Knud Erik Kirkegaard (KF), 2000-05-16:
Vi har så meget derude på landet, så meget kvalitet,
så mange værdier, naturværdier, mulighed for at finde fred og ro, mulighed for at tilrettelægge en tilværelse i ens eget tempo.
Der er overskuelige enheder, og der er fællesskab, og sådan med lidt held er der måske også en skole i lokalsamfundet.
Der er nok også stadig væk en købmand, og i den forbindelse kan jeg så godt sige, at den lukkelov, som vi har i øjeblikket, ønsker vi i Det Konservative Folkeparti som grundprincip at fastholde, bl.a. af hensyn til den lille købmand på landet, men det var nu i og for sig et sidespring i forhold til min indledning.
Jeg slår altså fast: Landet har meget at byde på, men der er altså også nogle problemer.
Hvis man ser Morten Korch-film i fjernsynet eller man endnu i vore dage skulle finde på at læse hans lidt støvede bøger, så skal man altså ikke leve i den vildfarelse, at de landsbysamfund, som han beskrev, på noget tidspunkt vender tilbage.
Det gør de ikke.
Der er sket en strukturudvikling, som har været uafvendelig.
Der er sket en affolkning af landdistrikterne, og det har noget med den erhvervsmæssige udvikling at gøre.
Antalsmæssigt har landbruget, fiskeriet og de små serviceerhverv været i tilbagegang.
Det sker af konkurrencemæssige hensyn, og jeg tror ikke, det vil være muligt for Folketinget at gøre noget effektivt, der kan modvirke noget sådant.
Det vil jeg i øvrigt også advare imod.
Man kan også komme til at opleve konsekvenserne i landdistrikterne, hvis der er ubalance i den regionale udvikling i landet; altså hvis der er en region, eksempelvis Storstrøms Amt, som har nogle problemer, vil det også smitte af på landdistrikterne i Storstrøms Amt.
Transportdiskussionen har man allerede været meget inde på her i dag.
Der er ingen tvivl om, at det med den kollektive trafik er en lidt svær sag at få til at fungere i landdistrikterne.
Det viser al erfaring.
Man er altså henvist til den individuelle trafik og har måttet lide under den klapjagt på privatbilismen, som har været den korrekte politik fra et flertal herinde i Folketinget nu i en årrække, og måske er der lidt andre signaler på vej, men der er i hvert fald ingen tvivl om, at problemerne for den individuelle trafik rammer udviklingen i landdistrikterne.
Jeg var inde på min lokale benzinstation forleden dag og fik påfyldt 59,56 l benzin, oktan 95, og så til min store overraskelse, at prisen var 503,28 kr.
Det er virkelig en faktor, som vi skal være opmærksomme på.
Endvidere viser al erfaring også, at landdistrikterne er meget konjunkturfølsomme.
Nu har vi haft nogle relativt gunstige konjunkturer i nogle år, men det kan vende, og så skal det nok vise sig, at det vil ramme landdistrikterne.
Der er jo også, hvis man ser på befolkningens alderssammensætning, nogle forhold, som kan bekymre.
For en ø i Limfjorden, som jeg ved den socialdemokratiske ordfører og jeg kender godt og sætter utrolig stor pris på, nemlig Fur, så jeg nogle tal forleden, og jeg tror, det var 25 pct. af befolkningen, der var 67 år og derover.
Det siger sig selv, at det giver nogle perspektiver på lidt længere sigt, som kan være ganske alvorlige.
Vi har flere gange i 1990'erne haft en debat her i Folketinget om landdistrikterne.
Det startede vel med den borgerlige regering, som i sin tid lavede en redegørelse.
Så har vi den aktuelle redegørelse fra regeringen, som vi takker for.
Hvis man læser redegørelsen igennem, kan man vel sige, at den indeholder meget blandet stof, og jeg er lige ved at sige: alt godt fra havet.
Næsten alt, hvad regeringen har rørt ved, er med i den redegørelse, uanset om det er positivt eller negativt for landdistrikterne, og sådan skal sådan en redegørelse nok være.
Vi har passeret årtusindskiftet, og nu må vi på baggrund af de erfaringer, vi har haft i 1990'erne, se at komme videre med denne vigtige sag, som jeg ved mange her i Folketinget er optaget af.
Vi har naturligvis i løbet af 1990'erne fået en betydelig viden om, hvad det er, der betyder noget for udviklingen af landdistrikterne.
Den viden må vi have samlet, og jeg kan forstå, at der er nogle ideer fra regeringens side til et videncenter.
Det må hilses med meget stor tilfredshed, hvis man får noget sådant etableret.
Helt fundamentalt drejer det sig om to faktorer.
Den ene er at få nogle flere mennesker til at bosætte sig i landdistrikterne, og så gælder det om - og det er den anden faktor - at understøtte
en, skal vi sige bæredygtig erhvervsudvikling i landdistrikterne.
Her har vi været for restriktive.
Hvis jeg tænker helt tilbage på 1970'erne og den planlægningstankegang, som var fremherskende dengang, så var man simpelt hen så bange for, at der skulle komme en udvikling i bosætningen her i landet, og at der skulle komme en erhvervsmæssig udvikling her i landet, hvor det hele hulter til bulter i én stor tilfældighed ville blive placeret i landdistrikterne.
Erfaringen viser, at det er gået lige modsat, og vi skal i stedet tage initiativer til at få flere til at bo på landet.
Vi skal tage initiativer til, at det bliver muligt for flere erhvervsvirksomheder, der passer ind i landdistrikterne, at placere sig dér, hvor vi i vid udstrækning har gjort det modsatte, altså planmæssigt forsøgt at forhindre, at det skete.
Jeg har selv siddet i kommunalbestyrelsen i en landkommune og har været med i hele den udvikling og kan konstatere, at det forholder sig sådan.
F.eks. sådan nogle faktorer som skiltning til de gårdbutikker, der er derude, altså hvad man gør for at hindre, at iværksættere kan komme i gang, og den diskussion, vi i en årrække har haft om landzonekompetencen, som man stadig væk ikke tør placere ude hos primærkommunerne.
Her må vi altså se at komme videre. Hvad angår bosætning, er der så meget at byde på i landdistrikterne.
Der er så mange værdier, at hvis vi skaber de rigtige rammer, er jeg overbevist om, at vi kan få flere mennesker til at bosætte sig på landet, og jeg er også overbevist om, at der er erhvervstyper, som man med meget store fordele kan placere i landdistrikterne.
Jeg så i avisen forleden dag, eller også var det i dag, at by- og boligministeren opererer med planer om, at nye moderne erhvervsvirksomheder i IT-branchen og designbranchen med fordel kunne placeres i de indre byer, hvad man jo heller ikke har tilladt i en årrække.
Lige præcis den samme type virksomheder kunne med lige så stor fordel anbringes i landdistrikterne og i landsbyerne.
Her er der så nogle andre kvaliteter at bygge på.
Vi skal altså tænke nyt, vi skal være mindre restriktive, vi skal give gode rammer, og vi skal inspirere og understøtte en positiv udvikling i landdistrikterne og i landsbysamfundene, der har så mange værdier i sig, som vi slet ikke kan undvære i det danske samfund.