Frank Jensen (S), 1999-11-24:
Socialistisk Folkeparti, Dansk Folkeparti og Frihed 2000 har alle fremsat lovforslag om at forbyde slagtning og aflivning af dyr uden forudgående bedøvelse.
Den type slagtninger, forslagsstillerne har i tankerne, er de slagtninger, der foretages efter muslimsk og jødisk ritus, altså halalslagtninger og schæchtning.
Det er ikke lang tid siden, vi sidst havde en lang debat
om dette spørgsmål her i Tinget
, det var i 1997, hvor Dansk Folkeparti og Fremskridtspartiet også havde foreslået et forbud mod disse slagtninger.
De dyreværnsmæssige og dyreetiske spørgsmål, som rituelle slagtninger kan give anledning til, har i det hele taget været genstand for betydelig debat gennem de seneste år, og jeg synes, det er både godt og rigtigt, at vi har sådan mere principielle overvejelser og debatter her i Folketinget også om de spørgsmål.
Det er en vanskelig og ganske kompleks problemstilling, vi har til debat, det medgiver jeg gerne: to hensyn skal afvejes over for hinanden, og begge disse hensyn ligger fortsat regeringen meget på sinde.
Jeg vil derfor gerne i dag gentage nogle af de synspunkter, jeg også gav udtryk for sidste gang, vi behandlede dette spørgsmål. På den ene side har vi hensynet til i videst muligt omfang at sikre dyrene mod unødige smerter, ulemper og angst, hensyn, der indgår som et grundlæggende princip på dyreværnsområdet.
På den anden side må vi også have for øje,
at rituelle slagtninger er et grundlæggende element i såvel de jødiske som de muslimske trossamfund.
Det er af afgørende betydning for disse trossamfund at kunne erhverve kød, der stammer fra dyr, der er slagtet i overensstemmelse med disse samfunds religiøse forskrifter.
Vi har i Danmark en lang tradition for at udvise tolerance og åbenhed over for andre trossamfund og etniske grupper.
Hvis sådanne traditioner strider imod grundlæggende værdier i det danske samfund, må vi naturligvis reagere imod, at disse traditioner praktiseres her i landet.
I forbindelse med den sidste debat her i Folketinget, anmodede jeg Det Dyreetiske Råd om en udtalelse om rituelle slagtninger.
Rådet udtalte, at det ikke fandt rituelle slagtninger af kvæg uden forudgående bedøvelse etisk acceptable, som de dengang blev praktiseret.
Et enigt dyreetisk råd fandt det imidlertid etisk acceptabelt, at slagtninger af kvæg fortsat kunne ske uden forudgående bedøvelse, hvis dyrene omgående bedøves med en boltpistol, efter at blodåren i halsen er skåret over. På baggrund af de videnskabelige undersøgelser, som forelå, fandt rådet, at dyret i så fald højst vil opleve en meget kortvarig smerte, og samtidig ville de religiøst bestemte krav om, at dyret skal være ubeskadiget, når halssnittet lægges, blive imødekommet.
Med hensyn til slagtning af lam, får og kyllinger fandt Det Dyreetiske Råd på baggrund af videnskabelige undersøgelser og egne iagttagelser, at disse fortsat kunne slagtes uden forudgående bedøvelse, hvis slagtningerne blev foretaget som enkeltdyrsslagtninger.
Rådet henviste i den forbindelse til, at får og lam afgår ved døden ganske få sekunder efter, at halssnittet er lagt.
Regeringen mener, at Det Dyreetiske Råd herved har fundet en afbalanceret løsning, hvor der både tages hensyn til dyrene og hensyn til, at disse to religiøse mindretal i det danske fortsat kan få kød, som er slagtet i overensstemmelse med deres religiøse overbevisning.
Bl.a. på baggrund af udtalelsen fra Det Dyreetiske Råd tilkendegav jeg under udvalgsbehandlingen, at jeg ville ændre reglerne vedrørende rituelle slagtninger, således at kvæg straks efter halsoverskæring skydes med en boltpistol. Resultatet af debatten her i Tinget blev herefter, at forslagene fra Dansk Folkeparti og fra Fremskridtspartiet blev forkastet, og at jeg fastsatte de gældende regler i slagtebekendtgørelsen, hvorefter der ved slagtning af kvæg skal ske bedøvelse med boltpistol, umiddelbart efter at halssnittet er foretaget.
Jeg vil i den forbindelse gerne have lov til at understrege, at det jo ikke er et spørgsmål om, at kvæg således lider i flere minutter, efter at halssnittet er lagt.
Dyret skydes med boltpistolen ganske få sekunder, efter at halssnittet er lagt.
Kravet om, at dyrets krop og hoved skal være skånsomt fikseret, bevirker bl.a., at den efterfølgende bedøvelse med boltpistolen kan ske så korrekt og sikkert som muligt.
Det er bl.a. den overvågende dyrlæges opgave at sikre, at kvæget er egnet til en korrekt fiksering.
Er dyret for stort eller for lille til korrekt fiksering, afviser dyrlægen, at slagtningen kan ske uden forudgående bedøvelse.
Kvæget bliver herefter slagtet på traditionel vis.
Herudover blev det fastsat i bekendtgørelsen, at slagtningen af fjerkræ uden forudgående bedøvelse skal ske ved manuel fastholdelse af det enkelte dyr.
At det foregår på et eksportautoriseret slagteri skyldes kravet i slagtebekendtgørelsen om, at slagtning uden forudgående bedøvelse kun må ske under overvågning af en embedsdyrlæge.
Det er nemlig kun på eksportautoriserede slagterier, der permanent er embedsdyrlæge til stede.
Frihed 2000's bemærkning om, at det skulle være et udtryk for dårlig samvittighed, er derfor helt forfejlet.
Der foretages permanent dyrlægeovervågning af alle rituelle slagtninger uden forudgående bedøvelse.
I et svar til Folketingets Retsudvalg i august i år har jeg oplyst, at der i 1998 blev slagtet i alt 1.426 kvæg, får og lam uden forudgående bedøvelse. Dette tal skal sammenholdes med 5.785 slagtninger i 1994 og 3.964 i 1996, altså tiden forud for de nugældende regler.
Der er således tale om et meget lille antal rituelle slagtninger set i forhold til de hundredetusinder af kreaturer, får og lam, der årlig slagtes i Danmark på traditionel vis.
Siden 1997 er der slet ikke blevet foretaget rituelle slagtninger uden forudgående bedøvelse af fjerkræ.
I årene forud blev der slagtet mellem 10 og 13 mio. stk. fjerkræ om året.
En medvirkende årsag hertil er formodentlig det krav om, at hver enkelt kylling skal fastholdes manuelt, som jeg indførte i slagtebekendtgørelsen i 1997.
Frihed 2000 har i sine bemærkninger gentaget den samme fejlagtige oplysning, som også var indeholdt i det tidligere Fremskridtspartis lovforslag fra 1997, nemlig at kun de færreste civiliserede lande tillader slagtninger af ubedøvede dyr.
Nu tør jeg jo ikke udtale mig om, hvilke lande
, men som jeg oplyste i et svar til Folketingets Retsudvalg dengang, er jeg ikke enig i udsagnet om, at kun de færreste civiliserede lande tillader slagtning af ubedøvede dyr. Ifølge de oplysninger, som jeg indhentede i 1997 om lovgivning i de enkelte EU-medlemslande, var slagtning uden forudgående bedøvelse alene forbudt i Finland, Tyskland, Sverige, Østrig og Holland.
I alle lande var der dog mulighed for dispensation fra forbudet, i Sverige dog alene for så vidt angår fjerkræ og kaniner.
Jeg oplyste endvidere, at rituelle slagtninger uden bedøvelse var tilladt i alle de øvrige EU-medlemstater.
Jeg er ikke bekendt med, at der siden 1997 skulle være indført forbud mod sådanne rituelle slagtninger i disse lande.
Et forbud mod rituelle slagtninger uden forudgående bedøvelse vil efter min mening utvivlsomt føre til, at kød fra dyr, der er slagtet rituelt, bliver importeret til Danmark fra andre lande.
Risikoen for, at der således bliver importeret køb fra f.eks. kvæg, som ikke er blevet bedøvet umiddelbart efter halssnittet, er derfor stor.
Som jeg allerede nævnte indledningsvis, medgiver jeg fuldt ud, at der skal træffes et vanskeligt valg i denne sag.
Jeg mener imidlertid, at vi med de regelændringer, som et flertal her i Folketinget støttede i 1997, har fundet et fornuftigt og godt afbalanceret punkt for de to meget tungtvejende hensyn, som står over for hinanden i denne sag, nemlig hensynet til dyrevelfærden og hensynet til andres kulturelle og religiøse traditioner.
Regeringen kan derfor ikke støtte de fremsatte lovforslag.
Vi finder, at den måde, hvorpå vi i dag foretager rituelle slagtninger, er fuldt ud dyreværnsmæssigt forsvarlig.