Lissa Mathiasen (S), 2005-05-11:
Jeg vil godt starte med at takke for debatten.
Jeg kunne forstå på kirkeministerens indledning, at der fra ministerens side var lidt undren over, at vi har fremsat det her forslag, fordi vi tidligere har behandlet lignende forslag.
Jeg vil sige, at det har vi i Socialdemokratiet fundet var en god begrundelse.
Nu har vi haft valg, og det vil sige, at vi sidder med et for en stor dels vedkommende nyvalgt Folketing, og som følge deraf synes vi også, at det var helt naturligt at fremsætte det her lovforslag.
Men jeg vil til gengæld godt sige, at stor er min undren over, at vi fremsætter et lovforslag om ændring af lov om registreret partnerskab, som hører under familie- og forbrugerministeren, for hvad er egentlig begrundelsen for, at det er kirkeministeren, der tager debatten her?
Jeg har sagt det tidligere: Jeg føler egentlig, det er et forsøg på at dreje debatten i en anden retning; at skyde os noget i skoene, som ikke har været vores motiv i forhold til det her forslag.
Lad mig sige det klart og utvetydigt: Vi har ikke noget ønske om at blande os i folkekirkens eller i andre trossamfunds indre anliggender.
Vi kunne ikke drømme om det.
Men vi har til gengæld lige så klar en holdning til, at vi mener, at det er os som lovgivere, der skal træffe beslutninger om, hvorvidt vi ønsker at have et sådant forbud i lov om registreret partnerskab.
Det skal folkekirken eller andre trossamfund ikke blande sig i.
Det er os som politikere, os som lovgivere, der her skal træffe beslutningerne.
Nej, det er netop det, vi ikke gør.
Forslaget her lægger alene op til en ændring af lov om registreret partnerskab.
Er det det, vi ønsker?
Men det er ikke det, vi har lagt op til.
Vi har lagt op til at skabe en frihed til, at man i folkekirken, hvis de ønsker det, selv kan beslutte med menigheden, om de ønsker et nyt ritual.
Jeg har meget svært ved, det gælder også, når jeg hører fru Charlotte Dyremose, at forstå, når borgerlige politikere taler om frihedsidealer.
Hvad er begrundelsen så for, at de ikke her mener, at det må være rigtigt, at vi i frihedens navn netop sikrer, at man selv har muligheden for at kunne træffe de beslutninger, som man måtte ønske?
Vi ændrer intet omkring folkekirkens beslutninger med det her forslag.
Vi giver dem frihed til at tage beslutninger, og jeg er så inderlig enig i det, statsministeren sagde den 12. januar i Søndagsavisen – jeg vil godt citere, hvad statsministeren siger: Jeg har vanskeligt ved at tro, at Vorherre skulle have et mere anstrengt forhold til bøsser og lesbiske end til alle andre.
Det må vi overlade til præsterne i samspil med menighederne.
Vi har så sent som i dag fået en skrivelse fra en stribe præster, som ønsker det.
Men den beslutning mener vi folkekirken selv skal tage.
Biskopperne, præsterne og menighederne må selv tage den beslutning.
Vi skal til gengæld give dem grundlaget for at kunne træffe beslutningen, for i dag ville man ikke kunne træffe beslutningen, fordi der rent faktisk er en lovgivning om registreret partnerskab, som forhindrer dem i at træffe den beslutning.
Det er den valgfrihed, vi ønsker, og derfor deler jeg det, som statsministeren har sagt i den her sammenhæng.
Jeg vil godt sige tak til både SF, Enhedslisten og De Radikale for støtten, og jeg konkluderer en gang til: Som lovgivningen ser ud i dag, mener vi, at staten blander sig.
Vi mener klart, at staten har blandet sig i kraft af loven om registreret partnerskab.
Det er det, vi ønsker at ophæve.
Så håber vi derefter, hvis vi kunne have fået et flertal for det, at man såvel fra folkekirkens side som fra andre trossamfunds side tager den debat og kører videre, som vi har hørt gennem de senere år, og at man der finder sine ben i forhold til, hvad man vil i den sammenhæng.
Det skal vi til gengæld ikke blande os i.
Vi ønsker, at kirken skal have lov til at have sit indre liv, sit eget rum, fuldstændig som også fru Birthe Rønn Hornbech sagde, men til gengæld har den ikke valgfriheden i dag.