Lone Møller (S), 2003-11-19:
I går oplevede vi i denne sal i forbindelse med op til flere forslag, at ordførerne for partierne blev særdeles overraskede over, at høringssvarene til lovforslagene var massivt bekymrede eller direkte skeptiske over nedlæggelse af råd og udvalg.
Ordføreren på forslaget om nedlæggelse af folkeoplysningsudvalgene, fru Lene Jensen, mente endda, at det nok var på grund af hendes korte tid i Folketinget, at hun var forvirret over den entydige afvisning, der var af forslaget.
Men desværre ser det nok ud til, at det ikke er fru Lene Jensens korte tid i dette Ting, der er årsagen til hendes forvirring.
De Samvirkende Invalideorganisationer, Den Almindelige Danske Lægeforening, Dansk Sygeplejeråd, Danske Fysioterapeuter og Ergoterapeutforeningen er alle enige om, at det er en dårlig idé og et forkert signal at fjerne den lovpligtige sundhedsredegørelse, som kommunerne i dag en gang - kun én gang i løbet af en 4-årig valgperiode - skal foretage.
Jeg er helt enig med dem i, at det er en rigtig dårlig idé.
Jeg mindes, da vi indførte ordningen.
Det er ikke mange år siden, at sundhedspolitik og sundhedsfremme var en by i Rusland i kommunerne.
Sundhedsredegørelserne har været med til at holde kommunerne fast på at vægte det forebyggende arbejde.
Sundhedsfremme er en vigtig del af sundhedsvæsenets ydelser, og hvis den danske folkesundhed skal forbedres og middellevetiden forhøjes, er der brug for al den fokus, vi overhovedet kan få på sundhedsfremme og forebyggelse.
Folkesundhed er mere end rapporter og store landsdækkende kampagner for at få danskerne til at holde op med at ryge og drikke mindre.
Det er gennem de lokale tiltag som f.eks. samarbejde om genoptræning, det at give skoleelever et tilbud om et sundt måltid mad i skolens kantine eller sikre, at der er idrætsfaciliteter, så borgerne har mulighed for at motionere samt aktiviteter såsom oprettelse af sundhedscentre, at man fremmer borgernes sundhed og kommer tæt på borgerne.
Men uden mulighed for, at borgerne overhovedet kan skaffe sig et overblik, er det jo umuligt at finde ud af, om kommunen når sit mål, og hvilke metoder der anvendes i kommunen.
Forudsætningen for, at vi kan have en udbredt decentralisering og et reelt demokrati, som kan praktiseres i et samfund, er, at brugerne ved, hvad der sker på bestemte områder både lokalt og på landsplan.
Derfor er åbenhed om kommunalt arbejde på alle områder en nødvendighed for at sikre, at brugerne får indflydelse og dermed et reelt demokrati.
Frit valg er jo blevet regeringens mantra.
Men hvordan kan valget dog blive frit, når man ikke kender valgmulighederne? Det er en nødvendighed, at kommunerne sikrer sundhedsfaglige evalueringer af de indsatser, at de er beskrevet, og at der sker den bedst mulige anvendelse af ressourcerne.
Varetagelse af den sundhedsfaglige indsats bør naturligvis have baggrund i tilbundsgående analyser og planlægning.
Det er utroligt, at regeringen i en tid, hvor der hele tiden sker ændringer i sundhedsvæsenet, vælger at fjerne bestemmelser på sundhedsområdet, som har med sundhedsfremme, forebyggelse og oplysning til borgerne at gøre.
Og det endda i en tid, hvor der aldrig har været mere brug for det end nu.
Socialdemokratiet kan ikke, som medlemmerne formentlig kan høre, støtte dette forslag.
Vi frygter, at planlægning af sundhedsfremme fremover bliver meget tilfældig i kommunerne.
Nogle kan huske for få år siden, hvor det overhovedet ikke var noget, man talte om i kommunerne.
Skal jeg forstå det sådan, at i de forhandlinger er der specifikt udtrykt ønske om lige netop at ophæve den redegørelse om sundhedsordningerne?