runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jørn Dohrmann (DF), 2002-11-22:
Jeg synes, vi skal have dette her positive udvalgsarbejde med.
Som jeg startede med at sige, er vi meget skeptiske over for GMO'er.
Men det kræver, at vi ligesom får de her ting på banen og får dem belyst, og det gør vi i udvalgsarbejdet.
Derfor ser vi frem til det positive udvalgsarbejde, og vi ser frem til de spørgsmål, der bliver stillet i udvalget.
Det er det, jeg lige nu har at sige til det.
Vi tager stilling til det, når der foreligger nogle svar.
Jeg vil gerne starte med at sige, at vi er meget skeptiske over for GMO'er i Dansk Folkeparti, og i det hele taget er vi meget skeptiske over for genmanipulerede afgrøder.
Man vil aldrig kunne undgå en naturlig bestøvning af afgrøder, og der findes jo også en risiko for spredning, når landmanden eksempelvis flytter sine landbrugsmaskiner fra mark til mark, ligesom der er en risiko, når man transporterer de høstede afgrøder fra marken og hjem til siloen.
En anden risiko for spredning er der også, når man omlægger konventionelt dyrket jord til økologisk produktion, da omlægningstiden er på 24 måneder.
Men mange frø overlever i jorden i over 2 år, og derfor kan de stadig væk spire.
Hvem skal vi pålægge erstatningsansvaret i en sådan situation?
Eller har forslagsstillerne måske tænkt på, hvad de vil gøre, hvis det viser sig, at man ved en transport af nogle afgrøder måler sig frem til, at afgrøder i en sending indeholder enkelte rester af GMO?
På grund af de netop nævnte grunde tror jeg, at det er urealistisk, at man vil have, at grænsen for, hvornår det skal mærkes, skal være helt nede på nul procent.
Jeg tror, man meget hurtigt vil se de første skandaler i Europa, hvis man sætter en grænse på nul procent.
Til spørgsmålet om, hvor mange genmanipulerede afgrøder eller fødevarer man bør tillade, er det mit udgangspunkt, ikke mindst fordi usikkerheden er så stor: Jamen så bør man altid være yderst forsigtig med at tillade brugen af GMO'er i fødevarer.
Der bør forskes meget mere på dette område for at afklare, hvad der sker med mennesker på længere sigt, når arveanlæg er blevet påvirket af indtagelse af genmanipulerede grøntsager eller kød fra dyr, som er blevet fodret med genetisk modificerede afgrøder i flere generationer.
I Danmark har vi set en klar tendens til, at forbrugerne gang på gang fravælger de produkter, hvori der er anvendt gensplejsning.
Om forbrugerne vil købe de gensplejsede produkter er ikke noget, Dansk Folkeparti vil blande sig i.
Vi vil blot sikre, at forbrugerne selv har mulighed for at vælge de produkter ud fra en klar information om, hvorvidt de køber gensplejsede produkter eller ej.
Det kunne man eksempelvis opnå ved at indføre en autoriseret mærkning af gensplejsede fødevarer i lighed med de økologisk kvalitetsmærkede.
Derfor vil jeg gerne understrege, at Dansk Folkepartis holdning er, at hvis vi overhovedet kan måle os frem til GMO'er i vores fødevarer, skal de naturligvis mærkes, og det har forbrugerne krav på.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-11-22:
Nu er det jo så heldigt, at Dansk Folkepartis ordfører er den næste ordfører, og det vil sige, at vi kan få et svar på fra Dansk Folkeparti på, om der er mulighed for at få indført et producentansvar.
Pernille Blach Hansen (S), 2002-11-22:
Det er klart, at det vil afhænge af den konkrete udformning.
Men umiddelbart er vi positive, hvis det skal forstås på den måde, at forslaget kunne omdannes til et forslag, der alene indeholdt den del, der handler om miljøansvar, for det helt klart her, vi mener, at de store problemer kommer til at vise sig.
med hr. Keld Albrechtsen om, og så må vi jo se, om der kan vise sig et flertal for det i Folketinget. Min umiddelbare mening er, at vi er positive, men det er klart, at det også vil kræve en lidt bredere diskussion i folketingsgruppen.
Men mon ikke vi kunne finde en fælles løsning?
Keld Albrechtsen (EL), 2002-11-22:
Jeg vil gerne sige tak for bemærkningen om produktansvar, for det er vi naturligvis enige i, og det er en del af forslaget.
Det er jo et meget følsomt emne lige i øjeblikket.
Hvis det var sådan, at der skulle vise sig mulighed for at danne et flertal her i Folketinget for netop det bestemte punkt i beslutningsforslaget, vil vi fra Enhedslistens side gerne medvirke til, at forslaget bliver omformuleret inden andenbehandlingen, så det kommer til at omfatte det punkt.
Så kan vi jo se, om Dansk Folkeparti eller regeringen vil være med til at sikre ansvaret, for det synes jeg i hvert fald kunne være et fremskridt, så vi fik noget ud af debatten her i dag.
Jeg vil godt spørge fru Pernille Blach Hansen, om Socialdemokratiet kunne se en mulighed i, at vi gjorde det på den måde.
Pernille Blach Hansen (S), 2002-11-22:
Vi forstår udmærket Enhedslistens motivation til at fremsætte
dette beslutningsforslag, og vi deler også tanken om, at man må udvise stor varsomhed i det, som vi opfatter ligger bag forslagsstillernes forslag. Vi mener, at der i gensplejsning kan være fagre nye verden og måske landvindinger til gavn for menneskeheden, men der er i hvert fald også store risici, som man skal være klar over, inden man kaster sig ud i det.
Det er jo også derfor, vi har været faddere til det moratorium, den tænkepause, som Danmark sammen med andre lande har stået for i EU. Som det blev sagt af bl.a. ministeren, erkender vi, at reglerne om udsætning i naturen er på plads.
Vi anerkender også, at vores forbehold om sporing og mærkning og vores ønske om, at et direktiv skulle være på plads, er på vej til at blive opfyldt.
Der, hvor vi virkelig synes, Enhedslisten har en pointe, er vedrørende erstatning, for det mangler.
Vi deler bekymringen, og før Kommissionen har fremlagt et forslag om miljøansvar, der også indeholder GMO-ansvar, er vi ikke med på at ophæve moratoriet.
Det er jo noget af det, vi også har kæmpet i Europaudvalget for at pålægge ministeren.
Vi synes f.eks., at en økolog, der får forurenet sin mark, har krav på at få erstatning og ikke selv skal leve med risikoen og omkostningerne.
Kort sagt: Vi synes, der er en pointe i forslaget, især når det handler om erstatning.
Den bekymring deler vi, og det vil vi gerne være med til at arbejde for.
Helga Moos (V), 2002-11-22:
Jeg konstaterer bare, at der bliver nævnt forskellige procenter forskellige steder, og jeg tror godt, hr. Keld Albrechtsen ved, at grænsen er 1 pct. for GMO i økologiske varer.
Grænsen findes altså, man kan ikke opnå en større renhed, og det er jo noget, der er besluttet.
Jeg synes bare, det er bekymrende, at vi ikke har det samme krav om renhed, når det gælder konventionel mad, så vi kan slippe for at få økologien blandet ind i diskussionen.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-11-22:
Ja, nu fortryder jeg, at jeg kom til at stille mit andet spørgsmål, for nu lykkedes det fru Helga Moos at vende tilbage til det første, hun sagde, nemlig at vi måtte leve med, at der reelt sker en spredning.
Så mente fru Helga Moos, at forbrugerne ville have en tolerance over for, at der kommer GMO i økologisk mad.
Jeg må indrømme, at jeg aldrig har mødt en forbruger, der havde tolerance over for, at der kom GMO i økologisk mad.
Jeg kan ikke forestille mig det, men det kan selvfølgelig være, der kan findes sådanne helt specielle mennesker.
Men jeg vil som udgangspunkt antage, at de mennesker, der køber økologiske produkter, ikke vil være interesseret i, at der er GMO i dem.
Det strider jo mod hele tankegangen.
Derfor må jeg sige, at i det sidste svar, fru Helga Moos gav, lagde hun op til en glidebane, hvor man kan ændre på grænserne.
Det var lidt flydende, og jeg må sige, at det var et meget bekymrende svar.
Jeg håber i hvert fald ikke, det er udtryk for regeringens opfattelse.
Helga Moos (V), 2002-11-22:
Jeg vil godt sige, at med hensyn til hvor den grænse skal ligge, er det selvfølgelig noget, man skal kunne tale om.
Jeg har ikke lagt mig fast på, præcis hvor den er, men jeg må sige, at den totale ikkemålbarhed findes ikke, og den situation, at der aldrig nogen sinde vil forekomme GMO, findes heller ikke.
Så vil jeg også henvise til, at konventionelle forbrugere jo længe har været tolerante over for, at der blev blandet økologiske produkter i varerne.
Derfor synes jeg godt, der også efterhånden kunne være lidt tolerance den anden vej.
Mariann Fischer Boel (V), 2002-11-22:
Det var blot et par kommentarer, også bl.a. til fru Pernille Blach Hansen.
Arbejdet har til formål at beskrive mulighederne for og betingelserne for en kommerciel udnyttelse af GMO i vores almindelige landbrugsproduktion, og som også understøtter forbrugernes frie valg og de udviklingsmuligheder, der er for de eksisterende produktionsformer.
Arbejdet skal også etablere et beslutningsgrundlag, som kan danne udgangspunkt for en regulering.
Det fremgår som bekendt af § 13, stk. 3, i lov om miljø og genteknologi, at fødevareministeren fastsætter regler, der inden for EU-lovgivningens rammer stærkt begrænser spredningsrisikoen til andre marker, herunder bl.a. økologiske marker.
Den overordnede målsætning med arbejdet er at udarbejde en dansk model for sameksistens.
Strategiarbejdet er den første samlede analyse af sameksistensproblematikken i Danmark og er blandt en af de allerførste i Europa.
Problemstillingen omkring sameksistens har to hovedproblematikker.
Det andet aspekt handler om reguleringen.
Hvad kan vi gøre i forhold til EU-retten og dansk ret, og hvordan regulerer vi spørgsmålene mest hensigtsmæssigt?
Forskere og eksperter i den såkaldte udredningsgruppe skal vurdere spredningsproblematikken og foreslå forskellige virkemidler.
Samtidig arbejder strategigruppen med de juridiske og de reguleringsmæssige spørgsmål.
Det er også strategigruppen, som skal formulere den egentlige strategi.
Den skal udarbejdes på grundlag af udredningsgruppens rapporter og de juridiske analyser. Udredningsgruppen vurderer og analyserer alle betydende afgrødegrupper og identificerer en række kilder til spredning.
På basis af den analyse peger gruppen så på en række forskellige virkemidler, som vi kan tage i brug.
Den juridiske udredning analyserer bl.a. spørgsmålet om erstatning og ansvar.
Her består opgaven i at få klarhed om retstilstanden i de tilfælde, hvor der kan ske en sammenblanding.
Arbejdet om sameksistens behandler en række problematikker.
Vi forventer, at gruppens arbejde kan være færdigt i februar måned.
Jeg synes, det er vigtigt, at vi giver den arbejdsro, for det arbejde vil nemlig danne grundlag for de politiske beslutninger, vi efterfølgende skal træffe.
Mogens Nørgård Pedersen (KRF), 2002-11-22:
Tak for det.
Selv om det er sidst på fredag eftermiddag, så må vi jo med.
Det er utrolig dejligt, at vi igen og igen retter opmærksomheden mod det, og det vil vi også blive ved med i lang tid fremover, for det er ikke så enkel en sag.
Som vores tidligere miljøordfører sagde i foråret, så tilhører vi i Kristeligt Folkeparti gruppen af bekymrede tilhængere, når det gælder GMO, og det er også ud fra den betragtning, at vi har forberedt os til det beslutningsforslag, som Enhedslisten har fremsat her.
Vi er glade for, at der tilsyneladende nu bliver sat gang i arbejdet med sporing og mærkning, men vi er i tvivl om, hvorvidt man overhovedet nogen sinde kan komme til at skabe sikkerhed omkring spredningen.
Ud fra den betragtning kan vi jo egentlig ikke stemme for det beslutningsforslag, som her er fremsat, men sådan som debatten har udviklet sig, vil jeg gerne sige, at vi er positive over for en snak og en debat om at få skabt sikkerhed om miljøansvaret, for vi mener faktisk, at når det gælder indholdet af forslaget her, er det noget af det væsentligste i hvert fald for os, og den debat deltager vi
gerne positivt i.
Helle Sjelle (KF), 2002-11-22:
I Det Konservative Folkeparti er vi af den opfattelse, at vi skal løse vores miljøproblemer på en måde, som fortsat sætter os i stand til at udbygge og udvikle vores velfærd.
Det spiller også en rolle, når vi drøfter et af tidens store vanskelige spørgsmål, nemlig rammerne for udbredelsen af genmodoficerede organismer.
På den ene side skal vi udnytte alle de muligheder, genteknologien giver for at forbedre menneskers tilværelse og gøre hverdagen lettere.
Men på den anden side skal vi også være på vagt over for alle de konsekvenser af udnyttelsen af genmanipulation, som vi ikke kender i tilstrækkeligt omfang. Enhedslistens forslag om at opretholde GMO-moratoriet kan vi ikke støtte i Det Konservative Folkeparti.
Vi har været tilhængere af moratoriets indførelse, men ser ikke nogen mulighed for at forlænge det, da vi jo bl.a. ikke kan bestemme over alle de andre landes handlinger.
Til gengæld mener vi, at alle aktørerne på området har ansvar for at sikre, at anvendelsen af genteknologi sker på en forsvarlig måde.
Udfordringen består i at få skabt nogle rammer, der tager de nødvendige etiske, sundhedsmæssige og sikkerhedsmæssige hensyn.
Den udfordring skal vi tage op.
Danmark skal ikke overlade udviklingen på disse væsentlige områder til resten af verden, men selv være en aktiv deltager til gavn for både mennesker og miljø.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-11-22:
Det har jeg stor forståelse for, hr. formand, tidspunktet går jo også fremad på dagen.
Jeg troede, at ministeren på det punkt var en lille smule uklar, og så kommer der en meget klar melding fra fødevareministeren, der går ud på, at nu skal vi have undersøgt ansvarsproblemet, erstatningsproblemet, og derefter skal vi finde ud af, hvor vi står, og hvad der skal gøres.
Jeg siger bare, at hvis det skal have nogen mening, så hjælper det jo ikke, at man ophæver moratoriet forinden og giver sig til at lave tilladelser, og bagefter viser det sig, at der desværre ikke var noget ansvar.
Hvis der skal være en logik og sammenhæng i fødevareministerens oplysninger, er det klart, at moratoriet så selvfølgelig skal fastholdes, indtil det er afklaret.
Det gik jeg ud fra som en given ting, det gør jeg for så vidt stadig væk, medmindre regeringen meget manifest meddeler, at selv om tingene ikke er afklaret, selv om vi ikke ved, hvad der kan ske, selv om det kan gå helt galt, så lader vi det bare flyde.
Nej, det kan jeg da næsten ikke forestille mig.
Derfor vil jeg, indtil det modsatte er sagt fra regeringens side, klamre mig til fødevareministerens udlægning og ikke til miljøministerens, som jeg egentlig gik ud fra var lidt uklar på det punkt, fordi miljøministeren var inde på fødevareministerens område og derfor ikke havde den præcision, som er nødvendig i den slags sager.
Mariann Fischer Boel (V), 2002-11-22:
Jeg tror ikke, at hr. Keld Albrechtsen hørte efter miljøministerens første indlæg.
Miljøministeren gjorde det fuldstændig klart, at Danmark er et af en række lande, som har kunnet præstere et blokerende mindretal, altså moratoriet, og Danmark kan ikke ensidigt gå ud, medmindre vi kan skaffe et nyt blokerende mindretal med et andet udgangspunkt.
Jeg er sikker på, hr. Keld Albrechtsen også hørte det.
Jørn Dohrmann (DF), 2002-11-22:
Jeg vil sige, at Dansk Folkeparti selvfølgelig mener, at der skal være et ansvar; det skal der være ved alle ting.
Det er der også, når man kører ud ad landevejen, for der har man jo også et ansvar.
Selvfølgelig skal der være et ansvar.
Men hvordan det konkrete ansvar skal udmøntes, og hvordan det skal formuleres, må vi jo se på, når det konkrete forslag fra hr. Keld Albrechtsen ligger. Hvis det er et svar, der er godt nok til hr. Keld Albrechtsen, håber jeg, at han er tilfreds.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-11-22:
Jamen jeg vil da gerne sige tak for det svar, for det, der bekymrede mig, var, at udtalelsen jo godt kunne opfattes sådan, at man skulle acceptere, at der kom en bestanddel af GMO i økologiske fødevarer.
Det er klart, at man ikke kan have en grænse, der er lavere end det, der kan måles.
Det er vi enige om, og hvis det er det, der ligger i Venstres politik, som fru Helga Moos fremførte, er det klart, at så er jeg ikke uenig i det, for der er ingen mening i at vedtage en grænse, som ikke kan måles, for hvor skulle det føre hen?
Så kan vi jo ikke kontrollere noget.
Det vil så sige, at i virkeligheden - sådan håber jeg da, jeg skal forstå det svar, hun gav nu - er fru Helga Moos enig med mig i, at vi ikke kan acceptere en situation, hvor organismer fra en GMO-mark spreder sig til den økologiske mark.
Helga Moos (V), 2002-11-22:
Ligesom vi ikke tillader, at der er GMO i økologiske varer, er det sådan, at vi med definitionen af nul GMO i økologiske varer har en grænse.
Man regner det for, at der ikke er noget i, hvis det er under en bestemt, meget lav procent, det tror
jeg godt hr. Keld Albrechtsen ved, og desuden er det sådan, at man definerer nul som værende mindre end 0,1 pct.
Det er Greenpeaces definition.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-11-22:
Nu er jeg godt klar over, at fru Helga Moos er meget kraftig tilhænger af gensplejsede planter, og det kunne vi jo godt have en lang, ideologisk debat om.
Men jeg fornemmer, at den samme begejstring ikke helt gør sig gældende på regeringsbænkene, og jeg er glad for, hvis det er rigtigt tolket. Fru Helga Moos har jo ret til at have sit evangelium, men hun oplyste, at Venstre havde opgivet kravet om nulspredning, altså at Venstre nu er indstillet på, at der godt kan ske en spredning af gensplejset pollen og frø fra den ene mark til den anden og dermed altså også en forurening af både økologiske marker og almindelige, konventionelt dyrkede marker.
Jeg håber da ikke, at jeg hørte rigtigt, men jeg synes, jeg hørte det, som om fru Helga Moos sagde, at vi ikke kunne blive ved med at kræve nulspredning.
Pernille Blach Hansen (S), 2002-11-22:
Tak for det.
Her er jo ikke tale om, at man skal have lov til at gå i folks baghaver.
Vi snakker om, at færre og færre mennesker ejer store dele af det danske landskab.
Vi snakker om skove, hvor der ikke er huse i miles omkreds.
Vi snakker om bræmmer, hvor landmandens egen gård ligger langt, langt væk.
Hvorfor skal landmanden have kompensation for, at familien går en tur dér?
Jeg kan simpelt hen ikke forstå det, og jeg kan godt forstå, hr. Jørn Dohrmann har meget svært ved at forklare det.
Det kunne man da lige så godt.
Det andet, som hr. Jørn Dohrmann ikke svarede på, var: Hvorfor gør man ikke noget nu i stedet for at vente til næste år, hvor problemets omfang er vokset? Ville Dansk Folkeparti ikke synes, det var rimeligt, at vi allerede nu gik ind og sagde stop for at nedlægge veje og stier i det åbne land og adgangsveje til skoven?
Det synes vi da ville være et fremskridt.
Jørn Dohrmann (DF), 2002-11-22:
Jeg vil sige til fru Pernille Blach Hansen: Det startede jo med, at man stjæler jorden til bræmmerne, og så vil man ligesom sige, at nu giver man det frit til alle folk.
Men de landmænd, som stadig væk ejer jorden, skal betale ejendomsskat af det.
Synes man, det er rimeligt, at først stjæler man, og så giver man det frit bagefter?
Det synes vi ikke er rimeligt. Så det er sådan set det til det.
Med hensyn til at give adgang til de forskellige personer: Jamen det har aldrig nogen sinde skadet nogen at skulle spørge, om de må gå ved de bræmmer eller brakmarker, der ligger der.
Hvorfor skal man give det ud som en folkeret, at man må vade ind over det hele?
Nu kan fru Pernille Blach Hansen jo ikke kommentere, men tænk, hvis folk lige pludselig begyndte at slå lejr i fru Pernille Blach Hansens have, fordi det hele nu skulle være frit og alle skulle kunne slå sig ned, hvor de havde lyst.
Det er da en mærkelig forestilling at have; det synes jeg.
Pernille Blach Hansen (S), 2002-11-22:
Hvordan hænger kompensation til landmænd, der har bræmmer, sammen med en diskussion om, hvorvidt folk kan få lov til at gå der?
Kan jeg ikke godt få en forklaring på det?
Så skal vi jo også til at kompensere skovejere, når familien går en tur i skoven, det er da nøjagtig det samme.
Kan hr. Jørn Dohrmann ikke lige forklare det?
Det andet, jeg godt vil sige, er, at der er masser af eksempler over det ganske land på, at folk nedlægger veje og stier.
Vi har jo finansministeren som det mest landskendte eksempel.
Vi har greven på Egeskov, vi har Sæbyholm, som har lukket indgange til skoven, vi har Ålholm, som har lukket vejene.
Det er da ikke små mennesker, der kommer i klemme og derfor pløjer en vej op.
Det er store forkromede mennesker med masser af penge, som ikke vil dele deres rigdom med resten af Danmark, deres rigdom i form af natur vel at mærke, som burde tilhøre os alle.
Hvorfor vil Dansk Folkeparti ikke være med til at lave et stop nu, så vi ikke skal vente endnu 1 år?
Jørn Dohrmann (DF), 2002-11-22:
Vi har fuld tillid til den frivillige aftale, der er indgået.
Hvorfor pålægge folk nogle ting, når man kan indgå en frivillig aftale?
Vi respekterer, at folk kan sætte sig til forhandlingsbordet og sætte deres underskrift på en aftale.
Når de har lavet den her skriftlige aftale, ikke bare en mundtlig aftale, som den tidligere regering har benyttet sig meget af: Vi siger bare lige, at nu har vi aftalt det.
Så står det ingen steder.
Her er det en skriftlig aftale, og det synes jeg er virkelig stærkt.
Det er glædeligt, at folk kan finde ud af det på den måde.
Jeg ved ikke, om man kan betegne det som forkert.
Jeg mener, at skovrejsning har noget med natur at gøre, det synes jeg da er ret væsentligt at tage med ind i sådan en debat her.
Derfor synes jeg, det er en god ting at fortælle befolkningen, om man ville være med til at bruge de her 50 mio. kr., være med til at prioritere, hvad de her penge skal bruges til.
Det er da væsentligt, som jeg ser det.
Men det kan godt være, at hr. Keld Albrechtsen ikke synes, at man får noget miljø for de 50 mio. kr., når man nu har sat dem af til skovrejsning og sådan noget.
Til fru Pernille Blach Hansen vil jeg sige, at vi ser på sagen, når naturbeskyttelsesloven skal revideres.
Den skal gennemgås i folketingssamlingen 2003-04, og så lad os da kigge på det.
Men vi er ikke tilhængere af, at man nu f.eks. med hensyn til de her bræmmer ikke giver nogen kompensation.
Det er noget, man bliver pålagt, at man ikke må dyrke noget på bræmmerne, men man skal stadig væk betale ejendomsskat.
Jeg ved ikke, om fru Pernille Blach Hansen hører efter, de skal stadig væk betale ejendomsskat.
Det mener vi er fuldstændig urimeligt.
Pernille Blach Hansen (S), 2002-11-22:
Jeg synes, det er ærgerligt, at Dansk Folkeparti ikke kan støtte det her forslag, og derfor vil jeg gerne spørge: Vil Dansk Folkeparti så kunne være med til, at vi laver et øjeblikkeligt stop for nedlæggelse af veje og stier?
Her går jo minimum 1 år, inden man får gjort noget, og så kan sådanne finansministerlignende typer jo nå at pløje mange stier op inden da.
Det andet er, at jeg ikke kan forstå, hvorfor man skal kompensere en landmand for, at folk går på hans dyrkningsfri bræmmer langs de danske åløb.
Dyrkningsfri indebærer jo, at der ikke bliver dyrket noget.
Vil hr. Jørn Dohrmann så også til at give de danske skovejere kompensation for, at danskerne får lov til at gå en tur i skoven?
Nu synes jeg altså, at den her politik fra Dansk Folkepartis side med at støtte de mest højreorienterede kræfter i det her land snart må holde op.
Vi snakker her om den almindelige danske befolknings adgang til at færdes i naturen, og så kan det da ikke passe, at det er noget, vi skal betale for at få lov til.
Naturen tilhører vel dybest set os alle sammen og ikke kun dem, der tilfældigvis ejer bræmmerne, eller hvad?