runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Aase D. Madsen (DF), 2004-11-26:
Jeg kender jo hr. Keld Albrechtsens retorik, men jeg synes nok, det er lige lovlig meget forlangt, at jeg skal stå her og fastsætte værdien af de net, som skal overføres ad åre, måske først i 2015.
Hvis man ikke kan blive enige i forligskredsen, sker der jo først noget i 2015.
Men jeg vil sikre mig hele vejen igennem, at så længe nettene ligger i DONG, får de ikke nogen konkurrencefordel.
Vi har hånd i hanke med tarifferne, så det privatiserede DONG ikke på nogen mulig måde kan skrue op for hanen.
Når vi skal til at overtage nettene, sker der selvfølgelig en afvejning ved at sætte de bedste eksperter til at afgøre, hvad de er værd, og så kommer det an på en forhandling mellem det delvis privatiserede DONG og staten.
Det er den øvelse, vi skal ud i, og det står fuldt ud forklaret i det lovforslag, som ligger på hr. Keld Albrechtsens bord.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-11-26:
Fru Anne Grete Holmsgaard siger jo, at begrundelsen for SF for at være med i det her i virkeligheden er forsøget på at fastholde de 51 pct. statsligt flertal i det privatiserede DONG.
Så nævner fru Anne Grete Holmsgaard fusionen med Elsam.
Jeg har nu forstået det sådan, at det, man i Jylland er lidt bekymret for, er, at man fremover skal styres fra Finansministeriet, og det kan man jo egentlig godt forstå.
Problemet er, at så mister vi jo aktiemajoriteten i det fusionerede selskab.
Der vil jeg godt spørge: Er det sådan, at fru Anne Grete Holmsgaards melding skal forstås på den måde, at fusionen ikke bliver til noget?
Vil SF nedlægge veto over for fusionen, hvis det ikke er sådan, at staten har aktiemajoriteten i det fusionerede selskab?
Jamen det var jo næsten en tilståelse.
Fru Aase D. Madsen er klar over, at her er der et alvorligt problem.
Det er jo sådan det er, og det er også en af grundene til, at vi ikke er med i aftalen, for vi synes faktisk ikke, det er rimeligt, at forbrugerne skal betale den ene gang efter den anden for det samme anlæg.
O.k., pengene går så i statskassen og kan bruges til et eller andet, men det kan vel alligevel ikke være rimeligt.
Vi har rejst spørgsmålet om, hvad der kommer til at ske på grund af lovforslaget om Energinet Danmark, i et brev til finansministeren, men her bliver der jo tale om et langt, langt større milliardbeløb.
Jeg ved ikke, om fru Aase D. Madsen på nuværende tidspunkt kan løfte sløret for, hvor meget disse transmissionsledninger er værd.
Det er i hvert fald gigantiske milliardbeløb, og det er altså ikke rimeligt, at vi som forbrugere skal betale dem en gang til.
Jeg har megen forståelse for, hvis fru Aase D. Madsen har svært ved at udvise nogen form for entusiasme for den aftale, hun deltager i.
Der skal lyde megen trøst fra min side i så henseende.
Det er vigtigt for fru Aase D. Madsen, at hvis der kommer en situation, hvor vi ikke længere har kontrol med transmissionsnet og søledninger osv., skal det overgå til staten.
Men jeg vil godt spørge: Vil den konstruktion ikke medføre en kæmperegning til forbrugerne, som jo allerede har betalt mange gange for transmissionsnettet?
Det skal jo overdrages med et kæmpebeløb, som skal forrentes af forbrugerne, ligesom vi har set det ske med den del, der nu overdrages til Energinet Danmark.
Meget tyder desværre på, at det udløser en milliardregning, så er det virkelig en farbar vej, fru Aase D. Madsen forestiller sig?
Aase D. Madsen (DF), 2004-11-26:
Jeg skal prøve at lægge lidt mere entusiasme på bordet ved anden- og tredjebehandlingen, men det kommer an på, om de krav, Dansk Folkeparti stiller, bliver opfyldt.
Det er med at finde en grimasse, der kan passe.
Med hensyn til om jeg hellere ser, at den svenske stat går ind via Vattenfall i en fusion eller i en overtagelse af Elsam, end at det bliver den danske stat: Jeg har hele tiden været talsmand for, at monopoler er af det onde, uanset om det er et nationaliseret selskab, som jo vil blive den helt dominerende faktor på det danske energimarked.
Det vil blive et monopollignende forhold, hvis DONG og Elsam fusionerer, ingen tvivl om det, og så går man efter Københavns Energi, og så er ringen sluttet.
Det, som ligger Dansk Folkeparti på sinde, er konkurrencen, og der bliver jo ingen konkurrence, hvis vi har et nationaliseret selskab, der sidder alene på markedet. Konkurrence skal komme udefra, det er vi enige i, men at blande sig med politisk pression, som jeg mener der har været tale om hele vejen igennem, synes jeg er forkert.
Nu har vi fået en ny konkurrencelov, og jeg håber, den kan medvirke til at styrke netop denne konkurrence.
Svend Auken (S), 2004-11-26:
Med hensyn til Nordsøaftalen er det jo klart, at der kommer større indtægter, når oliepriserne stiger, og når indtægterne stiger, kommer der også flere penge til staten.
Men er det i orden, at man i den situation laver et skatteinitiativ, der betyder, at flere hundrede millioner kroner som følge af konstruktionen af aftalen udbetales til koncernerne ude i Nordsøen, uden at vi kan gribe ind?
Det var det spørgsmål, jeg stillede fru Aase D. Madsen.
Jeg er selvfølgelig glad for, at fru Aase D. Madsen ikke er ked af, at hun er med i aftalen, men hele hendes indlæg var præget af så stor mangel på entusiasme og begejstring, som jeg nogen sinde har hørt en deltager i en aftale udvise her i Folketingssalen.
Aase D. Madsen (DF), 2004-11-26:
Jeg ved ikke, hvad det er for nogle smerter, hr. Auken taler om i forbindelse med denne aftale.
Jeg kommer bare med en lang række forhold, som vi gerne vil have belyst i Dansk Folkeparti, for det er da klart, at vi ikke vil købe katten i sækken med en aftale, der kun fylder 11 linjer, og et lille tyndt lovforslag.
Vi vil være med i hele processen, og selvfølgelig vil vi da udøve vores indflydelse på den, det er helt klart.
Med hensyn til Nordsøaftalen: Den er hr. Auken jo ikke med i, og så må hr. Auken bare finde sig i, at sådan er den aftale.
Vi synes, det er en god aftale, for milliarderne vælter også ind til statskassen i forbindelse med den.
Vi får en meget, meget større andel af overskuddet, end vi kunne få før.
Svend Auken (S), 2004-11-26:
Det har ikke været noget ønske fra vores side, at Dansk Folkeparti skulle være med i aftalen, og når aftalen tilsyneladende smerter fru Aase D. Madsen så voldsomt, som tilfældet er, vil jeg bare sige, at vi ikke har noget ønske om at smerte fru Aase D. Madsen.
Det er absolut frivilligt, om hun vil være med i den aftale, eller om hun ikke vil være med i den aftale.
Men jeg har to spørgsmål til fru Aase D. Madsen, og det ene er: Synes fru Aase D. Madsen virkelig, det er bedre, at den svenske stat sikrer sig en monopollignende stilling på det danske energimarked, end at den danske stat dominerer det danske energimarked?
Mit andet spørgsmål er: Fru Aase D. Madsen nævnte Nordsøaftalen.
Synes fru Aase D. Madsen, det er fint, at man nu i forbindelse med nedsættelsen af selskabsskatten forærer hundredvis af millioner kroner til DUC i Nordsøen?
I en situation, hvor oliepriserne stiger, og indtægterne vælter ind til disse i forvejen meget velhavende koncerner, var det så ikke bedre at bruge de penge til andre og mere påtrængende formål i det danske samfund?
Svend Auken (S), 2004-11-26:
Vi er tilhængere af en fusion, fordi det er sådan, at på et energimarked, hvor der bliver færre og færre aktører, er det godt, at det er en stor dansk aktør, der sikrer udviklingsopgaver, forsyning osv. i Danmark.
Alternativet til, at det bliver DONG og Elsam, er jo, at det bliver den svenske stat, og hvorfor det skulle være at foretrække, at det er den svenske stat frem for den danske, der ejer aktøren i Danmark, har jeg svært ved at se.
Med aftalen har vi sikret, at man ikke kan gå ned under de 51 pct., uden at alle er enige, så vi har fuld kontrol med det.
Jeg kender ikke forløbet af forhandlingerne så godt, at jeg kan sige med sikkerhed, hvordan de forskellige procenter bliver.
Det eneste, jeg kan sige med sikkerhed, er, at de ikke kan ændre statens flertalsindflydelse, uden at jeg og alle de andre forligsparter har sagt god for det.
Ellers kan det ikke lade sig gøre.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2004-11-26:
Jeg mener, at det fremgår meget klart af aftalen, at det her er en aftale om, at staten bevarer aktiemajoriteten.
Jeg ved ikke, om jydernes – hvis jeg må bruge det begreb i den her sammenhæng uden i øvrigt at skyde på alle mulige jyder, der ikke er indblandet i denne her sag – frygt i realiteten er at blive styret af staten.
Jeg tror faktisk, at der er alle mulige andre spil i gang, og det er derfor, jeg maner til besindelse i denne her sag.
Men jeg synes sådan set, det er meget klart i aftalen, at skal der skabes en anden model, skal alle partierne være enige, og det synes jeg jo altid er styrken ved at indgå i en aftale.
Så kan man kalde det et vetokort, eller hvad man nu vil kalde det, men det er jo rent faktisk det, man sidder inde med som part i denne her aftale.
Svend Auken (S), 2004-11-26:
Jeg er enig i alt det, fru Anne Grete Holmsgaard har sagt her som ordfører.
Der er bare et enkelt punkt, jeg skal præcisere.
I sin tid, da vi lavede aftalerne om DONG og naturgasinfrastrukturen, blev søledningerne ikke glemt.
Det, der skete dengang, var, at søledningerne ikke blev lagt ind i transmissionsnettet, altså ikke blev indlagt i Gastra A/S, men det var hele tiden forudsætningen for mit vedkommende, at søledningerne selvfølgelig var en del af nettene og dermed omfattet af den overordnede aftale.
Det har der så efter regeringsskiftet været rejst tvivl om, men jeg har glædet mig over, at finansministeren offentligt har sagt, at søledningerne selvfølgelig er omfattet af det her, og jeg har bedt, og det har fru Anne Grete Holmsgaard nu også, finansministeren, når han får ordet om lidt, om at bekræfte fra Folketingets talerstol, at sådan forholder det sig.
Så burde den sag være ude af verden.
Det er bare den præcisering.
Så vil jeg sige, at jeg er hundrede procent enig i det, fru Anne Grete Holmsgaard siger om fusionsforhandlingerne mellem Elsam og DONG.
Her har man forhandlere, der alle har tilknytning til det største regeringsparti, og så kunne man vel godt forvente, at en smule fædrelandskærlighed også vejede til i de forhandlinger, der foregår.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-11-26:
Den beregning vil jeg nu gerne se, men o.k
Er lagrenes og naturgasnettets og søledningens værdi et beskedent beløb?
Det tror jeg ministeren skal være forsigtig med at sige.
Jeg tror, at der er tale om et overordentlig stort milliardbeløb.
Og det er det, der så skal forrentes oven i den pris, forbrugerne betaler i dag.
Det har ministeren jo i og for sig også tilstået.
Så jeg tror, det bliver meget interessant at gå nærmere ind i de beregninger.
Så vil jeg godt spørge ministeren, om han virkelig tror, at et fusioneret selskab, som består af Elsam, det nuværende DONG og Københavns Energi, ikke vil have en meget afgørende indflydelse – en nærmest kontrollerende indflydelse – på prisdannelsen på det danske marked.
Det er jo en illusion at tro andet.
Derfor vil jeg godt spørge ministeren: Kan det virkelig være rigtigt, at man først skal lave et sådant – i danske størrelsesforhold – gigantisk selskab med en sådan kontrollerende indflydelse på markedet i Danmark og derefter overlade det til private aktionærer?
For det er jo det, der vil ske, at det glider os af hænde.
Jørn Jespersen (SF), 2004-11-26:
Svaret er i al sin korthed: Nej, det er ikke rigtigt.
Den historiske sandhed omkring forhandlingerne om det her forløb er jo, at da man skulle have mandat til forhandlinger om en ny CAP-reform i Europaudvalget, var regeringen ikke indstillet på at søge et bredt mandat, fordi man havde lagt sig fast på, hvilken model man ønskede, i et tæt samarbejde med Landbrugsraadet, og derfor endte det med, at man kun fik mandatet med Dansk Folkepartis opbakning. Da man så kom hjem og reformen var vedtaget, skulle man vælge, hvilke af de modeller, der så var åbnet mulighed for, man skulle bruge i Danmark.
Og da mente den daværende fødeminister, at det behøvede man slet ikke at snakke med Folketinget om, ikke engang med Europaudvalget, fordi det jo var aftalt med landbruget.
Hvad skulle vi så med en åben, demokratisk debat, mente den daværende minister.
Det var jo aftalt.
Det var jo helt overflødigt.
Efterfølgende fandt hun så ud af, at man nok lige skulle sikre sig 90 mandater i Folketinget og fik af en eller anden grund, som jeg aldrig har kunnet gennemskue, Dansk Folkeparti til at sige ja til den valgte løsning.
Hvis jeg kender hr. Christian Hansen ret, så har han fået en eller anden pris for det, for så godgørende plejer han ikke at være. Den er bare aldrig blevet oplyst.
Thor Pedersen (V), 2004-11-26:
Jeg vil blot gentage, hvad jeg har sagt.
På et liberaliseret marked, hvor man kan gå ind og vælge sin leverandør, er der tale om monopol, hvis ikke der er et tilstrækkeligt antal leverandører at vælge imellem.
Men det, der ligger i liberaliseringen i det samlede EU, er jo lige præcis, at den enkelte borger får en ret til at kunne købe strømmen, hvor den enkelte ønsker det.
Det kan være på en nordisk elbørs, som man jo har i dag, at man går ind og handler.
Man kan jo på et sådant marked i givet fald vælge selv at få sin leverandør.
Det er jo derfor, vi sikrer, at nettene er i offentligt eje, så der er fri adgang for alle mulige leverandører til at levere strøm så vel til virksomheder som til husholdninger, når vi taler om Elsam, og at man kan få gasleverancer, fordi der ikke er nogen, der kan blokere for, at andre virksomheder er i stand til at tilbyde borgerne gas.
Må jeg sige omkring en mulig betaling af ledningsnet: Der er ikke noget mærkeligt i, at de i givet fald kunne blive forrentet – et beskedent beløb – men det er ikke besluttet.
Så man kan ikke sige, at det, at det overgår til staten, at man sidder på nettet, betyder, at der så kommer en højere pris end den, der ellers ville have været.
Det er en beslutning og en vurdering, der må komme over tid.
Men det vil i hvert fald ikke være sådan, at nogle kommer til at betale to gange, for det er staten, der har lagt pengene ud.
Hvis vi etablerer et sådant regnestykke, vil vi se, at staten har lagt mere ud, end vi nogen sinde får hjem igen.
Keld Albrechtsen (EL), 2004-11-26:
Så siger ministeren, at det er nogle penge, som staten har lagt ud, så det er helt naturligt, at forbrugerne så på et senere tidspunkt får den regning.
Men det var jo præcis også, hvad jeg sagde, nemlig at det, der vil ske i den her konstruktion, er, at forbrugerne får en regning.
Så det er vi altså enige om.
Det, vi ikke er enige om, er dette med, at staten har lagt ud.
Det er faktisk ikke noget, staten har lagt ud.
Det er noget, forbrugerne løbende har betalt over regningen, så derfor kommer de så til at betale det en gang til.
Så siger ministeren, at det jo ikke er et monopol, der bliver skabt, hvis der kommer en fusion, det er af hensyn til konkurrencen.
Men det bliver jo altså, især hvis man også får fat i den københavnske energi, et monopol, og det bliver en privatejet konstruktion.
Og det er altså svært at få øje på, hvordan det skaber konkurrence.
Der er vores synspunkt, at hvis man skal have sådan en fusion og sådan et monopol, så skal det være offentligt ejet, for det værste af alt her i verden er private monopoler.
Hvis der skal laves sådan en gigant, så skal den være offentligt ejet, statsligt ejet.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2004-11-26:
Nu var der rigtig mange spørgsmål i det her.
Lad mig lige tage fat i det med priseksplosionen.
Om jyderne skulle være bange for, at den skulle komme via staten?
Så bør man da være betydeligt mere bange for, at den skulle komme via, at man sælger til Vattenfall.
Så jeg synes ikke, at man skal male det der billede med staten op.
I øvrigt er det lidt underligt, at det er hr. Keld Albrechtsen, der stiller det spørgsmål, for så vidt jeg ved, går Enhedslisten jo ind for, at DONG fortsat skal være fuldt statsligt ejet.
Derfor forstår jeg måske ikke helt denne her pointe.
Så vil jeg bare gentage det, jeg sagde før.
Denne her aftale er en aftale, hvor alle parter skal være enige, hvis der skal ændres på den, og jeg har ikke set noget scenarium endnu, som gjorde, at jeg sagde, at sådan kunne man ændre den, men det kan man da aldrig udelukke der kunne være.
Jeg har bare ikke set det præsenteret endnu, og derfor må jeg sige, at det, der ligger i denne aftale, og de perspektiver, vi har haft for den, er det, vi står på.
Mogens Nørgård Pedersen (KD), 2004-11-26:
Da Kristendemokraternes ordfører, fru Bodil Kornbek, ikke kunne være til stede, har jeg lovet at fremsige følgende: Kristendemokraterne kan støtte dette lovforslag, der åbner for en børsnotering af DONG og for salg af op til 49 pct. af aktierne i selskabet.
Den 7. oktober i år er der indgået en bred politisk aftale, hvor vilkårene for salg af DONG blev aftalt.
Det har vi efterfølgende fået en undskyldning for, så det er o.k.
De særlige vilkår, der er pålagt DONG via lovgivning, ophæves nu, og selskabet gøres klar til en børsnotering.
Det ligger i naturlig forlængelse af den åbning af naturgasnettet for konkurrence, der er sket den 1. januar 2004.
Dermed får DONG samme vilkår for at konkurrere som andre naturgasselskaber.
Så længe staten bevarer aktiemajoriteten i selskabet, mener vi, at naturgasinfrastrukturen, naturgasnettet og naturgaslagrene forbliver offentlig ejendom, sådan som det er aftalt i tidligere forlig på området.
Hvis staten på et senere tidspunkt afgiver aktiemajoriteten i DONG, skal staten tilbagekøbe infrastrukturen.
Vi noterer os i den forbindelse, at det fremgår af aftalen, at en afgivelse af statens aktiemajoritet inden 2015 kræver enighed mellem partierne.
Kristendemokraterne er endvidere enige i, at en børsnotering af DONG og efterfølgende et salg af op til 49 pct. af aktierne er den bedste måde at sikre, at aktierne beholdes på danske hænder og ikke sælges til et stort udenlandsk energiselskab.
DONG's priser og indtjening fra infrastrukturaktiviteterne vil også efter børsnoteringen være underlagt Energitilsynets regulering.
Efter en børsnotering af DONG bliver det så meget desto vigtigere, at der er et aktivt Energitilsyn.
Desuden fremgår det af Energitilsynets høringssvar, at naturgaslagring skal holdes adskilt fra konkurrenceudsatte naturgasaktiviteter inden for handel og produktion.
Selv efter privatisering af DONG må det efter Kristendemokraternes opfattelse sikres, at man regnskabsmæssigt kan udskille aktiviteter vedrørende naturgaslagring fra handel og produktion.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2004-11-26:
Jeg vil bare sige to ting til det: For det første kan det da ikke komme bag på fru Aase. D. Madsen, at vi går ind for, at der skal være en stram kontrol med monopoldannelse.
Det har været SF's politik i mange år.
For det andet er Dansk Folkeparti også, så vidt jeg ved, med i den her aftale.
Så jeg kan sådan set ikke se, hvad det er, fru Aase D. Madsen kritiserer, medmindre det er, fordi hun er kommet i tvivl om, hvorvidt det var klogt at gå med i aftalen.
Aase D. Madsen (DF), 2004-11-26:
Jeg er glad for at høre, at fru Anne Grete Holmsgaard sammen med Dansk Folkeparti vil bekæmpe monopolerne, men jeg kan altså ikke andet end sige, at det er starten på et monopol i det øjeblik, man fusionerer DONG og Elsam.
Ingen tvivl om det.
Så går man, som jeg sagde i min ordførertale, videre efter Energi E2 A/S gennem Københavns Energi; ingen tvivl om det.
Man må jo se sagen i øjnene, som den ser ud i øjeblikket, nemlig at med det politiske pres, der bliver lagt herindefra, så får vi et monopol.
Derfor kan jeg glæde mig over, at fru Anne Grete Holmsgaard går ind for, at vi styrker konkurrencemyndighederne, og at vi sammen kan arbejde netop for det vigtigste, nemlig at vi skal undgå den dominerende stilling og den magtposition, som et stort nationaliseret energiselskab kan blive til.
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2004-11-26:
Jamen det er da en mulighed, og den kan jeg da ikke udelukke.
Men jeg vil sige, at når man skulle lave en forebyggelsesstrategi, for Dansk Folkeparti ville jo helst have solgt hele DONG – det var jo Dansk Folkepartis oprindelige ønske at kunne gøre det sammen med regeringen – så synes jeg sådan set ikke, at det her er nogen dårlig aftale.
Hvem der så køber aktierne, ved jeg jo ikke noget om, det er der for så vidt ingen herinde der ved.
Men som vi kender det fra aktiemarkederne, kan man jo ikke forhindre, at der sker det.
Det bedste, man kunne gøre i den sammenhæng, var så i øvrigt at arbejde meget systematisk for, at man på europæisk plan får en langt stærkere kontrol med monopoldannelsen på energimarkedet, for det, vi ser i øjeblikket, er jo, at man har store monopoler i de andre lande, nogle steder offentlige monopoler, andre steder private monopoler, og det er klart, at hvis den monopoldannelse bare bliver ved med at være, som den er, så vil det selvfølgelig svække konkurrencen og dermed også svække prisdannelsen på energimarkedet.
Aase D. Madsen (DF), 2004-11-26:
Jeg synes efterhånden, at pressionen mod fusionsforhandlerne i forbindelse med DONG-Elsam er meget, meget voldsom.
Jeg synes ikke, det klæder Folketinget at komme med så voldsomme udfald.
Jeg synes, at fru Anne Grete Holmsgaard skal få benene lidt ned på jorden og erkende det, som fru Anne Grete Holmsgaard i virkeligheden er gået med til, for der skal jo børsnoteres 49 pct. af aktierne i løbet af 2005, og enhver stor koncern kan jo købe de aktier, selv om der sidder en bred ejerkreds.
I virkeligheden kan man jo købe aktierne pø om pø, sådan at vi i 2015 kan have en stor udenlandsk koncern, der sidder med 49 pct. af aktierne.
Vil fru Anne Grete Holmsgaard ikke anerkende det?
Anne Grete Holmsgaard (SF), 2004-11-26:
Jeg vil blot sige, at nu deltog jeg jo ikke selv i forhandlingerne om den aftale, der oprindelig blev indgået på det her område, da sad jeg slet ikke i Folketinget, men vi kender jo alle sammen den diskussion, der har været rejst om søledningerne.
Jeg har været glad for, at finansministeren offentligt har sagt, at søledningerne er med.
Jeg synes bare, det er vigtigt også at få det bekræftet under denne første behandling af lovforslag nr. L 99.
Kristen Touborg (SF), 2004-11-26:
Jeg mener ikke, at jeg herfra har sagt, at der var støtte til alle projekter.
Jeg mener, jeg sagde, at der var støtte til helt private projekter, som kun havde med privat omlægning af jord at gøre, og så spørger jeg ministeren, hvor få lodsejere der kan være med i den sammenhæng.
Når jeg spørger, så er det, fordi det oprindelig jo faktisk var sådan, at der skulle være ti lodsejere for at kunne lave en egentlig jordfordeling.
Så kom der noget, der hed en mindre jordfordeling.
Der kunne så være nogle færre, jeg tror noget, der ligner seks, syv stykker.
Men af svaret på mit spørgsmål ovre i ministeriet kunne jeg alligevel godt høre, at man nok kunne gå lidt længere ned end til det.
Jeg synes altså, det er vigtigt, at vi sikrer, at der ikke sker misbrug af offentlige midler heller ikke i en sag som den her.
Jens Kirk (V), 2004-11-26:
Nu har hr. Touborg jo den evne at svinge sig op på nogle ting, som måske ikke er realistiske, for er det en selvfølge, at der er støtte til alle projekter?
Det lød næsten, som om der var det.