runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Birthe Rønn Hornbech (V), 2002-05-23:
Jeg synes, det er kedeligt, at fru Marianne Jelved er af den opfattelse, at fordi man tager afstand fra en persons meninger, er det også, fordi man ikke kan lide den pågældende.
Men så er man mere beroliget, når jeg heroppefra siger, at jeg sætter stor pris på Asger Baunsbak-Jensen som præst og etiker og på en lang række andre områder, f.eks. som folkelig foredragsholder og skribent.
Men sådan er det nu altså.
Jeg skelner meget stærkt mellem dem, jeg er uenig med, og så dem, jeg kan lide og ikke lide, og de to ting har absolut ikke noget med hinanden at gøre.
Nu var der nogle, der nævnte hr. Peter Brixtofte.
Jeg skal jo ikke tages for fusk, men jeg siger
sådan: Hvis man slår op i Søndagsberlingeren omkring den 20. september 1989, vil man præcis se et interview med hr. Peter Brixtofte og Kirsten Lee
, efter at Venstre havde offentliggjort udlændingeoplægget.
Der kan man se, at hr. Peter Brixtofte flere gange siger, at han ikke vil finde sig i, at Kirsten Lee bliver ved med at prøve at nedgøre ham, tillægge ham motiver og skyde ham noget i skoene, for det skal ikke fratage ham retten til at sige, hvordan han mener, at Venstres udlændingepolitik bør være.
Det var et godt eksempel på det, jeg kritiserer hos en del radikale gennem årene.
Så tror jeg, at jeg har svaret på det hele, og lampen lyser rødt.
Ritt Bjerregaard (S), 2002-05-23:
Det er et interessant studium at se det første indlæg her med tak til Socialdemokratiet for at have levet op til nogle af de ting, vi sagde i valgkampen, sådan som man også kunne se det i betænkningen - det er jeg helt enig med fru Birthe Rønn Hornbech i - og så efterfølgende høre det påstået, at Socialdemokratiet nu hverken ville det ene eller det andet, og at det overhovedet ikke havde nogen sammenhæng med det, der var foregået i valgkampen.
Jo, der er en udmærket sammenhæng.
Vi står ved nogle af de ting, vi har sagt.
Det er derfor, vi har afgivet den betænkning. Og vi vender os direkte imod andre af de forslag, som kommer fra regeringen.
Det gælder ikke mindst regeringens egne udspil.
Vi er enige i den kritik, der er kommet fra UNHCR, af de forslag, der ligger.
Marianne Jelved (RV), 2002-05-23:
Jeg er da glad for, at det var et mere nuanceret syn på Asger Baunsbak-Jensen, fru Birthe Rønn Hornbech havde.
Jeg er glad for en konstatering af, at man på visse punkter er enig, og at man på andre punkter er uenig. Jeg konstaterer på baggrund af de svar, der blev givet her sidst, at fru Birthe Rønn Hornbech har frafaldet sin påstand om, at den radikale folketingsgruppe har nægtet at diskutere forskellige temaer vedrørende flygtninge- og indvandrerpolitikken.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2002-05-23:
Jamen det er jo ikke rigtigt, vil jeg sige til fru Elisabeth
Arnold
Danske statsborgere, som ønsker at gifte sig med udlændinge,
kan netop arbejde for at opfylde alle de betingelser, som fru Elisabeth Arnold selv nævnte. Derudover skal de 50 pct. kun tippe til 51 pct., hvis vi nu siger det på en lidt ubehagelig matematisk måde.
Det er helt oplagt, at der vil blive taget hensyn til dem, der f.eks. gør, hvad de kan for at lære dansk. Det vil jo være en tilknytning for den udlænding, og det vil være et moment, man vil tage med i vurderingen. Så sagde fru Marianne Jelved, at hr. Asger Baunsbak- Jensen var en torn i øjet på mig.
Nej, bestemt ikke, jeg havde nær sagt tværtimod.
Jeg sætter faktisk meget stor pris
på hr. Asger Baunsbak-Jensen og har brugt ham, dengang jeg var landsformand for Liberalt Oplysningsforbund, til diskussioner om etiske spørgsmål, hvor han og jeg i øvrigt er meget enige.
Men jeg er bare ikke enig med ham i de ting, han har fremført i avisen.
Og så vil jeg sige til hr. Jann Sjursen - jeg kan jo ikke svare længere, end til den røde lampe lyser, derfor nåede jeg det ikke før: Når vi lægger op til bred forhandling, skyldes det jo, at vi i valgkampen fik den opfattelse fra en lang række fremtrædende socialdemokrater, at man faktisk var ret enig med os. Jeg husker, at jeg var til et møde med daværende indenrigsminister fru Karen Jespersen, og det blev bagefter i Politiken fuldkommen nedgjort og latterliggjort, fordi de to damer havde været enige.
Det var den journalist meget fortørnet over.
Er der så noget at sige til, at vi tror på det, der er sagt i valgkampen?
Og vi har da også kunnet læse i avisen, at nogle socialdemokrater gik ret vidt, og man kunne godt få det indtryk, at de i virkeligheden helst ville stemme for regeringens forslag.
Vi skal da ikke blande os i de interne stridigheder, men vi synes bare, at vi kunne aflæse en bevægelse ikke mindst i valgkampen.
Men vi kan så forstå, at der i hvert fald ikke har været flertal for det i den socialdemokratiske folketingsgruppe, og det synes vi altså stadig væk er trist.
Elisabeth Arnold (RV), 2002-05-23:
Da jeg ikke fik nogen svar på mine bemærkninger før, vil jeg tillade mig at uddybe dem lidt.
Det handler stadig væk om retssikkerheden for danske statsborgere.
Det er helt i orden, at man strammer kravene.
Det kan man gøre med et flertal her i Folketinget, og vi kan være uenige eller enige, men når kravene er velformulerede og velkendte, kan man arbejde for at opfylde dem, når man er dansk statsborger.
Man kan arbejde for at få sin bankgaranti, man kan arbejde for at skaffe sig en bolig af en passende størrelse osv., osv.
Men tilknytningskravet kan man ikke gøre noget ved, vil jeg sige til fru Birthe Rønn Hornbech.
Man kan ikke udskifte sine forældre.
Man kan ikke leve sin barndom om.
Det er det, der er så forfærdeligt.
Man stiller danske statsborgere i en fuldstændig låst situation.
De kan intet gøre for at opnå den familiesammenføring, som de gerne vil have, hvis de er så uheldige at gifte sig med en udlænding.
Det er måske det, der i virkeligheden er problemet, nemlig at alle danskere, der gifter sig med udlændinge, på denne måde bliver kastet ud i en retsusikker tilstand.
Det synes vi simpelt hen er begrædeligt og skammeligt.
Jeppe Kofod (S), 2002-05-23:
Jamen jeg håber bestemt også, ministeren har ret.
Man kan så sige, at ser man på høringssvarene bl.a fra de fire centerdirektører, som er blevet nævnt tidligere også heroppefra, så har de jo en helt anden model.
de vil gerne spare en direktør, og der er det bare vigtigt at sige, at det måske umiddelbart kan lyde lidt modstridende, at alle de direktører, hvis stillinger nu bliver nedlagt, gerne vil være med til at spare en direktør for at mindske bureaukratiet, men det er rent faktisk det, som de har givet udtryk for i deres høringssvar.
Så vi synes egentlig, at det var klogt og fornuftigt. Jeg har desværre ikke set andre, der på samme måde som regeringen har sagt, at den her konstruktion var den ideelle.
Mit indtryk var, at konstruktionen netop var lavet af hensyn til nogle andre ting i et finanslovforlig, som man har lavet bl.a. med Dansk Folkeparti.
Så der kan også være nogle andre årsager til det her.
Den ene er, at udenrigsministeren ikke svarede på det med bevillingerne.
Der er en nedgang i bevillingerne fra 2001 til 2002 på 15,5 mio. kr. Den anden er, at jeg bare skal have udenrigsministeren til at bekræfte, at det er en styrkelse af arbejdet for menneskerettigheder i Danmark med det nye center.
Margrete Auken (SF), 2002-05-23:
Jeg vil godt sige tak til ministeren for de forsikringer, som
vi jo også havde regnet med at få, skal det så siges, men det var bare vigtigt at få præciseret heroppe, at det selvfølgelig drejer sig om en styrkelse. Så har vi altså den uenighed om midlerne, og da jeg kan se, at jeg bliver stemt ned, så håber jeg, at ministeren har ret, det er klart, og at vi kommer til at stå med noget, der er smidigt.
Så er det meget ofte sådan, at det, man tror man sparer på administration, får man hurtigt sat over styr igen, ved at selve administrationsdelen simpelt hen får vokseværk.
Med hensyn til hundeslagsmålet, som vi er opmærksom på kunne komme, har vi jo så sagt, at vi skal sørge for, fordi center for menneskerettigheder skal have sin uafhængighed, at forpligte os bevillingsmæssigt herfra til, at det var i orden, at vi påtog os det ansvar at sikre gennem bevillingerne, at det bliver på den måde, også fordi det har fået sin egen lov.
Jeg håber, ministeren har ret.
Jeg frygter, at han ikke har det, og derfor vil jeg anbefale, at vi stemmer sådan, som vi gør.
Bjarne Laustsen (S), 2002-05-23:
Det er jo ret svært at få et svar fra ministeren i den her sag.
Men man angiver, at det skulle være på grund af bureaukratiske ting, at lovforslaget her ikke skal gennemføres, som det blev vedtaget med den tidligere regerings stemmer.
Men når nu man ved, hvordan arbejdsgiverne arbejder med den statistik, de laver i dag, i forhold til den tidligere kønsopdelte, så har man jo som erstatning for det - for det bruger man blandt andet til at betale kontingent efter osv. - lavet en statistik, der bygger på branceopdeling i stedet
Og hvis man går ind og kigger på statistikken, vil man se, at der skal mange, mange flere indberetninger til end blot at lave en statistik, der handler om mænd og kvinder.
Så det, ministeren angiver som begrundelse, at det er bureaukrati, har arbejdsgiverne selv påtaget sig for længe siden for at undgå ét eneste problem, nemlig dokumentationen af, at de underbetaler kvinderne i dette land.
Det er da utroligt, at regeringen og ministeren ikke vil sige noget om det. Derfor handler det også om, at det, man gør i den her sag, når man siger, at det må parterne prøve at finde ud af derude, er, at man jo har fjernet værktøjet.
Det er igen lønmodtagerbeskyttelsen, man har fjernet fra parterne derude; man har fjernet den ene del fra lønmodtagerrepræsentanterne, i og med at man ikke kan kræve en lønstatistik.
Det er at fjerne lønmodtagerbeskyttelse, må jeg sige til ministeren.
Ole Sohn (SF), 2002-05-23:
Jeg forstår, at regeringen har været bekymret for bureaukratiet i den eksisterende lov, og det er begrundelsen for, at den skal annulleres.
Men jeg synes, det ville være meget fair, hvis ministeren kan sige her, hvor lang en frist man vil give arbejdsmarkedets parter til at finde en løsning, og om regeringen som følge af, at der ikke kommer et forslag, en løsning fra arbejdsmarkedets parter, så den 1. oktober 2002 eller i næste samling vil fremsætte et nyt forslag sådan, at man i hvert fald vender tilbage i salen.
Det må næsten være en logisk konsekvens af regeringens egen argumentation.
Når man først vil lade arbejdsmarkedets parter prøve, må man også give dem en tidsfrist, sådan at vi ved, at vi har en deadline for at kunne løse opgaven, og hvis opgaven ikke løses, vil regeringen fremsætte et forslag.
Det tilsagn mener jeg det ville være rimeligt at regeringen giver i dag.
Anne-Marie Meldgaard (S), 2002-05-23:
Jeg tror, jeg har givet udtryk for før, at jeg synes simpelt hen, det er for sølle, at regeringen nu prøver at fedte det her af på parterne en gang til; det er en træneringssag.
Men jeg vil gerne spørge ministeren: Hvis det nu viser sig én gang til, at parterne ikke kan løse den her sag, hvad agter ministeren så selv at gøre for at få ligelønsloven overholdt på arbejdsmarkedet?
Claus Hjort Frederiksen (V), 2002-05-23:
Målet om lige løn er vigtigt for regeringen, og jeg kan helt tilslutte mig de betragtninger, som hr. Lars Barfoed er kommet med.
Om dette lovforslag vil jeg sige, at det er et bureaukratisk værktøj, som efter regeringens opfattelse ikke er egnet til at reducere lønforskellene på virksomhederne.
Når statistikkens indhold er for summarisk, opstår der let en række falske ligelønssager, som er mere egnet til at skabe uklarhed, og som ikke fjerner lønforskellene. Så må vi jo erkende, at den vigtigste årsag til lønforskellene mellem mænd og kvinder er det kønsopdelte
arbejdsmarked.
Udarbejdelsen af en kønsopdelt ligelønsstatistik på virksomhederne vil derfor ikke medvirke til at opbløde kvinders og mænds stereotype jobvalg.
Man bliver nødt til at se på, at de kvindedominerede fag er mere tilbøjelige til at imødekomme ønsker om sammenhæng mellem arbejdsliv og familieliv, og at det påvirker lønnen i negativ retning.
Hvis løngabet skal reduceres, er det nødvendigt, at tillidsrepræsentanter og ledelserne ude på de enkelte virksomheder erkender problemet, samarbejder om indsatsen og i erkendelse heraf får gjort op med de lønforskelle, der måtte være, lønforskelle, som man kan konstatere på den enkelte virksomhed, men som ikke nødvendigvis afspejles korrekt i den her omtalte statistik.
Bjarne Laustsen (S), 2002-05-23:
Nu kunne det være interessant at stille ministeren det spørgsmål, jeg tidligere stillede til hr. Lars Barfoed med hensyn til Danfossdommen, og at arbejdsgiverne tidligere har udarbejdet denne her kønsopdelte statistik.
Det kunne jo være, at ministerens kendskab til, hvad der foregår i arbejdsgiverforeningerne, er større end den konservative ordførers. Jeg har to konkrete spørgsmål:
Hvad vil regeringen sætte i stedet for det her, når man fuldt ud erkender, at det er sådan, at kvinderne får 12 pct. mindre i løn end mændene?
Hvad agter regeringen at gøre ved det forhold?
Det vil jeg gerne høre ministerens kommentar til.
Det er forholdsvis nyt, men ministeren er sikkert bekendt hermed.
Mette Frederiksen (S), 2002-05-23:
Vi nærmer os nu det tidspunkt, hvor Folketinget går på sommerferie, og det er sådan set meget godt at bruge det her lovforslag til et lille tilbageblik på, hvad der er sket på ligestillingsområdet i de få måneder, Danmark har haft en borgerlig regering.
Vi har fået en forlængelse af barselorloven med tydelige forringelser af fædrenes vilkår og med nogle meget præcise ord om, at man ønskede besparelser på børnepasningsområdet.
Ja, faktisk har regeringen tilkendegivet, at det med pasningsgarantien ikke er særlig væsentligt. I samme øjemed har vi også fået mulighed for, at kvinder nu kan blive betalt for at passe børn i eget hjem, og endelig har man afskaffet Den Særlige Pensionsopsparing, en pensionsordning, hvis sigte er at sørge for, at ikke mindst de lavtlønnede kvinder, der findes på det danske arbejdsmarked, sikres en lidt bedre alderdom.
De får jo ikke hver eneste måned sådan en god hyre som eksempelvis folketingsmedlemmer.
Nu tredjebehandler vi et lovforslag, hvor regeringen sammen med Dansk Folkeparti ønsker at droppe den fuldstændig nødvendige indsats for at sikre lige løn til mænd og kvinder.
Prøv at forestille jer, hvordan det er hver evige eneste dag at gå på arbejde, passe det samme arbejde som en mand, have samme uddannelsesbaggrund, have nøjagtig de samme kvalifikationer, men hver evige eneste måned se, at man faktisk modtager en lavere løn end sine mandlige kolleger.
Egentlig undrer det mig ikke, at Venstre og De Konservative ønsker at gennemføre det her. Når man ved, hvor tætte bånd der er mellem arbejdsgiverforeningerne i Danmark og de to regeringsbærende partier, kan det ikke undre.
Men at Dansk Folkeparti går med til et lovforslag, som systematisk sørger for, at kvinder får dårligere betingelser på det danske arbejdsmarked, er dog besynderligt, når vi hver eneste dag skal høre Dansk Folkeparti råbe op om, at man ønsker at være de svagestes værner, at man ønsker at sørge for bedre betingelser for de dårligst stillede i Danmark. Vi har nu set fire forslag på ligestillingsområdet, som systematisk tilsidesætter de behov, kvinder har både i den private og den offentlige sfære.
Jeg synes, det er ynkeligt.
Jeg synes, det er ærgerligt, at vi i dag i Folketinget skal tredjebehandle et lovforslag, som på den måde tilsidesætter en fuldstændig nødvendig politisk indsats for lige rettigheder og lige behov mellem mænd og kvinder i Danmark på det danske arbejdsmarked.
Lars Barfoed (KF), 2002-05-23:
Jeg synes, det er interessant, hr. Bjarne Laustsen først stiller mig et spørgsmål og derefter lidt senere går op og besvarer spørgsmålet selv.
Så forstår jeg ikke, hvorfor spørgsmålet er stillet.
Så er det jo bare stillet for at stille spørgsmål og ikke for at lytte til svaret.
Bjarne Laustsen (S), 2002-05-23:
Denne gang er der måske håb om, at man kan få hr. Lars Barfoeds opmærksomhed et kort øjeblik.
Han siger, at man ikke kan sige noget om noget, man ikke ved noget om, og det er jo ganske rigtigt.
Det, jeg har kritiseret, er den begrænsede viden, som den konservative ordfører har på det her område.
Jeg spurgte klart og tydeligt, hvordan det kunne være, at arbejdsgiveren havde stoppet den statistik, som ordføreren håber at man nu vil genindføre.
Det var jo selvfølgelig, fordi vi fik Danfossdommen, hvor kvinderne klart tydeligt med den kønsopdelte statistik i hånden kunne spørge: Hvad er årsagen til, at vi får mindre i løn end mændene?
Og den tabte Danfoss altså.
Efter den tid stoppede arbejdsgiverne med at lave den kønsopdelte statistik, så det er fuldstændig utopi at tro, at arbejdsgiverne af egen vilje vil indføre et sådant system igen.
Så spurgte jeg yderligere om det forhold, om hemmeligholdelse og videregivelse af lønoplysninger ikke også er fjernet, i og med at loven er udskudt.
Det var jo et væsentligt element i selve loven også.
De to ting vil jeg gerne spørge hr. Lars Barfoed om.
Anne-Marie Meldgaard (S), 2002-05-23:
Jeg vil gerne takke hr. Lars Barfoed for den tilkendegivelse
om, at et halvt år vil være en passende tid for parterne til at finde en løsning på det her område
Jeg vil så også godt spørge hr. Lars Barfoed, om man ikke fra regeringens side i det halve år kan opfordre virksomhederne til af egen fri vilje ligesom at gå ind for at overholde ligelønsloven, sådan at når det dér halve år, hvor parterne skal se på det, er gået, viser det sig, at man har rettet op på lønforskellene på arbejdsmarkedet, så man i realiteten undgår det her.
Men hvis det ikke er det, man ønsker, vil jeg godt have en tilkendegivelse fra ministeren her, om ministeren kan bakke op om hr. Lars Barfoeds udmeldinger om, at et halvt år er passende tid for parterne til at komme overens med indstilling i forhold til ligeløn.
Pernille Rosenkrantz-Theil (EL), 2002-05-23:
Undskyld.
Så vil jeg sige, at man på baggrund af det her forslag, på baggrund af forslaget om nedlæggelse af Videnscenteret, på baggrund af forslaget om barselorlov, som vi ved giver skæv pension til ulempe for kvinderne, på baggrund af forslaget om Den Særlige Pensionsopsparing, som også giver en ulempe for kvinderne, jamen så er det eneste indtryk, man bliver efterladt med i forhold til den her regering, at den ikke er interesseret i ligestilling.
Derfor er det mig meget magtpåliggende, at hr. Lars Barfoed kommer herop og afkræfter det og kommer med et bedre forslag til, hvordan vi kan sikre en lige løn.
Ellers er det jo det indtryk, man bliver efterladt med.
Så havde de vel ikke indført det frivilligt.
Hr. Lars Barfoed bliver ved med at sige, at så må man finde på noget bedre.
Jamen I har jo ikke noget bedre forslag.
Jeg ville gerne høre hr. Lars Barfoed: Hvad er det
for et forslag, du taler om, hvis der skal findes på noget på noget bedre?
Nu er det jo altså ikke kun sådan, at det er det kønsopdelte arbejdsmarked, der er årsag til lønforskellene mellem kvinder
og mænd i det her samfund.
Det er korrekt, at det er en af årsagerne.
Ideen bag det her forslag er jo netop at få noget mere viden om de uforklarlige lønforskelle, som foreligger.
Når ministeren så taler om, at tillidsrepræsentanter og arbejdsgivere skal finde en løsning på de her ting,
er det vel væsentligt, at arbejdsgivere og tillidsrerpæsentanter har det nødvendige værktøj, altså at arbejdsgivere og tillidsrepræsentanter har et overblik over, hvordan lønforskellene er.
Arbejdsgiveren på den ene side har jo mulighed for blot at lave den her kønsopdelte lønstatistik og så gemme den for tillidsrepræsentanten, og det vil sige, at medmindre det her lovforslag bliver vedtaget, jamen så har lønmodtagerne ingen mulighed for at danne sig det overblik, og derfor er det væsentligt at få en kønsopdelt lønstatistik.
Bjarne Laustsen (S), 2002-05-23:
Nu var hr. Lars Barfoed heroppe og sige for lidt siden, at han ikke vidste så forfærdelig meget om arbejdsmarkedspolitikken.
Det er selvfølgelig stærkt bekymrende, at man ikke ved, hvad det er, der rører sig på det danske arbejdsmarked, for det er jo meget, meget centralt, at arbejdsgiveren selv har leveret varen tidligere.
Så til det spørgsmål, hr. Ole Sohn stillede, om man tror, at arbejdsmarkedets parter vil løse den her opgave: Det vil de ikke, for arbejdsgiverne har selv stoppet den kønsopdelte statistik, som dannede baggrund for, at vi fik Danfossdommen, hvor arbejdsgiveren selv havde lagt dokumentation på bordet, der beviste, at man havde underbetalt kvinderne på Danfoss.
Efter den dom fjernede arbejdsgiverne den kønsopdelte statistik, så det er utopi at tro, at arbejdsgiverne vil indføre en sådan ordning igen.
Derfor er det selvfølgelig en svaghed, at regeringen tager det her lovforslag tilbage.
Nu er det sådan, at hr. Lars Barfoed taler meget med beskæftigelsesministeren.
Det er sikkert også udmærket.
Men jeg vil også gerne spørge med hensyn til hemmeligholdelse og videregivelse af oplysninger, om ikke den del af lovforslaget er fjernet også.
Anne-Marie Meldgaard (S), 2002-05-23:
Mit spørgsmål til hr. Lars Barfoed er faktisk lidt i samme ærinde.
Har regeringspartierne, har hr. Lars Barfoed som ordfører, sammen med ministeren diskuteret, hvor lang tid
parterne skulle have, inden beskæftigelsesministeren skulle bruge sin bemyndigelse til at sætte den her lov i kraft? Eller er hensigten, at den faktisk aldrig skal i kraft?
Jeg kunne også godt forestille mig, at hr. Lars Barfoed her fra talerstolen i dag tilkendegav, hvor langt De Konservative ville gå, hvor lang snor parterne kunne få til at løse det her problem, inden man som regeringsparti ville presse på over for beskæftigelsesministeren, at nu må den her lov gennemføres.
Det vil jeg gerne have et svar på.
Ole Sohn (SF), 2002-05-23:
Uden at have en intention om at skabe en lige så lang debat om dette lovforslag, som vi havde om lovforslag nr. L 104 forleden, er der et og andet, der undrer mig, når hr. Lars Barfoed går op og siger: Vi ønsker også, at der skal være nogle ordentlige muligheder for at følge med i lønforholdene osv., men vi må lade arbejdsmarkedets parter prøve, om de kan finde en bedre løsning end det lovforslag, som nu lægges i mølposen. Ville det ikke være en logisk konsekvens af hr. Lars Barfoeds argumentation, at regeringen og dermed også Det Konservative Folkeparti giver Folketinget et tilsagn om, at hvis ikke arbejdsmarkedets parter har løftet den opgave, som man ifølge lovforslaget opfordrer dem til, så vil regeringen først i næste samling komme med et forslag til, hvordan det skal være?
For her trækker vi da bare en eksisterende model væk, og så håber man, at der dukker noget nyt op af sig selv via arbejdsmarkedets parter.
Men hvis det nu ikke er tilfældet og regeringen har den samme intention som oppositionen,
ville det så ikke være meget fair, at hr. Lars Barfoed og i øvrigt også senere måske ministeren går op og siger her fra talerstolen: Jamen vi giver arbejdsmarkedets parter et halvt år til at finde en model, der er bedre end det lovforslag, som nu skrottes, hvorefter regeringen vil komme med sit eget udspil.