runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Bent Bøgsted (DF), 2002-05-03:
Jeg er nødt til at sige, at jeg ikke er sikker på, at hr. Anders Samuelsen har hørt rigtig efter, hvad jeg sagde.
Jeg sagde netop, at vi godt kunne støtte en redegørelse, at vi ikke var afvisende over for, at der skulle laves en redegørelse på området.
Det var bare forslaget, som det var udformet her og nu, vi ikke lige kunne støtte.
Det er lidt svært for mig at forstå, at hr. Anders Samuelsen forventer, at Dansk Folkeparti kan lave en ændring af ferieloven her i løbet af nogle få måneder, hvor vi så skulle være med til at ændre ferieloven så meget, som hr. Anders Samuelsen gerne vil have den ændret.
De Radikale var trods alt med til at ændre ferieloven for et par år siden, og de havde mulighed for at få det her på plads dengang.
De sad i regering i 9 år, hvor de kunne have ordnet systemet.
Dansk Folkeparti er ikke med i regeringen, vi er kun
støtteparti, så det er svært for os at ordne det her i løbet af nogle få måneder.
Anders Samuelsen (RV), 2002-05-03:
Det er i orden at afvise forslaget, selvfølgelig er det det, men så skal det altså være med rimelige begrundelser.
Det er altså ikke rimeligt at sige, at de ændringer, der her lægges op til, kan man ikke støtte, for vi lægger jo ikke op til nogen bestemte ændringer.
Vi lægger bare op til, at pengene i så høj grad som muligt ender der, hvor de hører til, nemlig i lønmodtagernes lommer.
Så vi har ikke på nogen måde pålagt regeringen, at det skal gøres på en bestemt måde, men vi kunne f.eks. godt tænke os, at de penge, som ligger og trækker renter et andet sted, når man skifter arbejdsplads midt på året, i hvert fald fra det tidspunkt, hvor man skifter arbejdsplads, ligger og trækker renter et sted, hvor man selv får gavn af dem.
Det var ét område, og lige præcis det område er helt specifikt ikke med i det kommissorium, som Dansk Folkeparti har aftalt med regeringen.
Det kan jo være en forglemmelse, eller hvad det nu kan være, men hvis man nu lavede nogle ændringer i det forslag her, som sikrede, at man også kiggede på bare det lille specifikke område i det udvalg, som Dansk Folkeparti har været med til at få nedsat, og det anerkender jeg, kunne Dansk Folkeparti så støtte forslaget?
Bent Bøgsted (DF), 2002-05-03:
Dansk Folkeparti har som led i finanslovaftalen for 2002 indgået en aftale med regeringen om, at der nedsættes et embedsmandsudvalg, som senest 1. september 2002 skal komme med en redegørelse om mulighederne for, at lønmodtagerne kan få udbetalt ikkehævede feriepenge ved ferieårets udgang.
Hvad det angår, er jeg sikker på, at vi finder en rimelig løsning på problemet.
Forslagsstillerne ønsker en grundlæggende ændring af hele feriepengesystemet, således at renterne i så høj grad som muligt ender hos lønmodtagerne.
Dansk Folkeparti er ikke grundlæggende uenig med Det Radikale Venstre, og vi er ikke uvillige i spørgsmålet om, at der skal ske en undersøgelse af hele feriepengesystemet, men når det er sagt, er det jo ikke givet, at der skal ske lige nøjagtig de ændringer, som forslagsstillerne lægger op til.
Vi kan i Dansk Folkeparti godt være med til at ønske en redegørelse på ferieområdet.
Vi har tidligere udtrykt ønske
om, at feriepengene skulle stå på lønmodtagernes egne konti, men om det er den bedste løsning, eller om det er den nuværende ordning, der er den bedste, kunne en redegørelse være med til at afklare. Dansk Folkeparti vil vente med at tage stilling til, hvad der er bedst, indtil embedsmandsudvalget kommer med sin redegørelse 1. september.
Men som sagt: Vi er ikke grundlæggende uenige med forslagsstillerne.
Jan Petersen (S), 2002-05-03:
Jeg vil gerne fralægge mig ansvaret for den virkning, Børsens artikel har haft.
Det har jeg ikke haft indflydelse på, og jeg er uden indflydelse på, hvilken prioritering af de synspunkter, der bliver fremlagt, journalisterne anvender.
Den historie, Børsen bragte, havde jo et formål, og dele af det, jeg sagde, kunne så bruges til det formål.
Jeg beklager den virkning, det har haft, og den uklarhed, det har skabt, men ansvaret er ikke mit.
Anders Samuelsen (RV), 2002-05-03:
Det accepterer jeg fuldt ud.
Altså det synspunkt er fair.
Det er et principielt standpunkt, som man kan have.
Lad mig så bare slå fast, at ligegyldigt hvor mange penge der er tale om her, som i bund og grund burde ligge hos arbejdstagerne, så er det det forhold, at det griber bare det mindste eller meget ind i aftaler - det er sådan set ikke det, der er det afgørende - der gør, at Socialdemokratiet ikke kan støtte forslaget.
Altså det, at man kan påstå, at det her griber ind i nogle aftaler, også selv om
Venstres ordfører primært har lagt vægt på, at det sådan set bare var et spørgsmål om at kunne garantere, at de fik deres penge udbetalt, og vi er blevet enige om, at det sådan set ikke er noget problem længere, eller at det er en del af en større aftale, gør, at Socialdemokratiet ikke kan tilslutte sig sådan et forslag.
Jeg mener faktisk ikke, at det burde have været særlig svært at gøre journalisten begribeligt, at man under ingen omstændigheder vil være med, når det er noget, der indebærer, at man kan påstå, at det griber ind i nogle forhold på arbejdsmarkedet.
Jan Petersen (S), 2002-05-03:
Jeg skal ikke blande mig i, hvordan hr. Anders Samuelsen taler med journalister.
Men for mig betød det ikke noget
hverken den dag eller i dag, hvis et rimeligt principielt indgreb, der kunne tilrettelægges på forskellig vis, også ville betyde, at det kostede danske arbejdsgivere 1 mia. kr., hvis det var rimeligt, og så kunne man se på, hvordan det blev indfaset. Jeg beklager altså, fejlen er bare ikke min, at jeg ikke bliver citeret for det andet, nemlig at det ikke er beløbets størrelse, der skræmmer mig, men det er det principielle, at vi går ind i overenskomsterne, og det var faktisk hovedsynspunktet. Om jeg skulle have valgt at sige det andet eller ej, mener jeg ikke, at hr. Anders Samuelsen kan lægge mere i end det, jeg gør her.
Anders Samuelsen (RV), 2002-05-03:
Nu nægter jeg simpelt hen at tro på, at Socialdemokratiets ordfører blot har udtalt sig sådan lidt halvpopulistisk i avisen, fordi det lød godt, og det måtte da være rimeligt, at arbejdstagerne fik deres penge osv. Selv om Børsens journalist ikke har citeret alt, hvad hr. Jan Petersen har sagt, så må man dog sige, at der ikke her fra talerstolen er taget afstand fra, at hr. Jan Petersen sagde: »Han mener ikke, at det bør spille ind i overvejelserne, at arbejdsgiverne står til at tabe op imod 1 mia. kr. i renteindtægter, hvis ferieloven bliver ændret.«
Hvis det ikke er at sige, at man sådan set er fløjtende ligeglad med, hvad der er af aftaler på det her område, de her penge hører til i arbejdstagernes lommer, så ved jeg ikke, hvad det er at sige.
Hvis det ikke er et voldsomt indgreb at sige, at man sådan set er helt ligeglad med, at det koster 1 mia. kr.,
hvad er det så?
Det nytter altså ikke noget at komme og sige, at i øvrigt sagde jeg også lige, at det er et indgreb osv., for så skulle man have ladet være med at sige det andet her.
Jan Petersen (S), 2002-05-03:
Jeg skal gerne bekræfte over for hr. Anders Samuelsen, at det er korrekt citeret i Børsen.
Jeg står med et udklip her, og jeg beklager, at Børsen ikke refererede den næste del af det, jeg også sagde til Børsens journalist den dag: »Men det her spørgsmål er ganske kompliceret, for det har en indgribende karakter over for overenskomster og aftaler, deri ligger dets begrænsning«.
Jeg beklager, at det ikke er med.
Jeg har heller ikke ansvaret for den overskrift, der kom ud af det, for det, jeg i og for sig udtalte mig om, var, at der ikke var principiel støtte fra vores side til, at de her store midler lå i arbejdsgivernes lommer, at vi helst så, at de var andre steder.
Det fører mig så over til det, hr. Søren Søndergaard tager fat i.
Det kan jeg jo kun læse, som om vi skulle slå
til nu og tage og lave det her indgreb i aftaler, for det er jo dér, hvor det begynder at fylde noget for alvor
Det er jo ikke Feriefonden osv.
Det er aftaler, vi så skal gå ind og gribe ind i.
Her håber jeg, at hr. Søren Søndergaard og jeg er enige om, at aftaler er aftaler, og at aftaler skal overholdes på arbejdsmarkedet, også når det gælder arbejdstid.
Og så synes jeg for så vidt også, at vi skulle overholde dem her.
Men derfor kan vi da godt principielt tilkendegive, at det kunne være hensigtsmæssigt, hvis arbejdsmarkedets parter fik ordnet det her problem, og så kunne vi drage en lang række konsekvenser af det.
Det er den rækkefølge, jeg ser i sagen, hvad jeg også sagde under debatten om Feriefonden.
Søren Søndergaard (EL), 2002-05-03:
Jeg synes måske nok, at hr. Jan Petersen var lidt uklar i sin forholden sig til det faktum, at vi har en regering, som er valgt og på den måde fuldstændig - der ikke noget fordækt i det - bruger sin regeringsmagt til meget, meget klart og entydigt at forsvare arbejdsgivernes interesser, inklusive når det kræver nogle indgreb i ting, som tidligere har ligget hos arbejdsmarkedets parter.
Er det derfor ikke nødvendigt, at Socialdemokratiet ligesom læser skriften på væggen og siger, at dét altså er et udgangspunkt, og så må de partier, der har en anden opfattelse bl.a. søge at vinde opbakning i befolkningen til, at regeringsmagten skal bruges til gavn for lønmodtagerne og til klar gavn for lønmodtagerne?
Det kunne så f.eks. være ved at støtte det her forslag, hvor man siger, at lønmodtagerne selvfølgelig skal have renterne af deres egne feriepenge.
Anders Samuelsen (RV), 2002-05-03:
Jeg vil gerne kvittere for den umiddelbart positive tilgang
til beslutningsforslaget her og spørge, om det er sådan, at hr. Jan Petersen kan bekræfte, at han den 17. januar 2002 til Børsen sagde følgende: »Der skal ikke herske tvivl om, at Socialdemokratiet vil se meget åbent på beslutningsforslaget om at ændre på ferieloven. Vi mener selvfølgelig, at lønmodtagerne skal have deres penge, og at arbejdsgiverne ikke skal høste en rentegevinst ved at administrere feriepengene.«
Så fortsætter det: »Han mener ikke, at det bør spille ind i overvejelserne, at arbejdsgiverne står til at tabe op imod 1 mia. kr. i renteindtægter, hvis ferieloven bliver ændret.«
Kan hr. Jan Petersen bekræfte, at dette udsagn står han bagved?
Ja eller nej?
Jan Petersen (S), 2002-05-03:
Dette beslutningsforslag overrasker ikke Socialdemokratiet, og derfor skal jeg ikke deltage i sangen om, at nu har vi lige ændret ferieloven med bredt flertal og det hele.
Ja, det har vi, og Socialdemokratiet står ved det, vi dengang lavede i fællesskab.
Det er ikke nyt, og jeg vil da også godt sige, at Socialdemokratiet principielt har sympati for det, som Det Radikale Venstre her foreslår, nemlig at renterne af feriepengene - der står godt nok af feriegodtgørelsen, men jeg går ud fra, at det er feriepenge under ét, vi taler om - rettelig bør komme den enkelte lønmodtager til gode, sådan at der ikke henstår noget andre steder.
Det har vi en principiel sympati for, det har vi også givet udtryk for, og beslutningsforslaget er da også så venligt at referere det.
Det er det centrale problem for Socialdemokratiet, er jeg nødt til at sige til Det Radikale Venstre, hvilket jeg også gætter på, at de formentligt i forvejen er bekendt med.
Men i modsætning til beskæftigelsesministeren og Venstre vil vi godt anerkende, at der her foreligger en aftale, uanset hvor rimeligt man kunne argumentere for, at man kunne skabe sikkerhed via et andet system, for det anerkender jeg at man formentlig kan.
Der ligger altså en balance i en aftale enten direkte i aftalen eller som en forudsætning for aftalen på dele af arbejdsmarkedet.
Den balance er udtryk for en forhandling og et forhandlingsresultat, og derfor er jeg enig i den vinkel, hr. Anders Samuelsen lagde over for Venstres ordfører: Hvorfor mener man ét den ene dag og noget andet den anden? Jeg vil gerne tilstræbe at mene det samme begge dage.
Det gør jeg så hermed, og Socialdemokratiet må derfor sige, at vi ikke umiddelbart kan støtte forslaget.
Men vi har principielt sympati for det, og opstår der situationer, hvor der måtte være andre angreb på det samlede feriesystem og dermed afvigelser fra den ferieordning, vi lavede sidste år, vil jeg da ikke udelukke, at vi kan komme i samtale om, hvad reaktionen så skal være.
Anders Samuelsen (RV), 2002-05-03:
Så vil jeg blot konstatere og regne med at kunne blive bekræftet i, at Venstre ikke vil røre en finger for, at arbejdstagerne får de penge, som de selv har optjent og gjort sig fortjent til.
Selv om det teknisk er muligt i dag, selv om det kan gøres, så man er sikker på, at man får sine feriepenge osv., vil man ikke fra Venstres side gøre noget som helst for at sikre, at det faktisk er lønmodtagerne, som får gavn af de renteindtægter, der ligger.
Nej, jeg vil ikke påstå, at Det Radikale Venstre blot var et støtteparti i den forrige regering,
så den argumentation vil jeg ikke indlade mig på.
Jeg hører hr. Bent Bøgsted sådan, at man godt kan støtte, at der skulle komme en redegørelse om, hvordan man i højere grad kunne få lønmodtagernes penge til at ende i lønmodtagernes lommer.
Hvis man nu stillede et ændringsforslag til det her beslutningsforslag, så det helt banalt bare lød sådan, at regeringen pålægges at komme med en redegørelse, som sigter mod at orientere Folketinget om, hvordan man i højere grad kan få pengene til at lande det rigtige sted, kunne man så støtte det fra Dansk Folkeparti?
Ingen begrænsninger, ikke noget med præcist hvordan eller noget som helst andet, blot det, at der skal komme sådan en redegørelse.
Freddy Dam (V), 2002-05-03:
Umiddelbart er der naturligvis tale om en tiltalende tanke
, men det er jo sådan, at lige præcis dette spørgsmål er en del af et større aftalekompleks, og det er ikke Venstres opfattelse, at man skal gå ind og regulere på en enkelt møtrik i hele maskinen.
Vi tror ikke på, at en gennemgribende ordning vil føre til særlig gunstigere resultater.
Bent Bøgsted (DF), 2002-05-03:
Jeg sagde jo netop, at vi ikke havde noget imod, at der blev lavet en redegørelse på hele ferieområdet, og det skulle jo egentlig være svar nok på det.
Anders Samuelsen (RV), 2002-05-03:
Jeg takker for tilsagnet.
Jan Petersen (S), 2002-05-03:
Jeg tror i og for sig, at hr. Lars Barfoed udmærket forstod pointen i mit spørgsmål: Man har to overenskomster.
De udelukker noget.
Det ønsker man at ændre på.
Så laver man et lovindgreb i den ene, i den anden gør man ikke.
Det er jo den dobbeltmoral, jeg forsøgte at afsløre.
Jeg tror for så vidt, at hr. Lars Barfoed udmærket kunne se det.
Men jeg gik herop for lige at rette en misforståelse.
Det er ikke et ulovligt ærinde, jeg er ude i.
Det kunne overhovedet ikke komme mig på sinde.
Vi taler om renterne, og dem kunne man sikkert finde andre måder at sikre på lovlig vis at arbejderne fik adgang til, men jeg er enig med hr. Lars Barfoed i, at det formentlig er hypotetisk.
Hvad interesse skulle han i givet fald have i det?
Derfor er svaret på det her selvfølgelig, at nu varetager man den ene sides synspunkter ud fra et balancesynspunkt, og i det andet spørgsmål varetager man i øvrigt så samme sides synspunkter, nemlig arbejdsgiversidens.
Jeg er ikke imod at tage hensyn til arbejdsgivere, men jeg er imod den ensidighed, der er tale om, hver gang man vælger at gå uden om aftaler.
Man vælger i deltidsforslaget at gå uden om aftaler, men på det her punkt henviser man til dem.
Jeg synes ikke, det hænger sammen.
Det ligner for meget
en ubalance i standpunktet.
Anders Samuelsen (RV), 2002-05-03:
Det er faktisk interessant, hvad Dansk Arbejdsgiverforening mener, eller hvad LO mener, når nu hovedlinjen i hr. Lars Barfoeds argumentation har været, at det vil være at ødelægge en balance.
Det var jo det, der var hensynet.
Så kan man bare nøjes med at gøre det, som nu er muligt.
Så vil jeg vælge her at citere fuldstændig ordret, hvad der er blevet sagt både fra LO's og DA's side: »I dag tilfalder renterne arbejdsgiverne eller Feriefonden.
Forslaget, der indebærer en ændring af ferieloven, støttes af et flertal i Folketinget uden om regeringen.
« Det får vi se, om det gør. »
Også LO er parat til at lade lønmodtagerne råde over deres egne feriepenge, mens Dansk Arbejdsgiverforening siger, at det hidtil har været svært at finde en nem og billig alternativ løsning.
DA peger på, at det tidligere forgæves er forsøgt at ændre ferieloven.
« Det var kun et spørgsmål om hensyn til bøvlet, og bøvlet er ikke nogen argumentation længere.
Ingen balancehensyn.
Kan hr. Lars Barfoed ikke godt støtte forslaget?
Lars Barfoed (KF), 2002-05-03:
Hr. Jan Petersen spørger, om man kunne forestille sig en situation, hvor man sådan frivilligt en arbejdsgiver og en arbejdstager imellem aftalte, at selv om vi har sådan en feriekortordning hos os, der er overenskomstmæssigt aftalt, så aftaler vi to, at jeg bare får mine feriepenge direkte.
Nu ville det jo være ulovligt at gøre det, fordi man skal reservere feriepengene, til ferien afholdes.
Men man kunne selvfølgelig forestille sig, at de blev sendt til feriekontoordningen.
Der ville så ikke være nogen forrentning for den pågældende lønmodtager der, men sådan umiddelbart og uden at ville hæfte mig op på, hvad der kan ligge af teknik i det, så kan jeg da egentlig ikke se, at der ville have været noget til hinder for, at man individuelt kunne aftale sådan noget, men det er vist meget hypotetisk. Hr. Ole Sohn citerer nogle eksperter, som har været uenige med mig i forbindelse med vores høring i Arbejdsmarkedsudvalget om deltidsforslaget.
Sådan er livet jo.
Jeg behøver jo ikke nødvendigvis at være enig med alle de eksperter, som vi har indkaldt.
Selv om det var interessant at lytte til dem, og selv om noget af det, de sagde, også gjorde indtryk, er det jo ikke sådan, at jeg nødvendigvis behøver at være enig med dem, slet ikke, når vi er uden for sådan den mere juridiske ekspertvurdering og er inde i en mere almindelig politisk vurdering af, hvad der nu er den ene og den anden parts interesser. Hr. Anders Samuelsen citerer DA, som jeg må forstå at jeg åbenbart heller ikke er enig med.
Men nu er det jo ikke sådan, at vi i Det Konservative Folkeparti nødvendigvis behøver at være enige med arbejdsgiverne i alting. Vi er åbenbart heller ikke enige med Dansk Arbejdsgiverforening i det her forhold.
De mener, at det kun er en rent administrativ teknisk problemstilling. Jeg mener, at der er mere på spil, end Dansk Arbejdsgiverforening ifølge det af hr. Anders Samuelsen citerede mener, men sådan er det jo.
Jeg er ikke enig med Dansk Arbejdsgiverforening i alt.
Anders Samuelsen (RV), 2002-05-03:
Det er lige præcis, hvad det er.
Nu har hr. Lars Barfoed flere gange sagt, at det er af hensyn til balancen, at vi ikke kan gribe ind.
Men nu er det faktisk sådan, at det er Dansk Arbejdsgiverforening, der primært har nogle økonomiske interesser på spil her.
De har jo, f.eks. i Jyllands-Posten den 18. januar 2002, udelukkende lagt vægt på én ting, nemlig: »...mens Dansk Arbejdsgiverforening siger, at det hidtil har været svært at finde en nem og billig alternativ løsning.«
Det er sådan set det, der indtil nu har været argumentationen fra Dansk Arbejdsgiverforening, nemlig at
det har været besværligt.
Nu ved vi, at det kan lade sige gøre.
ATP har sagt: Der er ingen problemer.
Dansk Arbejdsgiverforening siger, at det her ikke er noget, det er bare det administrative, der er bøvlet, og derfor må vi hellere holde fast i den gamle løsning.
Gør det så ikke indtryk på hr. Lars Barfoed?
Jeg er overhovedet ikke interesseret i at beslutte for hr. Lars Barfoed, hvorvidt han skal være konsekvent eller ej.
Jeg synes bare, det er påfaldende, at når man vælger at fravige det principielle synspunkt, som man selv siger at man har, nemlig at man ikke skal gribe ind i overenskomsterne, så vælger man ikke at gøre det på et punkt, hvor det ville være entydigt til fordel for arbejdstagerne, at man fraveg sit synspunkt.
Ole Sohn (SF), 2002-05-03:
Jeg er meget enig med hr. Lars Barfoed i, at det er væsentligt i politik, at man er nuanceret, hvilket også betyder, at man kan se en sag fra flere sider. Jeg erindrer, at hr. Lars Barfoed i en tv-udsendelse meget klart har sagt, at det her med indgreb i forbindelse med feriepengene skulle man holde sig fra, fordi det er et meget komplekst overenskomstsystem, og det er jo selvfølgelig, fordi arbejdsgiverne ville miste en kassekredit, hvis man gjorde det.
Men jeg mindes også, at hr. Lars Barfoed stod bag, at man inviterede Ruth Nielsen og Jens Kristiansen som eksperter i deltid, og de sagde entydigt til hr. Lars Barfoed og os andre, at gennemfører man deltidsloven, så forringer man lønmodtagernes retsstilling.
Derfor er mit spørgsmål: Er der ikke en vis form for unuancerethed i, at man meget åbenlyst vil forhindre et indgreb i overenskomsterne, når man skader arbejdsgivernes interesser, men når man skader lønmodtagernes retsstilling, vil man gerne?
Det synes jeg næsten er for unuanceret.
Det er for klasserent.
Jan Petersen (S), 2002-05-03:
Den her dobbeltydighed er interessant.
Vi har en overenskomst, der udelukker, at lønmodtageren kan få udbetalt renter af de feriemidler, han selv har optjent.
Så har vi en overenskomst, der udelukker deltid.
Nu kommer hr. Lars Barfoeds parti og regeringen og foreslår
, at i de tilfælde, hvor sådan en bestemmelse findes i en overenskomst, kan man lave en frivillig aftale, der tilsidesætter det aftalte, der i øvrigt kan være udtryk for en balance og også en økonomisk opgørelse af, hvordan arbejdstid i forhold til lønudbetaling, lønstørrelse osv. er opgjort.
Altså der er en balance i det tilfælde, og det er der også efter hr. Lars Barfoeds opfattelse i det andet tilfælde.
Mit spørgsmål er: Kunne man forestille sig - sat lidt på spidsen - en frivillig aftale, hvor den enkelte kan aftale med sin arbejdsgiver, at de tilsidesætter den overenskomstmæssige aftale om, at man ikke får renterne af sine feriepenge?
Hr. Lars Barfoed skifter bare argumentation, og jeg må indrømme, at jeg er tilbøjelig til at give hr. Søren Søndergaard ret.
Jeg tror, der er lidt interessevaretagelse her.
Lars Barfoed (KF), 2002-05-03:
Problemet med hr. Søren Søndergaards interessevaretagelse er, at den aldrig nogen sinde tager hensyn til arbejdsgiversiden.
Vi prøver at anlægge et mere nuanceret syn på tingene, hvor vi tilgodeser begge parter.
Så er der det andet spørgsmål: Jeg mindes, at vi har diskuteret før, hvor konsistent man skal være, når det gælder et spørgsmål om indgreb i overenskomster.
Jeg forstår, at hr. Anders Samuelsen har den holdning, at man altid skal være meget konsekvent, og hvis man siger,
at man ikke kan gribe ind i overenskomster, så kan man aldrig gøre det.
Omvendt ved jeg ikke, om det er sådan, at hvis man griber ind i overenskomster ét sted, så kan man sådan set gribe ind hvor som helst i overenskomsterne.
Det ville så være det modsatte synspunkt.
Jeg mener godt, at man kan anlægge det synspunkt, at der er situationer, hvor det er rimeligt, og situationer, hvor det ikke er rimeligt.
Udgangspunktet for Det Konservative Folkeparti er, at det skal man være meget varsom med at gøre, og det skal man kun gøre i særlige tilfælde.
Deltidssagen, som vel egentlig ikke er på dagsordenen i dag til diskussion, har jo at gøre med, at der er en minoritet, som måske gerne ville gå på deltid, og hvis de kan blive enige med deres arbejdsgivere om det, hvorfor skulle man så ikke lade dem gøre det?
Det vælter ikke noget i balancen i de pågældende overenskomster.
Her er der jo tale om, at man helt klart i det økonomiske opgør i nogle overenskomstforhandlinger har sagt til arbejdsgiverne: I kan godt beholde forrentningen af feriepengene, og så har lønmodtagerne fået en anden fordel.
Derfor er det efter vores opfattelse for betænkeligt at gribe ind her, som sagt helt bortset fra, at der ligger en underkendelse af lønmodtagersiden i det.
Dermed er det også et svar til hr. Ole Sohn, som spurgte, om det er i orden, eller det ikke er i orden.
»Man må være konsekvent«, siger hr. Ole Sohn.
Søren Søndergaard (EL), 2002-05-03:
Under det sidste punkt havde hr. Lars Barfoed utrolig svært ved at forstå, hvorfor jeg kaldte Det Konservative Folkeparti og den nuværende regering for arbejdsgivernes regering.