Sonja Albrink (CD), 2001-05-03:
Indledningsvis vil jeg gerne sige, at i CD er vi absolut enige i, at isolationsfængsling er et meget alvorligt straffeprocessuelt indgreb og et indgreb, som bør overvejes
nøje i hvert enkelt tilfælde.
Det var jo netop også de alvorlige belastninger, længerevarende isolation rent faktisk kan give arrestanterne, der lå til grund for de stramninger af retsplejeloven, som et bredt flertal i Folketinget vedtog i sidste folketingssamling, nogle stramninger, som jo har givet et meget markant fald i brugen af isolationsfængsling.
Men stadig væk har man jo endnu ikke fundet vidundermidlet, som fuldstændig kan erstatte isolationsfængsling, og derfor må man, når man tager stilling til disse forslag, afveje to hensyn over for hinanden, nemlig hensynet til efterforskningen og retshåndhævelsen i forhold til hensynet til arrestanten.
Selvfølgelig skal samfundet i sin stræben på at opklare forbrydelser ikke nedbryde mennesker, men omvendt synes vi altså også, at politiet skal have ordentlige betingelser for at opklare forbrydelser.
Og i en tid, hvor grove forbrydelser i højere grad end tidligere er systematiseret og begås i et samvirke af flere, ja, endda af mange gerningsmænd med avanceret teknologi til rådighed, kan der altså være et meget stort behov for at få forhindret kommunikation og samvær under fængslingen, netop for at sikre politiets muligheder for at fremskaffe det nødvendige bevismateriale.
I CD synes vi faktisk, at de nye regler varetager disse hensyn på en meget fornuftig måde.
Der er ret effektivt sat en øvre grænse for udstrækningen og anvendelsen af isolation og derved også lagt et pres på politiet for at arbejde hurtigt og effektivt.
Med hensyn til forslaget om afskaffelse af adgang til at isolationsfængsle unge under 18 år må jeg meddele, at CD ikke har sympati for dette forslag.
Også vi er meget bevidste om, at Danmark ved at tiltræde FN's børnekonvention bør leve op til sine forpligtelser, og altid når det gælder frihedsberøvelse af børn.
Konventionen indeholder jo altså ikke noget absolut forbud mod fængsling, men naturligvis skal enhver fængsling ske med udgangspunkt i konventionens principper, og her kunne man måske godt lægge sig lidt mere i selen herhjemme.
Dog forholder det sig jo sådan, at en kriminel handling ikke altid bliver mindre alvorlig eller for den sags skyld lettere at opklare, bare fordi gerningsmanden er under 18.
Derfor kan vi som sagt ikke støtte forslaget her.
Erfaringen viser jo heldigvis også, at man rent faktisk er meget opmærksom på denne problemstilling, og at isolationsfængsling af børn hører til de absolutte sjældenheder.
Når det gælder lovforslaget om en eksplicit lovbestemmelse om inddragelse af lægeerklæringer med hensyn til fængslingens psykiske skadevirkninger i forbindelse med fængselskendelsen, vil jeg blot, ligesom jeg kan forstå, justitsministeren også redegjorde for det i sin tale, henvise til, at der jo er tale om et hensyn, som domstolene i forvejen er forpligtet til at inddrage i deres vurdering. Derfor må jeg sige, at forslaget måske er unødvendigt.
Der kan efter CD's opfattelse sagtens være fornuftige perspektiver i måske at få iværksat et undersøgelsesarbejde vedrørende isolationsfængsling, men også her har jeg forstået, at justitsministeren har en arbejdsgruppe, der kommer med en rapport til efteråret.
Det er absolut noget, som der bør arbejdes videre med.
Imidlertid vil CD give den tilkendegivelse, at vi ikke kan støtte beslutningsforslaget, som med meget kort tidsperspektiv umiddelbart i højere grad har karakter af en eller anden form for manifestation frem for et egentlig ønske om at finde et reelt alternativ til den fuldstændige isolation.
Så alt i alt skal jeg på CD's vegne tilkendegive, at vi ikke kan støtte nogen af de tre foreliggende forslag.