runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Poul Nødgaard (DF), 1999-05-27:
Man må jo sige, at hr. Duetoft brugte en stor del af sin taletid på den udenrigspolitiske situation.
Det skal han bestemt ikke bebrejdes.
Og derfor gjorde han jo ikke så meget ud af nogle andre, indenrigspolitiske emner, som jeg godt kunne tænke mig at spørge hr. Duetoft om.
Hr. Duetoft kom lige med en sidebemærkning om en ny kommunalreform.
Det kunne da egentlig være interessant at høre, om der deri fra CD' side ligger, at vi skal til f.eks. at tvangssammenlægge kommuner i Danmark, så vi i stedet for 275 kommuner måske kun skal have 100 kommuner eller sådan noget.
Jeg synes, det kunne være rart, hvis CD ved en lejlighed som denne løftede sløret for det.
En anden og måske lidt mere væsentlig ting var sagen om sygeplejerskerne, som Folketinget lige har lavet et lovindgreb over for.
Der kan jeg ikke forstå, at CD ikke støttede Dansk Folkepartis ændringsforslag, der jo netop lød på, at vi lavede en situation for sygeplejerskerne, sådan at de faktisk ikke fik strejkeretten, men lavede nogle løft for dem på forskellig vis.
Det synes jeg havde klædt CD, om de havde været med til at støtte dette forslag.
Så lige en sag mere, som jeg også godt kunne tænke mig ...
Pia Kjærsgaard (DF), 1999-05-27:
Til hr. Svane må jeg sige: Der ligger et svar om særloven på et spørgsmål fra Folketingets Retsudvalg om, hvor mange der er sendt hjem inden for den 3-årige periode, så der er dokumentation nok.
Der er ikke sendt nogen hjem.
Til hr. Melchior må jeg sige, at det svar, jeg gav her, og som hr. Melchior håner så meget, faktisk var et svar fra indenrigsministeren.
Så det er egentlig indenrigsministeren plus selvfølgelig mig, hr. Melchior nedgør, men det er jeg jo så vant til.
Men nu er det altså også indenrigsministeren, som bliver nedgjort med den besvarelse.
Selvfølgelig er det på forskellige niveauer, men det er så sandelig ikke Dansk Folkepartis skyld, at tingene ikke fungerer bedre.
Der var en meget intensiv polemik i de første dage mellem ministeren for udviklingsbistand og nærområdet om, hvilke flygtningelejre der skulle opføres.
Det var simpelt hen en uværdig debat, og der burde gøres meget, meget mere fra dansk side for at få nogle bedre forhold de steder.
Det støtter vi varmt og inderligt.
Selvfølgelig vil der altid være forskel på niveauerne, når man tager flygtninge til Danmark, end når de er i nærområderne; det siger sig selv.
Men det, der bare er spørgsmålet, er: Hvor kan man hjælpe flest muligt?
Hvor gør pengene bedst gavn?
Og her mener Dansk Folkeparti, at det er i nærområdet.
Til hr. Jan Sjursen: Hvor mange flygtninge er blevet hjulpet ved hjælp af bombardementer?
Jeg fatter simpelt hen ikke argumentationen.
Jeg forstår den ikke, og jeg synes, vi har gjort så meget rede for det i de mange debatter, der har været om NATO's bombardementer på Balkan.
Mit indtryk er, at de har forværret situationen, at flere flygtninge er kommet i nød, og at der er opstået en større konflikt. Det er vores synspunkt, og det synes jeg faktisk er det rigtige synspunkt.
Pia Kjærsgaard (DF), 1999-05-27:
Må jeg sige til hr. Hækkerup: Ja, Dansk Folkeparti kan såmænd helt sikkert være meget bekymret for, om det kunne skride med de problemer, kommunerne har.
Så må jeg sige, at vi grundlæggende går ind for, at de pensionister, som er i eget hjem, bliver hjulpet af det offentlige med de ydelser, de har behov for.
Det ville være sundt og naturligt, hvis det var sådan i stedet for de bekymringer, man mere og mere volder pensionisterne, som ønsker at bo i deres eget hjem.
Det var en smuk tanke engang, men det er ved at blive en sørgelig tanke med den udvikling, der er sket. Hr. Svane sagde hyklerisk tale; jeg synes ellers, det er meget klar tale, og jeg har sagt det samme under jeg ved
snart ikke hvor mange udlændingedebatter i Folketinget.
Og når hr. Svane kommer med påstanden om, at inden for en 3-årig periode er der, sådan som det står i loven, efter hr. Svanes mening tale om midlertidig opholdstilladelse, er det simpelt hen lyv og latin. Hvor mange er sendt hjem inden for den 3-årige periode?
Ved hr. Svane noget som helst om det?
Jeg kan oplyse, at det er der ingen der er blevet.
Vi havde debatten under behandlingen af Kosovosærloven, og kan hr. Svane bekræfte, at samtlige ordførere, der gik ind for loven, måtte medgive Dansk Folkeparti, at den opholdstilladelse, kosovoalbanerne får, ikke er midlertidig, men at man har erkendt, at de bliver her, og at man ikke kan tvinge nogen hjem?
Man kan kun gøre det, hvis de forlader landet frivilligt, og det er der som bekendt ikke mange fra nogen nationaliteter der har gjort.
Så til hr. Melchior: Jamen jeg synes bestemt, at de penge, som Folketinget bevilger via Finansudvalget, skulle bruges til at give meget bedre vilkår end dem, vi har set i nærområderne.
Jeg synes heller ikke, det er egnede vilkår, jeg synes, det er dårlige vilkår.
Jeg synes, det skulle være langt bedre vilkår, og vi vil gerne være med til at bevilge flere penge til det. Må jeg til allersidst sige, at det, jeg giver udtryk for her, gav landets statsminister udtryk for om lørdagen, men han tog en anden stilling om søndagen.
Dér skulle man ikke fordrive dem til Danmark og glæde hr. Milosevic, men det er det, der efterfølgende er sket.
Arne Melchior (CD), 1999-05-27:
Et halvt minut, fru formand, kun for at konstatere, at fru Kjærsgaards svar jo var en bekræftelse på, at tallet - at én i Danmark koster det samme som 40 dernede - ikke stemmer.
Men hvis det skal stemme, er det under usle forhold, og det glæder mig, at det vil fru Kjærsgaard ikke være bekendt. Altså koster det en helt anden pris, og derfor er tallet, at én i Danmark svarer til 40 hjulpne i nærområdet, et usandt tal, et ikkeeksisterende tal, når det skal være på de vilkår, som fru Kjærsgaard åbenbart er villig til at strække sig til.
Henrik Svane (RV), 1999-05-27:
Ganske kort: Der står i udlændingeloven, at de første 3 år, efter at en flygtning har modtaget asyl, er opholdstilladelsen midlertidig.
Det er desværre sådan, at de konflikter, som skaber flygtninge i verden, er temmelig anderledes end for mange år siden, da en krig var en krig, og en afslutning var en afslutning efter en fredsforhandling, og det skyldes, at det er etniske konflikter, det er borgerkrige.
Det er grunden til, at så få er kommet tilbage.
I Det Radikale Venstre vil vi gerne fastholde de 3-års midlertidighed, og herefter skal de have asyl.
Og hvor mange, der er kommet hjem, skal slet ikke diskuteres.
Det kan dokumenteres.
Arne Melchior (CD), 1999-05-27:
Jeg er nødt til at gøre opmærksom på, at det tal, fru Pia Kjærsgaard disker op med - at for hver én, man kan hjælpe her, kan man hjælpe 40 i nærområdet - er et floptal.
Der er tale om to helt forskellige former for hjælp.
De 40, der kan hjælpes for et tilsvarende beløb, skal bo i 10-mandstelte, altså flere familier sammen, og mange gange må man kravle ind i de telte og kan ikke stå oprejst undtagen inde midt i teltet.
Der er næsten intet areal uden om, hvor man kan trække vejret, og hvor børnene kan lege og gå sig en tur.
De to tal har intet med hinanden at gøre.
Men jeg forstår på fru Pia Kjærsgaard - patent- og luksusdanskeren fru Pia Kjærsgaard - at hun ikke er klar over, at disse mennesker er af kød og blod og skabninger af samme art som vi, og at hvis vi kan skaffe bare nogle af dem en tilværelse, der måske bare en tredjedel ligner den, fru Pia Kjærsgaard har, skulle hun være glad og lykkelig og ikke misundelig.
Poul Nødgaard (DF), 1999-05-27:
Nå, jamen så kan jeg gå op igen om lidt.
Jann Sjursen (KRF), 1999-05-27:
Når det nu bekymrer fru Pia Kjærsgaard og Dansk Folkeparti så meget, at der er så mange flygtninge i nærområdet til Kosovo, vil jeg godt spørge, hvorfor Dansk Folkeparti og fru Pia Kjærsgaard så ikke vil være med til at bremse Milosevic og de etniske udrensninger, der sker i det tidligere Jugoslavien. Hvorfor støtter Dansk Folkeparti ikke de militære bidrag, som Danmark skal lægge ryg til også i de NATO-aktioner, som nu sker på Balkan?
Det synes jeg er vigtigt at få belyst, når det nu ligger fru Pia Kjærsgaard så meget på sinde at hjælpe flygtningene i nærområder.
Peter Duetoft (CD), 1999-05-27:
Kommunalreformen
har CD jo flere gange også offentligt spillet ud om.
Det ene, vi har sagt, er, at styringen af sygehussystemet er nødt til at blive centraliseret.
Med hensyn til primærkommunerne er det ikke sammenlægninger vi tænker på, men det er spørgsmålet om, hvor tingene ligger.
Jeg har adskillige gange, og andre fra CD har adskillige gange, her i salen påvist, at f.eks. sindslidende og handicapgrupper har været meget dårligt behandlet, ikke mindst i de mindre kommuner, fordi der simpelt hen er for få af dem, til at man kan få løst problemerne dér.
Og her er spørgsmålet så, om man ikke er nødt til at flytte nogle af de opgaver til et lidt tættere sted.
Det er det, vi taler om.
Det er ikke nødvendigvis en sammenlægning.
Så må jeg sige, at når vi ikke støttede Dansk Folkepartis forslag om det med at betale sygeplejerskerne for ikke at strejke, så var det, fordi det jo kom på det forkerte tidspunkt.
Hvis man havde stemt for det forslag i forbindelse med indgrebet, så havde man belønnet mennesker, der var gået i strejke, på bekostning af dem, der faktisk havde sagt ja til en aftale.
Det er sådan et forslag, der skal vedtages, når stormen har lagt sig, så man kan få en mere generel diskussion.
Jørgen Estrup (RV), 1999-05-27:
Jeg synes ikke, der er nogen grund til at gå længere ind i diskussionen om konkurrenceevnen.
Jeg tror, hr. Hald Madsen godt har set, hvad vismændene har sagt om konkurrenceevnen.
Ansvaret for, at konkurrenceevnen ikke har det, som den burde have det, ligger i høj grad hos dansk erhvervsliv selv ved de lønaftaler og den manglende evne til at sikre produktivitetsfremskridt.
Så skulle vi ikke overlade det til eksperterne i stedet for at slås om det her?
Må jeg så sige på det udenrigspolitiske område, at Det Radikale Venstre ikke har noget imod at være støttepædagog for Venstre, hvis der er brug for det, men så vil vi godt have nogle lidt mere lærenemme elever.
Og lærenemhed er bl.a., at man lidt bedre forstår, at EU-forbeholdene altså bygger på, hvad den danske befolkning har sagt.
Årsagen til, at vi har dem, er, at befolkningen ikke bakkede op bag Venstres politik på området, og før Venstre hjælper lidt mere til med at skabe en ordentlig stemning og forståelse for Europapolitikken, kommer vi ikke videre.
Når jeg sagde før, at jeg ikke synes, Venstre har været hjælpsom nok på det udenrigspolitiske område, drejede det sig om Kosovokonflikten, og det tror jeg godt hr. Jens Hald Madsen ved.
Birthe Skaarup (DF), 1999-05-27:
Og tror hr. Duetoft, at det er ressourcer, der løser problemerne inden for psykiatrien?
Klaus Hækkerup (S), 1999-05-27:
Lad mig allerførst sige til fru Pia Kjærsgaard, at det er jo sådan, at når vi har debatter som denne her, skal man stille spørgsmål til ordførerne for de pågældende partier og ikke til dem, der tager ordet for at stille spørgsmål til ordføreren.
Jeg vil foreslå, at fru Pia Kjærsgaard, der dog har været medlem af dette Ting i nogle år, fremover overholder forretningsordenens regler.
Lad mig derefter sige, at jeg forstår svaret på mit spørgsmål sådan, at Dansk Folkeparti mener, at ældre pensionister, der ønsker det, skal kunne købe supplerende hjemmehjælp.
Hvis det er rigtigt, vil jeg godt spørge: Hvordan vil Dansk Folkeparti sikre sig mod, at der ikke sker en glidning i de gældende regler i den konkrete visitering?
Claus Larsen-Jensen (S), 1999-05-27:
Jeg troede faktisk, at fru Pernille Rosenkrantz-Theil mente Enhedslisten, da hun talte om de forenede partier, men jeg tog altså fejl.
Jeg vil sige, at jeg synes, det er lidt ejendommeligt at høre Enhedslisten.
Det lyder, som om man er ved at komme på sikker grund fra før Murens fald, fordi man nu har det traditionelle fjendebillede af NATO og de grimme amerikanere, der laver noget her.
Jeg vil gerne spørge, om ikke fru Pernille Rosenkrantz-Theil er enig i, at ansvaret for det, der foregår med udrensning og ødelæggelse af byer, flygtningestrømme og andet, er Milosevics og hans folks, og at det er målforskydning at fokusere på det, der er reaktionen for at stoppe det. For det andet: Hvad gør man i situationer, hvor fredens og forhandlingens vej rent faktisk ikke virker?
Hvad gør man så?
Hvad er Enhedslistens bud?
Sidste spørgsmål drejer sig om gældslettelse til udviklingslandene: Er Enhedslisten opmærksom på, at der er gæld til en række internationale banker og andet, som det ville være vanvittigt at kaste danske udviklingsbistandskroner efter, og at man derfor skal tænke sig godt om med hensyn til, hvad man gør på dette felt?
Jens Hald Madsen (V), 1999-05-27:
Jeg skal ikke belære den radikale ordfører om økonomi, men jeg mener at have den lærdom, at det, der hedder konkurrenceevne og handel, har meget at gøre med betalingsbalance, og at hvis man ikke sørger for, at konkurrenceevnen og konkurrenceforholdene for erhvervslivet bliver forbedret, så får man faktisk et underskud på betalingsbalancen.
Men hensyn til forbeholdene: Jamen når nu De Radikale var så behjælpelige dengang, så vil vi da også gerne i Venstre være behjælpelige med af få dem afskaffet igen.
Det er da ikke noget problem.
Det, vi synes er et problem,
Må jeg så ikke minde den radikale ordfører om mit spørgsmål: Hvor er det, Venstre har svigtet i udenrigspolitikken?
Jørgen Estrup (RV), 1999-05-27:
Må jeg ikke starte med at undskylde over for hr. Arne Melchior, hvis jeg ikke tog dem med, som rettelig burde med.
Det synes jeg er en værdig opgave.
Den tager jeg gerne på mig, og jeg vedkender mig CD's holdninger.
Så det er vist ikke dér, vi skal diskutere og argumentere imod hinanden.
Det tror jeg hr. Hald Madsen skulle kigge lidt nærmere på.
For det andet må jeg med hensyn til at svigte på det udenrigspolitiske område og med hensyn til ikke at være hurtig nok til at ændre forbeholdene minde hr. Hald Madsen om, hvem det var, der i sin tid som regeringsparti og med udenrigsministerposten indførte forbeholdene?
Jeg synes, hr. Hald Madsen skulle tænke lidt over, hvorfor det var nødvendigt med forbeholdene.
Det var det bl.a., fordi den daværende regering ikke var i stand til på fornuftig måde at klare folkeafstemningen i 1992, men vi var nogle, der hjalp regeringen med at komme videre.
Arne Melchior (CD), 1999-05-27:
Jeg var glad for, at hr. Jørgen Estrup i lighed med CD's ordfører, hr. Duetoft, kom ind på flygtningeproblematikken, og jeg synes, at jeg gerne vil melde mig, for at hr. Estrup ikke skal være i tvivl.
Det burde han ikke være, men der blev sagt: SF og andre partier.
Jeg vil da gerne anmelde, at CD sandelig er med på det hold, og vi forventer efter det, hr. Estrup har sagt i dag, at han virkelig vil være spydspidsen.
Han sidder jo tættest ved.
Heldigvis er vi mange, der har et godt forhold til indenrigsministeren, men hr. Jørgen Estrup sidder jo tættest ved.
Gør nu noget ved det, og lad os ikke få en åbningsdebat her, uden at der er sket noget alvorligt.
Poul Nødgaard (DF), 1999-05-27:
Jeg vil bare lige sige til hr. Duetoft, at når jeg hører ordet kommunalreform, så tror jeg, at de fleste danskere, der interesserer sig en lille smule for samfundsforhold, betragter det som noget a la det, vi havde i 1970, da vi sammenlagde 1.300 kommuner til 275.
Jeg forstod det sådan, at CD ville lave en større kommunalreform med en masse sammenlægninger til følge, og det kan jeg så forstå ikke er tilfældet.
Det spørgsmål, jeg ikke fik stillet i første omgang, drejer sig om de nye ejendomsvurderinger, der er, og som viser nogle kraftige stigninger i ejendomsværdierne og dermed også i grundværdierne.
Det får to følger for grundejerne: grundskatterne stiger, og så vil den værdi af egen bolig, som nu bliver afskaffet og overført til noget, der hedder en værdiskat, også stige som følge af, at ejendomsværdien går op.
Så er mit spørgsmål til CD: Vil CD støtte Dansk Folkeparti, når vi i næste folketingssamling fremsætter et forslag, der bygger på, at vi simpelt hen neutraliserer virkningerne af de nye ejendomsvurderinger, som netop er kommet ud, og som vil betyde, at samfundet, både kommunerne, amterne og staten, suger yderligere kapital til sig?
Jens Hald Madsen (V), 1999-05-27:
Nu er det jo altså ikke os, som har tømt betalingsbalancen, så der nu er et underskud, hvor regeringen overtog et overskud på betalingsbalancen, og det var en helt anden konjunktursituation, der var i starten af den borgerlige regerings tid, i forhold til den, som er nu.
Der var et spørgsmål, jeg glemte at få med.
Det blev nævnt, at Venstre havde svigtet på det udenrigspolitiske område.
Kunne vi ikke få uddybet det lidt mere?
De, der efter min mening virkelig har svigtet på det udenrigspolitiske område, er De Radikale, for når De Radikale har en minister, f.eks. en økonomiminister, der udtrykker bekymring over, at vi ikke er med i euroen, når de har en EU-ordfører, som er bekymret over, at der er et retligt forbehold, som forhindrer os i at deltage aktivt i beslutningsprocessen, kan man så ikke sige, at det mere er De Radikale, som har svigtet ved ikke at bakke Venstre op i, at vi skal i gang med at få fjernet de forbehold hurtigt.
Den radikale ordfører nævnte de gode resultater, og når vi nu snakker om resultater, vil jeg da gerne spørge ordføreren om de målsætninger, man egentlig har haft for at få nedbragt udlandsgælden.
Hvis man nu ser på målsætningen i 1997, var den, at udlandsgælden blev afviklet i år 2005.
Senere, i 1998, så ændrede man det til, at udlandsgælden skulle afvikles senest i 2008, og nu i finansredegørelsen kan man altså finde ud af, at der nu faktisk ikke rigtig er noget mål for, hvornår man kan få afviklet den her udlandsgæld.
Synes man, det er en succes?
Jeg kan nævne noget, som man måske kan betegne som en succes over al forventning.
Er det en succes?
Og hvis man kigger på det offentlige forbrug, ja, så har man fordoblet det offentlige forbrug i forhold til målsætningen. Er det en succes?
Jes Lunde (SF), 1999-05-27:
Jeg vil godt kvittere for hr. Jørgen Estrups meget åbne invitation til et samarbejde om at skabe plads for alle på arbejdsmarkedet.
Søren Søndergaard (EL), 1999-05-27:
Det er jo ikke nogen hemmelighed, at der traditionelt, når det gælder flygtningepolitik, i hvert fald på en række områder har været et godt samarbejde med Det Radikale Venstre.
Vi synes, det er blevet dårligere i den forløbne periode, og jeg er sikker på, at både Kristeligt Folkeparti, CD, SF og Enhedslisten af og til mangler Det Radikale Venstre.
En af de hårde konfrontationer, vi har haft, har jo været om integrationsloven, den, som betyder stavnsbinding i integrationsperioden, den, der betyder diskriminerende, nedsatte ydelser.
Den var et resultat af, at Det Radikale Venstre og regeringen valgte at lovgive på kanten af internationale konventioner.
Det er ikke en metode, vi kan anbefale.
Derfor var jeg også meget glad for at høre, hvad hr. Jørgen Estrup sagde, nemlig at vi skulle se at få bragt den sag ud af verden, og at en eventuel strid med UNHCR skulle løses.
Jeg var glad for at høre det, for jeg opfattede det som en klar tilkendegivelse af, at vi ikke ønsker fortsat at have den strid.
Mit eneste spørgsmål til hr. Estrup skal derfor være, om hr. Estrup tror, at det bliver i den kommende folketingssamling, at vi kan få den sag ud af verden.
Peter Duetoft (CD), 1999-05-27:
Til hr. Nødgaard: Det er et fattigt samfund, der ikke behandler de udsatte grupper godt.
Det er ikke et velfærdssamfund, hvis de sindslidende og andre udsatte grupper har det så ringe, som nogle af dem har det i det danske samfund.
Men det er altså også et fattigt samfund, der ikke sikrer sig, at det har en kultur, husker sin historie og husker sin baggrund.
Et samfund uden baggrund bliver et bange samfund, det bliver et samfund med isolation, det bliver et samfund med frygt, det bliver et samfund uden menneskeligt fællesskab.
Vi nægter at acceptere, at man er nødt til at fjerne den kulturpolitik, der er bærende for dette fællesskab, fordi man er nødt til at bruge pengene til noget andet.
Vi har råd til begge dele.
Som hr. Nødgaard hørte mig sige lige før, er de sindslidendes problem ikke i første række et økonomiproblem, de sindslidendes problem er et strukturproblem.
Hvis man tog de penge, der i stat, amt og kommune bliver afsat til de sindslidende, lagde dem i én kasse og udnyttede dem effektivt, så var der stort set penge nok. Men kassetænkning mellem amt, stat og kommune ødelægger det for disse mennesker.
De bliver tabt i systemet.
De udsatte grupper får det dårligt, fordi der også mellem kommunalpolitikere er kassetænkning.
Poul Nødgaard (DF), 1999-05-27:
Jeg kunne godt tænke mig lige at spørge hr. Duetoft, som jo nok er den her i Folketinget, der måske har gjort allermest for de sindslidende, men ikke rigtig nok i forvejen, for det ligger sådan, at vi stadig væk har store problemer for de mange sindslidende - og så tænker jeg på, at hr. Duetoft har stået i spidsen for at øge filmstøtten her på det seneste med en 300-400 mio. kr.; øge filmstøtten til det dobbelte af det, der var på finansloven, nemlig 300-400 mio. kr., og nu yderligere 700 mio. kr. til Det Kongelige Teater - så spørger jeg lige: Har det aldrig været inde i CD's tanker, at det måske var en idé at nedprioritere disse udgifter lidt til fordel for at løse nogle af problemerne for vores allersvageste i samfundet, som de sindslidende er?
Jeg ved, at det her § 71-udvalg meget tit er ude og ser nogle kummerlige forhold for nogle af vores medborgere.
Skulle man ikke hellere løse det end ofre op imod 1 mia. kr. på det her foretagende?
Peter Duetoft (CD), 1999-05-27:
Om det sidste blot dette, at der var ikke noget, jeg hellere ville.
Jeg snakker med stor glæde om sindslidende fra denne talerstol, men jeg vil blot sige, at jeg ikke tror på, at økonomien i sig selv løser problemet.
Jeg er overbevist om, at der nu bliver tilført midler til de psykiatripuljer, der er ved at løbe ud, og at regeringen og vi andre bliver enige om det.
Det glæder jeg mig over.
Men der skal nogle strukturændringer til, for at det kan lade sig gøre, og det er her, jeg gerne vil gå ind.
Og dér er også noget med byrdefordelingen.
Det er sådan, at sindslidende ofte bliver udskrevet til ingenting.
Der er mange af dem, der bliver udskrevet til ingenting, fordi kommunerne ikke har noget tilbud til de sindslidende de steder, hvor de skal hen og bo.
Det er i den situation, at jeg mener, mange kommuner springer over, hvor gærdet er lavest.
Jeg vil meget, meget gerne gå længere ind i den diskussion, end man kan i en 1-minuts-bemærkning, men i øvrigt kan jeg aflevere ordførertale efter ordførertale, som jeg har holdt inden for de sidste mange år i det her Ting.
Så det vil jeg gerne orientere om.
Til det med ejendomsskatten: Jamen der er da ikke noget, vi hellere vil.
Jeg tror, at vi i 25 år har kæmpet imod ejendomsskatterne og lejeværdien.
Vi har gjort det igen og igen og igen.
Vi har bare ét problem: at alle de vælgere, der render rundt og er meget, meget vrede over, at ejendomsvurderingerne stiger, at skatterne er for høje og de må gå fra hus og hjem, og hvad ved jeg, glædestrålende stemmer på de partier i Folketinget, der vil bevare lejeværdien, og som ikke ønsker at lægge loft over grundskatterne.
Derfor er det jo en tom protest, Dansk Folkeparti kommer med, for det forslag har intet flertal i dette Ting, hvad vi beklager.