runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jacob Buksti (S), 1998-03-27:
Derfor vil jeg tillade mig i henhold til Folketingets forretningsorden at stille spørgsmålet til fru Pia Christmas-Møller.
Når fru Pia Christmas-Møller siger - og jeg hørte det sådan - at De Konservative vil gå ind for en konstruktiv og selvstændig oppositionspolitik, betyder det så, at De Konservative er fuldstændig fri af Venstre, at de netop ikke står i skyggen af Venstre, og at det derfor er forkert, når hr. Anders Fogh Rasmussen har stået heroppe hele formiddagen og stoppet De Konservative solidt ned i inderlommen?
Er det sådan, at vi har at gøre med et selvstændigt konservativt parti, som vil gå til forhandlinger med regeringen i fuld frihed og tage stilling til sagerne helt uafhængigt af, hvad partiet Venstre og hr. Anders Fogh Rasmussen måtte mene?
Er der en alliance, eller er der ikke en alliance?
Det vil jeg gerne spørge om.
Så vil jeg bare sige, at når fru Pia Christmas-Møller siger, hun ikke kan finde ud af, hvor regeringen er henne, om vi er i en rundkørsel eller i et gadekryds eller hvad, så tror jeg, vi kan få stor inspiration fra fru Pia Christmas-Møller, når vi iagttager, hvordan man kan praktisere aktiv kaosteori. Så det håber jeg vi kan komme frem til en afklaring af.
Jann Sjursen (KRF), 1998-03-27:
Jeg sad og blev lidt i tvivl om, hvorvidt den danske fodboldsæson er begyndt.
Men bortset fra det vil jeg sige, at jeg som andre ordførere også syntes, der var en meget venlig tone fra hr.
Anders Fogh Rasmussen over for forskellige samarbejdsmuligheder her i Folketinget, og det hilser jeg velkomment.
Jeg synes, at den afstandtagen, der var til både fløjspil og isolering, var nye og andre toner end dem, vi tidligere har hørt fra Venstre.
Jeg vurderer måske nok muligheden for samarbejdskombinationer lidt anderledes end Venstres ordfører.
Vi er et selvstændigt midterparti, og vi vil også tage stilling fra sag til sag.
Men jeg skal ikke undertrykke, at jeg er meget glad for de meldinger, der er kommet fra Venstres ordfører i dag, og jeg ser frem til et godt samarbejde også med Venstre, ikke
mindst på familieområdet, hvor jeg hørte i hr. Fogh Rasmussens tale, at Venstre også fortsat lægger vægt på, at der skal ske noget for at forbedre valgfriheden for familierne.
Knud Erik Kirkegaard (KF), 1998-03-27:
I hr. Bukstis brandtale var der nogle få og spredte bemærkninger om arbejdsmarkedet og om, hvad man ville gøre dér, men de var desværre meget upræcise og helt uden angivelse af, hvornår man ville tage fat.
Det kunne der ellers være behov for at gøre rede for.
Vi er nu i den lykkelige situation, at vi har fået det registrerede antal arbejdsløse ned under 200.000, og det kan vi i fællesskab glæde os over.
Men vi kender også risikoen: flaskehalse, lønpres og tab af konkurrenceevne, og hertil kommer det selvstændige problem med det samfundsøkonomiske pres i kraft af det private og det offentlige forbrug.
Vil hr. Buksti gøre en lille smule rede for, hvad det egentlig er, regeringen vil gøre med hensyn til arbejdsmarkedspolitikken, og hvornår den agter at gøre det?
Altså hvad og hvornår?
Jacob Buksti (S), 1998-03-27:
Blot til hr. Thulesen Dahls spørgsmål om regeringens og Socialdemokratiets planer for en kommende skattereform: Hvor skal finansieringen komme fra?
Det er altså mig bekendt ikke nogen hemmelighed.
Det har været fremme de sidste par år, hvad det er for nogle brikker, vi har tænkt os at bruge, og det må så komme an på en forhandling; vi er jo åbne over for at diskutere det.
Hr. Thulesen Dahl var inde på bruttoskatten og spørgsmålet, om den skal op på 10 pct. eller måske op på 12 pct.
Grønne afgifter er ikke noget patentmiddel, for der er jo grænser for, hvor mange steder man kan lægge afgifter på noget; det er ikke noget mål i sig selv.
Men hvis det er sådan, at det er af miljømæssige hensyn, er det jo rigtigt, som nogle siger, at hvis de virker efter hensigten, giver de ikke noget provenu, og derfor bliver det hele et miks af, hvilke skattehuller og hvilke fradragsomlægninger osv. der kan blive tale om.
Til hr. Ole M. Nielsen
blot dette: Når vi vil fastholde den økonomiske kurs, er det jo præcis det samme som at holde fast i ansvarligheden og sikre den.
Jeg sagde også, at vi ikke vil sætte noget over styr, og derfor vil de overvejelser, hr. Ole M. Nielsen var inde på, finde sted i forbindelse med finanslovforhandlingerne.
Til hr. Holger K. Nielsen: Ja, jeg skal gerne indrømme, det er en dumhed, hvis det, hr. Holger K. Nielsen sagde, var rigtigt.
Men det er ikke rigtigt, og det er det eneste, jeg i al beskedenhed har forsøgt at sige hele tiden.
Men hvis hr. Holger K. Nielsen havde ret, ja, så var det dumt. Så vil jeg bare sige: Ja, jeg er en naiv sjæl.
Jeg er en naiv sjæl, og jeg vil da gerne prøve hr. Anders Fogh Rasmussen af; men det er da ikke det samme, som at jeg også skal ende med at handle med ham.
Og endelig vil jeg bare sige til hr. Jann Sjursen: Jeg synes faktisk, jeg var forholdsvis imødekommende over for det, hr. Jann Sjursen sagde.
Jeg sagde, vi ville være fleksible.
Vi er indstillet på at være det, og det kan da godt være, vi skal diskutere selve ydelsen.
Men det er ikke nødvendigvis et spørgsmål om det, og det er heller ikke et spørgsmål om at stå her og konkludere, at vi er enige med de borgerlige partier, som jeg har forstået, at Kristeligt Folkeparti selv hele tiden har været enige med - endda så meget, at de også mente, vi skulle have en borgerlig statsminister.
Jann Sjursen (KRF), 1998-03-27:
Jeg vil gerne takke for det svar om familiepolitikken, jeg fik fra hr. Jacob Buksti for noget siden, og jeg vil i den forbindelse sige, at jeg er da enig i, at man godt kan have to forskellige udgangspunkter og gå to forskellige veje.
Holger K. Nielsen (SF), 1998-03-27:
Hr. Buksti prøvede at tale udenom angående disse huslejeforslag; men indrøm dog, at i betragtning af den valgkamp, der blev ført, er det en dumhed, der er begået her.
Det er næsten for dumt. Men det, jeg ville komme med en bemærkning til, var den betragtning, hvor hr. Buksti på baggrund af udtalelser fra hr. Anders Fogh Rasmussen hævdede, at hr. Anders Fogh Rasmussen har erkendt, at det menneskesyn, han står for, tabte ved valget, og at det må være spændende at få afprøvet de samarbejdsmuligheder, som findes herinde.
Jeg skal ikke blande mig i, hvad hr. Buksti finder spændende, men jeg synes nu ikke, det lyder helt så spændende, som hr. Buksti siger.
Det er altså lidt for naivt at tro på, at hr. Anders Fogh Rasmussen har opgivet sit menneskesyn og har opgivet den tanke, at hans menneskesyn har vundet i denne valgkamp.
Det, hr. Anders Fogh Rasmussen vil og også har givet udtryk for i pressen, er, at han vil trække regeringen til højre i retning af sit usolidariske menneskesyn, og det store spørgsmål til hr. Buksti er: Hvor langt ønsker hr. Buksti at blive trukket, og vil han overhovedet stå fast over for det enorme træk, Venstre vil forsøge at foretage i retning af deres usolidariske menneskesyn?
Ole M. Nielsen (KRF), 1998-03-27:
Det bekymrer os, at regeringen vil fastholde den økonomiske kurs, for vi tror nemlig, at den trænger til en opstramning, en korrigering.
Det er jo det private forbrug, der i højere og højere grad øger trykket på kedlen, men det burde være eksporten.
Det private og det offentlige forbrug er rigelig stort, og vi har ikke brug for at øge forbruget generelt set. Vi må være kommet ud over det niveau, hvor vi skal øge forbruget for at øge beskæftigelsen, og vi må have kanaliseret flere midler over på eksporten.
Vi mener også, der er brug for en finanspolitisk opstramning til fordel for det menneskelige velfærd og de naturgivne ressourcer og også for at kunne afdrage vores gæld hurtigere.
Der blev sagt i ordførertalen, at målene for afvikling af gæld var de samme, som de har været fra starten, men det stemmer jo ikke.
Årstallene er i hvert fald ganske anderledes, tidspunktet for at få afdraget gælden er udsat ganske betydeligt.
Vi synes, der skal gøres mere ved det, og vi vil gerne høre om nogle initiativer til det.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1998-03-27:
Når argumenterne ikke rigtig holder, hæves stemmen, og det er jo præcis det, hr. Buksti gjorde her til sidst.
Vi kan konstatere, at Socialdemokratiet under valgkampen gav det soleklare løfte til vælgerne, at en stemme på Socialdemokratiet også var en stemme for undgåelse af enhver form for huslejestigning.
Men det, der nu er kommet på tapetet, er præcis, at man fra Socialdemokratiet og den nye boligministers side er begyndt at tale om, at visse lejligheder skal have huslejestigninger, og hvis ikke det er vælgerbedrag, hvad i alverden er så vælgerbedrag?
Det er det, vi andre har forsøgt, det er det, vi andre holder os til, og det burde hr. Buksti og Socialdemokratiet også holde sig til.
Så vil jeg gerne spørge lidt til den kommende skattereform
Hr. Buksti sagde i sit ordførerindlæg nogle ting om, hvad Socialdemokratiet vil inden for skatteområdet, og jeg kunne forstå, at hr. Buksti koncentrerede sig meget om de positive ting, der vil være ved en ny skattereform.
Jeg vil gerne spørge hr. Buksti: Hvad med finansieringen?
Kan vi ikke få lidt at vide om det fra hr. Bukstis side?
Når statsministeren siger, at der ikke skal komme skattestigninger, må det jo betyde, at man skal have gedigne beløb ind fra andre steder.
Jeg vil gerne spørge: Hvad skal bruttoskatten sættes op til, hvis Socialdemokratiet får lov til det?
Hvad skal afgifterne hæves til, f.eks. nye emballageafgifter, som vi har set det ene forrykte eksempel på efter det andet?
Jacob Buksti (S), 1998-03-27:
Jeg skal først berolige hr. Aage Frandsen: Med hensyn til reduktion af marginalskatten og regeringens og Socialdemokratiets skattepolitiske overvejelser er tingene skruet præcis sådan sammen, som hr. Aage Frandsen forestiller sig.
Der står klart, at skattelettelser skal gives til de små indkomster.
Det betyder ikke, at der ikke kan ske omlægninger, men det bliver omlægninger, som opvejer hinanden, så skattelettelsen og hermed også lettelsen af marginalskatten vejer tungest i bunden.
Jeg kunne godt remse op, hvorfor vi mener, der er en række forbedringer på det miljømæssige område, bl.a. at de miljømæssige bestemmelser er nævnt direkte i traktaten, så vi synes, det er for sølle, at man hele tiden taler om miljøgarantien, som om det er den, der skal klare hele miljøet.
Det er det jo ikke.
Miljøgarantien er nødbremsen, og den er i øvrigt efter vores mening også styrket; men jeg har forståelse for, at det mener man ikke i Enhedslisten, og det kan vi jo trække lod om en gang ved lejlighed.
Så vil jeg sige til både hr. Keld Albrechtsen og fru
Ulla Tørnæs
, at det nytter altså ikke noget, at man bliver ved med at stå her og rode tingene sammen.
Det er to forskellige ting.
Socialdemokratiet går ikke ind for en fri huslejefastsættelse.
Hvor mange gange skal jeg gentage det?
Det gør vi ikke, og så nytter det ikke noget, at fru Ulla Tørnæs bliver ved med at puste sig op og sige, at Venstre ikke har sagt, hvad Venstre har sagt.
Jeg kan igen henvise til hr. Erling Oxdam, og for at holde bogholderiet klar skal jeg citere fra tirsdag den 28. maj 1996, side 7084 i Folketingets forhandlinger, hvor hr. Erling Oxdam sagde ved behandlingen af L 267: »Vi bør indføre fuldstændig fri lejefastsættelse ved genudlejninger for at få hul på den restriktionspolitik, der nu er ført i 50 år, og som ikke hører nogen steder hjemme nu, hvor vi er ved at nærme os en mætning af boligmarkedet.«
Kan det siges tydeligere?
Ulla Tørnæs (V), 1998-03-27:
Jamen jeg siger mange tak til hr. Jacob Buksti for spaltehenvisningen.
Men hvis nu hr. Jacob Buksti havde gjort sig den anstrengelse at læse, hvad det egentlig var, Venstres ordfører sagde under førstebehandlingen, ville hr. Jacob Buksti vide, at Venstre aldrig har talt om en fri huslejefastsættelse, og derfor var der altså tale om en skræmmekampagne, da Socialdemokratiet sammen med lejerorganisationerne kørte frem med en annoncekampagne i valgkampen.
Jeg er derfor meget ked af, at hr. Jacob Buksti ikke kan indse, at der er tale om vælgerbedrag, når Socialdemokratiet siger ét under valgkampen og senere tilsyneladende siger noget andet, og vi nu her i dag hører hr. Jacob Buksti sige noget tilsyneladende helt tredje eller i hvert fald noget andet end det, vi har hørt fra boligministerens side.
Jeg vil derfor nøjagtig som hr. Keld Albrechtsen én gang for alle bede hr. Jacob Buksti forklare: Hvilke lejemål er det, der skal være omfattet af den nye linje, der er lagt op til i regeringsgrundlaget?
Keld Albrechtsen (EL), 1998-03-27:
Vi må jo konstatere, at det ikke er lykkedes hr. Jacob Buksti at forklare, hvad det er for nogle tanker om huslejestigninger, boligministeren har lagt frem.
Men man må jo forstå det sådan, at der bliver tale om huslejestigninger.
Det er ganske enkelt fuldstændig uacceptabelt. Så siger hr. Jacob Buksti nu: Jamen det er en videreudvikling af en lov, som man vedtog sammen med SF, Enhedslisten og CD.
Så vil jeg godt spørge hr. Jacob Buksti: Betyder det, at hvis der skal ske nye ændringer, bliver det den samme kreds af partier, som skal forhandle dem, således at der bliver vetoret til de partier, der lavede loven i 1996?
Eller betyder det, at det, Socialdemokratiet nu ønsker, er nye huslejestigninger?
Er det noget, man vil forhandle med Venstre og De Konservative om, de partier, man førte så kraftig en kampagne imod under valgkampen.
Er det sådan, at man har tænkt sig at sætte huslejen fri ved hjælp af stemmer fra Venstre og De Konservative?
Det synes jeg er vigtigt at få opklaret, ikke mindst af hensyn til Socialdemokratiets i denne her sag efterhånden noget vaklende troværdighed.
Søren Kolstrup (EL), 1998-03-27:
Den socialdemokratiske ordfører hr. Buksti omtalte, at Amsterdamtraktaten indeholder danske fingeraftryk.
Statsministeren omtalte, at Amsterdamtraktaten tilgodeser danske mærkesager.
Hr. Buksti omtalte, at der var kommet grønne og sociale fingeraftryk på Amsterdamtraktaten.
Jamen det lyder jo herligt. Her i valgkampen har jeg kunnet konstatere, at jeg endnu ikke har mødt en socialdemokrat, der var i stand til at eksemplificere, hvad det er for gevinster, vi har opnået. Jeg vil spørge hr. Buksti, om han er i stand til at fortælle, hvad det dog er for nogle herlige grønne mærkesager, der er kommet hjem gennem Amsterdamtraktaten.
Jeg ved udmærket, at ordet vækst er blevet erstattet af ordet bæredygtig udvikling.
Jeg ved også, at miljøgarantien er blevet erstattet af en ren dispensationsordning på Kommissionens og Markedets nåde, men jeg må sige til hr. Buksti, at jeg er meget lysten efter at få et par eksempler på, hvad det er for gevinster.
Jeg glæder mig til at høre om dem.
Aage Frandsen (SF), 1998-03-27:
om skattepolitikken
Vi synes, der er mange fornuftige ting i det.
Der er også nogle ting, som vi ikke er så begejstrede for, og der er noget, der er meget uklart.
Jeg kan godt nævne det, som vi er ganske begejstrede for: Det er, at man taler om en bredere skattebase, at man lukker skattehuller, og at man skal have mere skat på ressourceforbrug og miljøbelastning.
Men så nævner man også - og det er det uklare - at der skal ske en reduktion i marginalskatterne, altså i skatten på den sidst tjente krone.
Hvis marginalskat er det, man taler om?
Er det direktørens, der tjener 800.000 kr.?
Skal han have yderligere reduktion i sin skat?
Han har formentlig allerede ved den tidligere skattereform fået 30.000-40.000 kr., måske endda endnu mere, i skattelettelse.
Eller er det kassedamen, folkepensionisten, som skal betale en mindre skat af den sidst tjente krone?
Hvis det er det sidste, er vi 100 pct. enige, men det er afgørende at få defineret, hvis marginalskat vi taler om.
Jacob Buksti (S), 1998-03-27:
Blot til fru Kirsten Jacobsen: Det eneste, jeg kan konstatere, er, at det kan man åbenbart.
Det er et spørgsmål om, hvorvidt man skal ind og vurdere
ca. 5 pct. af huslejemassen eller samtlige lejligheder
Det er det, det handler om.
Og det kan man så forholde sig til eller ikke forholde sig til.
Der pilles ikke ved begrebet omkostningsbestemt husleje; der pilles ikke ved spørgsmålet om huslejenævn; der er ikke tale om en fri huslejefastsættelse.
Så blot det, at for os er det afgørende, at der i regeringsgrundlaget står, at initiativer vil være socialt afbalancerede og tilgodese behovet for en større indsats for vedligeholdelse og forbedring af ejendommene.
Den økonomiske balance mellem boligformerne skal opretholdes.
Sådan!
Så endelig til fru Henriette Kjær om pengepungens tykkelse og sygehusene og det offentlige sygehussystem og alle de penge, vi skal give.
Jamen altså, det er jo denne regering og det flertal, vi har haft, som har givet flere ressourcer til sygehus- og sundhedssystemet, mens tidligere regeringer har skåret ned.
Det, vi vil, er, at vi vil indfri løftet om kortere ventelister til sygehusene i samarbejde med amterne, som har gjort en stor indsats for at sikre borgerne en bedre service.
Men penge alene - og der skal flere penge til - løser ikke problemet på sygehusene.
Målet er, at patienterne oplever et sundhedsvæsen, der leverer hurtigere og professionel service og er præget af respekt for det enkelte menneske.
Endelig til hr. Villy Søvndal
om disse farlige antydninger af et kommende forfærdeligt indgreb i forhold til den kommunale økonomi: Jeg kan berolige hr. Villy Søvndal og hans blodtryk med, at det, det handler om, er simpelt hen bare det, at man har de almindelige, tilbagevendende forhandlinger om den kommunale økonomi, og i de forhandlinger indgår der altså også drøftelser om, hvordan man sikrer sig, at de aftaler, man har indgået, overholdes.
Kirsten Jacobsen (FP), 1998-03-27:
Det var skrap kost i valgkampens sidste dage, da man så, at regeringen var skræmt, fordi vælgerne så ud til at give dem det røde kort.
Med statsministeren i spidsen mobiliserede man hele den socialdemokratiske koncern, lejerne, boligbevægelsen, med usande påstande.
Det første, man hører den nye boligminister sige - og jeg blev så forbavset, at jeg satte mig til at skrive det ned -
var: Hvis huslejerne nogle steder er for lave, skal de sættes op.
Hr. Jacob Buksti har så i dag som socialdemokratisk ordfører fortalt, at det, det i grunden går ud på, er, at boligministeren ikke har forstået noget af det hele, og nu skal han forklare os det.
Altså forslaget går ud på, at en udlejer får mulighed for at aftale prisen med lejeren ved genudlejning, hvis der har været forbedringer.
Forskellen mellem den udtalelse og lovforslag nr. L 73 vil jeg gerne have at hr. Buksti forklarer os.
Man kan ikke gradbøje ordet »frit«.
Én ting er, at hr. Buksti ikke kan forsvare sagen om huslejestigningerne.
Det er der ingen, der kan, og jeg tror ikke, nogen evner det, uanset hvem man tog ind i billedet; men det kunne være en idé, hvis den nye boligminister var lidt optaget af at høre efter, hvad der blev sagt, så hun ikke selv kom så galt af sted, som hun har bragt Socialdemokratiet og hr. Buksti af sted i denne sag.
Men jeg vil godt sige til hr. Buksti, at grænsen nås, når man står heroppe på talerstolen og siger direkte usandheder.
Hr. Buksti bliver ved med at påstå, at i lovforslag nr. L 73 er huslejenævnene taget væk.
Må jeg bede hr. Buksti tage L 73 frem og læse i § 5, stk. 4, at huslejenævnene stadig skal kunne afgøre, hvorvidt lejen er rimelig, og vil hr. Buksti så være venlig at forklare os, hvad forskellen er mellem, at to parter får mulighed for at aftale en pris, og fri lejedannelse?
Pernille Frahm (SF), 1998-03-27:
I modsætning til så mange andre oplevede jeg ikke valgkampen som en skræmmekampagne, men som en beroligende kampagne, hvor statsministeren udtalte, at alle Danmarks lejere kunne tage den med ro.
En anden ting, jeg gerne vil spørge om, er: Når man nu går ud med et projekt, der hedder, at man vil justere pris og kvalitet for lejerne, har man så gjort sig klart, hvad det er for et ambitiøst projekt, man har kastet sig ud i?
Det er jo ikke en ubalance, der bare findes på udlejningssiden; det er også en ubalance, vi finder på ejersiden.
Har man tænkt sig at tage nogle initiativer her?
Den tredje ting, jeg vil spørge om, er, om hr. Jacob Buksti vil garantere, at princippet om den omkostningsbestemte leje vil blive fastholdt.
Henriette Kjær (KF), 1998-03-27:
Pengepungens tykkelse skal ikke være afgørende for, om folk kan blive behandlet for deres sygdom, sagde hr. Jacob Buksti.
Nej, det er lige præcis det, den ikke skal.
Det offentlige sygehusvæsen skal op på et niveau, vi kan være bekendt, så man ikke på grund af smerter og Socialdemokratiets dårlige sygehuspolitik bliver nødt til at blive behandlet på et privathospital.
Det kræver en række omstruktureringer, men det kræver også, at regeringen er villig til at afsætte flere penge til området, og at man inddrager den kapacitet, der ligger i det private,
så vi hurtigt kan få afviklet de værste ventelister.
Jeg vil spørge hr. Jacob Buksti: Er man parat til det?
Efter Socialdemokratiets gyldne løfter i valgkampen har Socialdemokratiet en klar forpligtelse - klar forpligtelse - til at leve op til disse løfter om kortere ventetider og et bedre sygehusvæsen.
Det Konservative Folkeparti vil meget gerne samarbejde med regeringen om disse bestræbelser, og vi glæder os til nogle håndgribelige og konkrete udspil.
Så skal vi nok være aktive medspillere.
Pia Christmas-Møller (KF), 1998-03-27:
Det har sikkert ikke skortet på lykønskninger til statsminister Poul Nyrup Rasmussen.
Men nu ser vi, at det hele hviler på et stort vælgerbedrag, så derfor burde lykønskningerne nok erstattes med et velbekomme!
Det skaffede de sidste stemmer til sejren.
Nu åbnes øjnene for alvor for, hvad der rent faktisk ligger i de socialdemokratiske skuffer.
Nu kan vælgerne for alvor se forskellen mellem en socialdemokratisk og en borgerlig regering på boligområdet.
SR-regeringen vil straffe boligejerne ved at forringe rentefradraget.
Vi ville afskaffe lejeværdien.
Socialdemokraternes uanstændige angreb på de borgerlige partiers boligpolitik i de sidste døgn af valgkampen var og er et groft vælgerbedrag, hvor de netop i disse dage bliver klædt af til skindet.
Nu ser vi, hvad Socialdemokraterne selv havde i skuffen til såvel ejere som lejere, nemlig huslejeforhøjelser.
Jeg vil spørge hr. Jacob Buksti: Hvad har mennesker gjort, siden de skal rammes på deres bolig?
Jann Sjursen (KRF), 1998-03-27:
Jeg synes, at det var lidt af en fortsættelse af talen fra valgkampen, som hr. Jacob Buksti præsterede her ved at tale om to menneskesyn, ligesom statsministeren også talte om to veje i sin redegørelse i går.
Jeg synes ikke rigtig, at det rimer med det brede samarbejde, som der ellers bliver inviteret til.
Og jeg mener også, at virkeligheden ser meget anderledes ud uden for Christiansborg.
Mere kvalitet i velfærden og bedre vilkår for børnefamilierne, sagde hr. Jacob Buksti.
Jeg vil bare konstatere, at i det tidligere Folketing var der kun én vej på det område, og den vej førte til, at regeringspartierne i fællesskab med Venstre og De Konservative slagtede børnepasningsorloven og nu har nedsat ydelsen til bare 60 pct. af dagpengemaksimum, således at det bliver endnu vanskeligere for familierne at vælge tid til deres børn. Jeg vil godt spørge den socialdemokratiske ordfører, om der er noget reelt bag de pæne ord om mere kvalitet i velfærden og bedre vilkår for børnefamilierne, og om Socialdemokratiet er villig til at være med til at forhøje ydelsen i forbindelse med børnepasningsorlov, for det er det, der batter noget.
Frank Dahlgaard (KF), 1998-03-27:
Jeg hører forkerte oplysninger.
Jeg hører demagogi.
Jeg hører historieforfalskning.
Jeg hører en meget kedelig og ukonstruktiv tone fra hr. Jacob Buksti, der står i modsætning til den positive og samarbejdsvillige tone, som statsministeren trods alt havde på, da han gav sin redegørelse.
Det er demagogi, at der skulle være tale om et valg mellem egoisme og medmenneskelighed og solidaritet.
Det er ren demagogi, Buksti.
Valgkampen er forbi.
Det forholder sig jo lige omvendt.
Var det ikke hr. Knud Heinesen?
Hvem var det, der talte om statsbankerot?
Var det ikke hr. Steffen Møller, også fra arbejderbevægelsen og Socialdemokratiet, fordi man under en socialdemokratisk regering havde kørt landet ud på afgrundens rand, og var det så ikke Schlüterregeringerne, der gennem 10 år fik rettet op på det?