Sandy Brinck (S), 2001-03-27:
Det er lidt underligt at skulle have denne debat netop nu.
Vi skal diskutere fremtidens struktur for retskredse og politikredse, vel vidende at vi endnu ikke har fået anbefalingerne fra Politikommissionens arbejde om politikredsene, og vel vidende, at betænkningen om retskredsene er ude i høring hos de berørte parter.
Socialdemokratiet vil godt appellere til, at vi tager høringsprocessen alvorligt, at vi lytter til de kommentarer, der kommer ind.
Det er vores stilling til arbejdet, at folk ude i marken kan påpege fordele og ulemper langt bedre, end vi kan filosofere os frem til dem herinde ved vores skriveborde, lige så vel som vi faktisk mener, at kommissionsarbejdet skal vises den respekt, at man afventer resultatet, inden man slår ud med armene og tager politisk stilling.
Jeg er ikke overrasket over, at Dansk Folkeparti har en anden indstilling til egen formåen og andres viden, men det er vores håb, at resten af Folketingets partier afstår fra at kortslutte den seriøse proces, vi selv har sat i værk.
Socialdemokratiet vil således ikke tage endelig stilling
til løsningerne på de udfordringer, der klart tegner sig, både når vi taler retskredse, og når vi taler politikredse, for nye udfordringer er der.
Ting forandrer sig, og ting hænger sammen.
Retskredsenes struktur skal ses i sammenhæng med politikredsenes, lige så vel som civilretterne må inddrages i diskussionerne.
Der er mange nye udfordringer, som også ministeren nævnte det, men jeg vil særlig opholde mig ved én, nemlig at vi får to instanser i alle sager.
De færreste borgere tænker vel egentlig over det, men der er faktisk retssager, som i dag starter ved landsretterne, og hvor man ikke kan anke selve skyldsspørgsmålet.
Det vil sige, at vi i nogle sager ikke reelt har mulighed for, at to instanser prøver samme sag.
Socialdemokratiet ønsker, at vi skal rette op på den manglende retssikkerhed, og mener, at alle sager bør starte i byretterne, en holdning, vi også gav udtryk for den 7. april 2000, da Folketinget behandlede beslutningsforslag nr. B 110 fra Det Konservative Folkeparti.
Det kan undre, at også Dansk Folkeparti for et års tid siden støttede ideen. Hvordan man i Dansk Folkeparti har tænkt sig, at byretterne skal overdrages flere og mere komplekse sager, uden at det kan føre til nogen som helst form for ændringer i byretterne, overgår min logik.
En anden helt principiel udfordring er, at det for Socialdemokratiet i hvert fald ikke er acceptabelt, at både retskredse og politikredse kan sande til, når der er store sager i et lokalområde.
Det skal vi gøre noget ved, og vi skal finde en permanent løsning, som tager højde for samfundsudviklingen.
Socialdemokratiet mener faktisk også, at vi skal se alvorligt på det problem, som Domstolsudvalget påpegede, nemlig at vi bør begrænse brugen af ikkeudnævnte dommere.
Hermed blot tre principielle udfordringer for borgernes retssikkerhed og for retshåndhævelsen i Danmark: Reel mulighed for at anke til anden instans, en rimelig sagsbehandlingstid, og at afgørelserne faktisk er truffet af en udnævnt dommer.
Det er udfordringer, som vi ikke mener man bare kan se bort fra.
Mange andre udfordringer kan nævnes, men vi får rig lejlighed til at diskutere disse og deres mulige løsninger.
Det er den debat, som vi i Socialdemokratiet ikke ønsker at kortslutte ved at lægge os fast, før vi har de sagkyndiges anbefalinger, og før vi har haft diskussionen med befolkningen.
At Dansk Folkeparti åbenbart synes, at vi fra Christiansborg skal fortælle befolkningen, hvad den skal mene, og ikke omvendt, må stå for Dansk Folkepartis regning. Det kan vi ikke støtte.