runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Arne Melchior (CD), 1998-11-05:
Det vil måske forbavse forslagsstillerne, når jeg siger, at da jeg første gang stiftede bekendtskab med dette beslutningsforslag, havde jeg sympati for det. Jeg plejer at gå rundt og prale med eller rettere sagt fortælle sandheden, som er den, at CD aldrig har stemt imod en bevilling til kollektiv trafik.
Og ud fra den grundholdning, som jo altså også dækker det, som den konservative ordfører sagde, nemlig at trafik skal stå på to ben - så kan man også spekulere på, hvad det er for ben, om det er den private, individuelle trafik eller den fælles, kollektive trafik, bortset fra at trafik jo ikke har det så godt uden et par hjul også - men vi er altså enige i dette, at der også skal være hensyntagen til den kollektive trafik - 100 pct. ja.
Derfor den sympati, som jeg følte ved den første gennemlæsning.
Men som ministeren jo så udmærket har gjort rede for, må forslaget altså skyldes ukendskab til de aftaler og den lovgivning, som ligger til grund for disse anlæg.
Hr. Brian Mikkelsen har jo også redegjort for, hvad bilisterne betaler.
Så vidt jeg erindrer, er de 36 mia., han nævnte, cirka tre gange hvad bilismen koster samfundet, når man tager alle omkostninger med: anlæg af veje, vedligeholdelse af veje, følger af færdselsulykker og meget mere.
Så der er sandelig tale om, at man så må sige, at der er betalt.
Der er ikke behov for at indføre nye afgifter, bortset fra altså, at det slet ikke kan lade sig gøre, således som ministeren har redegjort for, og på denne baggrund skal CD melde sig blandt dem, der afviser forslaget.
Klaus Kjær (DF), 1998-11-05:
Jeg synes, det var en god og saglig redegørelse, som kom fra ministeren med hensyn til afvisning af forslaget.
Jeg skal derfor henholde mig til den og supplerende bemærke til Enhedslistens forslag, at det drejer sig altså også om arbejdspladser det her.
Der er folk, der arbejder i Københavns Lufthavn.
Skal de så også betale for at komme på arbejde?
Hvad med kollektive busforbindelser til lufthavnen, som kører ad motorvejen?
Skal passagererne i bussen så også betale?
Det skal de jo ifølge Enhedslistens beslutningsforslag.
Enhedslisten mener så åbenbart ikke, det er tilstrækkeligt at indføre bompenge for kørsel ind i København, nu skal bilisterne altså også til at betale for at køre ud af København, så mine korte bemærkninger ud over, at jeg kan henholde mig til ministerens redegørelse, er, at Dansk Folkeparti selvfølgelig klart er imod det her beslutningsforslag.
Margrete Auken (SF), 1998-11-05:
Jeg har ikke rigtig ork til nu at gå ind i en diskussion om, hvem der betaler hvordan og hvor meget, eller hvor meget bilisterne gennem deres skatter og afgifter betaler, om det dækker de meget, meget store omkostninger, vi har, hvis vi inddrager miljø, støjbelastning, færdselssikkerhed osv. Det, som jeg synes er det fascinerende ved Enhedslistens forslag, og som gør, at SF har haft lyst til at sige: Den er fin, den er vi med på, det er, at man faktisk har taget forligspartierne på ordet og sagt, at det her skal brugerbetales, og så er landanlæggene altså en del af Øresundsomkostningen.
Det kommer så togpassagererne til at betale for, i og med at de skal betale for at køre ud til lufthavnen.
Det kommer bilisterne ikke til at betale for, medmindre de skal hele vejen over.
Det er i og for sig rigtigt nok, og derfor kunne det være fristende at sige, at den er vi med på.
Vi ved jo godt, vi ikke får flertal.
Jeg tror, vi bliver sådan nogenlunde det antal stemmer, som vores to partier kan mobilisere ved den lejlighed, hvis vi gør det.
Så lad os nu bruge det her til at sige, hvor voldsom forskelsbehandlingen er.
Jeg synes også, at det eksempel, som blev brugt af den socialdemokratiske ordfører med Storebælt, ikke holder, fordi det er altså meget sjældent, man ligger og futter rundt på landanlæggene på Storebælt, hvis ikke det er, fordi man skal over, hvorimod der altså er et helt klart formål med at køre ad motorvejen ud til lufthavnen, når man skal den vej.
Nej, jeg synes, vi skal gøre det, at vi bl.a. benytter den her anledning til at sige, hvor meget der er brug for, at der kommer en eller anden form for betaling for brug af vejene, når man faktisk bruger dem, og det vil sige road pricing, bompenge osv., og vi vil meget gerne i forbindelse med behandlingen af vores bompengeforslag få det her ind.
Om vi så lige præcis kan lave det ud til lufthavnen, selv om det ville være vældig retfærdigt, det skal jeg så ikke kunne sige.
Brian Mikkelsen (KF), 1998-11-05:
En fornuftig infrastruktur står altid på to ben.
Det ene ben er selvfølgelig en velfungerende kollektiv transportform, som sikrer, at man på en hensigtsmæssig måde kan komme til og fra arbejde og ellers benytte sig af en trafikform, som er kollektiv, og som har nogle forskellige muligheder.
Derfor er det meget vigtigt, at man har tungen lige i munden, når man taler trafikpolitik, og når man investerer, så man tilgodeser både den kollektive trafik og den individuelle trafik, altså bilen.
Det kan altså ikke nytte noget, at man vil lægge hindringer i vejen for det ene i forhold til det anden.
Derfor kan jeg godt ud fra intentionen se ideen i Enhedslistens forslag.
Vi har fået en fremragende baneforbindelse ud til lufthavnen, et helt igennem pragteksempel på, hvad en god offentlig investering kan betyde af forbedring og af løft for en kollektiv infrastruktur.
Den togbane ud til Kastrup vil betyde utrolig meget for kollektiv trafik i Danmark.
Men det, at man så har fået nogle bedre veje derudtil, vil jo også betyde et løft for den kollektive trafik.
Man kan skifte mellem de to transportformer.
Og bilerne betaler i forvejen 36 mia. kr. i form af forskellige afgifter og skatter - 36 mia. kr.
De betaler rigeligt vejforbindelsen
videre ud til lufthavnen.
Ja, de betaler den sådan set tilbage 500-600 gange.
Så ud fra intentionen er det vigtigt, at de to transportformer selvfølgelig får optimale vilkår begge to, men da bilisterne i forvejen er tynget af efter vores mening alt for høje skatter og afgifter, er det altså ikke rimeligt at pålægge dem endnu flere.
Men man skal selvfølgelig også sørge for, at DSB får nogle ordentlige vilkår, og det synes jeg egentlig også de har i dag.
Nu har vi trods alt anlagt en bane til mange hundrede millioner kroner, og den er fungerende, og den er et kæmpe aktiv for DSB.
Erik Jacobsen (V), 1998-11-05:
Da partiets ordfører, hr. Svend Heiselberg ikke kan være til stede, skal jeg sige følgende på Venstres vegne: Selv om vi kan have stor forståelse for beslutningsforslaget, vil vi i Venstre - med baggrund i den almindelige praksis, vi har - alligevel holde os inden for de aftaler, som vi har lavet med andre partier.
Med hensyn til bemærkningerne til beslutningsforslaget må vi dog sige, at bilerne jo i høj grad betaler for at køre på de danske veje.
Rent faktisk betales der dels direkte og dels indirekte mere end 35 mio. kr. til statskassen af bilejerne.
Så jeg må nok sige, at bilejerne behøver ikke at føle, at de har fået en gratis rettighed ved, at de nu kan køre på motorvejen ud til lufthavnen.
Vi har også forstået det således, at regeringen ikke er ude med den store pengepung, når det drejer sig om infrastrukturen, ej heller når det drejer sig om bevillinger til DSB, og derfor skal DSB jo have mulighed for at hente deres indtægter ind.
Med disse bemærkninger skal vi fra Venstres side afvise beslutningsforslaget.
Med disse bemærkninger skal vi fra Venstres side afvise beslutningsforslaget.
Poul Andersen (S), 1998-11-05:
Nej, grunden til, at jeg tager Storebæltsprojektet med her, er jo netop, at jeg spørger, om der så også dér skulle have været noget med nogle betalingsanlæg og nogle særlige vejanlæg, som man ved tilkørslen til de installationer kan bruge et vist stykke af vejen.
Det var faktisk det, der var pointen i det.
Søren Kolstrup (EL), 1998-11-05:
En af hensigterne med det her lovforslag har været at sætte fokus på, om den offentlige trafik bliver behandlet på samme vilkår som den private, og dér kunne jeg høre den socialdemokratiske ordfører omtale Storebæltsforbindelsen.
I den forbindelse vil jeg spørge den socialdemokratiske ordfører, om man dog ikke er opmærksom på den ulighed, der netop er omkring Storebælt, hvor der jo er en forvridning til fordel for bilismen. Jeg tænker bl.a. på det sidste forlig, hvor man giver togrejsende et fradrag på 15 kr. og giver bilisterne et fradrag på 90 kr. Og det, der er den dybeste hensigt med det her forslag, er jo at sætte fokus på, hvorvidt der sker en ligebehandling, og det gør der i hvert fald ikke omkring Storebælt.
Derfor undrer det mig, at det blev nævnt af den socialdemokratiske ordfører.
Poul Andersen (S), 1998-11-05:
Det er jo ikke forslagsstillerne ubekendt, at vi er med i aftalen om Øresundsforbindelsen.
Vi kan derfor fuldstændig bakke den redegørelse op, som ministeren netop har fremlagt.
Men når vi diskuterer økonomien i den type anlæg, skulle vi måske også have haft målebåndet fremme ved Storebæltsbroen og have kigget på den. Det, som vi føler er en god ting her, er, at vi i høj grad får tilgodeset den kollektive trafik.
Og som ministeren gjorde opmærksom på, har vi fået et fantastisk godt stykke vej derude, som nu virkelig kan tage trafikbelastningen ude omkring lufthavnen, og det kan ikke vurderes i kroner og øre, hvad dét betyder med hensyn til de trafikuheld med lemlæstelse af folk osv., vi er blevet skånet for.
Så man kan ikke bare stille det op i forhold til, at der her har været en ekstraudgift.
Vi afviser forslaget.
Arne Melchior (CD), 1998-11-05:
Jeg siger tak for tilsagnet om, at vi får høringssvarene over
ret hurtigt
Men det, min bemærkning gik på i første omgang, var altså, at lovforslaget først er fremsendt til høring samtidig med fremsættelsen, og det finder jeg er lidt uheldigt.
Og nu er der altså gået det meste af en måned fra fremsættelsen, og til vi har førstebehandlingen, og det kunne jo have været meget før.
Og jeg mener, at man som ordfører er dårligt stillet både med hensyn til vejledning af sin egen gruppe og med hensyn til at holde sin tale her, når man ikke kender høringssvarene - ikke fordi jeg antager, at der kommer stærkt overraskende ting frem, men lad os nu se.
Men det burde være omvendt: at man har høringssvarene, inden man skal tage stilling, således at man kan komme i tanke om de ting, som høringssvarene netop bringer på bordet. Så er der det med at kunne dansk, hvor ministeren brugte udtrykket at »beherske« dansk: Det er jo et vidt spørgsmål, hvornår man »behersker« dansk, og normalt ville jeg sige, at man »kan« dansk.
Jeg har lige været i New York atter en gang, og dér findes der i alle taxier på glasvæggen mellem føreren og passagererne en lang række regler om, hvad chaufføren er pligtig til at kunne, og hvad passagerernes ret er, og i øvrigt også hvad passagerernes pligt er, og dér står der ikke noget om, at man skal kunne skrive engelsk, men der står, at man skal kunne gøre sig forståelig på engelsk, altså på landets sprog, og det syntes jeg var et bedre udtryk.
Så skal jeg lige bemærke, at i lovforslagets bemærkninger på side 4 står der ad § 4 a: »Det overvejes i øjeblikket, hvordan et kursusforløb tilrettelægges bedst muligt, og hvorvidt det skal afsluttes med en prøve.«
Men det må vi have klarlagt, inden loven vedtages, for det skal jo ikke være overladt til ministeren og langt mindre til nogen andre at bestemme, om der skal være en prøve, og hvor vanskelig den skal være. Man skal altså høres i en hel bunke ting, for det kursus omfatter jo mange ting, og skal man så virkelig kunne besvare spørgsmålene skriftligt, og hvem afgør så, om det dansk, de besvares på, er godt nok?
Der er mange i Danmark fødte mennesker, som også har haft deres oldeforældre her i landet, der ikke vil være i stand til på fyldestgørende dansk på, skal vi sige 9.-klasses-niveau at besvare sådanne prøver.
Og jeg tror, at man kan drive butik i dette land uden at skulle aflægge sådan en prøve.
Hvorfor skal det så gøres så vanskeligt i det her erhverv?
Jeg synes, vi skal komme lidt Pril i det - Pril afspænder som bekendt vandet - og tage det nogenlunde naturligt og nemt og enkelt og altså ikke stille så store krav som, at man skal kunne »beherske« dansk, for hvem behersker egentlig dansk?
Margrete Auken (SF), 1998-11-05:
Jeg er ganske enig med ministeren i, at hvis man ikke kan læse et gadeskilt med danske bogstaver, så er den gal, men det er heller ikke det, vi snakker om; vi snakker om at bestå en prøve i skriftligt dansk, og ministeren og jeg er åbenbart enige om, at sådan en ville vi nødig op i i fransk. Men jeg kan i hvert fald klare mig så godt på fransk, i hvert fald hvis jeg havde været der i en uges tid, at jeg ville kunne finde rundt i et kort. Og det, vi bare skal være sikre på, er, at der ikke ude omkring ligger nogen krav om en skriftlig fremstilling på dansk, som pludselig gør, at disse mennesker ikke kan få arbejde, selv om de udmærket kan gøre sig forståelige på dansk og slå op i et kort.
For vi kan godt forestille os, at der ligger sådan nogle krav.
Det tror jeg gerne, og jeg tror
sådan set også gerne, at der ikke er spor nyt i det, men nu er der pludselig kommet et skarpt lys på det.
Og så siger vi, at i forbindelse med denne lov må man nu undersøge, om der er ting i vores lovgivning, som virker fjollet med hensyn til at give folk med en anden etnisk baggrund end dansk mulighed for at få et arbejde, og dér ville jeg egentlig godt høre, hvad ministeren mener - hvis ministeren lige vil høre efter, så hun kan svare på det - for det ville simpelt hen være i modstrid med intentionen i denne lov, hvis der var et krav om, at man skal kunne bestå en prøve i skriftligt dansk.
Anne Baastrup (SF), 1998-11-05:
Men justitsministeren havde i sit indlæg en sætning, der undrede
Han fandt, at vores formuleringer i forslaget var forkerte, nemlig at det ikke længere var sagsøgte, der bar risikoen for fejlagtige oplysninger i speciallægeerklæringer.
Her vil jeg så bare sige, at Højesteret rent faktisk henviser til landsrettens dom og grundene deri, og i den dom står der, at forsikringstageren herefter er den nærmeste til at bære risikoen for eventuelle fejl i den - og det er så speciallægeerklæringen - så jeg vil ikke desto mindre fastholde, at fortolkningen af højesteretsdommen er korrekt. Jeg synes, justitsministeren skulle have rost forslagsstillerne, idet de rent faktisk har forsøgt at gøre det så omhyggeligt som overhovedet muligt, nemlig ved at åbne op for, at det ikke kun er diagnoseprincippet, der skal være det mål, vi har, men det skal være noget, der kan træde i stedet for diagnoseprincippet, således at der ikke laves nogen fejl.
Vi har gjort os megen umage med at åbne op, således at det udvalg, der skal nedsættes, ikke er bundet af nogle fortolkninger, som vi har fundet, da vi lavede forslaget, men at de har mulighed for at udnytte deres ekspertise og kompetence.
Ministeren lægger op til, at det skal være Erstatningsansvarsudvalget, der skal tage stilling til spørgsmålet om det ændrede princip i overensstemmelse med Scleroseforeningens henvendelse til os.
Vi har naturligvis diskuteret det spørgsmål og fundet, at det var mest naturligt, at det var et særligt udvalg, der havde en særlig ekspertise på forsikringsområdet, der tog det her element ind som et led i den store gennemgang af lovgivningen.
I og med, som justitsministeren også sagde, at der har siddet et udvalg, som afsluttede sit arbejde i 1984, og som har beskæftiget sig med forsikringsaftaleloven i nogle år,
må de jo også have tænkt nogle tanker, og de tanker kan man så genoplive.
I øvrigt satser vi på, at vi kan få en forsikringsaftalelov, der har en fremtidssikring i sig, og som til fulde lever op til den mere moderne måde, som vi betragter forsikringstagere på i dag sammenlignet med tidligere.
Vi ser frem til, at vi hurtigt får gennemarbejdet
dette forslag og får det til afstemning, og så venter vi os meget af forsikringsaftalelovens revision.
Peter Skaarup (DF), 1998-11-05:
Der skal selvfølgelig ikke herske tvivl om, at Dansk Folkeparti er positive over for dette forslag, som vi selv er medforslagsstillere på. Det, der er afgørende for os, er, at ved gennemlæsning af den sag, som det her drejer sig om, og som selvfølgelig også har virkning for andre kommende sager, og ved gennemlæsning af dommen tror jeg, de fleste mennesker med den sunde fornuft i behold ville tilkendegive, at det, der er sket, burde afføde en erstatning til den pågældende person.
Vi vil også gerne benytte lejligheden til at takke Scleroseforeningen for et fremragende stykke arbejde her.
De har ved hjælp af klare og præcise skildringer af dommen og dens præmisser givet Retsudvalget en god indsigt i dette område, og det har selvfølgelig også været medvirkende til, at det har været muligt at lave et beslutningsforslag i stor enighed.
Jeg vil gerne afslutningsvis opfordre regeringen til at tage det her ad notam og acceptere, at der altså er et flertal i Folketinget, der ønsker en stramning på dette område, og til derfor at gennemføre dette beslutningsforslag
Det er vigtigt, at vi får skabt ordnede forhold på dette område, og det vil Dansk Folkeparti medvirke til, også under udvalgsarbejdet.
Dorte Bennedsen (S), 1998-11-05:
Her må jeg igen sige til fru Birthe Rønn Hornbech, at hvis så fru Birthe Rønn Hornbech i sin fjerde fremsættelse af dette forslag havde - som jeg tror det var hr. Aage Frandsen der udtalte om det forrige forslag - brugt tiden til måske at blive lidt klogere, taget nogle betragtninger om, hvad der var sket.
Vi har hørt om det udvalg, der er nedsat, som skal se på en lang række af de her ting.
Vi har hørt om initiativer, der er taget på narkoområdet i fængslerne osv. osv.
Der er nok af problemer at tage fat på.
Der er taget fat på nogle af dem.
Løsningerne på det hele er ikke fundet, men hvis fru Birthe Rønn Hornbech var gået ind i den debat, havde det måske også opfordret os andre til at gå lidt mere ind i en dialog.
Men en genfremsættelse, der lader, som om den overhovedet ikke ved, at der er sket noget som helst på det område, er det altså svært at gå ind i.
Jeg går ud fra, at fru Birthe Rønn Hornbech ikke mener, at man nu her skal koble et udvalgsarbejde ud af billedet og bare gå i gang med lovgivning.
Og stadig væk - hvorfor i alverden, hvis man nu skal tage forslaget seriøst, skal det så være 6 uger? Det kan fru Birthe Rønn Hornbech ikke mene seriøst.
Birthe Rønn Hornbech (V), 1998-11-05:
Jeg vil gerne spørge fru Dorte Bennedsen om følgende.
Fru Dorte Bennedsen sagde: Hvordan kan fru Birthe Rønn Hornbech give regeringen 6 uger til at komme med et lovforslag? Samtidig hørte jeg fru Dorte Bennedsen flere gange sige, at vi havde forhandlet det her flere gange i Folketinget. Er sandheden ikke, vil jeg spørge fru Dorte Bennedsen, at ud over forslagsstillerne har andre partier fra oppositionen gennem de sidste 4 år indkaldt skiftende justitsministre i samråd den ene gang efter den anden for at få en holdning til, hvordan tingene går for sig i fængslerne?
Og er det ikke rigtigt, at det er 2 år siden, at vi forhandlede det her første gang?
Regeringen har haft adskillige år til at forbedre forholdene i fængslerne langt bedre, end det er gjort.
Dorte Bennedsen (S), 1998-11-05:
Nu har vi gennem længere tid måttet bruge tid på Venstres og ikke mindst fru Birthe Rønn Hornbechs kritik af lovforberedelsen som sjusket, som forhastet og som uigennemtænkt.
Så har vi her beslutningsforslag nr. B 11, hvor Venstre og de øvrige forslagsstillere i ramme alvor vil have regeringen til inden jul at fremsætte de nødvendige lovforslag og foretage de nødvendige ændringer i bekendtgørelser, i cirkulærer og i andre administrative forskrifter omfattende 20 konkrete områder.
At bede regeringen om i løbet af velvilligt sagt 6 uger at omkalfatre en væsentlig del af vores fængselsvæsen, samtidig med at man vil stå i spidsen for kampen mod lovsjusk, det er bare for meget.
Eller er det overhovedet ment i ramme alvor?
Igen må jeg sige, at ved de tidligere behandlinger - der har jo været tre forud for denne her - af dette forslag
har der i alt været stillet to spørgsmål, så jeg må indrømme, at tanken om, at også dette forslag er til udvortes brug, ligger ret snublende nær.
I betragtning af, at det er fjerde gang, vi ser forslaget, skal jeg ikke bruge tid på at gennemgå de enkelte punkter, det har justitsministeren gjort både tidligere og nu her i dag, og herunder også gennemgået de mange initiativer, der er taget, siden forslaget så dagens lys første gang, og også dem, som er ved at blive sat i værk.
Jeg skal ikke skjule for at forebygge velvillig misforståelse - eller uvenlig misforståelse - at vi har problemer i vores fængselsvæsen.
Jeg vil så i stedet for henvise til den ordførertale, min kollega, fru Else Marie Mortensen, holdt, tredje gang forslaget var oppe her i januar måned i år.
Den står Socialdemokratiet bag i sin helhed, og jeg vil til slut blot bringe to mindre citater fra talen, og jeg citerer fra Folketingets Forhandlinger 1997-98, 1. samling, side 2838.
Fru Else Marie Mortensen sagde: »Det er helt klart i samfundets, i offentlighedens, i vores alle sammens interesse, at den dom, som er udløst af en konkret forbrydelse, eksekveres, altså at straffen bliver fuldbyrdet.
Det er også i samfundets interesse, at dommen opleves som relativt retfærdig både af det omgivende samfund og af den domfældte selv, så vi ikke får endnu mere had og kriminalitet ud af det.«
Og lidt senere fortsatte hun: »Man kan ikke måle effektiviteten af en afsoning på den måde, som forslaget gør. Den eneste måde, man tilnærmelsesvis kan måle en afsonings effektivitet på,
er at se på recidivprocenten.«
Så vidt fru Else Marie Mortensen.
Hvordan forebygger vi, at straffede efter løsladelsen falder tilbage til fornyet kriminalitet?
Det er en diskussion, som alle i dette hus bør være dybt optagne af, og det er en debat, vi gerne deltager i på fuld kraft.
Birthe Rønn Hornbech (V), 1998-11-05:
Jamen det bliver ikke i dag, vi bliver enige med justitsministeren om myndighedsudøvelsen, og så må vi jo bare opfordre endnu flere borgere til at komme med enkelteksempler.
Der er jo ikke nogen regler, som giver en retsgaranti, når man skal kontrolleres for så det ene og så det andet.
Og hvis vi sammenligner med politiets forhold til retsplejeloven, er det jo sådan, at politiet skal iagttage masser af regler, når det drejer sig om rockere, røvere og rovmordere, men de forvaltningsmyndigheder, der kommer for at se på småpjat, skal overhovedet ikke iagttage de samme regler, og det er det, vi vil have gjort noget ved. Men det, der har kaldt mig på talerstolen, er det, hr. Tom Behnke nu har nævnt et par gange, nemlig spørgsmålet om retssikkerheden i kommunerne, der hovedsagelig styres, som hr. Tom Behnke sagde, af Venstre og Socialdemokratiet, for der skal ikke være nogen tvivl om Venstres holdning: Retssikkerheden skal selvfølgelig være den samme i staten, amtskommunerne og kommunerne.
Det skal der ikke være nogen tvivl om.
Og det var også firkløverregeringen, der i sin tid gennemførte, at forvaltningsloven skal gælde for kommunerne, og Venstre var medvirkende til, at ombudsmandsloven også skal gælde for kommunerne.