Henrik Dam Kristensen (S), 2000-01-27:
Diskussionen om at indføre et såkaldt kørekort i detailhandelen blusser op med jævne mellemrum, og jeg har forstået, at et af de vigtigste argumenter synes at være, at der skal etableres et system, som giver myndighederne mulighed for at inddrage næringsbrevet, hvis det er sådan, at reglerne gentagne gange eller groft bliver overtrådt.
Beslutningsforslaget her er en uændret fremsættelse fra sidste folketingssamling, og vi har diskuteret det gentagne gange.
Lad mig med det samme slå fast, at jeg ikke har ændret holdning, siden vi sidst drøftede spørgsmålet.
Det er fortsat min opfattelse, at med de gældende regler og den vifte af sanktionsmuligheder, de indeholder, er der mulighed for at gøre en målrettet indsats imod det, man kunne kalde problemforretningerne.
Jeg mener ikke, at der er behov for yderligere sanktionsregler eller godkendelsesordninger,
specielt ikke i den nuværende situation, hvor vi jo netop - som vi også talte om ved det forrige punkt på dagsordenen - har fået den nye fødevarelov.
Med den får vi nu mulighed for at introducere adminstrative bøder, og jeg tror, det vil betyde en anderledes målrettet og konsekvent indsats end den, vi har kendt indtil nu.
Selv om jeg måske kommer til at gentage nogle af de ting, jeg sagde tilbage i december 1998, mener jeg stadig, de er vigtige og centrale i denne diskussion. Man skal holde sig for øje, at fødevarelovgivningen inddeler virksomhederne i tre kategorier, alt afhængigt af den sundhedsmæssige risiko, der er forbundet med netop den pågældende virksomheds produktioner.
Sondringen mellem de forskellige virksomhedstyper sker på baggrund af den behandling, fødevarerne udsættes for i virksomheden.
Fødevarevirksomheder som slagtere og bagere eller restauranter skal enten autoriseres eller godkendes af myndighederne, og autorisation eller godkendelse kan tilbagekaldes, hvis det af hygiejniske årsager viser sig at være nyttigt.
Der er altså i realiteten en form for kørekort for den kategori.
Den tredje virksomhedskategori er købmandsbutikker, kiosker, discountvareforretninger og tankstationer, som alene sælger fødevarer uden videre behandling som grøntsager, frostvarer og dåsemad.
Her er der altså ikke nogen betydelig sundhedsrisiko for den enkelte borger, for de forretninger tilvirker ikke fødevarer; de videresælger noget, som er emballeret i forvejen.
Og når det går galt med de i øvrigt udmærkede intentioner, som er i Dansk Folkepartis forslag,
skyldes det netop, at man vil bruge kræfter på disse ca. 10.300 virksomheder, som skal igennem en bureaukratisk mølle, uden at jeg på nogen måde kan se, at det vil gavne folkesundheden. Jeg er meget optaget af, at vi har en så høj standard og sikkerhed på dette område som muligt, men man skal ikke skyde gråspurve med hverken kanoner eller bazookaer; man skal koncentrere indsatsen de steder, hvor der er en reel fare for, at menneskers sundhed kan komme i fare.
Og derfor ville jeg være ked af at indføre et stort bureaukratisk system på områder, hvor man må sige, at her er der ikke nogen reel forbrugerrisiko. Jeg synes også, man skal have i baghovedet, at hvis man gennemførte dette, skulle det gælde alle forretninger.
Alle disse 10.300 tankstationer og små købmænd osv., hvor der ingen problemer er, skulle gennem en større, bureaukratisk godkendelsesproces, som ville være omkostningsfyldt for alle, både for myndighederne og for den enkelte lille virksomhed, og jeg har meget svært ved at se, at vi får noget ud af det.
så lad os da koncentrere indsatsen på disse områder.
Det er også korrekt, at når vi ser på tallene, fremgår
det, at der er nogle steder, hvor folk af anden etnisk baggrund end dansk har haft nogle problemer.
Men lad os da så målrette en ordentlig informationspligt mod dem, lad os pålægge os selv en ordentlig informationspligt over for dem, og lad os gøre en ekstraordinær indsats for, at nogle af kontrolmedarbejderne i regionerne også bliver folk af en anden etnisk baggrund.
De kan måske bedre klare dialogen og kommunikationen på de sprog, som de, der har problemer, måske behersker bedre end dansk.
De overordnede funktioner, som jeg klart oplever at der er i beslutningsforslaget, vil jeg gerne være med til at gå målrettet efter.
Lad os forsøge at løse problemerne i et samarbejde, og lad os lade være med at genere tusinder og atter tusinder af ordentlige små købmænd og tankstationer, hvor der i realiteten ikke er nogen problemer.
Det skal være min opfordring i forbindelse med dette beslutningsforslag og dermed også en afvisning af det.