Lene Espersen (KF), 2003-04-08:
Vi skal udarbejde en særlov for at skabe hjemmel til at forbyde et forhold, som der ikke er nogen begrundelse for at forbyde, og som for øvrigt er fuldstændig overflødigt, fordi vi gennemfører transportforbuddet.
Hvis et flertal i Folketinget fastholder, at der skal indføres forbud mod slagtning af højdrægtige produktionsdyr og heste, må man i hvert fald ændre tidsperspektivet i B 58, som jo også angiver, at transport- og slagteforbuddet skal gennemføres i denne folketingssamling.
Det giver vist sig selv, at der ikke inden sommerferien er tid til at udarbejde, fremsætte og få færdigbehandlet et forslag til lov om forbud mod slagtning af højdrægtige produktionsdyr og heste.
Med andre ord: Regeringen vil støtte transportforbuddet, og det vil jeg gennemføre hurtigst muligt.
Men regeringen kan ikke støtte et slagteforbud, som både er ubegrundet og overflødigt og også i strid med al god lovgivningstradition og grundlæggende krav til god lovkvalitet.
Jeg gjorde meget ud af det under andenbehandlingen.
Der sidder mange mennesker her i salen i dag og skal stemme om et øjeblik, og jeg synes, at Tingets medlemmer skal stemme på et meget oplyst grundlag, også for så vidt angår spørgsmålet om lovkvalitet.
Som jeg tilkendegav under førstebehandlingen af dette beslutningsforslag, har jeg stor sympati for forslaget.
Men som ansvarlig minister for dyrevelfærd vil jeg gerne have sikkerhed for, at vi træffer vores beslutning på det bedst mulige grundlag. Jeg tror, at vi alle her i Folketinget har et ønske om at sikre kvalitet i lovgivningsprocessen.
Det er også det, der har betydet, at vi har indhentet en udtalelse fra Det Veterinære Sundhedsråd, og jeg har sendt en kopi af udtalelsen over til Fødevareudvalget.
For så vidt angår den ene del af beslutningsforslaget, transport af højdrægtige dyr, har Det Veterinære Sundhedsråd udtalt, at et forbud mod transport af heste, kvæg, får, geder og svin i den sidste tiendedel af drægtighedsperioden er velbegrundet.
Rådet henviser også til, at transporter på under 8 timers varighed kan udgøre en meget betydelig belastning for moderdyret og igangsætte en fødsel.
Derfor har Justitsministeriet på ny vurderet spørgsmålet
om et transportforbud i forhold til det gældende direktiv på området.
I lyset af rådets udtalelser finder jeg, at et totalforbud mod transport af højdrægtige produktionsdyr i den sidste tiendedel af drægtighedsperioden vil være foreneligt med direktivet uanset transportens varighed eller længde. Jeg vil derfor også nu gerne sige, at vi vil indføre et totalforbud mod transport af højdrægtige produktionsdyr og heste.
Der vil dog være visse undtagelser, som også forslagsstillerne er inde på, f.eks. transport af højdrægtige dyr, der skal have foretaget kejsersnit.
En anden undtagelse, som er velbegrundet i hensynet til dyrenes velfærd, er transport af højdrægtige dyr, der skal køres hjem i stalden for vinteren efter at have gået ude på græs hele sommeren.
Disse få begrænsede undtagelser finder jeg det rettest at tillade, og sådan som jeg læser beslutningsforslaget og bemærkningerne, tror jeg også, det er i fuld overensstemmelse med B 58, og det flugter også meget flot med den vedtagelse, V 45, under forespørgselsdebatten i januar.
Men med hensyn til den anden del af beslutningsforslaget, forbud mod slagtning af højdrægtige dyr, begrunder forslagsstillerne dette med, at det hverken veterinærfagligt, dyrevelfærdsmæssigt eller dyreetisk er forsvarligt at slagte højdrægtige dyr med den konsekvens, at fosteret eller fostrene lider en langsom kvælningsdød.
Som jeg tilkendegav under førstebehandlingen har vi også anmodet Det Veterinære Sundhedsråd om en udtalelse på dette punkt.
Rådet, som repræsenterer den veterinærfaglige ekspertise her i landet, har udtalt, at et foster efter rådets opfattelse ikke oplever smerte, lidelse og væsentlig ulempe i forbindelse med en regelret aflivning eller slagtning.
Når det drejer sig om at gøre noget strafbart, er det et grundlæggende princip, at vi kun forbyder eller kriminaliserer forhold, hvis der kan påvises en skadevirkning, der giver en klar begrundelse for forbuddet.
Når vi gennemfører transportforbuddet, som vi alle er enige om, sætter vi samtidig en effektiv stopper for slagtning af højdrægtige dyr på slagterierne, for dyrene kan jo ikke lovligt transporteres derhen længere.
På den baggrund er et slagteforbud ikke alene ubegrundet, det er også overflødigt. Grunden til, at jeg gør så meget ud af dette under andenbehandlingen ...
Jeg takker partierne for den positive behandling af lovforslaget.
Det er jo fuldstændig korrekt, som flere ordførere har været inde på, at det nok især var en tv-udsendelse, som rettede Folketinget og folketingsmedlemmernes opmærksomhed hen mod det store dyreværnsmæssige, men også dyreetiske problem, der er forbundet med, at hunde- og katteskind bliver produceret under ganske grusomme forhold i bl.a. de asiatiske lande, og at de herefter bliver indført til Danmark og måske over for den intetanende forbruger brugt til legetøj og andre ting.
Jeg synes heller ikke, der er nogen som helst grund til at undlade at sige i dag her i Folketinget, at hvis dette forslag ikke skulle have heddet lovforslag nr. L 201, kunne det sådan set lige så godt have heddet lex Christian H. Hansen.
Hvis der er en person, der utrætteligt har arbejdet for denne sag, lige fra tv-udsendelsen gled over skærmen første gang, er det nemlig Dansk Folkepartis ordfører, og det synes jeg hr. Christian H. Hansen fortjener stor ros og anerkendelse for, og regeringen tilkendegav ganske hurtigt efter tv-udsendelsen, at vi sådan set også var indstillet på, at der skulle ske noget på området. Som hr. Morten Bødskov har redegjort for på Socialdemokratiets vegne, var der megen ræson i at lave et EU-forbud, for det havde været mere effektivt, hvis det havde virket.
Den vej har desværre vist sig ikke rigtig at føre nogen vegne, hvilket er fremgået efter brevskriverier og samtaler frem og tilbage med Kommissionen, men heldigvis var der den udvej, at vi kunne lave et nationalt forbud, som trods alt er et skridt i den rigtige retning, og som andre europæiske lande givetvis også vil følge op.
Derved bliver det, men jeg er glad for, at man her i Folketinget også har den positive indstilling til, at vi i praksis gennemfører et nationalt forbud som et af de første lande.
Det eneste, jeg vil gøre Folketinget opmærksom på her ved førstebehandlingen, er, at da det er et af de lovforslag, som efter informationsproceduredirektivet må anses for at være omfattet af definitionen af en såkaldt teknisk forskrift, skal det notificeres for Kommissionen, før det kan træde i kraft.
Derfor vil der altså være en notifikationsperiode, der som udgangspunkt er 3 måneder, før lovforslaget kan træde endeligt i kraft i Danmark.
Vi medvirker gerne til en hurtig udvalgsbehandling med at besvare de spørgsmål, der måtte være fra udvalgets medlemmer, og jeg vil i mellemtiden glæde mig over, at der er stor opbakning til forslaget, og endnu en gang takke hr. Christian H. Hansen for den indsats, han har gjort for at bringe sagen på dagsordenen.