runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Aage Frandsen (SF), 1998-06-23:
Ministeren siger, at de 5 mio. kr. er en tilkendegivelse til midt- og vestjyderne om, at de ikke er glemt; det mener vi ikke, der er brug for, for vi mener ikke, der på noget tidspunkt vil blive behov for at få en motorvej.
Men problemet er, at lige så snart der er åbnet mulighed for at lave en motorvej under de pågældende tunneler, vil presset for at få motorvejen selvfølgelig også komme, og derfor er vi meget bekymrede over, at ministeren efter vores opfattelse har givet efter for det pres, som er kommet fra ministerens partifæller, som er borgmestre forskellige steder. I SF ønsker vi en vej, og staten skal betale denne vej, men ikke i den udformning, ministeren nu lægger op til.
Sonja Mikkelsen (S), 1998-06-23:
Vejforslag giver altid, også i dag, anledning til en meget heftig og indgående debat her i Folketinget, og jeg synes, det er godt, at vi har en meget grundig behandling af de anlægsforslag, som fremsættes.
Jeg vil gerne først sige til SF's ordfører på sagen, hr. Aage Frandsen, at det signal, regeringen har ønsket at give det midt-vestjyske område ved at forberede de to vejoverføringer ved broerne til en udvidelse til fire spor, er, at regeringen ikke vil det område noget ondt.
Med den nye vej ønsker vi faktisk at gøre noget godt, og vi har ikke noget imod at bygge en motorvej, hvis der er trafik til det. Men det er der bare ikke i en overskuelig fremtid.
Jeg må også sige til både hr. Svend Heiselberg, hr. Kaj
Ikast, hr. Arne Melchior
og alle andre, som er medforslagsstillere til ændringsforslaget om at udbygge vejstrækningen fuldt ud til motorvej, at det er der altså ikke økonomisk grundlag for.
At bruge 35 mio. kr. yderligere i denne sammenhæng uden i virkeligheden at få noget for dem de næste mange år, fordi der ikke er noget behov, vil ikke være nogen fornuftig måde at bruge pengene på.
Men regeringen er indstillet på at bruge de 5 mio. kr. til vejoverføringer, som er det mest komplicerede at udbygge efterfølgende, og det er i virkeligheden en venlighed over for det midt-vestjyske område, som er så fascineret ved udsigten til at få en motorvej.
I mit svar på spørgsmål 15 har jeg nævnt, at det skal være de trafikale behov frem for prestigeprojekter, som skal være afgørende for de beslutninger, vi træffer på området.
Jeg vil gerne sige, at det ikke er en kommentar til det stillede ændringsforslag, men en offentlig tilkendegivelse
Det er alt sammen argumenter, som ikke har bund i saglige forhold, men alene i et ønske om at få det samme, som man nu får i Vendsyssel og fra Esbjerg til Kolding.
Der er ikke sagligt belæg for at træffe den beslutning på nuværende tidspunkt, for der vil ikke være trafik til det så langt ind i fremtiden, som vi overhovedet kan lave prognoser for. Jeg vil derfor gerne appellere til de fire forslagsstillere til ændringsforslaget om forberedelse til motorvej om at overveje at trække forslaget; men hvis man ikke vil det, går jeg i det mindste ud fra, at man stemmer for, at lovforslaget i sin helhed kan gennemføres.
Jeg vil også gerne sige til SF, at man måske burde medvirke til lovforslagets gennemførelse, også på grund af tilkendegivelsen fra regeringen af, at forslaget som nævnt er en venlighed over for det midt-vestjyske område og et signal om, at vi ikke principielt er imod motorveje.
Men det må kræves, at der er et behov for at etablere en motorvej, før vi gør det, og der er ikke udsigt til, at der bliver det i dette her område, og derfor har vi ikke foreslået en motorvej.
Det er en lille tilkendegivelse over for det midt-vestjyske område af, at det ikke er et principspørgsmål, men et behovsspørgsmål.
Svend Heiselberg (V), 1998-06-23:
Man kan selvfølgelig godt sige som hr. Aage Frandsen, at det er uforståeligt, at vi har stillet det ændringsforslag nu i betragtning af, at regeringen og trafikministeren har involveret sig i et meget tæt samarbejde med SF og Enhedslisten.
Men alligevel har vi et forfængeligt håb om, at der alligevel kunne være en smule forståelse i Socialdemokratiet for, at der også skal ske en udvikling i Vestjylland, og derfor har vi det håb, at vi nu kan få klargjort, om vi eventuelt senere dog kan få den motorvej.
Aage Frandsen (SF), 1998-06-23:
SF kan ikke støtte det stillede ændringsforslag.
Det er måske lidt overraskende, at man overhovedet stiller det ændringsforslag, for i virkeligheden har ministeren jo imødekommet de fremsatte ønsker meget i det svar, ministeren har givet udvalget.
Det mener vi slet ikke der er behov for.
Vi mener ikke, man skal tilkendegive det, sådan som ministeren har gjort her, og derfor er vi selvfølgelig nødt til for det første at stemme imod det stillede ændringsforslag og for det andet at stemme imod lovforslaget som helhed i den sidste ende.
Ulla Tørnæs (V), 1998-06-23:
Jeg er trods alt ikke herre over finansministerens kalender, men jeg bliver nødt til at sige til hr. Jan Petersen: Der har jo været masser af tid til at få det her på plads.
Der har været masser af tid siden det danske folketingsvalg og også siden landsstyrevalget på Færøerne, så der har været tid nok, og det, jeg bebrejder den danske regering, er den utidige sammenkædning mellem en dansk indenrigspolitisk forhandlingssituation og forhandlingerne om den færøske økonomi.
Jeg er helt enig med hr. Óli Breckmann i, at den aftale, som nu er kommet på plads, er af livsvigtig karakter for Færøerne, og derfor stemmer vi heller ikke imod.
Vi stemmer ikke for beslutningsforslaget, og vi stemmer ikke imod aftalen i Finansudvalget.
Til hr. Jørgen Estrup: Sandheden er tilsyneladende ilde hørt.
Jeg kan ikke ændre min sprogbrug, for jeg forsøger blot at fortælle sandheden.
Jeg vil fastholde mit ordvalg, jeg vil fastholde, at der er tale om, at regeringen har købt sig til et flertal for sin pinsepakke, og jeg vil fastholde, at det er en helt uværdig og utidig sammenblanding af to af hinanden uafhængige ting.
Mogens Lykketoft (S), 1998-06-23:
Nu er man jo nødt til at gradbøje tingene, men jeg synes, at det indlæg, fru Kirsten Jacobsen havde sidst, var et af dem, jeg havde mindre imod end så mange andre, jeg har hørt fra fru Kirsten Jacobsen.
Så tak for det.
Så vil jeg sige til fru Kirsten Jacobsen, at det der med folk, der ser nogle sammenhænge, der måske/måske ikke er der, kommer meget an på, hvor veltalende de folk, der prøver at skabe disse sammenhænge inde i folks hoveder, er.
Det gør det, og man må sige, at fru Kirsten Jacobsen er meget veltalende.
Hun er så veltalende, at hun kan skabe sammenhænge inde i folks hoveder, som ikke er der.
Fru Ulla Tørnæs, måtte man forstå, havde lige pludselig set lyset, havde fundet intrigen i formuleringen omkring retssagen i aftalen. Dertil er kun én ting at sige til fru Ulla Tørnæs, nemlig den meget enkle, at hverken den danske regering eller det færøske landsstyre nogen sinde har ønsket at føre proces mod hinanden. Vi har ønsket en forhandlingsløsning.
Vi var nødt til at anlægge disse retssager på grund af det færøske valg og de tidsfrister, der ellers ville springe.
Derfor gjorde vi det, men vi sagde udtrykkeligt til hinanden: Vi ønsker en forhandlingsmæssig løsning, så langt som overhovedet muligt er, og derfor er denne formulering i aftalen også udtryk for det, vi hele tiden er gået efter.
Ulla Tørnæs (V), 1998-06-23:
Med fare for at genere finansministerens temperament skal jeg nu alligevel sige til finansministeren, at det ville klæde finansministeren, hvis ikke finansministeren brugte det ordvalg, som finansministeren tillod sig at bruge om min ordførertale.
Finansministeren skal i hvert fald under ingen omstændigheder tro, at blot fordi jeg er ny ordfører for Venstre, lader jeg mig kyse af finansministerens ordvalg til at trække mine ord i mig.
Det er under ingen omstændigheder tilfældet.
Det er jeg 100 pct. enig i.
Hykleriet må stoppe, og derfor vil jeg blot bede finansministeren om at forklare mig én ting, og det er, at der i artikel 1 i aftalen mellem den danske regering og det færøske landsstyre i afsnit nr. 4 står, at i anledning heraf, altså i anledning af aftalen, frafalder landsstyret at gøre eventuelle retskrav mod den danske stat hidrørende fra den færøske banksag gældende over for staten og hæver den af landsstyret mod den danske stat anlagte retssag. Jeg vil blot bede finansministeren om at forklare mig, hvori sammenhængen mellem den økonomiske aftale, som regeringen har indgået med Færøerne, og så det, at det færøske landsstyre frafalder retssagen mod den danske stat, er.
Det er en ting, jeg ikke helt forstår, så hvis vi skal have ende på hykleriet, vil jeg gerne anmode finansministeren om at forklare mig den sammenhæng.
Jørgen Estrup (RV), 1998-06-23:
Jeg synes, det på nogle punkter har været en ubehagelig debat, men i øvrigt selvfølgelig en god bekræftelse på, at et betydeligt flertal står bag denne aftale, som jeg også anser for et væsentligt skridt i retning af at skabe bedre forståelse mellem Færøerne og Danmark om de fælles problemer, der skal løses, og om det fælles ansvar og måske ikke mindst det færøske ansvar.
Men jeg vil godt sige, at når man begynder at bruge en aftale som denne til at moralisere, oven i købet i den form, hvor man beklikker andres moral, synes jeg, man er kommet for langt ud.
Det kræver i hvert fald en dokumentation, sådan som jeg sagde tidligere.
Fra radikal side er vi tilfreds med aftalen.
Vi synes, det skaber en ny situation, en ny udvikling i forhold til Færøerne, en bedre situation, i den forstand at Færøerne fremover vil være sig deres eget ansvar mere bevidst og få de muligheder for at løfte det, som jeg også hører man efterlyser fra færøsk side.
Det er en god ting.
Der er al mulig adgang til at få belyst de problemer, som nogle måtte mene der er, under den gennemgang, der nu kommer i Det Politisk-Økonomiske Udvalg, men i øvrigt også i Finansudvalget, og jeg ser frem til, at vi kan gennemføre aftalen, sådan som det var forudsat.
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 1998-06-23:
Kristeligt Folkeparti er enig i, at der bør ske en kompensation.
Hvilken størrelse den skal have, vil vi ikke gå
nærmere ind i fastsættelsen af.
Vi synes ikke, det var smukt, det næsten tidsmæssige sammenfald der var mellem Færøforhandlingerne og de efterfølgende pinsepakkeforhandlinger, men vi må konstatere, at sådan skete det, og det skal jeg ikke begynde at udlægge nærmere i detaljer.
Vi vil heller ikke modsætte os i Finansudvalget, at aktstykket bliver udmøntet,
men vi vil ikke tage et ansvar for det.
Ebbe Kalnæs (CD), 1998-06-23:
Jeg skal kort meddele på CD's vegne, at vi ikke kan stemme for, at aktstykket trækkes tilbage, og jeg skal også kort meddele, at når aktstykket når frem til Finansudvalget, stemmer vi for det.
Det kan man gøre hver især, både i Folketinget og andre steder, hvor man har lyst til det.
Derudover vil den mere principielle del af rigsfællesskabdiskussionen komme for i morgen, og da vil jeg vende tilbage.
Knud Erik Kirkegaard (KF), 1998-06-23:
Med dette aktstykke er der sat tal på den fadæse og den mangel på omhu, Nyrupregeringen præsterede i foråret 1993, da den skulle håndtere den såkaldte bankkrise på Færøerne og ved den lejlighed tvang en aftale igennem over for de færøske forhandlere på meget, meget brutal vis, sådan som det er beskrevet i den undersøgelsesrapport, vi havde til diskussion for nogle måneder siden.
Man gjorde det, uden at man fra ministrenes side havde sat sig ind i de egentlige konsekvenser af denne aftale, uden at have læst de notater, embedsmændene havde stillet til rådighed, uden at stille embedsmændene selv de mest elementære spørgsmål om konsekvenserne og uden at sikre sig Nationalbankens opbakning.
Denne fadæse er der nu sat tal på, og på Det Konservative Folkepartis vegne vil jeg sige, at vi ikke er i tvivl om, at det danske samfund på den baggrund skylder det færøske samfund en kompensation.
Bankaftalen i foråret 1993 var regeringens ansvar, og vurderingen af, om den aftalte kompensation står i et rimeligt forhold til fadæsen, er efter Det Konservative Folkepartis opfattelse også regeringens ansvar.
Vi vil ikke modsætte os, at der bliver udbetalt en sådan kompensation. Som det for et øjeblik siden fremgik af debatten, er det jo svært ikke at sammenkæde denne Færøaftale med den diskussion, vi har i øjeblikket her i Folketinget om pinsepakken. Jeg har ikke været flue på væggen under forhandlingerne, jeg har kun pressens omtale til min disposition, men det er mit indtryk, at de færøske forhandlere har optrådt kløgtigt og dygtigt og har opnået et for Færøerne særdeles tilfredsstillende resultat.
Jeg mener også, de to færøske folketingsmedlemmer set ud fra et færøsk synspunkt har optrådt særdeles klogt i dette forløb, hvilket jo også har givet sig udtryk i glædesudbrud fra hr. Óli Breckmanns side.
Det forstår jeg udmærket baggrunden for, og hvis nogen skal bebrejdes noget i denne sag, er det regeringen.
Som sagt har jeg ikke været flue på væggen, men derimod har jeg deltaget i forhandlingerne mellem Venstre og De Konservative og regeringen om pinsepakken og har her kunnet konstatere et bemærkelsesværdigt skift i attituden fra regeringens side, som kunne tyde på, at der er en sammenhæng.
I hvert fald får det os til at sige, at vi heller ikke vil stemme for aktstykket.
Men den aktuelle baggrund taget i betragtning kan vi altså heller ikke stemme for det.
Ulla Tørnæs (V), 1998-06-23:
Blot for en ordens skyld gentager jeg over for hr. Eidesgaard, at jeg blander mig ikke i hr. Eidesgaards forhold til det danske Socialdemokrati og dermed heller ikke i hr. Eidesgaards forhold til finansministeren.
Men vi har netop hørt hr. Óli Breckmann her fra talerstolen fortælle, hvordan hr. Óli Breckmann som medlem af det danske Folketing blev inddraget i den sidste fase af forhandlingerne om Færøaftalen, og dermed mener jeg også, jeg har fået bekræftet, at mit ordvalg var rigtigt.
Der var tale om en sammenkædning og dermed også tale om køb af et flertal for en dansk skatteforhøjelse.
Frank Aaen (EL), 1998-06-23:
Jeg nåede så ikke at få et svar, men jeg skal bare tage fat i det allersidste, nemlig påstanden om at regeringen har købt sig til et flertal, og jeg vil spørge fru Ulla Tørnæs: Uanset køb eller ikke køb, er det flertal, der manifesterer sig for pinsepakken, ikke fuldstændig identisk med det flertal, de danske vælgere stemte ind i Folketinget?
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 1998-06-23:
Vi skal meget beklage nogle af de flytninger, der er foretaget med dette lovforslag, især at man har foretaget sådanne flytninger, hvor der er en enkelt pulje, der er blevet meget stærkt minimeret fra 37 mio. kr. ned til knap 12 mio. kr. Det beklager vi meget, og derfor håber jeg, at Folketinget vil støtte vore ændringsforslag om at få den pulje op på den styrke, som den har haft indtil nu.
Vi støtter fra Kristeligt Folkepartis side det ændringsforslag, som er stillet af SF, om, at vi fortsat lader De Samvirkende Invalideorganisationer høre under Finansministeriet efter deres eget ønske.
Vi finder ikke, der er grund til at flytte den placering, når de pågældende organisationer har ønsket at beholde den placering, de har haft indtil nu.
Else Winther Andersen (V), 1998-06-23:
Efter en runddans først med lovforslag nr. L 111, hvor der bl.a. jo blev relateret til det skrå skatteloft - og deri lå også en strafafgift til kommunerne, hvis de hævede skatten - så fik vi ændringsforslag, der også relaterede til det skrå skatteloft, med kommunernes medinddragelse.
Det var da i hvert fald en runddans, der var modsat det, man lagde ud med.
Så fik vi lovforslag nr. L 118, som vi sidder med nu.
Det relaterer stadig væk til det skrå skatteloft og kommunernes og amtskommunernes fremtidige finansiering sammen med staten på dette område, men nu er det uden præmie.
Og som jeg kan forstå ud fra det svar, der er kommet, og på den socialdemokratiske ordfører, er det, fordi det er lagt ind i et aktstykke. Jeg mener sådan set, at vi på godt dansk kan snakke om, at det er lovsjusk, især når vi ser på fremsættelsestalen fra ministeren, hvoraf det fremgår, at bundskatten i årene fra 1999 til 2002 vil blive sænket fra 8 pct. til 5,5 pct., mens der i bemærkningerne står 6 pct. Det samme gør sig for øvrigt gældende med slutskatten: Tallene er ikke identiske.
Jeg vil godt spørge ministeren om, hvorfor der ikke er en parallelitet i teksten.
Men det er sådan set lige meget, hvor mange gange tingene bliver vendt rundt, for Venstre mener, at det går i den forkerte retning.
Trods regeringsløfter i regeringsgrundlaget om at sænke marginalskatten øges den ved, at det skrå skatteloft nu stiger fra 58 til 59 pct.
Det, der sker, er jo, at det bliver mindre attraktivt at være fleksibel i forhold til arbejdsmarkedet og f.eks. påtage sig overarbejde eller i det hele taget at gøre en ekstra indsats, hvad enten man er selvstændig eller lønmodtager.
Danmark vil fortsat have verdens højeste skattetryk, og det, vi oplever, er en regering, der bryder alle sine løfter.
Det er både over for amterne og kommunerne og over for den enkelte borger.
sammen
Lovforslaget er en del af pinsepakken, og det er selvfølgelig også en del af aftalen mellem KL og Amtsrådsforeningen og regeringen.
Med hensyn til pinsepakken mener Venstre, at den er et skridt i den forkerte retning, og derfor kan vi ikke stemme for lovforslaget.
Ole Vagn Christensen (S), 1998-06-23:
Jeg er glad ved, at vi nu står i den situation, at vi kan få et lovforslag vedtaget efter behandling her i Folketinget, og når hr. Keld Albrechtsen siger, det er noget hastværk, passer det ikke, for der er sjældent noget, der er blevet behandlet så godt igennem.
Det lød, som om jeg ikke havde deltaget i udvalgsmøderne.
Det mener jeg nu jeg har lige så vel som hr. Jørn Jespersen.
Jeg vil gerne understrege, at jeg er glad ved, at det handler om forbrugere, men det handler også om eksportinteresser.
Det anerkendte hr. Jørn Jespersen også, så jeg synes, vi er kommet et godt stykke i den rigtige retning.
Keld Albrechtsen (EL), 1998-06-23:
Jeg må gøre hr. Ole Vagn Christensen opmærksom på, at jeg ikke fik svar på det spørgsmål, jeg stillede, nemlig hvad det er for hensyn, der nødvendiggør det hastearbejde, som man nu laver her.
Der må jo være en eller anden grund til, at det på den måde skal tromles igennem i denne uge.
Så har den socialdemokratiske ordfører fået sig et mantra.
Men vi andre er jo interesseret i, hvordan det virker rent faktuelt.
Jeg stillede hr. Ole Vagn Christensen det spørgsmål, hvordan man kan sikre en opretholdelse af beskyttelsesniveauet, samtidig med at man vil forbyde levnedsmiddelkontrollen at offentliggøre måleresultater, ligesom den gjorde med de københavnske restaurationer.
Det var med til at sikre beskyttelsen af de forbrugere, som går ud og spiser på de københavnske restaurationer.
Det vil man nu forbyde.
Nu vil man forbyde, at miljøkontrollen gør det, og det er en klar svækkelse af miljøkontrollen.
Der kan være nogle partier, der ønsker en sådan svækkelse, men Socialdemokratiet påstår, at man ikke svækker tingene.
Lad os få en forklaring fra hr. Ole Vagn Christensen.
Jørn Jespersen (SF), 1998-06-23:
Hvis Socialdemokratiets ordfører ikke er klar over, at der hersker en vis berettiget tvivl om, hvad formålet med dette lovforslag er, så er det, fordi han ikke har fulgt udvalgsbehandlingen særlig grundigt.
Der har faktisk været en stor diskussion om formuleringen af formålsparagraffen, og der er netop sket ændringer fra lovudkastet til det endelige lovforslag, fordi det er en helt afgørende diskussion, hvad formålet er.
Vi har nogle berettigede, legitime eksport- og produktionshensyn på den ene side, og så har vi nogle forbrugerhensyn på den anden side.
Hvad det afgørende formål så er med dette lovforslag, har der i høj grad været en diskussion om, og derfor er det interessant, at når Socialdemokratiets ordfører heroppefra skal begrunde forslaget, er den eneste begrundelse, der kommer sådan fra hjertet, hensynet til eksporten.
Der var intet om forbrugerne i Danmark eller udlandet i det første indlæg, ligesom der ikke var nogen som helst konkrete eksempler, som vi har efterlyst adskillige gange, på, hvad det er for uensartede afgørelser, der har været truffet i den kommunale kontrol.
Kunne vi ikke få et par konkrete eksempler
på det fra Socialdemokratiet?
Så er der endelig spørgsmålet om miljøkontrollen.
Er det virkelig nok for Socialdemokratiet
med sådan en ministererklæring.
Er det den måde, man udøver sit politiske håndværk på i Socialdemokratiet.
Man kunne f.eks. forestille sig, at man så et færdigt forslag til, hvordan miljøkontrollen skulle indrettes, og så tog stilling til det.
Det ville da være en lidt grundigere parlamentarisk sagsbehandling.
Ole Vagn Christensen (S), 1998-06-23:
Så kan det jo blive svært, men det er ikke sværere, end at det selvfølgelig kan klares.
Jeg må sige til hr. Keld Albrechtsen, og det er også til hr. Jørn Jespersens forståelse, at jeg troede overhovedet ikke, der herskede nogen tvivl om, at hele den her lovgivning selvfølgelig handler om forbrugere.
Uanset om de bor her i landet, eller de bor andre steder i verden, handler det om, at der skal være respekt om danske fødevarer.
Jeg troede ikke, der var nogen tvivl om, at grundlaget for, at vi overhovedet skal sikre, at vi har en lovgivning på disse områder, var, at det var forbrugerinteresser, det hele drejede sig om.
Vi er jo ikke interesseret i, at folk rundt omkring i verden og heller ikke hjemme i Danmark bliver syge.
, og jeg har svært ved at se, at man kan få en større garanti af regeringen og af et flertal for, at der ikke skal ske forringelser.
Margot Torp (S), 1998-06-23:
Jeg synes, hr. Jørn Jespersen gør....
Keld Albrechtsen (EL), 1998-06-23:
Jeg vil gerne spørge den socialdemokratiske ordfører, hvad der er årsagen til, at det her lovforslag absolut skal hastes igennem på den usaglige måde, som det sker nu.
Hvad er begrundelsen for, at dette meget komplicerede stykke lovgivningsarbejde nu skal sjuskes igennem på denne måde
, når der intet er, der taler imod at udsætte det til efteråret og dermed få en grundig og seriøs drøftelse af de mange problemer, der er i det?
Det er ganske enkelt ufatteligt, men jeg vil gerne høre, hvad forklaringen er.
Hvordan kan det være, at regeringen ikke vil have afklaret de problemer, der kommer til at opstå for miljøkontrollen?
Det kommer der pludselig meldinger om, men det fremgår ikke af noget materiale.
Vi ved ikke, hvor vi står.
Det skal ikke være på skrift.
Det skal ikke fremgå ordentligt og hæderligt.
Jeg synes, det er noget forfærdelig noget at se på.
Jeg venter på et svar fra den socialdemokratiske ordfører.
Jørn Jespersen (SF), 1998-06-23:
Jeg vil godt sige til hr. Ole Vagn Christensen, at jeg også gør mig store anstrengelser for at høre, hvad han siger, og jeg lyttede efter, hvilke begrundelser der var for at lave kontrollen statslig.
Det synes jeg er interessant.
Det er faktisk ganske interessant, for i alle de drøftelser, der har været om, hvad formålet med denne lovgivning har været, har ministeren givet udtryk for, at det var at tilgodese forbrugerinteresser.
Nu kommer ordføreren for Socialdemokratiet altså måske lidt uforberedt - det skal jeg ikke kunne sige - og skal give en begrundelse på Socialdemokratiets vegne og har altså kun en eneste, nemlig hensynet til eksporten, og det tror jeg er rigtigt.
Jeg kan da godt forstå eksportvirksomhedernes interesse i denne her model.
Den har jeg stor forståelse for, og jeg synes også, det er en helt legitim interesse, men det er da ikke sikkert, at Socialdemokratiet uden videre skal acceptere, at det er den væsentligste interesse og fremsætte lovforslag, som tilgodeser organisationernes ønsker.
Det er altså det, man har gjort, og jeg vil notere mig med stor interesse, at man kun har det ene argument: hensynet til eksporten.
Så skal jeg bare spørge om miljøkontrollen: Er det virkelig Socialdemokraternes opfattelse, at det er betryggende på landets miljøs vegne at vedtage en lov
, når man intet aner om, hvilke problemer den skaber, og når man intet aner om, hvilken løsning der vil blive bragt i anvendelse for at løse de problemer?