runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jacob Buksti (S), 2003-05-09:
Der er åbenbart ingen grænser for de demagogiske højdepunkter, men hr. Peter Christensen tager altså prisen.
Når hr. Peter Christensen står heroppe og siger, at Socialdemokratiet vil bruge råderummet til øgede offentlige udgifter, ved hr. Peter Christensen jo godt, at det ikke passer.
Hr. Peter Christensen kan bare gå hjem og læse »Danmark 2010«, som alle taler om, men som jeg ikke rigtig tror at ret mange egentlig har læst, og se, hvordan råderummet egentlig er defineret.
Der er de og de elementer i det, der er også nævnt mulige skattelettelser, og Socialdemokratiet har jo også arbejdet med skattelettelser.
Vi kommer selv med forslag om det.
Men det helt afgørende er, at Socialdemokratiets politik ikke er, at vi starter med at bruge det hele.
Det er jo det, der er hele pointen, og det er derfor, regeringen bringer sig i en situation, hvor den er sårbar.
Det skriver man jo også selv i de svar, vi har fået, og i udmeldingerne til EU-Kommissionen om opfyldelsen af det danske konvergensprogram skriver man sågar direkte, at hvis det er sådan, at det økonomiske råderum ikke realiseres, er der hverken plads til lavere skat på arbejdsindkomst eller større offentligt forbrug pr. bruger inden for en finanspolitisk holdbar ramme.
Man siger også fra Finansministeriet, at hvis det er sådan, at det ikke lykkes, vil det betyde en årlig negativ realvækst i det offentlige forbrug på 0,1 pct. fra 2004 til 2010.
Omsat til menneskepenge er det ca. 2 mia. kr. hvert eneste år i negativ realvækst, og derfor er det ren voodoo.
Som hr. Peter Christensen også sagde i forbindelse med sit ordførerindlæg, er det en ren trossag, om de 10,6 mia. kr. faktisk er 10,6 mia. kr.
Det er ikke et spørgsmål om, hvorvidt vi skal arbejde efter målsætningerne; nej, det afgørende er, at regeringen starter med at bruge dem. Det svarer til, at man sætter sig ind i bilen og skal køre 500 km, men kun har benzin til de 50 km, og tror, at der et eller andet sted på vejen er en åben benzinstation.
Men hvis der nu ikke er det, tror jeg, hr. Peter Christensen vil indrømme, at så går man i stå.
Kristian Jensen (V), 2003-05-09:
Jeg vil gerne sige tak til hr. Jacob Buksti, fordi hr. Jacob Buksti nu har hjulpet med at få afklaret den forvirring, der længe har været i Socialdemokratiet.
Socialdemokratiet er rejst rundt og har sagt, at de tror
på det, de selv siger om, at med den skatteplan, der blev lagt frem, vil der ske nedskæringer i den offentlige sektor i fremtiden
Men nu har hr. Jacob Buksti klogeligt bekræftet det, hr. Nicolai Wammen sagde i går, og som er en helt ny politik for Socialdemokratiet, nemlig at anerkende, at selv når man fraregner de penge, der skal bruges til at modsvare en ændret befolkningssammensætning, vil der være vækst i den offentlige sektor i fremtiden, og der vil være plads til at forbedre standarderne år for år for år.
Jeg synes, det er glædeligt, at det nu er gået op for i hvert fald mindst to medlemmer af den socialdemokratiske folketingsgruppe, og jeg vil udskrive talerne fra både i går og i dag og tage dem med mig rundt, så jeg kan forklare andre socialdemokrater, at de har taget fejl.
Jeg vil bare bede hr. Jacob Buksti bekræfte, at det er sådan, at der er større råderum til serviceforbedringer, end der bruges til at betale for det demografiske træk fra nu af og frem til år 2010; at der bruges 7,6 mia. kr. til serviceløft, men kun 6,4 mia. kr. til at modsvare det demografiske træk.
Peter Christensen (V), 2003-05-09:
En gavebod har det bestemt ikke været, for ønskerne har været store, og de er ikke blevet indfriet alle sammen.
Der er stadig ting på ønskesedlen, som ikke er blevet indfriet, men det ændrer ikke ved, at det er nogle gedigne, gode skattelettelser, der kommer.
Men det, der får mig herop, er, at under mit ordførerindlæg sagde jeg, at forskellen mellem Venstres og Socialdemokratiets skattepolitik er, at hvor Socialdemokratiet vil reservere råderummet til øgede offentlige udgifter, vil vi bruge det til skattelettelser.
Det blev modsagt, der var kun hån tilovers for det budskab.
men alligevel hører jeg hr. Jacob Buksti gennemgå det samme råderum og sige, at det skal gå til det øgede demografiske træk og til velfærdsforbedringer, men ikke til skattelettelser, og så havde jeg jo ret.
Kan jeg ikke få bekræftet, at jeg havde ret: Socialdemokratiet vil ikke bruge penge, der måtte være tilovers, til skattelettelser, de skal bruges til flere offentlige udgifter?
Charlotte Dyremose (KF), 2003-05-09:
Jeg vil godt starte med at sige hr. Jacob Buksti tak for, at vi nu har fået slået helt fast, at Socialdemokratiet tror på de forudsætninger, der ligger i 2010-planen, og som er de forudsætninger, regeringens skattepolitik baserer sig på.
Dermed har vi også fået slået fast, at der er en vækst i det danske samfund hvert år, og så diskuterer vi i hvert fald ud fra de samme forudsætninger.
Men er det ikke sådan, at selv om vi tager en lille del af denne vækst og lader dem, der har skabt væksten, beholde nogle flere af de penge, de er med til at skabe til samfundet, er der stadig plads til vækst i det offentlige, også til trods for udviklingen i befolkningssammensætningen?
Og er det ikke også sådan, at vi f.eks. har præsteret at skabe en vækst på 6 pct. på det sociale område i kommuner og amter?
Hvorfor er hr. Jacob Buksti så bekymret for at lade nogle mennesker beholde en lidt større del af det, de selv har været med til at skabe for samfundet?
Jeg har altså svært ved at forstå det.
Jacob Buksti (S), 2003-05-09:
Jeg synes, jeg vil starte med at gentage statsministerens udtalelser i spørgetiden den 29. maj 2002, hvor statsministeren sagde, og jeg citerer: »... det er ikke sådan, at man beslutter, om der er et økonomisk råderum til stede.
Det skal virkelig være til stede, og for at gentage, hvad jeg tidligere har sagt: Regeringen giver ikke ufinansierede skattelettelser.
Socialdemokratiet har sådan set aldrig nogen sinde anfægtet retningslinjerne i »Danmark 2010«, men forskellen er, at regeringen starter med at bruge det hele.
De 10,6 mia. kr. må jo være regnet ret nøjagtigt ud, men i SR-planen var definitionen af råderummet, at det skulle være til dækning af det demografiske træk, eventuelle kvalitetsforbedringer i velfærd og udefra kommende påvirkninger, f.eks. EU-harmonisering af registreringsafgifter og afgifter på sprit og smøger osv. Forskellen er, at her starter regeringen med at bruge det.
Det er dét, det hele handler om, og derfor bringer regeringen sig i den situation, at det er helt afgørende for, hvordan planen virker, om man er i stand til at realisere hele dens forudsætning.
Det er det eneste, vi sætter spørgsmålstegn ved, det er dét, det handler om, men det er ikke det samme, som at vi er uenige i forudsætningerne.
Det afgørende er, om de kan realiseres.
Jeg er fuldstændig enig med den konservative ordfører i, at vi skal have vækst. Men det kommer der kun, hvis folk arbejder, og det er også derfor, Socialdemokratiet har fremsat et forslag, som giver en mere massiv lettelse for folk i arbejde.
Så kan man diskutere, hvordan og hvorledes man synes, det skal finansieres, men Finansministeriet har vist meget klart - og det er vi meget glade for - at der er en klar og mere massiv lettelse for folk i arbejde i Socialdemokratiets forslag end i regeringens, også for disse gode arbejdere, som jeg kan forstå ligger hr. Kristian Jensen meget på sinde.
Jeg er fuldstændig enig med den socialdemokratiske finanspolitiske ordfører i, at der sker en vækst; det ved jeg godt.
Men hvis man ser på de beregninger, de tal og de oplysninger, vi har fået fra Finansministeriet under forløbet, fremgår det også, at 0,4 pct. vil gå til demografiske ændringer, og derfor er pointen, at der forudsættes kompenserende indgreb for at sikre, at der ikke kun er 0,1 pct. til den vækst, som Venstre og De Konservative så gerne vil henholde sig til.
Peter Christensen (V), 2003-05-09:
Man kunne høre en irritation over, at skattestoppet er populært, og man kunne næsten mærke irritationen over, at de kommende skattelettelser også kunne gå hen og blive populære, men jeg vil gerne spørge hr. Jacob Buksti: Hvorfor vil Socialdemokratiet ikke være med til at give den typiske LO-familie op til 1.000 kr. mere hver eneste måned, når skattelettelserne er fuldt indfaset?
Er det, fordi man er uenig i, at der skal være en stimulering af væksten, altså at det bedre skal kunne betale sig at arbejde?
Eller er det, fordi man er på vej væk fra hele 2010-målsætningen?
Hvis det er den socialdemokratiske holdning, kan jeg godt forstå, at man ikke mener, vi kan leve op til den, men så kunne jeg også godt tænke mig at få svar på: Hvad er det så for en økonomisk politik, Socialdemokratiet vil føre fremover?
Kristian Jensen (V), 2003-05-09:
Man kunne tydeligt høre, at rønnebærrene er sure, og at Socialdemokratiet er frustreret over, at denne regering leverer gode skattelettelser til arbejdere og gode skattelettelser til lavindkomstgrupper, uden at de finansieres ved at hæve skatter og afgifter, sådan som den tidligere regering gjorde.
Det var meget tydeligt at høre
hr. Jacob Bukstis frustration.
Men i slutningen af indlægget var der nogle ord om minimalstat og beskæringer af velfærden.
Jeg vil bare høre, om den socialdemokratiske skatteordfører er uenig med den socialdemokratiske finansordfører, der anerkendte under forespørgselsdebatterne i går, at med den plan, der ligger for finansieringen af skattelettelserne, vil der komme vækst i de offentlige udgifter, også når man fraregner de demografiske forskydninger i årene fremover.
Er den socialdemokratiske skatteordfører uenig med den socialdemokratiske finansordfører i, at der vil være plads til vækst i de offentlige udgifter i de kommende år?
Charlotte Dyremose (KF), 2003-05-09:
Hr. Jacob Buksti kom ind på, at undtagen lommeuld er der ikke noget, der kommer af ingenting, og det er jo også tilfældet for væksten.
Væksten i det danske samfund kommer kun, hvis der er nogle, der arbejder; det håber jeg vi kan blive enige om.
Men er det ikke rigtigt, at der er vækst i det danske samfund?
Jeg prøver stadig at finde ud af, og det håber jeg hr. Jacob Buksti kan svare på, om Socialdemokratiet stadig har tiltro til rammerne i 2010-planen, som Socialdemokratiet selv lavede, for det fremgår jo af den, at der vil være vækst.
Jeg vil bede hr. Jacob Buksti bekræfte, for at der ikke skal være nogen tvivl, at det er sådan, at der er vækst i det danske samfund hvert eneste år, og at der skabes mere og mere år efter år, fordi vi bliver mere effektive og mere produktive.
Det er den vækst, som de, der bidrager til den, nu også får del i.
De, der knokler på arbejdsmarkedet hver dag, får en lille del af den.
De får ikke hele den vækst, de selv skaber, men væksten skabes ikke af ingenting, væksten skabes af lysten til at arbejde, og det er den vækst, som de mennesker, der arbejder, nu får en større del af.
Peter Christensen (V), 2003-05-09:
Det er en historisk dag.
Det er ægte, reelle skattelettelser for 9,6 mia. kr., der vil blive vedtaget, og de er fuldt finansierede, men vi skal alligevel høre, at vi beskærer de offentlige udgifter.
Der er tale om vækst.
Men nu diskuterer vi altså, hvad der vil ske inden for den tidsramme, og frem til 2010 vil der være en vækst hvert eneste år.
Vi har gang på gang måttet høre det samme skræmmebillede fra Socialdemokraterne, men jeg kan nøgternt konstatere, at i 2002 er der blevet ansat 6.600 flere inden for det offentlige.
Men alligevel har vi skullet høre, at det var en nedskæring.
For mig er det en gåde.
Hr. Ole Stavad konstaterer selvtilfreds, at der er forskel på Venstre og Socialdemokratiet.
Jeg vil lige så tilfreds konstatere, at det har hr. Ole Stavad ret i, og når vi efter førstebehandlingen af dette forslag når frem til at skulle behandle det socialdemokratiske forslag, vil den forskel blive aldeles synlig.
Vi vil se forskellen mellem ægte skattelettelser - altså at man giver lettelser på flere områder uden at tage pengene andre steder, lade andre skatter og afgifter stige eller indføre nye afgifter - og et oplæg, hvor man blander 100 mia. kr. i én stor tønde, så ingen kan gennemskue, hvad det egentlig er, de selv skal betale.
Kørselsfradraget bliver udhulet, og udgifterne til privatboliger stiger.
Økonomien smuldrer, utrygheden skal genskabes i de grupper.
Jeg er sikker på, at der ikke vil være én dansker, der er i tvivl om, hvad der er forskellen mellem Venstres skattepolitik og Socialdemokratiets skattepolitik.
Ole Stavad (S), 2003-05-09:
Jeg kan ikke forstå, hvorfor det går hr. Peter Christensen så meget på, at jeg spørger for at få klarhed over, hvornår det er reelle skattelettelser, men jeg vil godt takke for, at der faktisk kom et svar til allersidst.
Hr. Peter Christensen siger, at hvis det er sådan, at vi finansierer ved at beskære udgifterne i kommunerne og amterne, altså tager penge fra sygehusene, fra vore ældre og fra vores folkeskole, lægger større brugerbetaling på børnepasning og forhøjer billetpriserne i den kollektive trafik - hvis man samler de penge og giver dem ud som skattelettelser, er de reelle.
Så kunne jeg høre på det ophidsede svar fra hr. Peter
Christensen, at hvis det er sådan, at man henter pengene hos olieselskaber, multinationale selskaber og andre med høje indkomster, som betaler mindre skat, end det har været tilsigtet, og bruger dem til skattelettelser, er det ikke reelle skattelettelser. Jeg siger rigtig mange tak til hr. Peter Christensen, fordi vi nu har en mere klar definition af, hvad Venstre mener er reelt.
Jeg vil bare sige, at vi har en anden opfattelse i Socialdemokratiet.
Peter Christensen (V), 2003-05-09:
Jeg kan ånde lettet op, for der er udsigt til, at det er de ægte, reelle skattelettelser, der bliver vedtaget, og ikke det socialdemokratiske forslag.
Derfor er der ikke nogen grund
til den bekymring, man nærmest kunne spore i min tale før
, det medgiver jeg. Den principielle forskel på de to forslag: Lad mig starte et andet sted.
Nu skal der ikke længere en snabel ned
i undergrunden og hente noget op, som ligger dernede, nu er det alle de multinationale selskaber, man kan rende ud og snuppe pengene fra.
Uden at vi skal have en lang diskussion om transfer pricing, har det altid været mig en gåde, når vi diskuterer det spørgsmål, hvorfor den tidligere regering ikke hentede pengene, hvis det er så enkelt.
Jeg kan medgive, og det har jeg sagt før fra denne talerstol, at hvis der på nogen måde kan gøres en ekstra indsats her, er vi i Venstre meget interesserede i at være med til at sikre, at alle betaler den skat, de skal betale.
Men når de emner drages ind i debatten, er det jo kun for at sløre det faktum, at i det socialdemokratiske skatteudspil gemmer der sig andet end kold olie og fjerne selskaber, men mennesker af kød og blod, som også skal plukkes.
Vi kender det jo alt for godt.
Vi kender det alt for godt, det er et slør, og derfor er der en principiel forskel - det var det, jeg skulle svare på.
Der er den principielle forskel, at vi giver folk skattelettelser, uden at andre skal betale.
Vi flytter ikke penge fra den ene lomme til den anden; nej, vi tager et beløb, som man enten kan øge de offentlige udgifter med eller give som skattelettelser, og vi har valgt det sidste.
Vi har valgt at give pengene tilbage til borgerne, så de kan få en højere grad af frihed til, hvad de vil bruge pengene til.
Der er en klar principiel forskel.
Ole Stavad (S), 2003-05-09:
Jeg er ked af, at jeg i den grad ophidser hr. Peter Christensen med mit helt principielle spørgsmål, som bunder i, at jeg ikke kan forstå, hvorfor der efter Venstres opfattelse er den forskel, at hvis man tager pengene fra de fattige og bruger dem til skattelettelser, er det reelle skattelettelser, men hvis man tager dem fra de rige og bruger dem til skattelettelser, er de ikke reelle. Skulle vi ikke lige prøve at holde os på banen?
Jeg ved godt, at hr. Peter Christensen gerne vil snakke om noget andet, men lad os nu prøve alligevel
Vi tager et helt enkelt eksempel: Hvis det er sådan, at man henter 1 mia. kr., fordi kommunerne tvinges til at forhøje taksterne for børnepasning, og bruger dem til skattelettelser, er det ifølge Venstres udsagn reelle skattelettelser. Hvis man derimod laver en ekstra ligningsindsats, fordi de multinationale selskaber ikke betaler skat i dag, som vi jo har set nogle gebrækkelige eksempler på, men de fremover kommer til at betale skat på lige fod med vi andre, og man får 1 mia. kr. ind og bruger dem til skattelettelser, er de ikke reelle efter Venstres opfattelse.
Kan vi ikke få et svar fra hr. Peter Christensen?
Hvorfor er der den principielle forskel?
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2003-05-09:
Det synes jeg var en fantastisk henstilling fra formandens side.
Jeg kan konstatere, at hr. Peter Christensen ikke ønsker at bekræfte, at den her skattereform betyder, at kassedamen får 1.500 kr., og direktøren får 5.145 kr., altså at direktøren får tre gange så meget.
Hr. Peter Christensen siger heroppefra, at der jo ikke er lagt skjul på, at lettelserne er målrettet folk på arbejdsmarkdet.
Så vil jeg gerne spørge igen om pensionisterne.
Der er blevet sagt så mange gange heroppefra: Det skal kunne betale sig at arbejde.
Men er det ikke rigtigt, at en pensionist ikke er i en situation, hvor vedkommende kan gå på arbejdsmarkedet og dermed få en højere indtjening end i dag?
Det vil altså sige, at det gab, man ønsker at skabe mellem den arbejdsløse og den på arbejdsmarkedet, kommer til at ramme pensionisten ualmindelig hårdt, fordi forskellen på pensionistens indkomst og den indkomst, der i øvrigt er i samfundet, bliver større med det her forslag.
Sandy Brinck (S), 2003-05-09:
Jeg bliver en lille bitte smule fascineret over Venstre, der står åbent og ærligt og siger, at det her er et spørgsmål om at målrette og lave forskel på folk, skabe forskelle.
Det er jo ærlig snak.
Det er jo det fuldstændig modsatte af, hvad Socialdemokraterne altid har stået for, så det er jo ærlig snak.
Men vi får ikke noget svar på, hvad pensionisterne skal bruge det her til.
Hvad skal de bruge det til?
Venstres ordfører ved jo udmærket, at i vores skatteforslag ligger der en forøgelse af pensionstillægget, som gør, at 90 pct. af vores pensionister rent faktisk får en forhøjet pension.
Det kan de bruge til noget.
Det er sandheden, er det ikke?
Nicolai Wammen (S), 2003-05-09:
Når man hører hr. Peter Christensen, som mener, at jeg har en statisk opfattelse af økonomi, så minder det mig om mine meget unge dage, da jeg læste »Anders And«, for der var en Fætter Højben, som regnede med, at det hele nok gik - og han var også heldig, så det gik for ham.
Men indtil nu har regeringen haft en Fætter Højben-attitude, men har mere været ramt af Anders And-syndromet, nemlig at det går den forkerte vej.
Man får ikke det, man forventede, men man får et slag i hovedet.
Så sent som inden for den sidste måned er arbejdsløsheden steget med over 3.000 personer, og nu viser tal fra USA, at vi kan forvente, at den kommer til at ramme Danmark med fuld kraft.
Man er da nødt til at forholde sig til, at det vil gøre det meget, meget vanskeligt at skaffe de 85.000 personer i arbejde, som er en forudsætning for, at regeringens regnestykke bare til dels kan hænge sammen.
Hvis det ikke lykkes, så er man ude i kæmpe problemer.
Peter Christensen (V), 2003-05-09:
Enhedslisten har den fantastiske virkelighedsopfattelse, som går på, at hvis man giver noget til nogle, så er der andre, der har mistet noget, altså at pensionisten bliver fattigere ved, at de, der er på arbejdsmarkedet, får mere.
Jeg har tit prøvet på at forstå synspunktet, men det er og bliver mig umuligt.
Jeg tror, at uanset hvor længe jeg diskuterede med fru Pernille Rosenkrantz-Theil, så er det en verdensopfattelse, som må og vil fortsætte med at tilhøre de få, heldigvis.
Fru Sandy Brinck synes, det er utrolig ærligt, at jeg indrømmer, at vi målretter skattelettelser til alle de mennesker, der er på arbejdsmarkedet, høj som lav.
Ja, men det er i hvert fald det vi gør.
Og jeg kan godt forstå, at der sådan lidt er en undren over, hvordan det egentlig kan være, når man har været vant til at målrette skattestigninger, for - det indrømmer jeg - Socialdemokratiet har været eminent til at målrette afgifter og nye skatter til at ramme helt specifikke og nogle gange både store og små målgrupper.
Vi målretter skattelettelser.
Jeg indrømmer det gerne igen.
Og så ender vi med at få den her finanspolitiske diskussion oveni, som også kørte i går, hvor hr. Nicolai Wammen som efterhånden den eneste i det her land bliver ved med at bede om, at vi får nogle økonomiske opstramninger.
Jeg indrømmer blankt, at det jo er en udfordring.
Jeg tror på, at vi kan leve op til den udfordring.
Der er en udfordring i f.eks. at få indvandrere til at have den samme erhvervsfrekvens, som danskere har, men jeg tror, vi kan nå langt, hvis vi vil gøre en indsats. Jeg kunne nævne en lang række andre områder,
som vil være med til at ...
Sandy Brinck (S), 2003-05-09:
Venstre regner med, at man kan hive penge ud af den varme luft, og så går det nok, og så kan de ikke forstå, når Enhedslistens ordfører, fru Pernille Rosenkrantz-Theil, og jeg siger, at når nogle skal have, så er der ligesom andre, der skal betale for det.
Nu spørger jeg for tredje gang: Er det ikke korrekt, at pensionisten får nul kroner, mens pensionisten får lov til at betale plus 13 pct. for sin busbillet?
Det er kun Venstre og måske De Konservative, men i hvert fald Venstre, der tror på, at man kan hive de her penge og den her finansiering ud af den blå luft.
Kl. 9.50
Selvfølgelig bliver det betalt.
Der er nogle, der skal betale det, og i det her tilfælde har jeg bare peget på en helt målrettet konsekvens, nemlig at pensionisterne ingenting får.
Til gengæld får de lov til at betale lidt mere for f.eks. deres busbillet.
Charlotte Dyremose (KF), 2003-05-09:
Nu var hr. Jacob Buksti meget optaget af det retoriske hos hr. Peter Christensen, og derfor fik han ikke svaret helt på mit spørgsmål.
Jeg kan egentlig godt forstå den bekymring, der er for, om vi nu også kan overholde målsætningerne, for det lykkedes jo ikke rigtig for den tidligere regering.
Men kan hr. Jacob Buksti ikke bekræfte, at det er lykkedes for den nuværende regering at overholde målsætningerne, og at der derfor måske ikke er så stor grund til bekymring, og at vi samtidig med at overholde målsætningerne rent faktisk har sikret, at der bliver gjort en øget indsats på f.eks. det sociale område, hvor der er en vækst på 6 pct. i år? Det er altså et forholdsvis stort tal.
Det lykkedes at give nogle af de penge, der skabes i vækst, tilbage til dem, der skaber væksten, altså dem, der arbejder.
Så der er faktisk ikke så stor grund til bekymring, da regeringen har bevist, at den kan overholde sine økonomiske målsætninger.
Nicolai Wammen (S), 2003-05-09:
Hr. Peter Christensen siger, at han håber, at det er en udfordring, at man vil arbejde i retning af at skaffe 85.000 flere i arbejde.
Vi er alle sammen enige om, at det håber vi, og at det vil vi arbejde for.
Problemet for hr. Peter Christensen er, at han har brugt de penge, der kunne komme ud af, at 85.000 kom i arbejde, før han aner, om de gør det, i en situation, hvor regeringen i den tid, den har siddet, har oplevet, at beskæftigelsen ikke er steget, men at den er faldet, og at arbejdsløsheden stiger.
Arbejdsløshedskøerne bliver længere og længere, og alligevel bruger Venstre frejdigt løs af nogle penge
, som man ikke aner om man har.
Det er simpelt hen dybt useriøst, og det er dybt betænkeligt.
Så vil jeg bare sige, at det såmænd ikke kun er Arbejderbevægelsens Erhvervsråd, der er bekymret, for også tidligere overvismand Claus Vastrup er i dag i Politiken ude at sige, at der er grund til bekymring.
Der er grund til, at vi tænker over, hvordan vi kan tage fat på de ting, som regeringen indtil nu overhovedet ikke har villet tage fat på.