Anders Samuelsen (RV), 2002-01-23:
Jeg takker for muligheden for lige at komme op og påpege, hvorfor Det Radikale Venstre ikke kan støtte forslaget i dets nuværende form.
Historisk, vil jeg godt indlede med at sige, bliver det jo interessant.
Det bliver interessant for historikere at grave i, hvordan vi kom i den situation, at der pludselig var
Det er i sig selv en meget, meget interessant historie at grave sig ned i og se, hvordan en enkelt journalist på Politiken, som formåede at læse nogle centrale sider af en bog skrevet af eller om statsministeren, hvor statsministeren åbner for, at man på sigt skal arbejde for en længere barselorlov, fik bragt det på forsiden af Politiken, og vupti havde vi en ekstraudgift på 1,3 mia. kr. til fællesskabet.
Det er i sig selv meget interessant, at det kan være så dyrt at føre valgkamp, men det kan det altså.
Det kan være, det var det, der var meningen med sloganet »Tid til forandring«.
Forandringen gik ud på, at de borgerlige partier skulle skifte holdning og flytte sig fra den alliance, der vel i et eller andet omfang har været mellem den tidligere regering og VK-partierne om at modstå presset for at øge de offentlige udgifter og dræne arbejdsmarkedet yderligere i forbindelse med, at man forlænger barselorloven.
Ikke fordi man ikke delte synspunktet fra S og R om at udvide, hvis det kunne lade sig gøre, hvis der var råd til det, men det var der bare ikke.
Sådan så det ud, sådan ser det ikke ud længere.
Spørgsmålet er, om der også kan blive enighed om hvordan, og hvordan vi skal finansiere det. Der er et par punkter, som vi simpelt hen mangler i den form, som forslaget ligger i nu, som gør, at vi ikke kan støtte det i den foreliggende form, men vi vil selvfølgelig meget gerne inddrages i nogle drøftelser om, hvordan man så kan forbedre det foreliggende forslag.
For det første synes vi, at forslaget fokuserer for lidt på kønsaspektet.
Vi mener ikke, at ligestillingsperspektivet bliver behandlet tilstrækkeligt.
Man kunne også vælge at sige, at vi udvider den del, som forældrene har tilfælles, som de fælles kan vælge imellem, og så oven i hatten lægger vi så et par uger ekstra og forbeholder dem manden.
Så er det sådan set stadig væk valgfrit, om folk vil bruge dem eller ej. Det må sådan set være op til den enkelte familie.
Men netop det at forbeholde noget til manden har været vigtigt for Det Radikale Venstre, og det er ikke kommet med. For det andet er der tidsperspektivet.
Det er i sig selv vel et eller andet sted en lidt mærkværdig tankegang at sige, at vi forlænger den reelt, at regeringen siger, at nu er der ret til 52 ugers barselorlov.
Det er dog sådan, at det kun er de første - jeg tror det er 46 uger - som er betalt med fulde dagpenge. Resten har man ret til, men man skal selv finansiere dem.
Så kan man spørge sig selv, hvorfor man ikke bare forlængede barselorloven til lad os sige 1½ år og så sagde, at de første 46 uger er betalt, og resten må folk så selv finansiere.
Det er sådan set en gratis omgang at gå ind på den tankegang.
Så ville vi også gerne have, at der stod noget om en barselfond.
Det var SF's ordfører inde på lige før.
Pasningsgarantien mangler også fuldstændig i forslaget.
Det mener vi også er en klar mangel, som, når den ikke er med, kan være med til i bund og grund at presse forældre på en orlov, som de ellers ikke ville have taget.
Socialdemokratiet
Vi bakker også helt op om, at den bør vi se nærmere på.
Endelig som det sidste og helt afgørende er der økonomien, finansieringen af forslaget.
Der er vi klar over, at Venstre og De Konservative i et drilleøjeblik fik øje på, at Det Radikale Venstre havde peget på, man kunne finde 1,5 mia. kr. ved at lave en bedre form for aktivering, og så sagde de haps, dem snupper vi, så kan det ene tidligere regeringsparti i hvert fald ikke påstå, at man ikke kan finde de penge.
Vi bruger dem så, siger regeringen, til at udvide barselorloven.
Vi vil bare ikke være med til, at pengene skal bruges på den måde.
De penge, som vi havde fundet der, havde vi faktisk øremærket til at sætte skatten ned på arbejde.
Den nuværende regering vælger at bruge den besparelse, som Det Radikale Venstre havde fundet frem til, til at øge de offentlige udgifter.
Det var faktisk ikke det, der var tanken.
Derfor kan vi heller ikke bakke den del op.
Alt i alt altså nogle pluspoint for at ville forlænge barselorloven, nogle pluspoint for den øgede fleksibilitet, som ligger i forslaget, men altså også en række minusser, som vi mener er nogle skønhedspletter, man bør kunne få renset af forslaget.
Derfor vil vi selvfølgelig meget gerne være med i forhandlingerne om, hvordan man kan gøre det, og ser frem til at blive inviteret til sådanne forhandlinger.