Holger K. Nielsen (SF), 1997-10-21:
Jeg vil sige til hr. Ole Stavad og hr. Ove Fich om forholdet
mellem Amsterdamtraktaten og Maastrichttraktaten
, at jeg mener, at Amsterdamtraktaten er dårligere end Maastrichttraktaten, ikke meget dårligere, men den er dårligere.
Det er den på grund af det retlige; der er mere union i Amsterdamtraktaten.
Det var mine argumenter: at der er mere union i Amsterdamtraktaten, end der er i Maastrichttraktaten.
Vi har ikke en forbundsstat i morgen, men den salamitaktik, som man har kørt gennem mange år, fortsættes i denne traktat, og det er specielt på det retlige område, at der er sket ganske meget.
Så kan man diskutere, om det kan opvejes af eventuelle forbedringer på beskæftigelsesdelen.
Det mener jeg ikke, for de er ifølge min analyse så tvivlsomme, at de ikke kan opveje de forringelser, der er i det forhold, at der er mere union i denne traktat.
Så til fru Annette Justs spørgsmål, som jeg ikke opfattede som et særlig venligt spørgsmål, men sådan er det jo.
Jeg er selv et venligt menneske, så jeg skal ikke besvare det i den ånd, som det blev stillet i.
Jeg fik spørgsmålet: Vil SF bare have en protokol, når det bliver et nej ved folkeafstemningen?
Det med bare antyder noget om, at vi ikke fik noget ud af det sidste gang.
Sandheden er jo, at det, vi forhandlede igennem sidst, har domineret den danske debat siden 1993.
Alle gik og påstod, at det ikke betød noget som helst, men det har virkelig betydet meget, for det er jo det, der har været kernen i den danske debat.
Jeg synes ikke, at regeringen har levet tilstrækkeligt op til det, men det er en helt anden diskussion.
Jeg vil godt fortælle, hvad vi vil kræve, hvis det bliver et nej.
Det er et krav om en genforhandling af miljøafsnittet, det er et krav om, at østudvidelsen skal være i orden, det er et krav om, at vi skal ud af Schengensamarbejdet og have en reel retlig undtagelse, og det er et krav om bedre åbenhed og demokratibestemmelser, fire vigtige genforhandlingskrav for os. I modsætning til Fremskridtspartiet har SF et perspektiv i forhold til det, som ligger ud over bare at få det indre marked.
Vi ønsker faktisk også et politisk samarbejde i Europa.
Vi har et europæisk engagement, og her mener vi, at Amsterdamtraktaten ikke lever op til de krav, som vi med rette kan stille.
Derfor har vi nogle forbedringer til traktaten.
Dem har vi fremlagt i en udtalelse fra vores landsmøde, som jeg kan tilsende fru Annette Just, og det står
fuldstændig klart, at det er det, vi vil gå efter.
Til hr. Ove Fich, der spørger mig om min holdning til beskæftigelsesafsnittet: Kan man være imod det?
De borgerlige går også ind for fuld beskæftigelse, de har deres metoder til det, og vi gør det på vores måde.
Derfor er det fuldstændig afhængigt af det politiske indhold, der bliver lagt i det, og efter min vurdering er det et nationalt anliggende.
Jeg tvivler på, at der kommer meget ud af det.
Hvis der kan komme lidt om fælles investeringer, og hvis man i strukturfondene måske forpligtes til at tage større hensyn til beskæftigelsen, er det udmærket, men at gøre det til et kæmpe gennembrud for den europæiske beskæftigelsespolitik er jo nonsens, og det ved hr. Ove Fich også udmærket.
Så om miljø og bæredygtig udvikling: Igen nogle pæne ord.
Eksperterne er meget uenige om, hvordan det vil blive fortolket.
Det kan da godt være, det får betydning.
Det kan også være, det ikke får betydning.
Det afhænger fuldstændig af, hvordan de politiske styrkeforhold er efterfølgende.
Der er jo ingen garanti for, at fordi de her pæne ord er med i traktaten, får man en grønnere EU-politik.
Der er en mulighed for det, det indrømmer jeg.
Men hvordan Domstolen vil vurdere det, og hvordan det vil blive taget op efterfølgende, ved vi ikke i dag, og derfor synes jeg ikke, man kan binde denne påståede enorme styrkelse af miljøet op på de forholdsvis uforpligtende formuleringer, der er med hensyn til de ting, som hr. Ove Fich nævner. Så med hensyn til udvidelsen.
Det glæder mig, at hr. Ove Fich indrømmer, at udvidelsen ikke er afhængig af det her: at
et ja ikke er et ja til en udvidelse
Det har hr. Ove Fich ikke sagt så klart før.
Jeg vil anbefale, at det bliver sagt i kampagnen, for det er blevet udlagt, som om vi nu stemmer om udvidelsen af EU.
Der er ikke garanti for noget som helst.
Det er en langsigtet proces, som først er færdig om 10-15 år.
Det ved alle her, og alle ved også, at der vil løbe meget vand i åen, inden denne proces er fuldført forhåbentlig med succes.
Hr. Kent Kirk spørger, om man kan udvide på grundlag af Maastrichttraktaten.
Det tvivler jeg på.
Man kan heller ikke gøre det på grundlag af Amsterdamtraktaten.
Det er jo pointen i alt det her, når jeg netop siger, at et ja til Amsterdamtraktaten ikke er et ja til udvidelsen.
Formanden har rejst sig op: Jeg må ikke sige mere.
Jeg ville ellers gerne svare alle de andre, men det er der desværre ikke mulighed for ifølge Folketingets forretningsorden.
Undskyld!