Kristen Touborg (SF), 2006-12-01:
Tak til ministeren for redegørelsen.
Vi har fået en fødevarepolitisk redegørelse, som angiveligt skulle være i et forbrugerperspektiv.
Jeg synes nærmest, at det er en hån mod forbrugerne.
Det handler jo ikke kun om, at der ikke er udmærkede elementer beskrevet på det glittede papir, men det handler om en berøringsangst over for fødevarediskussionen som helhed.
Skal vi ikke prøve at se lidt nøgternt på det?
Gennem hele foråret og forsommeren ramlede den ene fødevareskandale ned over regeringen efter den anden.
Besparelser, nedskæringer og manglende prioritering og vilje fra regeringens side var og er
eneste årsag til, at det kunne få lov at gå så galt, og bag ved det står en række virksomheder, som skamløst og kynisk er parate til at sende gammelt kød på markedet; restauranter, som får profit, er parate til at sætte fordærvet mad på bordet for deres kunder; og som altid en regering, som mener, at alt, hvad der kunne være til forbrugernes fordel, skal ofres til fordel for de alt for mange brodne kar i fødevareindustrien.
At overlade fødevaresikkerheden til frivillighed, der som altid er regeringens patentløsning, er til skade for forbrugerne og også til skade for de mange ordentlige producenter og virksomheder, som prioriterer hygiejne, sundhed, økologi og friske råvarer højt, fordi hele branchen nu er mistænkeliggjort.
Men oven i det har vi nye tal fra EU, som viser, at danskerne hører til blandt de tungeste europæere: Vi har en fedmeepidemi.
Alligevel vil regeringen nedsætte afgiften på sodavand.
De mest usunde varer med højt sukker- og fedtindhold er blandt de billigste og de mest skadelige for folkesundheden.
Antallet af fede børn vokser.
Antallet af fede voksne vokser.
Antallet af diabetes 2-tilfælde eksploderer.
Antallet af hjerte-kar-sygdomme vokser.
Så det er et samspil mellem den samlede fødevare- og sundhedspolitiske indsats, som burde have været omdrejningspunktet for den her debat.
Det er samspillet mellem sundhedsmæssige problemer som følge af industriel og profitorienteret fødevareindustri samt lemfældighed og ligegyldighed fra regeringens side, der burde have været omdrejningspunktet for den her debat.
For tiltag til sund mad på en arbejdsplads er fint nok, men det er jo helt utilstrækkeligt i forhold til fedmeepidemien og de fremtidige sundhedsudgifter som følge af de problemer, der følger i kølvandet på en række dybereliggende fødevarepolitiske problemstillinger.
Vi bruger i en lang række sammenhænge afgifter som et instrument til at styre samfundsudviklingen, til at fremme eller mindste incitamenter.
Regeringen taler jo i tide og utide om incitamentsstruktur.
Hvorfor ikke på fødevareområdet?
Det er en mulighed, vi langt mere aktivt bør bruge på fødevareområdet.
Og det er jo ikke bare en beskatning eller afgiftspålæggelse, at man kan være med til at styre forbruget.
Det gælder jo også den anden vej.
Vi kan nedsætte afgiften på frugt og grønt.
Dybest set
står vi med en succeshistorie.
Forleden skrev Ritzau, at importen af økologiske fødevarer vokser dramatisk.
Forbruget af økologiske fødevarer, også danskproducerede, vokser og vokser.
Forbrugerne vil det her.
Det er til gavn for forbrugerne, som ikke får en masse skadelige tilsætningsstoffer.
Det er til gavn for miljøet, som ikke belastes med vækstfremmere og kemi i naturen.
Mindre kemi og gift i naturen spiller positivt tilbage på sundheden.
Det tjener sig hjem på fremtidige sundhedsudgifter.
Det er en klar vinder.
Vi skal have massiv oprustning af fødevarekontrollen, som ikke står tilbage for den, vi havde indtil 2001, hvor denne regering kom til.
Og så skal vi momsfritage økologiske fødevarer.
Vi skal momsnedsætte på frugt og grønt.
Vi skal afgiftspålægge de meget sukker- og fedtholdige fødevarer.
Vi skal fremme mærkningsordninger mod fede, meget sukkerholdige og sygdomsfremkaldende fødevarer til forbrugernes fordel.
Når vi kan gøre det med tobak, så kan vi også gøre det med meget sundhedsskadelige fødevarer.
Usunde fødevarer koster samfundet dyrt.
Fordærvede og for gamle fødevarer koster liv.
Der er en socialpolitisk dimension i det her også.
De økonomisk dårligst stillede køber den dårligste, mest usunde og billigste mad.
Meget frugt og grønt og ikke mindst økologiske madvarer er økonomisk uden for rækkevidde for de allerdårligst stillede familier i Danmark.
Det er således en meget stor buket af tiltag, der er behov for at vi sætter ind med.
Jeg skal afslutningsvis på SF's og Enhedslistens vegne fremsætte følgende: Forslag til vedtagelse
»Idet Folketinget udtrykker stor bekymring over den stigende fedme i den danske befolkning, den svigtende danske fødevarekontrol og den manglende sammenhæng i den fødevarepolitiske helhedstænkning, pålægges regeringen: – at sikre en massiv oprustning af fødevarekontrol på ikke under 2001-niveau, – at momsfritage økologisk mad, – at reducere momsen på frugt og grønt, – at lægge afgift på sukker og fedt, – at fremme mærkningsordning mod fede, meget sukkerholdige og sygdomsfremmende fødevarer til forbrugernes fordel, – at fremlægge handlingsplan mod tilsætningsstoffer og kemikalier i fødevarer, – at modvirke indførelsen af berigede fødevarer og – at forske i alternativer til gmo-produkter, hvor der fokuseres på udviklingen af miljøvenlige og sunde produkter.«