runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Charlotte Antonsen (V), 2002-03-22:
Jeg er fuldstændig enig med hr. Carsten Hansen i, at vi har et kæmpe problem på det her område.
Der er simpelt hen for mange ulykker og skader i dette land, og derfor er det spørgsmål, jeg gerne vil gentage for hr. Carsten Hansen: Agter Socialdemokratiet at tage tøjet, altså arbejdstøjet på?
Agter Socialdemokratiet at gå positivt ind i forhandlinger om arbejdsmiljøets fremtidige struktur
, når vi har haft drøftelserne med parterne,
eller skal vi fortsat se denne her linje med: Vi alene vide, og det kan man klare herindefra bare ved at sige nej?
Ser vi et positivt Socialdemokrati engang i efteråret, når vi skal til at drøfte de her ting mere indgående, altså hvordan vi skal forbedre arbejdsmiljøet i Danmark? Det andet spørgsmål er kort: Er hr. Carsten Hansen enig med Enhedslistens hr. Søren Søndergaard i, at det alene er Enhedslisten, der har æren for, at det er gået godt med arbejdsmiljøet siden 1997?
Charlotte Antonsen (V), 2002-03-22:
Til fru Lene Garsdal: Næh, vi har ikke nogen planer om at afskaffe APV.
Vi har talt om at gøre det så enkelt som overhovedet muligt.
Til hr. Søndergaard
Jeg taler om regeringens samlede levetid, og man må da gå ud fra, at det mere er regeringen, der har regeret, end det har været Enhedslisten.
Men det kan jo være, at vi skulle spørge de socialdemokratiske ordførere, om man er enig i den analyse, for jeg er ikke helt sikker på, at man vil overlade hele æren til Enhedslisten.
Det er klart, at der er forskellige årsager til, at antallet af ulykker og skader går op og ned, og noget af det hænger naturligvis også sammen med, hvor mange der er i beskæftigelse, og hvor mange nye der lige er kommet ind.
Men det, der har været budskabet for mig i dag, har været, at det er svært at se en sammenhæng mellem, at man har indført de her forskellige bureaukratiske ting - ikke certifikatet, det er jo kommet til meget sent, men andre bureaukratiske tiltag - og så, at der faktisk er sket et fald. Så vi vil gerne gøre det på en anden måde.
Vi tror på, at man i højere grad kan appellere til virksomhederne og samtidig overlade det til parterne, sådan som vi jo har haft en lang tradition for at gøre.
Søren Søndergaard (EL), 2002-03-22:
Nej, jeg manipulerer ikke med tallene.
Det, der er kendsgerningen, er, at dengang den tidligere regering, den socialdemokratisk-radikale regering, havde et samarbejde på det her område med Venstre og De Konservative, da steg antallet af arbejdsulykker.
Så det er rigtigt, og i den første del af perioden under den forrige regering steg antallet af arbejdsulykker.
Så blev Socialdemokratiet og De Radikale så fornuftige, at de skiftede kurs og opgav at samarbejde med Venstre og De Konservative og i stedet begyndte at lave forlig med SF og Enhedslisten på det område, og så begyndte antallet af arbejdsulykker at falde; det kan man se ud af statistikken.
Jeg vil godt spørge fru Charlotte Antonsen om én ting: De tiltag, man nu vil afskaffe, hvornår blev de gennemført? Blev de gennemført sammen med Venstre og De Konservative, dengang arbejdsulykkerne steg?
Eller blev de gennemført sammen med SF og Enhedslisten i den periode, hvor arbejdsulykkerne var begyndt at falde - alt for lidt, alt for lidt, men var begyndt at falde?
Lene Garsdal (SF), 2002-03-22:
Fru Charlotte Antonsen nævnede arbejdspladsvurderingen og betegnede den som en administrativt besværlig ordning eller noget lignende.
For mig bekendt er det et af de goder, som man bredt har været meget tilfreds med som hjælp til at få systematiseret sit arbejde.
Den tidligere arbejdsminister nævnede jo tit, at man i princippet kunne skrive noget ned på et kaffefilter.
Så en ligefrem voldsom bureaukratisk ordning kan man vel næppe kalde det.
Men jeg vil gerne høre, om det er meningen, at man også helst så dét afskaffet.
Charlotte Antonsen (V), 2002-03-22:
Hr. Søren Søndergaard forsøger at manipulere.
Og hvis vi ser på den forrige regerings tid, så skete der stort set ikke noget fald.
Det siger statistikken.
Det indrømmede den forrige arbejdsminister altså også i debatterne.
Så det er rent manipulationsforsøg.
Så til hr. Ole Vagn Christensen.
Jamen det er jo så rigtig, at når vi så ser på statistikken, var et af de steder, hvor det virkelig stod dårligt til, også i de senere år af den forrige regerings tid, den offentlige sektor.
Hvem havde ansvaret for den offentlige sektor?
Var det private arbejdsgivere?
Næh, det var hr. Ole Vagn Christensens eget parti og så Det Radikale Venstre.
Derfor har vi indledt nogle forhandlinger med parterne for at forsøge at stramme op på systemet.
Vi anerkender den indsats, som virksomhederne har gjort i forbindelse med det store arbejde omkring ensidigt, gentaget arbejde.
Det har nok været medvirkende til, at det i dele af den private sektor er blevet forbedret.
Det store problem og det, der har været problembarnet de senere år, har været dér, hvor de socialdemokratiske ministre og radikale ministre har haft ansvaret, nemlig i den offentlige sektor.
Skulle vi ikke i fællesskab forsøge at gøre noget ved det?
Er hr. Ole Vagn Christensen, er hr. Bjarne Laustsen, er hr. Carsten Hansen interesseret i at gå med ind i dialogen?
Er Socialdemokratiet parat til at tage arbejdstøjet på?
Når vi nu har startet forhandlingerne med parterne, vil man så i Socialdemokratiet gå positiv ind i samarbejdet, eller vil man bare stå tilbage og forsøge at fastholde noget, som tiden er løbet fra?
Lene Garsdal (SF), 2002-03-22:
Fru Charlotte Antonsen siger, at der er behov for at lave et bedre arbejdsmiljø.
Det var jo bl.a. derfor, vi var med til at støtte den tidligere regerings incitamentpakke
De redskaber, der havde været indtil da, virkede ikke tilstrækkelig godt.
Som hr. Carsten Hansen just sagde, har alle med indsigt i det område rost det økonomiske incitament, som virksomhederne har haft, og som de virkelig også har brugt.
De har været meget aktive i forhold til de administrative bøder osv.
Derfor vil jeg spørge fru Charlotte Antonsen: Hvordan forestiller Venstre sig, at der skal komme et bedre arbejdsmiljø ved at droppe alle de her regler?
Ole Vagn Christensen (S), 2002-03-22:
Og det så jo også ud, som om faldet accelererede, efterhånden som man havde taget fat i de dér instrumenter.
Så det har altså virket, det, der blev sat i værk.
Der er 7.000 færre, der er blevet ramt af arbejdsulykker, sammenlignet med de 51.000, man havde før.
Det synes jeg er et godt resultat, og jeg synes, vi skal meget længere ned.
opgaven.
Derfor mangler vi stadig væk nogle svar på: Hvad er det, alternativet skal være?
Det dér med at forsøge dialogen?
Jeg kan nævne, at der i min lokale avis var en virksomhed, der sagde: Vi er godt tilfredse med, at der er udsigt til et bodssystem, for det betyder, at nu er vi nødt til at gøre noget ved det.
Charlotte Antonsen (V), 2002-03-22:
Til hr. Bjarne Laustsen - og det er så også til hr. Søren Søndergaard: Jeg vil gerne gentage, at det, jeg sagde, og det, der er sandheden, er, at der ikke er sket noget væsentligt fald i den tid, den socialdemokratiske regering har siddet.
Det er rigtigt, at der i de seneste år er sket en lille forbedring.
Det kan der være 117 forklaringer på.
Men i den periode, den socialdemokratiske regering har siddet, er der ikke sket nogen ændringer, til trods for at der er taget et hav af initiativer.
Det er jo ikke kun dette initiativ, man har haft mulighed for at tage i den forrige regerings 9 år lange liv.
Man har også prøvet med f.eks. APV, som er et andet bureaukratisk instrument.
Der har været mange forsøg i denne boldgade.
Det, vi gør nu fra regeringens side, og det, Venstre ønsker, er, at vi tager en gennemgribende drøftelse med parterne af, hvordan vi kan forbedre det her, i stedet for bare blindt at følge den forkerte vej, som man har gjort i 9 år.
Bjarne Laustsen (S), 2002-03-22:
Fru Charlotte Antonsen tror, at man kan tale om tingene ude på de små virksomheder.
Det kan man selvfølgelig også godt, men nogle gange er det nu godt, at der er en lovgivning, at der er nogle rammer, der skal udfyldes, ude på den enkelte arbejdsplads.
Derfor tror jeg bare ikke på, at der er nogen
af de små virksomheder, der, når de har mistet incitamentet til at lave et certifikat, så vil få det.
Og så vil jeg selvfølgelig godt spørge fru Charlotte Antonsen, om hun kan bekræfte, at der var et fald i statistikken for anmeldte arbejdsulykker det sidste år.
Der har netop været en positiv udvikling inden for de sidste år på baggrund af de initiativer, der har været taget gennem den seneste årrække.
Søren Søndergaard (EL), 2002-03-22:
Det, der kalder mig herop, er det, fru Charlotte Antonsen sagde om, at der ikke havde været noget fald i den tid, den socialdemokratiske regering havde siddet.
Det vil jeg godt bede om at høre en gang til, havde jeg nær sagt, for så vidt jeg kender tallene, var det faktisk sådan, at der var stigning på de fleste områder frem til 1997, og så netop i 1997, hvor i øvrigt Enhedslisten begyndte at lave forlig med regeringen på det her område, begyndte
tallene faktisk fuldstændig entydigt at gå den anden vej.
Det, jeg bare gerne vil have fru Charlotte Antonsen til at bekræfte, er, at da venstrefløjen sammen med den daværende regering for alvor begyndte at sætte ind over for arbejdsmiljøet, skete der faktisk en ændring i tallene, og der skete et vist fald, ikke forstået på den måde, at det her tal var særlig stort, det var langtfra særlig stort.
Det var da også derfor, vi gik videre og bl.a. fik indført de ting, som regeringen nu vil afskaffe.
Men der begyndte at ske et fald, det begyndte at gå i den rigtige retning.
Ole Vagn Christensen (S), 2002-03-22:
Kontrol af loven, siger fru Charlotte Antonsen.
Nu ved vi jo alle, at man skærer ned på Arbejdstilsynet, og at der bliver mindre tilsyn på virksomhederne, for det har vi jo fået bekræftet i de samråd, som vi har haft, så derfor må jeg sige til fru Charlotte Antonsen, at den går ikke.
Det er da rigtigt, at vi kom frem til den erkendelse, at det her med gennem 8-9 år at gå og snakke med hinanden om, at nu må der gøres noget ved arbejdsmiljøet, ikke gav et fald i arbejdsulykkerne.
Vi kom til den konklusion, at det var nødvendigt at gribe til andre midler, nemlig at de arbejdsgivere, som ikke sørger for, at der er et ordentligt arbejdsmiljø, og som ikke kan certificeres, kom til at betale, men at de virksomheder, der var i stand til at gøre disse ting, fik pengene tilbage.
Og hvis det var tilfældigheder, vi skulle have stået og snakket om i dag, jamen så synes jeg, at det var det, man burde have lagt op til.
Charlotte Antonsen (V), 2002-03-22:
Fru Lene Garsdal er bekymret for de 60.000 arbejdsskader - det er jeg fuldstændig enig med fru Lene Garsdal i - og hr. Bjarne Laustsen mener, at vi skal vurdere de initiativer, der er blevet taget af den forrige regering.
Til de to spørgere vil jeg sige: Vi har haft 9 år til at se på resultaterne af bureaukrati og skemaer, og jeg ved ikke hvad, og som jeg indledte med at sige i min ordførertale, er der ikke sket et fald i antallet af ulykker og skader på det danske arbejdsmarked i de 9 år, vi har haft en socialdemokratisk og venstreorienteret støttet regering, og derfor tager vi nu skeen i den anden hånd.
Arbejdsmiljøafgiften er ren skat, og den hjælper ikke på arbejdsmiljøet.
Venstre går ind for, at man lever op til arbejdsmiljøloven, og en stor del af de krav, der opstilles i dette certifikat, er, at man skal leve op til loven, og det skal man fortsat gøre.
Hr. Bjarne Laustsen er bekymret for de små virksomheder, men jeg vil spørge hr. Bjarne Lausten om, hvor mange certifikater man skal lave, hvis fem mand skal mødes og tale om et problem.
Kan man ikke forestille sig, at der også uden for dette hus kan foregå konversationer, uden at man skal lave skemaer og certifikater?
Det tror vi på.
Det er da klart, at vi selvfølgelig skal håndhæve loven og sikre, at hvis arbejdsgivere eller andre overtræder den, skal de have bøder osv. Men vi tror faktisk på, at man kan tale sammen på det danske arbejdsmarked, uanset om vi sender skemaer ud eller ej.
Bjarne Laustsen (S), 2002-03-22:
Jeg spurgte om, hvor mange virksomheder der ville lade sig certificere, og så svarede fru Charlotte Antonsen på noget andet, noget med ISO 9001 og ISO 9002 osv.
Jeg spurgte til de små virksomheder, hvor vi ville give et tilskud for at animere dem til at lave en ordning.
Parterne har tidligere været med til at indstille en belønningsordning.
Den var Venstre jo også meget imod.
Det blev der heller ikke noget ud af.
Så fik jeg altså heller ikke et svar på, hvorfor man nu vil ændre det, når man ikke har set resultatet af det, vi lige har indført.
Det er da en underlig ting, når man samtidig siger, at man vil have et godt arbejdsmiljø, at lægge det over til parterne i rådet, at sige: Nu må I så prøve at se, om I kan finde ud af det, men for en sikkerheds skyld sparer vi altså lige, nedlægger og gør ved.
Og så kommer spørgsmålet: Hvorfor har man ikke stoppet den afgift fra den 1. januar - den anden aften stemte vi om det, og Kristeligt Folkeparti havde et forslag om at stoppe det pr. 1. juli, og det stemte Venstre også imod - hvis man ikke synes, at man får noget arbejdsmiljø for pengene?
Det er da en ret mærkelig måde at klare det på.
Hvad er det i øvrigt for nogle lettelser, som virksomhederne har fået, fordi man nu fjerner afgiften?
Carsten Hansen (S), 2002-03-22:
Jeg vil da gerne afsløre over for fru Charlotte Antonsen, at hvis alle pengene var gået tilbage, var man også blevet certificeret, og så havde vi haft et meget bedre arbejdsmiljø ude på de danske virksomheder, det var i hvert fald Socialdemokratiets intention.
Det, fru Charlotte Antonsen sagde, var, at det var meget tilfældigt, hvem der kunne få og ikke kunne få.
Vil det sige, at fru Charlotte Antonsen mener, at det ikke var objektive kriterier, der lå i loven?
Var der forskelsbehandling?
Det må fru Charlotte Antonsen da kunne præcisere og fortælle, hvad fru Charlotte Antonsen mener.
Så må jeg spørge én gang til: Hvordan kan det være, at man går ind for brugerbetaling på de dårligst uddannedes efter- og videreuddannelse, men samtidig ikke vil være med til brugerbetaling på arbejdsmiljøet, når der er 60.000 mennesker, der hvert eneste år kommer til skade eller får en arbejdsbetinget lidelse?
Er det virkelig det, man mener?
Det er i hvert fald det, man gør i virkelighedens verden.
Lene Garsdal (SF), 2002-03-22:
Fru Charlotte Antonsen siger, at virksomhederne og arbejdsgiverne naturligvis er interesserede i et godt arbejdsmiljø til gavn for deres ansatte.
Jamen det er jo netop det, der ikke har været erfaring for.
Det er jo derfor, at der var og er behov for at lave nogle skrappere bestemmelser og nogle kontrolmuligheder over for virksomhederne, så de kan sikre deres ansatte et godt arbejdsmiljø. Jeg kan ikke forstå, at fru Charlotte Antonsen kan mene, at der er et godt arbejdsmiljø, og at regelsættet, sådan som det nu bliver rullet tilbage, er tilstrækkeligt til at hindre yderligere arbejdsskadede, når der stadig væk er 60.000 arbejdsskadede årlig.
Charlotte Antonsen (V), 2002-03-22:
Hr. Bjarne Laustsen tror ikke, at virksomhederne vil certificere, hvis der ikke er tilskudsordninger.
Det har vi ellers mange års erfaringer for at de vil.
Vi har et glimrende ISO-system, som mange virksomheder benytter sig af, og de fleste virksomheder er faktisk interesserede i, at tingene går ordentligt for sig.
I øvrigt kan det af og til også indgå i renommeet for virksomheden.
Certificeringen skal nok fortsætte.
Hr. Ole Vagn Christensen var inde på lidt af det samme, altså om det kan betale sig.
I virkeligheden handler de krav i certificeringsordningen, som opstilles fra statslig side, om, at man lever op til den eksisterende arbejdsmiljølov.
Jeg havde nær sagt, at ja, selvfølgelig skal man leve op til den eksisterende arbejdsmiljølov, ellers skal man da have en straf.
Man skal altså fortsat leve op til loven, og da det er hovedparten af indholdet i arbejdsmiljøcertifikatet og de krav, der er fra statslig side, så tror jeg såmænd, at hovedparten fortsat vil opfylde det, men det bliver ikke den her tilfældighed, der bliver afgørende for, om man kan få støtte eller ej.
Til sidst til det om nettoprovenuet, nemlig de 268 mio. kr., som kommer ind, når vi afskaffer afgiften
: For det første er de penge jo aldrig nogen sinde gået til et bedre arbejdsmiljø.
De er bare gået i statskassen.
Carsten Hansen (S), 2002-03-22:
Tak for svaret.
I virkeligheden taler vi vel om det samme, som da vi talte om ejendomsværdibeskatningen.
Her er vi nemlig udsat for et vælgerbedrag af dimensioner.
I forhold til de beskrivelser, der lå om Venstres skattestop på hjemmesiden, var det sådan, at de afgifter, der ophørte, også skulle tilbagebetales.
Men man beholder altså de 268 mio. kr.
i statskassen, når man lader ordningen ophøre.
Hvorfor gør man det?
Hvorfor tilbagefører man dem ikke?
Det gør man ikke, fordi man skal have finansieret sit skattestop, og så laver man det her vælgerbedrag i forhold til skattestoppet.
Lad mig så spørge om en ting: Det er da underligt, nu har vi med den seneste lov, L 78, som vi vedtog forleden dag, vedtaget, at der skal være brugerbetaling på uddannelse og efteruddannelse for samtlige på arbejdsmarkedet, men hvorfor går man så ikke ind for brugerbetaling for et dårligt arbejdsmiljø?
Der er faktisk 60.000 mennesker om året, der kommer til skade ved at gå på arbejde, vil jeg sige til fru Charlotte Antonsen, men her vil man ikke være med til en brugerbetaling.
Det eneste, man kan finde på i sin visdom, er 1,5 mia. kr. til brækkede hofter, i stedet for den anden diskussion om at forebygge.
Hvor er forebyggelsesdelen i Venstres forslag?
Bjarne Laustsen (S), 2002-03-22:
Fru Charlotte Antonsen siger, at det bare var ren afgift, og at man jo ville opretholde noget af det gode, vi trods alt havde lavet i den tidligere regering.
Jeg vil gerne spørge: Hvor mange certificeringsordninger, tror man, der bliver lavet, når man fjerner tilskuddet til de små virksomheder, for incitamentet er jo væk? Så vil jeg gerne have at vide, hvorfor man i det hele taget afskaffer incitamentspakken, før den har fået lov at virke.
Hvordan kan man vide, at den ikke virker, før der er gået et stykke tid?
Den første i danmarkshistorien er dermed også verdens bedste.
Der har da trods alt været en lang række positive ting.
Jeg synes, det er for tidligt at begynde at afskaffe noget, inden man har set, om det virker.
Ole Vagn Christensen (S), 2002-03-22:
prøver at forsvare de ting, der nu sker
Der bliver skabt et ringere arbejdsmiljø end det arbejdsmiljø, der tidligere var lagt op til, fordi det netop kunne betale sig for virksomhederne at gøre en indsats, ved at de ikke kom til at betale.
Til det der med bureaukratiet: Da vi før sad og lyttede til, hvor mange der skulle smides ind i hjemmehjælpssituationen og være hjælpere her, kan man virkelig tale om bureaukrati.
Det er derimod ikke bureaukrati at sige: Hvis du ikke opfylder dine forpligtelser, koster det noget.
Men det kan jeg forstå at fru Charlotte Antonsen mener
er bureaukrati
Søren Søndergaard (EL), 2002-03-22:
Hvis vi ser på antallet af arbejdsulykker anmeldt til Arbejdstilsynet, som har medført mere end 1 dags fravær, så var det i 1997, hvor Enhedslisten begyndte at indgå forlig på det her område, 51.138.
I l998 faldt det til 50.047.
I 1999 faldt det til 49.685, og i år 2000 faldt det til 44.846.
Det synes jeg da er et rimelig markant fald.
Og der kan selvfølgelig være andre grunde, end at lige Enhedslisten og regeringen og SF indgik de her aftaler.
Fru Charlotte Antonsen snakker om 117 grunde.
Jamen så lad os få nogle af de 117 grunde til det.
Det synes jeg kunne være godt.
Eller i hvert fald bare et par af de væsentligste grunde til, at der har været det her fald fra 1997 til år 2000.
Det er jo næppe, fordi arbejdstempoet i den pågældende periode er blevet mindre eller er blevet nedsat.
Flemming Oppfeldt (V), 2002-03-22:
Det er vist lidt polemisk.
Jeg sagde bare, at jeg ikke har noget imod, at hr. Villy Søvndal stiller spørgsmålet til regeringen, og det er jo en stor forskel.
Spørgsmålet blev formuleret af hr. Villy Søvndal til regeringen, og jeg kan jo ikke på vegne af regeringen begynde at udlevere papirer og lave store høringsrunder og den slags.
Jeg er helt sikker på, at hvis man formulerede spørgsmålet til de ældre på den rigtige måde, så ville de fleste sige: Jamen selvfølgelig, vi vil da ikke afskære os fra den mulighed at kunne få synliggjort, hvem der kan levere god hjemmehjælp til os. Hvis det er sådan, spørgsmålet skal formuleres, er jeg med på den.
Når jeg nævner, at de ældre beder om det her, så er det fordi vi efterhånden kender så mange tilfælde, hvor hjemmehjælpen fungerer dårligt.
De beretninger er verificerede, mange her har også haft adgang til dem.
Det er ud fra de beretninger, det niveau, jeg opfatter det sådan, at de ældre beder om noget, der er bedre.
Men det må være klart for enhver, at der er en utrolig stor interesse hos de ældre for kvaliteten af hjemmehjælpen, og i og med at der er det, er der sikkert også stor interesse for at få et lidt mere varieret udbud, så det ikke bare er én leverandør, man skal henvende sig til.
Så den ordning, hvorefter man kan pege på én bestemt, eksisterer i dag, men det her er absolut en udvidelse af den ordning.
I dag kan jeg jo ikke som ældre bare lige slå op på de gule sider i lokalbogen og finde fem forskellige hjemmehjælpsfirmaer eller have fuldt ud overblik over, hvad de kan yde.
Men det vil man få mulighed for efter dette
forslag
Så vil man få et reelt frit valg.
Fru Line Barfod henviser til en ordning, der stort set er hemmelig, og hvor det ikke er synligt, hvem der kan levere hvad.
Det er ikke særlig synligt i dag, og det er det, vi vil gøre synligt, og vi vil komme i en seriøs dialog med de private virksomheder, der kan det her.
Keld Albrechtsen (EL), 2002-03-22:
Vi takker fra Enhedslistens side for tilbuddet om assistance og vejledning.
Jeg er ikke sikker på, at vi vil modtage tilbuddet i det her tilfælde.
Så synes jeg, inden fru Lissa Mathiasen skruer sig helt op under loftet med hensyn til anvisningsretten, at jeg bare vil gøre opmærksom på, at den tidligere regering gennemførte fravigelser fra anvisningsretten i den almene sektor i disse såkaldte forsøgsordninger, hvor folk, der stod på ventelisterne, blev skubbet ned ad ventelisterne i visse afdelinger af forskellige årsager, i nogle tilfælde på kant med menneskerettighederne.
Den slags ting har jeg altid - og det har fru Lissa Mathiasen ret i - talt skarpt imod, og det vil jeg naturligvis fortsat gøre.
Men det er jo altså en noget anden sag.
Det, fru Lissa Mathiasen kan erindre jeg har stået og sagt, er altså sagt i sammenhænge, der intet har med spørgsmålet om ældreboliger og anvisning inden for plejesektoren at gøre.
Lissa Mathiasen (S), 2002-03-22:
Kødæder eller ikke kødæder
- jeg vil sige det på den måde, at det undrer mig, at Enhedslisten og hr. Keld Albrechtsen, som ellers plejer at være meget stålsat omkring principper, i den her sammenhæng har været parat til at sælge sin sjæl til et borgerligt sammenrend, sælge sin sjæl, som betyder, at man accepterer, at man sætter netop den sammenkædning mellem offentlige midler og anvisningsret over styr, sælge sin sjæl i forhold til, at man accepterer, at de, der har størst behov, ikke nødvendigvis kommer først, sælge sin sjæl i forhold til at lave en forskelsbehandling på, om det skal være selvejende institutioner, eller det skal være de kommunale.
Hvem er det, de her ting går ud over?
Hvem er det, det går ud over, at man fra Enhedslistens side rent faktisk har valgt at sælge sin sjæl?
Det er de ældre, der måtte komme i klemme, og som opdager, at der ikke nødvendigvis er den sikkerhed, som de gik og troede der var.
Det er derfor, vi synes, det er dårligt kammeratskab, man er kommet i.
Det er jo det, de fleste forældre gerne vil hjælpe deres børn med ikke at komme, og derfor vil vi også gerne som storebror være med til at sige: Vi vil godt hjælpe Enhedslisten med et bedre kammeratskab fremover.