Kim Behnke (UP), 2001-05-31:
Jeg vil gøre noget så utilladeligt som at bande fra Folketingets talerstol.
Jeg vil indtil flere gange bruge ordet skattelettelser.
Der har jo udviklet sig en praksis her, hvor man, lige så snart der snakkes om skatter, enten taler om skatteomlægninger eller om skattstop.
De tider, hvor nogen tør tage ordet skattelettelser i deres mund, er tilsyneladende forbi. Og det paradoksale er, at den danske regering netop i øjeblikket håber på, at amerikanske skattelettelser i billionklassen vil sætte så meget ekstra skub i amerikansk økonomi, at den globale vækst stiger og dermed også skvulper lidt af på Danmark, så der kan komme vækst i den danske økonomi igen.
Mit ønske, mit håb, er, at regeringen i stedet for at bede til, at amerikanske skattelettelser indirekte skal give økonomisk vækst i Danmark, følger det råd, som bl.a. EU og OECD har givet, nemlig at vi i Danmark selv tør tage det modige skridt og sænke vores skatter og dermed stimulere til vores egen vækst frem for at læne os op ad storebror USA og håbe på, at det er derfra, redningen skal komme.
Men hver eneste gang man siger ordet skattelettelser, er der en automatisk reaktion her i Folketinget, der hedder: Hvor skal pengene komme fra?
Er det syge kræftbørn, der skal smides ud af hospitalerne, eller hvad er det, der skal ske?
Med det samme har man disse skrækscenarier.
Ingen har hidtil villet acceptere, at en række skattelettelser rent faktisk stort set kan finansiere sig selv, nogle endda mere end finansiere sig selv.
Men nu er det lykkedes for andre end mig at være den uartige dreng i klassen.
Vismændene, som i eurodebatten jo ikke var helt så vise længere efter regeringens opfattelse, har igen været den uartige dreng i klassen.
I den seneste rapport fra vismændene dokumenterer man, at en sænkelse af topskatten vil være selvfinansierende for 90 pct.s vedkommende.
Bevares, der mangler de sidste 10 pct., men det skulle vi jo nok være i stand til at få fundet finansiering for.
Så topskatten er et af de emner, man kunne tage frem og sige: Hvis vi nu hæver grænsen for, hvornår man skal begynde at betale topskat, ja, så kan vi altså få det finansieret for 90 pct.s vedkommende. Så er der nogle, der siger, at det er lidt dumt ud fra sådan en fordelingsmæssig betragtning, for det er jo ikke alle, der betaler topskat.
Nej bevares, ikke endnu da.
Dem er der også god grund til at tage fat i.
Tilbage i februar 1998 udgav Rockwool Fonden en rapport, der dokumenterede, at op imod en halv million danskere enten tabte penge ved at gå på arbejde, eller også var den månedlige fortjeneste under 500 kr.
Finansministeren har nu dokumenteret, at det er omkring 200.000 mennesker.
Om det nu er 500.000 eller 200.000 mennesker er ikke det afgørende.
Det vigtigste er, at hvis regeringen ønsker at få flere mennesker i beskæftigelse, ja, så er der altså nogle af dem, der sidder hjemme i sofaen, som skal have et incitament, som det hedder, for at gå på arbejde, og det incitament er ikke, at vi gør det træls for dem at sidde derhjemme, men det er, at det er en fornøjelse at komme ud på arbejdspladserne.
Se, det har vismændene også udtalt sig om, og det er nærmest som citater fra taler, jeg selv har holdt her tidligere.
De skriver nemlig, at en af de kloge måder at gøre det på ville være, at man lavede et beskæftigelsesfradrag.
Altså i stedet for at man laver en generel skattelettelse for alle, efter at vi har bruttoficeret overførselsindkomsterne, så det også kommer folk på bistandshjælp og dagpenge osv. til gode, skal vi lave et beskæftigelsesfradrag, hvis vi målrettet vil gå efter dem, der er ude på arbejdspladserne.
Det har vismændene også skrevet.
Efter min mening er der tale
om vise mænd.
Men det går jo ikke, for i regeringens religionsundervisning har man ikke fulgt med de dage, hvor der blev talt om dynamiske effekter.
Dynamiske effekter findes ikke i regeringens vokabularium.
Næh, til gengæld er det sådan, at når f.eks. Det Radikale Venstre gerne vil kigge lidt på skatterne, så foregår det på den måde, at vi godt kan sænke lidt på personskatterne, men til gengæld skal folk have et klask på de grønne afgifter.
Og jeg skal love for, at det klask er blevet stort de senere år.
Det er kun få år siden, at vi danskere kun - i anførselstegn - betalte 7 mia. kr. om året i grønne skatter og afgifter.
I år er vi oppe på 62 mia. kr. i grønne skatter
og afgifter, og hvis der er noget, der vender den tunge ende nedad, ja, så er det jo altså de grønne skatter og afgifter.
Derfor er det komplet uansvarligt, når Det Radikale Venstre går ud og foreslår, at personskatterne skal erstattes af yderligere grønne afgifter, for bare med de grønne afgifter, vi har oplevet fra 1993 til 2001, er det jo, som det kom frem i begyndelsen af måneden, sådan, at de familier, der har de laveste indkomster, har lidt allermest under disse grønne afgifter.
Så det er ikke nogen særlig god idé.
Næh, det er meget bedre, hvis man finder områder, hvor en lavere procent giver et større provenu.
Det er det, der økonomisk kaldes for dynamiske effekter.
Jo, vi har nemlig et område, hvor virkeligheden har dokumenteret, at sådan hænger det sammen.
Ja, ganske vist vender det lidt omvendt.
Folketinget vedtog nemlig denne her strandvejsmisundelsesafgift, der går ud på, at de mennesker, der har været så venlige at købe en ekstra dyr bil, og som burde have haft et brev fra skatteministeren, hvor der stod: Tak for det frivillige bidrag til statskassen, i stedet for også får den ære, at de nu også skal betale personlig indkomstskat af at køre i bilen.
Og det synes de fleste danskere måske er lige i overkanten.
Resultatet er blevet, som det fremgår af den seneste budgetoversigt, at det tabte vi et par milliarder på i 2000, og i år regner man med at tabe omkring en halv milliard på den konto.
Det, der nemlig er tale om, er, at der er et fald i den gennemsnitlige bilpris, så de, der før var så skattemæssigt flinke, at de rendte ud og købte en bil til 1½ mio. kr., nu kun køber en til 300.000 kr., og det giver jo altså ikke helt så mange penge i statskassen, og det kan vi se på de faldende registreringsafgifter.
Mit spørgsmål til regeringen er så med hensyn til de 2½ mia. kr., som nu mangler: Hvis vi andre kommer med forslag om skatte- og afgiftslettelser, kræves det jo, at vi stiller med fuld finansiering, men hvor er det nu lige, de 2½ mia. kr. kommer ind igen?
Det er da omvendt Robin Hood-politik, og det er så ufornuftigt, som det overhovedet kan være.
Derfor har vi her et af eksemplerne på, at de dynamiske effekter virker.
Sætter vi bilafgifterne ned, sælges der nogle flere biler, og der sælges nogle større biler, og skatteministeren vil kunne glæde sig over, at provenuet til hans kasse vil stige.
Så vi behøver ikke at bede amerikanerne om at redde os ud af vores økonomiske problemer, ved at de laver skattelettelser.
Så har jeg jo mange gange fra denne talerstol påstået, at hver gang vi forhøjede skatter og afgifter og lavede miljøregler osv., så skræmte det danske virksomheder til at holde op.
Men nej, nej, det var der ikke belæg for, for prøv at kigge ud i supermarkederne, butikkerne er stadig væk fyldt med varer.
Ja, forbrugerne oplever, når de går i Føtex og Brugsen, at der stadig væk er varer på hylderne, men det er altså importerede varer.
Danske virksomheder er ikke længere i stand til at fortrænge importerede varer, men må se sig kuldsejlet.
Se, ud fra en miljøbetragtning, ud fra dyreetiske regler, ud fra alt det andet, som regeringen gerne vil tale om ved festlige lejligheder, er det jo rigtig dumt, for det, der sker, er, at de varer, der ligger ude på hylderne, importeres fra steder, hvis forhold vi ikke aner noget som
helst om, mens de danske ordentlige producenter altså er blevet fortrængt for 60 pct.s vedkommende.
Det har taget 10-20 år at nå hertil, og det vil fortsætte, så om nogle år kan man holde en tale fra den her talerstol - det bliver ikke mig, men andre - og fortælle, at nu er vi nået op på 75 pct., 80 pct. og 90 pct.
Den udvikling skal naturligvis vendes.
Det sidste, jeg skal sige, er
, at Enhedslistens forslag til vedtagelse kan jeg ikke støtte.
Når vores egen kronprins på Sirius 2000-patruljen kunne bo under arktiske forhold i en container, så kan folk, der kommer her til landet, vel også i en midlertidig periode nøjes med det. Så det forslag til vedtagelse kan jeg bestemt ikke anbefale bliver vedtaget.