Anders Fogh Rasmussen (V), 2002-05-02:
Jeg vil da gerne takke forespørgerne for, at vi i dag får lejlighed til at drøfte vilkårene for de svageste i vores samfund.
Som hr. Villy Søvndal ved, er en styrket indsats for de svageste grupper i vores samfund et meget højt prioriteret område for regeringen.
Men jeg vil godt starte med at slå fast, at hr. Villy Søvndals udgangspunkt for forespørgslen er helt forkert.
I forespørgslen påstår hr. Villy Søvndal, at der er foretaget dramatiske nedskæringer i det forebyggende arbejde for de dårligst stillede.
Det er direkte forkert.
Tværtimod er det sådan, at regeringen allerede har styrket og også i de kommende år vil forstærke indsatsen over for de allersvageste grupper i vores samfund.
Finansloven for år 2002 indebærer omprioriteringer, der svarer til omkring 1,75 pct. af statens samlede budget.
Og det har regeringen gjort for at indfri løfterne om flere penge til sygehuse, til ældreomsorg, til barselorlov osv.
Der er i alt tilført 5 mia. kr. til en forstærket indsats på disse velfærdsområder, og finansieringen af det er sket uden at hæve skatter og afgifter.
Finansieringen er sket ved omprioriteringer.
Ja, tværtimod er der sket det, at regeringen styrker indsatsen, både den forebyggende indsats og indsatsen for de svageste i samfundet.
Den allervigtigste forebyggende indsats er i virkeligheden at fastholde mennesker i beskæftigelse og sikre, at mennesker, der bliver arbejdsløse eller syge, kommer tilbage i beskæftigelse hurtigst muligt.
Det er et højt prioriteret mål for regeringen, at flere kommer i arbejde, ikke kun for den enkeltes, men også for samfundets skyld.
Vi har brug for flere mennesker i arbejde for at finansiere fremtidens velfærdssamfund.
Vi skal derfor have forbedret beskæftigelsespolitikken.
Vi skal bruge alle de hænder, der er i vores samfund.
Hovedoverskrifterne for denne indsats skal være: Bedre aktivering og formidlingsindsats, unge hurtigere ud på arbejdsmarkedet, flere indvandrere i arbejde, bedre kvalificering af arbejdsstyrken
Efter sommerferien forventer regeringen efter drøftelse med arbejdsmarkedets parter at fremlægge en ny beskæftigelsesreform for flere i arbejde.
Regeringens tilførsel af ekstra 1,5 mia. kr. til sygehussektoren for at nedbringe ventetiderne til sygehusene er med til at reducere denne risiko.
Der er også brug for at se på, hvordan vi kan mindske sygefraværet.
Det er jo netop derfor, at regeringen lægger den allerstørste vægt på at nedbringe ventelister og forebygge sygefravær.
Uddannelse er også med til at forebygge sociale problemer.
Regeringen vil styrke kvaliteten og det faglige niveau i uddannelserne.
I regeringens 10-punkts-program for folkeskolen indgår bl.a., at eleverne i de mindste klasser skal have flere timer i dansk og matematik.
I programmet indgår også, at 10.-klasses-tilbuddet skal have en bedre kvalitet, og at dette tilbud skal målrettes til de unge, som ikke har forudsætninger for at gennemføre en ungdomsuddannelse efter 9. klasse.
Altså igen en stærk, forebyggende indsats.
I det hele taget vil regeringen styrke og udvikle
vores velfærdssamfund, så den enkelte både får større frihed og mere tryghed.
Og et afgørende led i denne politik er også en bedre indsats for de svageste i vort samfund.
Da regeringen trådte til, understregede vi, at vi ville forstærke indsatsen for at hjælpe de dårligst stillede.
Det har vi 1. marts 2002 fulgt op af et særligt handlingsprogram, der har overskriften »Det fælles ansvar«, det fælles ansvar for de svageste grupper: de hjemløse, misbrugere og de mest udsatte blandt de sindslidende.
Det er et handlingsprogram, som giver sigtelinjer for en forbedret indsats.
Det er et handlingsprogram, som indeholder en række forslag til konkrete initiativer. For at overvåge denne indsats for de svageste i samfundet har regeringen nedsat et særligt uafhængigt råd: Rådet for socialt udsatte.
Det er et råd, der skal være de svages talerør.
Rådet skal hvert år udgive en rapport om situationen for de svageste grupper - en rapport, som vi kan debattere her i Folketinget, så vi sikrer, at der hele tiden er den allerstærkeste fokus på indsatsen over for de svageste grupper.
Socialministeren vil i sit bidrag til besvarelsen af forespørgslen redegøre nærmere for regeringens mål og initiativer for de svage grupper.
Jeg vil blot generelt sige, at regeringen lægger stor vægt på, at der skal ske et gennembrud i indsatsen for de svageste grupper.
Vi har et fælles og netop et fælles ansvar for at hjælpe denne gruppe, hjælpe den til at skabe sig en tryg og meningsfuld tilværelse.
Med satspuljeforliget blev det aftalt at afsætte ca. 100 mio. kr. til de særligt udsatte grupper, et beløb, der stiger til ca. 200 mio. kr. i 2004 og 2005.
Herudover er der afsat øgede midler bl.a. til de handicappede.
Satspuljen for 2002 er det første skridt og kun det første skridt.
Yderligere skridt til styrkelse af indsatsen vil vi tage ved forhandlingerne om næste års satspulje plus - og det vil jeg godt understrege - om finansloven.
Regeringen vil også ved forårets forhandlinger med kommuner og amter drøfte en stærkere indsats for de svageste grupper.
I den forbindelse vil jeg nævne psykiatriområdet, hvor regeringen vil lægge op til yderligere forbedringer.
Den nuværende psykiatriaftale udløber med udgangen af 2002, og regeringen vil til efteråret indlede forhandlinger med Folketingets partier om en fornyelse af psykiatriaftalen. Selv om rammerne for væksten i det samlede offentlige forbrug er snæver og vil være snæver i de kommende år, så skal der simpelt hen være plads til at prioritere indsatsen for de svageste.
Kræfter og ressourcer skal i højere grad bruges til at hjælpe dem, som ikke er i stand til at hjælpe sig selv.