runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jørn Jespersen (SF), 1997-11-07:
Jamen tak for svaret.
Jeg mener, det ligger rimeligt klart, at det, Venstre mener, er, at de borgere i kommunen, som står skrevet op til en behandling i sundhedsvæsenet, fremover kan henvende sig til kommunen via en socialrådgiver, forelægge deres sag, hvorefter det vil blive til en politisk afgørelse i hvert enkelt tilfælde, om der kan ydes et tilskud til, at de kan springe køen over eller ej.
Det skal der altså stemmes om.
Det vil være en sag, der kan komme op i kommunalbestyrelsen, sådan at man fremover skal have afstemninger i landets kommunalbestyrelser om, hvem der skal have et kommunalt tilskud til at kunne blive behandlet hurtigt, og hvem der ikke kan få det.
Det er vist noget af et brud med det princip, vi hidtil har haft i dansk sundhedsvæsen om, at der var lighed i systemet, at alle havde ret til at blive behandlet, og at i det omfang, der var specielle forhold, der gjorde sig gældende, var det en sundhedsmæssig vurdering af patientens helbredstilstand, der var afgørende for, hvilken behandling man fik. Det skal altså nu laves om til en politisk behandling.
Jeg konstaterer yderligere, at vi ikke har fået noget som helst bud på, hvor kapaciteten er.
Landets pensionister ved nu, hvor de har en kommende borgerlig regering, nemlig lige præcis dér, hvor man sætter pensionisterne nederst på ventelisten.
Hanne Andersen (S), 1997-11-07:
Jeg vil gerne spørge, om det ikke er nyttigt, at vi fortsætter med den udmærkede sagsgang, vi har i dag, at en særlig patient i en særlig situation - både når det gælder helbred, sygdom og alle private og sociale forhold - har en tæt kontakt til sin praktiserende læge og måske også til en socialrådgiver, at den praktiserende læge er den gode advokat for patienten, henvender sig til amtskommunen og siger
: Her er noget ekstraordinært, og at den gode praktiserende læge derudover hjælper patienten med at finde et hospital, der kan behandle patienten, fordi ventetiden dér er kortere.
Vi har altså frit sygehusvalg her i landet.
Så derfor skal der vejledes og oplyses, og det skal den praktiserende læge gøre, og han er forhåbentlig god og ordentlig.
Fru Ester Larsen bebrejdede tidligere i debatten andre ordførere, at de tolkede, hvad andre mente, men det afholder ikke fru Ester Larsen fra selv at gøre det.
Ester Larsen (V), 1997-11-07:
Den megen interesse for kommunale procedurer synes helt at se bort fra, at der i dag foretages en række skøn i kommunerne efter en faglig vurdering.
De kommuner, som er rettroende, altså de socialdemokratisk ledede kommuner, vil selvfølgelig på forhånd afstå fra at beskæftige sig med det her, men de kommuner, som gerne vil forhindre en social deroute ved at give et behandlingstilbud, har brug for denne lovlige mulighed.
Jørn Jespersen (SF), 1997-11-07:
Fru Karen Højte Jensens pointe, at enkeltsager ikke kan behandles i kommunalbestyrelsen, ændrer overhovedet ikke på det principielle i sagen, nemlig at forslaget lægger op til, at det ifølge Venstre og De Konservative fremover er en rent politisk afgørelse, hvem der kan få tilskud til at springe ventelister over, og hvem der ikke kan.
Vi ved godt, hvad det er for nogle ting, der kan komme
til at påvirke beslutningen
Det er f.eks., om man kender redaktøren af den lokale avis, så man kan få en tilstrækkelig mediedebat, for så vil der være en tendens til, at det lægger et pres på de politiske beslutningstagere.
Det vil så ske i udvalgene, og hvis ikke man får sin vilje fra det politiske flertals side i udvalget, kan man jo tage en principiel debat om kriterier i den enkelte kommune, og så har vi altså den situation, at vi nu har en kommunalbestyrelse, som sidder og bestemmer, hvem der skal behandles hvornår i sundhedsvæsenet, og det vil selvfølgelig ifølge hele logikken også i bemærkningerne til begge forslag blive ud fra en økonomisk prioritering.
Derfor får det den konsekvens, at fremover vil
pensionister og andre, der ikke er på sygedagpenge, blive behandlet sidst, mens der er andre, der har mulighed for at springe over.
Det er hamrende asocialt, det er helt udemokratisk, og det er i strid med alle principper i det danske sundhedsvæsen.
Fru Ester Larsen har tidligere i debatten været inde på, at man skulle lade være med at fortolke, hvad andre mente.
Jeg mener nu ikke, at det er helt urimeligt, at vi prøver at finde ud af, hvad det forslag, som Venstre har stillet, rent faktisk handler om, og hvad det indebærer.
Og jeg må konstatere, at der er nogle ting, der overhovedet ikke er svaret på. Jeg vil gerne spørge helt konkret: Hvis nu man i en kommune har to borgere, som står på en venteliste til den samme operation - der kan være tale om en person i arbejde og en pensionist - hvem er det så helt konkret i den pågældende kommune, der skal træffe beslutning om, hvorvidt man vil yde tilskud til, at den ene kan springe ventelisten over, og at den anden bliver nødt til at komme nederst på ventelisten og vente uden at kunne få tilskuddet?
Hvem er det præcis, der skal træffe den beslutning?
Er det en socialrådgiver?
Er det kommunalbestyrelsen, der skal stemme om det?
Eller er det noget helt tredje?
Kunne vi ikke godt få det at vide.
Karen Højte Jensen (KF), 1997-11-07:
Jeg vil gerne korrigere hr. Jørn Jespersen, for når hr. Jørn Jespersen siger, at disse enkeltsager, personlige sager, ender i kommunalbestyrelsen, må jeg afvise det.
Den kommunale styrelseslov levner ikke mulighed for, at man i kommunalbestyrelsen kan behandle enkeltsager.
Det henhører under det pågældende udvalg og kan altså ikke komme i kommunalbestyrelsen.
Ester Larsen (V), 1997-11-07:
Det er lidt spændende at se, hvor mange år endnu vi skal høre argumentet om, hvad der skete for mange år siden i en borgerlig regering.
Jeg vil godt lige henlede opmærksomheden på, at da den socialdemokratiske regering slap tøjlerne, da vi stod og kiggede ned i den økonomiske afgrund med en trussel om at blive sat under administration fra omverdenen, var situationen en anden, end den er i dag, hvor vi er inde i en konjunkturopgang.
Når vi er inde i en positiv økonomisk bølge, så er det ikke rimeligt, at der skal være mennesker, som kan komme ud i uacceptable sociale situationer med udspring i en ventetidssituation.
Det, jeg har gjort opmærksom på, er, at det er en nødbremse, som kan sikre det enkelte menneske mod at blive kvast imellem de systemer, som ellers er retlinede og udmærkede.
Så det at skyde det hen til, at det overhovedet ikke kan lade sig gøre af hensyn til kapacitet, er en underlig omvej at gå.
Jeg har stor tillid til det demokratiske system.
Jeg har stor tillid til, at mennesker, som sidder i kommunalbestyrelser, forvalter deres pund ordentligt, for hvis de ikke gør det, hvis de indlægger nogle forkerte, nogle umenneskelige præmisser i deres vurderinger, så er jeg helt klar over, at de vil blive udskiftet ved førstkommende lejlighed.
Jørn Jespersen (SF), 1997-11-07:
Jeg synes, det er forstemmende at høre fru Ester Larsens forsøg på at gøre sig til den eneste, der nærer en speciel omsorg for de svage i samfundet.
Jeg forstår, at forslaget her lægger op til, at kommunerne skal kunne gøre en særlig indsats for personer, som er særligt belastede helbredsmæssigt.
Er det ikke i forvejen amternes opgave at gøre det?
Er det ikke sådan f.eks. i Fyns Amt, hvor fru Ester Larsen har ansvaret for sundhedsvæsenet, at man har sørget for, at sundhedsvæsenet i forvejen tager hensyn til folk, der helbredsmæssigt er særligt belastede? Hvis det ikke allerede er tilfældet i Fyns Amts, så synes jeg da, at formanden for Sundhedsudvalget gør et ualmindelig dårligt stykke arbejde, og jeg synes, at det er forstemmende, at det så lige pludselig skulle være en opgave, der overgår til kommunerne, fordi formanden for Sundhedsudvalget ikke magter at løfte den opgave.
Ester Larsen (V), 1997-11-07:
Det er jo sådan, at man ikke kan sætte større aktivitet i gang, end man kan betale regninger for, og jeg kan fortælle, men det burde være overflødigt at gøre fru Grete Schødts opmærksom på, at i det fynske amt har amtsskattten været sat præcis så højt, som det var acceptabelt for finansministeren, og at det merprovenu, som er indkommet, er gået til sygehusvæsenet med det resultat, at vi nu ser, at ventetiderne for bl.a. hofteoperationer går nedad.
Så bliver jeg spurgt direkte, om jeg var indstillet på at flytte sygedagpenge fra kommuner til amter.
Jeg har været meget optaget af en idé om at gøre amter og kommuner ansvarlige for sygedagpenge og så lade staten træde ud af systemet netop for at få en indbygget motivation til at få sygedagpengene så små som overhovedet muligt.
Beregninger viser, at den andel af patienter, som venter på behandling i sygehusvæsenet, og som er i en situation, hvor behandlingen er afgørende for, om de kan genoptage arbejdet eller ej, er nede omkring 2 pct.
Så det er en meget stor omlægning at foretage af hensyn til et relativt begrænset antal personer, men grundlæggende har jeg været meget optaget af den idé.
Grete Schødts (S), 1997-11-07:
Normalt plejer jeg ikke at melde mig som privatist, men det har jeg lyst til i dag, for jeg er en af dem, som alle taler
så meget om
Jeg vil gerne indskyde her, at jeg aldrig har været på sygedagpenge. Jeg er en af dem, der har fået en ny hofte og et nyt knæ.
Det var altså to operationer inden for 10 måneder udført af meget, meget dygtige specialister på Svendborg Sygehus.
Jeg har også været på venteliste.
I Fyns Amt, hvor fru Ester Larsen er sygehusudvalgsformand, er de fynske patienter helt afhængige af, hvilken kvote, altså antal operationer, det enkelte sygehus i Fyns Amt må udføre.
Fru Ester Larsen er talsmand for at begrænse antallet af, hvor mange der egentlig kan blive smertefri.
De fynske specialister, kan jeg hilse og sige, kunne sagtens operere mange flere, end de gør i dag, men det må de ikke for det borgerlige styre i Fyns Amt, og det er hykleri, når fru Ester Larsen står her på talerstolen og taler om, at patienter, der modtager sygedagpenge, skal kunne lade sig behandle på et privathospital. Var det ikke en rigtigere beslutning at lade lægerne på vores egne sygehuse operere i alle 12 måneder af året i stedet for det, vi oplever i Fyns Amt, hvor man lukker i 3 måneder, fordi kvoten er opbrugt?
Det er simpelt hen noget svineri, samtidig med at vi skal have debat om brug af privathospitaler.
Lad dog de fynske læger og lægerne i Danmark operere, og så glem alt om brugen af privathospitalerne.
Når man lukker operationsstuer i 3 måneder, så øger man ventelisterne i de offentlige sygehuse yderligere 3 måneder, og det er det, fru Ester Larsen står i spidsen for.
Jeg vil godt slutte af med at spørge: Kunne fru Ester Larsen forestille sig den tankegang at flytte penge fra kommunerne, altså fra sygedagpengeområdet, over i amtskommunernes regi?
Så var vi måske nået et lille stykke hen ad vejen, til at nogle flere kunne blive opereret på vores gode offentlige sygehuse.
Ester Larsen (V), 1997-11-07:
Det ville være en lykke, den dag vi her i huset nåede til kun at udtale os om det, vi selv mener, og så lade være med at pådutte hinanden nogle meninger og holdninger, som vi ikke har.
Hvad i alverden er meningen?
Jeg har umådelig stor respekt for de mennesker, som slås med at få det danske sundhedsvæsen til at fungere, så det vil jeg meget gerne have mig frabedt.
Jeg blev afkrævet svar på spørgsmålet, om jeg ønsker ventetiden sat ned i det offentlige.
Ja, det kan jeg så sandelig garantere for.
Det knokler vi med rundt omkring i det danske landskab.
jeg på samme linje som ministeren - at ventetider forsvinder ud i den blå luft, og når jeg hører, at Finansministeriet lægger op til, at væksten i sundhedsvæsenet fremover skal holdes inden for 1 pct., så har jeg svært ved at se, at vi kan trylle alle ventetidsproblemer væk.
Så blev jeg spurgt direkte om fornuftig anvendelse og fik stukket nogle priser på hofteoperationer ud.
Jeg synes, det offentlige skal anvende borgernes penge med megen omtanke.
Så der er ikke nogen fast regel for, at det ene system er billigere eller dyrere end det andet.
Jeg har ikke på noget tidspunkt gjort mig til talsmand
for, at kommuner eller kommunalt ansatte skal til at visitere lægeligt.
Det er klart, at den lægelige visitation hører til i sundhedsvæsenet.
Det er sandelig ikke meningen, at en socialrådgiver skal sidde og vurdere, om der er et behandlingsgrundlag eller ej. Hvorfor skal man dog prøve på at pådutte hinanden sådan nogle tåbelige holdninger?
Det ville være dejligt, hvis man kunne nøjes med at udtrykke sine egne holdninger.
Jørn Jespersen (SF), 1997-11-07:
Jeg synes, det er en besynderlig opfattelse af det kommunale og det amtskommunale selvstyre, der kommer til udtryk i fru Ester Larsens indlæg.
Jeg forstår, at det skal være sådan, at nu skal visitationen til sundhedsvæsenet - hvem skal have hurtig adgang, og hvem skal ikke have det - ifølge fru Ester Larsen ligge hos kommunale embedsmænd, der ikke har chance for at vurdere de helbredsmæssige ting, som lægerne i dag gør og prioriterer ud fra, og som har én parameter at tage hensyn til, nemlig kommunens økonomiske egeninteresse.
Det må betyde, at det, der er essensen i forslaget, er, at Venstre har den opfattelse, at folk i arbejde skal behandles med det samme, og folk, der ikke er i arbejde, f.eks. pensionister, studerende og arbejdsløse, skal vente så meget desto længere.
Jeg savner også et svar på kapacitetsproblemet.
Er det ikke sådan, at hvis man flytter kapacitet fra det offentlige til private hospitaler, hvor nogle kan blive behandlet og andre ikke kan, så mangler kapaciteten i det offentlige, og derfor bliver ventetiden længere for dem, som det ikke bliver betalt for?
Hanne Andersen (S), 1997-11-07:
Jeg forstår simpelt hen ikke fru Ester Larsens argumentation, for selvfølgelig betyder den aktuelle lidelses sværhedsgrad noget.
Jeg har været til mange konferencer, hvor man netop har snakket om hele patientens situation i sundhedsvæsenet, og det går jeg også ud fra læger og sundhedspersonale gør, når de skal vurdere behovet og hvilken plads en patient skal have i ventetiden.
Det er ikke alene datoen, der er afgørende for, hvor man kommer til at stå på listen.
Så vil jeg også gerne spørge, sådan som jeg spurgte hr. Jan Køpke Christensen, om fru Ester Larsen synes, at det er fornuftig anvendelse af borgernes penge at betale 72.000 kr. for en operation, når man kan få den for 56.000 kr.?
Holger Graversen (S), 1997-11-07:
Men vil det være rigtigt og sagligt at lade kommunale embedsfolk, eventuelt kommunalpolitikere, afgøre det i stedet for læger?
Det kan vi ikke se.
Fru Ester Larsen har stor mistillid til amterne, der står for sygehusene, og altså de mange amtspolitikere, bl.a. fru Ester Larsen.
Det er jo rørende at høre om Venstres menneskelige omsorg.
Vi har stor omsorg for alle, der står på venteliste, og ikke bare en udvalgt gruppe.
Det, vi skal gøre, og det kan vi så spørge om Venstre er villig til at være med til, er at mindske ventetiderne ved de offentlige sygehuse.
Det er den rigtige vej at gå, så vi stadig væk kan behandle alle folk lige.
Det vil jeg godt have et svar på.
Det går nemlig ikke så dårligt eller, som hr. Jan Køpke Christensen tidligere sagde, ad h... til.
Ventetiderne er kortet ned på en række områder, og det er den vej, vi skal.
Ester Larsen (V), 1997-11-07:
i Fyns Amt, og sådan særlig ros fra denne forsamling havde jeg ikke forventet at modtage.
Jeg synes også, det er sagen ret uvedkommende.
Det, vi med vores forslag meget gerne vil tage højde for, er den situation, hvor kombinationen af behov for en lægelig behandling plus nogle særlige sociale omstændigheder skubber mennesker ned ad en social sliske ud i en social deroute.
Det er selvfølgelig sundhedsvæsenets ansvar at drage omsorg for de syge, det er det, vi har sundhedsvæsenet til, det behøver man sådan set ikke at belære hinanden om.
Men i sundhedsvæsenet er det nu engang sådan, at man behandler folk i rækkefølge, medmindre de helbredsmæssigt er stærkt truede.
Man kan lade sociale hensyn indgå i rækkefølgen, men det er unægtelig nemmere for en medarbejder i en kommune, som har hele patientens situation klarlagt, at se, hvad konsekvensen er, hvorfor dette menneske rammes særlig hårdt af en ventetid.
Det er, som om man ikke vil acceptere, at konsekvenserne af ventetider er vidt forskellige.
Vi har mennesker, som jeg nævnte før, der venter på ledundersøgelser, og som er i stand til at passe deres arbejde.
Sammen med dem venter en ung håndværker, som er faldet ned af en stige, som er uarbejdsdygtig, som mister sit job, som er ved at miste sit hus, fordi hans terminer bliver for uoverskuelige, og når det går helt galt, så løber konen fra ham.
Der er altså et samspil mellem nogle fysiologiske, nogle behandlingsmæssige behov og så nogle sociale omstændigheder, som er vidt forskellige.
Det er det hensyn, som jeg synes man burde overlade kommunerne en mulighed for at kunne tage.
Bruno Jerup (EL), 1997-11-07:
Fru Ester Larsen nævnte, at der skulle være mulighed for, at kommunerne havde en slags nødbremse, som de kunne trække i, når de fik øje på en virkelig vigtig historie.
Og jeg kalder det bevidst en historie, for sagen er jo, at hvis man kigger på ventelisterne til behandling, så er der jo stort set en smertefuld historie bag hver eneste person, der står på en sådan liste.
For nogle er problemet, at de ikke er i stand til at få et arbejde, andre er måske ældre medborgere, som ikke kan komme ud af deres hjem, fordi de ikke kan få en hofteoperation, og for nogle helt tredje er der nogle andre problemer.
Det vil sige, at spørgsmålet om, hvorvidt en kommune har behov for at trække i nødbremsen, alene handler om, hvorvidt den lokale presse tager en bestemt person, skriver en god historie om vedkommende.
Og så er vi alle sammen enige: Det må der gøres noget ved. Min pointe er, at det skal man gøre for alle dem, der står på ventelisterne, hvis man vil gøre det ordentligt.
Men det er simpelt hen en forkert vej, for det betyder bare, at man får et system, hvor det er sådan, at politikerne i kommunerne bliver sådan nogle, der skal piskes rundt af den lokale presse, hver gang der er en god historie om en, der er syg.
Dem er der mange af, og derfor skal ventelisterne væk.
Ester Larsen (V), 1997-11-07:
Det er muligt, jeg gik for vidt, for Holmegaard Kommune, som var den første, der betalte for behandling på privathospital, er socialdemokratisk ledet.
Jeg har, men nu er jeg snart træt af at gentage det, faktisk så meget tillid til og respekt for kommunalpolitikere, at jeg ikke tror de lader sig trække rundt i manegen, og hvis de gør det, vil borgerne påtale det næste valgdag.
Jeg synes godt, man kan tillægge folkevalgte i et andet system end vores en evne til at træffe fornuftige afgørelser.
Hanne Andersen (S), 1997-11-07:
I Socialdemokratiet er vi helt enige med forslagsstillerne i, at det er en naturlig del af velfærdssamfundets opgave at sikre døende borgere en værdig behandling og pleje, og at der tages store hensyn til den enkeltes behov og ønsker.
Med hensyn til værdighed vil jeg gerne sige, at jeg naturligvis går ud fra, at det danske sundhedspersonale altid udfører sit arbejde, bl.a. pasning af syge og døende, med værdighed og respekt for patienten.
Derfor glæder vi os også over, at der er sat en række initiativer i gang for at imødekomme disse patienters ønsker.
Under alle omstændigheder kan amter og kommuner til enhver tid indgå aftaler med hospicer, hvis der er behov for det, og hvis de ønsker det.
Her er faktisk også et område, hvor amter og kommuner samarbejder om at løse opgaven til gavn for borgerne.
Det synes jeg er glædeligt, og jeg synes, det er vigtigt, at vi følger området nøje, at vi tilskynder til, at denne udvikling fortsætter, og at det bliver noget, der kommer til at indgå i sundhedsplanlægningen i amter og kommuner.
Sundhedsstyrelsen har beskæftiget sig med det, er kommet
Det har jeg altid været optaget af, og derfor glæder det mig, at Socialministeriet og Sundhedsministeriet også har en fornyelse og en justering af denne ordning med i arbejdet.
Jeg synes, det er vigtigt, at vi holder øje med, om den udvikling, der er gået i gang, fortsætter i den rigtige retning, men jeg synes ikke, der er grundlag for at lovgive på nuværende tidspunkt.
Vibeke Peschardt (RV), 1997-11-07:
Jeg synes jo næsten, det var rørende at høre fru Ester Larsens bemærkninger om kommunernes omsorg for patienterne, og i den forbindelse vil jeg gerne komme med nogle gode råd både til fru Ester Larsen og til kommunerne. Det er nemlig sådan, at kommunerne i den sociale lovgivning har fået nogle særlige redskaber og instrumenter til at gå tidligt ind i sygedagpengeforløbet. Det kunne man kombinere med, at man fra kommunal side tog fat i en patient og sagde: Nu bruger vi sygehuslovens nye muligheder for at se, hvor i Danmark man kan behandle hurtigst.
Det er jo sådan, at amterne i dag skal offentliggøre deres ventetider, og der er altid mulighed for at sende patienten fra et amt til et andet.
Patienter ved meget tit ikke, hvor de er henne i sygehussystemet i dag.
Derfor kunne de godt trænge til noget almindelig oplysning
om, hvordan man forholder sig, og det kunne deres primærkommune hjælpe dem med.
Jeg tror, at et af de tilfælde, man så beskrevet forleden aften i tv-programmet »Rigets tilstand«, kunne have været afhjulpet, hvis den pågældende kommune havde taget hånd om patienten fra starten.
Kommunen kunne også have sparet sygedagpenge ved det.
Jørgen Winther (V), 1997-11-07:
Jeg vil gerne takke både sundhedsministeren og ordførerne for alle de mange positive ord, der er kommet om dette forslag angående lørdagsåbent hos praktiserende læger.
Det minder jo ikke om et godt, frit, liberalt land, hvis en læge ikke må have lov til at holde åbent en lørdag formiddag.
Jeg er også enig med flere ordførere i, at den bedste behandling, når man bliver akut syg, får man hos sin egen praktiserende læge, fordi denne læge kender patienten bedst.
Det er altid bedre at blive behandlet hos sin egen praktiserende læge end af en vagtlæge, og jeg vil også sige, at hvis en læge har haft travlt i et stykke tid med et eller andet og måske været væk et par dage i ugen, kunne det være fint, hvis han kunne få lov til at holde åbent en lørdag formiddag.
Jeg lagde selvfølgelig meget mærke til, hvad sundhedsministeren sagde, og der var to gode udsagn.
Det ene var, at ministeren sagde, at lørdagsåbent bestemt kunne være en god idé, og yderligere udtalte ministeren, at hun havde sympati for intentionen om lørdagsåbent.
Og hensigten med forslaget er jo, at partierne skulle give et signal til forhandlingsparterne, altså Praktiserende Lægers Organisation og Amtsrådsforeningen, så de kan få et signal om, at de politiske partier i Folketinget så at sige alle ønsker, at praktiserende læger skal have mulighed for at holde åbent om lørdagen.
Sandheden er nemlig - og det er nok det, der er det essentielle her - at Amtsrådsforeningen vistnok er meget positiv over for lørdagsåbent, men at Praktiserende Lægers Organisation ikke har ret meget lyst til at holde åbent om lørdagen.
Nu har vi haft debatten, og det, som Venstre og De Konservative ønsker, er altså at give praktiserende læger en mulighed for at holde åbent om lørdagen, hvis de gerne vil.
Kan vi undgå lovgivning, er det selvfølgelig det bedste, for det er ikke lovgivning, vi ønsker at ty til i første omgang.
Vi ønsker det, vi har opnået nu: et klart signal fra Folketingets partier om, at PLO bør tænke sig lidt om og gå ind for lørdagsåbent.