Flemming Hansen (KF), 2003-10-21:
Jeg vil starte med at gratulere fru Betina Hoffmann med hendes jomfrutale.
Det er vel ikke sexchikane at bruge sådan et ord, vel?
Jeg synes i hvert fald, det var en god tale.
Jeg vil også gerne takke for en god debat og en lang debat.
Jeg synes, det er dejligt, at vi kan komme rundt om tingene.
Jeg noterede mig hr. Stavads indledning, som jeg var meget, meget glad for, for jeg ved jo, at hr. Stavad er nordjyde, og når en nordjyde siger, at noget ikke er så ringe endda, så kan jeg med mit gode kendskab til det nordjyske sige, at det tager jeg som en flot anerkendelse, og det takker jeg for og takker i øvrigt også de mange andre deltagere, som var tilfredse med redegørelsen.
Jeg vil også gerne sige, at jeg synes, regeringen har engageret sig meget i debatten.
Jeg skal nok vende tilbage til ministrenes manglende mødedeltagelse.
Jeg skal ikke løbe fra det ansvar, men jeg vil dog nævne, at vi faktisk har haft to fremtrædende ministre plus min egen ringhed
til stede under hele debatten, også for at besvare spørgsmål.
Den ene er endda tidligere præsident for Nordisk Råd, og jeg kan endnu i skatteministerens øjne se skuffelsen over, at ingen har stillet ham et skattespørgsmål, men jeg skal måske svare på dem, hvis der skulle komme noget.
I hvert fald er jeg glad for, at de har villet være til stede for at præcisere, at det her er en vigtig debat.
Hr. Jens Christian Larsen rejser det interessante spørgsmål, om indvandring og integrationsarbejde var noget, man skulle tage op i det nordiske.
Det vil jeg overveje positivt.
Jeg vil tage det op med det første over for mine samarbejdsministerkolleger og spørge dem, om det var noget, de kunne være enige i, eller om det eventuelt var noget, der kunne gå ind i et andet af de råd, der er i forvejen, for ikke at udvide dem.
Jeg vil også gerne sige tak til de mange, der har anerkendt Poul Schlüters meget, meget flotte indsats i det år, han har arbejdet med stoffet omkring grænsehindringer og de problemer, der er.
Jeg synes, han har gjort det fremragende, og man kan sige, at uden så erfarent et menneske som Poul Schlüter til at hjælpe kunne en sådan ting som det, vi har været igennem her, have taget mange, mange år at komme igennem.
Han har virkelig forstået at komme ind til benet.
Hr. Stavad er inde på det meget interessante samspil mellem Ministerrådet og den parlamentariske del af Nordisk Råd, og hvis hr. Stavad ikke føler, det er godt nok, så skal mit tilsagn være, at det vil jeg gerne være med til at forbedre. Jeg har selv siddet i Nordisk Råd i 6 år og ved, hvor vigtigt det er, at vi får dette samarbejde, og jeg skal gerne give tilsagn om at forbedre det.
De fleste kender også svaret - statsministeren har jo givet det - at i den første halvdel af den periode, vi taler om, var Danmark formand for EU, og på langt de fleste af ministerområderne, der her er tale om, også i det nordiske, også mit eget, gælder det, at når man er i Bruxelles en, to, tre gange om måneden, er det meget svært også at passe det andet ordentligt.
Men det betyder jo ikke, at man ikke er velinformeret.
Det betyder ikke, at man ikke orienterer og giver besked til de embedsmænd, man sender i stedet for, om, hvordan tingene skal forløbe.
jeg har taget kritikken til efterretning.
Det har statsministeren, som alle ved, jo også gjort.
Og så har jeg gjort det, at jeg på et møde med min svenske samarbejdskollega Berit Andnor, de har jo formandskabet, for ganske få dage siden, det er 14 dage siden helt præcist, har rejst hende spørgsmålet: Kunne vi lave nogle af disse møder på en mere effektiv måde, så de måske ikke tager 2 dage, hver gang vi er sammen, men vi kunne måske bruge 1 dag i stedet for og dermed opnå en større deltagelse for alle sider?
Så skal jeg da endelig sige, at jeg har, som statsministeren også orienterede om, givet mine kolleger i regeringen et brev, hvor jeg har præciseret det forhold, som flere har peget på, at naturligvis er det vores hensigt at være mere aktive, hvis man ikke synes, vi har været det tilstrækkeligt.
Af andre spørgsmål, der er rejst, har hr. Kristen Touborg rejst et spørgsmål om Vestnorden, om en rute fra Færøerne over Reykjavík til Nuuk.
Det er rigtigt, at det er Grønlandsfly, der skulle beflyve en sådan strækning.
Jeg har ikke mandat til at give et privat selskab besked om, hvordan de skal drive deres virksomhed.
Det er bestemt heller ikke i overensstemmelse med regeringens politik, men jeg vil godt give det tilsagn, at jeg vil undersøge muligheden sammen med mine kolleger for, om vi kunne bidrage til at lave en markedsanalyse for at se behovet og dermed måske hjælpe processen en lille smule på vej.
Det synes jeg kunne være en løsning, som jeg gerne vil give tilsagn om.
Fru Elisabeth Arnold byder jeg velkommen tilbage.
Vi har jo haft fornøjelsen sammen for, ja, man skulle ikke tro det, men mange år siden, og jeg glæder mig meget til svarene.
Jeg kendte godt den indstilling, som fru Elisabeth Arnold gav udtryk for.
Jeg havde den også selv, da jeg var medlem af rådet fra 1984 til 1990, at man syntes, at der var meget tomgang.
Men jeg må sige til Nordisk Råds meget store anerkendelse, at der er sket en betragtelig effektivisering, som jeg tror fru Elisabeth Arnold vil give mig og alle de andre deltagere i Nordisk Råd ret i, at det går hastigt den rigtige vej.
Før i tiden havde vi jo møde en hel uge, kan jeg huske, og så havde vi møde 2 gange 3 dage resten af året.
Nu er det langt mere effektivt og rationelt, og det fortjener alle til ære, og det fungerer ganske godt.
Jeg vil takke for debatten.
Jeg skulle måske sige til fru Line Barfod om kulturområdet, at Björkstrandrapporten om forskningen jo bliver behandlet på sessionen, og jeg er blevet gjort opmærksom på, at kulturministrene tager hele den nordiske kulturpolitik op i den kommende sæson for at se på: Kan vi lave forbedringer?
Kan vi lave fornyelse?
Kan vi gøre det bedre?
Jeg synes, det er glimrende, at de har tilkendegivet, at de vil se på det.