Bodil Kornbek (KD), 2004-05-06:
Jeg er glad for, at vi nu har mulighed for at tage den her debat i dag om regeringens energipolitik på baggrund af den energipolitiske redegørelse.
Det er jo vigtigt, at vi også får tid til at tage de overordnede diskussioner på energiområdet.
Man kan vist roligt sige, at de første år af regeringens levetid har været præget af massive nedskæringer på miljøområdet og på vedvarende energi.
Forskningsmidlerne til vedvarende energi blev skåret kraftigt ned, og det samme er de midler blevet, der var afsat til udvikling af vedvarende energi.
Men efter 2½ års massivt arbejde fra oppositionen er det heldigvis lykkedes at få flere forskningsmidler til vedvarende energi, og vi har også fået nogle aftaler om udvikling af vindenergien, bl.a. opførelsen af to havvindmølleparker og indførelse af en ny skrotningsordning for gamle og uheldigt placerede vindmøller, dvs. aftalen fra den 29. marts.
Jeg skal da ikke afvise, at regeringen er blevet lidt klogere, når det drejer sig om vedvarende energi.
Det ville i hvert fald være positivt.
Det fremgår f.eks. af den energipolitiske redegørelse, side 2, at energisystemet er præget af store investeringsbehov med lange tidshorisonter.
Udvikling af ny teknologi eller nye energiressourcer kræver ofte mange års forsknings- og udviklingsarbejde.
Ja, og det kræver også ifølge ministeren, at der er behov for at tænke langsigtet.
Det er nogle formuleringer, som Kristendemokraterne er meget enige i, og det er også en del af begrundelsen for, at staten skal give tilskud til vedvarende energi.
Udvikling af vedvarende energi kræver en langsigtet horisont, hvor man må forudse mange års forsknings- og udviklingsarbejde, før resultaterne kommer.
På side 4 i redegørelsen nævner ministeren, at vedvarende energi skal udvikles, så den produceres til en fornuftig pris, når olie- og gasreserverne bliver mere knappe.
Men problemet er jo netop, at det er vanskeligt i dag at vurdere, i hvilket omfang vedvarende energi kan produceres til en fornuftig pris, når energien ikke er fuldt udviklet.
Så synes jeg også, det ville være rimeligt at sige, at vedvarende energi jo har nogle fordele med hensyn til, at den ikke udleder kuldioxid, og disse forhold bør indregnes i prisen, når vedvarende energi skal sammenlignes med konventionel energi.
Vi synes også hos Kristendemokraterne, at regeringen skal vise større mod, når det gælder udvikling af vedvarende energi-kilder, som ikke fuldt ud er klar til at stå på egne ben, og det gælder f.eks. bølgekraft og solvarme. Jeg har naturligvis noteret mig, at solvarmen er kommet med som en af de energikilder, der kan få tilskud fra de øgede midler, der bevilges som en del af aftalen af 29. marts.
Jeg mener rent faktisk også, det er første gang, at regeringen gør noget for at udvikle solvarmen.
Men nu må vi se, hvor stor praktisk betydning det vil få, når tilskudsmidlerne skal udmøntes.
Jeg synes også, det er fint, at der er udarbejdet i hvert fald foreløbige strategier for forskning og udvikling inden for biomasse til kraft-varme, brændselsceller, solceller og vindkraft, og jeg ser også meget gerne, at man udarbejder tilsvarende strategier for solvarmen, der jo som nævnt er en energikilde, der også gives tilskud til.
Så lige lidt om klimapolitikken.
Det er jo klart, at Danmark som et af de industrilande, der udleder enormt meget kuldioxid, selvfølgelig må gøre en indsats for at nedbringe udledningen her.
Så når det gælder Danmarks køb af CO2-kvoter uden for EU-landene, er vi altså særdeles kritiske.
Vi kan naturligvis godt tilslutte os det synspunkt, at CO2-kvoter kan være et effektivt middel til at nedbringe Danmarks CO2-udledning, hvis det altså fører til, at danske virksomheder tilskyndes til at nedbringe deres udledning
herhjemme
Til allersidst vil jeg lige nævne lidt om energibesparelser.
Her er der virkelig et område, hvor man bør sætte ind, og hvor der også kan gøres meget mere.
I redegørelsen peges der på, at det er vigtigt, at indsatsen ikke går ud over danske virksomheders konkurrenceevne, og derfor vil regeringen arbejde for, at man i EU-regi får vedtaget nogle fælles virkemidler for at fremme energibesparelser.
Det kan vi selvfølgelig tilslutte os, det er supergodt, men når man nogle gange skal have nogen med på noget, er det altså også vigtigt, at man tør gå foran og selv tage nogle initiativer.
Vi mener hos Kristendemokraterne, at der vedrørende energibesparelser er et meget stort uudnyttet potentiale, når vi taler om bygninger, så vi ønsker, at regeringen strammer betydeligt op på bygningsreglementet.
I den forbindelse kan vi da nævne, at der burde være pligt til installering af solvarme ved nybyggeri osv. Jeg må bare konstatere, at vi står over for nogle enorme udfordringer - bare når vi ser på hele Koyotoaftalen, er der de 21 pct., der skal nås - men jeg kan da håbe på, at aftalen fra 29. marts er begyndelsen til, at der virkelig kan foregå en positiv udvikling.