Carsten Hansen (S), 2002-05-23:
Vi må sige, at planloven er en af de vigtigste love, vi overhovedet har, og det er den, der giver overblik og helhed.
Ud fra et retssikkerhedsmæssigt synspunkt må det også være en forudsætning, at alle får lige behandling alle steder i loven.
Det må ikke være sådan, at et konkret forhold mellem lokale interesser og lokale myndigheder er afgørende for et ja eller nej i konkrete sager, og derfor frygter vi hos os, at landzonekompetencen, der ifølge det her forslag vil overgå til kommunerne, vil betyde meget spredt og tilfældigt byggeri, som også vil skade og skæmme landskabet, og med det, der er lagt op til, også vil give nabokonflikter samt nogle helt utilsigtede naturkonsekvenser.
Vi synes, at vi står over for nogle voldsommt store naturmæssige og miljømæssige udfordringer i det åbne land, som Wilhjelmudvalget jo har leveret en massiv og en grundig dokumentation for.
Derfor er det i hvert fald efter vores mening ikke muligt at vurdere den virkning, de har haft, og det havde været hensigtsmæssigt at vente med en evaluering, til de var blevet gennemført.
Lovforslaget er efter vores opfattelse kortsynet; det er upræcist; det er stik imod de visioner, der ligger i den nuværende planlov og bidrager ikke, hverken miljømæssigt eller udviklingsmæssigt, til en positiv udvikling.
Derfor kan vi som sagt ikke støtte forslaget. SF har jo været ude at annoncere, at de ville have en folkeafstemning på det her område.
Men jeg vil godt sige herfra, at vi selvfølgelig overvejer argumenterne for og imod og har stor forståelse for det, SF har sagt her.
Hvis vi så kigger på enkeltelementerne i det - jeg har været inde på landzonekompetencen - vil jeg godt sige, som jeg indledte med, at planloven faktisk er rygraden i den danske miljøpolitik, og vi mener, at kompetencefordelingen mellem stat, amt og kommune er en helt central del af planloven.
Forskningscenter for Skov & Landskab foretog i 1999 en undersøgelse af administrationen af landzonebestemmelserne, hvor sagsbehandlingen i seks kommuner og i to amter blev minutiøst gennemgået, og man konkluderede, at der er opbygget en betydelig ekspertise i amterne vedrørende administrationen af landzonebestemmelserne, men at en sådan ikke eksisterer i kommunerne.
På den baggrund er vi i hvert fald meget imod de forringelser, vi ser i det her forslag.
Ikke mindst er vi meget bekymrede for, om de små kommuner kan modstå det pres, det jo er, når en lokal virksomhed eller andre vil have lov til at bygge eller gøre andre ting. Vi er i hvert fald bange for det, og vi så, hvad der skete under de forsøg, der var tilbage i 1980'erne.
Hvis vi kigger på udvidelsen af mindre virksomheder, der skal etableres i det åbne land, må vi sige, at der under udvalgsarbejdet er sket en præcisering af retten til uden landzonetilladelse at udvide mindre virksomheder eller at opføre andre bygninger.
Men det er kritisabelt, at miljøministeren melder klart ud, at når der skal søges en landzonetilladelse til en udvidelse, skal der som udgangspunkt altid gives tilladelse, siger ministeren, om end kommunen får mulighed for at fastsætte vilkår for en tilladelse.
I det fremsatte lovforslag er kommunernes eneste mulighed for at forhindre en uønsket udvidelse af en eksisterende virksomhed det, man kunne kalde et § 14-forbud.
Og det er den mulighed, kommunerne erfaringsmæssigt er tilbageholdende med at anvende.
Det mener vi er en stor svaghed i det her lovforslag.
Samtlige går imod udbygning af sådanne industrivirksomheder.
De hører hjemme i industrikvartererne; de hører søreme ikke hjemme i det åbne land.
Ja, selv landbruget har været betænkelig ved det her.
Men det har åbenbart ikke gjort noget som helst indtryk på de nuværende magthavere.
Så er der forslaget om gyllebeholderne - ja, og undskyld at det er så vidt forgrenet, men det er jo forslagets indhold; vi havde gerne set, det var delt i to og forstår ikke, at miljøministeren ikke har villet lytte til næsten alle andre partier end støttepartiet og regeringspartierne med hensyn til i det mindste at få delt lovforslaget.
Man kunne jo have risikeret, at der var elementer, vi kunne have stemt for.
Men man har ikke villet høre.
Så må vi sige, at det her med gyllebeholderne vil jo landskabsmæssigt, naturmæssigt få vidtrækkende konsekvenser.
Og så er der en anden ting.
Jeg synes også, det vil få æstetiske konsekvenser.
Man vil komme til at se en lang række
af, man kunne nærmest sige forkert placerede gyllebeholdere. De kommer til at ligge ude i naturen ligesom bunkers ovre ved Vestkysten.
Selv om der ifølge forslaget også skal tages landskabsmæssige hensyn, og at der nu efter opfordring fra os andre er blevet indført krav om fjernelse, når en sådan gyllebeholder ikke skal bruges mere, er betingelserne alligevel så uklare, at det efter vores mening vil give en utilstrækkelig sikring af naturen.
Desuden vil en afskærmende beplantning ikke være nok.
Jeg tror, det vil medføre massive problemer.
Vi hører næsten daglig om ammoniakforurening af sårbare områder.
Endelig viser kommunernes tilsyn, at mange gyllebeholdere, som lovmæssigt set skulle være afdækket, ikke er blevet det endnu.
Så dette forslag vil føre til øget ammoniakbelastning af sårbar natur, også stik imod Wilhjelmudvalgets rapport.
Når vi så kommer til det næste, opførelse af aftægts- og medhjælperboliger uden for landzone, har vi her i virkeligheden fat i den værste del af det her lovforslag.
Efter at der er blevet rettet til på VVM og bygningsredegørelse, er der dog sket noget.
Men kigger vi på det svar, som jeg har fået fra ministeren om, at der umiddelbart vil være ca. 36.000-37.000 landbrug, som kan opføre en aftægts- eller medhjælperbolig uden landzonetilladelse, dog kun en af slagsen, vil det betyde rigtig, rigtig mange ekstra boliger.
Men når ministeren så også i sit svar skriver, at som udgangspunkt skal alle have tilladelse, også dem under 30 ha, så taler vi altså om 140.000 ekstra boliger i det åbne land.
Alene på Fyn har jeg undersøgt - det er meget relevant - at der er 15.000 landbrug.
Vi snakker om byer, om bebyggelser, der er større end Nyborg eller Fåborg Kommune.
Det er ganske, ganske alvorligt og vil også give landbruget en række alvorlige problemer.
Derfor har man også fra landbrugets side insisteret på, at det her var et krav, der skulle tages ud.
Alt i alt må vi sige, at det er et forslag, vi ikke kan støtte, og vi må også sige, at det er for lidt, for slapt og for ringe, det, som er kommet, og at det er de mest omfattende ændringer siden den første planlov.
Som jeg sagde, er forslaget kortsynet, upræcist og stik imod de visioner, som ligger i den nuværende planlov, og det bidrager ikke hverken miljømæssigt eller udviklingsmæssigt til en positiv udvikling.
Vi mener så i øvrigt også og synes, at vi kan konstatere - da vi havde førstebehandlingen, havde vi ikke høringssvarene - at man har hastet det igennem.
Man har ikke ønsket at have baggrund i et omfattende analysearbejde.
Og det er for os så uforståeligt, at vi - selvfølgelig med de begrænsninger, der ligger omkring folkeafstemninger - vil overveje SF's forslag. Vi synes, det er vigtigt, at der kommer lys på denne her sag.
Og vi må også sige, at vi synes ikke, at planloven - heller ikke i offentligheden - egentlig har fået den debat, som den her lov og det her lovforslag i virkeligheden kunne fortjene.
Jeg vil også minde ordførerne fra regeringspartierne om de procedurer, der var under den tidligere miljøminister, hvor der var en lang og omfattende tradition for, at vi samarbejdede, man lavede analyser, vi fik Wilhelmrapporten for ganske nylig.
Her drejer det sig om, at nu er der kommet nye »rulere« på Borgen og nu majoriserer man sig igennem.
Jeg synes, flere af ændringsforslagene er forbedringer.
Vi stemmer stort set for dem alle sammen, men må stemme imod det samlede lovforslag.
Der er dog sket lidt forbedringer.