runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Henrik Sass Larsen (S), 2005-12-08:
Det sidste er i hvert fald ikke rigtigt.
Men derudover: Vi skal nok finde finansiering, og vi har fundet finansiering.
Jeg kan oplyse – det vil f.eks. interessere den konservative ordfører meget – at vi søreme synes, at vi skal tilbageføre den reduktion af grundskylden på produktionsjord til landbruget, som regeringen har gennemført igennem flere år.
Det vil vi meget gerne.
Vi kan slet ikke forstå, hvorfor landbruget skal have den rabat, så det er vi meget optaget af.
Vi har forslag om at øge ligningen af transnationale selskaber, vi vil gerne have, at vi ophæver rabatten på aktieoptioner.
Vi synes, vi skal ophæve dobbeltbeskatningsaftalen med Spanien og Frankrig.
Vi synes, at der skal være mulighed for salg af sygehusmedicin, som også kan give os nogle indtægter, og vi synes også, vi gerne vil afskaffe f.eks. tilskud til pasning af egne børn.
Vi har en lang række finansieringsforslag, ganske vist ikke nogen regeringen kan lide, men det er jo ærgerligt.
Men vi har sådan set nogle udmærkede finansieringsforslag.
Ole Sohn (SF), 2005-12-08:
Det virker bekymrende, for jeg er ikke sikker på, at hr. Kristian Thulesen Dahl overhovedet har fattet, hvad det egentlig er, der er Folketingets opgave.
Der er jo ikke tale om et flertal.
Vi ved godt, at der er flertal for at skære ned over for kommunerne og amterne, for det har regeringen og Dansk Folkeparti besluttet.
De penge skal fjernes; det er der flertal for.
Det er slet ikke det, vi diskuterer, det er proceduren: om det er Folketinget, der træffer beslutningerne, eller om det er en minister, der gør det.
Hr. Kristian Thulesen Dahl er da nødt til at forklare, hvad grunden er til, at man ikke forelægger det i et aktstykke, sådan at den almindelige offentlige procedure kan komme i gang.
Det er klart, at Dansk Folkeparti vil stemme for de reduktioner, der skal ske, men hvorfor ikke gøre det i åbenhed?
Hvad er egentlig grunden til, at man ikke ønsker et aktstykke, sådan som vi i øvrigt har besluttet i Folketingets Finansudvalg, at vi ønsker?
Hvorfor dispenserer man?
Hvorfor er det, at Dansk Folkeparti ikke ønsker, at Folketinget skal ind over og træffe de beslutninger, som vi vanligt gør?
Det svar mangler vi.
Og det er ikke, at der er et flertal, der vil skære i kommunernes budgetter, det ved vi godt; det er ikke, at det er flertallet, der bestemmer, det ved vi godt.
Men hvorfor skal parlamentet sættes ud af kraft?
Det er da egentlig ret besynderligt, at et parti kan være med til det.
Jacob Jensen (V), 2005-12-08:
Jeg må undres, når jeg hører hr. Henrik Sass Larsens kritik af finansloven for 2006.
For jeg må forstå kritikken sådan, at det ikke er godt nok set gennem hr. Henrik Sass Larsens briller, når vi med finansloven fortsætter gældsafviklingen, sikrer en moderat vækst i det offentlige forbrug, og vi vel at mærke samtidig holder skatter og afgifter i ro.
Som Venstres ordfører, hr. Peter Christensen, var inde på, er det nærmest som et Kinderæg; det er hele tre ting på en gang, så det kan jo være svært at forstå.
Så jeg vil gerne spørge helt konkret: Mener hr. Henrik Sass Larsen derfor, at den gældsafvikling, som vi gennemfører med finansloven, ikke er god nok?
Det er ikke godt nok, at vi afvikler gælden, som vi gør det, men væksten i det offentlige forbrug skal stige yderligere, altså løbe løbsk?
Og mener hr. Henrik Sass Larsen dermed også, at skatterne og afgifterne igen skal stige, som tilfældet var, sidst S og R sad i regering?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2005-12-08:
I det, jeg nævnte som to væsentlige ændringer, der var sket i det her forslag, altså ændringsforslagene fremkommet fra i går til i dag, er den ene del af det jo, at der skal komme et orienterende aktstykke til Finansudvalget for bemyndigelsens udmøntning.
Det er jo lidt vigtigt, så man nemlig ved, hvad det præcis er for nogle kriterier, der så i givet fald er valgt, hvis vi overhovedet kommer i den situation, og så Folketinget får mulighed for at sige til, hvis et flertal er uenig i den måde at gøre det på.
Jeg forestiller mig da helt klart, at der vil blive en proces – hvis vi overhovedet kommer i denne her situation – hvor der er tid til at diskutere med regeringen, om de kriterier, der lægger til grund for et eventuelt indgreb, er rigtigt valgte.
Sådan er ændringen i det ændringsforslag, der nu er fremkommet, og det burde man også anerkende er en forbedring.
Johs. Poulsen (RV), 2005-12-08:
Jeg vil gerne have et mere præcist svar på den sidste del af det, jeg spurgte om, nemlig stk. 4 i tekstanmærkningen.
Nu er vi jo alle sammen enige om, at det faktisk er meget vidtgående, at det er danmarkshistorie, der skrives med de tekstanmærkninger, og det kan jeg forstå at hr. Thulesen Dahl begrunder i, at 2006 er et særligt år.
Men lad os så tage substansen igen: Indenrigs- og sundhedsministeren vil inden for et puljebeløb kunne meddele en kommune hel eller delvis fritagelse fra nedsættelsen af statstilskuddet.
Nogle vil altså kunne undtages fra at få reduceret deres budgetter, selv om de har overskredet dem, hvis man vurderer hos finansministeren, at det er betimeligt – eller måske hos finansministeren og hr. Thulesen Dahl.
Kan vi andre blive indviet i – for Folketinget kan jo ikke blive det, når man kommer til målstregen – hvilke kriterier det skal foregå efter?
Er det efter en samtale mellem hr. Thor Pedersen og hr. Thulesen Dahl, eller skal det foregå sådan, at vi andre trods alt også kan få en lille smule at vide om, hvordan den slags ting føres ud i livet?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2005-12-08:
Se, målet er ikke at nå til en situation, hvor der skal ske reduktioner.
Målet er sådan set at nå til en situation, hvor kommunerne – for nu at tage kommunerne – anerkender, at de, når de har indgået en aftale, også skal holde aftalen.
Så det er målsætningen med det.
Med hensyn til det andet, som bliver nævnt vedrørende engangsudgifter i forbindelse med kommunalreformen, er det jo sådan, at i de aftaler, man har indgået mellem KL og regeringen, har man prøvet at tage højde for det.
Det er jo ikke sådan, at det er noget nyt, at der vil være engangsomkostninger, selvfølgelig er der det, når man lægger flere kommuner sammen.
Men det har man lige præcis med inde i aftalen, og man har også prøvet at operere med, hvor store beløb det drejer sig om.
Så har man skabt en lånefinansieringsadgang til det.
Det kan man diskutere om man skulle have tacklet anderledes, men det har man rent faktisk gjort.
Så man har jo forholdt sig til det.
Hvor er det, det er gået galt?
Hvis det er i forbindelse med engangsudgifter, så er det også godt at få frem i lyset, og kan det ikke honoreres af den ramme, man har sat af til det, hvor meget er overskridelsen så?
Johs. Poulsen (RV), 2005-12-08:
Jeg kan naturligvis godt forstå, at hr. Thulesen Dahl gerne vil give et billede af, at de reduktioner, som amterne og primærkommunerne står over for i deres budgetter, ikke er nedskæringer, men at det blot er at tage toppen af nogle stigninger, som ellers ville være der.
Men virkeligheden er jo, og det ved hr. Thulesen Dahl også godt, at for primærkommunernes vedkommende er halvdelen af overskridelserne en følge af engangsudgifter i forbindelse med strukturreformen.
De udgifter skal jo afholdes, og det vil også være sådan, at når de skal findes et andet sted, så betyder det faktisk nedskæring de andre steder, hvor man så netto vil komme til at reducere.
Men de tekstanmærkninger, som hr. Ole Glahn netop omtalte, indeholder jo også en substans.
Derfor vil jeg gerne spørge hr. Thulesen Dahl: Når der i stk. 4 står, at indenrigs- og sundhedsministeren inden for et puljebeløb vil kunne meddele en kommune hel eller delvis fritagelse for nedsættelsen af statstilskuddet – altså nogle vil kunne undtages fra den reduktion, som man mener ministeren skal have lov til at foretage helt uhæmmet over for enkelte kommuner – efter hvilke kriterier skal det så foregå?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2005-12-08:
Nej, vi mener faktisk i Dansk Folkeparti, at 2006 er et meget, meget specielt år.
Det er et overgangsår, hvor vi laver kommunesammenlægninger.
Det er faktisk tilbage i 1970’erne, vi gjorde det sidst.
Det er ikke sådan noget, vi gør – ikke engang hvert tiår.
Det er altså noget, man har gjort for 30-35 år siden, nu gør man det så igen.
Det er ikke en situation, vi overhovedet kan forestille os vil finde sted i den tid, hvor vi har styr på, hvad der skal ske.
Vi tror i hvert fald ikke, det kommer til at ske i hvert fald for os som personer, når vi engang er færdige.
Så det er en meget, meget speciel situation, vi sidder med for 2006.
Derfor kræver det også nogle specielle muligheder.
Ole Glahn (RV), 2005-12-08:
Nu hørte jeg hr. Kristian Thulesen Dahl sige, at det er en speciel situation, vi står i, og vi er selvfølgelig enige om, at det er en speciel situation, at der foregår en kommunesammenlægning.
Men det her kunne jo blive udgangspunktet for, at man kunne påpege, at der på et senere tidspunkt ville komme en anden speciel situation, som ville gøre, at man igen ville give finansministeren den bemyndigelse, fordi der her var skabt præcedens for at gøre det.
Er det en udvikling, som hr. Kristian Thulesen Dahl vil hilse velkommen?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2005-12-08:
Det så ellers næsten ud, som om finansministeren blev lidt fristet af den titel, han kunne blive udnævnt til at få der.
Det er ikke vores udgangspunkt, at han skal udnævnes til det.
Jeg synes bestemt, at der er sket en glædelig ændring af det her forslag, som hr. Glahn peger på, fra i går til i dag.
Der er jo sket den ændring, at der i det ændringsforslag, vi rent faktisk kommer til at tage stilling til senere på dagen, jo er understreget følgende: Punkt 1: at vi står i en særlig situation i 2006 og det her derfor er en engangsforeteelse.
Det er altså ikke noget, der skal danne præcedens for de efterfølgende år.
Det er en vigtig ting.
Punkt 2: at den orientering, der skal ske til Folketingets Finansudvalg, skal ske forud for bemyndigelsens udmøntning.
Det er jo lidt vigtigt, for
lad os nu antage, at der er et flertal i Folketinget, der mener, at finansministeren vil udmønte den her bemyndigelse på en forkert måde over for kommunerne, så vil det give Folketingets flertal mulighed for at reagere og sige til finansministeren: Vi er ikke tilfredse med det forslag, du er kommet med.
Ole Glahn (RV), 2005-12-08:
Jeg vil gerne stille hr. Kristian Thulesen Dahl et principielt spørgsmål, vedrørende at finansministeren nu får mulighed for med den tekstanmærkning, der ligger, at foretage indgreb over for hver enkelt kommune og så nøjes med at orientere Folketinget om det.
Mener hr. Kristian Thulesen Dahl, at det er en rigtig måde at behandle Folketinget på?
Hr. Kristian Thulesen Dahl er jo som bekendt formand for Finansudvalget og dermed også Folketingets repræsentant på det her område.
Er det virkelig den måde, som hr. Kristian Thulesen Dahl mener man skal behandle Folketinget på?
Man kunne næsten fristes til at sige, at det minder lidt om provisorietiden, fordi man faktisk her giver carte blanche til, at finansministeren kan gribe ind arbitrært over for kommuner, uden at Folketinget har mulighed for noget indgreb over for det.
Jeg ved jo også, at hr. Kristian Thulesen Dahl selv sidder i en kommunalbestyrelse.
Er det den måde, man skal skabe et samarbejde mellem kommunerne og Folketinget på?
Line Barfod (EL), 2005-12-08:
I min ordbog skærer man ned, hvis der f.eks. er blevet flere ældre og der derfor skal bruges flere penge, men de får færre hjemmehjælpstimer hver især, fordi man ikke må bruge de flere pen ge, der er nødvendigt, hvis de ældre skal opretholde det samme niveau af hjemmehjælp.
Derfor vil jeg gerne høre, om Dansk Folkepartis medlemmer ude i kommuner og amter vil stemme for nedskæringer på hjemmehjælp, på plejehjem, skoler, børnehaver osv. for at forhindre, at finansministeren kommer og tager pengene op af kommunekassen.
Jacob Jensen (V), 2005-12-08:
Det er jo pudsigt, at hr. Henrik Sass Larsen mener, at det ikke er godt nok, at gælden afvikles, og at det offentlige forbrugs stigning holdes moderat i omegnen af 0,5 pct., når det faktisk er det, der følger 2010-planen, en plan, som Socialdemokratiet jo selv har stået fadder til.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2005-12-08:
Enhedslistens repræsentanter ved godt ligesom alle andre, der spørger om det her, at det ikke forholder sig sådan, som man fremstiller det.
F.eks. det, at der kommer flere ældre, går man jo ind og diskuterer, når man laver aftaler.
Det, der så er problemet – det kender vi jo alle sammen – når man kigger på sådan et landsudsnit, altså at man ser på, hvordan det samlet er på landsplan, er, at det kan bone forskelligt ud fra kommune til kommune.
Det er jo også derfor, vi har efterlyst en udligningsreform og glæder os over, at det nu i Folketinget er vedtaget, at der i år bliver lavet en ny udligningsreform.
For det kan selvfølgelig være forskelligt fra kommune til kommune, men kigger man på det på landsplan, er det jo lige præcis et af de elementer, der er med i forhandlingerne, hvilket fru Line Barfod peger på og fuldstændig underkender, og derfor ved fru Line Barfod meget godt, at det er på et helt forkert grundlag, hun stiller spørgsmål.
Henrik Sass Larsen (S), 2005-12-08:
Nu vil jeg om 2010-planen gøre opmærksom på, at der stod mange forudsætninger i den 2010plan.
Der stod bl.a., at man skulle nå nogle måltal i forhold til beskæftigelse, ikke mindst af indvandrere.
Dem har man ikke nået i regeringen.
Der stod bl.a. også, at det ville være fuldstændig uansvarligt at gennemføre ufinansierede skattelettelser.
Jeg siger det bare, for det står i den plan.
Man er kun i stand til at overholde én eneste ting, nemlig gældsnedbringelsen, og det er fair nok, for det er en central målsætning i forhold til det.
Men det vil være første gang, hvis det gennemføres nu i forbindelse med kommunernes økonomi, at man overhovedet overholder de vækstmål, der ligger i forhold til 0,5 pct.
Det er ikke sket i nogen tidligere år.
Det vil jeg også bare gøre opmærksom på.
Men kom frisk!
Vi synes da, det er spændende, hvis regeringen vil gennemføre det her.
Ole Sohn (SF), 2005-12-08:
Folketinget blev jo ikke blandet ind i administrationen af de reduktioner, der skal ske i amternes og kommunernes budgetter, heller ikke hvad angår den enkelte kommune.
Der sker faktisk det, at Folketingets flertal, med Finansudvalgets formands billigelse, afskærer sig fra indflydelse.
Så når hr. Kristian Thulesen Dahl siger, at vi får aktstykket forelagt, så er det jo ikke korrekt.
Vi bliver orienteret.
Jeg kan næppe forestille mig – trods alt – at vi er kommet så langt i det danske samfund, at pressen ikke vil høre om de nedskæringer, finansministeren gennemfører over for målrettede kommuner, så orienteringen er jo ingenting værd.
Men hvad er egentlig årsagen til, når der nu er så god tid, at Finansudvalgets formand accepterer, at Folketingets beslutningsproces bliver sat ud af kraft?
Hvorfor forlanger Finansudvalgets formand ikke, at regeringen som vanlig kommer med et aktstykke, som så kan blive behandlet på almindelig vis?
Line Barfod (EL), 2005-12-08:
Når nu kommunalbestyrelserne og amtsrådene skal til at se på, hvor de skal finde penge, vil Dansk Folkepartis medlemmer ude i kommuner og amter så stemme for, at der skal skæres på ældreområdet, på plejehjem, på skoler, på børnehaver osv., sådan som vi tidligere har set at Dansk Folkepartis medlemmer rundtomkring stemmer for nedskæringer – også på ældreområdet?
Tom Behnke (KF), 2005-12-09:
Fru Anne Baastrup behøver ikke at nævne det flere gange, jeg har forstået budskabet.
Jeg er enig derhen, at der er behov for, at vi får nogle klare spilleregler på det her område.
At vi altså indfører et krav om, der skal være en skriftlig aftale, hvoraf det fremgår, om der er tegnet en forsikring, og i givet fald hvad den dækker, om den har været brugt tidligere på året, og forsikringssummen måske dermed er blevet indskrænket.
Det er meget, meget væsentligt, at man som borger og forbruger har den mulighed for at se i den skriftlige aftale med sin juridiske rådgiver, hvad det er for et niveau, hvad det er for et plan, hvad det er for et grundlag, man står på, når man får sin juridiske rådgivning.
Det er da alt andet lige en positiv ting.
Anne Baastrup (SF), 2005-12-09:
Har hr. Tom Behnke ikke spekuleret lidt over, hvad det er for nogle mennesker, der vil benytte sig af en juridisk rådgiver, når de mener, at det er lidt for dyrt at gå til en advokat?
Har hr. Tom Behnke ikke en frygt for, at det er den lille mand, der ikke kan overskue det, som bliver besnakket af en plattenslager, og som derfor ikke er klar over, hvad det er, han rent faktisk går ind til, den lille mand, der måske én eneste gang i sit liv har brug for juridisk rådgivning?
Tom Behnke (KF), 2005-12-09:
Jo, og det er præcis derfor, vi fra konservativ side er så glade for, at ministeren fremsætter det her forslag.
Den lille mand, der i dag ikke har råd til at gå til en advokat, som skal gå til en juridisk rådgiver til en lavere pris, aner i dag ikke, hvad det er, han går ind til, men med lovforslaget her bliver det skrevet ned på et stykke papir punkt for punkt, hvad det er, han går ind til, hvad det er aftalen indeholder, hvad prisen er, hvad forsikringerne er, hvad den uddannelsesmæssige baggrund er osv. osv. osv.
Så det her er jo netop for at beskytte den lille mand.
Line Barfod (EL), 2005-12-09:
Men i dag er der et meget, meget lille marked, bl.a. fordi folk, som ikke er advokater, men yder juridisk rådgivning, jo ikke må reklamere.
Så derfor er der ikke mange mennesker i dag, der bliver udsat for disse plattenslagere, som jeg kan forstå, at De Konservative er meget optaget af at forhindre folk i at komme i kontakt med.
Tom Behnke (KF), 2005-12-09:
Altså, vi har jo som konservative et lidt andet syn på verden.
Vi ønsker ikke, at Folketinget eller lovgivningen skal regulere, hvor mange der udbyder juridisk rådgivning, men vi har klart den opfattelse, at vores opgave som Folketing, som stat er at sikre, at borgerne ved, hvad det er, de vælger imellem, og at borgerne ved, hvad konsekvenserne er, når de vælger.
Det er derfor, at det her forslag er så godt, for med det her forslag ved borgeren i fremtiden, hvad det er, han eller hun vælger.
Det ved borgeren ikke i dag.
Det er derfor, vi støtter forslaget.
Om der kommer flere eller færre er jo et spørgsmål om udbud og efterspørgsel, og det, at man kan få lov til at reklamere og markedsføre sig, vil måske i et vist omfang gøre, at nogle kan komme ind på markedet, ja, men det vil måske også gøre, at konkurrencen bliver større, og dermed at konkurrencen også bliver skærpet, og at andre så måske vil sige: Jamen så skal vi søreme da også ud og reklamere med, at vi har vores firma, for det er ikke bare en selvfølge, at vi har kunderne.
Line Barfod (EL), 2005-12-09:
Man kan så spekulere på, om det næste bliver, at man ophæver regler omkring kvaksalveri på lægeområdet, for her skal folk også vide, når de går til nogen, hvad det så er, de går til.
Skal man så også her have lov til at udbyde medicinsk rådgivning, eller hvad?
Jeg synes ikke helt, argumentet hænger sammen.
Så siger hr. Tom Behnke, at det er et spørgsmål om udbud og efterspørgsel.
Vi ved jo, at efterspørgslen er der.
Der er masser af borgere i Danmark, der har behov for juridisk rådgivning, og desværre er retshjælpsreglerne så begrænsede, at mange ikke har den økonomiske mulighed for at få den juridiske rådgivning.
Hvis der så bliver mulighed for, at mange kan slå sig ned og oven i købet blive blåstemplet af regeringen, fordi det nu er tilladt at kalde sig ju ridisk rådgiver, selv om man overhovedet ikke har nogen kompetencer på det juridiske område, selv om man ikke har nogen forsikring til at dække borgerne mod fejl, kunne hr. Tom Behnke så ikke forestille sig, at antallet af borgere, der får en forkert juridisk rådgivning og ikke får erstatning, vil stige, at der er flere, som får forkert rådgivning og dermed f.eks. mister den arbejdsskadeerstatning, som de skulle have levet af resten af livet efter deres arbejdsulykke?
Tom Behnke (KF), 2005-12-09:
Nej, det tror jeg faktisk ikke, fordi vi jo netop med lovforslaget her får nogle spilleregler og en skriftlig aftale, hvoraf disse elementer fremgår.
Når man som borger retter henvendelse til en juridisk rådgiver, vil man i fremtiden blive gjort opmærksom på: Denne juridiske rådgiver er ikke advokat, denne juridiske rådgiver er ikke uddannet jurist, har ikke nogen forsikring osv. osv.
Man vil i fremtiden som forbruger kunne se, at det her er galt, at det er en forkert juridisk rådgiver, man er gået til, at man hellere må vælge en anden.
Så kan man vælge en anden juridisk rådgiver, eller man kan vælge at gå til en advokat, men man får altså den der mulighed, den oplysning, den information i fremtiden, som man ikke får i dag.
Derfor tror jeg, at mange flere borgere vil blive opmærksomme på, hvad det egentlig er, de har bevæget sig ind i, og det ved de ikke i dag.
Hver eneste gang man indfører frit valg, er der en risiko for, at nogle vælger forkert.
Det er fuldstændig korrekt.
Det er jo sådan set det, der er det skønne ved at have frit valg, at man kan vælge rigtigt eller man kan vælge forkert.
Hvis der ikke er et frit valg, så er det os her i Folketinget, der definerer, hvad der er det rigtige valg.
Sådan er det, men det er jo en helt anden filosofisk diskussion.
Men lad mig læse op af den skriftlige fremsættelse, bare for at slå det helt fast på grund af den tvivl, nogen nærer.
Der står jo, at lovforslaget tillige indeholder forslag om, at tilsynet med overholdelse af loven samt forskrifter udstedt i medfør heraf skal føres af Forbrugerombudsmanden efter markedsføringslovens regler.
I tilknytning til lovforslaget vil Forbrugerklagenævnets kompetence administrativt blive udvidet til også at omfatte juridisk rådgivning.
Så ikke nok med, at vi får nogle klarere spilleregler, vi får også et tilsyn med det her område.
Hvor meget bedre kan man tænke sig det?
John Dyrby (S), 2005-12-09:
Jeg kunne godt tænke mig det adskillig meget bedre.
Lad mig så høre hr. Tom Behnke om det her: Hvis en enkelt forbruger befinder sig i den meget uheldige situation, at han taber penge som følge af, at han har fået dårlig juridisk rådgivning eller på anden måde kommer i en dårlig situation, så kan den forbruger jo ikke bruge det til så meget, at Forbrugerombudsmanden bagefter kommer efter den pågældende juridiske rådgiver.
Da er det da alt for sent.
Hvis vi ser mange af de her sager, vil De Konservative så være med til at ændre loven på det her område?
Tom Behnke (KF), 2005-12-09:
Hver eneste gang vi opdager, at en lov kan have nogle utilsigtede følger, hvor det pludselig viser sig, at hov, der var noget, vi ikke har været opmærksomme på – det gælder ikke kun det her område, det gælder i det hele taget – så er vi til enhver tid klar til at tage en fornyet diskussion.
Det er sådan set derfor, vi er her.
Men lad mig understrege, at forslaget her jo netop fastsætter en lang række spilleregler, som ikke er der i dag.
Det er det, vi skal huske.
Alternativet, hvis vi forkaster det her lovforslag, som der jo er nogle, der ønsker at gøre, er altså en situation som den, vi er i i dag, hvor der ikke er nogen spilleregler.
Det kan man gøre allerede i dag, uden at man ved det på forhånd.
Fremover bliver der klare spilleregler, så man kan se, hvad det er, man går ind til.
Man ved altså pludselig, hvad det er, man vælger og vælger imellem eller vælger til og fra.
Og der kommer oven i købet også et tilsyn.
Jeg kan ikke se, hvordan man kunne ønske sig det her bedre.
Der er al mulig grund til at støtte forslaget og stemme for.