runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Birthe Skaarup (DF), 1998-11-18:
Fra Dansk Folkepartis side vil vi godt høre, om sundhedsministeren mener, at Sundhedsstyrelsen har handlet rigtigt, når man ikke vil betale for, at danske kræftpatienter kan få en optimal behandling i udlandet.
Sundhedsstyrelsen giver den begrundelse, at omtalte behandling er en eksperimentel behandling, til trods for at behandlingen i konkrete tilfælde har fundet sted over en 7-årig periode, og at ca. 95 pct. af patienterne er blevet helbredt.
Vi mener ikke, det er særlig flatterende for det offentlige sygehusvæsen, når patienter skal tage til udlandet for at få en behandling for en livstruende sygdom eller selv må foranstalte en privat indsamling til køb af tidssvarende udstyr til behandling af forskellige sygdomme, fordi man i Danmark ikke har anskaffet sig det nødvendige udstyr fra det offentliges side.
Det vil vi godt høre sundhedsministeren give et svar på.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1998-11-18:
»Vil ministeren forklare, hvorfor sagen om betaling med dankort på internet endnu ikke er ordnet fra ministerens side, og hvor lang tid forventer ministeren, der vil gå, før sagen er bragt i orden?« Begrundelse Trods ministerens forsikringer om en ordning i løbet af sommeren 1997 om, hvem der skal betale for at drive et dankortsystem på internettet, er der endnu ikke sket noget, hvilket berettiget har givet anledning til kritik fra Dansk Handel og Service og Pengeinstitutternes Betalings Systemer.
Svend Auken (S), 1998-11-18:
i at læse forslaget og dets bemærkninger.
Det ene er det forhold, som især hr. Hans-Pavia Rosing beskæftigede sig med, nemlig at vi har fået en nyordning af forvaltningen af råstofferne på Grønland, sådan at den forvaltning i fremtiden vil foregå i Nuuk og ikke i København, men med bevarelse af fællesrådet.
Dér synes vi, at det er en logisk konsekvens af den overdragelse af ansvaret på dette område, at man så også afvikler denne del af Nunaoils aktiviteter og lægger dem op til et grønlandsk ejet selskab.
Det andet forhold er naturligvis ønsket om at finde nogle mineraler på Grønland, der kommercielt kan udnyttes, så man kan give det grønlandske samfund et selvstændigt indtægtsgrundlag.
Det er det vigtigste.
Det er det vigtigste for det grønlandske samfund i de kommende år at skaffe sig nogle egne indtægter.
Det er en fælles dansk-grønlandsk interesse at gøre alt, hvad man kan, for at nå det mål.
Og det er i det lys, at man skal se forslaget.
Vi tror, vi får en mere effektiv indsats på det her område, hvis man gør som foreslået i forslaget, men hr. Kim Behnke har jo desværre ret.
Jeg er ked af at sige det, men han har desværre ret, når han siger, at der har været mange flotte forventninger undervejs, der er blevet skuffet.
Når jeg siger til Folketinget, at jeg tror, at det er ved at vende - jeg tror faktisk, vi nærmer os en situation, hvor der findes projekter - så bør man tage en sådan meddelelse fra min side med et stort korn salt, men jeg tror det faktisk.
Og jeg er helt overbevist om, at de, som finder saltkornet frem, håber, jeg har ret, nemlig at det må lykkes for os at finde disse aktiviteter.
Og jeg vil meget, meget gerne uddybe, hvordan det er sket, i det særlige udvalg, som jeg går ud fra at Folketinget vil nedsætte til behandling af denne sag.
Det gælder spørgsmålet om aktiekapital - man kan jo godt have en aktiekapital med et pålydende, som er større end de indre værdier i selskabet,
bare sagt en passant - det gælder spørgsmålet om DONG, og det gælder spørgsmålet om EU-retten.
Alle de supplerende spørgsmål, man måtte have, vil vi meget gerne besvare.
Til hr. Frank Dahlgaard vil jeg sige, at vi meget gerne vil give de oplysninger om kommercialiteten, som det hedder, altså de kommercielle muligheder i det guldfund, han henviste til.
Det vil vi også meget gerne give under udvalgsarbejdet.
Der er både hos grønlandske og danske eksperter på det område
entusiasme med hensyn til at finde et gennembrud og gøre noget, og jeg tager Folketingets meget positive tilslutning her i dag som udtryk for, at denne entusiasme også er bredt forankret i det danske Folketing.
Tove Videbæk (KRF), 1998-11-18:
De dele af mineralvirksomheden, som Grønlands hjemmestyre ønsker videreført, overføres til et hjemmestyreejet selskab, mens Nunaoil afvikler den resterende del af mineralaktiviteterne.
Lovforslaget giver endvidere hjemmel til, at Grønlands hjemmestyre og staten hver for sig kan overdrage deres aktieposter i Nunaoil til et selskab, der direkte eller indirekte ejes fuldt ud af hjemmestyret eller staten.
Staten, forstår vi, har konkret til hensigt at overføre sin aktiebeholdning i Nunaoil til Dansk Olie- og Naturgas, hvilket ifølge bemærkningerne til lovforslaget ventes at føre til en betydelig styrkelse af det faglige grundlag i Nunaoil.
Og i forbindelse med flytning af mineralvirksomheden fra Nunaoil skal der foretages en kapitalnedsættelse i selskabet og efterfølgende kapitaludlodning til ejer.
Vi forstår, som det nævnes, at kapitaludlodningen medfører en indtægt for staten og Grønlands hjemmestyre på omkring 7 mio. kr. til hver
, og overdragelse af statens aktiepost i Nunaoil til DONG indebærer en salgsindtægt for staten.
Lovforslaget har været forelagt Grønlands hjemmestyre, som anbefaler lovforslaget, og ændringer, der svarer til indholdet i dette lovforslag, er enstemmigt vedtaget af Grønlands Landsting i oktober 1998, og vi kan også støtte dette lovforslag.
Kim Behnke (FP), 1998-11-18:
Det gode spørgsmål i den her sag er jo, hvornår der bliver fundet nogle mineraler i Grønland, eller rettere sagt hvornår man finder nogle, som det er muligt at udnytte kommercielt.
Jeg kan huske en efterårsdebat her i Folketingssalen, da et canadisk firma netop havde offentliggjort, at der i Østgrønland var fundet guldreserver for anslået 20 mia. kr.
I de dage var det grønlandske finansudvalg på besøg i Danmark og besøgte bl.a. det danske finansudvalg, og der var jo ikke grænser for, hvor høje hattene var på de grønlandske parlamentarikere ved udsigten til disse mange milliarder, der ville vælte ind.
Sådan gik det jo ikke, eller sådan er det i hvert fald ikke gået indtil videre.
Derfor har vi også støttet de koncessioner, der er givet til en række selskaber, som i øjeblikket leder efter olie ud for Grønlands kyst.
Vi er også enige i betragtningerne om, at man skal værne om miljøet, for vi har jo set i Alaska, hvor galt det kan gå, hvis man pludselig har forurening.
Så er der spørgsmålet om Nunaoil.
Vores opfattelse har egentlig gennem årene været, at man roligt kunne privatisere den virksomhed, lade de private aktører overtage og stå for disse aktiviteter.
I Danmark har vi jo kun haft fornøjelse
af, at det er et rent privat selskab, der står for udvindingen af olie i den danske del af Nordsøen. Derfor kunne man jo sagtens have solgt de her aktier til et privat selskab, som var interesseret i at gå ind og bakke op og sørge for at intensivere efterforskningen efter mineraler.
Men det næstbedste skal man jo nogle gange lade sig nøje med, og ved en overdragelse eller salg af aktierne til Dansk Olie- og Naturgas, ja, så har vi muligheden for på et senere tidspunkt at privatisere DONG-koncernen, hvornår det så kommer på dagsordenen.
Men min, jeg havde nær sagt erfaring fra grønlandske politikere og grønlandske folk er jo, at man er overordentlig interesseret i at få de her ting speedet op, al den stund det kan give en ny og god indtægtskilde for det grønlandske samfund.
Som sikkert så mange andre også gør, krydser vi fingre for, at det her kan være et skridt i retning af at få fundet
nogle mineraler, som kan udvindes kommercielt og være til glæde for det grønlandske folk.
Dorit Myltoft (RV), 1998-11-18:
Da partiets ordfører i denne sag, fru Elisabeth Arnold, ikke kan være til stede, skal jeg ganske kort meddele, at Det Radikale Venstre støtter det her lovforslag.
Yvonne Herløv Andersen (CD), 1998-11-18:
Det er jo en naturlig konsekvens af den fortsatte udvikling af hjemmestyret i Grønland, at aktiviteterne omkring mineralefterforskningen og eventuel produktion overføres til Grønlands hjemmestyre.
Derfor kan Centrum-Demokraterne på den baggrund i al væsentlighed støtte det fremsatte forslag.
Der er et enkelt punkt omkring de økonomiske konsekvenser i forslaget, som vi fra CD's side ønsker nærmere belyst i udvalget.
Det fremgår, at de økonomiske problemer løses igennem en kapitaludlodning og dermed nedsættelse af kapitalgrundlaget i Nunaoil.
Der sker udlodning af såvel kapital som selskabets tilladelser, optionsaftaler m.m.
Der sker herefter en overdragelse af statens andel vederlagsfrit til det grønlandske hjemmestyre.
Der savnes i forslagets kommentarer en begrundelse for denne overdragelse, når der i øvrigt er sat værdi på rettighederne.
Af lovforslagets bemærkninger fremgår det, at der ikke er miljømæssige konsekvenser af dette lovforslag, idet disse forhold jo er reguleret i råstofloven, ligesom det her også er fastslået, at staten skal have en andel af indtjeningen fra såvel mineral- som kulbrintevirksomheden.
Men det er, synes vi, imidlertid væsentligt at fastslå, at den grønlandske natur er overordentlig sårbar over for mulig forurening fra industriel udvinding af såvel mineraler som kulbrinter.
Det er derfor vigtigt, at de fastsatte forskrifter på udvindingsvirksomhed følges, uanset hvilket ejerforhold der er til de implicerede virksomheder.
Men som sagt, CD støtter det fremsatte lovforslag om den ændrede ejer- og selskabsstruktur til varetagelse af udvindingsopgaverne i Grønland.
Ole Donner (DF), 1998-11-18:
Her har vi et grønlandsk lovforslag, som jo plejer at gå så hurtigt, at talerne er ved at falde over hinanden for at sige ja til forslaget.
Jeg plejer selv at være en af dem.
Jeg vil også godt starte med at sige, at Dansk Folkeparti er positivt over for lovforslaget som sådan, men når man går dybere ned i bemærkningerne, synes vi i Dansk Folkeparti, at der rejser sig en del spørgsmål, som ikke umiddelbart fremgår af lovteksten. Derfor vil vi i hvert fald i udvalget undtagelsesvis stille en del spørgsmål til de ting, men måske miljø- og energiministeren kunne svare på noget af det sådan lige her og nu.
Aktiekapitalen skal nedsættes til 10 mio. kr., men den reelle værdi af selskabet tilstræbes at være omkring 16-20 mio. kr. Hvad er årsagen så til, at man går så langt ned?
Jeg kunne også godt tænke mig at spørge, hvordan man er kommet frem til den pris, som DONG skal give for aktierne?
Og så vil vi også meget gerne se høringssvarene.
at sige til forslaget
Jeg går ud fra, at ministeren oversender høringssvarene til udvalget.
Med hensyn til vurderingen af konsekvenserne af lovforslaget synes vi måske nok, at det ser lidt mærkeligt ud, at der på positivsiden står en merindtægt for staten på 7 mio. kr. i 1999, og så kommer det næste punkt: eventuelle merindtægter for staten på længere sigt.
I bemærkningerne står der jo, at der formentlig ikke kommer nogen.
Så var det måske smartere at have skrevet det eller i hvert fald ikke nævne det som noget positivt, hvis man oprigtigt mener, at der ikke kommer noget.
Så vil vi også godt have ministerens garanti for, at der ikke er nogen forhold omkring EU-retten, ligesom vi gerne vil vide, hvad har man undersøgt i den forbindelse.
Som sagt vil vi rejse nogle spørgsmål i udvalget, men vi er positivt indstillet over for lovforslaget, og vi regner med at stemme for det ved tredjebehandlingen.
Kristen Touborg (SF), 1998-11-18:
Efter SF's opfattelse er der her tale om et lovforslag, som er hensigtsmæssigt, og som ligger meget i forlængelse af den linje, der er ført mellem den danske regering og det grønlandske hjemmestyre i en række sager.
Så vi er positivt indstillet over for forslaget.
Frank Dahlgaard (KF), 1998-11-18:
Lovforslaget virker også for Det Konservative Folkeparti fornuftigt.
Det er fornuftigt, at man alene gennem Nunaoil koncentrerer sig om aktiviteter i forbindelse med olie og gas, og at Nunaoil derefter i fremtiden kommer til at operere
i Grønland på samme måde, som DOPAS, Dansk Olie- og Gasproduktion A/S, opererer på i Danmark.
Og den anden ting, at staten kan sælge sine aktier til DONG, virker også fornuftigt.
Derved får man ejerekspertise ind i Nunaoil.
Så kunne jeg tænke mig at benytte anledningen til at spørge energiministeren om, hvordan status er på det område, som er undtaget fra det her, fordi man er så langt fremme i efterforskningen.
Det drejer sig altså om mineraler, og det er den guldmine, der ligger 35 km fra Nanortalik og som kaldes Nalunaq-projektet, og hvor man er så langt fremme, at man vurderer, om der kan blive tale om en egentlig guldmine i produktion.
Og jeg kunne tænke mig at spørge, hvordan mulighederne, sandsynlighederne, ser ud i dag for, at det bliver til noget?
Helga Moos (V), 1998-11-18:
Området har ligget i finansloven og får altså nu sin egen lov.
Det er sådan, at i og med at opgaverne ligger som bindeled mellem grundforskningen og en egentlig nyttiggørelse i energisammenhænge, er der nogle interessante perspektiver i og også den bredde i forslaget, at det både handler om effektiv energianvendelse, energibesparelser, effektiv energiproduktion og anvendelse af vedvarende energi.
Alt dette gør, at det er et lovforslag, som vi kan tilslutte os.
Der er kommet nogle høringssvar, og i vores arbejde med at sikre lovkvaliteten går jeg ud fra, at der bliver taget højde for de synspunkter, der er kommet ind.
Vi er bl.a. opmærksomme på, at Rigsrevisionen har afgivet et høringssvar, hvor de mener, at der skal være regler om adgang til besigtigelse uden retskendelse, og jeg vil godt gøre opmærksom på, at det er Venstre absolut imod.
Men det er heller ikke lagt ind i lovforslaget, så alt i alt må vi sige, at vi er positive.
Hans-Pavia Rosing (S), 1998-11-18:
Dette forslag, som efter sædvane er afhandlet mellem den danske regering og Grønlands hjemmestyre, drejer sig om, at staten ønsker at udtræde af den kommercielle del af mineralområdet og ikke det såkaldte kulbrinteområde, altså olieområdet.
Når vi taler om mineraler, så taler vi om det guld, sølv, zink og andre mineraler, der måtte findes i den grønlandske undergrund, eller som vi med sikkerhed ved findes, men vi ved ikke i hvor store mængder.
Dette har en naturlig forbindelse med Grønlands overtagelse af forvaltningen af råstofferne her i sommer den 1. juli.
Staten vil som sagt ud af den kommercielle del af dette område, men staten er stadig væk med i den politiske del.
I forbindelse med hjemmestyrets indførelse lavede man et fællesråd for mineralske råstoffer med en ligelig andel af danske politikere og grønlandske politikere og med en grønlandsk formand, der fungerede indtil denne sommer, hvor forvaltningen overførtes til Grønland.
Staten ønsker i den forbindelse at sælge sine aktier til DONG, Dansk Olie og Naturgas, hvilket uden for enhver tvivl, også for vores vedkommende, vil styrke den faglige ekspertise
på dette område.
Forslaget har været drøftet i det grønlandske Landsting under efterårssamlingen her i Nuuk i september og oktober.
Der har været lidt uenighed om det.
Der har været røster fremme fra oppositionspartiet IA, om det ikke for staten er et spørgsmål om at nyde i stedet for at yde, dvs. at staten trækker sig ud økonomisk, men stadig væk er interesseret i at få den profit, der måtte komme ud af evt. udvinding.
Dette bunder i, at man i forbindelse med råstofordningen har aftalt, at man laver en fifty-fifty deling, at man deler eventuel profit i forbindelse med råstofudviklingen, at man deler overskuddet.
Jeg mener ikke, på baggrund af det forslag vi har her, at dette er tilfældet; denne regel om at dele lige over bliver ikke anfægtet af dette forslag.
Jeg mener, og det mener Socialdemokratiet i øvrigt også, at det er en ganske naturlig konsekvens af overdragelsen af råstofforvaltningen til Grønland, hvorfor vi stemmer for dette forslag.
Karen Rønde (V), 1998-11-18:
»Hvis der på kommende finanslove, som nævnt af ministeren i brevet til Hammel Kommune dateret den 23. september 1998,
afsættes midler til en rådighedspulje, der kan muliggøre en positiv indsats for at sænke trafikkens hastighed gennem byerne, hvor stor er chancen så for, at nogle af disse midler kommer borgerne i Hammel Kommune til gode, og i så fald hvornår regner man med at kunne påbegynde strækningsombygninger i Hammel Kommune - nærmere bestemt i de byer, der er beliggende ved hovedvejen?«
Spm. nr. S 424
Ellen Kristensen (V), 1998-11-18:
Venstre tilslutter sig forslaget om lov om ændring af lov om selskab til varetagelse af aktiviteter vedr. mineralske råstoffer i Grønland m.v
Venstre tilslutter sig derved lovforslag nr. L 76.
Frank Aaen (EL), 1998-11-19:
Hip hurra, hvor det går.
Bare vi kigger lidt bedre efter, så sker der nok ingenting.
Det var sådan set essensen af den socialdemokratiske ordførers tale her.
Man må håbe, det er rigtigt, at det går sådan.
Det, jeg gerne vil spørge om, er: Har man i den socialdemokratiske gruppe overhovedet ikke været inde i den diskussion, som økonom efter økonom har rejst i pressen, om nødvendigheden af ikke bare at overvåge, men også at begrænse?
Eksisterer ordet begrænse overhovedet ikke i den socialdemokratiske diskussion i forhold til valutaspekulation?
Er der overhovedet ikke nogen vilje til at indgå i en debat, om vi skal lave en tobinskat, eller om vi skal genindføre anmeldelsespligt ved valutatransaktioner?
Jacob Buksti (S), 1998-11-19:
Jeg må undskylde, for jeg ved ikke, hvad det er for en tale, hr. Frank Aaen har hørt, men det kan i hvert fald ikke have været min.
Jeg mener ikke, at jeg sagde: Hip hurra, hvor det går derudad, og der er ingen grænser for, hvor godt det er, og vi skal ikke gøre noget som helst.
Tværtimod understregede jeg præcis, at udviklingen har vist, at der er huller i immunforsvaret, at vi skal styrke det internationale samarbejde, at vi netop skal gå ind som også understreget af økonomiministeren og forsøge for den sags skyld også at begrænse de ting, som hr. Frank Aaen siger.
Så vi vil meget gerne bruge ordet begrænsning, men det er ikke sikkert, at vi opfatter det samme ved ordet, som hr. Frank Aaen opfatter.
Tobinskatten kommer vi til at diskutere fuldstændig selvstændigt ved et beslutningsforslag stillet her i salen af SF, så jeg er sikker på, at vi kan få rig lejlighed til at gå langt ind i det.
Vi synes, det grundlæggende er sympatisk, vi tror bare ikke på, at det kan realiseres.
For i modsætning til, hvad hr. Frank Aaen siger, nemlig at han kan sætte tyngdeloven ud af kraft, og at han sådan set er ligeglad med, om der er et lille hul hist og pist, for det sker der ingenting ved, så tror vi faktisk, at der sker meget ved det.
Erik Jacobsen (V), 1998-11-19:
Jeg vil gerne sige tak til ordførerne.
Dette beslutningsforslag fik trods alt en rimelig positiv behandling, og jeg ser frem til det kommende udvalgsarbejde og håber, at vi kan overbevise de negative om, at de skal være positive over for dette beslutningsforslag, som vil virke positivt over for arbejdsmarkedets parter.
Frank Aaen (EL), 1998-11-19:
Jo, men kunne vi så ikke få løftet sløret lidt for, hvordan Socialdemokratiet havde tænkt sig, vi skulle begrænse valutaspekulationerne?
Nu er vi enige om, at det er et godt ord at bruge i den her forbindelse.
Hvordan gør vi det så?
Jeg kan forstå, at det ikke er igennem en tobinskat.
Det er i orden, men hvordan gør vi det så?
Det må vi da kunne forvente at få bare et lille bud på.
Og så til det med at sætte tyngdeloven ud af kraft.
Ja, sådan kan man jo altid beskylde en politisk modstander for at argumentere ud i luften.
Jeg har det altså bare sådan, at jeg flere gange har sagt, at det dér med, at der bare er en lille ø, hvor man ikke vil lave en sådan skat, ikke er det samme som, at man ikke kan gøre det.
For hvis bare vi har de store lande, hvor de store finansielle centre ligger, med, så vil det have en absolut virkning, for det er dér, næsten alle transaktionerne foregår.
Sonja Mikkelsen (S), 1998-11-19:
Det Konservative Folkeparti, Venstre, Dansk Folkeparti og Centrum-Demokraterne har fremsat et beslutningsforslag, der indebærer, at der skal skabes fri adgang til at etablere chaufførvikarbureauer på bus- og godskørselsområdet.
Forslaget svarer til beslutningsforslag nr. B 89, som blev behandlet i sidste samling, og hvor regeringen redegjorde for sin holdning.
Jeg kan oplyse, at der har været ført drøftelser med vognmandsorganisationerne og med SiD om sagen, og det er sket i tilslutning til arbejdet med lovforslaget om ændring af færdselsloven og godskørselsloven, der fremsættes i næste uge.
Og det kan oplyses, at der i det kommende lovforslag vil ske en præcisering af reglerne om anvendelse af chauffører, herunder lån vognmænd imellem, men at der ikke bliver tale om at åbne for vikarbureauer, sådan som det er indeholdt i beslutningsforslaget her.
Jeg kan også oplyse, at det er aftalt med branchen og med SiD, at der etableres et udvalgsarbejde om hele det her spørgsmål.
Det har til formål at få afklaret, om og i givet fald hvordan der vil kunne gives adgang til en videregående anvendelse af vikarchauffører under fuld iagttagelse af hensynet til færdselssikkerheden samt de overenskomstmæssige og arbejdsgivermæssige ansvarsforhold, herunder overholdelse af køre-/hviletidsbestemmelser.
Det er min opfattelse, at det udvalg må have arbejdsro i vurderingen af spørgsmålet og bestræbelserne for at finde frem til mulige løsningsmodeller.
Regeringen kan derfor ikke tilslutte sig beslutningsforslaget, men vil på baggrund af det nævnte udvalgsarbejde tage stilling til, om der er eller kan tilvejebringes et acceptabelt grundlag for at åbne for brug af vikarbureauer inden for vognmandserhvervet.
Thorkild B. Fransgaard (FP), 1998-11-19:
Som det er nu, kan en vognmand låne en chauffør fra en anden vognmand, men skal loven følges, skal der først laves en aftale om det.
Men det hjælper jo ikke, når situationen opstår.
Når situationen opstår for en vognmand, er der altid sket et eller andet - det kan være sygdom og andre ting - og derfor er det noget, der skal klares her og nu.
Derfor ville det være en rigtig god idé med oprettelse af et sådant chaufførvikariatskontor, hvor man kan henvende sig.
Jeg står uforstående over for, at der er nogen, der er imod forslaget.
I en sådan situation vil det være en hjælp for vognmanden, og det vil også være en hjælp for de chauffører, der måske ikke lige har arbejde, hvis det kunne lade sig gøre.
Det vil skaffe arbejde til flere chauffører, og det kan der vel ikke være nogen, der har noget imod. En anden ting, som det også helt sikkert vil hjælpe på, er de meget omtalte køre-/hviletidsbestemmelser, hvor der tales meget om, at de indimellem bliver overskredet.
Jeg skal ikke kunne sige, hvor meget der er om det, men hvis forslaget bliver vedtaget, kan det under alle omstændigheder ikke andet end hjælpe på de forhold, og derfor kan jeg slet ikke se nogen begrundelse for at stemme imod beslutningsforslaget.
Derfor vil jeg også anbefale, at man ikke gør det til et politisk spørgsmål, men stemmer for det.
Angående de praktiske forhold med hensyn til hvem der har ansvaret, få det skrevet ned og andre ting, må vi da finde ud af det.
Karsten Nonbo (V), 1998-11-19:
Det anede mig nok, at fru Anne Baastrup og jeg havde forskellige indgangsvinkler til de dér weekendfængsler.
Fru Anne Baastrup vil bruge dem til at nedsætte straffen for dem, der skulle have en stor straf, så de altså får en mindre straf.
Jeg vil bruge dem til at fremskynde afsoningen af straffen.
Jeg vil spørge fru Anne Baastrup, om hun ikke vil erkende, at der altså findes personer, som ligger uden for pædagogisk rækkevidde.
Efter min mening er de jo sådan set nødt til at være til stede, hvis vi skal begynde at behandle dem, og det kan vi altså ikke, hvis vi får fingeren og de så er langt væk i en stjålet bil.
Frank Aaen (EL), 1998-11-19:
Det er jo et ganske velkendt synspunkt hos hr. Thor Pedersen, at alle elendigheder i denne verden er regeringens skyld, og jeg kan langt hen ad vejen tilslutte mig det synspunkt, men alligevel: Når F.L. Smidth mister 1.100 arbejdspladser, og når slagterivirksomheder i Danmark mister arbejdspladser, og når det i det hele taget kan ses, at det ikke bare er regeringens skyld, men også er den internationale krises skyld, at der mistes arbejdspladser i Danmark, kunne vi så ikke i sådan en ordførertale på 5 minutter have forventet bare en enkelt lille bemærkning om, hvad man synes om den internationale krise, og om man har nogle overvejelser om, hvad man vil gøre for at begrænse dens skadevirkninger?