runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Christian H. Hansen (DF), 2001-05-16:
Dansk Folkeparti kan ikke støtte de to forslag.
Vi mener faktisk, at noget af det, der er lagt ind i de her forslag, er noget af det, som man har nedbrudt i Østlandene, som man nu prøver at genoplive herhjemme, og det kan vi i Dansk Folkeparti ikke støtte.
Med hensyn til det forslag, hvor det om transporttiden indgår, er der jo, som mange andre ordførere har været inde på, nogle ting, som det er væsentligt at drøfte videre, og måske kan man drøfte det under det kommende udvalgsarbejde.
Så kan jeg forstå, når vi taler om B 196,
at landzonereglerne skal ændres, hvis nogle af de her ting skal indføres.
Det vil sige, at det beslutningsforslag, som en række borgerlige partier har fremsat, som går på en ændring af landzonereglerne, vil Enhedslisten nu kunne støtte, og det kunne så være det første skridt på vejen til, at vi måske kunne gå lidt videre med det her.
Så har jeg også svært ved at forstå det, der står om økologiske dyr på friland.
Jeg synes, at det lyder dramatisk, og jeg kunne godt tænke mig lige at vide, hvad det er for nogle foranstaltninger, der skal indgå her.
Søren Kolstrup (EL), 2001-05-16:
Ja, man skal jo passe på ikke at skyde sig selv i foden.
Jeg ved, at hr. Christian H. Hansens parti har haft en enestående interesse for dyrevelfærd.
Vi har haft deciderede eller specielle forslag til styrkelse af dyrevelfærd, og vi har jo f.eks. haft Dansk Folkepartis forslag om kampen mod buejagt.
Jeg kunne dengang forstå, at der lå en meget dyb og stærk følelse for dyrevelfærden bag.
Derfor kunne jeg måske også forvente en lidt stærkere præcision fra Dansk Folkepartis ordfører i denne sag: Hvilke virkemidler vil man tage i brug for at styrke dyrevelfærden på det her område?
Christian H. Hansen (DF), 2001-05-16:
Jeg tror netop, at jeg gav udtryk for, at vi var meget positivt indstillet over for det om transporttiden, som Enhedslisten havde fået ind i det her forslag.
Jeg sagde også, at nogle af de ting, der lå heri, kunne man gå videre med under udvalgsarbejdet. Vi kan vel konstatere, at vel får Enhedslisten ikke flertal for de her to forslag i dag, men de gode elementer, kære ordfører for Enhedslisten, er vi positivt indstillet over for, for de handler om dyrevelfærd, og det er vi positivt indstillet over for i Dansk Folkeparti.
Så der kan Enhedslisten roligt regne med Dansk Folkepartis støtte.
Annie Lunde Hansen (CD), 2001-05-16:
Hist, hvor vejen slår en bugt, ligger der en økologisk drift
så smuk.
Om end H.C. Andersen muligvis ikke ville bryde sig om denne omskrivning af den kendte sang, må jeg indrømme, at jeg kom til at tænke på den, da jeg læste de to beslutningsforslag.
Beslutningsforslagene er udtryk for utidssvarende, ufrugtbar, økologisk religiøsitet, som ikke gavner nogen.
Tiden har heldigvis bibragt mange forbedringer, og det er oftest på markedets vilkår.
CD kan ikke støtte tanken om statslig regulering, herunder finansiering af økologiske slagterier og mejerier.
Naturligvis går CD ind for endnu mere kvalitet i fødevarerne, forbedret fødevaresikkerhed, dyresundhed og dyrevelfærd, og her har vi jo så også fået transporttiderne ind i debatten.
Jo, vi ser også gerne i CD en begrænset transporttid for dyrene.
Og vi ser også gerne, at man måske begynder at kigge
på de former, de bliver transporteret under
Her må der vel også være noget forskning om det og nogle forbedringer, så deres sidste timer, når de kører af sted, bliver i nogle moderne biler, så det er et ordentligt miljø, vi giver dem, når de nu skal køre det antal timer.
CD er med.
Med hensyn til økologi må jeg desværre sige, at det meget mere er blevet et spørgsmål om religion end noget som helst andet.
Og så vil jeg også gerne have lov til at sige: Der skal være plads til økologer, og der skal også være plads til dem, som ikke ønsker at være økologer.
De skulle meget gerne være venner og gå hånd i hånd.
Af undersøgelserne fremgår det nemlig, at det er forbrugernes egen sundhed, som er hovedårsagen til, at den enkelte måske køber økologiske varer, og forbrugerne tænker måske ikke så meget på dyrevelfærd og forbedret miljø og arbejdsmiljøforhold i landbrugsproduktionen.
Det synes jeg også der er taget højde for i mange lovforslag herindefra, hvor vi har været med til de fleste.
Samtidig bekymrer det mig også, når økologi står på dagsordenen, at man yderst sjældent taler om, hvilken betydning mere økologisk produktion vil have for muligheden for at brødføde andre end os selv.
Det kan endda komme til at knibe, hvis den økologiske produktion herhjemme vinder indpas.
Jeg fristes næsten til at provokere lidt ved at sige, at mindre økologisk produktion er en form for tilskud til den udviklingsbistand, som Danmark i forvejen yder.
CD har tiltro til, at vi med den nugældende lovgivning på området har skabt nogle fornuftige rammer for erhvervet
, som fungerer
De fremsatte beslutningsforslag er langtfra udtryk for en moderne erhvervspolitik.
CD vil gerne være med til at forbedre, udvikle og styrke forholdene for alle led i fødevareproduktionen, men det er på ganske andre måder end de konkrete forslag.
Derfor kan vi ikke støtte disse forslag.
Vibeke Peschardt (RV), 2001-05-16:
Jeg må jo sige til Enhedslisten, at der står mange rigtige ting i deres to forslag.
Analyserne i forslagene fejler ikke noget.
De fortæller med en historisk korrekthed om, hvad der er sket i Danmark fra 1800 og jeg ved ikke hvad, 1868 eller 1889, og frem til nu.
Dengang så verden betydelig anderledes ud, og der skal ikke herske nogen tvivl om, at det i danmarkshistorien har været fantastisk vigtigt, hvad der skete med andelsbevægelsen, og hvordan den drev demokratiet.
Derfor er det jo også lidt interessant, at ordet demokrati forekommer i begge titler.
Der menes jo i virkeligheden det demokrati, der findes i andelsbevægelsen, og så vil man altså gerne skrue tiden tilbage.
Vi mener, at de her to forslag, ud over historikken, er temmelig nostalgiske.
Vi tror ikke på, at man kan skrue tiden tilbage i et sådant omfang.
Til gengæld mener vi, at det demokrati, der udfoldes i andelsbevægelsen i dag, har nogle træk, der viser, at man er på vej i den retning, som Enhedslisten gerne vil.
Vi hørte jo også hr. Kristen Touborg stå og sige det før omkring slagterierne.
Hvis jeg skulle ønske noget, så skulle det egentlig være, at man kunne gå ind og lave om på nogle af de beslutninger - ikke i kraft af de her forslag - som
andelsbevægelsen har foretaget.
F.eks. ved vi jo, at mejerierne, det store MD Foods og Arla, har ført den brændte jords politik i forhold til mindre mejerier.
Det er noget, man har gjort i salgssituationer.
Vi kan ikke støtte forslagene, men vi forstår godt hensigten i dem.
Søren Kolstrup (EL), 2001-05-16:
Jeg vil gerne spørge fru Vibeke Peschardt, hvordan man ud fra fru Vibeke Peschardts socialliberale præmisser kan sikre, at udbudet af små mejerier og slagterier øges, idet jeg går ud fra som en banalitet, at vi er enige om, at det er en ufravigelig forudsætning for, at der kan komme noget, der blot minder lidt om en ægte konkurrencesituation.
Kristen Touborg (SF), 2001-05-16:
Når jeg tager ordet, er det for at forebygge eventuelle misforståelser.
Den radikale ordfører sagde, at jeg havde sagt, at andelsbevægelsen bevægede den sig den rigtige vej, nemlig henimod flere små slagterier.
Det, jeg sagde, skal absolut ikke forstås sådan, at det er den etablerede og eksisterende andelsbevægelse, der gør det.
Det er en ny andelsbevægelse, det er nye sammenslutninger, det er, når der er nogle landmænd og eventuelt forbrugere, der slutter sig sammen og indskyder en andelskapital og opretter et nyt slagteri.
Tværtimod er det den eksisterende andelsbevægelse, der i udbredt grad anvender konkurrenceklausuler og dermed sikrer, at man rent faktisk ikke kan genoprette slagterier i de forholdsvis små slagterier, de nedlægger.
Bare for at der ikke skulle opstå en misforståelse i den forbindelse.
Vibeke Peschardt (RV), 2001-05-16:
Jamen først tak til hr. Kristen Touborg.
Det tror jeg sådan set godt, at jeg er klar over, for jeg nævnte jo netop den brændte jords politik over for små mejerier.
Man kan kalde det det, eller man kan kalde det konkurrenceklausuler.
Vi havde en debat sidste fredag om landdistrikter, og det udviklede sig jo meget hurtigt til at være en debat om bl.a. andelsbevægelsen og det demokrati eller mangel på demokrati - jeg ved ikke, hvad man skal kalde det - som den bevægelse står for.
Det er jo rigtigt, at det er bønderne selv, der har været med til via ejerskabet i mejerier, slagterier og organisationer at bestemme, at det er gået, som det er.
Skal der ske noget nyt, så skal det naturligvis ske den vej. Det er i virkeligheden også et svar til hr. Søren Kolstrup, der efterlyste, hvordan jeg kunne have de holdninger kombineret med de socialliberale principper, som mit parti står for.
Jamen det kan vi sagtens, for vi mener
faktisk, at det skal komme fra bønderne selv én gang til.
De må altså nytænke i denne her andelsbevægelse.
Det skal ikke ske ved, at vi står her og lovgiver for, hvordan det skal udvikle sig.
Ole M. Nielsen (KRF), 2001-05-16:
Jeg synes jo også, at livet i de små enheder i landdistrikterne i 1950'erne var dejligt.
Jeg tror bare ikke rigtig på, at der er ret mange, der vil med tilbage til den tid, for det skal vi jo også i levefod.
Derfor er det altså for romantisk det her.
Jeg kunne komme lige så nemt om ved det som den socialdemokratiske ordfører, for jeg synes, at ministeren holdt en rigtig god tale, men jeg vil alligevel godt gøre lidt mere ud af det.
Vi vil gerne være med til det med transportafstanden eller transporttiden.
Det er svært at finde ud af, hvad der er rimeligt for dyrene i den henseende.
Og jeg vil egentlig af nogle andre hensyn gå endnu længere ned i transporttid, end dyrevelfærd tilsiger, for man kunne måske bruge det instrument til at føre regionalpolitik, for hvis man ikke måtte transportere dyr så langt, så kunne man jo fastholde nogle flere slagterier rundtomkring i nærområderne.
Man kunne altså bruge det instrument, men det er ikke muligt politisk.
Det ved jeg godt.
Men man kunne gøre det af dyrevelfærdsmæssige grunde.
Men det er yderst beklageligt, at vi får det hele centraliseret.
Jeg kan i øvrigt ikke forstå, at det er hensigtsmæssigt rent konkurrencemæssigt at øge transporttiden, for det koster trods alt mange penge at køre med levende dyr over så lange afstande.
Det er noget billigere at transportere dem, når de er slagtede og kan pakkes sammen, og når man ikke skal transportere affaldsprodukterne med osv. Så er det jo ærgerligt, at hr. Søren Kolstrup ikke vil være med, når vi fremsætter nogle lovforslag, nogle beslutningsforslag, som kunne medvirke til en bedre udvikling i landdistrikterne.
Det er jo aldrig rigtig lykkedes, når vi vil have bedre muligheder for at lave noget i nedlagte landbrugsejendomme, når vi vil forskellige ting i landdistrikterne. På mandag har vi mulighed for igen at prøve hr. Søren Kolstrup, hvor vi har et lovforslag om at lave nogle små pæne vejvisningsskilte rundtomkring ved landevejene, så vi har mulighed for, at små virksomheder kan fungere rundtomkring. Ellers kan det jo ikke lade sig gøre.
Når vi er kede af de store koncentrationer, så er det, fordi vi også ønsker, at vi skal have en konkurrencesituation.
Derfor skal vi selvfølgelig stadig væk have rigtig gode etableringsmuligheder.
Det tror jeg sådan set også vi har.
Den største hindring for etableringer er sådan set alle de love og regler, vi laver herinde, som vi jo alle sammen laver ud fra nogle gode forudsætninger.
Vi laver så mange forskellige ting.
Vi har jo for nylig bare diskuteret omkostningerne i de små slagtehuse.
Det er på alle leder og kanter, vi stiller krav, har restriktioner og kontrol, har afgifter osv., som forhindrer, at de små enheder kan eksistere.
Så vi er også med til at drive udviklingen i en retning, som vi reelt ikke selv ønsker.
Der er mange gode intentioner i de beslutningsforslag her, men de hører en anden tid til.
Det er måske dumt at afvise dem på den måde, men det er i hvert fald helt sikkert, at det bliver ikke nemt at få store partier til at tilslutte sig sådan nogle forslag her, for der er ikke ret mange vælgere, der vil støtte dem.
Søren Kolstrup (EL), 2001-05-16:
Hr. Ole M. Nielsen havde en lidt opgivende holdning over for den samfundsudvikling, vi er en del af.
Kunne hr. Ole M. Nielsen forestille sig, at netop fordi vi ikke er lige på kapitalmarkedet, at vi så gav nogle særlige støtteordninger og støttemuligheder også til den mindre fødevareindustri?
Ole M. Nielsen (KRF), 2001-05-16:
Nej, beklager, så er vi med til at lave nye skævheder i konkurrencen om, hvem der skal bestemme, hvad der er godt, og hvad der er skidt.
Det vil vi helst ikke.
Men vi vil meget gerne være med til at sørge for, at der ikke er hindringer for, at de små enheder kan eksistere, og vi vil også meget gerne være med til at lægge nogle restriktioner på de store, hvad vi også gør på forskellige måder. Det er den måde, vi skal gøre det på.
Bortset fra det skal der være lige vilkår konkurrencemæssigt.
Det er vi nødt til.
Jeg tror ikke, at der er andre muligheder for udvikling af et ordentlig samfund.
Markedsøkonomi, men markedsøkonomi med begrænsninger.
Det er det, vi må stå for.
Kristen Touborg (SF), 2001-05-16:
Ideen med at begrænse centraliseringen inden for disse områder er SF fuldstændig enig i.
Men vi må jo også sige, at ser vi på det om slagterier og mejerier, så forekommer det at være en sådan, skal vi sige speciel Enhedsliste-virkelighed at tro, at man vil kunne genindføre den mængde slagterier og mejerier, der er blevet nedlagt.
Det er sådan, at vi har et erhvervsliv, der selv bestemmer inden for lovens rammer.
Jeg tror ikke, at det vil være hensigtsmæssigt, at vi i Folketinget beslutter, at der kun må slagtes så og så mange dyr det enkelte sted.
Det tror jeg ikke vil være en god måde at gøre tingene på.
Jeg kan kun sige, at hvis vi overhovedet kan gøre noget for, at vi kan få en transportgaranti, ligesom vi har en miljøgaranti, hvis vi kan finde nogle muligheder, som indebærer, at vi kan hindre, at bl.a. levende søer eksporteres til Midttyskland, fordi de der kan koste 50 øre mere pr. kg,
så vil jeg, som selv er svineproducent,
meget gerne betale den mindre pris, som man så vil få hjem for dyrene.
Det mener jeg vil være et rigtigt godt tiltag, så hvis det kan være en mulighed, kan man regne med, at SF vil gå ind og støtte sådan noget.
Vedrørende beslutningsforslag nr. B 196 er vi principielt enige i sigtet med forslaget, men vi har det også lidt sådan, at det nok ikke er så nemt at få det til at forenes med det virkelige liv - specielt pind 2 i hensigten med forslaget, altså det om landzonereglerne, hvor det jo kan være et meget stort problem at indrette det her i landbrugsbygninger.
Der er jo næppe noget, der er så forurenende som slagteriindustrien, så det kan man forudse vil give nogle meget store problemer.
Derimod vi er meget velvillige over for muligheden for at se på det med konkurrenceklausulen.
Jeg synes ikke, det er hensigtsmæssigt, at man opererer på den måde i andelsbevægelsen, at man siger, at man ikke vil acceptere, at bygningerne kan anvendes til andet formål og af andre ejere.
Så hvis der overhovedet er en mulighed at komme igennem med sådan noget inden for lovens rammer, så vil vi absolut være positivt indstillede over for at kigge på det.
SF støtter sigtet i forslaget om, at der kan oprettes flere små slagterier, men vi synes, der er for meget planøkologi i Enhedslistens tankegang, så derfor kan vi ikke støtte det, som det foreligger.
Annie Lunde Hansen (CD), 2001-05-16:
Jeg skal prøve at gøre det kort til hr. Søren Kolstrup.
Nu har vi den igen.
Jeg har været her siden sidste folketingsvalg, og jeg har spurgt Enhedslisten om det her ulidelig mange gange.
Nu vil jeg meget gerne have et svar.
Også i dette forslag står der, at jo mindre en enhed er, jo mindre findes der af sygdomme.
Jeg vil gerne spørge, hvad der har været af sygdomme på de store enheder herhjemme. Hvad angår de store slagterier, er der vel ikke nogen slagterier i nogen lande, der har en så streng egenkontrolforanstaltning.
Det er overhovedet ikke bevist, at der skulle være større fødevaresikkerhed, og at det skulle være mere overskueligt at indkredse sygdomme og fjerne disse.
Jamen gik det ikke op for Enhedslisten?
Jeg vil så nødig sige det igen.
Hvor var der mest salmonella?
Var der mest salmonella hos burhønsene eller, nu skal jeg nok huske at sige, hos de fritgående høns eller skrabehønsene?
Vi har fået svarene så mange gange fra ministeren, at jeg godt kender svaret.
Jeg synes, det er flot, og jeg kan ikke tage, at man bliver ved med at skyde på de virksomheder med den egenkontrol, der er.
Skulle vi nu ikke stoppe alle de forslag, som hver gang
er så kritiske over for de store?
Søren Kolstrup (EL), 2001-05-16:
Til hr. Ole M. Nielsen: I historien om Englevad var der tale om, at en gruppe økologer ville købe et nedlagt mejeri, hvor der var en salgsklausul.
Så kan man sige, jamen det ligger inden for det privatretlige område, vi kan ikke gøre noget.
For det første er der tale om et støttet område, altså hele landbrugsområdet, og for det andet - og det er selvfølgelig den dybe forskel mellem os og alle andre - er vi netop til, fordi vi mener, der er et stort behov for at gribe
ind i det privatretlige område, netop for at skabe forudsætninger for, at også grupper af mennesker kan melde sig ind med deres virksomhed, altså i det her tilfælde små mejerier.
Så vil jeg i øvrigt gerne sige, at det forekommer mig netop på fødevareområdet generelt, at er der noget område, hvor man må overveje markedskræfternes hærgen, så er det på fødevareområdet, hvor vi har den helt principielle opfattelse, at fødevaresikkerhed og en form for lokal produktion er godt, ikke fordi - og det er et svar til fru Annie Lunde - småt automatisk er godt, det ville være en meget forenklet opfattelse, ikke fordi stort automatisk er skidt - det var jo herligt, hvis det var så enkelt, men vores argumentation for det små er, som vi har sagt, at det har nogle fordele, hvad angår transportarbejdet, hvad angår dyrevelfærd, og hvad angår den lokale demokratiske udfoldelse. Hvad angår argumentet om fødevaresikkerhed har vi kun argumenteret for den lille enhed i den forstand, at hvis vi kun får et eller to slagtehuse i Danmark, så bliver vi mere sårbare, end hvis vi har flere.
Men fru Annie Lunde har én pointe, så vidt jeg kan se, og det er, at det er klart, at de veterinære omkostninger - og det må vi andre klart tage på os - vil være relativt store med vores forslag.
Det er oplagt.
Det er en diskussion, som man har haft i økologikredse, det er en diskussion, som vi også har haft i forbindelse med det her forslag, som jeg har drøftet med økologer, folk på Hanegal osv., der er meget bevidste om det her, og hvor Enhedslisten klart siger: Ja, det er en pris ved vores forslag, men det er en pris, vi gerne betaler af hensyn til de andre nævnte forhold.
Annie Lunde Hansen (CD), 2001-05-16:
Nu vil jeg gerne sige, at CD udelukker hverken de små eller de store, og kan de klare sig, er det o.k., og det er forbrugernes frie valg, hvilke varer de vil købe, og hvor de vil handle.
Det er ikke altid big is beautiful, det er jeg godt klar over, men det er heller ikke altid, at det mindste er i orden.
Jeg har også set små steder, hvor jeg i hvert tilfælde ikke ville købe mine fødevarer, fordi jeg med stor sikkerhed ville blive syg.
Så skal vi ikke ligesom sige, at der skal være plads til alle?
De skal kunne gå hånd i hånd, og jeg synes, Fødevareudvalget lærte det på sin tur til USA, da vi besøgte det store mejeri, der var økologisk, hvor de sagde: Vi er ikke uvenner med dem, der ikke er økologer, det er vores venner, og vi skal forsøge fremover, for måske kunne det være en dag, at de ønskede at blive økologer, og så var vi der og kunne gå hånd i hånd i stedet for at modarbejde ...
Ole M. Nielsen (KRF), 2001-05-16:
Hr. Søren Kolstrup siger, at der er en hærgen på fødevareområdet.
Der er brug for at gribe ind og gøre noget.
Jeg mener, at der er muligheder for at etablere fødevarevirksomheder.
Der er adgang til markedet.
Problemet er faktisk forbrugerne.
Hvis bare forbrugerne ville efterspørge de rigtige varer, ville købe friske varer og ville købe ferske varer. Der er jo flere trend på en gang.
Den ene er imod at købe økologiske, friske, ferske varer, gode varer osv., men den anden, og den er meget, meget tungere, er at købe præfabrikerede varer, halvfabrikata, der har været igennem industrien og er blevet ødelagt og griset til med skidt og møg osv.
Det er den, der er kedelig.
Det er den, vi skal tage livet af.
Det har jo noget med hele vores familiemønstre osv. at gøre, og nu er vi ovre i Kristeligt Folkepartis familiepolitik, kan man nok høre.
Kunne vi få den gennemført, blev der bedre tid til at gå op i at købe nogle ordentlige varer, lave nogle ordentlige fødevarer og spise dem på en ordentlig måde omkring et familiebord mindst en gang om dagen.
Det ville være en god ting.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-05-16:
Jeg må indrømme, jeg har forstået det notat om skattespørgsmålet sådan, at det i realiteten vil være muligt at omgå og undgå beskatning, og det er selvfølgelig også derfor, at spørgsmålet om en afgift har været inde i billedet.
Nu siger ministeren, at der så intet er, der forhindrer det kom på et senere tidspunkt, men man har altså bare ikke villet bygge det ind.
Man har ikke villet høre på venstrefløjens ønske på det punkt, og hvorfor har man ikke det?
Jamen det var da, fordi man først ville slippe kapitalgevinsterne løs, og så ville man stå med problemet efterfølgende.
Så ved vi da godt, hvordan det går.
Jeg kan ikke få at vide, om det er Det Konservative Folkeparti eller det er regeringen, der har holdt trådene i hånden med hensyn til den her afvisningskurs, men jeg kan konstatere, at ministeren og fru Lene Espersen i hvert fald er rørende enige om én ting, og det er, at de meget besindige, små ønsker, som venstrefløjen havde om, at man i hvert fald ikke skulle tage samfundsskabte værdier og bare aflevere dem kvit og frit til nogle kapitalejere, skulle afvises.
Mogens Andreasen (UP), 2001-05-16:
Vi har for ganske nylig her i Folketinget afskaffet lovgivning, som var forældet og ikke mere var brugbar.
Men når Enhedslisten taler om oprettelse af små mejerier og sådan noget, jamen det må de da gøre lige så galt de vil, de mennesker, der har lyst til det, for hvis de kan leve af det, så er det jo godt.
Kan de ikke leve af det, så skal de lade være.
Det samme gælder på det økologiske område.
Kan man ikke leve af det, må man jo lade være at lave det.
Der er altså konkurrence på produktionen af landbrugsvarer, som er bestemt af, om forbrugerne vil købe det.
Og fordi priserne på varer fra det økologiske landbrug er langt højere end dem fra det traditionelle, så synes jeg, det er meget, meget svært at sige, at her skal vi altså gå ind med tilskud, som det blev nævnt af hr. Ole M. Nielsen.
Jeg synes, at hvis man har lyst, jamen så kan man da drive en hvilken som helst form for virksomhed her i Danmark.
Man skal bare ikke have tilskud, og så må man se på, om man kan leve af det, og kan man ikke det, ja så må man lade være at lave det.
John Vinther (KF), 2001-05-16:
Jamen jeg kan da takke ministeren, for ministerens indlæg giver mig så endnu en lejlighed til at henholde til det, ministeren siger.
Vi er på dette område ganske enige.
Og så kan jeg altså ikke lade være med at tilbageholde
den bemærkning, at efter jeg har været oppe og faktisk har givet et principielt tilsagn om, at jeg gerne vil se på det her, så er det dog en besynderlig måde, SF og Enhedslisten vælger at kvittere for det tilsagn på.
Søren Kolstrup (EL), 2001-05-16:
Man kan være enig eller uenig, men der er dog noget meget konkret at forholde sig til, nemlig et bestemt antal minutter.
Derfor kan man svare på, om man arbejder for noget mere, noget mindre eller just det, der står i forslaget.