Lars Løkke Rasmussen (V), 2003-05-26:
Det er jo ævlebævleagtigt at stille sig op og sige, at regeringen ikke skulle være indstillet på, at der skal være en debat om den regionalpolitiske redegørelse her i Folketinget.
Regeringen blander sig ikke i Folketingets traditioner.
Det kan vi også se, når vi sammenligner os med andre lande,
f.eks. de nordiske lande
Danmark er sådan set
karakteriseret ved at være et land i udtalt balance i en international sammenligning, men det betyder naturligvis ikke, at der ikke også er udfordringer.
Det er der helt bestemt.
Det er en tendens, som i sagens natur først og fremmest går ud over og påvirker de udkantsområder, som er nævnt i regeringens regionalpolitiske redegørelse og gentaget i den af SF rejste forespørgsel: Bornholm, Lolland-Falster, Sydthy og visse dele af Jylland.
Bare for god ordens skyld vil jeg gerne starte med at slå fast, at der bør være et frit valg for den enkelte borger med hensyn til at beslutte sig for, hvilken bopæl man vil have.
Det er legalt at flytte til storbyen, hvad enten det er permanent, eller det sker for en periode, som det f.eks. typisk er tilfældet, når folk tager en uddannelse.
Det er vigtigt lige at få slået det fast. Jeg tror også, det er vigtigt at slå fast, at vi hverken bør eller kan regulere eller fremtvinge en bestemt erhvervslokalisering. Også her er der fri ret til at nedsætte sig, hvor man vil, så det er med andre ord rammerne for erhvervsudvikling og rammerne for bosætning, vi må sigte mod at forbedre med fokus på yderkantsområderne.
Derfor er det af flere grunde heller ikke regeringens politik at støtte f.eks. enkelte brancher eller enkelte virksomheder.
For det første er det svært at forudsige, hvilke brancher der vil være mest fremtid i at støtte, og for det andet vil en sådan støtte forvride markedet og dermed på længere sigt have uheldige konsekvenser for den økonomiske udvikling i regionerne og landet som helhed.
Den helt friske rapport, som Det Økonomiske Råd offentliggjorde sidste torsdag,
bakker regeringens politik på dette felt op.
Rapporten fremhæver således, at det ikke er hensigtsmæssigt at fremme enkelte brancher eller erhvervsstrukturer eller støtte skrantende brancher, samt at erhvervspolitikken bør være rettet mod rammevilkårene for erhvervslivet. Regeringens regionalpolitiske indsats for rammebetingelserne for erhvervsudvikling og bosætning gælder i første omgang de generelle rammer som uddannelse, forskning, infrastruktur, offentlig service, den generelle samfundsøkonomi m.v. Her yder regeringen en løbende, målrettet indsats, som er et vigtigt fundament for udviklingen i alle regioner.
Regeringen vil gennem den generelle indsats bl.a. give regionerne bedre rammebetingelser for lokal foretagsomhed i både den offentlige og i den private sektor.
Regler og administrative procedurer skal forenkles, og der skal tilskyndes til innovativ adfærd hos borgere, virksomheder og offentlige institutioner.
Grundlæggende vil vi altså give regionerne et nyt spillerum for det lokale initiativ, så de selv kan skabe vækst og udvikling. Den generelle indsats alene er selvfølgelig ikke nok til at rette op på udviklingen i de regioner, hvor udviklingen har været svagest i de seneste år, herunder de udkantsområder, som er nævnt i forespørgslen.
Hvis de er det og skaber forudsætningen for noget levedygtigt, skaber de også forudsætningen for udvikling.
Derfor tror regeringen altså heller ikke på, at udvikling er noget, man skaber blot ved at møde frem med en pose penge eller for den sags skyld ved at placere en institution.
De tiltag, som sættes i gang, skal kunne være grobund for en videre udvikling og medvirke til at forbedre regionernes konkurrenceevne.
Det kræver, at den indsats, som sættes i værk, er målrettet i forhold til de helt særegne forhold, som gør sig gældende i de enkelte områder.
Regeringen har sat fokus på en række udsatte områder i regeringens nye regionalpolitiske udspil, »Den Regionale Vækststrategi«.
Det drejer sig om en række udkantsområder
med en erhvervsindkomst pr. indbygger, der ligger væsentligt under landsgennemsnittet, nemlig mere end 10 pct.
Det drejer sig desuden om en række områder langs den jyske vestkyst, som vi må forvente bliver hårdt ramt af nedskæringer i fiskekvoterne.
Indsatsen over for de udsatte områder sættes ind over for både erhvervsudvikling og bosætning.
Et af initiativerne over for erhvervsudviklingen er erhvervssamarbejder, hvor regeringen indgår i et samarbejde med de enkelte udvalgte områder om udvikling af en erhvervsudviklingsstrategi, et initiativ, der netop skal sikre, at regionen selv er aktiv i udviklingen af en specifik strategi, så der kan sættes ind over for barrierer, så man kan spille med på potentialer for den enkelte regions udvikling.
Regeringen afsætter 60 mio. kr. til at følge op på strategierne, og en række konkrete vækstsamarbejder er allerede på bordet.
Fra statens side deltager de relevante ministerier, idet Økonomi- og Erhvervsministeriet vil være den gennemgående statslige partner i samarbejderne.
Mit eget ministerium har f.eks. et samarbejde i gang med Samsø, Læsø og Ærø, mens Fødevareministeriet vil spille en væsentlig rolle i den særlige indsats for de fiskeriafhængige områder, som i særlig grad er påvirket af nedgangen af fiskeriet.
De redskaber, som forventes anvendt i indsatsen over for de fiskeriafhængige områder, vil være støtteordningen til fremme af tilpasning og udvikling af landdistrikter, artikel 33-ordningen, og relevante støtteordninger under FIUF-programmet.
Ud over erhvervsudvikling sættes som sagt også ind over for bosætning.
Vi ser jo en udvikling, hvor mobiliteten i samfundet er stigende, og hvor et af de værktøjer, der kan være til at sikre en fortsat dynamisk udvikling i udkantsområderne, netop er, at mennesker bosætter sig i de områder, mens de arbejder et andet sted.
I den forbindelse vil jeg gerne nævne regeringens initiativ målrettet mod at forbedre befordringsvilkårene for mennesker, der er bosat eller vælger at bosætte sig i de særlig vanskeligt stillede kommuner.
Den nuværende ordning er jo en ordning, hvor der er et knæk på fradraget, sådan at man, hvis man transporterer sig mere end 100 km om dagen, oplever en halvering af befordringsfradraget.
Det er det knæk, som regeringen lægger op til at fjerne i et halvt hundrede udvalgte kommuner.
Det vil f.eks. betyde, at en person, der bosætter sig i Skagen, men arbejder i Aalborg Kommune, vil opleve en årlig skattebesparelse på 5.600 kr.
, for en person, der bor i Nykøbing Falster og arbejder i København, er der tale om en skattebesparelse på ca. 8.400 kr. om året.
Så her er der altså tale om et målrettet initiativ, som må have et forventeligt stort gennemslag, og som flytter noget i forhold til den enkelte borgers valg af bopæl og arbejdssted.
Jeg synes også, det er vigtigt at fremhæve den kommunale service som en forudsætning for bosætning.
Det er jo i det lys, man skal se første fase af udligningsreformen, som indeholder en økonomisk håndsrækning for de vanskeligt stillede kommuner, indtil en mere vidtgående reform kan træde i kraft, efter at Strukturkommissionens arbejde er færdiggjort.
Første fase af udligningsreformen blev jo vedtaget af
Folketinget her i fredags
Det er et reformtiltag, der betyder, at der nu kommer et udligningstillæg, som træder delvis i stedet for det nuværende særtilskud til vanskeligt stillede kommuner, som skaber budgetsikkerhed, og som i kombination med den frie pulje, der står tilbage, betyder, at de vanskeligt stillede kommuner, typisk jo kommunerne i udkantsområderne, står væsentlig bedre stillet, end de har gjort på noget tidspunkt tidligere.
Som sagt skabes udvikling ikke blot ved at placere et par statslige arbejdspladser i en region, men det er kun rimeligt, at der er en vis regional balance i de statslige arbejdspladser.
Til forskel fra den tidligere regering har denne regering derfor en målsætning om, at nye statslige institutioner som udgangspunkt skal placeres uden for hovedstadsområdet, og ikke mindst er det jo altså en målsætning, som vi også lever op til.
To nye statslige styrelser, Sikkerhedsstyrelsen og Styrelsen for Social Service, placeres således uden for hovedstadsregionen.
Sikkerhedsstyrelsen placeres med sine 75 arbejdspladser i Esbjerg.
Styrelsen for Social Service vil ligge i Odense, hvor et eksisterende institut udbygges med 5-10 arbejdspladser, som udflyttes fra hovedstadsområdet.
Jeg kunne som en yderligere illustration af den opmærksomhed, regeringen har på at tænke regionalpolitikken ind i lokaliseringen af statslige aktiviteter, pege på den tilpasning af det civile beredskabs skole- og uddannelsesaktiviteter, som for tiden finder sted, og som har den målsætning, at aktiviteter i Snekkersten afvikles til fordel for en oprustning af aktiviteter i Tinglev og Herning.
Det er forskellen mellem snak og handling.
Denne regering er et udtryk for, at der handles.
Det gælder også i forbindelse med at tage et særligt hensyn til de udsatte områder, når staten skal effektivisere.
Ønsket om at føre en offensiv regionalpolitik må jo ikke betyde, at vi afstår fra at drive en effektiv offentlig sektor, så når der skal omstruktureres, når der skal effektiviseres - jeg nævnte et eksempel her på beredskabsområdet, vi kunne også nævne Told og Skat - er det afgørende vigtigt, at vi har et regionalt perspektiv i det, vi gør. Det har regeringen efterlevet i praksis, og det kan i høj grad tilskrives den mekanisme, som regeringen har oprettet med et særligt embedsmandsudvalg for overvågning af effektiviseringer i den regionale statslige forvaltning, et udvalg, der blev nedsat sidste sommer.
På samme måde har regeringens indførelse af systematisk regional konsekvensvurdering af alle tiltag, som kan have væsentlige regionale konsekvenser, haft virkninger på ministeriernes adfærd.
Her har regeringen taget et væsentligt skridt videre end den tidligere regering.
Ved at regionale konsekvensvurderinger indgår i beslutningsgrundlaget sikres, at de faglige og økonomiske hensyn kan afvejes med de regionale hensyn.
Men også allerede når ministerierne i forbindelse med forberedelse af lovforslag m.v. gennemfører en sådan vurdering, kan uhensigtsmæssige regionale konsekvenser opdages og søges afbødet.
Således fremgår det også af redegørelsen, at de vurderede lovgivningsmæssige og administrative tiltag gennemført i 2002 overvejende havde positive regionale konsekvenser.
Jeg mener, det kan tilskrives, at denne regering har gjort det til et systematisk vurderingskriterium i alt, hvad vi gør og ikke gør, at vi har det regionalpolitiske aspekt med.
Når det er sagt, er der naturligvis også grund til at kigge videre fremad, blive endnu klogere på, hvor indsatsmulighederne er i fremtiden, hvis vi skal efterleve visionen om et Danmark i balance, et Danmark, hvor der skabes udviklingsmuligheder i alle regioner.
Indenrigs- og Sundhedsministeriet er derfor ved at undersøge, hvad der forklarer regionernes konkurrenceevne, det vil sige den enkelte regions evne til at fastholde og tiltrække befolkning og økonomisk aktivitet.
I første omgang er vi ved at lave et modelprojekt, hvor der fokuseres på Lolland-Falster.
Analysen forventes at kunne pege på, hvilke faktorer der har afgørende betydning for regionernes konkurrenceevne - det kunne f.eks. være uddannelse, den kommunale service, naturskønne områder, etableringsomkostninger, erhvervsrådgivning osv., men vi ved det ærlig talt ikke - og hvilke af disse faktorer der så kan påvirkes enten via staten, via regionale tiltag eller via lokale tiltag, således at vi får et bedre værktøj til at kunne indgå i de politiske diskussioner, der jo til enhver tid må finde sted såvel i Folketinget som andre steder, om, hvordan offentlige ressourcer skal prioriteres.
Vi vil også undersøge regionernes udvikling i et internationalt perspektiv.
Hvad er spillerummet, hvordan sammenligner vi os med udlandet med hensyn til den regionale udvikling, og hvilke udenlandske erfaringer kan vi bruge her i Danmark?
Jeg mener således sammenfattende og afslutningsvis, at regeringen har taget flere nye vigtige skridt til, at vi nu kan få rettet op på udviklingen i de udsatte områder her i landet.
Men det er naturligvis en udvikling, som vi fortsat skal følge og fortsat være agtpågivende over for.
Jeg mener dog også, det er vigtigt at huske på, at det er enkeltområder, der oplever problemer, mens den regionale udvikling generelt set er inde i en ganske god gænge og en god balance.
Det handler om at give en håndsrækning til disse enkeltområder, så de kan følge med de øvrige regioners udvikling.
Det håber jeg at vi nu kan få en god debat om.
Forhandling