Sandy Brinck (S), 2001-12-11:
Jeg vil godt på vegne af forslagsstillerne, Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre, starte med at takke for debatten og for de mange positive tilkendegivelser.
Lovforslaget er jo, som flere også har været inde på,
en genfremsættelse af L 27 fra sidste samling, som den tidligere justitsminister Frank Jensen fremsatte, og som Folketinget førstebehandlede den 9. oktober 2001.
Også ved den behandling var der en bred opbakning, og derfor fandt vi i Socialdemokratiet og Det Radikale Venstre, at Folketinget lige så godt kunne komme i arbejdstøjet og få gennemført den strafskærpelse, som vi også lyttede os til at alle partier i valgkampen har været enige om på dette område.
Voldtægt er en meget krænkende og alvorlig forbrydelse.
Enhver voldtægt er et voldeligt angreb på den personlige intimsfære og dermed den personlige integritet, som også Enhedslistens ordfører, fru Line Barfod, var inde på.
Det er en krænkelse af kvindens selvbestemmelsesret, og derfor ønsker vi fra forslagsstillernes side at skærpe straffen for voldtægt.
Vi ser det her lovforslag i forlængelse af, at vi i foråret faktisk øgede erstatningerne til ofre for voldtægt - der var tale om en fordobling - også sagt til fru Line Barfods bemærkninger om erstatning.
Strafferammen i dag er op til 10 års fængsel for voldtægt
, og alligevel ligger straffene i gennemsnit for en overfaldsvoldtægt på 1½ år, og det er ikke acceptabelt.
Forslagsstillerne ønsker, at strafferammerne bliver udnyttet bedre og ønsker altså generelt en forhøjelse, en skærpelse, som skal slå igennem i alle forhold.
Der er imidlertid situationer, som vi mener bør tillægges betydelig mere vægt end hidtil i strafudmålingen.
Vi tænker her særligt på gruppevoldtægter.
Det er både mere krænkende for offeret og en større trussel, når der er flere gerningsmænd, og på samme måde finder vi, at det helt indlysende magtovertag, en voksen har over for et barn, må føre til, at dette afspejles i en voldtægtsdom, når det er et barn, det er gået ud over.
Jeg skal indrømme, at jeg er en smule forundret over ministerens indlæg.
Dels fordi ordførerne fra de to regeringspartier, Venstre og De Konservative, den 9. oktober var positive over for lovforslaget, og dels fordi ministeren henviser til, at der skal være sammenhæng, men samtidig bebuder lovforslag på området, som kommer, før Straffelovrådet er færdig med sit arbejde.
Den logik har jeg lidt svært ved at forstå, samtidig med at den sammenhæng, som man kunne henvise til, vel i første omgang også bør ses inden for selve kapitlet om sædelighedsforbrydelser i straffeloven.
Sådan som har jeg læst regeringsgrundlaget - og det har
jeg endda i hardcopy til trods for det run, der åbenbart har været på det - forstår jeg, at man for voldtægt ønsker at skærpe stk. 1 fra 6 til 8 år og stk. 2 fra 10 til 12 år.
Hvis vi som sagt bare kigger i samme kapitel, vil der for mig at se opstå den ubalance, at der i den paragraf, der handler om seksuelt misbrug af børn, stadig væk vil stå 6 og 10 år.
Og det vil vi da i hvert fald ikke finde rimeligt. Så hvis man man skal tale om sammenhæng og at afvente noget, mener vi, at man bør afvente Straffelovrådets arbejde.
Det er jo netop derfor, det lovforslag, som foreligger her, holder sig inden for det strafmaksimum på 10 år, der også er i dag.
Fru Birthe Rønn Hornbech sluttede faktisk af med at påstå, at lovforslaget var en afskrift af Venstres og De Konservatives forslag, og på den baggrund regner vi selvfølgelig med et konstruktivt samarbejde under udvalgsarbejdet.
Jeg synes nok, det er lidt ærgerligt, at regeringspartierne lægger så stor vægt på, hvem der står som forslagsstiller, og ikke vil stemme for et lovforslag, som har andres navne på.
Vi kunne godt have ønsket os, at man var lige så positive som i oktober og faktisk satte målet, nemlig en strafskærpelse, højere. Til SF: Tak for tilsagnet.
Psykologhjælp synes jeg er et vigtigt spørgsmål, som jeg også selv rejste under udvalgsarbejdet i oktober og faktisk også har bedt om bliver overført til det kommende udvalgsarbejde.
Andet tror jeg ikke jeg ville fremføre som konklusion på den debat, vi har haft.
Vi håber selvfølgelig fra forslagsstillernes side på, at vi i udvalget kan få et konstruktivt samarbejde.
Det ville være underligt andet, i og med at vi hele vejen rundt har hørt positive tilkendegivelser om formålet og sigtet.
Vi synes ikke, at der er nogen grund
til at afvente, at man kommer med en lovpakke, når der samtidig kan konstateres en bred enighed om målet.