Lars Løkke Rasmussen (V), 2004-01-22:
Jeg vil gerne takke ordførerne for indlæggene.
Det har været gode indlæg, og jeg har også noteret mig, at der generelt er opbakning om lovforslaget.
Det lover jo godt for det videre arbejde, selv om det selvfølgelig også står klart for mig, at der er en række spørgsmål, som vi kan vende tilbage til i udvalgsarbejdet.
Jeg synes i særlig grad, at den problemstilling, hr. Naser Khader tog op, var meget relevant, og jeg bidrager gerne til at afklare den i det videre udvalgsarbejde.
Ordførerne har jo også så grundigt og så rigtigt gennemgået lovforslaget, dets intentioner og virkemidler, og det skal jeg ikke bruge mange ord på, men blot lige for fuldstændighedens skyld sige, at første del af lovforslaget jo vil medvirke til at give bedre muligheder for at opnå en mere hensigtsmæssig apoteksstruktur i hele landet ved at give mulighed for at etablere en række bæredygtige enheder.
Jeg synes, der er grund til at påpege vigtigheden af, at der i forhold til at nå det mål med en mere hensigtsmæssig struktur, hvor der er tilgængelighed, men hvor der også er et rationale i strukturen, der gør, at vi kan have en optimal medicinforsyning, er en række forskellige virkemidler, man kan tage i brug: supplerende enheder, filialer, apoteksudsalg osv.
Det giver fleksible muligheder for at sikre en god lægemiddeldistribution i hele landet, hvor der fortsat er god og nem adgang til lægemidler.
Den anden del af forslaget, spørgsmålet om informationspligten, har jeg også noteret mig stor opbakning
Men jeg har selvfølgelig også noteret mig, at der rejses spørgsmål omkring rækkevidden af denne informationspligt.
Hvorfor omfatter den ikke også i det lovforslag, jeg har fremsat, de ikkeapoteksforbeholdte håndkøbslægemidler, dvs. det liberaliserede sortiment?
Det spørgsmål kan man jo godt stille, og det er så også stillet, og jeg forstår også, at der er nogle, der vil forfølge det i det videre udvalgsarbejde.
Jeg vil bare her tilkendegive, at når jeg ikke har ønsket at udvide informationspligten til også at omfatte det ikkeapoteksforbeholdte sortiment, hænger det jo sammen med, at der her er tale om et område, som vi har liberaliseret, og når man har taget sådan et liberalt skridt, bør man jo også tage det fuldt ud.
Det forekommer sådan set lidt underligt, at apotekeren, når han sælger medikamenter i pakninger, som man også kan købe i Brugsen og andre steder, har en særlig informationspligt, som man ikke har nede i Brugsen.
Det er den logiske motivation for forslaget her.
Men jeg kan godt høre på det, der er sagt her, at det er et tema, vi kommer til at diskutere yderligere.
Så er der spørgsmålet, som også er rejst her, omkring
tilgængelighed i sådan mere fysisk forstand
Hovedsigtet med forslaget er jo at sikre, at der generelt er tilgængelighed til apotekerne, en fornuftig apoteksstruktur, men det her er et mere konkret spørgsmål, der handler om handicapadgang.
Det er jo en meget relevant problemstilling på det her område, som det i øvrigt er det i hele sundhedssektoren: Hvordan sikrer vi, at vi har tilbud i sundhedssektoren
, hvad enten det nu er læger, tandlæger, fysioterapeuter, kiropraktorer, apoteker, eller hvad det nu måtte være, hvor der er en nem og god adgang? Det er en relevant problemstilling, men det er også en generel problemstilling.
Derfor tror jeg også, det er en problemstilling, som med fordel netop skal løses i en bredere sammenhæng.
Det er jo også det, økonomi- og erhvervsministeren som ressortansvarlig i forhold til handicapområdet har taget initiativ til ved at sætte det her spørgsmål på den politiske dagsorden.
Jeg tror ikke, det vil være hensigtsmæssigt at søge den her problemstilling isoleret afklaret lige præcis i forhold til apotekssektoren.
Der er fokus på det i området.
Det følger af den bekendtgørelse, som Lægemiddelstyrelsen har udsendt om servicemål for apotekernes distributionsopgaver, faglige rådgivning og information, at den enkelte apoteker er forpligtet til at opstille servicemål for apotekets betjening af handicappede.
Det vil sige, at vi på det seneste sådan set har skærpet fokus på det enkelte apotek i forhold til den her problemstilling.
Den enkelte apoteker skal så at sige ud af skjulet og forklare sig over for omverdenen med hensyn til, hvilken politik man har i forhold til dette område.
Jeg tror altså, det er den rigtige vej at gå, at vi søger at løse dette generelle samfundsproblem ved generelt at massere hele sundhedssektoren.
Selvfølgelig kunne det være en besnærende tanke, som det jo også har været fremme i forhold til andre dele af sundhedsområdet, når der har været forhandlet overenskomster i sygesikringens forhandlingsudvalgsregi, at sige: Skulle vi ikke bare knipse med fingrene og sige, at det må være sådan, at når man skifter ejer, hvad enten det nu er tandlægen, der sælger sin klinik, eller den almenpraktiserende læge eller apotekeren, eller hvad det nu måtte være, skal man senest i forbindelse med ejerskifte sikre en ordentlig handicapadgang?
Jeg er altså bare nødt til at sige, at hvis vi ved lov indfører et sådant krav nu, vil det påvirke de forudsætninger, hvorpå den gældende bruttoavanceaftale mellem staten og apotekerne er indgået, og derfor vil der være en økonomisk implikation, der vil være en økonomisk effekt. Hvilken karakter den effekt har, hvilket omfang den effekt har, er jeg ikke i stand til at sige noget meget sikkert om på stående fod, men jeg beder bare så mindeligt om, hvis man vil forfølge det spor i udvalgsarbejdet, at man så holder sig for øje, at det ikke er nogen gratis omgang.
Det har en økonomisk effekt og vil derfor alt andet lige være en lille hurdle eller en barriere på vejen mod det, der jo bør være en fælles målsætning, nemlig at vi også har et billigt distributionssystem på lægemiddelområdet.
Ellers vil jeg såmænd blot afsluttende takke for den positive stemning, hvori dette lovforslag er diskuteret her ved førstebehandlingen.
Jeg skal gøre mit til at fastholde
den positive stemning i det videre udvalgsarbejde og lægge op til, at de spørgsmål, der måtte være, bliver besvaret hurtigst muligt.