runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Sonja Mikkelsen (S), 2000-02-02:
Tidshorisonten for etablering af en nødplan på Nørreport Station vil afhænge meget af omstændighederne.
I det enkeltstående tilfælde, hvor stationen ventes åbnet igen efter en kortere periode, eksempelvis en dag eller to, vil DSB typisk selv sætte erstatningsbusser ind i perioden.
Ved en længerevarende lukning vil det hurtigste i første omgang være at indsætte shuttlebusser til erstatning.
Hvor lang tid det vil tage, afhænger af, hvor stor kapacitet der er til rådighed i busparken på det aktuelle tidspunkt.
I den ekstreme situation, hvor der skal etableres et mere permanent erstatningssystem, har HT i forbindelse med analysearbejdet op til beslutningen om Nørreport Station vurderet konsekvenserne for trafikafviklingen i den indre by. HT har redegjort for en løsning, hvor busruter lægges om og der generelt indsættes flere busser.
Gennemførelsen af en sådan mere varig plan vil have en noget længere tidshorisont, da der vil være tale om en meget omfattende forøgelse af bustrafikken.
Margrete Auken (SF), 2000-02-02:
Jeg vil godt takke for svaret og spørge ministeren, om det, som DSB oplyser, er rigtigt: at det vil tage et halvt år at etablere det.
Det mener jeg de svarede i det høringssvar, der blev givet inden: at det ville koste et halvt år, og at der skulle busser i licitation osv., hvis man skulle klare det.
Men har man en plan i ministeriet for, hvad man gør i det tilfælde, at lokoførernes advarsler, for nu at nævne dem, skulle vise sig at være berettigede, at DSB's advarsler skulle vise sig at være berettigede, og at det bliver for farligt?
Det tror jeg det bliver, især efter at jeg har været dernede, og jeg kunne næsten have lyst til, også af hensyn til resten af folketinget, at vise det billede, der i dag er på forsiden af det, der hedder »DSB i dag«, og hvor man simpelt hen kan se, hvad det er, ministeren vil have at vi skal have alle mulige mennesker ud i i alle de måneder, hvor vi har hele stationen åben.
Men jeg mener også, at vi tydeligt kunne se, da vi var på vores besigtigelse dernede, at der opstår meget, meget risikofyldte situationer, og det er jo så præcis det, lokoførerne advarede om, og dér kan vi altså fra dag til anden få at vide, at det her tør man ikke gøre, fordi det simpelt hen kan betyde fare for menneskers liv og lemmer.
Og vi har udtrykkeligt i udvalget sagt, at vi ikke gik ud fra, at der ligefrem skulle være sket en ulykke; der skulle bare være høj risiko for den, før lokoførerne fik lov til at sige, at nu kunne de altså ikke holde på Nørreport. Har ministeren en nødplan for den situation?
Og så er den jo altså for hele perioden.
Og jeg vil også gerne spørge, om man har overvejet, hvad man vil gøre, hvis det nu viser sig, at DSB får ret i deres forudsigelser af, at det vil give dramatiske regularitetsproblemer i hele S-togs-systemet, hvis man skal køre med den her model, og selvfølgelig under hensyn til alle de sikkerhedsforanstaltninger, der er.
Hvis nu DSB har ret - det håber vi meget de ikke har, hvis ministeren insisterer på, at de kører igennem, men hvis de har ret - har man så i Trafikministeriet en nødplan, og vil ministeren fortælle os, hvad den går ud på?
Sonja Mikkelsen (S), 2000-02-02:
Det var også hovedårsagen til, at HT advarede imod, at man skulle gennemføre anlægsarbejdet med en lukket Nørreport Station, fordi det ville skabe store vanskeligheder på overfladen.
Det, der foregår nu, er, at DSB forbereder sig på, at anlægsarbejdet gennemføres fra den 15. marts, og man er i fuld gang med at finde de praktiske løsninger, også sammen med lokoførerne, dér, hvor det er relevant, de praktiske løsninger, som giver en sikkerhedsmæssigt forsvarlig afvikling af S-togs-trafikken på Nørreport i anlægsperioden for forbindelsestunnellen.
Jeg vil gerne understrege, at det er helt op til spørgerens eget valg, om spørgeren og hendes familie vil bruge Nørreport Station i anlægsperioden.
Der bliver i øvrigt nu taget en række initiativer i DSB, hvor man forbereder sig på, at denne her situation opstår, og at det, der gennemføres, vil være sikkerhedsmæssigt forsvarligt.
Margrete Auken (SF), 2000-02-02:
Jeg har ikke bestridt, at DSB kommer til at bruge deres 100 mennesker til at lave noget, der er sikkerhedsmæssigt forsvarligt.
Det er der ingen af os der bestrider.
DSB har sagt - og det stoler vi på - at de vil sætte sikkerheden i højsædet, og lokoførerne har sagt det samme.
Det kan alligevel godt give problemer, og jeg vil stadig væk sige: Den dér anbefaling af en åbning har jeg ikke set at DSB har sagt god for - at stationen skulle være åben i hele perioden.
Nu kan de jo så blive tyranniseret af en trafikminister, der mener, at man ikke skal lytte til dansk ekspertise, undtagen når det passer én.
Men jeg mener ikke, de har sagt god for en åbning i hele perioden.
Michael Harris heller ikke.
Dér er ministerens beroligende udsagn, at det ikke bliver så slemt som forudsagt.
Det var budskabet her i weekenden.
Har man så en plan i ministeriet?
Kan ministeren rejse sig op og sige: Ja, selvfølgelig har vi en plan?
Sonja Mikkelsen (S), 2000-02-02:
Jeg vil gerne understrege, at naturligvis bliver der ulemper i denne anlægsperiode, det har jeg aldrig lagt skjul på, og det valg, vi har skullet foretage, er i princippet et valg mellem pest eller kolera.
Men alt i alt er jeg ikke et øjeblik i tvivl om, at det er rigtigt at holde Nørreport Station åben, og at der også kan findes de nødvendige praktiske løsninger, så det kan gøres på en måde, så regulariteten heller ikke bliver belastet så voldsomt, som der måske er nogle der ellers har vurderet.
DSB har klart tilkendegivet, at de vil gøre alt for at reducere generne for S-togs-kunderne i den her anlægsperiode, og det har jeg tillid til at de kan.
Arne Melchior (CD), 2000-02-02:
Det er ministerens udtalelse for et øjeblik siden om, at hun har stået i et valg mellem pest eller kolera, som får mig til at reagere, for derved har ministeren jo meddelt Folketinget og offentligheden, at det vil gå meget dårligt under alle omstændigheder: Det er den ene dødelige sygdom, eller det er den anden dødelige sygdom.
Eller er det bare sådan en flot talemåde, som man har hørt fra barnsben af?
Det her er altså alvorlige sager.
Det er menneskers liv og førlighed, det er menneskers mulighed for at færdes frit, og det er barnevogne og kørestole og mindreårige børns færdsel i det offentlige rum, som det drejer sig om.
Har ministeren virkelig ikke haft anden mulighed end at vælge mellem to umulige løsninger?
Der var i hvert fald en løsning, der ville koste 200 mio. kr., som er uden nogen fare.
Hvordan kan ministeren så være bekendt at udsætte befolkningen for sådan en forfærdelig situation, som hun her selv har beskrevet?
Sonja Mikkelsen (S), 2000-02-02:
Jeg vil gerne understrege, at den beslutning, der er truffet, giver den bedste varige løsning, og at den gennemføres på en sikkerhedsmæssigt forsvarlig måde, og dette anfægtes heller ikke af DSB.
Grete Schødts (S), 2000-02-02:
Det er mit håb, at vi i dag sætter et punktum for denne gamle lov fra 1940'erne om forhøjelse af hædersgaverne.
I 1995 markerede vi her i Folketinget 50-året for Danmarks befrielse, bl.a. ved at give en ekstra udbetaling af hædersgaveydelsen til besættelsestidens ofre.
Det var et enigt Folketing, der vedtog den hædersgave, men jeg kan godt mindes hr. arne melchiors ærgrelse over, at den ydelse ikke fulgte med i det årligt udbetalte beløb.
Frank Aaen (EL), 2000-02-02:
Det lovforslag, vi behandler i dag, er i realiteten
en genfremsættelse af et af de allerførste lovforslag, Enhedslisten har fremsat i Folketinget.
Dengang blev det afvist af stort set alle.
På nær hr. Arne Melchior var stort set alle imod eller i hvert fald ikke ret meget for.
Sådan er det jo.
Grete Schødts (S), 2000-02-02:
Den hæder, som vi fejrede her i Folketinget i 1995, nemlig 50-års-dagen for Danmarks befrielse, var for mig og for Socialdemokratiet en hædersgave.
Det, vi gør i dag, er, at vi regulerer hædersgaven, ydelsen, i forhold til udviklingen, den udvikling, som vi har set har fulgt lønnen.
Det er det, jeg synes vi siger ja til i dag.
Frank Aaen (EL), 2000-02-02:
Jamen det, der bare undrer mig, er, at Socialdemokratiet ikke af et fuldt hjerte og åbent kan sige, at de i øvrigt også synes, at det er meget retfærdigt, at det er meget godt, at det er et godt signal også i den aktuelle historiske debat, at det er et godt signal at give, at selvfølgelig skal den hædersgave, der blev givet efter krigen, i dag have den samme værdi, som den havde, da den blev givet.
Jeg kan ikke forstå, at det skal komme sådan lidt modstræbende, men jeg er selvfølgelig glad for, at Socialdemokratiet er gået med på, at vi får hævet hædersgaven til den oprindelige værdi.
Arne Melchior (CD), 2000-02-02:
Jeg forstår så godt hr. Frank Aaens spørgsmål, for den korte ordførertale, vi hørte fra Socialdemokratiet, var jo ligesom lovforslagets bemærkninger og den ledsagende tale fra ministeren, den skriftlige tale, totalt renset for ethvert smil, enhver venlighed, ethvert forsøg på at give et håndslag: »Nå, men det er jo penge, og det må vel sige alt, det må vel være hæder nok.«
I tidligere år hørte vi fra mange partier herinde, at det jo ikke handlede om penge, det handlede jo om hæder.
Har man i Socialdemokratiet besluttet sig til, at nu gør man det altså, fordi nu er man blevet tvunget til det, men man vil altså ikke være venlig?
Det er da ikke Socialdemokratiets karakter at være uvenligt, og det er bestemt ikke socialministerens, og jeg tror, socialministeren havde en glad dag, den dag hun hørte, at nu var det kommet på plads.
Hvorfor må vi andre så ikke få det at vide, vil jeg spørge fru Schødts.
Erik Larsen (V), 2000-02-02:
I Venstre var vi meget glade for og meget tilfredse med, at stort set alle partier i Folketinget i forbindelse med 50-års-jubilæet for Danmarks befrielse blev enige om, at vi skulle give det dobbelte i hædersgaver til besættelsestidens ofre.
Det var vi glade for.
Sideløbende med den aftale lå der en aftale om, at hvis man skulle ændre varigt på forholdene omkring hædersgaverne, ja, så skulle man søge en bred politisk opbakning her i Tinget.
Det forslag, som regeringen i dag lægger frem, er jeg sikker på har den bredde og den opbakning, som vi fra Venstres side har ønsket i denne sag, når der skulle ændres på de gældende satser.
Vi er glade for i Venstre, at den brede opbakning i dag er nået.
Vi synes, at der med det lovforslag her er sat et punktum for flere års diskussioner, et godt og et værdigt punktum i en sag, hvor jeg er sikker på at alle partier ligesom Venstre ønsker at markere en hæder for eller en taknemlighed over for de mennesker, som på den ene eller den anden måde satte deres liv og førlighed på spil for Danmarks fremtid.
Ole Sohn (SF), 2000-02-02:
Det er lidt interessant at følge debatten, specielt hvis man er gået tilbage og har set, hvad der blev sagt, sidst vi drøftede spørgsmålet om forhøjelse af hædersgaverne, i marts 1999 og i november 1997.
Da kom der godt nok nogle andre udlægninger fra nogle af de partier, som indtil nu har været på talerstolen og givet varm støtte til forslaget.
Og jeg synes da, det er utrolig rart, at man er kommet så langt, at man gerne vil være med til at støtte det forslag, som man tidligere har været imod.
Da jeg forberedte sagen, tænkte jeg, at det er sjældent, man bliver så glad for et tyveri, som man er blevet her, efter at regeringen har taget det forslag, som Enhedslisten har fremsat, og som vi i øvrigt også er en række andre partier der har været med i.
Så det synes jeg alt sammen er godt.
Men med hensyn til det forslag, der er fremsat - det synes jeg man skal være opmærksom på -
er det i hvert fald ikke helt rigtigt at sige, at vi forhøjer hædersgaverne, for der er snarere tale om, at vi laver en genopretning af hædersgavernes værdi, så den svarer til den værdi, de blev sat til umiddelbart efter krigen, og det er flot. jeg synes også, det er vigtigt at understrege, at hædersgaven er tænkt som en anerkendelse for den store indsats, modtageren ydede under krigen i kampen mod nazismen og alle dens ugerninger, og som sikrede, at Danmark fik en værdig plads i Europa.
For de kræfter, der dengang med fremmedhad og overgreb på særlige befolkningsgrupper og anderledes tænkende var grundlaget for nazismens fremmarch i 1930'erne og Anden Verdenskrig, spøger stadig væk forskellige steder rundtomkring i Europa.
Så også derfor er det vigtigt, at vi hædrer dem, som tog kampen op dengang.
SF støtter forslaget.
Birthe Skaarup (DF), 2000-02-02:
Igen til hr. Villy Søvndal: Vi ønsker et boligbyggeri her i landet, hvor også de private får en større andel.
Vi har set, hvad den almennyttige boligsektor har gjort.
Den har skabt ghettoer, og det er det, vi er imod.
Endnu en gang: Vi vil godt have hjælp til de ældre, til ungdommen og til de psykisk syge til boliger.
Og omkring det, hr. Villy Søvndal siger om, at det er ikke indvandrernes skyld, at de hjemløse ikke får boliger: Hvem siger det?
Vi siger bare, at de skal have samme vilkår.
Helge Mortensen (S), 2000-02-02:
Jeg anvender ordet i forbindelse med oprettelsen af et råd på området, som skulle diskutere de ting, som i dag afhandles i aftaler mellem staten, amt og kommuner og lodsejere, og i anvendelsen af, hvilke teknikker der skal anvendes.
Der ville man alligevel trække på den ekspertise, der i dag er til rådighed på området, nemlig Kystinspektoratet, og de ingeniører, man i øvrigt benytter sig af, og derudover etablere en fond, der skal administrere penge, frem for det bevillingssystem, som vi har nu, hvor man i konkrete projekter tillader de bevillinger, der skal til på området.
Det finder jeg er en bureaukratisering.
Jeg kan godt forstå, at hr. Donner ligesom reagerer over for den sprogbrug, for det er jo lidt det papirnusseri, som hr. Ole Donner tidligere har gjort sig til talsmand for skulle afskaffes, som man her prøver på at indføre i administrationen.
Ole Donner (DF), 2000-02-02:
Jamen hr. Helge Mortensen siger jo selv, at det jo ikke behøver at være en bureaukratisering.
Der står her, at man forslår, at der fremsættes de lovforslag, der sikrer, at man kan oprette et særligt råd.
Det særlige råd kunne jo godt komme fra kystsikringen.
Det kunne jo i princippet være de samme mennesker. Og til det dér med, at der skal oprettes en fond, der skal sidde og administrere nogle penge: Jamen jeg går ikke ud fra, at hr. Fransgaard er inde på, at det skal være ligesom i fagforeningerne, at fordi man hører ordet fond, så kan der blive en masse bestyrelsesposter.
Det er jo slet ikke det, det går på.
Det er bare nogle mennesker, der kan styre det her og komme med nogle gode forslag til, hvad der skal gøres, og ikke et spørgsmål om bestyrelsesposter i en fond.
Helge Mortensen (S), 2000-02-02:
Ja, så må jeg konstatere, at forslaget er så upræcist og unøjagtigt, at man kan lægge alt, hvad man ønsker at gøre,
i det
Det, hr. Donner gør, og det, jeg gør her, kvalificerer i hvert fald ikke beslutningsforslaget til en vedtagelse.
Ole Donner (DF), 2000-02-02:
Man har det med fra regeringens side at komme med, at det er et simpelt beslutningsforslag - at stille spørgsmål om, hvordan, hvorfor og hvorledes.
det er jo regeringen, der har ansvaret for, at man gør disse her ting.
Og når man kommer med et simpelt beslutningsforslag, så åbner man så mange døre som muligt.
Hvis alt går, som det plejer, vil jeg tro, at vores formand vil foreslå til slut, at det går i Trafikudvalget.
Det skal altså i udvalgsbehandling.
Og i stedet for at koncentrere sig om sagen, så koncentrerer Socialdemokratiet sig om: Kan vi få nogle bestyrelsesposter, kan vi få noget bureaukrati?
Jeg kan godt forstå, de griner ad det, men det er jo sørgeligt, at ministeren og ordføreren sidder og direkte griner ad det, for det er jo desværre sådan, at fonde er lig med bestyrelsesposter.
Sådan lyder det i hvert fald.
Helge Mortensen (S), 2000-02-02:
Bare for at gøre det helt klart, for jeg tror ikke engang, hr. Ole Donner er klar over, hvor han befinder sig henne i forhold til forslaget, så er det, jeg tager afstand fra, faktisk oprettelse af råd og fonde.
Og medlemmer i samme råd og fonde synes jeg er unødvendigt, og derfor skal de ikke oprettes.
Men jeg kan forstå, at hr. Ole Donner allerede har levet sig så langt ind i tanken, at han allerede ser en stor konstruktion for sig.
Kristian Jensen (V), 2000-02-02:
Beslutningsforslaget har et meget sympatisk sigte, nemlig det sigte at beskytte de personer, der bor tæt på kysterne, mod oversvømmelse og sikre, at de danske kyster vil blive beskyttet bedst muligt.
Når man er opvokset ude vestpå, har man stor forståelse
for det ønske.
Man finder ud af, at det er temmelig ubehageligt at opleve kældre, huse, veje m.v. oversvømmet, men man lærer faktisk også at leve med risikoen, fordi man har den skønhed, naturen giver, når man bor ude vestpå.
Og derfor er det en indgroet vane, det er noget, man har valgt at leve med, at det er en af de risici, man må tage med.
Man ønsker og forventer ikke, at man skal lave en fuldstændig 100 pct. beskyttelse af de danske kyster.
Det er sådan, at vi i øjeblikket i flere omgange beskytter de danske kyster.
Vi afsætter penge til det på finansloven.
Vi har, som det blev redegjort for, en lov
om kystbeskyttelse.
Vi har Kystinspektoratet i Lemvig, som udøver et stort og godt stykke arbejde, og dermed mener vi faktisk i Venstre, at de danske kyster bliver beskyttet meget godt i øjeblikket.
Derfor har vi ligesom den forrige ordfører måske lidt svært ved at se den aktuelle grund til, at man går ind i forslaget nu her.
Men jeg vil blot sige, at der er noget i forslagets bemærkninger, som jeg har bidt mærke i.
Det er ønsket om at gå nye veje, prøve nye forsøg af, kigge på, om kystsikringsrør m.v. skulle være en nem og sikker måde at sikre kysterne bedre på.
Men vi mener, at den kystsikring, kan man kalde det, der er i øjeblikket, er god og tilstrækkelig, og vi kan derfor ikke støtte forslaget, som også har det i sig, at det foreslår, at man opretter råd og fonde.
Det kan man, som det et blevet diskuteret lige før, lægge meget i.
Hvis man lægger det i det, som hr. Ole Donner gjorde, at det var de samme mennesker, som i øjeblikket står for kystsikringen, der nu skulle sidde i et nyt råd, ja, så har man for alvor lavet et unødvendigt bureaukrati.
Kaj Ikast (KF), 2000-02-02:
Jeg klapper heller ikke i hænderne af det forslag her.
Det er jo en meget alvorlig sag, vi her er i gang med, kystbeskyttelsen, og vi har jo haft meget succes med loven fra 1988 og hele opbygningen.
Jeg vil nok sige, at vi kan dele det i to.
Vi har selve kystbeskyttelsen, og så har vi stormflodsloven og forsikringsloven, som begge dele er lavet i Trafikudvalget.
Og jeg mener, det er noget af det bedste, der er lavet i Europa om kystbeskyttelse, der gennemføres i Danmark.
Og vi er anerkendt over hele verden for, at netop vores kystbeskyttelsessystemer er fantastiske.
Så jeg vil henstille til ministeren at arrangere en tur over til Vesterhavet, så de nye medlemmer, der ikke har set det her før, set, hvordan det virker, kan få et indtryk af, hvor effektiv kystbeskyttelsen egentlig er.
Og samtidig kan vi jo så se på det forslag, der er kommet fra Sønderjyllands amtsborgmester, om, at det godt kan være, at der er et enkelt eller to af digerne, vi skal ændre, at det ikke kan svare sig på grund af en enkelt gård eller to. Om der er noget om det, ved jeg ikke, men ellers har vi jo ikke hørt nogen, der er utilfreds med kystbeskyttelsen og heller ikke med stormflodsloven og forsikringsloven, som vi lavede i sin tid.
Så derfor kan jeg ikke rigtig følge det her.
Jeg kan godt se, at der er noget om en ganske bestemt kirke, der tales om her, men i bred almindelighed er Kystinspektoratet en højt gageret myndighed både hos stat, amter og kommuner, og sammenspillet har været særdeles godt i de senere år, så jeg kan ikke rigtig følge forslaget.
Kristen Touborg (SF), 2000-02-02:
Da SF's ordfører på området ikke kan være til stede, har jeg lovet at komme med nogle bemærkninger til forslaget.
Og jeg vil begynde med at sige, at SF ikke kan støtte forslaget, så jeg ikke glemmer det.
Vi mener, at der er en fornuftig fordeling af udgifterne
Jeg vil godt sige, at for 10 år siden var både det amt, jeg kommer fra, Ringkøbing Amt, og de kystkommuner, der ligger derude, ret meget utilfredse med den fordeling, der var rent økonomisk. Da fandt vi, at der var en urimelig fordeling, og at staten tog for lille en del.
Og det kan jeg kun hilse velkommen, at sådan vestjysk stædighed trods alt til sidst blev belønnet og blev hørt i København.
Det er jo godt nok. Så jeg har ikke så meget sympati for forslaget her, for i virkeligheden mener vi, at der, som sagt, er en rimelig fordeling af tingene.
Jeg vil også godt sige, at jeg mener, at Kystinspektoratet i Lemvig gør en god indsats.
Man kunne vel nok sige, at for 20 år siden var de meget konservative i deres opfattelse af kystbeskyttelse, og at det gav nogle ret store dønninger ude vestpå, men i dag er de faktisk meget åbne over for at finde og afprøve anderledes kystbeskyttelsesmetoder, og sagen er jo, at som det fungerer i dag, må man jo sige, at målsætningen bliver opfyldt.
Så vi er faktisk rimeligt godt tilfredse, som det går.
Ole Donner (DF), 2000-02-02:
Dansk Folkeparti støtter tankerne i det her beslutningsforslag, og vi tager det slet ikke så tungt, som Socialdemokratiet med, hvordan det rent faktisk er formuleret.
Det er selve essensen i forslaget, som vi synes
er god.
Jeg vil godt sige til hr. Touborg med hans vestjyske stædighed, at den kender vi selvfølgelig godt, men det kunne jo også en gang imellem være, at der var andre dele af landet, som kunne have brug for noget tilsvarende.
Ved de nordsjællandske kyster f.eks. kunne der godt gøres en meget større indsats.
Men altså jeg betragter bare et beslutningsforslag af den her karakter som en fremsættelse af et forslag, som man drøfter her i Folketingssalen, og så går det videre til behandling i udvalget.
Og det er efter min mening
en rigtig god måde at komme ind på det.
Det kan jo ikke være rigtigt, at det er små oppositionspartier, der skal sidde og lave lovgivningen i Danmark, og hvis de selv kommer med et lovforslag, så vil regeringens embedsmænd hurtigt finde ud af, at der mangler en paragraf et eller andet sted, og så bliver forslaget nedgjort med, at man har glemt at tage højde for ditten og datten.
Her laver man altså med en bred pensel nogle argumenter
for, at man bør gøre et eller andet, og de argumenter kan vi godt følge, og vi vil i hvert fald deltage positivt i udvalgsarbejdet. Jeg vil godt sige til Venstres ordfører, hr. Kristian Jensen, som med smil i stemmen sagde, at et sådant råd var ekstra bureaukrati, at så langt er man jo slet ikke kommet, vi skal jo snakke om det først.
Men vi går altså positivt ind i en drøftelse om det.
Arne Melchior (CD), 2000-02-02:
Det har ikke en jordisk chance for at blive vedtaget.
Det er da fint, at hr. Donner har fundet ud af, at man starter med en førstebehandling, og så går det i udvalg, og det gælder jo alle forslag.
Men må jeg ikke komme med den spådom - man skal altid være forsigtig med at spå på kort sigt, men jeg vil godt komme med den spådom, at første gang, der slår bare en lille bølge ind over udvalgslokalet, vil det skylle det her forslag væk.
Det har været fremsat før, det er ikke blevet bedre siden.
De danske kyster fejler ikke noget, det danske kystinspektorat er internationalt anerkendt, sagen ligger i gode hænder, også hos ministeren, så jeg gemmer mig bag hr. Helge Mortensens brede bringe og bakker ham op og spår dette forslag en nådig og snarlig død i udvalget.
Jeg tror ikke, hr. Donner bliver alt for overbebyrdet med arbejde under den udvalgsbehandling.