runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Tom Behnke (KF), 2005-11-25:
Til den kommende borgmesterfrue kan jeg sige, at forslaget her handler om, at man går ind og siger, at det er rimeligt nok, at når man er myndig og voksen, altså fyldt 18 år, så bidrager man til husholdningen.
Og det, vi jo alle sammen ved, er, at hvis den unge valgte at flytte hjemmefra, så ville det jo i sig selv være væsentlig dyrere. Så det er jo ikke sådan, at man med forslaget her tvinger nogen til at flytte af økonomiske M022S14321560ALFV.FM Page 1467
Tuesday, January 31, 2006 1:45 PM grunde, som det også har været anført i debatten.
Det er der ikke.
Der er tale om, at man med forslaget her går ind og siger, at myndighedsalderen er den alder, hvor man bliver voksen.
Så skal man ikke længere regnes for at være et barn.
Og i den her lovgivning skal man ikke længere regnes for at være barn, når man fylder 18 år.
Det har nogle økonomiske konsekvenser, og de er beskrevet i forslaget, ja.
Charlotte Fischer (RV), 2005-11-25:
Nu lyttede jeg meget grundigt til den konservative ordfører, og jeg må sige for at vende tilbage til det med skalaen fra 1 til 10, at den konservative ordfører da var helt oppe at ringe på en ren 10’er.
Så er det, jeg undrer mig lidt over, at regeringen svarer, at hvad angår udlejningsreglerne, fastholder man den definition, at man faktisk er barn op til 23 år.
Det skal ikke have nogen konsekvenser med hensyn til udlejningsreglerne.
Det vil sige, at man stadig er en børnehusstand, hvis man har børn op til 23 år boende i sin husstand.
Er det ikke temmelig ulogisk, når nu barn er barn, og voksen er voksen osv. osv.?
Tom Behnke (KF), 2005-11-25:
Jeg er ikke boligordfører, og jeg kender ikke udlejningsreglerne, og da jeg ikke kender reglerne, tror jeg, det vil være noget tosset for mig at stå og indlade mig på en diskussion om dem.
Charlotte Fischer (RV), 2005-11-25:
Lovforslaget her er et spareforslag.
Regeringen har forståeligt nok haft brug for pengene, for de er jo så rigeligt blevet brugt i forbindelse med finanslovaftalen med Dansk Folkeparti, og det er jo fair nok.
Men for vores vedkommende bliver det et nej til det her lovforslag.
Men vi er dybt bekymrede for den stigende ubalance, der sker i Danmark via boligmarkedet i de her år, og det her lovforslag bidrager til den stigende ulighed, vi ser via boligmarkedet.
Vi vil ikke være med til som i det her tilfælde at opstramme ensidigt over for lejerne, som oven i købet er dem med de mindste indkomster, alt imens boligejerne har kronede dage.
Og det har de, fordi vi har en regering, der holder hånden over dem og ikke vil røre ved de stigende gevinster, der kommer på boligmarkedet.
Vi vil ikke være med til at hente 150 mio. kr. over de næste 4 år hos de dårligst stillede lejere, alt imens boligejerne takket være skattestoppet slipper for at betale næsten 3 mia. kr. årligt i ekstra skat.
Vi synes, at det er en ulighed, der er usympatisk og uforsvarlig.
Den er hverken positiv eller dynamisk, men egentlig bare urimelig.
Vi er rigtig trætte af, at alle – ikke mindst regeringen – går og taler om ulighed og så gør lige det modsatte.
Vi vil ikke bidrage til, at Danmark trækkes mere skævt, når det gælder boligmarkedet.
Der skal balance i tingene.
Uanset overgangsordninger og indfasning, som flere ordførere har lagt vægt på, må man jo sige, at det her vil ramme små indkomster ganske hårdt.
I snit vil de knap 15.000 boligstøttemodtagere miste næsten 500 kr. om måneden, og for nogle vil det blive det dobbelte.
For en familie, der i forvejen kun har et par tusinde kroner i rådighedsbeløb hver måned, er det et stort beløb.
M022S14321560ALFV.FM Page 1472
Alt i alt synes vi, at det virker ret uforståeligt, at en regering, der skilter med, hvordan den vil gå imod uligheden, kan fremsætte sådan et lovforslag.
Jo, men vi bemærker jo, at regeringen ikke er mere optaget af det her og sin ny erkendelse, end at definitionen på, hvornår man er barn, varierer noget.
Den gælder ikke, når det gælder udlejningsreglerne, hvor der fortsat vil være tale om en børnehusstand, hvis et af medlemmerne af husstanden er under 23 år.
Vi synes ikke, at det er imponerende konsistent.
Alt i alt bekræfter det for os det, jeg indledte med at sige, nemlig at det her egentlig ikke er nogen principsag overhovedet.
Og vi vil stemme imod, og det vil vi gøre, fordi det her bidrager til det, som vi synes er noget af det mest alvorlige, der sker i de her år, nemlig den stigende ulighed, der sker via boligmarkedet.
Nu er vi jo på et principielt meget overordnet plan, og den konservative ordfører kunne måske sige noget om, at det umiddelbart lyder lidt besynderligt, når man har den her meget principielle holdning om, at når man fylder 18 år, så falder hammeren, og så er man altså voksen i enhver henseende.
Den konservative ordfører kunne måske tage det med tilbage til sin egen boligordfører, for ellers giver det her jo ikke mening, så er det jo ikke, fordi det oser af konsistens, det her lovforslag.
Lissa Mathiasen (S), 2005-11-25:
Man kan jo godt undre sig lidt over, at hr. Tom Behnke ikke er klar over, at hele ideen med boligsikringen er at sikre folk en god og sund bolig uanset indkomstforhold.
Det har sådan set været en del af det her velfærdssamfunds opgaver.
Jeg undrer mig endnu mere, når jeg hører hr. Tom Behnke samtidig stå og tale om, dengang han var ung og levede under små kår.
Hvordan kan man fuldstændig miste jordforbindelsen ved at være herinde, så man ikke fatter, at vi i det her land har en rimelig stor gruppe mennesker – her taler vi om 15.000 familier, som bliver ramt – som for nogles vedkommende får op mod 1.000 kr. mindre om måneden i støtte?
Mon ikke de familier for længst, som den familie, jeg nævnte før med den enlige mor, hvor manden er død, og som har et hold tvillinger, der fylder 18 år i februar, har siddet og set på, hvor meget de har i indkomst for at få tingene til at hænge sammen?
Nu kunne vi ikke få Dansk Folkepartis ordfører til at svare på det, men jeg vil da godt bede hr. Tom Behnke om at svare: Hvad er logikken i, at man kommer med et spareforslag på omkring 90 mio. kr., når det er fuldt indfaset, som de her allerfattigste skal betale, samtidig med at man forsvarer, at de allerrigeste, dem, der har de allerdyreste huse, skal have en skattelettelse, at de altså skal have mere?
Med værdistigningsafgiften slipper de knap 1,5 mia. kr. billigere, end de skulle, hvis den havde fulgt værdistigningen på M022S14321560ALFV.FM Page 1468
Tuesday, January 31, 2006 1:45 PM fast ejendom.
Hvad er logikken i at ramme de her allerdårligst stillede mennesker?
Tom Behnke (KF), 2005-11-25:
Jeg er heller ikke skatteordfører, men jeg kan slå helt fast, at der ikke er tale om, at boligejerne betaler mindre i skat.
Det er der ikke.
Det er simpelt hen forkert at blive ved med at påstå det.
Det er forkert.
Så simpelt er det.
Der er ingen boligejere, der kommer til at betale mindre i skat.
Der er et skattestop, men det er noget helt andet.
Lissa Mathiasen (S), 2005-11-25:
Jeg tror, at hr. Tom Behnke skulle sætte sig ned og kigge lidt på de her tal.
Set i forhold til det skattestop, der er lavet, betyder det, at de boligejere, der har boliger, der er steget meget i værdi, ikke får den værdistigningsafgift, som de ellers skulle have betalt for boligen.
Det vil sige, at der nogle, som reelt tjener noget; de får lov til at beholde dem.
Det er ca. 1,5 mia. kr. Økonomisk Råd og alle andre har meget klart regnet det beløb ud.
Derfor spørger den enlige mor netop: Hvad er begrundelsen for, at jeg som enlig mor måske skal tvinges til at sige til mine børn, at de ikke kan starte på deres uddannelse, jeg magter det ikke, for nu mister jeg pludselig 1.000 kr. om måneden?
Hvor er logikken i det, hvis det skyldes, at man ønsker et samfund, der er mere og mere ulige?
Tom Behnke (KF), 2005-11-25:
Fru Lissa Mathiasen spurgte i sit første spørgsmål også til, om ikke alle skal have mulighed for at bo i en god og en sund bolig.
Jo, det skal alle.
Det er jo derfor, at vi har de her regler og muligheder for, at man kan få tilskud i forskellige situationer.
I forhold til den historie, som fru Lissa Mathiasen fortæller os her i Folketinget, kunne jeg godt fristes til at stille et modspørgsmål.
Nu kan fru Lissa Mathiasen så ikke få lov til at svare i den her omgang, men modspørgsmålet kunne være: Hvad nu, hvis de to tvillinger vælger at flytte hjemmefra?
Så er situationen jo den samme.
Det, der sker med det her forslag, er, at vi går ind og siger, at det er rimeligt nok, at når man er voksen og myndig, bidrager man til husholdningen.
Hvis man økonomisk set
ikke har den mulighed, har man mulighed for at få hjælp og støtte fra det offentlige.
Hvis det er sådan, at husstanden som sådan har ringe økonomiske vilkår, så har man, selv hvis man er på SU, mulighed for at få yderligere et beløb, der er så meget større, end hvad man ellers ville få i SU, at det til fulde og endda flere gange dækker, hvad det her forslag i sin yderste konsekvens vil betyde.
Carsten Hansen (S), 2005-11-25:
Nogle gange kan man undre sig over, hvordan folk, der bliver valgt ind i Folketinget, slet ikke følger med i det, der sker på essentielle områder, nemlig at finansministeren kompenserer de rigeste kommuner for manglende indtægter, fordi ejendomsværdien ikke stiger, hvorved ejendomsværdibeskatningen heller ikke stiger, og kommunerne tjener derfor ikke så mange penge.
Ifølge de oplysninger, der er tilgængelige for alle, sender man over 1 mia. kr. bare til de nordsjællandske kommuner.
Jeg håber, at hr. Tom Behnke vil anerkende, at det tal er rigtigt.
Virker det ikke underligt, og er det ikke ulighedsfremmende i det her samfund?
Tom Behnke (KF), 2005-11-25:
Jo, forslaget her gør bestemt.
Men det er da klart, at hvis man prøver på at inddrage alle mulige andre forslag og lave en krydsgensplejsning af forslag, som jeg jo ikke under nogen omstændigheder vil være i stand til at stå at svare på her, så kan man drage alle de konklusioner, man vil.
Nu hørte jeg, at ordføreren sagde, at når man fylder 18 år, så falder hammeren.
Det var dog en besynderlig indgangsvinkel til det at blive myndig.
Tværtimod, når man bliver 18 år og er voksen, så åbner alle muligheder sig for en.
Alle muligheder.
Jeg synes da, det er skønt og pragtfuldt, når man bliver myndig, bliver 18 år gammel.
Det er da ikke et spørgsmål om, at så falder hammeren.
Så den diskussion vil jeg ikke deltage i.
Man tager ikke boligstøtten fra nogen.
Der kan være nogle, der med dette forslag ikke får så meget, som de ellers ville kunne have fået.
Det er ret væsentligt.
Det næste er, at vi er i fuld gang med at diskutere hele udligningsreformen.
Jeg tror, at formanden på et eller andet tidspunkt vil gribe ind i den her debat, hvis vi skal til at diskutere udligningsreform under et lovforslag fra socialministeren om boligstøtte.
Lissa Mathiasen (S), 2005-11-25:
Men SU’en bliver jo ikke højere på baggrund af det her forslag.
Kontanthjælpen bliver ikke højere på baggrund af det her forslag.
Så det, ministeren giver af svar til de her mennesker – omkring 15.000 – som man har beregnet vil blive berørt af det her, er, at bare det bliver strømlinet, så gør det ikke noget, at der er nogle, der bliver berørt.
Er ministeren ikke klar over, at der er en god grund til, at vi i dag har et boligstøttesystem, som ikke er det smukkeste, for det er egentlig lidt af et kludetæppe, som er skruet sammen af mange forskellige ordninger, netop for at kunne tilgodese de forskellige menneskers særlige behov, så vi kan sikre dem, at de har en god, sund bolig?
Er ministeren ikke klar over – eller er det så længe siden, ministeren har oplevet ganske almindelige, trængte børnefamiliers situation med en lav indkomst – at man for længst sat sig ned og fundet ud af: Hvordan vil økonomien være til foråret, når børnene starter på en uddannelse?
Hvad har vi mulighed for samlet set at have?
Set i forhold til det, bliver det her nu med et meget kort varsel beskåret – bevares, det er kun 25 pct. – men næste år bliver det 50 pct.
Det vil sige, at det eneste, familierne kan se, er, at mere og mere undergraver de her familiers mulighed for at give de unge deres uddannelse?
Det er da M022S14321560ALFV.FM Page 1477
Tuesday, January 31, 2006 1:45 PM ulighed, så det vil noget, og forskelsbehandling, så det vil noget – og på en rigtig grim måde, synes jeg.
Eva Kjer Hansen (V), 2005-11-25:
Det er lige præcis derfor, vi har sørget for en lang indfasningsperiode, sådan at man har mulighed for at indrette sig efter de nye regler.
Det er også lige præcis, fordi vi ønsker gode, sunde boliger, at vi har indgået en boligaftale med en række partier, som netop giver os mulighed for i den almene sektor at gøre en indsats i form af renovering, nybyggeri og målrettede huslejenedsættelser, for nu også at referere til den socialdemokratiske ordførers ordførertale, hvor det netop blev bragt på bane.
Så vi er netop meget opmærksomme på, at det er vigtigt med gode, sunde boliger til lejerne.
Rasmus Prehn (S), 2005-11-25:
Jeg oplever ministeren svare på en hel lang række andre ting end det, der sådan set bliver spurgt om.
Derfor vil jeg gerne skære helt ind til benet og spørge: Bliver den gruppe, der bliver ramt, samlet set rigere eller fattigere af det her forslag?
Eva Kjer Hansen (V), 2005-11-25:
Jeg er nødt til at understrege, at den gruppe, der i dag modtager støtten, rører vi ikke ved.
Det berører ikke nogen af de nuværende modtagere.
Så det er kun på sigt, at vi altså sænker aldersgrænsen fra 23 år til 18 år.
Det er rigtigt, at der er det så de nye regler, der gør sig gældende – regler, som jeg mener, man har rigelig mulighed for at indrette sig efter.
Jeg synes, det er fuldt forsvarligt at sige, at når man er 18 år, så er man voksen, og så er man også i en situation, hvor man har mulighed for at bidrage til husstandens samlede indkomst.
Rasmus Prehn (S), 2005-11-25:
Så det er altså rigtigt forstået, at når indfasningsperioden har været der frem til 2009, så bliver den gruppe, der bliver ramt, og som typisk er de svageste i samfundet, fattigere.
Hører jeg ministeren tilkendegive en indrømmelse af det?
Den bliver fattigere af det her forslag.
Regeringen har fremsat et forslag, som gør, at gruppen, der bliver berørt efter 2009, bliver fattigere.
Er det korrekt forstået?
Eva Kjer Hansen (V), 2005-11-25:
Jeg synes, jeg har en forpligtelse til at se på, om reglerne er rimelige, som de er.
Derfor bør man gøre sig nogle overvejelser om, hvad aldersgrænsen så skal være.
Der kan jeg fuldt ud forsvare, at det netop er 18 år, og som tidligere sagt har man jo rigtig mange muligheder for at indrette sig på de nye regler, qua der er lavet en lang indfasningsperiode.
Ud over det med aldersgrænsen vil jeg også fastslå, at når man er blevet 18 år og så bør betragtes som voksen, har man også mulighed for at bidrage til indkomsten i husstanden qua, man enten har en arbejdsindkomst eller en SU eller en kontanthjælp.
Derfor synes jeg faktisk, det er rimeligt at stille det krav, at man så også skal bidrage til husstandens samlede indkomst.
Kirsten Brosbøl (S), 2005-11-25:
Når ministeren nu ikke vil bekræfte, at det her er et spareforslag, må vi bedømme ud fra, hvad ministeren gør, og ikke, hvad ministeren siger.
Det har været lidt svært at få hold på, hvad ministeren egentlig mener.
Først siger hun, at ulighed er godt for samfundet, fordi det skaber dynamik, men et par dage efter trækker hun det tilbage, og så er det jo lidt svært at få hold på det.
Jeg må også indrømme, at jeg tror, der er mange, der ikke rigtig kan forstå, at man lige pludselig kan trække noget, man har sagt, tilbage.
Det er sagt, det er kommet ud til offentligheden, og så må folk jo forholde sig til det.
Men vi må vel tage det til efterretning og så notere, hvad ministeren gør.
Vi fik faktisk Venstres ordfører til at bekræfte i den debat, vi havde med ordføreren, at det er et besparelsesforslag.
Det er et forslag, som vil ramme nogle af de svageste familier her i samfundet med op til 1.000 kr. om måneden.
Men det går jo ud over nogle andre.
Det går ud over dem, hvis børn fylder 18 år efter den 1. januar, for de får ikke den samme ydelse, som de ville have fået med den ordning, vi har i dag.
Det står også klart i forslaget, at der er tale om en besparelse, som er regnet ind i finansloven, og jeg synes, det ville klæde ministeren at erkende det.
Jeg tror heldigvis, at de, der sidder rundtomkring og følger debatten, udmærket er i stand til at drage deres egne konklusioner på baggrund af de argumenter, vi har fået frem her i dag.
Vi kan ikke få ministerens bekræftelse på, at det er et besparelsesforslag, så derfor så må vi konkludere, at det er med til at øge uligheden i samfundet, og det kan vi på ingen måde acceptere.
Martin Henriksen (DF), 2005-11-25:
Ordføreren sagde, at man skal dømme ministeren på det, ministeren gør, og ikke på det, ministeren siger, og det samme gør sig vel også gældende for Socialdemokraterne.
Derfor synes jeg, som jeg også sagde i min ordførertale, at Socialdemokraterne skal vedstå, at i 1990’erne steg uligheden i det danske samfund markant som en konsekvens af boligpolitikken og den politik, der blev ført generelt.
Hvis man skal dømme ministeren, sådan som Socialdemokraterne mener, skal man vel også dømme Socialdemokraterne på samme måde, så kan vi få en bekræftelse på, at det rent faktisk hænger sådan sammen, at uligheden steg markant i 1990’erne?
Kirsten Brosbøl (S), 2005-11-25:
Udviklingen af uligheden i 1990’erne tog jo udgangspunkt i, at vi faktisk fik skabt en hel masse job og fik skabt en hel masse vækst, som gjorde, at en masse mennesker fik flere penge, men det her er præcis det modsatte.
De, der har mindst, får mindre, og det kan vi på ingen måde lægge stemmer til, fordi vi helt grundlæggende synes, at det er fuldstændig uanstændigt.
Martin Henriksen (DF), 2005-11-25:
Så kan jeg da glæde den socialdemokratiske ordfører med, at vi også skaber en hel masse vækst i samfundet i disse år, så det går faktisk rigtig godt.
Men jeg vil godt spørge en gang til: Kan vi ikke få en bekræftelse på, at uligheden steg markant i 1990’erne under den socialdemokratiskradikale regering, som blev støttet af venstrefløjen?
Det er jo et reelt faktum, som bygger på tal fra Arbejderbevægelsens Erhvervsråd og Finansministeriet.
Sådan hænger det sammen, og kan vi ikke få en bekræftelse på det?
Kan vi ikke også få en bekræftelse på, at når vi skal sætte ind over for uligheden og sætte ind på at bryde den negative sociale arv, skal det primært ske i børnenes første år?
Og kan vi også få en bekræftelse på, at i finanslovaftalen mellem regeringen og Dansk Folkeparti er der netop afsat midler til det, bl.a. 400 mio. kr. til en indsats på daginstitutionsområdet?
Det er Dansk Folkeparti og regeringen, der har gjort det, og kan vi ikke også få det bekræftet fra ordførerens side?
Pernille Vigsø Bagge (SF), 2005-11-25:
Jeg kunne godt tænke mig, at den her regering, for hvem uligheds- og lighedsdiskussionen fylder så meget, havde mod til at ulighedsvurdere sine lovforslag.
Med det her forslag ville ulighedsvurderingen have sendt forslaget tilbage i hovedet på afsenderen med besked om, at det er en ommer, for her ser vi, at forældre, som ikke kan hjælpe deres børn økonomisk med en bolig, hvorfor børnene må blive boende hjemme i længere tid, nu skal have mindsket deres boligstøtte, idet man jo vil sænke grænsen fra 23 år til 18 år.
På den ene side vil man gerne have, at de unge skal blive boende hjemme længere – det er ikke ret mange år siden, at det var regeringens egen opfordring – men på den anden side gælder det som en regel for denne regering og Dansk Folkeparti, at nogle er mere lige end andre.
De andre må blive boende hjemme på forringede vilkår.
SF kan under ingen omstændigheder støtte det her forslag.
Kirsten Brosbøl (S), 2005-11-25:
Vi synes, at den indsats, der bliver gjort for at bryde den negative sociale arv af denne regering, er fuldstændig utilstrækkelig.
Det største problem, vi står over for i dag, er måske netop at bryde den negative sociale arv, og vi synes derfor, man skal leve op til det, man har sagt, nemlig at man vil give mange flere penge end dem, der er sat af på finansloven, til at bryde den negative sociale arv.
Jeg synes i øvrigt, det er mærkeligt, at Dansk Folkepartis ordfører, da han stod her på talerstolen, sagde, at forslaget ingen indflydelse har på den negative sociale arv.
Faktisk får næsten en fjerdedel af de unge mennesker ikke en ungdomsuddannelse i dag, og det synes jeg er et problem, som regeringen og Dansk Folkeparti burde forholde sig til.
Frank Aaen (EL), 2005-11-25:
Jeg må bede den socialdemokratiske ordfører bekræfte, at når der i SR-regeringens tid blev vedtaget forslag, der øgede uligheden, f.eks. afskaffelse af formueskatten, halvering af dagpengene for unge under 25, lavere arveafgift osv. – alt sammen forslag, der var med til at øge uligheden – blev de konsekvent vedtaget med støtte fra V og K og i de fleste tilfælde også Dansk Folkeparti.
Lissa Mathiasen (S), 2005-11-25:
Det er jo meget fair og ærligt, når ministeren siger, at man her har haft det udgangspunkt fra ministerens side, at man ønsker at have en mere ensartet aldersgrænse set i forhold til, hvad 18årige i øvrigt giver af støttemuligheder.
Fair nok.
Men er det ikke netop en socialministers fornemste opgave – jeg mener sådan set også, det er regeringens opgave – altid, når man overvejer at gå fra et system til et andet, at sige: Hvad bliver konsekvensen af det her?
Er det ikke regeringens pligt?
Er det ikke en socialministers fornemste opgave?
Når man så konstaterer, jamen hov, det medfører altså lige pludselig en meget stor ubehagelig konsekvens, er det så ikke en hån mod de her mennesker, som slider og slæber hver dag for at få økonomien til at hænge sammen, som slider og slæber for at give deres børn en uddannelse og for at kunne tilbyde dem at bo hjemme for at få økonomien til at hænge sammen, at man så siger: Vi har ikke villet kigge på konsekvenserne, vi har bare kigget på, at det her ser mere strømlinet ud?
Er det ikke en socialministers fornemste opgave også at tage konsekvenserne med ind i beregningerne, så man ikke kommer til at ramme lige nøjagtig dem, der er allerdårligst stillede?
Eva Kjer Hansen (V), 2005-11-25:
Nej, det er ikke korrekt forstået.
Og sådan mener jeg overhovedet ikke, man kan udlægge teksten.
Der kommer nogle nye regler for boligstøtte, hvor vi sænker aldersgrænsen fra 23 år til 18 år.
Hvordan det så indvirker, afhænger helt af, hvilke dispositioner man så også foretager i husstanden.
Som jeg har gjort opmærksom på flere gange, er det jo også sådan, at den aldersgrænse i mange tilfælde slet ikke bliver udnyttet i dag, fordi 80 pct. af de børn, der tæller med i forbindelse med boligstøtten, faktisk er mellem 18 og 20 år.
Så nej, må jeg svare hr. Rasmus Prehn, det er ikke korrekt.
Kirsten Brosbøl (S), 2005-11-25:
Vi må ud fra den her debat konstatere, og det håber jeg at alle de, der sidder og følger den her debat, også vil være enig med mig i, nemlig at det her forslag ikke kan ses som andet end et besparelsesforslag møntet på de mennesker, der i forvejen har mindst.
Det bekræftede Venstres ordfører faktisk også for os i sit indlæg og i sin besvarelse på vores spørgsmål.
Jeg synes, det ville klæde ministeren, hvis ministeren også ville bekræfte over for alle dem, der sidder og lytter til det her, og som har en M022S14321560ALFV.FM Page 1476 Tuesday, January 31, 2006 1:45 PM meget stor interesse i at høre, hvorvidt de kommer til at opleve den her forringelse, som det jo vitterlig er for mange familier, at de kommer til at opleve en forringelse.
Ministeren siger: Jamen de har meget forskellige forhold.
vil det her betyde, at de, der bliver ramt af den her besparelse, får mindre, end de har i dag, for der bliver jo ikke lavet om på nogen af de andre ordninger, så der kan kompenseres for det tab, de har på det her forslag.