Svend Auken (S), 1999-03-25:
Jeg vil gerne sige tak til Enhedslisten for deres beslutningsforslag om at sikre muligheden for et landbrug, der er fri for gensplejsning.
Som bekendt vedrører forslaget såvel mit ministerium som Fødevareministeriet, men det bliver mig, der kommer til at svare på regeringens vegne.
Som sagt er vi glade for forslaget, da vi herved får mulighed for at drøfte de meget væsentlige spørgsmål, der er, ved anvendelsen af genetisk modificerede organismer. Tidligere har jeg givet udtryk for, at regeringen forholder sig kritisk til anvendelsen af genteknologi.
Men vi tager ikke i princippet afstand fra teknologien, da den rigtigt anvendt også rummer muligheder, vi kan have glæde af.
Produkter, der skal udsættes eller markedsføres, skal imidlertid underkastes en grundig miljø- og sundhedsmæssig risikovurdering, og vurderingen skal have sit fundament i forsigtighedsprincippet.
Det er helt afgørende for regeringen.
Vi kan ikke se bort fra, at store dele af befolkningen er meget utrygge ved genteknologi.
Det er derfor vigtigt, at vi med jævne mellemrum debatterer teknologien her i salen og rundt i samfundet og giver lejlighed til, at de kritiske spørgsmål, mennesker i vores land har, kan blive besvaret på en ordentlig måde.
Teknologirådets netop afholdte koncensuskonference om genetisk modificerede fødevarer er det nyeste eksempel på, at befolkningen er interesseret og engageret i emnet.
Det viser også, at deres opfattelse af teknologien er meget nuanceret.
Rapporten fra lægfolkene understreger, at samfundet skal udnytte mulighederne i bioteknologien, men at vi samtidig skal sikre os, at denne teknologi anvendes på en forsvarlig måde.
I det beslutningsforslag, vi behandler i dag, opfordrer forslagsstillerne til et øjeblikkeligt forbud mod brug af genteknologi i landbrug og i fødevareproduktion.
Opfordringen er foranlediget af en deklaration, der blev vedtaget i november 1992 på den 12. videnskabelige konference i den internationale sammenslutning af økologiske bevægelser.
Denne deklaration anmoder verdens regeringer og statsadministrationer om et øjeblikkeligt stop for brugen af gensplejsning i landbruget og i produktionen af fødevarer.
Anmodningen om øjeblikkeligt stop bliver bl.a. begrundet med, at teknologien skulle indebære uacceptable risici for den humane sundhed samt medføre negative og irreversible virkninger på miljøet. Forud for enhver godkendelse til udsætning i miljøet af et gensplejset produkt eller en gensplejset afgrøde foretages en miljø- og sundhedsmæssig vurdering.
Vurderingerne bygger på en fra sag til sag-vurdering og tager deres udgangspunkt i den trinvise udsætning i naturen af de genetisk modificerede organismer.
Formålet med denne vurdering er at sikre, at der ikke markedsføres produkter, vi nærer betænkeligheder ved.
Vurderingerne skal være kritiske og tage så mange faktorer med som muligt.
Det er min opfattelse, som jeg sagde det før, at vi i Danmark administrerer på den måde.
I forslaget opfordrer Enhedslisten til, at regeringen arbejder for et fælles europæisk forbud mod udsætning og markedsføring af genetisk modificerede organismer.
Der kan jeg oplyse, at jeg under rådsmødet i december i EU foreslog mine kolleger et 3-årigt moratorium for import og markedsføring af GMO'er.
I stedet for et fælles europæisk forbud mener jeg derfor, at vi skal tænke os godt om og bruge vores kræfter på at skabe en regulering, der kan sikre, at anvendelsen af GMO'er finder sted på en forsvarlig måde, som både vi og borgerne kan være tjent med.
Jeg er selvfølgelig enig med Enhedslisten i, at det er politikernes ansvar at fastlægge fornuftige rammer for udvikling og brug af genteknologi.
Kursen skal ikke alene sættes af udbud og efterspørgsel hos forbrugerne.
Så der ligger et stort ansvar hos politikerne, når vi godkender de gensplejsede organismer.
Vi skal give forbrugerne valgmuligheder, men vi skal selvfølgelig sørge for, at kontrol, regler, tilsyn osv. er i orden.
Det er derfor også godt at se, at partierne i høj grad engagerer sig i debatten.
F.eks. har mit parti, Socialdemokratiet, for nylig udarbejdet et debatoplæg med titlen »Gén-vej til fremtiden, træd varsomt!«.
De europæiske befolkningers skepsis er ikke en svaghed, men en styrke.
Tages den alvorligt, kan den bidrage til, at anvendelsen af genteknologi kan ske på et miljømæssigt bæredygtigt grundlag, der samtidig respekterer de etiske grænser og tager hensyn til vigtige samfundsmæssige interesser.
Til slut opfordrer Enhedslisten regeringen til at stemme nej til det indre udsætningsdirektiv.
Enhedslisten har nemlig den opfattelse, at der på en række områder er tale om en forringelse af det gældende direktiv fra 1990.
Den opfattelse deler jeg ikke.
Der er punkter, som skal laves om, men som helhed betragtet er forslaget en klar forbedring.
I det følgende vil jeg derfor punkt for punkt kommentere de emner, Enhedslisten kritiserer i Kommissionens forslag til det reviderede udsætningsdirektiv.
Hvad angår kommitéproceduren, har jeg adskillige gange fremhævet kommitéprocedure 3 A som en udemokratisk procedure. Det er derfor godt, at Kommissionen i sit forslag har ændret dette til en mere demokratisk procedure og derved i virkeligheden givet magt fra sig.
Derfor kan jeg også være enig med Enhedslisten i, at det er uheldigt, at forordningen om nye levnedsmidler og levnedsmiddelingredienser, den såkaldte novel food-forordning, indeholder 3 A-proceduren.
Det er jo et af de eksempler på total mangel på konsistens og konsekvens, som er irriterende i det europæiske samarbejde.
Siden udsætningsdirektivet blev vedtaget i 1990, har der i direktivet været bestemmelser om etablering af produktlovgivning.
Ud over novel food-forordningen har vi da også allerede en lægemiddelforordning og en ændret frøpakke.
Der er som sådan ikke noget nyt i, at der langsomt vil ske en overflytning fra udsætningsdirektivet til produktlovgivning, men det er naturligvis lige præcis ved disse forhandlinger og ved vedtagelsen af produktlovgivningen, at vi kan sikre det høje beskyttelsesniveau, og vi skal sikre befolkningens muligheder for at deltage i beslutningerne. Kommissionen foreslår, at tilladelser til forsøgsudsætninger på tilsvarende måde flyttes over i produktlovgivningen.
Med udgangspunkt i det danske forhandlingsmandat har vi som udgangspunkt argumenteret imod denne overflytning.
Jeg forstår ikke Enhedslistens bekymring vedrørende en udvidelse af direktivets anvendelsesområde.
Jeg mener ikke, at der i forslaget er tale om en udvidelse af anvendelsesområdet.
Der er snarere tale om en præcisering af anvendelsesområdet.
Jeg finder ikke, at Danmark skal sige nej til procedurer, der gør os mere smidige, men vi skal sikre, at smidiggørelsen ikke sker på bekostning af beskyttelsesniveauet.
Jeg er af den opfattelse, at en udvidet risikovurdering må være en fordel for Danmark.
En obligatorisk inddragelse af flere elementer i risikovurderingen kombineret med fælles retningslinjer for vurderingen vil styrke værdien af de vurderinger, der foretages rundt om i Europa.
Det er rigtigt, at Kommissionen foreslår sikkerhedsklausulen ændret.
I det eksisterende udsætningsdirektiv kan et medlemsland midlertidigt begrænse eller forbyde en genetisk modificeret organisme på sit område.
En forudsætning er dog, at landet skal have en berettiget grund til at formode, at organismen udgør en risiko for sundhed eller miljø.
I Kommissionens forslag eksisterer den samme mulighed.
Her er det blot specificeret, at en begrundet formodning om risiko kan opstå som følge af nye oplysninger eller fornyet vurdering af eksisterende oplysninger.
Det er en fordel, at tidligere benyttede oplysninger kan gennemgå en fornyet vurdering og om nødvendigt være med til at danne grundlag for et midlertidigt forbud.
De organismer, der skal have tilladelse efter udsætningsdirektivet, skal være i stand til at formere sig eller til at overføre genetisk materiale.
Der er således tale om organismer, der er meget lidt forarbejdet.
Mærkningen med ordene »kan indeholde GMO« vil derfor ikke give nogen god mening i relation til udsætningsdirektivet. Under forhandlingerne om det reviderede direktiv har Danmark generelt en positiv indstilling til Kommissionens forslag, da vi mener, det rummer vigtige forbedringer.
Der foreligger ikke endnu et færdigt resultat af forhandlingerne.
Det er derfor for tidligt at lægge sig endeligt fast på, hvordan Danmark skal stemme.
Men vi skal bruge perioden, indtil tingene ligger fast, til at arbejde aktivt på, at de danske synspunkter kan vinde indpas, så vi får et direktiv, der bedre imødekommer vores og befolkningernes ønsker og bekymringer.
Midt i februar vedtog Europa-Parlamentet deres forslag
til ændringer af Kommissionens forslag til et revideret udsætningsdirektiv
Der var i Parlamentets forslag flere, og jeg synes, positive stramninger.
Der var dog et enkelt punkt, hvor lobbyisterne havde haft held til at tale europaparlamentarikerne den gale vej.
Det var på spørgsmålet om længden af den periode, der skal gå, inden man skal revurdere en given tilladelse.
Der tror jeg til gengæld, at vi er helt på linje med Kommissionen. Som det fremgår af såvel Socialdemokratiets debatoplæg som den netop afholdte konsensuskonference skal vi være
Og vi skal være helt oppe på mærkerne, når det gælder direktivforhandlingerne.
Dette kombineret med en stadig tilbagevendende og nødvendig folkelig debat skal sikre, at teknologien kun anvendes, når det sker på en acceptabel og forsvarlig måde.
En sådan forsvarlig anvendelse af teknologien skal vi dog ikke lukke døren for.
Derfor kan regeringen ikke støtte Enhedslistens beslutningsforslag; men som jeg startede med at sige, så har vi jo nogle fælles synspunkter, og vi har i hvert fald et fælles ønske om, at det her bliver så godt som muligt, og at vi får en grundig debat.
Så derfor vil jeg derfor endnu en gang sige forslagsstillerne tak for deres forslag.