Tom Behnke (FRI), 2000-05-12:
Flere ordførere har jo nået at få sagt, at det jo ikke duer at sende patienter til behandling af eksperimentel karakter i udlandet, hvis vi ikke kender effekten af behandlingen.
Man er vel nødt til at starte et eller andet sted og sige: Nu prøver vi.
Og så følger vi udviklingen og ser: Hvad sker der?
Og går det godt, så kan vi selvfølgelig udbrede det i en større kreds.
Går det ikke godt, så må man stoppe den type og finde på noget andet i stedet for.
Men nogle er jo nødt til at gå foran.
Nogle er nødt til at tage det første skridt og prøve at træde på en vej, der ikke er der i forvejen.
Det er der nogle der er nødt til.
Vi synes, det er flot, at der er nogle, der prøver på at finde nye metoder, og heldigvis viser det sig jo i ganske mange tilfælde, at det er en god, ny metode, man har fundet på.
Det, vi har undret os meget over i Frihed 2000, er, at den traditionelle venstre side af salen fastholder en politik, der bevirker, at det kun er de allerrigeste her i landet, der kan få den form for behandling. For det er dem, der har råd til selv for egne midler at tage til udlandet og få den behandling, som jo ganske, ganske ofte viser sig at have en ganske stor og god betydning og effekt.
Det kan egentlig undre.
Traditionelt burde det egentlig have været omvendt.
Men det er det ikke, og det beklager vi meget.
Vi har i Frihed 2000 den opfattelse, at vi skal være meget åben over for, hvad der kommer af nye tiltag, nye ideer til, hvordan vi bedre, hurtigere, nemmere kan behandle patienter, der lider af den ene eller den anden form for sygdom.
Vi er nødt til at holde øjnene åbne.
Det, der ligger i det, er jo, at vi vil prøve at udnytte
de muligheder, der er i de lande, der ligger tæt rundtomkring Danmark.
Vi taler jo typisk om Norge, Sverige, Tyskland, England.
Det er jo lande, der har en sundhedspolitik, som ligger ganske, ganske tæt på den danske.
Der er jo ikke nogen dér, der i ramme alvor kunne finde på at tilbyde nogle fuldstændig forfløjne former for ny behandling.
Det er jo nye behandlingsmetoder, som er meget, meget tæt affødt af de behandlingsmetoder, vi kender allerede i dag.
Vi har i Frihed 2000 den opfattelse, at vi skal udnytte de muligheder, der ligger, til patienternes gavn.
Der er jo ingen tvivl om, at der jo i forslaget ligger en klausul om, hvornår det kan lade sig gøre, nemlig når Sundhedsstyrelsen går ind og giver det blå stempel.
Det vil sige, at ud over, at det er en ny metode, man har fundet på i et land tæt på Danmark, så har vi altså også Sundhedsstyrelsen i Danmark ind over, som vurderer: Er det her overhovedet holdbart?
Er det noget, der kan bruges?
Så det er ikke bare rent tilfældigt.
Det er ikke hver gang, at der er en cykelsmed, der finder på en ny måde at lave et eller andet på, man så bare sender patienterne derhen.
Det er faktisk et ret restriktivt beslutningsforslag, der er fremsat her.
Vi har den opfattelse, at vi skal sørge for, at der er adgang for alle og ikke kun for dem, der har råd til det.
Men vi har så også samtidig under debatten med glæde konstateret, at ministeren har åbnet en dør for, at hun hen over sommeren og i løbet af året vil prøve, om vi ikke kan lave reglerne lidt mere lempelige, om vi ikke kan prøve at komme et skridt i den rigtige retning, som beslutningsforslaget her lægger op til.
Kunne vi dog bare det, er vi i Frihed 2000 ganske godt
tilfredse, og vi ser frem til, at ministeren kommer med noget.