Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-12-05:
Hr. Villy Søvndal startede debatten med at besvære sig over, at han følte, at jeg ikke havde givet en retvisende beskrivelse af situationen i Irak.
Jeg skulle have givet en mere dyster beskrivelse af situationen i Irak.
Jeg beskrev den meget alvorlige sikkerhedssituation, også med tal.
Jeg beskrev den meget alvorlige situation med flygtninge.
Jeg beklagede, at den freds- og forsoningsplan, som al-Maliki-regeringen har lagt frem, ikke er blevet gennemført.
Så jeg synes bestemt, jeg gav udtryk for, at det er en meget alvorlig situation, og på mange måder føler jeg egentlig, at situationen er mere kompliceret end det, nogle kalder en borgerkrig.
Men den der strid om, hvad man skal kalde det, går jeg ikke så meget op i.
Jeg går mere op i, at man får iværksat de rigtige handlinger for at få løst den her situation.
Men jeg må altså også give fru Pia ChristmasMøller ret i, at midt i beskrivelsen af, hvor dyster situationen i Irak er, er der rent faktisk tale om områder, hvor der sker fremskridt.
Men jeg vil gerne understrege, at Danmark jo er i Irak på et FN-mandat.
Det er FN's Sikkerhedsråd, der har anmodet om, at der er udenlandske tropper i Irak for at være med til at stabilisere situationen i Irak.
Danmark er i Irak på anmodning fra den irakiske regering.
Jeg vil også gerne understrege, at målet selvsagt er, at irakerne selv skal overtage ansvaret for deres egen sikkerhed, og målet er, at de udenlandske tropper dermed kan forlade Irak.
Målet er, at vi skal hjælpe irakerne med at genopbygge Irak og i det hele taget at udvikle et stabilt demokrati.
Så har hr. Villy Søvndal i dag præsenteret noget, som man måske kunne kalde Villys plan, og jeg lyttede med interesse til, hvad den plan gik ud på, og jeg noterede mig i hvert fald fire punkter i Villys plan.
Første punkt er, at de danske tropper skal ud nu, vi måtte forstå, øjeblikkelig.
Det er jo et bemærkelsesværdigt punkt i planen, ikke fordi jeg er specielt overrasket over, at hr. Villy Søvndal har det som et vigtigt punkt i sin plan, men mere fordi hr. Villy Søvndal i en række andre sammenhænge i dag gang på gang har henvist til redegørelserne fra Forsvarets Efterretningstjeneste vedrørende sikkerhedssituationen i Irak.
Vi måtte forstå, at hr. Villy Søvndal har nået en fase i sin politiske udvikling, hvor Forsvarets Efterretningstjeneste spiller en stor og positiv rolle for hr. Villy Søvndal.
Men nu da hr. Villy Søvndal her har fundet en ny allieret, så synes jeg, at det måske kunne være på sin plads at henlede hr. Villy Søvndals opmærksomhed på nogle centrale passager i den vurdering af situationen og truslerne i Irak, som Forsvarets Efterretningstjeneste senest er kommet med.
For der står meget klart og tydeligt, at de irakiske sikkerhedsstyrker ikke på kort sigt kan påtage sig det fulde ansvar for sikkerheden i Irak.
Der står videre, at for tidlig overdragelse af sikkerhedsansvaret vil bevirke, at oprørere, terrorister og militser udvider de områder i Irak, hvor de fungerer som de reelle magthavere.
Der står videre: Koalitionen spiller en afgørende rolle i at forhindre en eskalation af konflikten mellem Iraks religiøse og etniske grupper.
Så synes jeg, at hr. Villy Søvndal meget skal bemærke følgende: Det er sandsynligt, at konflikten vil eskalere yderligere og antage form af en omfattende borgerkrig, hvis koalitionen trækker sig ud, før der findes en politisk løsning på konflikten mellem Iraks befolkningsgrupper.
Da nu hr. Villy Søvndal har vist en sådan nyfunden interesse for vurderingerne fra Forsvarets Efterretningstjeneste, så synes jeg faktisk, at hr. Villy Søvndal her skulle bide mærke i denne advarsel mod sådan at trække sig ud over hals og hoved uden sikkerhed for, at de irakiske sikkerhedsstyrker selv kan overtage ansvaret for sikkerheden.
Så var der et par interessante punkter 2 og 3 i Villys plan, altså hr. Villy Søvndals plan, hvor punkt 2 er dialog med nabolandene, og punkt 3 er en massiv økonomisk hjælp til Irak, en slags Marshallplan for Irak.
Men der må jeg henlede hr. Villy Søvndals opmærksomhed på, at det jo er ting, der allerede er i gang.
Som jeg redegjorde for i min indledning i dag, er der under forberedelse en international konference, der har navnet »Iraq Compact«, en konference, der er ved at blive organiseret under ledelse af FN og den irakiske regering.
En konference, som går ud på at være ramme om en strategi for reformer og genopbygning af Irak.
Det er forventningen og forhåbningen, at EU vil bidrage.
Det er forventningen og forhåbningen, at det kan lade sig gøre at inddrage lande i regionen i dette projekt.
Vi skal huske, når nu hr. Villy Søvndal taler om en massiv Marshallhjælp, at det jo ikke er sådan, at Irak i den forstand er et fattigt samfund.
Der er jo rigeligt med olieindtægter, såfremt infrastrukturen kommer til at fungere, så Irak kan få fuld nytte af sine olieressourcer.
Det, hr. Villy Søvndal her er inde på, er allerede for længst sat i gang.
Så var der endelig et punkt 4 i det, jeg tillader mig at kalde Villys plan, som altså er hr. Villy Søvndals plan, nemlig at FN skal ind og spille en stærk rolle i Irak.
Ja, det har vi jo fra dansk side ønsket hele tiden og arbejdet meget på.
Problemet er bare, at FN ikke selv har haft noget ønske om at spille en sådan stærk rolle, i hvert fald ikke før der er en forbedring af sikkerhedssituationen.
Lad mig minde om, at siden angrebet på FN's kontor i Bagdad i august 2003 er FN's aktiviteter blevet ledet udefra, fra Amman.
Det er næppe realistisk med en stærk FN-rolle i Irak uden en troværdig militær beskyttelse og en ordentlig sikkerhedssituation.
Den vil hr. Villy Søvndal jo ikke stille til rådighed, fordi hr. Villy Søvndal ønsker tropperne ud øjeblikkelig.
Så derved forsvinder grundlaget for en stærk FN-rolle i Irak.
Villys plan, hr. Villy Søvndals plan hænger ikke sammen.
Ret skal være ret
Der er noget godt og noget nyt i Villys plan, men det gode er ikke nyt, og det nye er ikke godt.
Det gode er at inddrage naboer og forstærke genopbygningsindsatsen, men det er der ikke noget nyt i.
Det er allerede i gang.
Det nye er, ja, det er måske ikke nyt i hr. Villy Søvndals univers, men altså det nye i den her henseende er, at hr. Villy Søvndal kræver øjeblikkelig tilbagetrækning af de udenlandske tropper.
Men det er ikke godt jævnfør advarslerne fra Forsvarets Efterretningstjeneste, og tilmed vil en sådan hovedkulds tilbagetrækning af de internationale tropper betyde, at hr. Villy Søvndal ikke kan få opfyldt sit punkt 4 i Villys plan om, at FN skal spille en stærkere rolle i Irak.
Så vi må sige om denne plan, at noget af den slet ikke er udtryk for selvstændig tænkning, for det er allerede i gang.
Noget af den strider mod anbefalingerne fra eksperter.
Kort sagt: Den plan hænger ikke sammen.
Regeringens strategi, for så vidt angår de danske troppers tilstedeværelse, er klar.
For det første går opgaven ud på at opbygge de irakiske sikkerhedsstyrker i det sydlige Irak, således at de gradvis kan overtage ansvaret for sikkerheden.
Det fører mig frem til punkt 2, nemlig at vi skal fortsætte processen med, at irakerne gradvis overtager ansvaret provins for provins i den sydlige del af Irak.
Irakerne har allerede overtaget ansvaret i to ud af de fire provinser i det sydlige Irak, og de vil om få uger formentlig kunne overtage ansvaret i den tredje provins, og de vil i løbet af 2007, hvis forventningerne kan blive indfriet – det håber vi de kan – kunne overtage ansvaret i den fjerde og sidste provins.
Så det er punkt 2.
De skal ikke være der en eneste dag længere, end det er nødvendigt.
Punkt 4 er, at Danmark fortsætter sin genopbygningsindsats, herunder som annonceret i dag, at regeringen har til hensigt at styrke genopbygningsindsatsen i forhold til den centrale regering i Bagdad.
Må jeg så tilføje et mere overordnet og generelt punkt 5, nemlig at vi fra regeringens side også ser det her i en større regional sammenhæng.
Der er selvsagt ingen tvivl om, at mange konflikters moder ligger i Israel-Palæstina-konflikten, og at vi derfor må lægge pres på alle relevante parter for at få genoptaget en bæredygtig fredsproces mellem israelerne og palæstinenserne.
Det hører også med i det her billede.
Lad mig til sidst sige, at jeg jo lyttede opmærksomt til indlægget fra hr. Niels Helveg Petersen, eller indlæggene, for hr. Niels Helveg Petersen har flere gange i dag sagt, at det ikke er et spørgsmål om, hvorvidt vi skal ud, det er blot et spørgsmål om hvornår.
Se, nu kan selv selvindlysende sandheder jo fremsiges med en sådan dybsindighed, at de kommer til at fremstå som orakelagtig indsigt.
For ved nærmere eftertanke må jeg sige til hr. Niels Helveg Petersen, at ja, det udsagn, som hr. Niels Helveg Petersen her kommer med, gælder for alle de internationale militære operationer, som Danmark deltager i; at det ikke er et spørgsmål om, hvorvidt vi skal ud, det er blot et spørgsmål om hvornår, for der er ingen steder, vi har til hensigt at blive permanent.
Vi går alle steder ind i internationale militære operationer med henblik på at løse en opgave, og så skal vi ud.
Derfor kan hr. Niels Helveg Petersen aldrig nogen sinde undgå at få ret.
Jeg vil sige, at hr. Niels Helveg Petersen med hundrede procents garanti vil få ret, hvad enten vi taler om Kosovo eller Afghanistan eller Irak, eller hvor Danmark i øvrigt måtte gå ind i en international militær operation.
Det hr. Helveg Petersenske udsagn vil altid gælde: Det er ikke et spørgsmål om, hvorvidt vi skal ud, det er blot et spørgsmål om hvornår.
Det gælder også i Irak.