runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Charlotte Fischer (RV), 2006-05-09:
Nu har fru Lone Møller jo været noget længere her på Tinge, end jeg har, og er muligvis – jeg skulle vist lige til at sige afblomstret – desillusioneret med hensyn til, hvad man kan, og hvad man ikke kan.
Jeg vil nu insistere på, at det sagligt rigtige er at få det hele op på bordet.
Lige nu er det det rene kaos, hvor regeringen faktisk har vedtaget en diabetesplan, som man ikke tager alvorligt.
Man siger, at det er en fejl, og er nu nået frem til, at man slet ikke skal lave handlingsplaner på hvert enkelt patientområde.
Jeg synes, det er rigtigt at sige, at vi ikke kan håndtere at lave handlingsplaner på samtlige patientområder plus inden for fedme, kost, rygning og alkohol.
Vi drukner i handlingsplaner.
Vi er nødt til at finde en strategi for, inden for hvilke patientgrupper vi skal have handleplaner, og hvor vi skal gå på tværs.
Vi trænger simpelt hen til at få en samlet strategi.
Lone Møller (S), 2006-05-09:
Det kan jo undre, at man, når fru Charlotte Fischer siger, at det ville være godt, hvis vi havde det på alle områder, så ikke kan støtte det her forslag.
Vi får ikke afdækket det totale område på en gang, så derfor kunne man ønske, at Det Radikale Venstre støttede.
Man kan også undre sig over, at Dansk Folkeparti ikke kan støtte det her forslag.
Dansk Folkeparti er jo eksperter i at slå sig op som de svages væbner, men når det kræver handling, så kniber det lidt mere en gang imellem.
Charlotte Fischer (RV), 2006-05-09:
Det Radikale Venstres holdning på det her område er jo, at regeringen gør alt for lidt, når det gælder forebyggelse og sundhedsfremme.
Det er simpelt hen ikke godt nok, hvad der bliver gjort.
Der bliver sat for få penge af, og heller ikke kommunerne i den nye kommunalreform får penge nok til at gøre en markant forskel på det her område.
Det er godt nok, at Sundhedsstyrelsen er kommet med en kronikerrapport, der lægger op til en masse udmærkede initiativer, men alt i alt må man sige, at der tegner sig et billede af, at der bliver gjort alt for lidt på det her område.
Det gælder selvfølgelig også gigtpatienterne.
Der er helt sikkert brug for at gøre mere også for gigtpatienterne, men vi insisterer på, at det her skal ses som et samlet billede.
Der er et desperat behov for, at det her Folketing og den her regering begynder at se på det samlede billede og foretage nogle overordnede prioriteringer.
Vi kan ikke bare gå ind og sige: Nu tager vi gigtpatienterne, fordi de tilfældigvis lige var dem, der stod først i køen.
Hvad så med diabetikerne?
Hvad med alle dem, der lider af knogleskørhed?
Og vi har hele det psykiatriske område, hvor børn og unge i dag må vente i måneder og år på at blive behandlet.
Vi har brug for at foretage nogle overordnede prioriteringer, og Det Radikale Venstres holdning er, at vi skal se det i sammenhæng og vedtage en national folkesundhedsplan, hvor vi opstiller nogle overordnede, realistiske mål for, hvad vi kan nå inden for de enkelte områder, så det ikke bare er tilfældigheder, der gør, om vi lige griber fat i det ene eller det andet.
Men at der skal gøres mere, også i forhold til gigtpatienterne, er vi sådan set enige i.
Line Barfod (EL), 2006-05-09:
Jeg er godt klar over, at statsministeren ønsker at indrette hele verden efter sine kasser, men derfor kan statsministeren nu alligevel ikke bestemme, hvad det er, jeg mener, i hvert fald ikke endnu.
Så skal han gennemføre nogle ret voldsomme restriktioner, indføre af hjernekirurgi osv.
Når jeg gerne vil have et svar fra statsministeren, så er det jo, fordi statsministeren kun vil lade det offentlige forbrug vokse ganske, ganske lidt, samtidig med at folks privatforbrug vokser.
Flertallet i befolkningen ønsker jo at have en ordentlig ældrepleje, have ordentlige forhold for vores børn i daginstitutioner, have ordentlige folkeskoler og bedre fødevarekontrol, men det kan de jo ikke få lov at vælge, når statsministeren siger, at der ikke må bruges penge på velfærd.
Pengene skal gå til privatforbrug, til at lave flere samtalekøkkener og velværebadeværelser, købe flere reklamer osv.
Statsministeren må gerne prøve at forklare: Hvorfor er en offentligt ansat farlig for samfundsøkonomien og en privat ansat en fordel?
Det offentlige forbrug vokser ganske lidt sammenlignet med, hvor stor væksten i øvrigt er i samfundet, og det bliver fordelt på en måde, så man i mange kommuner er nødt til at skære ned.
Statsministeren kan bare tage rundt til de forskellige kommuner og høre debatten om, hvorvidt ældre f.eks. skal gå over til i stedet for at få varm mad hver dag så at få frossen mad en gang om ugen, hvorvidt man skal skære ned på antallet af timer i folkeskoler, hvorvidt man skal skære ned på ældreplejen osv.
Der er masser af sager, der bliver diskuteret rundtom i kommunerne, fordi regeringen ikke vil lade de penge, der fosser ind i statskassen, komme videre ud i kommunerne til bedre velfærd.
Jeg forstår simpelt hen ikke, hvorfor regeringen synes, det er farligt for samfundsøkonomien at have en offentligt ansat i fødevarekontrollen eller en offentligt ansat hjemmehjælper, mens man åbenbart synes, det er rigtig godt for samfundsøkonomien, hvis pengene i stedet som privatforbrug går til at betale en håndværker eller en bankmand eller en reklamemand.
Hvorfor er der den forskel?
Lene Hansen (S), 2006-05-09:
Jeg ville meget gerne fortsætte en spørgerunde om vores fødevaresikkerhed.
Pressens afsløringer af svindel og fusk i fødevarebranchen har fået bl.a. Socialdemokratiet til at påpege, at familie- og forbrugerministeren ikke med de nuværende bevillinger har været i stand til at løse sin opgave med at sikre forbrugerne mod at spise for gammelt kød.
Er det efter statsministerens mening ubegrundede angreb, som statsministeren skulle have udtalt på sit ugentlige pressemøde, når vi belyser den ministers vanskeligheder ved at løse sin opgave med de nuværende bevillinger?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-05-09:
Jamen jeg svarede jo netop, at jeg ikke tror, at det her alene er et spørgsmål om antallet af medarbejdere, men lige så meget et spørgsmål om, hvorledes man organiserer kontrolarbejdet.
Jeg kan i det hele henvise til, hvad jeg allerede har sagt: Der er indgået en politisk aftale, der strammer op på området, og regeringen vil selvfølgelig tage de skridt, der er nødvendige for at sikre, at der i fremtiden er ordentlig fødevarekontrol her i landet.
Hermed sluttede spørgsmålet
Ole Vagn Christensen (S), 2006-05-09:
Det sidste svar her var meget interessant.
Hvad er det for en rådgivning, statsministeren har sat ministeriet til at finde ud af for at få en afklaring på, hvor mange mennesker der er brug for, hvis vi skal have genoprettet status?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-05-09:
Jeg vil gerne sige til hr. Ole Vagn Christensen, at det her ikke alene handler om antallet af medarbejdere, det handler også om måden, kontrollen tilrettelægges på.
Med hensyn til løsninger kan jeg henvise til den politiske aftale, der allerede er indgået, og så har jeg i dag tilføjet, at regeringen naturligvis vil følge udviklingen nøje og ikke tøve med at tage de skridt, der er nødvendige for at sikre, at der her i landet er en ordentlig fødevarekontrol, så forbrugerne kan have fuld tillid til fødevarernes kvalitet.
Ole Vagn Christensen (S), 2006-05-09:
Jeg må forstå det her på den måde, at
når statsministeren siger, at han ikke er tilfreds, og at han har taget fat om problemet, så har han i virkeligheden ikke set på konsekvenserne af det.
Det må jeg bare konstatere.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-05-09:
Ærlig talt: Jeg har ikke kendskab til de sager eller eksempler, som hr. Ole Vagn Christensen nævner.
Ole Vagn Christensen (S), 2006-05-09:
Jeg forstår godt, at statsministeren prøver at krybe udenom.
Det her har nogle konsekvenser, som jeg redegjorde for, og som har ramt sygehussektoren, sundhedssektoren, og som måske også har ramt nogle mennesker, der har brug for genoptræning.
Hvad agter ministeren at gøre for at styrke den økonomiske situation.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-05-09:
Jeg må ærlig talt sige, at jeg ikke ved, hvad det er, hr. Ole Vagn Christensen tænker på.
Vi kredser om de samme spørgsmål.
Jeg må give de samme svar, nemlig at naturligvis skal forbrugeren have fuld tillid til, at fødevarerne her i landet er i orden, og derfor skal vi selvfølgelig sikre – og regeringen vil tage de skridt, der er nødvendige herfor – at der er en ordentlig fødevarekontrol her i landet, og der skal selvfølgelig slås håndfast ned på dem, der forsøger at svindle og bedrage på området.
Ole Vagn Christensen (S), 2006-05-09:
Det var godt at høre, at statsministeren ikke er tilfreds med situationen, og det var også godt at høre, at der bliver taget fat om situationen, sådan som vi hørte statsministeren sige.
Men det her har jo haft nogle afledte virkninger i sundhedssektoren, og det vil sige, at der er kommet en forøgelse af udgifterne.
Der er også mennesker, der er blevet ramt på den ene eller den anden måde, og som måske skal have noget hjælp af forskellig art.
Hvad har statsministeren tænkt sig at gøre ved den del af det?
Kommer der en aktiv indsats for at hjælpe sygehusene?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-05-09:
Jamen jeg vil ikke efterlade nogen som helst tvivl om, at firmaer, der prøver at snyde og svindle på fødevareområdet, skal straffes, og de skal straffes hårdt, de skal straffes kontant, så det kan mærkes.
Jeg vil også gerne understrege, at regeringen ikke vil tøve med at tage de skridt, der er nødvendige for at sikre, at fødevarekontrollen her i landet er i orden, for forbrugerne skal have ubetinget tillid til, at fødevarerne er i orden.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Spm. nr. US 126
Bjarne Laustsen (S), 2006-05-09:
Det vil sige, at statsministeren er fuldt bekendt med og anerkender, at man har sparet 228 stillinger væk, sparet 100 mio. kr., og at det har været fuldt bevidst; det er bare nogle enkelte virksomheders skyld.
Men vi har vel en forpligtelse til at sørge for, at alle vore borgere i dette land får nogle sunde fødevarer, både dem, vi selv producerer, og dem, der kommer udefra.
Derfor synes jeg ikke, at vi kan tillade os at slække på den kontrol, som er forudsætningen for, at de virksomheder, som statsministeren taler om, slår plat på det og tjener penge på at sælge dårlige varer.
Der må da i regeringens politik være et eller andet med, at man gerne vil have sunde fødevarer og sikre fødevarer af en ordentlig kvalitet i Danmark.
Det synes jeg da er et nærområde.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-05-09:
Det har jeg faktisk allerede svaret på, idet jeg har gjort opmærksom på, at der er indgået en politisk aftale, der strammer op på området.
Så vil jeg gerne sige, at jeg selvfølgelig på det allerkraftigste tager afstand fra, at der er firmaer, der prøver at tjene lette penge ved at sælge gamle, eller for gamle, fødevarer, og det er selvfølgelig bydende nødvendigt, at myndighederne tager håndfast fat om den type virksomheder.
Bjarne Laustsen (S), 2006-05-09:
Vi kender meget lidt til den aftale, der er indgået, ud over at det måske er noget med 8 mio. kr. Det virker ikke som meget i forhold til de 100 mio. kr., der er sparet.
Men når statsministeren ikke er tilfreds, hvad vil statsministeren så gøre ved det?
Der er jo virksomheder, der har fået bødeforlæg for at mærke gammelt kød om til nyt, og hvor der er gået 4 måneder, inden man har været i stand til at rykke ud igen, fordi der er foretaget så store og drastiske besparelser.
Når statsministeren siger, at det ikke er godt nok, hvad har statsministeren så tænkt sig at gøre ved det?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-05-09:
Det er jo i hvert fald hverken sagligt eller seriøst, når hr. Bjarne Laustsen påstår, at regeringen er ligeglad.
Jeg sagde jo netop, at jeg bestemt ikke er tilfreds med forholdene, og at det er grunden til, at der faktisk er indgået en politisk aftale, der strammer op på området.
Bjarne Laustsen (S), 2006-05-09:
Den politiske aftale, der er indgået for at forbedre fødevaresikkerheden, har man bevidst valgt kun at lave sammen med Dansk Folkeparti, og man har ikke inviteret den øvrige del af Folketinget.
Det synes jeg siger noget om det parti, der har været med til sammen med regeringen at skære de 228 stillinger væk, de 100 mio. kr. væk fra et meget, meget vigtigt område.
Jeg kan så forstå, at statsministeren og regeringen sådan set er ligeglade med sunde fødevarer, for det er helt i orden at få en ringere kontrol.
Det skuffer mig lidt, at statsministeren ikke anerkender, at der er fem, der er døde på grund af hindbærskandalen, og flere hundrede, der er blevet syge.
Det tillader tiden ikke.
Så jeg kan forstå, at statsministeren har nedprioriteret området helt bevidst og synes, at det ikke er noget, vi skal gøre noget ved.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-05-09:
Det lyder jo vældig dramatisk, når hr. Bjarne Laustsen siger, at der er både døde og sårede.
Det taler jo næsten for sig selv.
Men jeg vil bare sige til hr. Bjarne Laustsen, at jeg da ikke er tilfreds med situationen, når det gælder fødevarekontrollen.
Det er også grunden til, at der er indgået en politisk aftale om at stramme op.
Bjarne Laustsen (S), 2006-05-09:
Jeg forstår udmærket, at statsministeren forsøger at trække fokus væk fra hjemlige begivenheder.
Da jeg lyttede til statsministerens lange indlæg, kunne jeg ikke lade være med at lægge mærke til, at der overhovedet ikke blev nævnt noget om sunde fødevarer.
Det, mit spørgsmål til statsministeren i dag drejer sig om, er fødevareskandalen.
Vi ved – det er en kendsgerning – at regeringen har sparet 228 stillinger væk på fødevareområdet, og at man har sparet ca. 100 mio. kr.
Alt det har ført til, at Fødevarestyrelsen ligger ned; kontrollen er ikke god nok.
Og vi ved også, at der har været mange døde og mange sårede, som følge af at vi ikke har håndteret fødevaresituationen godt nok.
Derfor får det mig til at spørge statsministeren i dag, om han er tilfreds med udviklingen på fødevareområdet.
Vi har jo set, at statsministeren er meget opmærksom på det med rene fødevarer.
Vi har set, at når statsministeren spiser en vindrue, bliver den børstet af efter alle kunstens regler.
Men her har vi altså med langt vigtigere ting at gøre ...
Lene Hansen (S), 2006-05-09:
Men jeg kunne egentlig godt tænke mig at høre statsministerens mening om, hvad årsagen kunne være til, at vi egentlig er kommet så langt ud, som vi er.
Der går jo ikke en dag, uden at pressen kan afsløre enten manglende kontrolbesøg eller manglende sagsopfølgning fra fødevarekontrollens side, og det ser jo ikke ud til, at den ansvarlige minister har været i stand til at dæmme op for skandalerne.
Hvad kan årsagen være til, at vi er kommet så langt ud?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-05-09:
Jamen jeg har allerede svaret, at jeg bestemt ikke er tilfreds med situationen, og det er også grunden til, at der er indgået en politisk aftale om at stramme op på området.
Jeg har også her i dag klart tilkendegivet, at skulle yderligere skridt blive nødvendige, så vil regeringen tage yderligere skridt.
Lene Hansen (S), 2006-05-09:
Jeg bliver mere og mere nysgerrig, for det er en sag, der berører alle i det her land.
Vi sætter jo mad på bordet alle sammen hver eneste dag, og den tillid, vi skal have til, at de madvarer, vi spiser, ikke er enten for gamle eller inficerede med salmonella, har altså lidt skade.
Kunne statsministeren ikke være lidt mere konkret, når nu der bliver sagt, at der er indgået en politisk aftale?
Hvad kan den gå ud på?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-05-09:
Jamen jeg må bare gøre fru Line Barfod opmærksom på, at regeringen ikke skærer ned i den offentlige sektor.
Faktisk er det således, at det offentlige forbrug vokser, og at det vokser hvert år.
Line Barfod (EL), 2006-05-09:
Statistik kan bruges til mange ting.
Det kan åbenbart også bruges til at bortforklare, når man ikke vil svare på helt konkrete sager fra EU, f.eks. om transfedtsyrer, om, at man skal lade virksomhederne kontrollere sig selv på fødeområdet, om ftalater i børnenes legetøj.
Det kan man ikke bortforklare med statistik, må jeg sige til statsministeren.
Det er konkrete, klare eksempler på forringelser af forholdene i Danmark.
Når statsministeren siger, at man fra regeringens side går ind for offentligt ansatte, hvorfor er det så, man skærer ned på fødevarekontrollen?
Hvorfor er det, når pengene fosser ind i statskassen, at en masse kommuner i dag er i gang med at skære ned på forholdene, på velfærden ude i kommunerne i stedet for at sikre, at vi kunne få en god velfærd ude i kommunerne?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-05-09:
Allerførst vil jeg gerne sige, at jeg ikke står og siger, at alt, hvad der kommer fra EU, er godt eller en forbedring.
Jeg forholder mig kritisk til, hvad der kommer fra EU og fra Europa-Kommissionen, ligesom alle andre gør.
Jeg står ikke og siger, at alt er et fremskridt eller alt er en forbedring.
Jeg har politiske holdninger til det, ligesom alle andre har.
Jeg er bare i stand til at påvise, at hr. Frank Aaens påstande om miljø, forbrug, fødevaresikkerhed osv. ganske enkelt ikke holder, når man kigger på statistikken over, hvad der er kommet fra EU.
Med hensyn til den anden del af spørgsmålet, har regeringen da ikke den opfattelse, at det er skadeligt at have offentligt ansatte.
Tværtimod er de jo med til at udføre et nødvendigt arbejde, de gør det dygtigt, og vi prøver at bemande statens og det offentliges institutioner med det antal medarbejdere, som vi føler er nødvendige for at løse den pågældende opgave.
Line Barfod (EL), 2006-05-09:
Det er lidt sjovt, når statsministeren står her.
Først så siger han »at entydigt« og lidt efter »i al væsentlighed« og sådan.
Men jeg ville egentlig gerne høre: Når nu regeringen har villet skære så meget på offentligt ansatte og bl.a. på fødevarekontrol,
hvad er så egentlig baggrunden?
Når nu pengene fosser ind i statskassen og vi har rigeligt med penge i Danmark,
hvorfor er det så, at det er så farligt at have offentligt ansatte i f.eks. fødevarekontrollen?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-05-09:
Jeg prøver aldeles ikke at tale udenom.
Men hvor hr. Frank Aaen ikke kan levere andet end en strøm af ord, så kan jeg levere konkrete tal, som viser, at hr. Frank Aaen ikke har ret.
De konkrete tal, jeg kan vise, demonstrerer nemlig, at når det f.eks. gælder miljø, så er den lovgivning, der kommer fra EU, entydigt – entydigt! – til gavn for miljøet i Europa.
Når det gælder forbrugerbeskyttelse og fødevaresikkerhed, så er det således, at 94 pct. af de direktiver, der er kommet fra EU i de sidste 5 år, har betydet, at standarden i Danmark har skullet forhøjes, altså forbedres, eller at den har været neutral i forhold til det niveau, vi har i Danmark.
Det viser jo, at vi prøver at skabe fælles regler, der generelt forbedrer standarden i Europa, og i alt væsentligt betyder det faktisk også bedre regler i Danmark eller i hvert fald neutrale i forhold til de regler, vi i forvejen har i Danmark.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Spm. nr. US 130
Frank Aaen (EL), 2006-05-09:
Nu har jeg aldrig sagt, at alt, hvad der kommer fra EU, er skidt.
Jeg har sagt, at den måde, tingene kommer fra EU på, er noget skidt, fordi det er udemokratisk.
Alt det, som statsministeren nu står her og roder sig ud i, prøver jo bare at bortforklare, at EU på en lang række områder sætter grænser for, hvad vi vil.
F.eks. har vi i årevis vidst, at blødgørende ftalater, der puttes i plastik, er med til at gøre, at unge mænd ikke kan avle børn.
Forleden dag kom vores miljøminister hjem og sagde: Nu har jeg fået forbudt et par stykker mere nede i EU; det har jeg fået lov til, sagde hun så.
Til gengæld skulle hun så bare acceptere nogle ftalater, som i dag er forbudt i Danmark, fordi EU sagde, at de skulle tillades i Danmark.
Sådan er det med stof efter stof: EU kommer og siger, at det må vi ikke forbyde.
Det undrer mig, at den afgørende begrænsning af vores miljøpolitik, vores sundhedspolitik, vores fødevarepolitik, som EU's regler om det indre marked er med til at påtvinge os, prøver statsministeren at tale uden om ved at snakke om alt muligt andet.
Jeg synes, det er meget sigende.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-05-09:
Jeg må fuldstændig afvise hr. Frank Aaens kritik.
Hvis vi f.eks. tager miljøområdet, så er det sådan, at i løbet af de sidste 12 år – tror jeg det er, hvis jeg ikke husker meget galt – er der vedtaget 192 retsakter på miljøområdet.
Af disse er det sådan, at de 190 ud af de 192 har betydet, enten at vi i Danmark skulle forhøje miljøstandarderne, eller at det har været neutralt i forhold til dansk miljøstandard.
De sidste to bliver der så i virkeligheden fundet en løsning på.
Det vil altså sige, at på europæisk plan bliver miljøstandarden forhøjet og her i Danmark faktisk også.
På samme måde når det gælder forbrugere og fødevarer, hvor det er således, hvis vi tager de sidste 5 år, at 94 pct. af de retsakter, der er vedtaget, betyder enten en forbedring af standarden i Danmark eller er neutrale i forhold til standarden i Danmark.
Frank Aaen (EL), 2006-05-09:
Nu ville det jo ligge mig meget meget fjernt at frikende forbrugerministeren for hans ansvar, og det ville ligge mig meget fjernt at frikende statsministeren og regeringen for deres ansvar for, at vi har så ringe en fødevarekontrol.
Men det ændrer altså ikke ved, at EU har nogle regler, som har været med til at bestemme, hvordan vi skulle indrette os i Danmark, og har nogle bestemmelser, der gør, at vi f.eks. ikke bare, uden at EU protesterer, fastlægger grænser for, hvor meget kræftfremkaldende fedt vi vil have i vores mad, for fedtindustriens interesser i EU er vigtigere end forbrugernes interesse i at få sund mad, på samme måde som kemiindustriens interesser i EU er vigtigere end vores ret til at beslutte, at vi ikke vil have sprøjtemidler på markerne af hensyn til vores grundvand.
Det må vi nemlig ikke forbyde på grund af EU, selv om vi fik flertal for det i Folketinget.
Det undrer mig meget, at en statsminister, der har brugt så meget af sin tid på at studere EU og beskæftige sig med EU-politik, benægter og prøver at tale uden om de meget alvorlige konsekvenser, det indre marked og EU's bestemmelser har for, hvad vi må gøre og ikke gøre vedrørende handel og import af ting her til Danmark.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2006-05-09:
Nej, det, jeg sigter til med mit svar, er, at hvordan det enkelte land i detaljer tilrettelægger sin fødevarekontrol er dog det enkelte lands ansvar.
Jo, det er det altså.
Der har vi altså som politikere her i landet et nationalt ansvar.
Det tror jeg hr. Frank Aaen må give mig ret i.
Så vil jeg i øvrigt sige, at jeg tror, det er meget fornuftigt under alle omstændigheder, at man som supplement til den offentlige fødevarekontrol også har en egenkontrol i virksomhederne.
Altså, det må dog være rimeligt at pålægge virksomhederne et ansvar for, at de selv medvirker til at sørge for, at fødevarekvaliteten er i orden.
Frank Aaen (EL), 2006-05-09:
Jamen det var da et klokkeklart forkert svar, som statsministeren kom med der, og som jeg er sikker på statsministeren vil få anledning til at fortryde, for det er jo lige præcis EU-forordninger, der siger, at vi skal have egenkontrol i virksomhederne.
De skal kontrollere sig selv, og derfor har regeringen skåret ned på den statslige kontrol med fødevarevirksomhederne.
Det er jo præcis på grund af det indre markeds bestemmelser, som EU har, at vi ikke må have særlig kontrol af f.eks. italiensk kød, der bliver importeret til Danmark.
På samme måde er det EU, der siger, at det er en handelshindring, hvis det er sådan, at Danmark vil fastholde vores gode regler om ikke at have kræftfremkaldende transfedtsyrer i maden.
Vi har et lavere niveau i Danmark end i andre lande.
Det kommer EU nu og siger at vi skal ophæve.
Vi skal have mere kræftfremkaldende fedt i danske fødevarer, ellers er det en handelshindring.
Det er da EU's skyld, det må statsministeren da indrømme.