Margrete Auken (SF), 1997-12-09:
Det er prisværdigt, at man kan sætte noget i gang, og det er også prisværdigt, at man kan lugte, når det viser sig, at nu er det på tide at lukke det.
Jeg vil så deltage i det kor, der har været indtil nu, som synes, at det er omtænktsomt af ministeren. I modsætning til mine to forgængere er jeg altså ikke så skeptisk over for, at man vil prøve at lave noget andet.
Jeg tror, det er vigtigt, at vi har en mulighed for at arbejde lidt, man kan ikke sige bredere, for det er det ikke nødvendigvis, men på en lidt anden måde, end de almindelige ordninger tilsiger.
Jeg har selv har deltaget i at skælde ud over, at vi manglede konkretioner på forslagene om, hvad vi gjorde ved f.eks. børnekulturen, og hvad vi gjorde ved, nu kan jeg ikke huske det politisk korrekte ord for indvandrerkultur, men der var en eller anden formulering, som var meget gennemtænkt i ministerens redegørelse, som jeg gerne ville bruge, men som jeg bare ikke kan huske, men den dér om indvandrerne.
Jeg synes også, det er godt, hvis vi kan lave nogle satsninger og satsningsområder på denne måde og sige, at her kan vi altså sætte noget i værk, som gerne skulle virke inspirerende ude i kommunerne og andre steder.
Det er fint, især hvis man kan få et samspil med de andre støttede foretagender, sådan at det også kan blive en slags saltvandsindsprøjtning ind i resten af det etablerede kulturliv.
Det er sådan set lidt det, jeg håber, at man kan med denne udviklingsfond.
Det vil vi godt støtte, men vi synes ligesom de foregående, at der altså er for meget medister her.
Jeg synes også, det er den sjoveste formulering af armslængdeprincippet, jeg endnu har set.
Det ligner mere en omklamring.
Jeg ved ikke, om det betyder, hvor lange arme man kan sno rundt om dem, som man har magt over. Jeg tror aldrig, jeg har set noget med så meget minister, som der er her.
Det er simpelt hen ministeren hele vejen igennem, og selvfølgelig er det betryggende, at han skal sikre sig, at det er folk, der har forstand på kultur.
Jeg har i og for sig ikke noget imod kriteriet, men hvis jeg ikke havde ubetinget tillid til ministeren - det har jeg naturligvis - ville jeg nok sige, at det er meget at give ham så meget råderet over det.
Så mon ikke vi skulle kigge lidt på, om vi kunne få lidt mere, jeg tror, det hedder demokrati det dér, hvor der er flere, der er med til at bestemme, lidt mere demokrati ind i denne sag, sådan at man også godt kunne betro sådan en fond til andre end den nuværende kulturminister og have tillid til, at der måske kunne komme noget godt og spændende ud af det. Den side af det vil vi godt have kigget på, og jeg vil også godt have en lidt bedre beskrivelse af, hvordan samspillet er mellem handlingsplanen og så det, som en bestyrelse skal udføre, for det kan godt blive en meget låst struktur.
Det er jo meget godt, at man siger, de skal have et halvt år, og så skal de komme med denne handlingsplan, og det skal vi have tænkt godt igennem, og den skal selvfølgelig kontrolleres af ministeren, hvem ellers?
Og så er det, som om tingene låser sig om det her.
Man skal også passe på, at det, der bliver sat i værk, bliver smidigt nok.
Det er mange penge, og det er et stort bureaukrati.
Det kan også godt være, at det hele måske ikke nødvendigvis økonomisk, men menneskemæssigt, er lidt for stort.
Ni skal der være, der skulle kunne det her på denne måde, og et forholdsvis stort sekretariat.
Det vil vi lige kigge på i udvalget, men sådan helt overordnet og generelt støtter vi forslaget, fordi vi tror, det er godt, at man kan lave sådan nogle ting.
Og så altså lidt mindre minister.