigere.
Når vi så ser på det i forhold til, hvordan virkeligheden aktuelt er på området, kan det godt være, at det var klogere at bruge nogle penge på tilskudssystemet, sådan at man specielt fik gjort medicinen meget, meget billigere for dem, der ikke har nogen penge, f.eks. ved at man gik ind og forbedrede medicintilskudreglerne for pensionisterne. Jeg tror godt, man kunne finde nogle bedre måder at bruge pengene på, og det kan man på det her område, fordi der er nogle tilskudsmåder, man kan gøre det på. Der er også et par ordførere, der været inde på, at det er bedre at give tilskud, og her har vi faktisk mulighederne for at give tilskud på en måde, så det virker.
Så det tror jeg måske hellere, vi ville.
Skulle det her forslag komme til afstemning, vil vi støtte det, for vi synes, det er fint, at medicinen i Danmark bliver billigere, men på én forudsætning - og det vil jeg gerne høre om Dansk Folkeparti er med på - nemlig at der så samtidig bliver indført priskontrol.
Ellers sker der lige præcis det, at når vi giver tilskuddet her ved at nedsætte momsen, bliver der skruet op for prisen fra leverandørerne, fra medicinfirmaerne.
Vi havde en debat om tidligere i dag, at medicinalfirmaerne er det, jeg vil kalde griske. De gør alt, hvad de kan, for at skrabe så mange penge som muligt til sig i helt enormt omfang, sammenlignet med hvad andre industrier er i stand til at skaffe sig af overskud.
Så der er andre måder at gøre det på.
Det her er også en måde, man kunne gøre det på, men det kræver altså som forudsætning en priskontrol.
Vi vil på et senere tidspunkt fra Enhedslisten komme med et andet forslag om momsdifferentiering, for det synes vi er et udmærket redskab. Og det vil vi gøre på et område som økologisk mad, hvor der er nogle ikke så gode tilskudssystemer.
Der er jeg helt sikker på, at man ved at gå ind og fjerne momsen på alle de varer, der har det røde Ø, kunne sikre en øget afsætning af økologisk mad.
Det vil der komme et forslag om fra os på et tidspunkt.
Det synes vi ville være godt for at kunne fremme den økologiske omstilling her i landet.
Når jeg f.eks. lige nævner det som eksempel, er det selvfølgelig, fordi vi synes, det er vigtigt, men fordi vi også dér har svaret på det, der altid er problemet, når vi begynder at snakke om differentieret moms: Hvordan kan vi kontrollere, at det er en vare, der skal have lavere eller ingen moms?
Det typiske eksempel fra den debat er jo, at hvis vi siger, der ikke skal være moms på børnetøj, hvad er så børnetøj?
Man kan hurtigt komme ud i nogle frygtelige diskussioner om, hvad der er børnetøj, og hvad der er små størrelser til voksne.
Men her, hvor man har det røde Ø, kan man sige, at der i forvejen er statskontrol på, at den vare er økologisk.
Der kan man så godt bygge en momsreduktion op lige præcis på det mærke.
Der har i virkeligheden også været forslag nok, så forslaget om at fjerne momsen på økologiske varer kommer i næste samling.
Men over for det, vi her behandler i dag, er vi positive.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 2001-05-10:
Det er jo klart, at når man ser et forslag med sigtet at gøre medicin billigere, kan man jo ikke sige andet end, at det da er sympatisk.
Det, der bare ikke er sympatisk, er, at forslagsstillerne ikke har gidet anvise en finansiering.
Hvis man nu kom med 10 sådanne forslag, så havde man lige et hul i statsbudgettet på 15 mia. kr. Jeg må indrømme, at jeg er overrasket over den form for overfladiskhed, som gør, at det jo er svært at tro andet, end at det er ren lokkemad uden seriøst politisk arbejde.
Vi synes, det er meget positivt, men vi kan jo ikke sådan lige gå ind og stemme for 1½ mia. kroners forbrug uden at vide, hvor pengene skal komme fra.
Vi har selv en række ønsker.
Men der er ikke gnist af antydning af, hvor de 1½ mia. kr. skal komme fra.
Det synes jeg ganske enkelt er for ringe for at sige det meget høfligt.
Klaus Kjær (DF), 2001-05-10:
Jeg siger tak for den generelt positive tilkendegivelse
omkring forslagets intentioner om at reducere pensionisternes medicinudgifter.
Man har så ikke været enig i midlet til at reducere prisen på medicin.
Der blev talt lidt om, at man ikke kunne støtte en slags differentieret moms, som der jo i realiteten bliver tale om i det her forslag, det gjorde fru Sandy Brinck fra Socialdemokratiet, det gjorde hr. Kim Andersen fra Venstre og visse andre også.
Nu er det jo sådan, at vi i Dansk Folkeparti i princippet heller ikke støtter en differentieret moms.
Problemet er bare, at når Sverige har nul pct. moms, nominelt nul pct. moms på medicin, skyldes det, at de har nogle særlige overgangsregler omkring deres tiltræden til EU - det har Danmark ikke - og EU har besluttet,
I Dansk Folkeparti havde vi da helst set, at medicin var fuldstændig momsfritaget. Det kan måske så også appellere til hr. Frank Aaens synspunkter omkring det her simpelt hen at gøre medicin fuldstændig momsfri, men EU-reglerne forhindrer som sagt, at det kan ske
Teknisk set kan problemet jo sagtens løses med en differentieret moms, som der jo reelt bliver tale om her; det må simpelt hen kunne lade sig gøre.
Der var en åbning over for en positiv velvilje til at kigge på det her spørgsmål i forbindelse med finanslovforhandlingerne, og det takker jeg fru Eva Møller for.
Jeg vil også godt specielt takke hr. Frank Aaen for synspunktet om, at medicin principielt burde være gratis.
Det tror jeg egentlig også vi mener i Dansk Folkeparti, så det her er jo så en begyndelse.
Der var dog en betingelse tilknyttet fra Enhedslistens side for at kunne støtte Dansk Folkepartis forslag, og det var, at der samtidig var en kontrol af medicinpriserne.
Og vi vil da ikke afvise, at man på lidt længere sigt kan lave sådan en kobling.
Hr. Flemming Kofod-Svendsen savnede en finansiering af forslaget, og det er da rigtigt, at det koster statskassen 1½ mia. kr. at gennemføre det her forslag.
Men i Dansk Folkeparti er vi som i alle andre sager åbne for nogle forhandlinger, hvor vi er villige til at pege på, hvor man i f.eks. i forbindelse med finanslovforhandlingerne kan finde de her 1½ mia. kr.
Jeg synes, det ville være en håndsrækning til de svagtstillede, til de syge, til pensionisterne, at man kunne gøre den gestus at billiggøre deres helt nødvendige behov for receptpligtig medicin.
Men jeg takker for debatten og de generelt positive indstillinger til intentionerne bag lovforslaget.