Jann Sjursen (KRF), 2001-05-15:
Det kan selvfølgelig være udmærket at diskutere de næste 10 års udfordringer og ikke mindst, hvilke værdier der skal sættes på dagsordenen i forhold til den udvikling, som vi ønsker.
Det har regeringspartierne så ønsket at gøre med debatten i dag, og vi andre må jo så bidrage dertil.
En del er der selvfølgelig at glæde sig over, sådan som
regeringen har peget på i dag, samtidig med at vi må erkende, at der er en del problemer, som også skal løses.
Indledningsvis er jeg enig med regeringen i, at det er absolut værd at glæde sig over, at ledigheden er blevet bragt meget ned i de senere år.
Det er særdeles vigtigt i forhold
til ikke mindst de medborgere, som ellers kunne være ramt af ledighed.
Men det er selvfølgelig også vigtigt for samfundet som helhed, fordi det betyder, at vi også har fået en stigning i produktionen, eftersom beskæftigelsen er forøget.
Der er fortsat ledige hænder, som gerne vil i arbejde, og derfor synes vi, at der fortsat skal sættes fokus på det tema. Det skal der også, fordi vi ikke kan forvente, at beskæftigelsen i de kommende år bare vil stige sådan af sig selv og dermed heller ikke det offentlige forbrug, som ministrene var inde på indledningsvis.
Taksten her vil formentlig falde i de kommende år, også fordi antallet af mennesker i arbejdsstyrken ikke vil være helt det samme som hidtil på grund af den demografiske udvikling.
Derfor er vi enige med regeringen i, at der skal sættes fokus på det rummelige arbejdsmarked, sættes fokus på, at vi også udnytter eller bruger den arbejdskraft, som flygtninge og indvandrere kan stille til rådighed for vort samfund.
Det er i øvrigt også en god vej i forhold til at få de nye danske integreret i vort samfund, at de også får en plads på arbejdsmarkedet.
Regeringen lægger vægt på, at vi skal have modet til at prioritere, og regeringen vil prioritere sundhed, uddannelse, pasning og pleje, og samtidig erkender man, at man må være tilbageholdende på andre områder.
Vi er fra Kristeligt Folkepartis side selvfølgelig enige i, at det gælder om at prioritere, og jeg vil godt understrege, at der ikke skal være nogen tvivl om, at Kristeligt Folkeparti i den sammenhæng vælger at prioritere børnefamilierne højest og også reformer på det område, for det er i familien, det hele begynder, det er her, vi har de grundlæggende sociale fællesskaber i vort samfund, og derfor skal der også i de kommende ti år være plads til forbedringer på netop det område. På trods af nytårstaler og arbejdsgrupper m.v., ja, så må vi konstatere, at regeringen og i særdeleshed Socialdemokratiet på det område ikke vil skabe mulighed for bedre sammenhæng mellem arbejdsliv og familieliv for småbørnsfamilierne i form af ret til deltidsarbejde og heller ikke være med til at indføre en fleksibel barselorlov, sådan som vi bl.a. også fra Kristeligt Folkepartis side har foreslået.
Det afspejler sig faktisk også i det forslag til vedtagelse, som regeringspartierne har fremsat i Folketinget i dag, som er kemisk renset, om jeg så må sige, for familiepolitiske eller børnepolitiske initiativer, som knytter sig til, at forældre i højere grad kan vælge tid til omsorg for deres børn og passe dem ikke mindst i de første af deres leveår.
Alene af den grund, som jeg har sagt det tidligere i debatten for adskillige timer siden, mener vi, når regeringen skal vurderes, plusser og minusser gøres op, at den er dumpet, og så skal der et regeringsskifte til. Det er ikke, fordi vi i Kristeligt Folkeparti tror, at
et regeringsskifte i sig selv gør det lettere at få gennemført Kristeligt Folkepartis politik - på nogle områder, jo, men på andre områder helt klart nej.
Det gælder i forhold til de ældre, og jeg vil godt sige, at de ældre generelt bestemt ikke er et problem eller nogen byrde for samfundet.
Faktisk er det en kæmpe ressource for vort samfund med de mange ældre, ikke mindst i forhold til det civile samfund.
Men der er ældre, som har brug for mere pleje og mere omsorg.
Der er ældre, som har brug for mere ældreegnede boliger, og det er grunden til, at vi fra Kristeligt Folkepartis side mener, at der skal bygges flere pleje- og ældreboliger.
Vi skal også forbedre hjemmehjælpen og ikke mindst sikre, at ældre, der har fået visiteret hjemmehjælp, rent faktisk også kan regne med at få den hjemmehjælp, som de har brug for.
Derfor ønsker vi, at kommunerne skal forpligtes til at lave aftaler med private hjemmehjælpsfirmaer, som kan træde til i det øjeblik, den kommunale hjemmehjælp en dag svigter, at de ældre på kommunens regning faktisk kan bede en privat virksomhed om at udføre den hjemmehjælp, som de ellers er blevet visiteret til.
På sundhedsområdet gælder det selvfølgelig om fortsat at få nedbragt ventelisterne på forskellige områder.
Men det gælder i høj grad også om at få sat forebyggelsen i centrum.
Det gælder ikke mindst på misbrugsområderne, hvor vi mener, at der på alkohol- og narkoområdet fortsat er brug for flere behandlingstilbud, selv om vi da i forbindelse med finanslovforhandlingerne og satspuljeforhandlingerne var med til at sikre, at der kommer flere pladser på det område.
Men der er stadig væk et udækket behov. Så finder vi i øvrigt, at regeringens ønske om at nedsætte afgifterne for spiritus ikke hænger sammen med de forebyggelsespolitiske målsætninger, regeringen i øvrigt har, som også tager sigte på at opfylde WHO's målsætninger.
Der er simpelt hen ikke sammenhæng mellem det, regeringen foreslår på skatteområdet, og så de forebyggelsesmæssige målsætninger, som man i øvrigt har tilsluttet sig internationalt.
På miljøområdet skal vi selvfølgelig også have opfyldt
Der er taget en række gode skridt og initiativer
i forhold til de energireformer, som også Kristeligt Folkeparti har taget del i, ikke mindst i forhold til at få bragt den vedvarende energi stærkere i fokus i form af det VE-marked, som skal etableres med grønne beviser.
Vi mener, at det er vigtigt, at den vej fortsat bliver betrådt, og at Folketinget sikrer, at vi også teknologisk får et gennembrud på andre områder end lige netop vindkraft, som jo er en succeshistorie i sig selv.
Det gælder også brugen af biobrændstoffer i transportsektoren, som kan være med til at give et bidrag til at nedbringe CO2-udslippet fra transportsektoren.
På folkeskoleområdet mener vi, at de absolut mest påtrængende behov er at få renoveret nedslidte skolebygninger og at sikre, at antallet af elever pr. lærer ikke går til vejrs, havde jeg nær sagt, stiger uforholdsmæssigt meget, som det gør i øjeblikket, for det betyder, at det bliver sværere at leve op til målsætningen om undervisningsdifferentiering, hvor den enkelte elev får tilbudt en undervisning på vedkommendes niveau.
Skattedebatten har fyldt en hel del i debatten i dag, og flere partier har foreslået både forenkling af skattesystemet og også deciderede skattelettelser.
Vi mener ikke, at der er plads til ufinansierede skattelettelser.
Vi mener, at vi først og fremmest skal have gældslettelse, og så er der også, som jeg pegede på tidligere, nogle uløste opgaver, som vi skal have løst, og som også kræver finansiering.
Derfor er skattelettelser ikke det, vi mener er det mest påtrængende behov nu.
Vi tilslutter os ambitionen om et skattestop, men vel at mærke ikke et skattestop, som formuleres så dogmatisk og så ufleksibelt, at det også nødvendiggør selv småjusteringer i vores skatte- og afgiftssystem eller måske helt at afskaffe fradrag, som jeg tidligere har været inde på i debatten.
Jeg er glad for, at regeringen i dag og også den socialdemokratiske ordfører lagde meget vægt på i deres taler, at vi skal fastholde ulandsbistanden på de 1 pct. af bruttonationalindkomsten.
Jeg synes, at det er et glædeligt signal i en debat, som ellers mest af alt vedrører, hvad der sker her inden for kongerigets grænser, at også det aspekt, at vores velfærd også skal deles med andre og ikke mindst med de fattigste her på Jorden, er med.
Når det gælder de fremsatte forslag til vedtagelse, så lad mig bare koncentrere mig om det forslag til vedtagelse, som er fremsat af regeringspartierne, som jeg kan meddele, at Kristeligt Folkeparti ikke kan støtte.
Jeg er enig i den bemærkning, som hr. Aage Frandsen gav forslaget med på vejen tidligere i debatten.
Han konstaterede, at det nærmest var et afværgeforslag, sådan ser vi det også fra Kristeligt Folkepartis side.
Det kan selvfølgelig være, hvad det er, men først og fremmest springer det os i øjnene, når vi taler om perspektivet frem til 2010, at der intet står om børn og børnefamilier, og hvad man vil gøre på det område.
Det synes vi er en katastrofal mangel i forhold til, hvad der er brug for nu.