runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Hans Christian Schmidt (V), 2003-11-05:
De tillægsforpligtelser, som indgår i kontrakterne med Tønder Kommune og med kogsbestyrelsen for Ny og Gammel Frederikskog, er beskrevet og indstillet af Skov- og Naturstyrelsen.
De udløser en kompensation på 500 kr. pr. ha, som Miljøministeriet udbetaler til administratorerne af arealerne, ikke til de enkelte landmænd og forpagtere i området, og det fremgår af det materiale, jeg sendte til Folketingets Miljø- og Planlægningsudvalg den 24. oktober 2003.
Disse 500 kr. pr. ha forpligter Tønder Kommune og kogsbestyrelsen til at sørge for, at der føres en fennejournal, hvor hver fenne er omfattet af kontrakten, og årligt at fremsende disse fennejournaler til Danmarks Miljøundersøgelser; at stille husdyr til rådighed for overvågning af den veterinære sundhedstilstand for at leve op til formålsbestemmelsen i tøndermarskloven; at afpudse græsningsarealer for at sikre, at området ikke har ændret karakter trods ændret græsningstryk; at opfyldningen af tværgrøfters udløb til grøfterne sker til overfladeniveau ved udløbet.
Efter Skov- og Naturstyrelsens opfattelse udgør den årlige kompensation på 500 kr. et rimeligt beløb for disse forpligtelser.
Jeg kan til orientering oplyse, at Fødevareministeriet efter en ny ordning, der træder i kraft i år, yder en kompensation på 200 kr. alene for den ene af disse forpligtelser, nemlig afpudsningen.
Morten Bødskov (S), 2003-11-05:
Det er en kendt sag, at en del af vore ældre indvandrere har store problemer med integration i det danske samfund, sprogproblemer, manglende uddannelse; et liv ofte uden for arbejdsmarkedet forværrer de her problemer og bidrager til isolation fra det omkringliggende samfund.
Hvis der blandt vore ældre indvandrere er hjemlængsel på grund af en dårlig integration og isolation, er det bestemt en løsning at forbedre vilkårene for repatriering.
Tilbagevenden til hjemlandet vil bidrage til et betydelig mere indholdsrigt liv end en tilværelse i Danmark uden netværk og i isolation.
Socialdemokratiet er derfor positivt indstillet over for lovforslaget. Vi mener, at lovforslaget er et godt svar på erfaringer med den nuværende lov fra 1999 om repatriering. Samtidig er der for os ingen tvivl om, at lovforslaget vil forbedre udlændinges og flygtninges praktiske muligheder for tilbagevenden til deres respektive hjemlande.
Den enkelte flygtnings eller udlændings tilbagevenden gøres nemmere ved, at lovforslaget ændrer betingelserne for transport af personlige ejendele, hjælp til etablering, hjælp til udgifter til sygeforsikring, hjælp til nødvendige hjælpemidler og vaccination og endelig hjælp til transport af erhvervsudstyr. Socialdemokratiet støtter alle dele, som her er nævnt.
Blandt de mere konkrete ændringer er forbedringer af hjælpen til etablering i hjemlandet.
Socialdemokratiet mener, at det er positivt, at hjælpen til etablering i hjemlandet forbedres.
Ligeledes mener vi, at den nye fasemodel vil fremme forståelsen for, at hjemrejse er en endegyldig beslutning, og at den selvfølgelig også bør ske på et for den enkelte veloplyst grundlag.
Et enkelt element i lovforslaget kan afgøre dettes effekt, nemlig hjælpen til udgifter til sygeforsikring.
Forslaget er positivt.
Men vi mener dog, at modellen med et maksimumbeløb kan holde nogle udlændinge og flygtninge fra at søge om hjælp til repatriering, fordi beløbet ikke er tilstrækkeligt.
Vi vil derfor følge udviklingen på dette område.
For os at se skal det ikke være hverken 1.000 eller 2.000 kr., der skal afholde udlændinge fra at søge om støtte til repatriering.
På trods af det her lille men, så er Socialdemokratiet positivt indstillet over for lovforslaget.
Dets væsentligste bidrag er, at det vil kunne forbedre levevilkårene for mange flygtninge og udlændinge, som i dag tilbringer et liv i isolation langt væk fra det danske samfund.
Socialdemokratiet ser derfor frem til en positiv behandling af lovforslaget i det videre udvalgsarbejde.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2003-11-05:
Må jeg starte med at sige noget til forretningsordenen
hr. formand?
Jeg synes, det er meget, meget svært at nå at forstå, hvad ministeren læser op.
Så hvis man fra Præsidiets side kunne indstille til ministeren at komme med et talepapir, som læses i et tempo, så spørgeren også kan nå at forstå, hvad der bliver sagt, vil det være meget hensigtsmæssigt.
Jeg har selvfølgelig stillet spørgsmålet igen, fordi ministerens bevilling jo er stærkt reduceret og der så at sige ikke er penge til natur- og miljøområdet, men når det drejer sig om Sønderjyllands Amt, ser det ud til, at der er rigeligt med penge.
Samtidig med at Folketinget behandler en lovgivning, som overlader ansvaret for forvaltningen af marsken til Sønderjyllands Amt, så forhandler miljøministeren med amtet om at købe et temmelig stort areal i Tøndermarsken, fordi ministeren ikke føler sig overbevist om, at amtet kan sikre en ordentlig forvaltning.
Må jeg spørge, hvornår det er blevet sådan, at det er miljøministerens og regeringens holdning, at det er det offentlige, og i den her sammenhæng staten, der er bedst til at forvalte naturen.
Hvorfor i alverden kunne man ikke have solgt, hvis man endelig ville sælge Magisterkogen, til en privat fond under forudsætning af, at en række miljømæssige krav blev overholdt?
Det er jo op til Sønderjyllands Amt at tage stilling til, under hvilke forudsætninger man vil sælge sin jord.
Hans Christian Schmidt (V), 2003-11-05:
Lad mig slå fast, som jeg også understregede under samrådet med Folketingets Miljø- og Planlægningsudvalg den 18. september 2003, at min eneste bevæggrund for at indgå aftalerne i Tøndermarsken har været ønsket om at skabe praktiske resultater til gavn for naturen.
De 5-årige MVJ-aftaler er foreløbig indgået for ca. 760 ha eller ca. 62 pct. af de arealer, som efter lov om beskyttelse af de ydre koge i Tøndermarsken skal henligge som græs.
De supplerende aftaler indeholder en række yderligere forpligtelser af betydning for fastlæggelse af den i naturmæssig forstand optimale fremtidige drift i Tøndermarsken.
Aftalernes hovedformål er at sikre, at der til brug for Miljøministeriets overvågning af udviklingen af naturforholdene i Tøndermarsken indsamles relevante data om driftsforholdene på arealerne.
Aftalerne skal også sikre, at der i løbet af aftaleperioden kan etableres en overvågning af husdyrenes sundhedstilstand på arealerne med ændret afvanding.
Desuden indeholder aftalerne bl.a. en pligt for landmænd til at afpudse græsarealerne i løbet af sommeren, så man ikke trods det nedsatte græsningstryk risikerer, at landskabet ændrer karakter.
Tillægsaftalerne indebærer altså en række ekstra forpligtelser for administratorerne ud over det, der er indeholdt i MVJ-ordningerne, og ud over den kompensation, som Direktoratet for FødevareErhverv har udtalt sig om.
Jeg vil derfor gerne understrege, at de penge, der udbetales under tillægsaftalerne, ikke udbetales som kompensation for tab i landbrugsproduktionen.
Det er Skov- og Naturstyrelsens vurdering, at tillægsaftalerne vil bidrage til at sikre, at den fremtidige naturindsats i Tøndermarsken bygger på indhøstede praktiske erfaringer med, hvilken drift der i naturmæssig forstand er den optimale.
Det er desuden Skov- og Naturstyrelsens vurdering, at den kompensation, der udbetales på 500 kr. pr. ha og år, er en rimelig kompensation for de ekstra forpligtelser.
På denne baggrund indstillede Skov- og Naturstyrelsen til mig, at aftalerne blev indgået.
Jeg var helt enig i Skov- og Naturstyrelsens indstilling og bad derfor Skov- og Naturstyrelsen sørge for, at der blev indgået aftaler mellem Miljøministeriet og administratorerne af arealerne.
I øvrigt fremgår dette af det materiale, jeg oversendte til Folketingets Miljø- og Planlægningsudvalg den 24. oktober 2003.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2003-11-05:
Ministeren har altså tilkendegivet, at der gives 500 kr.
Samtidig er pengene givet med henblik på at sikre, at man også kan registrere dyrenes sundhedstilstand.
Jeg vil gerne vide, hvordan ministeren forholder sig til det faktum, at det gør alle landmænd i Danmark allerede.
Det er dansk lovgivning, at enhver landmand skal have styr på, hvor mange køer og får han har, og at det er enhver landmands forpligtelse én gang om dagen at tilse sine dyr, så han ved, hvordan deres sundhedstilstand er.
Med andre ord: Hvad er baggrunden for, at præcis bønderne i Tøndermarsken skal have 500 kr. pr. ha i 5 år for at gøre det, alle landmænd i Danmark i øvrigt skal gøre, og er det sådan, at denne ordning kunne blive udbredt til alle landmænd i Danmark, som overholder dansk lovgivning?
Hans Christian Schmidt (V), 2003-11-05:
Som køber kender jeg naturligvis ikke alle de overvejelser, man har gjort sig i amtet i forbindelse med salget.
Jeg er ikke bekendt med, at der har været fremsat konkrete tilbud fra private fonde. Amtet har derfor over for Skov- og Naturstyrelsen bekræftet, at de ikke har modtaget konkrete tilbud om køb af arealet fra private fonde.
Jeg ved ikke, om fru Elsebeth Gerner Nielsen ved, om der har været fremsat købstilbud.
Jeg ved det ikke.
Jeg kan tilføje, at det i pressen er fremgået, at amtsborgmester Carl Holst i forbindelse med købet har udtalt, at en af begrundelserne for handelen var, at han fandt, at Skov- og Naturstyrelsen ville være bedre til at passe på området.
Og det drejer sig her om den konkrete daglige arealforvaltning og ikke om rollen som myndighed, for den myndighedslov, som fru Elsebeth Gerner Nielsen gør opmærksom på her, drejer sig jo blot om, at man nu sidestiller Sønderjyllands Amt med resten af landet.
Det kan både være i en handel mellem ministerier, som f.eks. større magelæg mellem Forsvarsministeriet og Miljøministeriet, f.eks. købte vi Hirtsholmene af Forsvarsministeriet, og i handler mellem ministerier og amter.
Jeg kan også nævne et andet konkret eksempel: I midten af 1990'erne solgte Vestsjællands Amt ud af deres skov- og naturarealer, og dengang erhvervede Skov- og Naturstyrelsen flere af de arealer, som havde særlig naturmæssig og rekreativ betydning.
Jørn Jespersen (SF), 2003-11-05:
Jeg vil bare gerne spørge, om Sønderjyllands Amt har henvendt sig til Miljøministeriet med henblik på at sælge andre naturarealer, og i bekræftende fald, er der så forhandlinger i gang, og om hvor mange områder?
Hans Christian Schmidt (V), 2003-11-05:
Dem kan jeg selvfølgelig ikke redegøre for i dag.
Det skal jeg da gerne gøre, hvis man gerne vil have alle de overvejelser, der er der.
Men det er jo helt almindelig praksis og har været det i mange år, at Skov- og Naturstyrelsen selvfølgelig hele tiden finder ud af, hvad der er bedst for staten, det være sig i det ene eller det andet område af landet.
Til spørgsmålet om, hvorvidt man havde henvendt sig til Skov- og Naturstyrelsen: Nu er det jo helt åbenlyst, at det var amtet, der satte bygninger og jord til salg, så jeg kan godt undre mig over, at debatten næsten kommer til at være lige omvendt.
Det er jo amtet, der beslutter, at de vil sælge jord og bygninger.
I øvrigt fremgik det også af amtsrådsmødet i mandags, kunne jeg se i pressen, at man der havde haft en debat om det, og det er vel næsten 1½ år siden, at det blev vedtaget i amtet.
Men det er altså amtet, der beslutter det.
Og ja, det er helt klart, at amtsborgmester Carl Holst også siger, at vi er gode til det i staten, og når man så også spørger os, om vi kunne tænke os at købe den, er det da klart, at det vil vi gerne.
Jeg har selvfølgelig også sagt til amtsborgmesteren, at jeg har fået at vide af Skov- og Naturstyrelsen, at man var interesseret i at sælge de områder dernede og også interesseret i at sælge dem til os.
Derfor er det da helt logisk, at det vil vi gerne.
Det er jo et helt unikt område.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2003-11-05:
Jeg mener ikke, jeg fik svar på mit spørgsmål om, hvorvidt Skov- og Naturstyrelsen har indstillet til ministeren, at Magisterkogen skulle købes af ministeren.
Jørn Jespersen (SF), 2003-11-05:
Hvis jeg fik svar på mit spørgsmål, har jeg i hvert fald ikke helt fanget det.
Betød det, at, ja, Sønderjyllands Amt har henvendt sig om salg af andre naturarealer, og at der foregår forhandlinger?
Eller betød svaret, at det følte ministeren lå
lidt uden for spørgsmålet, og han var derfor ikke i stand til at svare på det i dag?
Hans Christian Schmidt (V), 2003-11-05:
Men jeg har selvfølgelig ikke present, hvad 25 statsskovdistrikter arbejder med lige for øjeblikke på det her helt specifikke område.
Med hensyn til det andet spørgsmål fra fru Elsebeth Gerner Nielsen vil jeg sige, at det er indlysende, at Skov- og Naturstyrelsen selvfølgelig er enig i, at man skal købe Magisterkogen.
Det er jo hele forudsætningen.
Det er jo ikke et spørgsmål om, at jeg synes, det var en god idé at købe Magisterkogen.
Men man kunne næsten også vende det om og sige, at det jo ville være underligt andet, for i Magisterkogen har vi jo netop et område.
Vi ejer noget af Magisterkogen, og derfor er det jo helt klart, at Magisterkogen er et godt køb for os, og det er vi selvfølgelig enige i.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2003-11-05:
Ministeren svarer, at Skov- og Naturstyrelsen er enig i købet, men indstillede Skov- og Naturstyrelsen til ministeren, at Magisterkogen skulle købes?
Det er det ene spørgsmål.
Det andet er: Hvilke regler er der for forvaltningen af den såkaldte skovpulje?
Er det fuldstændig tilfældigt, hvilke naturarealer man køber, eller er der nogle kriterier, man går ud fra, som er objektive og gennemsigtige?
Hans Christian Schmidt (V), 2003-11-05:
Det er helt klart Skov- og Naturstyrelsen, der finder, at Magisterkogen er et område, vi skal købe, og det gør vi.
Men ja, Skov- og Naturstyrelsen er af den opfattelse, at det var en god idé at købe Magisterkogen.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Lotte Bundsgaard (S), 2003-11-05:
»Vil ministeren oplyse, om regeringen vil ændre holdning og fjerne sine nedskæringer på Projekt Kvarterløft i lyset af den meget positive evaluering, der er gennemført af de første syv projekter, en evaluering, der viser, at kvarterløftene modvirker såvel sociale problemer som problemer med integration og kriminalitet?«
Skriftlig begrundelse
Forskere fra By og Byg har undersøgt, hvad der er kommet ud
af indsatsen fra de første syv kvarterløftprojekter, som den tidligere regering iværksatte
Undersøgelsen viser, at kvarterløftprojekterne giver færre synlige sociale problemer og fysiske forbedringer, som øger beboernes glæde ved kvarteret.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2003-11-05:
Venstre kan støtte dette forslag til lov om ændring af repatrieringsloven.
Der er jo tale om, at man indfører en række forbedringer for de udlændinge, der ønsker at lade sig repatriere, altså at rejse hjem.
Der er tale om, at man kan få en større ydelse til etablering i hjemlandet, hvorimod der sættes loft over transporten; der er tale om, at man kan få en valgfrihed med hensyn til reintegration for de ældre; der bliver også en valgmulighed med hensyn til sygeforsikring, eller rettere en valgfrihed for kommunen, hvor man kan udbetale et beløb i stedet for; og der er forskellige andre forbedringer.
Men så er der også den ordning, som vi er meget tilfredse med, da vi har været noget skeptiske over for fortrydelsesordningen, nemlig den ordning, som nu indføres, med, at der er visse ydelser, som udbetales over to gange, og den sidste del af ydelsen først, når fortrydelsesfristen er udløbet.
Vi synes, det er en god ting, at der ikke kan spekuleres i det her.
Samlet set har forslaget selvfølgelig til formål
at inspirere nogle og så hjælpe dem, der træffer beslutningen om at tage tilbage.
Vi synes, det er en rimelig ændring, også fordi man jo med denne regering har indført nogle skærpelser med hensyn til forlængelse af opholdstilladelse.
Så alt i alt kan vi love forslaget en let gang igennem
Folketinget.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2003-11-05:
Spørgsmålet er stillet, fordi det undrer mig, at ministeren i en tid, hvor hans budget er blevet skåret med omkring 1,5 mia. kr., vælger at give bønderne i Tøndermarsken 500 kr. ekstra pr. ha; et tilskud, der jo er givet på trods af, at Fødevareministeriet har indstillet, at man ikke gav pengene.
, og det er samtidig med, at det pågældende ministerium, altså Fødevareministeriet, klart har tilkendegivet, at de ikke mente, at man fik noget som helst ud af de penge, som ministeren altså valgte at give alligevel.
Med andre ord: Ministeren ser ud til at smide penge ud i den blå luft.
Det er baggrunden for spørgsmålet, hvor jeg også meget gerne vil vide, hvad Miljøministeriet indstillede til ministeren.
Har Miljøministeriet også indstillet til ministeren, at disse penge ikke skulle gives?
Har Skov- og Naturstyrelsen indstillet til Miljøministeren, at Magisterkogen skulle købes af staten?
Skriftlig begrundelse
Fødevareministeriet har tilkendegivet, at man ikke fandt det hensigtsmæssigt at yde dette ekstraordinære tilskud, da man ikke mente, at det ville have en miljømæssig effekt.
Det virker således noget besynderligt, at ministeren alligevel beslutter sig for at begunstige bønderne i marsken med yderligere midler.
Svend Erik Hovmand (V), 2003-11-05:
Nu synes jeg, det er nødvendigt lige at understrege, for at der ikke skal være misforståelser, at fra første færd har vi gjort, hvad vi kunne inden for gældende lovgivnings rammer - fra første færd har vi gjort, hvad vi kunne inden for gældende lovgivnings rammer.
Nu er det altså ikke sådan, at man, selv om hr. Vernersen er kommet i opposition, bare kan se væk fra gældende lovgivning.
Som hr. Vernersen tidligere var inde på, er man nødsaget til at afslutte nogle sager, inden man kan agere på dem, og det gælder for en række aspekter i den her sag.
Men sideløbende med det har jeg så sat nogle vurderinger i gang, og det skal jeg nok vende tilbage til. Hermed sluttede spørgsmålet.
Carsten Hansen (S), 2003-11-05:
Det er jo en spændende debat, men man må jo sige, at det er sådan, at regeringen sammen med os har fastsat nogle trinmål.
Den bygger sådan set på det vejledende timetal.
Når så kommunerne som bekendt er tvunget til at skære
ned på timerne i folkeskolen og måske nærmer sig minimumstimetallet, hvordan vil ministeren så sikre, at man kan nå den progression, nå det, der ligger i trinmålene?
Samtidig siger man, at man har styrket fagligheden, når det reelle er, at man faktisk skærer ned på antallet af timer i folkeskolen.
Der er noget, det ikke helt hænger sammen.
Jeg ser frem til at fortsætte debatten, men jeg er alligevel bekymret over den udvikling, vi kan se nu, og det bør ministeren også være.
Jesper Langballe (DF), 2003-11-05:
Der er næppe nogen, der kan have noget imod denne lovændring, som også vi finder fornuftig og vil støtte.
Det er ikke den store sag.
630 er repatrieret, siden den første lov trådte i kraft den 1. januar 2000.
Men lidt har også ret i dette spørgsmål, og lidt kan måske blive til lidt mere, især på grund af den udlændingelovgivning, som regeringen og Dansk Folkeparti har gennemført med de 7 års ophold som betingelse for varig opholdstilladelse.
Det vil givetvis være både en folkelig og en økonomisk fordel for Danmark at gennemføre disse ændringer.
Ændringen med forhøjelse af etableringsydelsen forekommer udmærket, og især finder vi, at det er en velgennemtænkt detalje ved loven, at det fulde etableringsbeløb for den hjemvendte først bliver udbetalt efter de 12 måneders fortrydelsesfrist, når det er for sent at rejse tilbage til Danmark, så voksne kun får 15.000 kr. ved hjemvendelsen og 10.000 kr. efter 1 år, når de ikke længere kan returnere hertil.
Det vil formentlig være stærkt motiverende for, at hjemvendelsen er alvor.
Hvis der eksempelvis på kommunernes socialcentre lå kortfattede foldere herom på de relevante sprog, eller hvis kommunens socialafdeling undersøgte, hvor mange passive forsørgere der findes i indvandrerfamilierne, og så opsøgte dem en for en.
Vi vil da opfordre integrationsministeren til at skabe så meget opmærksomhed om den ændrede lov som muligt.
Ole Stavad (S), 2003-11-05:
Det er ikke et problem i dobbeltbeskatningsaftalen, det er det ikke; det er et problem i vores hjemlige lovgivning, hvor vi mangler en bestemmelse, der tager højde for de diskussioner, der kan opstå imellem to lande, om, hvem der har beskatningsretten.
Men da jeg forstår, at vi ikke får mere konkret i dag af skatteministeren, så vil jeg godt spørge: Vil skatteministeren love, at han nu går hjem i sit ministerium, taler med sine embedsmænd og giver en tilbagemelding til os andre om, om han vil tage et omgående initiativ?
For hvis ikke skatteministeren vil det, så er det os andre, der bliver nødt til at gøre det.
Svend Erik Hovmand (V), 2003-11-05:
Jeg har sådan set allerede svaret, men jeg vil gerne gentage: Resultatet af de overvejelser, jeg selv har sat i gang, da jeg hørte om den her sag første gang, vil selvfølgelig tilgå Skatteudvalget; det er klart.
Jens Peter Vernersen (S), 2003-11-05:
Jamen den her sag har kørt siden august måned; da stillede jeg de to første spørgsmål.
Så blev der stillet en række spørgsmål her for en tre ugers tid siden, bliver det vel efterhånden, og så bliver der stillet to spørgsmål her i dag.
Skatteministeren har haft så mange muligheder for at forholde sig helt konkret til, hvordan man vil løse det her problem, og hvordan man vil sikre, at disse mange fiskere - 18 familier drejer det sig vist om - i Thyborøn ikke skal gå rundt og ikke vide, om de er købt eller solgt.
Det forstår jeg ikke at skatteministeren ikke vil forholde sig til, og jeg forstår ikke, at skatteministeren vil udsætte sig selv for den kritik, som det her er.
Jeg synes, at skatteministeren burde være så stort et mandfolk, at han løste problemet.
Line Barfod (EL), 2003-11-05:
»Kan ministeren forklare, hvorfor det kontor i ministeriet, som har administreret den særlige forelæggelsesordning vedrørende våbentilladelser til store pistoler, ikke efter at have behandlet ca. 1.700 sager og uddelt 681 tilladelser er i stand til at oplyse, hvor mange personer disse tilladelser fordeler sig på, hvor mange våben der vil kunne opnås tilladelse til, samt hvor mange personer der har opnået »maksimum« uden »en meget ressource- og tidskrævende« indsats, og er ministeren fuldt ud tryg ved denne situation?«
Jeg har stillet spørgsmålet her til spørgetiden, fordi jeg mener, det er vigtigt at få ministeren direkte i tale om denne sag.
Jeg har tidligere stillet tre skriftlige spørgsmål
omkring ministerens ophævelse af den centrale våbengodkendelsesordning for de virkelig store våben.
Ansvaret for den ordning har hidtil ligget i et kontor i ministeriet, og ministeren meddelte så, at det var der ikke længere nogen grund til, og at arbejdet kunne flyttes ud til politikredsene.
For at kunne vurdere den beslutning bad jeg om nogle - synes jeg selv - ret simple oplysninger om, hvor mange personer der havde fået tilladelse, hvor mange våben de havde fået tilladelse til osv.
Jeg mente, det måtte være helt naturligt, at man havde sådanne oplysninger.
Jeg blev derfor meget overrasket over, at det svar, jeg fik, var, at det vil være for tidkrævende for ministeriet at oplyse, og derfor vil jeg gerne høre, om ministeren virkelig selv synes, det går rigtig godt.