Morten Helveg Petersen (RV), 2004-12-09:
Jeg skal forsøge at holde mig til det, der er emnet her i dag, nemlig ændringsforslagene.
Som bekendt er hovedparten af ændringsforslagene fremkommet ved de aftaler, som regeringen har indgået med Dansk Folkeparti, der jo igen i år har været grundlaget for de store aftaler.
Vi har det indtryk, at andre partier allernådigst får lov til at medvirke, når det måtte passe i regeringens kram.
På den led er regeringen blevet parlamentarisk doven.
Vi oplever det, som om man ikke gider gå de ekstra skridt, der skal til, for at opnå brede løsninger.
Det er, som om regeringen tænker, hvorfor den dog også skulle det, når man til enhver tid kan trække et tvivlsomt forlig i automaten hos Dansk Folkeparti.
Af samme grund vil der være en stor del af ændringsforslagene, som vi vil stemme lodret imod, f.eks. ældrecheck, nedsættelse af jordskatter, afkast af feriekonto, bevillinger til kirkeministeren m.m.
Der er andre af ændringsforslagene, vi stemmer ja til, selvfølgelig de ændringsforslag, vi selv har været med til at frembringe i kraft af aftalerne om satspuljen og på forskningsområdet og kulturområdet.
Så vil der være ændringsforslag, vi stemmer imod, fordi de er for dyre, og der er ændringsforslag, som vi undlader at stemme til, fordi der er tale om finansieringsforslag, som vi forbeholder og prioriterer til vores eget skatteudspil.
Så det er en blandet landhandel, og sådan plejer det vist også at være.
Med finansloven udvider regeringen og Dansk Folkeparti modtagerkredsen af ældre checken.
Man må sige, at teknikken for ældrechecken i år er forbedret, men vi finder principielt, at de økonomisk bedst stillede ældre også burde være med til at finansiere forbedringer for de svagest stillede pensionister.
Vi må altså vænne os til, at de ældre ikke er én stor grå masse, men at der findes masser af ressourcestærke ældre, som sagtens kan bidrage til de økonomisk svagt stillede.
Derfor stemmer vi imod ældrechecken ud fra en begrundelse om, at finansieringen burde være mere solidarisk.
Regeringen og Dansk Folkeparti vil nedsætte jordskatterne som følge af EU's landbrugsreform.
Vi faldt over et citat på Venstres hjemmeside om EU's landbrugspolitik, som var interessant i den her sammenhæng: EU's reform af den fælles landbrugspolitik begrænser den mest skadelige støtte og omlægger en del af den øvrige støtte til indsats for bedre miljø, dyrevelfærd og fødevaresikkerhed.
Så kommer det så til konkret handling, og man spørger sig selv, hvad der sker her på hjemmefronten.
Jo, skatten for landbruget sænkes.
Udadtil taler man om liberalisering og væk med landbrugsstøtte, og hjemadtil, herhjemme, giver man støttekroner.
Så ved du virkelig, at det bliver til noget.
Finanslovaftalen med Dansk Folkeparti indebærer også, at der afsættes 4,2 mio. kr. til Kirkeministeriet – til udvikling af ledelsesstrukturen, som det nu så smukt hedder.
Kirkeministeren er reelt sat under administration, har bevilget midler uden hjemmel og i øvrigt ageret i strid med al god embedsførelse.
Jo, man taler om konsekvens i skåltalerne og hælder flere penge i en mildest talt tvivlsom embedsførelse, simpelt hen fordi det er vigtigt for regeringens støtteparti at holde liv i kirkeministeren.
Jeg er nødt til at sige, at i stort set enhver anden parlamentarisk situation havde der vel været konsekvenser af den adfærd.
Regeringen tager midler fra Feriefonden og lægger ind i statskassen.
Det mener vi fortsat i Det Radikale Venstre, derfor stemmer vi imod.
Regeringen forsøger at få det til at se ud, som om det er regeringen, der indfører en pasningsgaranti på børneområdet, men i 2005 er der afsat 5 mio. kr., og det svarer nogenlunde til driftsudgiften til 50 vuggestuepladser, det svarer til, hvad der gælder i en enkelt middelstor vuggestue.
Københavns Kommune har alene over de seneste 3 år brugt næsten 1 mia. kr. på pasningsgaranti.
Regeringen tilfører 5 mio. kr. og nærmest praler af, at nu indfører man en pasningsgaranti.
Det synes vi ikke er reelt.
Samtidig undlader man at regulere børnechecken fuldt ud, så igen i år spares der 180 mio. kr. ved ikke at regulere børnechecken med lønninger, men kun med inflationen.
Jeg tror, det var skatteministeren, der kaldte denne her manøvre for et prioriteret løft.
Det Radikale Venstre var med til at indgå aftaler på forskningsområdet og på kulturområdet.
Vi ville gerne være gået videre på begge områder, men regeringen var reelt ikke interesseret.
Statsministeren taler om nødvendigheden af flere midler til forskning.
Vi er helt enige.
Vi hverken kan eller skal konkurrere på lav løn.
Men problemet er, at regeringen ikke tager konsekvensen af argumenterne.
Det havde da været visionært.
I stedet bruger man penge på en selskabsskattelettelse, som ingen har efterspurgt, og som statsministeren ikke nævnte med et eneste ord i sin vækkelsestale på Venstres landsmøde.
Det Radikale Venstre mener principielt, at engangsindtægter bør bruges på at nedbringe gælden, derfor er vi kritiske over for konstruktionen med hensyn til Forskningsfonden.
Tilbage står, at i kroner og øre er bevillingerne til forskning konstante, mens de målt som andel af BNP har været faldende i denne regerings levetid.
På kulturområdet fik vi sikret yderligere midler til henholdsvis design og musik.
Det er begge områder, som Det Radikale Venstre er glade for at kunne styrke, om end vi også her gerne var gået et skridt videre.
Vi stiller derfor ændringsforslag om midler til Kunstrådet, til kulturskoler, børnekonsulenter, arbejdslegater for yngre kunstnere samt iværksættelse af en teaterreform.
Interessant nok brød regeringen sit eget skattestop.
Jeg citerer fra aftalen: Indtægterne fra tillægsafgiften på omkring 50 mio. kr. årligt øremærkes til en række konkrete sundhedsfremmende projekter, herunder alkoholkampagner imod unges brug af alkohol samt en styrket behandlingsindsats mod alkoholmisbrug.
Det kan jo være fornuftigt nok, men det strider klokkeklart mod de hidtidige definitioner af regeringens eget skattestop.
Derfor kom der også efterfølgende en perlerække af forskellige forklaringer og begrundelser.
Tilbage står, at skattestoppet er brudt på et lille felt, javist, men ikke desto mindre brudt principielt.
Vi vil fremtidssikre vores samfund og skabe et udadvendt og åbent Danmark.
Derfor stiller vi en stribe ændringsforslag til finansloven.
Vi finder, at det er tom og hul snak, når statsministeren taler om behovet for at gøre noget ekstra for Afrika, samtidig med at bevillingerne til ulandsbistanden falder målt i andel af bruttonationalindkomsten.
Derfor afsætter vi 1 mia. kr. for at indlede en gradvis genopbygning af ulandsbistanden.
Regeringen har tidligere begået forligsbrud ved at slagte den såkaldte Mifresta-ramme.
Det Radikale Venstre foreslår, at der etableres en ny ramme til at finansiere globale initiativer vedrørende sundhed, miljø, fred og stabilitet samt demokratifremme.
Derfor afsætter vi 500 mio. kr. til, hvad vi kalder den globale ramme.
Det Radikale Venstre ønsker at styrke grundforskningen.
Vi ønsker også at styrke grundskolen.
Vi ønsker at sætte midler af til efteruddannelse af lærere, en lavere brugerbetaling på folkeoplysning og voksenuddannelse.
Vi forstår simpelt hen ikke, hvordan statsministeren kan tale om behov for mere uddannelse og mere forskning, uden at man tager konsekvensen i konkret handling.
På miljøområdet forsøgte man at sælge finanslovforslaget på, at der skulle tilgå miljøet ekstra 50 mio. kr. om året i de kommende år, uden dog samtidig at gøre opmærksom på, at der skæres i bevillingerne med den anden hånd.
Derfor er regeringens miljøprofil også udvisket og nærmest afløst af, at man bygger sommerhuse på naturskønne arealer.
Der er brug for en anden kurs på miljøområdet.
Vi foreslår konkret, at der etableres en investeringspulje til oprettelse af naturparker.
Vi ønsker at styrke miljøindsatsen gennem risikovurdering af farlige kemikalier, bedre vandkvalitet og vandforsyning, forbedring af naturplejen og mere skovrejsning.
Det forsøgte vi også at foreslå regeringen, men forgæves.
Der er behov for at styrke trafiksikkerheden og for at mindske støjbelastningen.
På retsområdet sætter vi ekstra ressourcer af til at nedbringe sagsbehandlingstiden ved domstolene.
For at mindske den negative sociale arv ønsker vi et forebyggelsesprogram for gravide i risikogrupper.
Dermed forbedres mulighederne for, at disse børn kan få en bedre start på livet.
Vi vil styrke indsatsen mod tvangsægteskaber ved at afsætte midler til udsendelse af personale til danske repræsentationer i udlandet.
Vi afsætter en pulje på 5 mio. kr. til initiativer for at fremme ligestilling og til at bekæmpe diskrimination, og vi vil afskaffe starthjælpen.
Det Radikale Venstre fremlagde igen i år et ansvarligt finanslovudspil.
Finansministeriet regnede på det og fandt frem til, at der var en udgiftsvækst på 0,6 pct.
Det svarer til regeringens eget forslag.
Alligevel ville regeringen ikke tale med os.
Regeringen valgte også denne gang side til fordel for blokpolitikken og til skade for det brede samarbejde.
Der er brug for en ny kurs.