Claus Hjort Frederiksen (V), 2003-11-04:
Regeringen går ind for regelforenklinger.
Derfor er regelforenkling, administrativ forenkling og digitalisering også en del af regeringens moderniseringsprogram.
For at understøtte arbejdet med at regelforenkle er der blevet oprettet en regelforenklingsenhed under Finansministeriet.
Enheden arbejder bl.a. med forskellige forslag til at forenkle reglerne og lette administrationen for det offentlige, for borgere og for virksomheder.
I august måned 2002 offentliggjorde regeringen en handlingsplan for regelforenkling og administrative lettelser.
I handlingsplanen var der på Beskæftigelsesministeriets område bl.a. forslag om digital jobformidling via en job- og CV-bank, om digital til- og afmelding til AF og om borgerbetjening, virtuel a-kasse og Arbejdsmarkedspladsen.
De to af de nævnte forslag, nemlig job- og CV-banken og den digitale til- og afmelding er gennemført i dag, og det er jeg glad for.
Herudover er arbejdet med at etablere den digitale Arbejdsmarkedsplads i fuld gang.
Med Arbejdsmarkedspladsen vil a-kasse-medlemmer bl.a. få adgang til forskellige former for digital selvbetjening og til at følge med i behandlingen af deres sager online.
For a-kasserne vil Arbejdsmarkedspladsen være en sagsbehandlingsportal og med tiden et sikkert virtuelt rum for sagsbehandling.
I en ny handlingsplan fra udgangen af oktober måned i år har regeringen givet en samlet status over de regelforenklingstiltag, der er blevet sat i værk med handlingsplanen fra august måned 2002.
Regeringen har desuden opdateret handlingsplanen med flere initiativer til regelforenkling.
På Beskæftigelsesministeriets område er Arbejdsmarkedspladsen et af de mange initiativer, der arbejdes videre med.
Jeg går selvfølgelig ligesom alle tidligere arbejds- og beskæftigelsesministre før mig ind for og vil gerne være med til at gennemføre forenklinger af arbejdsløshedsforsikringsreglerne.
På et enkelt område, efterlønsområdet, er det dog en forudsætning, at regelforenklingerne kan gennemføres inden for den eksisterende lovgivning.
Jeg har også sagt, at der ikke skal skabes uro og usikkerhed om reglerne og om regeringens politik på området.
Det har jeg sagt, fordi jeg efterhånden ved, at det politiske debatklima i dag ikke er til, at jeg kan nævne efterlønnen med ét ord, uden at nogle råber bål og brand og indsnævrer debatten til en simpel ordstrid for og imod efterlønnen.
En forudsætning for regelforenkling på dagpengeområdet er også, at regelforenklinger understøtter regeringens tiltag til fremme af beskæftigelsen, herunder understøtter den fleksible og smidige lovgivning, der skal til, så vi kan have et velfungerende arbejdsmarked.
Det er endelig en forudsætning, at regelforenklingerne kan gennemføres, uden at de medfører merudgifter. Under de præmisser vil jeg gerne være med til at regelforenkle ved at gennemgå den eksisterende lovgivning for at se, hvor der eventuelt kan gennemføres forenklinger og justeringer, ved at tænke nyt og tænke regelforenkling ind i ny lovgivning og sidst, men ikke mindst ved at gøre reglerne i de underliggende regelsæt brugervenlige for a-kasser og for medlemmer.
Efter denne principielle og overordnede udmelding kunne der nok være grund til at gå lidt nærmere ind i, hvorfor reglerne om arbejdsløshedsforsikring er så indviklede, og hvorfor det ikke er nemt at forenkle reglerne. Lov om arbejdsløshedsforsikring m.v. er et skoleeksempel på en lov, hvor reglerne er blevet indviklede over tid. Arbejdsløshedsforsikringen er bygget op omkring nogle grundprincipper og bygger på et meget gammelt lovkompleks.
Den første arbejdsløshedsforsikringslov er fra 1907.
Der har skullet mange lovændringer til for at holde loven tidssvarende. Det politiske ønske er og har været, at ændringer af loven skal være i overensstemmelse med grundprincipperne i arbejdsløshedsforsikringen, og at der skal være millimeterretfærdighed.
Ingen må komme i klemme.
Og ved lovændringer må ingen få mindre end det, de får i dag.
Det politiske ønske har også været og er fortsat, at arbejdsløshedsforsikringssystemet skal være et kontrollerbart system.
A-kasserne er private foreninger, og når private foreninger administrerer offentlige midler, er der des mere behov for, at man kan føre tilsyn med administrationen.
For at der kan føres tilsyn, må så lidt som muligt i lovgivningen være overladt til et skøn hos den enkelte sagsbehandler i den enkelte a-kasse; det har ført og fører til øget regulering.
At loven ser ud, som den gør i dag, tror jeg, alle partier i Folketinget må tage et fælles ansvar for.
Vi har alle et ønske om at regelforenkle.
Idealet er regelforenkling, men politik er det muliges kunst.
Den nuværende lovgivning er udtryk for, hvad vi har kunnet forhandle os frem til en sen nattetime; forlig efter forlig vidner om, at vi alle er lige gode om at ville tage særlige hensyn, friholde nogle og lave overgangsregler for andre.
Det ved vi at der vil være i en lovgivning, der skal matche et komplekst arbejdsmarked, hvor særlige grupper har særlige vilkår.
Alene af den grund får vi nok aldrig en enkel lov, og en enklere lov får vi kun, hvis der er nogle, der må få, og nogle, der må gå.
Hvis vi vil have en enkel lov, skal vi gøre op med dogmet om millimeterretfærdighed, og det er nok for stort et krav til os.
Selv om det er en indviklet lov og der totalt set er mange regler, vil jeg dog godt understrege, at der for det enkelte ledige medlem ikke er så mange grundlæggende regler, der skal kunnes.
Medlemmet skal tilmelde sig arbejdsformidlingen, stå til rådighed og udfylde og indsende sit dagpengekort.
Disse grundlæggende regler understøttes nu i vidt omfang også af onlineselvbetjeningsredskaber, som gør, at det er forholdsvis nemt for den enkelte at overholde reglerne.
Herudover er der for medlemmet hjælp at få med reglerne i a-kassen.
Jeg vil nævne nogle eksempler på, hvordan der arbejdes med forenkling og lettelse i administrationen af arbejdsløshedsforsikringsreglerne i dag, et arbejde, a-kasserne er en del af.
Det er Arbejdsdirektoratet, der udsteder reglerne på arbejdsløshedsforsikringsområdet.
Arbejdsdirektoratet gør et stort arbejde for, at de regler, der udstedes, bliver så brugervenlige for a-kasser og medlemmer som muligt; det vil bl.a. sige, at reglerne bliver administrerbare, at reglerne bliver forståelige, og at regler og praksis bliver let tilgængelige for alle via internettet.
Arbejdsdirektoratet inddrager i høj grad a-kasserne i dette arbejde.
I forbindelse med Arbejdsdirektoratets udarbejdelse af reglerne deltager a-kasserne f.eks. i et regelbrugerpanel og i en teknisk arbejdsgruppe.
Her kan a-kasserne komme med input til, hvordan reglerne kan gøres mere administrerbare og forståelige, og her kan a-kasserne også komme med bemærkninger til reglerne og med forslag til forenkling af reglerne inden for lovens rammer.
Efter reglernes udstedelse måler Arbejdsdirektoratet med jævne mellemrum reglernes brugervenlighed, bl.a. gennem brugerundersøgelser blandt a-kassernes sagsbehandlere.
Arbejdsdirektoratet inddrager endelig a-kasserne gennem Arbejdsløshedskassernes Samvirke i det redaktionelle arbejdsmarked med Arbejdsmarkedspladsens Videnbank, ARVID, som er en samling af vejledende udtalelser om konkrete afgørelser inden for arbejdsløshedsforsikring og efterløn.
Videnbanken er med til at understøtte og lette a-kassernes daglige sagsbehandling, og videnbanken er tilgængelig for enhver via Arbejdsdirektoratets hjemmeside.
A-kasserne kan i det arbejde, Arbejdsdirektoratet inddrager dem i, altid pege på mulige forenklingstiltag.
Jeg ved, at Arbejdsdirektoratet er mere end villig til at gå i dialog om eventuelle forenklinger.
Det er jeg også.
Derfor har jeg ved flere lejligheder opfordret a-kasserne og Arbejdsløshedskassernes Samvirke til at komme med forslag til regelforenkling, en opfordring, jeg da også gerne vil rette til partierne her i Folketinget, herunder dem, der har rejst forespørgslen.
i min indledning.
Jeg er mere end villig til at se på forslag, så længe de på efterlønsområdet kan gennemføres inden for den eksisterende lovgivning, så længe de understøtter regeringens arbejde med at fremme beskæftigelsen, og så længe de ikke fører til merudgifter for staten.
Lad mig til sidst endnu en gang nævne regelforenklingsenheden under Finansministeriet, som også gerne modtager forslag til forenklinger såvel af a-kasse-reglerne som af andre regler.
Jeg ser frem til det kommende arbejde.
Forhandling