Poul Qvist Jørgensen (S), 2004-11-26:
Det er sådan en smule besværligt, at vi skal behandle to sager med et vidt forskelligt indhold og sigte samtidig, og især er det svært at nå at give begge emner en ordentlig ordførertalebehandling.
Det er jo to ting, som henter sin finansiering hver sit sted.
Med hensyn til hospicer er det en standardisering af og en pligt til at oprette hospicer i hvert amt, og det er jo, som fru Ester Larsen allerede har nævnt, bragt til veje gennem et sammenhold.
Blandt de navngivne i fru Ester Larsens tale er det værd at notere, at der var en del partier, som ikke kom med i opremsningen, uanset at vi faktisk længe har haft på programmet, at vi gerne så landsdækkende hospicer.
Jeg vil ikke tærske langhalm på de forbehold, vi måtte have i udformningen af lovforslaget, men der vil da være nogle afdækkende spørgsmål specielt vedrørende spørgsmålet om, hvorfor det nødvendigvis skal være det selvejende, der skal så meget i højsædet, som forslaget giver udtryk for.
Vi kan måske også have en anelse tvivl om, hvorvidt det vil lykkes at opnå den tilstrækkelige koordination i forhold til den øvrige palliative indsats.
Der er tale om noget, vi har ønsket længe, og som satspuljeforhandlerne nu har fået afsat yderligere midler til.
Det, som ministeren foreslår, er jo, at enhver, der henvender sig til en amtskommune med et alkoholproblem, skal have iværksat en alkoholbehandling senest 14 dage efter henvendelsen.
Når man ser på de mange debatter og spørgsmål, vi har haft her i Folketingssalen vedrørende alkohol i de senere år, må vi sige, at det er rigtig godt, at det er lykkedes at få afsat disse yderligere midler oven i allerede afsatte midler.
Et seriøst problem, synes jeg, som ikke rigtig er med i lovforslaget, er mangelen på udsagn om, hvordan man sikrer sig kvalitet og en nuancering i behandlingstilbuddene.
Jeg vil godt sige lidt provokerende, men det fremmer så måske forståelsen, at hvis vi og driftsherrerne, hvem det så end måtte være i den nye struktur, skulle have den opfattelse, at denne lovændring handler om mere af det samme, så er det en gebommerlig misforståelse.
De yderligere midler skal efter vores opfattelse anvendes til at sikre bedre kvalitet, mere alsidighed og forskellighed.
Sagt lidt populært, så sagde vi engang: Rette pille i rette mund.
Her må vi sige: Den rette behandling til den rette person.
Alt for meget behandling har hidtil drejet sig om antabus – og slut.
Det er jo også noget af det, der bliver peget på i den rapport, som ministeren selv har bestilt, og som ligger i forlængelse af debatten om Kornumrapporten og i øvrigt en masse andre undersøgelser, som viser, at der er et kolossalt behov for en vifte af tilbud.
Ikke alle skal have den samme behandling.
Det er jo så en betingelse, at der er flere tilbud og muligheder at vælge imellem.
Jeg synes, vi synes, at der med satspuljen er åbnet muligheder for, at vi kan komme lidt videre, og hvis det lykkes, så må vi nok også henholde os til det, der står i forligsteksten, nemlig at man er indforstået med, at der kan ske en regulering af det afsatte beløb, når det endelige resultat af rapporten kendes.
Så vil jeg afslutningsvis notere, at jeg synes, at det er meget tilfredsstillende, at også kriminalforsorgen, de indsatte i fængslerne er kommet med i det her.
Vi hilser hele forslaget, begge forslagene kan man vel sige, særdeles velkomne og tror på, at alkoholbehandlingen i Danmark vil kunne gøre et stort spring fremad til gavn for de mange, der har et behandlingsbehov.