Elisabeth Geday (RV), 2006-05-19:
I mange år har det været god latin blandt danske politikere, at børnenes mad er forældrenes ansvar.
Det er da også Det Radikale Venstres udgangspunkt.
Man kan jo vende den om og sige, at hvis forældre ikke sørger for mad til deres børn, er der i virkeligheden tale om et ganske alvorligt omsorgssvigt.
Men alligevel må vi konstatere, at stadig flere danske børn er overvægtige.
Det øger deres risiko for at få en række alvorlige livsstilssygdomme som type 2-diabetes eller hjerte-kar-sygdomme.
Det er jo sygdomme, som tidligere var forbeholdt ældre mennesker.
Samtidig er der en markant social skævhed i problemet, så der er langt flere overvægtige børn blandt de socialt dårligt stillede end blandt de socialt velstillede børn.
Det sætter unægtelig diskussionen om forældreansvar lidt i perspektiv.
Stort set alle børn er i vuggestue, børnehave og skole i mere end halvdelen af deres vågne tid, fra de er 1 år, til de er 16 år, og de spiser mindst et hovedmåltid og op til flere mellemmåltider, mens de er i offentlig pasning eller i skole.
Derfor er skoler og daginstitutioner jo oplagte steder at sætte ind med en sygdomsforebyggende indsats over for børnene.
Enhedslisten plejer jo at mene, at indsatsen skal bestå af gratis økologisk mad.
Vi mener, at indsatsen skal være langt bredere og bestå af en lang række initiativer, som omfatter mad, men også motion.
Flere og sjovere gymnastiktimer, som tiltaler både drenge og piger; adgang til frisk, koldt og rindende vand; lækrere omklædningsrum eller brusere, skulle jeg måske oven i købet også fremhæve fra egen erfaring; skægge idrætskonkurrencer og bedre muligheder for motion i fritiden, det er elementer i løsningen.
Men det er sund mad i skoler og daginstitutioner også. Vi vil gerne arbejde for, at alle børn får tilbudt sunde madordninger, mens de er i daginstitution eller i skole.
Erfaringer fra Sverige og England peger på, at vi ikke nødvendigvis får sundere børn, fordi vi indfører bespisning i skolen, for der skal mere til.
Madordningerne skal udformes i samarbejde med børnene i daginstitutionerne eller på skolerne.
Børnene skal inddrages i madlavningen og i det hele taget have så meget medindflydelse, som deres alder og evner giver mulighed for.
Madordningerne skal være en del af skolernes undervisning, så børnene, samtidig med at de laver mad, lærer om sund kost og livsstil, lærer at læse opskrifter, at måle volumen, lærer at drive en madordning som en lille virksomhed på en skole osv.
Jeg ved, at der er erfaringer med at lave madordninger i partnerskab med de lokale handlende, så man samtidig kan forpligte dem til ikke at sælge uanede mængder slik eller sodavand eller pizza til børnene, mens de er i skole.
Også det er en god idé at tage med ind i diskussionen.
I modsætning til Enhedslistens tidligere forslag er det forslag, der er præsenteret her i dag, langt mere realistisk.
Vi er glade for, at Enhedslisten er nået til den erkendelse, at børnenes forældre, for så vidt de er i stand til det, godt selv må være med til at betale madordningerne.
Så kan man forbeholde de gratis madordninger til de forældre, som ikke har de samme økonomiske midler som de velstillede.
Jeg hører, at ministeren i langt højere grad end tidligere har lagt diskussionen om forældrenes ansvar fra sig og i stedet går ind og ser, hvordan vi i fællesskab i samfundet i samarbejde med forældrene kan gøre en indsats for at løfte børnenes sundhed.
Jeg synes, der var lidt blandede meldinger fra den konservative ordfører og er lidt i tvivl om, hvorvidt der er en politisk uenighed mellem den konservative ordfører og den konservative minister, men jeg vælger at støtte mig op ad den konservative minister og glæde mig over, at det ikke ligger mange år ude i fremtiden, før alle børn har adgang til sunde madordninger og mere motion i deres skoler og daginstitutioner.