runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pernille Blach Hansen (S), 2000-04-28:
Jeg havde fuldstændig misforstået Enhedslistens ordførers motiver, og det vil jeg da meget gerne undskylde og så sige, at jeg er glad for, at Enhedslisten også har nogle positive meldinger om den konkrete redegørelse.
Det synes jeg er flot.
Så vil jeg gerne sige, at vi deler jo Enhedslistens bekymringer om nogle af de her risici.
Det var også derfor, jeg startede med at sige, at der er muligheder og perspektiver, men der er også nogle risici, som vi skal tage alvorligt. Og det er jeg sikker på at vi nok skal få en hel masse konkrete diskussioner om, også her i Folketingssalen.
Så med hensyn til Venstre: Hr. Jens Kirk siger jo, at vi jo lige sådan kort var inde på de der høringer
, og dér kan jeg ikke lade være med at indskyde den bemærkning, at det er da interessant, når man laver nogle høringer om nogle emner, der optager alle borgere, at så har der, så vidt jeg har kunnet se, i hvert fald ved to ud af tre høringer ikke været en politiker fra Venstres folketingsgruppe til stede, men lad det nu være. Så spørger hr. Jens Kirk om, hvorfor det ikke skal ske i skolen.
Jamen det skal også ske i skolen.
Det er jo ikke hele Danmarks befolkning, der går i skole hele tiden.
Det er jo også alle, der kan bruge hjemmesiden. Den hjemmeside, der lægges op til i redegørelsen, kan skoleelever jo også bruge.
det næste år, og derfor laves der nogle monopoler specielt til skade for ulandene.
Det synes jeg er et væsentligt problem også i den sammenhæng, men det viser meget godt, hvad paradokserne også er, når vi diskuterer genteknologi.
Søren Kolstrup (EL), 2000-04-28:
Til fru Pernille Blach Hansen: Det er fint med etiksnak, fint med åbenhed, fint med demokrati, men endnu bedre, hvis vi kan fastholde hinanden på de faktiske udtalelser, som regeringen kommer med.
Det er ikke Enhedslisten, der taler om demokratiske rammer, men er regeringen.
Så prøver jeg bare på at komme ned i substansen af disse mange fine ord, som regeringen selv bruger.
Det var det, Enhedslisten gjorde, og intet andet, og dér synes jeg, at fru Pernille Blach Hansen skulle have haft lejlighed til at uddybe disse betragtninger.
Det var det, jeg opfordrede fru Pernille Blach Hansen til.
Jens Kirk (V), 2000-04-28:
Succesen er måske relativ med hensyn til at oplyse om sin politik på borgermøder rundtomkring.
Det kan jo også være, at det er, fordi man har glemt at oplyse om, hvad den i grunden er.
Men det må vel være rigtigt, at oplysninger om genteknologi ligesom alle andre teknikker er noget, man starter med at få i skolen som sådan.
Og hvis man så allerede ved en masse, inden det komme videre til måske eventuelle folkemøder, jamen så kommer der endnu flere, kan jeg garantere fru Pernille Blach Hansen for, for så er man virkelig interesseret i sagerne. Med hensyn til forskningsbeløb
så står der 1,2 mio. kr.
- det er jo et stort tal - men når vi ser, at det er over 15 år, så er det 80-90 mio. kr. pr. år.
Er det noget, regeringen mener vi skal have sat op?
Og hvis ikke ordføreren vil svare på det, er det så noget, ministeren eventuelt vil svare på?
Ministeren vil måske også svare på, hvad man vil gøre med hensyn til forbrug af sterile planter, for det kunne jo være løsningen for at undgå spredningen af pollen?
Pernille Blach Hansen (S), 2000-04-28:
Jeg vil gerne holde fast i det sidste, som hr. Jens Kirk sagde.
Jeg kan da godt forstå, at Venstre er betænkelig ved, at regeringen nu gennemfører nogle folkehøringer, fordi det tilsyneladende sker med temmelig stor succes, og derfor er man ikke interesseret i, at det også sker på andre områder.
Men jeg vil nu gerne holde fast i, at jo mere borgerinddragelse og jo mere oplysning, jo bedre synes jeg rent faktisk det er.
Jo mere debat og jo mere åbenhed, jo bedre synes jeg det er, ikke mindst fordi der jo er stor skepsis over for den her teknologi.
Jeg tror ikke, at det gavner nogen, at man så ikke vil tage debatten eller siger, at så har man den kun i nogle særlige fora.
Det tror jeg faktisk ikke er særlig godt.
Så til hr. Søren Kolstrup
: Jamen Enhedslisten er jo nu i gang med det gammelkendte stunt med at hive så mange konkrete eksempler frem, at det afsporer enhver debat.
Det, vi skal tage stilling til her, er, om det er fornuftigt at stille nogle etiske krav, tage nogle etiske hensyn, når vi diskuterer genteknologi.
Det synes jeg det er.
Så skal vi selvfølgelig også diskutere sundheds- og miljømæssige risici, som vi også gør.
Vi skal bare have nogle yderligere krav med, som drejer sig om etik, og det ville jeg da umiddelbart kunne forestille mig at Enhedslisten da bør kunne tilslutte sig.
Søren Kolstrup (EL), 2000-04-28:
Forskning skal der til for overhovedet at have noget at kunne tage stilling til, siger den socialdemokratiske ordfører.
Men finder den socialdemokratiske ordfører så, at det er legitimt og i overensstemmelse med partiets politik, når f.eks. Risø aktivt sammen med Trifolium går ind og bidrager til en markedsføring af de her produkter?
Det er det ene.
For vi ved jo, at det er på kollisionskurs med det krav, som man selv stiller op her, nemlig naturens integritet.
Pernille Blach Hansen (S), 2000-04-28:
Hr. Søren Kolstrup spørger, om ikke det, at der allerede er forskning på området, er i modstrid med åbenhed.
Jeg mener godt, at man både kan have forskning, der pågår under kontrollerede former, og så samtidig have en åben debat om, hvad vi egentlig vil bruge det her til.
Der skal jo også være et eller andet grundlag at diskutere ud fra, og her kan forskning faktisk også fremkomme med nogle resultater, der er værdifulde at bruge i den offentlige debat. Så spørger hr. Søren Kolstrup også om bæredygtighed, og jeg skal da gerne medgive, at der også er problemer og risici forbundet med det, når man udsætter genteknologi i naturen, og det er da også noget, som der virkelig er behov for at vi får diskuteret.
Vi synes bare ikke, at man på forhånd skal afskrive alle muligheder for udvikling og for forskning, for det kunne jo godt tænkes, at der på et eller andet tidspunkt faktisk kunne findes noget, som var godt, og som kunne håndteres på en fornuftig måde.
Men det, der netop står i redegørelsen, er jo, at hvis der f.eks. er nogle afgrøder, som kun kan blive genteknologiske, og som kun er gode af økonomiske årsager for producenterne, men som er i modstrid med etiske hensyn, så er det ikke acceptabelt.
Det synes jeg faktisk er en meget klar melding, som hr. Søren Kolstrup også burde anerkende.
Så spørger hr. Jens Kirk om, hvorvidt vi ikke skal væk fra borgerrådene og så i stedet have oplysning i skolen.
Jamen hvorfor kan vi ikke have flere former for debat, flere former for information?
Jeg ser da ikke, at det ene nødvendigvis udelukker det andet.
Jo mere information vi kan få på bordet, så man reelt får mulighed for at tage stilling og træffe sit eget valg, jo bedre synes jeg da det er.
Så siger Venstres ordfører også, at man stiller større krav til genteknologi, end man gør til IT.
I genteknologien er man altså inde at pille ved nogle ting, som er lidt mere fundamentale.
Man er inde at røre ved livets byggesten, og derfor synes jeg, det er fair og ordentligt at sige, at så stiller vi også nogle krav, og det ser jeg f.eks. også at en stor del af erhvervslivet synes er meget fornuftigt.
Så jeg synes, det er fornuftigt at stille nogle gode krav, så vi kan leve op til den forpligtelse, vi har til også at give borgerne ordentlig information, for det er jo også det, de efterspørger.
Jens Kirk (V), 2000-04-28:
Jeg vil sige tak for fru Pernille Blach Hansens ordførertale, men jeg kunne godt tænke mig at stille et par spørgsmål: Der står i redegørelsen - sådan som jeg læser den - at regeringen faktisk er imod sterile planter. Hvorfor det?
Det kunne da være en måde at løse pollenspredningen på.
Så er der spørgsmålet om et borgerråd
: Er det ikke forkert at sige, at vi skal have et borgerråd? Er det ikke i stedet indførelse af oplysning i skolen, vi skal have, så folk ligesom får det naturligt ind som en del af deres undervisning?
Og endelig kan man sige: Vi stiller mange store krav til bioteknologien, og vi er enige i, at de skal være store, men de er jo meget større end dem, vi stiller til IT, og så er det sikkert, fordi de er for dårlige til IT.
Søren Kolstrup (EL), 2000-04-28:
Den socialdemokratiske ordfører talte om bæredygtighed og om demokratiske rammer.
Til det sidste først: For øjeblikket pågår der forskning inden for genteknologi, f.eks. på Risø, ikke blot på grundniveau, på erkendelsesniveauet, men også hvad simpelt hen angår fremme af anvendelse af genteknologi.
Hermed giver man grønt lys for, at en lang række kapitalkræfter får mulighed for at udfolde sig, før befolkningen har taget stilling til de her problemer.
Finder den socialdemokratiske ordfører, at det er i overensstemmelse med de demokratiidealer, som her er båret frem i redegørelsen og af den socialdemokratiske ordfører?
Hvad vil den socialdemokratiske ordfører gøre ved det?
Pia Gjellerup (S), 2000-04-28:
Til det første spørgsmål, om en debat i Folketinget om risikovurdering: Folketinget bestemmer jo ganske meget, og regeringen forbereder sig hele tiden, også i relationerne til Folketinget, så det tror jeg vi kommer til at vende tilbage til helt af os selv.
Det, som hr. Søren Kolstrup så svarer med vedrørende kassavaplanten, handler om, at hr. Søren Kolstrup vil bruge meget lang tid og derved mange menneskeliv for at finde en overbevisende udbredelse af en anden og helt ukendt plante - i øjeblikket i hvert fald i de områder, hvor man bruger kassavaplanten og dyrker kassavaplanten. Så jeg tror, at det i virkeligheden er et meget godt eksempel på, at hvis man vil bruge genteknologien, så kan man med et værktøj nå til at komme meget hurtigt, smertefrit og i øvrigt også forholdsvis billigt til nogle løsninger for menneskene, som det vil tage mange, mange, mange år at komme til ad naturens almindelige vej.
Genteknologi er jo så i øvrigt også natur, men lad nu det ligge som et lidt mere filosofisk spørgsmål.
Men jeg vil synes, at det er meget perspektivrigt, om vi også i vores generation kan bidrage til, at mange, mange flere mennesker på to store kontinenter faktisk får muligheden for ikke at dø af cyanidforgiftning.
Jens Kirk (V), 2000-04-28:
Jeg fik ikke svar på det med de sterile planter, for det kunne jo være en hjælp for tredjelandene at sige, at vi kunne sende dem de frø, uden at de bliver afhængige.
Og så ved jeg ikke, om det sådan er succesen med borgermøderne, som regeringen og Socialdemokratiet holder rundtom i landet nu, der har givet inspiration til, at vi også skal have borgerråd her.
Det må vel være rigtigt, at man ligesom ved alle andre ting, som vi lærer af, som vi ser i skolen, eller før vi kommer i skole, også begynder ligesom at snakke om det her i skolen som en naturlig del af vores liv.
Pia Gjellerup (S), 2000-04-28:
For at sige det meget kort: Jeg har ikke nogen præcis besvarelse til hr. Søren Kolstrup,for så vidt angår, hvornår vi fra regeringens side skulle være afrundet med, hvordan man vil tilrettelægge risikovurderinger.
Jeg tror, det også handler om, at det er en proces, der pågår hele tiden, og at vi kommer til at drøfte det i sammenhæng med de forskellige andre debatter, vi også har på området.
Jeg vil derfor ikke kunne svare på spørgsmålet om hvornår.
Til gengæld vil jeg sige til spørgsmålet om, hvorvidt jeg kan nævne bare ét eksempel: Jeg elsker også selv at stille spørgsmål om, hvorvidt der kan nævnes en eneste ting.
Hvis man nu er meget glad for et eller andet, så må man jo også spørge: Kan man så konkretisere, hvad man er meget glad for?
Jamen det tror jeg godt jeg kan.
Der er jo forskellige eksempler på, at der er fødevarer, som betyder meget for store dele af verdens befolkning, men indeholder et eller andet, der kan være farligt.
Med fare for at udtale mig som de blinde om farverne vil jeg sige, at det, jeg har hørt om, bl.a. har været kassavaplanten, som bruges som næringsmiddel i store dele af Afrika og Asien, men som under visse former og behandlet en lille smule forkert faktisk udvikler cyanidforbindelser, som er dødbringende.
Så der er faktisk mange mennesker, der dør af en plante, som ellers har mange, mange, mange gode egenskaber, men som altså er i stand til at udvikle en dødbringende gift, hvis den ikke behandles ordentligt.
Hvis man kan genmodificere den plante, så man fjerner denne gift - og det kan godt lade sig gøre - så har vi et meget godt eksempel, og det er ét eksempel.
Jeg vil kun kvittere for hr. Jens Kirks spørgsmål om både ja og nej og sige: Jeg er sådan set enig i, at spørgsmålet om såsæd jo netop ikke er et dansk problem, for vi kan betale os fra det, vi har fundet ud af at indrette os, vi har salg frem og tilbage.
Det her er netop et spørgsmål af en helt anden rækkevidde: Det er et spørgsmål for verdens mange, mange, mange, mange fattige landbrugere.
Endelig til hr. Ole M. Nielsen: Jeg har jo ikke konkrete meldinger med om mere forskning.
Men det er selvfølgelig rigtigt, at sådan nogle spørgsmål, som også er spændende for den offentlige forskning, og som jo ikke rigtig kan bæres af så mange andre, er at se: Hvad ligger der af muligheder for at gøre det til en realitet, at de gode elementer i en genteknologi også kan udbredes med et tillæg af retfærdighed og bedre fordeling, som et af kriterierne faktisk lægger op til.
Sonja Albrink (CD), 2000-04-28:
Først vil jeg gerne takke erhvervsministeren for redegørelsen.
Området indeholder mange dilemmaer, og som også andre ordførere har været inde på, er det et meget svært emne.
På den ene side er vi skeptiske over for at bryde ind i naturens orden, men på den anden side ønsker vi heller ikke at sætte forhindringer op for en fornuftig udnyttelse af de nye muligheder, som ligger foran os.
Vi ønsker heller ikke at sætte så restriktive regler op, at al den nye industri flytter væk fra Danmark eller Europa.
Der kan uden tvivl nævnes flere dilemmaer, men jeg skal ikke her trætte med flere.
Alt i alt er der tale om nogle meget svære balancegange.
I CD mener vi, at ministeren i sin redegørelse har klaret denne balancegang rimeligt.
Vi bakker også op bag ministerens redegørelse.
Vi er enige i, at der skal sættes nogle grænser, og vi kan også fint følge ministeren i det overordnede etiske hensyn.
Generelt om CD's politik på dette område kan jeg sige, at vi i CD godt vil tillade kloning på dyr, men kun i forbindelse med forskning og altså ikke i husdyrproduktion.
CD ønsker også, at den bioteknologiske forskning skal overvåges, og vi ønsker også at få internationale aftaler på området.
Selvfølgelig kunne man indføre et totalt forbud ved lov, men det ville betyde, at resten af verden kører videre uden om os, og at vi mister indflydelse i de internationale fora, der skal lave de nødvendige spilleregler.
Dermed vil dansk forskning også sakke bagud, og man kunne kalde det dobbeltmoralsk, hvis vi senere her i Danmark gerne vil benytte f.eks. nye produkter til sygdomsbekæmpelse, som netop er blevet til ved hjælp af andres landes forskning, som vi har forbudt.
Alt i alt synes vi, det er et spændende initiativ, som ministeren har lagt på bordet med sin redegørelse, og vi håber, vi kan få lejlighed til at debattere det på andre tidspunkter.
Ole M. Nielsen (KRF), 2000-04-28:
I forlængelse af hr. Søren Kolstrups spørgsmål, om ministeren kan komme med eksempler på gode historier om planter, der virkelig har forbedret livet for nogle mennesker: Det tror jeg nu nok der er, men problemet er jo, at det er kapitalmagten, der har forsket indtil nu, fordi kapitalmagten har haft muligheden for at få gevinst.
Mit spørgsmål til ministeren er: Kunne man forestille sig, at man internationalt skulle træffe beslutninger om at kanalisere flere offentlige forskningsmidler til hele det område her, sådan at man sikrede, at det kom helheden, hele menneskeheden, til gode i stedet for bare kapitalejerne?
Der er virkelig et problem dér, for der er jo ikke noget ondt i, at kapitalejere, når de investerer penge, så også vil sikre sig gevinsten - det er jo helt naturligt - men den eneste måde, vi kommer ud af det på, er vel ved, at vi laver offentlig forskning.
Jens Kirk (V), 2000-04-28:
Jeg vil gerne sige tak til erhvervsministeren for den afsluttende tale, men også gerne lige pointere over for erhvervsministeren, hvad undertegnede sagde.
Jeg sagde, at det ikke er gratis at sige nej til genteknologien, men jeg sagde også, at i Venstre er vi positive over for genteknologi, men samtidig skeptiske og erkender, at det er en balancegang.
Jeg er enig i det med rettigheden til brug af egen såsæd, men jeg vil gerne oplyse ministeren om, at det er sådan, at en del af den såsæd, der bruges her i landet, ikke er avlet eller dyrket her i landet.
Vi importerer en masse af den fra Frankrig, bl.a. får vi majs fra udlandet.
Sukkerroefrøavl ser vi heller ikke meget til her i landet mere.
Vi er vel i en markedsorienteret verden; det er da i hvert fald mit univers, og man kan også sige, at der jo må være andre muligheder også for tredjelandene.
Vi kunne vel knytte nogle muligheder til det, så de måske kunne få disse ting og på den måde sikre, at de kunne få nogle gode afgrøder.
Ole M. Nielsen (KRF), 2000-04-28:
Nej, men jeg nævnte kun terminatorgenet som en af de besværlige muligheder, der er, og der kan selvfølgelig laves andre terminatorgener end det, Monsanto har lavet til deres egne planter.
Søren Kolstrup (EL), 2000-04-28:
Hr. Ole M. Nielsen er skeptisk over for den her teknologi, men ikke mere skeptisk, end at hr. Ole M. Nielsen, sådan forstod jeg ham i hvert fald, så nogle muligheder i terminatorgenet.
Indebærer det, at hr. Ole M. Nielsen ville sige ja til f.eks. det terminatorgen, som Monsanto har prøvet at sælge til fattige bønder i ulandene?
Søren Kolstrup (EL), 2000-04-28:
Ja, det er fuldstændig rigtigt, at jeg fik stillet et spørgsmål om internationalt samarbejde.
Det mest klassiske eksempel er jo WTO, der har været med til at give grønt lys for denne her udvikling og sidst med Biosafety-protokollen, hvor vi har fået konstateret, at WTO's tunge skygge stadig væk hviler over Biosafety-protokollen.
Sådan er det, det kan jeg ikke lave om på, men jeg er fuldstændig enig i, at internationalt samarbejde er altafgørende.
Det kan vi kun blive enige om, men vi er uenige om på hvilken måde og gennem hvilke organer.
Sådan er det.
Jeg forstod ministeren således, at hun var indstillet på, at hvad angår risikovurderinger, er det vigtigt at overveje og drøfte, hvordan de kan blive bedre i bredden og i dybden.
Mit spørgsmål lyder, om ministeren kan præcisere lidt nærmere, hvordan og hvornår disse drøftelser så måske kan resultere i et beslutningsgrundlag for, hvad det er for principper, vi videre skal overveje.
Altså jeg synes, det kunne være ønskeligt at få at vide, hvad regeringens plan for den politiske proces med hensyn til risikovurderinger egentlig er, og hvor Folketinget eventuelt kommer ind.
Jeg er selvfølgelig interesseret i at fastholde det og høre, hvordan vi kan videreudvikle dette perspektiv.
Det ene er altså, om vi kunne få det konkretiseret lidt.
Det andet og det, jeg undrer mig over i den her debat, men det kan være, vi kan få en lidt klarere melding fra ministeren, er: Man har altså forventninger til det her projekt, man har forventninger til genteknologien
Jeg vil spørge ministeren, om ministeren kan give ét eksempel, bare ét eksempel, på, at man har en gensplejset plante eller noget andet, hvor man kan sige, at der rummes muligheder for en bedre verden. Er det det gensplejsede juletræ?
Er det den gensplejsede maniokplante? Er det den gensplejsede raps?
Hvor er det henne?
Vibeke Peschardt (RV), 2000-04-28:
Jamen altså, hr. Søren Kolstrup svarer ikke på det, jeg spørger ham om.
Jeg spørger ham med henvisning til det kinesiske eksempel, om ikke det er muligt, at man på verdensplan går ind og regulerer det her, sådan at man kan stoppe den udvikling?
Hr. Søren Kolstrup var meget mere interesseret i at fordreje mine ord og sige et eller andet vrøvl om nyradikalisme, og jeg ved ikke hvad.
det her var jo overhovedet ikke på dagsordenen, hverken i 1905 eller i 1940.
Så derfor vil jeg gerne bede om, at hr. Søren Kolstrup besvarer det spørgsmål, jeg stillede ham før.
Pernille Blach Hansen (S), 2000-04-28:
Ja, man kan jo høre på hr. Søren Kolstrups tale, at vi nærmer os den 1. maj.
Man kan sagtens mærke, hvordan hr. Søren Kolstrup har varmet op til at stå og råbe
: God 1. maj!
Så derfor vil jeg gerne spørge hr. Søren Kolstrup lidt i forlængelse af fru Vibeke Peschardts spørgsmål: Anerkender hr. Søren Kolstrup ikke, at det her virkelig er et sted, hvor internationalt samarbejde viser sin berettigelse, at EU virkelig på det her punkt har spillet en stor rolle, f.eks. i forhold til Cartagenaprotokollen om biosikkerheden, at der virkelig har været nogle landvindinger internationalt, som også har stillet ulandene i en gunstigere situation, og som har taget udgangspunkt i forsigtighedsprincippet, osv. osv.?
Her er en opgave, som vi ikke har villet kunne løfte alene, så det er et godt eksempel på, at EU faktisk er en vigtig faktor, når det drejer sig om at regulere miljø, sundhed, og hvad der ellers er, også på det mere internationale plan.
Hvis ikke vi gør det, kan Enhedslisten altså ikke ved at sætte sig ned i Folketinget og nægte at se udviklingen i øjnene stoppe den ude i den store verden.
Meget kan hr. Søren Kolstrup og Enhedslisten, men at stoppe en rivende udvikling i USA og i den store verden helt alene er altså svært.
Vibeke Peschardt (RV), 2000-04-28:
Jeg har et spørgsmål til hr. Søren Kolstrup, og det tager udgangspunkt i, at vi for ikke så lang tid siden havde en høring om genteknologi, planter og den slags her i Folketinget, en meget interessant høring, hvor en professor ude fra Landbohøjskolen fortalte forsamlingen, at genteknologien om planter og fødevarer og den slags, som jo er udviklet meget i USA, til dels var udviklet af kinesiske forskere, som nu - og nu kommer pointen - var taget til Kina, hvor man ikke aner noget som helst om, hvad der i grunden foregår.
Det vil altså sige, at i det kæmpeland med halvanden milliard mennesker foregår der løbende en voldsom forskning,
bl.a. med henblik på, hvordan man kan udvikle mere mad til et land, der i øvrigt i årtusinder har lidt under sultproblemer
Derfor vil jeg gerne spørge hr. Søren Kolstrup: Tror hr. Søren Kolstrup virkelig, at man her i Danmark og måske endda fra Enhedslistens side kan sætte en udvikling som den her i stå?
Var det ikke bedre, om man gik ind og regulerede den på verdensplan, først i EU, så via WTO, hvor Kina nok kommer ind på et eller andet tidspunkt, frem for at sige: Vi vil ikke det her?
Ole M. Nielsen (KRF), 2000-04-28:
Jeg synes, det er fantastisk spændende med genteknologien, og jeg ser nogle muligheder i den og en forfærdelig masse bekymringer og risici.
Jeg har somme tider sådan prøvet lidt, om jeg kunne finde noget at sammenligne opdagelsen af genteknologien med, og jeg kom frem til, at det nærmeste, jeg sådan kan komme i tanker om, er opdagelsen af ilden.
Jeg vil spørge hr. Kolstrup: Altså hvis Enhedslisten og Folketinget havde eksisteret, dengang man indførte ilden i Danmark, tror hr. Kolstrup så ikke, at Enhedslisten da ville have været imod indførelsen og udnyttelsen af den kraft i Danmark?