runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Dorit Myltoft (RV), 1997-11-27:
Da mit partis ordfører i denne sag, hr. Henrik Svane, ikke kan være til stede, skal jeg fremføre følgende: Grundforskningsfonden blev oprettet i 1991 med en kapital på 2 mia. kr. Formålet med fonden var at styrke enestående dansk forskning på internationalt niveau, og med den daværende realrente skulle fonden være sikret et årligt afkast på 200 mio. kr., som kunne bruges til finansiering af støtteværdige forskningscentre. I dag, efter 6 år, er der ingen tvivl om, at fonden har været en succes.
Der er siden starten uddelt 800 mio. kr., og de centre, der er blevet støttet, viser sig alle at have et niveau, der gør dem sammenlignelige med den internationale elite.
Årsagen er, at realrenten er halveret i forhold til niveauet, da fonden blev oprettet.
Det har bevirket, at niveauet for uddelingerne ligeledes er halveret, og det er en skam fondens flotte arbejde taget i betragtning.
Fonden skal derfor have lov til at bruge op til halvdelen af kapitalen til uddeling over de næste 8 år, sådan at det glimrende niveau for fondens arbejde kan opretholdes.
Vi kan derfor i Det Radikale Venstre støtte lovforslaget.
Bruno Jerup (EL), 1997-11-27:
Argumentet for denne omlægning er ifølge lovforslagets bemærkninger, at den lave rente betyder, at der ikke er så store midler til rådighed som oprindelig forudsat.
Grundforskningsfonden finansierer i dag 23 centre inden for forskellige videnskabelige områder.
Det er blevet fremført, at hvis der ikke åbnes op for at bruge af fondens kapital, må otte ud af de 23 centre lukkes, selv om alle har søgt om at fortsætte.
Der er for nylig kommet en evaluering af de 23 forskningscentres virksomhed, der bedømmer alle centrenes forskning meget positivt.
Jeg vil dog hæfte mig ved, at evalueringen ikke forholder sig til de ressourcer, der stilles til rådighed for forskningen.
Vi har således ikke noget mål for, om midlerne i Grundforskningsfonden bruges optimalt, selv om vi ved, at det er kvalitetsforskning, der drives på de 23 centre.
På en måde kan man jo sige, at Folketinget har fået pistolen for brystet: Forskningen er blevet bedømt positivt, men der mangler penge til at fortsætte aktiviteterne, og Grundforskningsfonden skal senest den 1. marts 1998 meddele de forskellige centre, om de skal fortsætte eller lukke.
Enhedslisten er ikke tilhænger af, at statslige forskningsmidler placeres i forskellige cigarkasser med hver sin ansøgningsprocedure, bestyrelse m.v. Dog er det ikke selve ideen om Grundforskningsfonden, som vi her skal tage stilling til, men alene spørgsmålet om, hvorvidt bestyrelsen skal have lov til at bruge af grundkapitalen.
Det er sådan set hovedspørgsmålet i lovforslaget, og det har vi på nuværende tidspunkt ingen væsentlige indvendinger imod, og vi regner også med, at vi vil ende med at stemme for lovforslaget.
Addi Andersen (CD), 1997-11-27:
CD kan godt støtte forskningsministerens lovforslag, men vi er noget betænkelige ved den udhuling, der finder sted af grundkapitalen.
Men det er jo uheldigt, hvis man kan sige det sådan, at realrenten er halveret.
Det, der er godt for noget, er dårligt for noget andet, kan man vist godt påstå i dette tilfælde.
Men det er selvfølgelig en dårlig idé at lade aktivitetsniveauet falde.
Det har vi ikke rigtig råd til, og hvis regeringen heller ikke har råd til at yde støtte på anden måde end ved at udhule grundkapitalen, må vi i første omgang støtte det.
Hvis der nu skulle vise sig andre muligheder, vil vi opfordre regeringen til at benytte sig af dem, så grundkapitalen kan bevares i videst muligt omfang.
Bent Hindrup Andersen (EL), 1997-11-27:
Det er til joint implementation, som jeg kan forstå hr. Steen Gade ikke er imod i alle tilfælde.
Når hr. Steen Gade synes, at Europa-Kommissionens oplæg er meget godt, er det sandsynligvis, fordi det jo er joint implementation mellem forskellige lande, hvis vi stadig væk kan tillade os at opfatte EU som forskellige lande ifølge hr. Steen Gades terminologi.
Europa-Kommissionen gør EU til ét CO2-område, og så har man joint implementation fra det ene land til det andet inden for EU-området.
Kort fortalt betyder det, at Danmark går ned med de 25 procentpoint, og så kan andre lande slippe billigere.
I øvrigt kan man lave joint implementation på den måde, at man erstatter kulkraftværker med atomkraftværker inden for EU.
Sker det på den måde, kommer der overhovedet ikke nogen egentlig energireduktion og nedsættelse af forbrug på den led.
Jeg mener heller ikke, det er noget særlig godt eksempel
på joint implementation,
men jeg vil gerne have hr. Steen Gades kommentar til det.
Grethe Rostbøll (KF), 1997-11-27:
Et par enkelte bemærkninger for at undgå at de nuværende centre i Grundforskningsfondens regi ved at høre på debatten i dag tror, at det, politikerne har sagt, er, at vi nu forsøger at finde en økonomisk løsning, for at de 23 centre kan fortsætte.
Vi søger at skaffe en økonomisk model, hvorefter Grundforskningsfondens bestyrelse kan bestemme og beslutte, hvilke af de 23 centre der skal fortsætte, hvilke der skal lukke, og hvilke der måske skal fortsætte under ændrede betingelser.
Ud over de 23 er der 7 nye centre og 2 forskerskoler, som også skal have andel i den finansiering, bare for at det står fuldstændig klart.
Jeg håber og tror, at forskningsministeren er af den samme opfattelse, men det var, som om vi i al vores glæde og begejstring over det gode arbejde omfavnede alle 23 centre, og det tror jeg hverken har været ministerens eller ordførernes mening.
Jytte Hilden (S), 1997-11-27:
Jeg siger tak til hr. Henning Urup og regnede vel egentlig også med, at Venstre ville være med til forhandlinger.
Hvis det nu bare var så vel, at regeringen bestemte over inflationen, så kunne meget være vundet også i tidligere regeringers tid.
Det ville jo være herligt.
Det korte af det lange er, at vi ved, der kommer et pres på os, hvis nogen skulle komme ud med et lukningsforslag et eller andet sted.
Og derfor kan vi lige så godt tænke lidt langsigtet over, hvordan vi vil forholde os til det.
Men jeg glæder mig til diskussionen, og jeg tror, at vi meget snart kan sige tillykke til en ny konstruktion af Grundforskningsfonden.
Henning Urup (V), 1997-11-27:
Når den borgerlige regering har følt sig kaldet til at forlange, at Tele Danmark-provenuet skulle afdrages på gælden, så tror jeg, det skal ses i lyset af det reelle underskud, der er på finansloven.
Og det er så nok dér, min hovedkritik ligger: at man på trods af en opgangstid ikke har formået at lave et bedre overskud eller - hvad skal vi sige - blot lave et overskud, så der var mulighed for at bruge et eventuelt provenu fra Tele Danmark til noget fornuftigt. Hvad angår midlerne fra forskningsrådene, så mener jeg ikke, at jeg har udtalt mig om, at det var det, der var min plan.
Jeg mener tværtimod, at man kunne inflationssikre Grundforskningsfonden, så den i en periode ikke selv skulle afsætte midler til det.
Det er vel dybest set
et regeringsansvar, hvor stor en inflationsrate vi har.
Så det var måske et ansvar, regeringen kunne påtage sig i den sammenhæng.
Hvis det havde været muligt, så havde den stadig væk kunnet køre som en selvstyrende enhed, hvilket jo har fungeret perfekt i de forløbne seks år.
Jeg er da selvfølgelig villig til at indgå i en forhandling.
Har jeg ikke fået sagt det, er det en forglemmelse.
Jeg vil meget gerne forhandle om disse ting.
Men jeg har sagt, at jeg var skeptisk over for lovforslaget.
Det var vist sådan, jeg udtrykte det.
Men jeg håber da, der bliver en forhandling, hvilket jeg selvfølgelig forventer, og at vi i hvert fald i udvalget får det til drøftelse.
Steen Gade (SF), 1997-11-27:
Måske er det egentlig nok bare at lytte til forsikringsselskaberne.
De oplever nemlig en voldsom stigning
i deres udbetalinger på grund af langt flere skader grundet ekstremt vejr, især voldsomme storme, altså klimaændringer.
Derfor er 70 af de store forsikringsselskaber i verden gået aktivt ind for at kræve hurtig reduktion af drivhusgasserne nu.
Der er ikke råd til at vente.
Man kommer uvægerlig til at tænke på billedet med rotterne, der forlader den synkende skude.
Problemet er blot i al sin alvor, at den synkende skude er selve vores jordklode, og at de små østater kun er de første, der er i farezonen.
Derfor er den store udfordring på Kyoto-mødet i virkeligheden at få verdens regeringer til at handle på baggrund af denne dystre realitet med mod, med vilje og med optimisme.
Det handler om juridisk bindende beslutninger, om at hindre, at nogen snyder, og ikke mindst om at sikre en aktiv og positiv global proces også efter et Kyoto.
Der skal også være et liv efter Kyoto.
Kravet er altså politisk vilje også til at trodse kapitalstærke kræfter, der af al magt prøver at hindre de nødvendige beslutninger.
Det stiller særlige krav om en aktiv dansk indsats for at afslutte et af de mest afgørende globale forhandlingsforløb i de sidste tyve år på en anstændig måde.
Det er, hvad jeg vil lægge vægt på: at det afsluttes på en anstændig måde, og at der bliver en opfølgning.
Jeg venter spændt på ministerens svar.
Besvarelse
Niels Jørgen Langkilde (KF), 1997-11-27:
Der var meget, man kunne kommentere i hr. Steen Gades ordførertale, men jeg vil blot notere mig, at der var megen ophidselse over, at Det Konservative Folkeparti er medforslagsstiller til forslag om joint implementation, og at der i det forslag også bliver gjort opmærksom på, at de grønne afgifter, som vi har dem nu, vil vi gerne have afskaffet, for vi mener ikke, det er et virksomt middel.
Det er ikke en kritik af de mål, vi har, dem er vi enige om.
Det er en middeldiskussion, og det synes jeg er vigtigt at have med her i debatten.
Steen Gade (SF), 1997-11-27:
til kritik, når to store partier her i landet benytter situationen før Kyoto - hvor vi ved, at det ene land efter det andet under pres af kapitalinteresser prøver at slippe så billigt som muligt og prøver at hindre, at der skal ske noget - til den politik, at en af de ting, vi trods alt gør her i landet, nemlig opkræver CO2-afgift, skal afskaffes til fordel for noget, der hedder joint implementation, som er i en pilotfase
Hr. Langkilde kan ikke sige, at det skal være en erstatning, for hr. Langkilde ved ikke, hvordan det skal udformes, og det står jo heller ikke i hr. Langkildes forslag.
Det er decideret pinligt, at de to store borgerlige partier i Danmark i realiteten placerer sig på den forkerte side i den danske debat.
Hans Christian Schmidt (V), 1997-11-27:
Hvis jeg forstod helt rigtigt, hvad hr. Steen Gade sagde lige før, så sagde han, at joint implementation eller fælles gennemførelse var et spørgsmål om et organiseret svindelnummer. Jeg synes, det er stærke ord.
Jeg synes, hr. Steen Gade skulle lade være med at bruge så følelsesladede udtryk om noget så væsentligt som CO2-udslip og miljøpolitik.
Nu får han det til at fremstå, som om det er de to store borgerlige partier, der står ene med det her.
De foreslår, at den danske målsætning om 20 pct. deles op, sådan at man dels sørger for at leve op til det, som er en stabilisering af udslippet, dels laver den anden halvdel ved fælles gennemførelse.
Niels Jørgen Langkilde (KF), 1997-11-27:
Jeg vil da gerne gentage, at for Det Konservative Folkeparti er det en forudsætning, at joint implementation eller fælles gennemførelse ikke bliver en snydemodel.
Vi sagde også i debatten sidste gang, at vi ikke vil være med til, at joint implementation kan laves med lande, der ikke går ind i klimakonventionen og ikke har fastlagte mål, for så er det jo et åbent hul for al mulig snyd og svindel, og vi er optaget af at løse problemet.
Vi er også et ressourcebevidst parti, og der er en ressource, der hedder penge.
Hvorfor skal vi bruge 230 mia. ekstra kr. på at reducere CO2, når det kan gøres uden de penge?
Vi kan få meget miljø og megen udvikling i andre lande for de penge.
Vi holder altså lidt på pengene; vi drysser dem ikke ud for nogle højtidelige principper, hvis vi kan få mere for dem.
Selv Nordisk Ministerråds rapport om joint implementation var jo meget positiv og pegede på det som en vej.
Vi kan lige så godt se i øjnene, at det er vejen, og det, EU-landene gør indbyrdes, er jo en form for joint implementation.
Danmark har påtaget sig et større ansvar og nogle andre lande et mindre ansvar.
Steen Gade (SF), 1997-11-27:
Jeg skal svare på alle spørgsmålene om joint implementation.
Jeg konstaterer bare, at de to ordførere fra V og K må være lidt pinligt berørt over, hvad jeg sagde, for de forsvarer ikke, at vi skal afskaffe CO2-afgiften, men der står jo i V's og K's forslag, at man skal afskaffe CO2-afgiften.
Så til det med joint implementation.
var ikke om joint implementation.
Det var, som også miljøministeren fremførte, om de grimme smuthuller, som er til diskussion.
I Kyotoprocessen er et udredningsarbejde i gang om joint implementation.
Jeg er ikke imod joint implementation under alle omstændigheder, jeg vil bare have den pilotproces afsluttet, og jeg vil have afdækket alle muligheder for at gøre det på en måde, som ikke fører til en samlet CO2-reduktion.
Det er mit synspunkt på joint implementation og hverken mere eller mindre.
Den sidste bemærkning går på det med økonomi.
Det er jo lige præcis det, der er hele pointen i det.
Hvis vi virkelig i de rige lande, et land som Danmark, som har et af de største CO2-udslip pr. indbygger i Europa, laver omstilling, så tjener vi penge på det.
Vi skaber nye arbejdspladser, det vil sige, at vi også gør noget ved beskæftigelsen, og så er det nemlig rigtigt, at miljø og økonomi går hånd i hånd, men jo ikke på den måde, som hr. Langkilde fremfører.
Erik Mortensen (S), 1997-11-28:
At bringe lovgivningen i overensstemmelse med hverdagen og virkeligheden er jo ikke det dårligste, man kan foretage sig.
Fænomenet med stempelafgift i forbindelse med ejerskiftelån er et begreb, som man har kendt længe, men det har været lidt omstændeligt at nå frem til en løsning, idet der i den nuværende lov kræves, at der er identitet mellem køber og sælger, således at det gamle lån og det nye lån i princippet skulle omhandle én og samme person.
Det er sjældent, må man nok erkende, at det sker i en købs- og salgssituation.
Ved at droppe dette identitetskrav i loven opnår man det, som rent faktisk sker i hverdagen, og det finder vi i Socialdemokratiet er ganske rimeligt.
Det er selvfølgelig også en forenkling, og vi når frem til nøjagtig det samme resultat.
Den anden del af lovforslaget omhandler stempelafgift i forbindelse med eksportstøtte.
Her er der sket det helt konkrete, at man i stedet for at have Dansk Eksportfinansieringsfond nu har noget, der hedder Eksportkreditfonden.
Flere af de finansieringsinstrumenter, der har været brugt her, bl.a. statsstøttede pengeinstitutlån, har også, i hvert fald i princippet, været friholdt for stempelafgift.
Det overfører man nu til lovgivningen, således at det også bliver lovfæstet, at de er stempelafgiftsfri, og i forlængelse af denne ordning at de transaktioner, man måtte skulle foretage, hvis man også skal afdække egen risiko i forbindelse med de aktiviteter, som man nu har inden for kreditfonden, at de dokumenter, der skal bruges i denne sammenhæng, bliver stempelfri.
Alt i alt må vi sige, at det er virkeligheden, der taler både med hensyn til ejerskiftelån og de statsstøttede pengeinstitutlån, så hvorfor ikke indrette lovgivningen sådan, at den harmonerer med virkeligheden?
Erling Oxdam (V), 1997-11-28:
På den anden side er det ikke den store, flotte hånd, som skatteministeren er ude med, for det har jo næppe nogen provenumæssige virkninger, men alene det, at man nu slipper for besværet med, at sælgeren først skal optage ejerskiftelån, som køberen så skal overtage bagefter,
er en forenkling og en udmærket ting, som Venstre kun kan gå med til.
Jeg mener, at det vil smidiggøre kontanthandlerne, og at man sparer nogle ekspeditioner med gældsovertagelseserklæringer osv. Så den sag er udmærket, og hr. Erik Mortensen har jo beskrevet, hvad dens indhold er.
Den anden del af lovforslaget går, som der står i fremsættelsestalen, ud på at friholde dokumenter vedrørende Eksportkreditfondens aktiviteter for stempelafgift, og det er et udmærket formål, at man gør, hvad man kan, for at lette dansk eksport.
Her er det altså også en forenkling, og der vil heller ikke være nogen nævneværdige provenumæssige konsekvenser.
Så det korte af det lange må være, at Venstre kan støtte dette lovforslag, og som sagt en beskeden tak til ministeren
for initiativet.
Gitte Seeberg (KF), 1997-11-28:
Jeg kan næppe bringe noget nyt ind i sagen.
Jeg er fuldstændig enig med både den socialdemokratiske ordfører og Venstres ordfører. Vi er glade for, at dette lovforslag bliver fremsat.
Der har været nogen tvivl om, hvorvidt man kunne gøre sådan her med hensyn til at bruge det gamle stempel, men det er klart, at det vil smidiggøre ejendomshandlerne.
Man slipper for flere ekspeditioner end højst nødvendigt.
Det var til den første del af lovforslaget.
Den anden del af lovforslaget er mere en redaktionel ændring, fordi man nu har ændret Dansk Eksportfinansieringsfond til Eksportkreditfonden, og vi kan selvfølgelig også støtte den del af lovforslaget.
Poul Nødgaard (DF), 1997-11-28:
Ej heller Dansk Folkepartis ordfører kan være til stede her i salen, så jeg skal blot meddele, at Dansk Folkeparti kan støtte det foreliggende lovforslag.
Jeg må indrømme, at da jeg sad og læste forslaget, studsede jeg lidt over det, for når man privat lægger lån om i almindelig fast ejendom, mener jeg kun, man betaler stempelafgift af differencen mellem de to lån, altså hvis det lån, man optager, er højere, så det her er lige vand på vores mølle.
Jeg kan slet ikke forstå, at sådan et forslag ikke er blevet fremsat for lang tid siden.
Elisabeth Arnold (RV), 1997-11-28:
Jeg skal i lighed med det sidste par ordførere heller ikke holde nogen lang tale, men blot sige, at disse to små nyttige forslag til ændring af loven også støttes af Det Radikale Venstre.
Kim Behnke (FP), 1997-11-28:
Derfor kan Fremskridtspartiet støtte forslaget, både for så vidt angår det at fjerne stempelafgiften for pantebreve i forbindelse med handel med fast ejendom, og når det gælder eksportkreditaftalerne.
Det er lidt mærkeligt, at en statslig eksportkreditaftale skal have et statsligt stempelafgiftsbidrag, så også på det punkt synes vi, det er fornuftigt at få det fjernet.
Og så glæder vi os snart til, at skatteministeren kommer med nogle forslag med nogle virkelige provenumæssige konsekvenser, hvor befolkningen for alvor får en skattelempelse.
Dette er i småtingsafdelingen, og det er selvfølgelig nyttigt, men statsøkonomisk har det ikke det store at skulle have sagt.
Jette Gottlieb (EL), 1997-11-28:
Da vores ordfører på området ikke kan være til stede, vil jeg meddele, at Enhedslisten er positiv over for ændringerne vedrørende ejerskiftelån, men vi er mere forbeholdne over for ændringerne om eksportkredit, så vi har tænkt at vente til udvalgsbehandlingen, før vi tager endelig stilling til lovforslaget.
Ole Sohn (SF), 1997-11-28:
Jeg skal på vegne af SF's ordfører, hr. Jes Lunde, tilkendegive, at de administrative forenklinger, der ligger i stempelreglerne i forbindelse med hushandlerne, som lovforslagets første del handler om, og hvor man administrativt forenkler reglerne, så en sælger kan indfri den gamle gæld, uden at køber nødvendigvis overtager gælden proforma for efterfølgende at få fratrukket gælden i stempelgrundlaget, finder vi er en fin administrativ forenkling, så det kan vi støtte.
Det samme ser vi i den anden del af forslaget om stempelfrihed i forbindelse med dokumenter vedrørende eksportfinansiering.
Også den del af de foreslåede ændringer kan vi i SF tiltræde.
Bent Hindrup Andersen (EL), 1997-11-28:
For det første var det ikke det, som ministeren sagde for et kort øjeblik siden.
Da sagde ministeren, at han ikke ville arbejde for det.
For det andet er der aldrig kommet noget officielt svar til udvalget i forhold til beretningen på, hvordan det ligger med denne sag.
Første gang der virkelig er kommet et officielt udsagn, er her fra ministeren, som siger, at det vil han ikke.
Den sag vil jeg gerne have lejlighed til at undersøge.
Margrete Auken (SF), 1997-11-28:
Nej, det kan jeg ikke.
Bent Hindrup Andersen (EL), 1997-11-28:
Jeg anerkender fuldt ud den tidligere kulturministers håndtering af denne sag, og at den tidligere minister har sagt, at den har været vanskelig, og det ene med det andet.
Det, som jeg spørger ministeren om, er, om han, uden at der har været en omgørelse af denne beretning, eller uden at der har været taget en anden beslutning, der siger det modsatte, siger, at det vil han ikke.
Det var det, som ministeren sagde før, og det er det, som jeg anfægter.
Søren Hansen (S), 1997-11-28:
Det var som bekendt overordentlig vanskeligt at få denne beretning skruet sammen.
Den blev gjort så rund i sine formuleringer, som den blev, for at kunne samle et flertal.
Da det var sket, viste det sig, at de vurderinger, som de enkelte medlemmer havde lagt i beretningen, var så forskellige, at det ikke var muligt at skabe et forslag, som kunne samle i forhold til det, der på det tidspunkt stod som formålet, så det er altså ikke dårlig vilje fra regeringen, men nærmest en umulighed.
Bent Hindrup Andersen (EL), 1997-11-28:
Når man decideret nægter at arbejde efter en beretning fra Kulturudvalget, må måden da være, at man overbeviser de forskellige politikere om at omgøre denne beretning.
Det vil jeg gerne høre ministerens svar på.
Er det her et udsagn om, at ministeren ikke ønsker at arbejde i henhold til den beretning, der blev vedtaget i Kulturudvalget for to år siden?
Ole Donner (DF), 1997-11-28:
Det her foreliggende lovforslag kan ikke få støtte fra Dansk Folkeparti.
Vi mener, det er en helt forkert vej at gå.
Vi mener ikke, at man skal have flere folk på finansloven, og vi mener, at de hverken skal have 132.000 eller 133.000 kr. eller endnu mere.
Det er den helt forkerte vej at gå.
Vi mener, at de, der er kunstnere, som maler nogle billeder, som folk kan lide at se på, også kan sælge dem.
Kan de ikke lære at male sådan, må de først lære at tapetsere og så male i deres fritid.
Så vil jeg i øvrigt opfordre de dér store kunstnere til at gemme deres første arbejde, som heller ikke duede til noget, for de bliver jo meget værd, hvis de engang bliver kunstnere.
Så bliver der talt om, at sikkerhedsnettet under kunstnere er meget stormasket.
Jeg skulle hilse og sige, at der overhovedet ikke er noget sikkerhedsnet, hverken stormasket eller småmasket, under de små erhvervsdrivende.
De arbejder uden sikkerhedsnet, og dér står gribbene i forgrunden fra Told og Skat og ser på, om de overlever, når de falder ned, så de i hvert fald kan bidrage lidt til samfundet.
I øvrigt er jeg meget glad for den debat, der har været om det her forslag, fordi ordførerne fra både Venstre og De Konservative har sagt, at man kunne nedlægge det, og det vil vi gerne være med til.
Så kan jeg jo ikke lade være med at se på meningsmålingerne og kan dér se, at der kunne risikere at blive et flertal bestående af V, K og O, så der er rigtig noget at se frem til.
Der kommer da i øvrigt et valg inden så længe.
Vi ved i hvert fald, hvornår det *k skal komme.