Thomas Krog (SF), 2006-04-25:
For høns, køer, grise findes der jo regler for, hvor lidt plads de som minimum har krav på.
SF synes, vi også burde have den slags faste minimumsgrænser for børn.
Der er nogle ting, vi ikke skal acceptere, med hensyn til hvad vores børn bliver udsat for i hverdagen.
Formålet med loven her om at bidrage til, at børn i dagtilbud har et godt fysisk, psykisk og æstetisk børnemiljø, som fremmer børnenes trivsel, udvikling og læring, er jo fine ord, som vi kan tilslutte os ligesom alle andre.
Det er også et vigtigt område, for ved at sætte ind her er der faktisk mange og gode muligheder for virkelig at flytte noget.
I institutionerne kan vi også sikre, at alle børnene får mulighed for at få de daglige udfordringer, der både stimulerer og udvikler børnenes personlige og faglige evner.
Og i institutionerne kan vi sætte ind med den tidlige indsats over for de socialt udstødte eller udsatte børn.
Pædagogerne kan jo godt se, hvad det er for nogle børn, der har særlige behov.
Desværre har de så ikke i øjeblikket ressourcer til at sætte ind over for dem, men der skabes i hvert fald nogle muligheder ved at gøre nogle ting på det her område.
Det kan børnemiljøvurderingerne efter SF’s mening være et redskab til at arbejde for.
Det forslag, der ligger her, synes vi jo så er noget tyndt.
SF har i hvert fald tre konkrete steder, hvor vi synes, det skal strammes op – hvor der skal arbejdes med det.
Selvfølgelig skal det være helt klart, at det er de ansvarlige politikere i kommunen, som skal have det overordnede ansvar for de her vurderinger, både for udarbejdelsen og for, hvordan de skal bruges.
Der skal selvfølgelig også inddrages relevante eksperter i så vel de fysiske som psykiske aspekter af børnemiljøvurderingerne.
Det er meget vigtigt, at vi ikke får sådan nogle redskaber, som er halve, og som kan bruges som undskyldning for ikke at gøre noget for at forbedre børnenes vilkår.
Når problemerne så viser sig, når de problemer, der hæmmer børnenes daglige udvikling, bliver tydeliggjorte, jamen så skal der selvfølgelig, er jeg lige ved at sige, være krav om, at problemerne også skal løses.
Så er vi lidt tilbage ved starten.
Selvfølgelig er der nogle minimumskrav, som vi skal acceptere, selvfølgelig skal alle børn have nogle muligheder.
Børnemiljøvurderingerne er et godt redskab, men også kun et redskab.
70.000 flere børn er der kommet ind i de her daginstitutioner, uden at der er kommet flere pædagoger til.
Der er en stigende anvendelse af kemi osv., som sætter sig i blodet hos os alle, og kommunernes økonomi er altså så presset, at der generelt bliver skåret bredt ned på det her område i øjeblikket.
Den stramme økonomi er også det, der gør, at vi er nødt til herfra at have fokus på, at der bliver fulgt op på de her børnemiljøvurderinger, fordi kommunerne simpelt hen ikke har ressourcerne til det.
Det er på tide, at man enten giver dem ressourcerne til det eller på anden måde sikrer de her børn, som er vores fremtid, og hvor vi skal sørge for at få alle med.
De gode børn skal nok klare sig, uanset hvilke vilkår de har.
Det handler om, at vi får de svageste børn med, det handler om, at vi får de mest udsatte børn med op gennem hele livet.
Der er nogle muligheder her, og i SF er vi på børnenes parti, i SF er vi faktisk villige til at satse på det her område.