runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Frank Aaen (EL), 1998-05-07:
Vi stemte om fuldstændig det samme lovforslag i 1993, som vi stemte om i 1992.
Men lad mig så sige om den debat, der nu har været fra Socialdemokratiet; det her drejer sig jo i høj grad om holdninger.
Det drejer sig om, hvorvidt man har den grundfæstede indstilling, at mennesker selv må bestemme over den overenskomst, de skal arbejde under, om man synes, det er noget, der skal dikteres af Folketinget, eller om det er noget, folk tager stilling til ved en afstemning, eventuelt via en konflikt.
Vi står altså fast på, at vi ikke skal diktere folks løn- og arbejdsvilkår her i Folketinget.
Vi står fast på, at det er noget, folk selv har ret til at bestemme.
Hvorfor nægtede man at behandle Enhedslistens forslag om at sende det her til afstemning?
For det var det, det gik ud på.
De kunne nemlig have lavet tingene sådan, at man viste dem, der var omfattet, og dem, der ikke var omfattet.
I dag ved vi ikke, hvem der er omfattet.
Man skulle have oversendt det til parterne, så de kunne have sendt det til urafstemning.
Jeg vil ikke anbefale et ja.
Jeg synes, det er for dårligt. Jeg synes, at arbejdsgiverne skulle tage mere til lommerne.
Men så fik medlemmerne ude på arbejdspladserne lov til at stemme om det.
Det er jo det, der er det fuldstændig umulige her i dag.
Det er, at man nægter medlemmerne retten til at stemme om deres egen overenskomst.
Det er det forfærdelige, at Socialdemokratiet i dag, uden kritik i virkeligheden, bare siger: Vi ved, hvad der er bedst.
Og så gør man det sammen med borgerligheden på diktat af arbejdsgiverne.
Nej, det havde klædt Socialdemokratiet, hvis man havde sagt: Vi synes, det her er godt - og det er jo fair at mene det - vi synes, det kan stå sin prøve ved en demokratisk afstemning hos medlemmerne.
Det skulle I have gjort, men det tør I jo ikke.
Det er derfor, I ikke engang turde diskutere vores forslag.
Charlotte Antonsen (V), 1998-05-07:
I tilknytning til, hvad ordføreren for Socialdemokratiet sagde, kan vi også sige, at hvis man bare skruer tempoet lidt op, viser det sig åbenbart, at nejsigerne taber pusten, og det tegner jo godt for den fremtidige afstemning.
Og Fremskridtspartiets forslag stemmer Venstre imod, fordi vi for det første tror på et ja, og fordi der for det andet ikke bliver tale om en genforhandling, hvor alle muligheder vil være til stede, for EU er ikke og skal ikke være et tagselvbord.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1998-05-07:
Nu kan jeg jo faktisk ikke nå her mellem de korte bemærkninger at hente den pagt om det indre marked, som hr. Peter Duetoft henviser til.
Men det gjorde jeg under den debat, vi havde for nogle uger sider, og da tror jeg også, hr. Duetoft og jeg var enige om, at vi lige konsulterede den, og det tror jeg vi skal gøre en gang mere.
Det tror jeg også, vi skal gøre med jævne mellemrum, for hr. Peter Duetoft kigger ét sted i pagten, og jeg henviser til det plus et andet sted, så jeg synes lige, vi skal lave det studium sammen.
Så vil jeg bare sige, at jeg er kedeligt overrasket over, at det er noget nyt for hr. Duetoft, at Dansk Folkeparti har den holdning, at vi rent faktisk skal bruge et nej den 28. maj til noget positivt for Danmarks vedkommende, at vi ikke bare skal lave en stand stillsituation, men at et nej faktisk skal bruges til noget positivt.
Det spillede vi endda ud med før folketingsvalget for at de vælgere, der ville bakke Dansk Folkeparti op, helt tydeligt vidste, hvad vore stemmer ville arbejde for herinde.
Jeg har et notat om det, som vi lavede dengang, og som er ganske offentligt tilgængeligt.
Vi har skrevet om det, og det har været i nogle aviser osv., og straks jeg kommer ned fra Tingets høje talerstol, vil jeg overrække det til hr. Duetoft, så han kan bruge det i sine debatter rundt omkring og ikke bare citere mig, men endda læse op fra det officielle papir fra Dansk Folkeparti om, hvad vi vil efter et nej den 28. maj.
Anne Baastrup (SF), 1998-05-07:
SF støtter principielt folkeafstemninger, så længe de ikke blot drejer sig om enkeltindivider og menneskerettigheder.
Men hvis det er sådan, at man overhovedet skal have nogen som helst gavn af folkeafstemninger, skal de også være forberedt, de skal være seriøst ment, og endelig skal de kunne bruges til at få folk engageret i en sag.
Fremskridtspartiet kommer her med et forslag, som er fremsat den 3. april, med henblik på, at der skal være en folkeafstemning om en lang række forskellige temaer vedrørende EU på et tidspunkt, hvor debatten om Amsterdamtraktaten kører for fuld fart.
Efter min bedste overbevisning er det at slå plat på folkeafstemningsinstitutionen.
Vi ønsker, der skal være mere respekt omkring den institution, og derfor er SF og jeg meget utilfredse med forslaget og støtter det under ingen omstændigheder.
Peter Duetoft (CD), 1998-05-07:
Jeg føler mig snart som Cato: »I øvrigt mener jeg, etc ...«, og jeg er nødt til at sige til hr. Thulesen Dahl endnu en gang, at i Den Fælleseuropæiske Akt om det indre marked står der stadig, at der er fri bevægelighed for personer.
Dermed har vi dengang ved en folkeafstemning taget stilling og bestemt, at grænsen skal væk, og lige meget hvor tit hr. Thulesen Dahl går herop og benægter det, kan vi i fællesskab slå op i Traktaten og dens tilhørende protokoller.
Det andet, jeg godt vil sige til hr. Thulesen Dahl, er en tak.
Tak, fordi det heroppefra nu blev sagt så tydeligt, at vi efter et nej til Amsterdamtraktaten kan forudse et dansk forhold til EU, der er anderledes end er i dag.
Jeg synes, det er glædeligt, at det bliver markeret.
Det er jo blevet benægtet af mange modstandere, at det vil betyde noget som helst for vort medlemskab, og jeg skal da huske at citere
hr. Thulesen Dahl mange gange i den kommende kampagne.
Det er CD's opfattelse, at folkeafstemninger skal afholdes, når grundloven kræver det.
Men for god ordens skyld skal jeg da oplyse, at CD ligesom andre partier, der har markeret det heroppefra, selvfølgelig er for Amsterdamtraktaten.
Men forslaget her kan vi ikke støtte, både på grund af vores holdning til folkeafstemninger og fordi vi faktisk synes, det er noget rod.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1998-05-07:
Jeg kan næsten henvise til tidligere debatter med hr. Peter Duetoft om den frie bevægelighed.
Det fremgår jo klart af den pagt om det indre marked, hr. Peter Duetoft henviser til, at der er nogle formuleringer om fri bevægelighed for nogle bestemte grupper, og det fremgår klart af pagten, at der henvises til de bestemmelser om fri bevægelighed, der i øvrigt gælder i aftalen om det indre marked.
Det er jo det, der begrænser den frie bevægelighed, og det er i øvrigt også derfor, at det, at man giver tilladelse til, at f.eks. arbejdstagere og studerende har fri bevægelighed inden for Fællesskabets rammer, ikke betyder noget som helst med hensyn til, om vi kan bevare grænsekontrollen eller ej.
Det kræver en helt særskilt beslutning, og det er det, man har foretaget med Schengenkonventionen, og det er Dansk Folkeparti jo inderlig modstander af.
En anden ting vedrørende det, der sker efter et nej: Jeg har jo på intet tidspunkt lagt skjul på, at der kan tænkes at ske forskellige ting efter et nej, og Dansk Folkepartis holdning er, at vi vil forsøge at bruge et nej til at få mindre union for Danmarks vedkommende.
Det er ganske klart, også i den nuværende situation, så derfor kan det ikke komme
bag på hr. Peter Duetoft, at jeg og Dansk Folkeparti selvfølgelig ønsker nogle forandringer i vores samarbejdsrelationer til de øvrige EU-lande, som går i retning af mindre union for Danmarks vedkommende, også i forhold til det nuværende unionsniveau.
Peter Duetoft (CD), 1998-05-07:
Om det sidste blot endnu en gang tak til hr. Thulesen Dahl, for det betyder jo rent faktisk, at vi ved Amsterdamafstemningen kommer til at stemme om, om Danmark skal være fuldgyldigt medlem af EU.
Modstanderne drøner jo rundt og fortæller, at det ikke har noget at gøre med vores medlemskab, men det har det altså.
Vi har nu hr. Thulesen Dahls ord for, at vi vil få en anden form for medlemskab i EU-samarbejdet, og det er det, jeg gerne vil have lov at citere ham for rundt om i landet i den kommende kampagne.
Angående det første vil jeg godt bede hr. Thulesen Dahl endnu en gang læse Traktaten.
Om de fire friheder står der i den europæiske akt ikke det, hr. Thulesen Dahl fejlagtigt citerede for nogle uger siden.
Der står direkte ordet »personer« - fri bevægelighed for personer, men ikke fri bevægelighed for arbejdskraft eller arbejdstagere.
Der står fri bevægelighed for personer, og i øvrigt er der i den fælles akt en protokol, der fastslår, at bl.a. det samarbejde, som nu har udmøntet sig i Schengen, det skal føres ud i livet.
Jeg vil opfordre hr. Thulesen Dahl til at læse den protokol og se, at de fire friheder rent faktisk omfatter fri bevægelighed for personer, selv om hr. Thulesen Dahl forsøgte at vildføre debatten for nogle uger siden med nogle andre ord.
Anne Baastrup (SF), 1998-05-07:
Jeg vil lige foreholde hr. Peter Duetoft en enkelt ting.
I 1986 blev indre markedspakken forkastet, og ifølge grundloven var der ikke nogen forpligtelse til at sende den til folkeafstemning.
Men Ikke desto mindre kom den til folkeafstemning, og jeg vil godt spørge hr. Peter Duetoft: Er det i overensstemmelse med hr. Peter Duetofts mening om brug af folkeafstemningsinstitutionen, når det drejer sig om EU, at indre markedspakken kom til folkeafstemning på trods af, at et flertal i Folketinget havde sagt nej?
Peter Duetoft (CD), 1998-05-07:
Nu ved jeg ikke, hvor meget befolkningen skal vide.
Jeg går med til at citere hr. Thulesen Dahl, men ligefrem at læse alt det op, han skriver, vil jeg nu ikke love.
Det er ikke en nyhed for mig, at hr. Thulesen Dahl siger det om EU-medlemskabet, han siger.
Jeg glæder mig bare over, det bliver sagt så klart, fordi der er andre modstandere, der stikker hovedet i busken, eller hvad de nu gør, og forklarer, at det ikke vil betyde noget for det danske medlemskab.
Det er derfor, jeg reagerer ved at sige: Tak, tak, tak, hr. Thulesen Dahl, hvor er det dejligt, der er en modstander, som tillader sig at sige, at sådan er det.
Så må jeg stadig fastslå, at den europæiske fælles akt indledes med definitionen på det indre marked.
Det indre marked har fire friheder, og den ene af frihederne er fri bevægelighed for personer.
Det står der sort på hvidt, hvis man ellers kan stave.
Til fru Anne Baastrup vil jeg sige: Nej, jeg var ikke tilhænger af folkeafstemningen dengang.
Jeg mener, den var en fejl, og at den i øvrigt også måske er en af grundene til, at det hele skrider lidt hen imod, at vi skal have folkeafstemninger i ny og næ.
Men når der har været en folkeafstemning, ligegyldigt om jeg har været for den eller ej, tager jeg da resultatet til efterretning, for det er jeg nødt til, men derfor kan jeg da godt sige, at jeg ikke ønskede denne folkeafstemning.
Men når den så er blevet holdt, er det, at man ikke ønskede folkeafstemningen, da ikke noget argument for at sige, at når folk nu er blevet spurgt, skal man i øvrigt ikke lytte efter, hvad de siger.
Der var nogle partier, der dengang valgte at sige, at ligegyldigt hvad en sådan afstemning førte til, stemte man anderledes, ikke sandt?
Der var jo også nogle af dem, der normalt er tilhængere af folkeafstemninger, der sagde, at folkestemningen lytter vi ikke til.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1998-05-07:
Når hr. Peter Duetoft ikke vil læse op fra vores papir på møderne, men godt vil citere mig,
skal jeg bare lige være sikker på, han citerer mig korrekt. Når vi siger, at vi kan bruge nejet til noget positivt og dermed få mindre union for Danmarks vedkommende, er det, fordi det er det, vi ønsker.
Det er jo ikke sådan, at vi bliver smidt ud af EU, hvis vi stemmer nej, og det er jo ikke sådan, at vi selv trækker os ud af EU, hvis vi stemmer nej til Amsterdamtraktaten, for selve grundideen bag vores medlemskab af EU vil være fuldstændig uanfægtet af et nej.
I det efterfølgende forhandlingsforløb vil Dansk Folkeparti forsøge at bruge nejet til noget positivt i form af mindre union for Danmarks vedkommende, men vi er jo grundliggende stadig medlemmer af klubben, selv om vi stemmer nej. Så når hr. Duetoft desværre ikke vil læse op af vores ellers, synes jeg selv, udmærkede papir og kun vil citere mig, skal jeg bare være sikker på, at han citerer mig korrekt.
Elisabeth Arnold (RV), 1998-05-07:
Debatten, som foregår rundt omkring i samfundet i disse uger, går jo i meget høj grad på, hvad der skal ske efter et eventuelt nej til Amsterdamtraktaten.
Noget af det, som er vigtigt at forklare befolkningen, er, at det er ikke en rent dansk folkeafstemning.
Hvis vi stemte om noget som f.eks. 18 års valgret, som vi har haft folkeafstemning om tidligere herhjemme, vidste vi, at hvis det blev et nej, var alt bare som før, og så kunne vi godt holde en sådan folkeafstemning på et senere tidspunkt, hvis vi fik lyst til det.
Hvis vi stemte om jordlove, og de blev forkastet, var alt også bare som før, og så kunne vi senere vurdere, om vi skulle have en ny folkeafstemning.
Men når vi stemmer om vores forhold til internationale organisationer, er alt ikke som før, hvis vi stemmer nej.
Så betyder det, at de andre medlemmer i den organisation må forholde sig til, at Danmark har en anden holdning end før, og det betyder selvfølgelig, at man skal finde en ny konstruktion at arbejde videre med, hvis man fortsat vil være medlem af den organisation.
selvfølgelig fornuftige nok, for det er da nogle af de ting, som skal vurderes, hvis der eventuelt kommer et nej til Amsterdamtraktaten. Men at lægge de spørgsmål ud til en folkeafstemning vil efter vores mening være den rene gift for folkeafstemningsinstitutionen.
I forvejen er det sådan, at mange steder i befolkningen er der i øjeblikket en træthed
over folkeafstemninger, en vrissenhed og en surhed over, at man nu igen skal til at stemme.
Og hvis man nu yderligere udbygger folkeafstemningen med en ren tipskupon med 5, 6, 7, 8 forskellige muligheder, folk skal stemme om, tror jeg godt, jeg kan love forslagsstillerne, at så er det altså den sidste folkeafstemning, vi har holdt om EU, for så gider folk ikke mere.
Det vil give masser af problemer, masser af vrøvl og masser af optællingsvanskeligheder.
Hvordan skal man vurdere hvert enkelt spørgsmål?
Skal der være stemmeprocentsberegninger på hvert enkelt spørgsmål?
Det ville i hvert fald være dybt uforsvarligt, og Det Radikale Venstre kan ikke anbefale forslaget.
Jan Petersen (S), 1998-05-07:
Man kunne supplere spørgsmålet: Har hr. Frank Aaen nogen sinde stemt ja?
Hr. Frank Aaen er optaget af Overdanmark.
Vi er nogle stykker, der er optaget af noget andet.
Vi er optaget af, at med det supplement, der her er lavet, får mennesker, der går på arbejde hver dag, inden for det område, der her bliver grebet ind over for, 10 dage mere sammen med deres børn, når det er gennemført.
Kunne hr. Frank Aaen ikke give mig det citat, jeg må bruge, når vi nu bagefter i hverdagens Danmark møder de her mennesker?
Kunne hr. Frank Aaen give mig det citat, der fortæller, hvordan jeg skal forklare, at Enhedslisten var imod den konkrete forbedring, de familier får?
Indtil nu har jeg kunnet notere, at det er, fordi rammen ikke blev sprængt, og der var dét med Overdanmark.
Hr. Møllers udsagn forholdt
man sig i øvrigt ikke til.
Men præcis hvad må jeg citere Enhedslisten for?
For Enhedslisten stemmer jo imod en mærkbar forbedring for disse børn og deres forældre.
Jann Sjursen (KRF), 1998-05-07:
Kristeligt Folkeparti kan ikke støtte Fremskridtspartiets forslag.
Vi kunne måske godt ønske flere folkeafstemninger på nogle områder, men vi synes, at det, der er lagt op til i Fremskridtspartiets forslag, nærmest er at drive gæk med befolkningen, fordi det mest af alt minder om en tipskupon, man skal udfylde, og i øvrigt er det også meget hypotetiske spørgsmål, man skal tage stilling til fra befolkningens side,
hvis det var sådan, at Fremskridtspartiet kunne vinde tilslutning til sit forslag.
Endelig er det jo også rent tidsmæssigt helt urealistisk, men det kan måske undskyldes med valget og andet.
Men summa summarum: Kristeligt Folkeparti kan ikke støtte forslaget.
Keld Albrechtsen (EL), 1998-05-07:
Efter Enhedslistens opfattelse vil det forslag, der ligger her, efter et nej den 28. maj bestemt være værd at arbejde videre med.
alt for mange år
Det er også klart, at en proces, som kan være med til at give mulighed for, at vi på et tidspunkt får en sådan folkeafstemning om det danske EU-medlemskab, er Enhedslisten naturligvis tilhænger af.
Man kan sætte spørgsmålstegn ved de enkelte dele af dette forslag, om det er for detaljeret, og om det bliver for meget af en spørgerunde, som fru Elisabeth Arnold var inde på.
Men som det ligger nu, må vi opfordre til, at vi - når vi har haft folkeafstemningen, som forhåbentlig og efter al sandsynlighed, så vidt jeg kan se det i hvert fald, vil ende med et nej den 28. maj - går videre med en debat om disse skridt, der så er åbnet for en diskussion om.
I forbindelse med det, som bl.a. hr. Peter Duetoft og hr. Thulesen Dahl var inde på med hensyn til spørgsmålet om konsekvenserne af et nej til Amsterdamtraktaten, vil jeg gerne understrege, at efter Enhedslistens opfattelse stemmer vi om Amsterdamtraktaten, hverken mere eller mindre.
Hvis Traktaten bliver forkastet ved folkeafstemningen den 28. maj, kan regeringen ikke ratificere Traktaten, og så kan den ikke træde i kraft.
Det vil også være den bedste løsning på problemet med Amsterdamtraktaten, for det er jo sådan, at den indeholder ingen positive elementer, men en række negative.
Derfor vil det heller ikke være umagen værd at sætte sig ned og forsøge at skabe en ændret Amsterdamtraktat, for den bedste løsning er simpelt hen, at den ikke træder i kraft.
Men dermed står verden jo ikke stille, og det betyder så, at vi står i den situation, at vi stadig har et problem, nemlig den eksisterende Maastrichttraktat.
Det er en meget dårlig traktat.
Med Amsterdamtraktaten ville det blive endnu dårligere, men det er en meget dårlig traktat, og derfor skal der selvfølgelig være en diskussion om, hvordan vi kommer videre.
I den diskussion er der to punkter, som Enhedslisten ønsker at få med.
Det ene er perspektivet om dansk udmeldelse af EU, og det andet er perspektivet om det, vi kalder en tilbagerulning af unionen, altså at man begynder at give magten tilbage til Folketinget og de andre nationale parlamenter og afmonterer al den magt, der har ophobet sig hos bureaukratiet i Bruxelles og hos de nye centralbankdirektører i Frankfurt - alle disse nye magthavere, denne nye adel, som ikke er demokratisk valgt, men i stigende grad koncentrerer magten i deres hænder.
Vi synes, at i et sådant forslag som det, Fremskridtspartiet har fremsat her, skulle også den del - altså perspektivet om en tilbagerulning af unionen - være et af de elementer, man skulle overveje at lade indgå i en sådan ramme.
Jens Heimburger (KF), 1998-05-07:
På vegne af vores ordfører, fru Lene Espersen, vil jeg gerne komme med følgende bemærkninger:
Fremskridtspartiet foreslår i dette beslutningsforslag, at man den 28. maj skal supplere afstemningen om Amsterdamtraktaten med et virvar af andre spørgsmål, der efter Fremskridtspartiets mening vil klarlægge befolkningens holdning til EU.
Fremskridtspartiet vil have danskerne til at svare på
seks spørgsmål: om vi ved et nej til Amsterdamtraktaten skal melde os ud af EU; om Danmark skal være bundet af Maastrichttraktaten; om vi skal deltage i det indre marked; om vi skal deltage i det indre marked, hvis dette medfører, at vi også skal deltage i andre ting; om vi i stedet skal få en frihandelsaftale, og endelig om Danmark skal opretholde personkontrollen ved grænsen.
Det er ganske svært at tage disse spørgsmål alvorligt,
Samtidig er det sjette spørgsmål direkte vildledende, fordi det indirekte kæder Folketingets ratifikation af Schengenkonventionen sammen med EU-afstemningen.
Et flertal i Folketinget har allerede sagt ja til Schengen i sidste folketingssamling, og de samme partier har vælgerne også givet stort flertal i det nye Folketing.
Det skal vi ikke stemme om den 28. maj.
Fremskridtspartiets forslag vil derfor ikke gøre den danske befolknings stilling til EU klarere, men blot forvirre billedet ved at opstille totalt urealistiske scenarier for, hvad så vel befolkningen som Folketinget vil med Danmarks placering i EU-politikken.
Ove Hygum (S), 1998-05-07:
Jeg har et enkelt spørgsmål til hr. Frank Aaen: Hvis man nu fulgte den idé, den tankegang, som der ikke var tilslutning til - men lad os nu lege med tanken - ville hr. Frank Aaen så anbefale medlemmerne at stemme ja til forslaget?
Kristian Thulesen Dahl (DF), 1998-05-07:
Jeg ved ikke, om det var af tidsmæssige årsager, men hr. Ole Sohn nåede i hvert fald ikke eller fik ikke svaret på det spørgsmål, som jeg stillede for et øjeblik siden.
Og det kan besvares med et ja eller nej.
Jeg tror, at det er gavnligt for mange at vide, om det, man laver her, i virkeligheden er et skalkeskjul i forhold til den 28. maj.
Jeg ved, at SF hverken har lod eller del i lovforslaget, men det vil være en hjælp at vide, om SF vil stå regeringen bi efter den 28. maj, når det drejer sig om at lave et økonomisk indgreb over for lønmodtagerne, for at kradse det her provenutab for det offentlige ind.
Ole Sohn (SF), 1998-05-07:
Jeg vil gerne sige til fru Lone Møller, at jeg undrer mig lidt over udtalelsen om, at det, vi kommer med, skulle være påstande, som man ikke har nogen forudsætninger for at verificere.
Mig bekendt har vi været sammen stort set uden ophold gennem det sidste døgn under første- og andenbehandlingen og under nattens udvalgsarbejde.
Vi har ikke haft besøg af et utal af deputationer, men vi har haft besøg af en række deputationer, som alle uden undtagelse har kunnet give eksempler på, hvordan reglerne om feriefridage og omsorgsdage ikke ville komme dem til gavn.
Vi har stillet en lang række spørgsmål til ministeren - han sidder og nikker helt sørgmodigt - mere end 100 spørgsmål.
En lang række af de spørgsmål har bekræftet den usikkerhed, som vi har tilkendegivet fra talerstolen under førstebehandlingen og andenbehandlingen.
Så det er ikke en påstand, som man ikke har nogen forudsætninger for at komme med.
Specialarbejderforbundet rettede henvendelse til arbejdsministeren, til Arbejdsmarkedsudvalgets formand, til undertegnede, så det har været kendt stof.
Og når man får den form for oplysninger, bør man vel undersøge dem.
Det er det mindste, man kan gøre, sådan at man ikke lovgiver i blinde, men det, flertallet er i gang med nu, er at lovgive i blinde. Til hr. Jan Petersen vil jeg gerne sige, at omsorgsdage principielt er en god ting, men jeg er ikke sikker på, at hr. Jan Petersen helt har forstået kernen i lovindgrebet. Den er faktisk, at en lang række ikke bliver omfattet af de goder, statsministeren har tilkendegivet over for befolkningen skulle være alle lønmodtagere til del.
Jeg kan forstå på hr. Jan Petersen, at han alene har lyttet til statsministeren og ikke fulgt meget med i debatten under førstebehandlingen, andenbehandlingen og nu tredjebehandlingen, for det er her dokumenteret, at ikke alle får gavn af det.
Det er faktisk også sådan, at både LO, SiD og hr. Jan Petersens eget forbund, HK, skarpt har protesteret over den måde, lovindgrebet finder sted på, og ikke bare principielt, men over den konkrete facon, indgrebet har fundet sted på.
Ole Sohn (SF), 1998-05-07:
Så må jeg vende tilbage til hr. Poul Erik Dyrlund.
Poul Erik Dyrlund (S), 1998-05-07:
Nu kan jeg forstå på hr. Ole Sohn, at SiD tilsyneladende skulle have udtalt - og jeg citerer fra hr. Ole Sohns ordførertale - at de ikke i deres vildeste fantasi havde forestillet sig et så ringe indgreb.
Det får mig til at spørge hr. Ole Sohn, om ikke hr. Ole Sohn er enig med mig i, at det havde været meget på sin plads, om SiD, hvis det virkelig er tilfældet, at SiD har udtalt sig, som hr. Ole Sohn refererer her, havde tænkt sådan, inden de sammen med de øvrige forbund henvendte sig til arbejdsministeren og sagde: Vi giver op.
Vi kan ikke mere.
Nu må du hjælpe os, arbejdsminister.