runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Peter Skaarup (DF), 1998-04-02:
Dansk Folkeparti er grundlæggende tilhængere af det forslag, vi ser her i dag.
Vores grundholdning er, at det er et rigtig godt skridt i den rigtige retning, når det gælder forbedrede forhold for psykiatrien.
Vores hilsen forslaget velkommen går også på, at vi synes, det er fint, at man øger klagegangen, bl.a. via Patientklagenævnet.
Vi synes også, det er udmærket, at man begrænser den tvangsfiksering, som har fundet sted, eller forsøger på det.
En problemstilling her, som vi dog gerne vil påpege, er, at der også tidligere har været en rimelig god lovgivning, hvad dette forhold angår, men at det har været et problem, at lovgivningen ikke er blevet overholdt, og at man ikke i tilstrækkelig grad har haft faste, kvalificerede vagter.
Man skal ligeledes være opmærksom på, at den fastspændelse, der kan ske, kun skal ske som følge af patientens tilstand, men at personalemangel ofte har været en væsentlig og afgørende ting i den forbindelse.
Det kan selvfølgelig ikke accepteres, og det er vigtigt, at amterne sørger for at afsætte tilstrækkelige ressourcer for at få disse ting helt på plads.
En anden kritisk bemærkning, Dansk Folkeparti gerne vil fremkomme med, er, at vi er utrygge ved den forskelsbehandling, vi mener finder sted over for de psykiatriske patienter.
Her tænker jeg på den forskelsbehandling, vi oplever, når det gælder forskellen
mellem de forskellige amters mulighed for at hjælpe psykiatriske patienter
Det er vigtigt, at Folketinget udstikker nogle gode og rigtige retningslinjer.
Vi kommer et skridt hen ad vejen her, men det er vigtigt, at Folketinget udstikker nogle klare retningslinjer, som amterne skal følge, for ellers er det et område, som vi godt kunne forestille os skulle tages fra amterne og overgå til staten på lidt længere sigt.
Vi er også kritisk indstillet - og det er noget, vi vil have uddybet under udvalgsarbejdet - når det gælder mulighederne for yderligere lovhjemmel til at fastsætte regler, bl.a. om udgang til de såkaldte retslige patienter.
Vi vil godt have forklaret nærmere under udvalgsarbejdet, hvordan det rent praktisk skal foregå. Vores grundholdning i Dansk Folkeparti er, at vi synes, det er et fint lovforslag.
Det er et skridt i den rigtige retning, men vi vil altså gerne under udvalgsarbejdet have en række ting uddybet, og så vil vi i sidste ende stemme for forslaget.
Elisabeth Arnold (RV), 1998-04-02:
Det er jo rigtigt, at det er en genfremsættelse af et forslag, der tidligere har været førstebehandlet her i salen; men for mig som ny ordfører er det altså nyt stof, og derfor skal jeg ikke kunne gå meget dybt ind i detaljerne.
Der ligger et stort forarbejde bag forslaget, og jeg er klar over, at det har været længe undervejs.
Jeg vil blot sige, at når man som besøgende på Medicinsk-Historisk Museum for mange år siden har set en rigtig dårekiste - en vidjekurv foret med lærred, som den syge kunne kunne amok i, uden at der var nogen som helst mulighed for anden behandling end at spærre vedkommende inde - må man selvfølgelig sige, at der er sket store, store fremskridt siden dårekisternes tid inden for psykiatrien.
Vi føler, at de fremskridt, der sker med dette lovforslag, er klare og gode, og vi vil selvfølgelig i Retsudvalget gøre, hvad vi kan for at sikre, at forslaget får en hurtig og let gang igennem Folketinget.
Tom Behnke (FP), 1998-04-02:
Der er som nævnt tale om en genfremsættelse af dette forslag om en række nødvendige opstramninger på området, og det er opstramninger, som vi i Fremskridtspartiet er tilfredse med.
Man kunne jo påpege her, at amterne i virkeligheden som den ansvarlige myndighed selv kunne have gjort meget, og at det derfor måske ikke havde været nødvendigt, at vi her i Folketinget skulle præcisere loven.
Men det er nu engang nødvendigt, og derfor skal det også gøres. Der er foregået et meget langt og meget grundigt, godt og konstruktivt udvalgsarbejde i Retsudvalget.
Det arbejde har vi deltaget fuldt ud i, og vi er meget, meget tilfredse med det, man er nået frem til i Retsudvalget.
Sagen er jo, at umiddelbart før der blev udskrevet folketingsvalg, var Retsudvalget lige ved at lægge sidste hånd på en betænkning, hvor der er yderligere præciseringer.
Det er en betænkning, som vi i Fremskridtspartiet er helt tilfredse med, og som vi naturligvis støtter, så vi er i Fremskridtspartiet tilfredse med det arbejde, der har fundet sted.
Vi håber, at lovforslaget meget hurtigt kan blive færdigbehandlet, for vi var jo stort set færdige i Retsudvalget med de præciseringer, vi ønskede.
Omvendt har jeg selvfølgelig også forståelse for, at nye medlemmer og nye partier her i Folketinget kan have behov for og skal have mulighed for at sætte sig dybere ind i, hvad det er, der sker på området; men hvis man får mulighed for at læse de mange, mange, mange bilag, der ligger til forslaget fra sidste samling, tror jeg, man vil få svar på langt de fleste spørgsmål.
Men som sagt støtter vi forslaget.
Vi støtter også den betænkning, man næsten havde fået færdig i sidste samling, og vi håber, vi snart kan blive færdige med at behandle forslaget.
Frank Aaen (EL), 1998-04-02:
Jeg skal beklage, at jeg på grund af andet arbejde ikke kunne nå frem til tiden til behandling af dette lovforslag, og jeg vil derfor ikke trække tiden ud, men henvise til det, vores ordfører sagde ved den oprindelige fremsættelse af dette lovforslag.
Vi er stadig positive over for det og vil indgå aktivt i behandlingen af forslaget i udvalgsarbejdet.
I anledning af noget af det, jeg hørte i debatten mellem SF og ministeren, vil jeg også lige sige, at vi absolut også er med på den linje, der går ud på at få skrevet nogle regler om, hvad god sygehusstandard er, ind i lovforslaget og herunder få præciseret retten til enestuer.
Vi synes, det er meget vigtigt, at vi får skabt et flertal det for i løbet af udvalgsbehandlingen.
Inge Refshauge (DF), 1998-04-02:
I det fremsatte forslag til lov om indfødsrets meddelelse findes helt sikkert personer af fremmed herkomst, som Dansk Folkeparti gerne ser får dansk statsborgerret.
Det er nemlig dem, der har integreret sig i samfundet, viser stor vilje til at forsørge sig selv og deres eventuelle familie og ligeledes overholder landets love.
Men der findes sikkert også i samme forslag personer, som vi i Dansk Folkeparti ikke mener skal have dansk statsborgerret, nemlig personer, der har begået grov kriminalitet som vold, narkohandel, økonomisk kriminalitet og ikke mindst menneskesmugling - noget, som vi i Dansk Folkeparti mener er groft kriminelt.
Man udnytter nemlig andre menneskers eventuelle nødsituation for ussel mammons skyld.
Disse grupper skal efter Dansk Folkepartis mening ikke have statsborgerret, og derfor vil der komme ændringsforslag fra Dansk Folkeparti, når vi har set på de enkelte ansøgere i udvalgsarbejdet.
Derudover kunne vi i Dansk Folkeparti og sikkert også mange i den danske befolkning godt tænke os at få at vide, hvor mange år endnu et flertal i dette høje Ting vil blive ved med at tildele mellem 6.000 og 8.000 personer dansk indfødsret hvert år.
Har man slet ingen betænkeligheder ved at gøre mennesker med kulturelle baggrunde, der i mange tilfælde ligger langt fra den danske, til nye danskere?
Tager man slet ikke højde for de ofte voldelige sammensted, der har fundet sted og fortsat vil finde sted mellem de forskellige grupper af fremmede, som vi giver dansk statsborgerskab?
Burde vi ikke snart stoppe op og spørge, hvor mange endnu der skal være nye danskere?
Vi kan jo udmærket hjælpe mennesker i nød uden at gøre disse til danskere.
Tom Behnke (FP), 1998-04-02:
Der er her tale om en genfremsættelse af et forslag, og jeg synes, at det allerede på nuværende tidspunkt er værd at gøre opmærksom på, at der allerede er fremsat yderligere et forslag med igen ca. 1.000 ansøgere, der ønsker at få dansk statsborgerskab.
Vi finder i Fremskridtspartiet, at det er en noget uholdbar situation.
Når vi kigger på udviklingen i antallet af tildelte dansk statsborgerskaber over årene, kan vi se, at der er tale om en udvikling, hvor tallet bliver større og større.
Det finder vi er uholdbart.
Det er ikke så meget tallet i sig selv, men fordi vi ved, at der blandt nogle af dem, som søger om dansk statsborgerskab, og som også får det, er nogle, som har begået kriminalitet, endda ganske grov kriminalitet.
Men der er stadig væk en stribe af kriminelle tilbage, som får dispensation, som kommer med på forslagene, og som får dansk statsborgerskab.
Det er ikke rimeligt, og derfor vil vi i Fremskridtspartiet som tidligere medvirke til, at der bliver stillet de nødvendige ændringsforslag, således at disse personer kommer ud af forslaget, så vi kan indstille resten til vedtagelse.
Det er klart, at vi i Fremskridtspartiet også denne gang vil lægge vægt på, at de personer, som har en væsentlig gæld til det offentlige, bliver taget ud af forslaget.
Men vi må jo nok efter at have fulgt udvalgsarbejdet meget nøje igennem de sidste par år se i øjnene, at den gruppe, der bliver givet dispensation til, er en meget lille gruppe, og der skal selvfølgelig også være mulighed for, at man kan give dispensation.
Nogle af disse dispensationer er Fremskridtspartiet enige i, og nogle er vi ikke enige i.
Når der f.eks. gives dispensation til udlændinge, som ikke er i stand til at beherske det danske sprog på grund af f.eks. epilepsi eller fysiske skavanker af den ene eller den anden art - det kan være personer, der har været involveret i krigshandlinger, og som måske er blevet såret på en sådan måde, at deres talegaver ikke længere er bevaret - må vi se i øjnene, at hvis det er det eneste, der er tale om, så giver vi gerne en dispensation.
Det skal vi selvfølgelig kunne gøre.
Dispensationer skal kunne gives, men vi ser selvfølgelig nøje på dem.
Vi vil som tidligere naturligvis medvirke til, at der bliver et stillet ændringsforslag.
Vi synes, at det er vigtigt, at når Folketinget behandler så vigtigt et forslag som dette, at vi sikrer os, at de, der er på listen, og de, der får dansk statsborgerskab, også har gjort sig fortjent til det.
Dorte Bennedsen (S), 1998-04-02:
Nu er det jo et nyt Folketing med mange nye medlemmer
, og derfor synes jeg nok, at der kan være grund til lige at erindre om et par ting, ikke mindst, når man hører hr. Tom Behnkes tale her, for hr. Tom Behnke er jo ikke noget nyt medlem, så man kunne tro, at det var den objektive sandhed, han stod heroppe og sagde for et øjeblik siden. Hr. Tom Behnke sagde, at han godt var klar over, at de allergroveste kriminelle ville blive pillet ud, men at der blev givet dispensation til mange, der havde begået mindre kriminalitet.
Dér er jeg nødt til at sige, at det ganske enkelt ikke er sandt.
Vi har et regelsæt om, at hvis man har begået kriminaliet - det er meget gradueret - så får man en karenstid, og jeg erindrer ikke umiddelbart, at vi i de år, jeg har været med i Indfødsretsudvalget, har dispenseret, når det drejer sig om kriminalitet.
Jeg kan i hvert fald sige, at på det møde, vi havde i Indfødsretsudvalget kl. 8.00 i morges, hvor hr. Tom Behnke også var til stede, var det et enigt udvalg, der erkendte, at vi skulle følge reglerne i en konkret sag.
Jeg skal ikke lægge skjul på, at vi i Socialdemokratiet synes, at reglen er urimelig, men vi sagde ja, fordi det er reglen i dag, og derfor skal vi følge den, og derfor blev der ikke givet dispensation.
Det er ganske enkelt ikke sandt, når hr. Tom Behnke siger, at der gives dispensation fra kriminalitet.
Det er rigtigt, at vi gør det på sprog, når det gælder torterede folk osv., men det gøres ikke ved kriminalitet.
At hr. Tom Behnke så ikke er enig i det regelsæt, der ligger, er en ærlig sag, men jeg synes, at fremstillingen skal være korrekt.
Vi følger det regelsæt, der er, og det giver som minimum 3 år, en advarsel efter narkolovgivningen giver 3 år, en bøde giver som sagt 5 år, og så kan der i øvrigt gives op til 15 års karenstid, når folk har begået kriminalitet. Det er i hvert fald vores grundholdning i Socialdemokratiet, at vi skal have et samfund, hvor vi siger, at det, at man engang har begået kriminalitet, ikke skal straffe en for resten af livet.
Hvis man i øvrigt kan holde en karenstid - hvad man nu bliver pålagt at holde sig fri fra yderligere kriminalitet - så skal det slettes.
Derfor synes jeg af hensyn til de nye medlemmer, at man ikke skal foregøgle, at der er optaget mennesker, som ikke opfylder reglerne.
Frank Aaen (EL), 1998-04-02:
Enhedslisten støtter dette lovforslag, selv om vi ikke har nogen særlig tiltro til, at et forbud her har nogen særlig betydning ud over signalværdien, som vi til gengæld også synes er meget fint at få sendt ud.
Det største problem, hvad angår unges misbrug af alkohol, handler jo ikke så meget om butikssalg.
Det er meget værre, hvad der foregår med smarte værtshusejere, der henter elever fra skolen, kører dem i bus med fri fadølsbar, så de er godt i stødet, inden de kommer frem; diskoteksejere, der laver reklamefremstød i folkeskolen, i ungdomsklubber, deler fribilletter ud en masse, giver smarte tilbud om, at man bare kan drikke løs uden at skulle betale mere end entreen.
Der er masser af den slags, som er meget værre i forhold til at lokke unge mennesker ud i druk, og det var sådan set dér, vi synes der skulle sættes ind, få stoppet nogle af de ordninger, få lagt begrænsninger på og få sagt til restauratører, der overskrider 18-års-grænsen, at hvis det er sådan, at der er grove gentagelsestilfælde, så inddrages spiritusbevillingen, og så er det simpelt hen slut med at drive værtshus.
Det må også være sådan, at vi må kigge på markedsføringsreglerne, så alkohol ikke kan sælges camoufleret som farvestrålende drikke i bamseformede plasticflasker.
Det er i det hele taget i det led, vi synes der er brug for den største indsats.
Vi vil selvfølgelig også gerne være med her.
Vi vil selvfølgelig også gerne være med til at diskutere problemet generelt, for ud over smarte værtshusejere, dem, der tjener penge på at lokke andre folk i ulykke, ja, så er det selvfølgelig også et generelt ansvar for voksne i det her samfund, at vores alkoholforbrug er vokset dramatisk de sidste tredive år, og det er selvfølgelig den anden hovedårsag til, at vi også trækker de unge med.
Men lad os så kigge på erfaringerne med forbud, som også har været inddraget her, og kigge lidt på: Hvad sker der i Sverige og Norge?
Det er jo rigtigt, at alkoholproblemet i Danmark for unge mennesker er større end i vores nabolande, men det er jo ikke sikkert, at det er så enkelt at lave sammenligninger.
Det er altså ikke så enkelt lige at lave en sammenligning, hvor vi kigger på ét rusmiddel, hvis det bare betyder, vi skubber forbruget over på et andet rusmiddel.
Det synes jeg også hører med i debatten, når man prøver at lave denne slags sammenligninger.
Men vi støtter forslaget, selv om vi er lidt usikre på, hvor meget det får af effekt, men i hvert fald signalværdien er vi med på at give.
Yvonne Herløv Andersen (CD), 1998-04-02:
I Danmark har vi det, vi kalder for et liberalt forhold til alkohol.
Oversat til almindeligt dansk har vi et afslappet forhold til øl, vin og spiritus.
Det hører med til den danske tradition, at øllerne skifter etiket og styrke alt efter højtiderne, og at der drikkes til familiefester, til sociale sammenkomster, at man sågar har øl med i toget og i parken, og så snart det bliver lidt lunt i vejret også på bænkene rundt omkring.
Det er alt sammen det, vi kalder for dansk tradition.
Men det er også dansk tradition at tage vare på børnene, at forbyde salg af fyrværkeri til børn, at forbyde børn at køre på knallert og forbyde nogle film for børn.
Og derudover er vi meget opmærksomme på, at vores børn ikke kommer galt af sted i andre sammenhænge.
Vi er meget opmærksomme på børnenes sundhedstilstand og på, hvilken kost de får, for det er jo vores børn, det er Danmarks råstof.
Hvorfor er vi så så valne, når det gælder om at beskytte dem imod misbrug af alkohol?
Det er jo ikke sådan, at alle forældre lærer deres børn at omgås alkohol på en fornuftig måde, og det ser jo heller ikke ud til, at problemet optager meget af pædagogernes tid i skolen og i pasningsordningerne.
Det var så til at forstå, hvis alkohol ikke var et problem for det danske samfund, men det er det desværre.
Vi drikker langt mere end vores nabolande, vi lever ikke så længe som borgerne i vores nabolande, og det hænger bl.a. sammen med det høje alkoholforbrug.
Børn helt ned til 12-13 år har et alt for højt alkoholforbrug.
I en undersøgelse fra 1995 af en 9. klasse viste det sig, at 17 pct. af eleverne havde det, der kan betegnes som et storforbrug, dvs. et forbrug, der ligger over 21 genstande i uge 40-terminologien, og med et sådant forbrug er der en fare for, at det bliver til et varigt misbrug.
Når det ikke er lykkedes at gøre noget effektivt ved problemet, kan det være, fordi vi fra lovgivernes side ikke har været tydelige nok i vores oplysningskampagner og henvendelser til befolkningen i øvrigt vedrørende forbrug af alkohol. Måske har vi ikke taget problemet alvorligt nok, og det vil derfor været et tydeligt signal om omsorg for børnene
at vedtage et forbud mod salg af alkohol til børn under 15 år.
Det vil være en hjælp til forældre, til pædagoger og til befolkningen i øvrigt.
Det vil skærpe opmærksomheden over for den enkelte unges forbrug, og sammen med endnu en oplysningskampagne kan det sætte fokus på de unge og på de nye regler, vi indfører.
Af høringssvarene fremgår det, at alle, der i det daglige arbejder med børn og unge, varmt støtter lovforslaget, mens branchen og butikshandelen ikke mener, det er nødvendigt.
Det er for mig ikke særlig overraskende og piller heller ikke ved den signalværdi, et forbud vil have.
Centrum-Demokraterne er positive over for lovforslaget.
Gyda Kongsted (V), 1998-04-02:
Venstre har fortsat stor sympati for selve intentionerne i lovforslaget, fordi vi bl.a. taler om patienter, der er ramt af kræft i mund, hals og svælg og som følge af behov for sondeernæring og andre ernæringspræparater bliver økonomisk belastede.
Venstre er altid villig til at søge nye veje, og vi kan derfor give vores principielle støtte til den nævnte paragraf, idet Venstre, inden endelig tilslutning kan gives, må have mere uddybende og konkrete oplysninger om, hvilke typer forsøg ministeren mere specifikt har i tankerne. De rent ordensmæssige ændringer vedrørende psykologhjælp og fodterapi er Venstre meget positive over for, men igen ønsker vi her en præcisering af indholdet under udvalgsarbejdet.
Henriette Kjær (KF), 1998-04-02:
Da dette er en genfremsættelse af et lovforslag, der næsten lige har været behandlet af det gamle Folketing, vil jeg ikke sige så meget.
Vi kan støtte lovforslaget, men jeg vil dog gøre ministeren opmærksom på risikoen for misbrug.
Det vil nok være en god idé at fastsætte regler for præparaternes karakterer og egenskaber og for den personkreds, der skal modtage tilskud.
Ellers kan vi risikere, at udgifterne løber løbsk, og det er der jo ingen, der kan være interesseret i.
Jørn Jespersen (SF), 1998-04-02:
I SF kan vi støtte lovforslaget.
Vi synes, det er både rigtigt og rimeligt, at alvorligt syge patienter, som har brug for sondeernæring og specielle ernæringspræparater, har mulighed for at få et økonomisk tilskud.
Der er jo tale om store udgifter for den enkelte patient, og det burde være at betragte som en del af den behandling, der kan ydes tilskud til.
Det bliver der nu gjort med forslaget, og det synes vi er rigtigt.
Birthe Skaarup (DF), 1998-04-02:
Det lovforslag, som vi skal behandle her i dag, og som faktisk har været igennem en behandling i januar måned, har vi også her fra Dansk Folkeparti stor sympati for, og det gav vi som sagt også udtryk for i januar måned.
Det er et lovforslag, som vi synes måske skulle have været vedtaget for længst, men vi er glade for, at der nu kommer helt bestemte regler for tilskud til sondemadspræparater, nemlig 60 pct. fra sygesikringen.
Præparaterne skal ordineres af en læge i forbindelse med sygdom eller alvorlig svækkelse.
Den betaling, som man selv skal erlægge, er nøje udregnet, så den dækker den udgift, man
har til almindelig kost.
Til den anden del af lovforslaget, som omhandler fodterapi og psykologhjælp, har vi et par spørgsmål, som vi gerne vil have besvaret enten her i salen eller under udvalgsarbejdet.
Det er med hensyn til psykologhjælp.
Indebærer lovforslaget en udvidet adgang til at komme til psykolog, hvis eller når der er behov herfor?
En ting, som jeg godt vil påpege her i salen, er, at det er utrolig vigtigt, at amter og kommuner afsætter penge hele året rundt til folk, der har behov for psykologhjælp, og ikke kun i årets første ni måneder, så folk må sejle deres egen sø i årets sidste tre måneder, fordi bevillingerne er brugt op.
Men ellers er vi i Dansk Folkeparti positive over for det foreliggende forslag.
Yvonne Herløv Andersen (CD), 1998-04-02:
Vi får vel opklaret under udvalgsarbejdet, hvad fru Henriette Kjær mener, at sondemad kan misbruges til, for det er ikke noget, man får ordineret af en læge, medmindre det er strengt nødvendigt.
Nu bliver der givet et fornuftigt tilskud til deres ernæringspræparat, som det jo hedder,
og det er også meget fornuftigt at fradrage den pris, som man alligevel skulle have givet for almindelig kost, så det alene er merudgiften, vi taler om.
Dette tiltag hilser CD med glæde.
Disse patienter er hidtil blevet skubbet frem og tilbage mellem amtet og kommunen, når det har drejet sig om den økonomiske hjælp, de skulle have.
I høringssvaret fra Muskelsvindfonden er det også tilkendegivet - hvad der jo også ville være lettere, siger apotekerne - at det var ønskeligt med en ordning, hvor patienten kun betaler egenandelen på apoteket og ikke som foreslået hele beløbet for derefter at gå op på kommunen og få det refunderet.
Det er lidt besværligt og ikke nødvendigt.
Så er der ønsket om en hjemmel til ministeren til at godkende en forsøgsordning med nye organisationsformer og behandlingsformer, ændrede tilskud og honoreringssystemer.
Det er vi også meget positivt stemt over for, for der er jo ikke plads til så forfærdelig meget forsøg i sundhedslovgivningen.
Det må meget gerne brede sig også til at omfatte andre områder end de her nævnte, for vi trænger
bestemt til en opblødning i det alt for stive system.
CD kan tilsige en hurtig og positiv udvalgsbehandling.
Morten Helveg Petersen (RV), 1998-04-02:
Også i Det Radikale Venstre kan vi støtte forslaget om at yde tilskud fra sygesikringen til sondemadspræparater.
Vi mener ikke, at patienter med alvorlige mund-, hals- og svælglidelser oven i belastningen ved selve sygdommen også skal belastes unødigt hårdt økonomisk, og derfor bakker vi op om forslaget om at yde 60 pct. tilskud til ernæringspræparater.
Forslagets andet formål, at åbne mulighed for forsøg med ændrede honoreringssystemer og tilskud m.m., kan vi ligeledes støtte, ligesom vi gerne vil være med til at præcisere retten til sygesikringsydelse i forbindelse med psykologhjælp og fodterapi.
Det Radikale Venstre kan støtte forslaget.
Frank Aaen (EL), 1998-04-02:
Enhedslisten er glad for, at borgere, som på grund af sygdom ikke kan spise almindelig mad, nu kan få dækket ekstraudgifterne til kost, og vi er tilfredse med den måde, hvorpå det er skruet sammen: at der er tale om generelt tilskud og ikke om en trangsbestemt ydelse.
Vi er også enige med ministeren i, at der så selvfølgelig stadig væk skal være mulighed for at få yderligere tilskud til egenbetalingen efter almindelige trangsvurderinger, og at den yderligere hjælpemulighed hører hjemme i den sociale lovgivning.
Så i den del af loven er Enhedslisten helt enige.
Det gælder ikke ubetinget forslaget om en generel forsøgsparagraf.
Vi er selvfølgelig ikke imod, at man kan lave forsøg, og der bør nok også laves en paragraf herom, men vi vil gerne under udvalgsarbejdet diskutere, hvordan forsøg godkendes, så det ikke alene er op til ministeren uden grænser at godkende forsøg.
Vi ønsker en runde ind dér, hvor der sker en godkendelse af forsøgene først, og at det ikke kun er en bemyndigelse til ministeren.
Men det vender vi tilbage til.