runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Pernille Blach Hansen (S), 2000-10-05:
Det er jo ikke sådan, at vi overhovedet ikke vil være med til noget som helst.
Men alt det kommer jo ind i finanslovforhandlingerne.
Der er indbudt til forhandlinger hos finansministeren på fredag, og her vil jeg da anbefale partierne at tage deres ideer med.
Men jeg synes da, det er vigtigt at holde fast i, at man i Ecofinrådet faktisk har aftalt, at man ikke skulle sætte afgifterne ned.
Gjorde man det over hele Europa, var man jo lige vidt, for så stiger benzin- og oliepriserne jo bare tilsvarende efterfølgende.
Det synes jeg faktisk er vigtigt at holde fast i.
Peter Duetoft (CD), 2000-10-05:
Ja, dér røg fru Pernille Blach Hansens udmærkede karakter, for efter det, jeg hørte, kom der i alt fald et minus på.
Jeg understregede jo netop, at det ikke var energipriserne, man skulle koncentrere sig om, men at man skulle finde andre kompensationsmuligheder.
Og så siger fru Pernille Blach Hansen: Jamen hvis man satte priserne ned.
Jamen det var jo ikke det, jeg sagde.
Jeg sagde netop, at man skal gøre det samme, som man gør over for pensionisterne, over for eksempelvis parcelhusejerne, nemlig finde en anden måde at kompensere på, og jeg nævnte jo også to eksempler.
Men trods alt - nu skal vi jo være postive og venlige i dag - opfattede jeg fru Pernille Blach Hansens ønske om, at vi slæbte det over til finanslovforhandlingerne på fredag, som et løfte om, at man ville tage forslaget seriøst.
Jeg vil da håbe, at det var den melding, der lå
i fru Pernille Blach Hansens sidste sætning.
Pernille Blach Hansen (S), 2000-10-05:
Jeg skal beklage, hvis jeg ikke har hørt ordentligt efter under hr. Peter Duetofts første indlæg, men bare sige, at vi ser selvfølgelig frem til forhandlingerne på fredag og glæder
os til at lytte efter, hvad partierne medbringer af gode ideer og også af eventuelle finansieringsmuligheder
Men det vender vi tilbage til på fredag.
Så skal jeg i den forbindelse bare tilføje, at der jo er forhandlet et ekstra tilskud på plads til de såkaldte barmarksværker, som skal hjælpe de økonomisk betrængte værker - primært i Jylland - til at sætte varmepriserne ned for deres meget trængte forbrugere.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-10-05:
Nå, så faldt tæppet da, og det var helt godt.
Fru Pernille Blach Hansen stod her, havde jeg nær sagt, med gråd i stemmen og sagde: Hvem tager hensyn til det store mindretal, der stemte ja?
Jamen nu fandt vi jo ud af, hvad det er, Socialdemokraterne har gang i, hvad det er, regeringen i virkeligheden foretager sig, hvad det er, vi skal lægge i statsministerens manglende hensyntagen til det flertal, der stemte nej i torsdags, og hvorfor fru Pernille Blach Hansen her i dag ikke kan give ét eneste eksempel på et område, hvor man kommer nejsiden i møde efter nejet i torsdags.
Det er jo, fordi man vil tage hensyn til ja-mindretallet.
Det er da soleklart, og det er da dejligt, at det bliver sagt så rent fra leveren.
Det er derfor, at de folkehøringer, vi har haft siden marts måned, hvor vi har diskuteret euroen og EU-politik i ét væk, i realiteten er glemt.
De var jo ikke socialdemokratisk styrede, og derfor var de måske ikke så gode, så det er kun fremtidens folkehøringer, der batter noget. Er det sådan, at vi ikke har diskuteret Danmarks placering i Europa og i EU-samarbejdet på de folkehøringer, der har været siden marts?
Er det sådan, at fru Pernille Blach Hansen og Socialdemokratiet har holdt sig tilbage fra at meddele, hvordan nejet ville blive fortolket?
Er det sådan, at fru Pernille Blach Hansen ikke har stået på møderne og sagt, at hvis vi stemmer nej, er det et indadvendt nej, et nationalistisk nej?
Har fru Pernille Blach Hansen ikke fortolket nejet i den grad og kommer så nu bagefter frem med, at nu må vi overhovedet ikke fortolke noget som helst, og nu må vi ikke diskutere, hvad nejet må bruges til?
Pernille Blach Hansen (S), 2000-10-05:
Jeg kan jo bare konstatere, at hr. Kristian Thulesen Dahl tilhører et parti, der lever af at så splid i den danske befolkning.
Hvis der bygges bro, hvis der skabes løsninger, er Dansk Folkeparti altid imod.
Dansk Folkeparti er et parti, der lever af utilfredshed.
Men det er Dansk Folkeparti ikke interesseret i, for så forsvinder deres eksistensberettigelse, og det er sådan set o.k. med mig.
Men så synes jeg bare, man skal melde klart ud.
Vi vil gerne bygge bro og tage hensyn til både dem, der har stemt ja, og dem, der har stemt nej, og så vil jeg også godt sige: Der er mange, mange forskellige årsager til, at folk har stemt nej.
Jeg er ikke sikker på, at de alle sammen har stemt nej ud fra hr. Kristian Thulesen Dahls argumenter, men jeg kan bare konstatere, hvordan nejet primært er blevet udlagt i udlandet, og hvem det er, der er tonet frem på de udenlandske tv-skærme, og det synes jeg sådan set er lidt sørgeligt.
Men det må vi jo tage med.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2000-10-05:
Til fru Blach Hansen: Jamen Dansk Folkeparti fremsatte allerede i lørdags sine konklusioner efter nejet og sagde, at det drejer sig om tre ting: det drejer sig om at få genåbnet forhandlingsmandatet til Nicetraktaten, det handler om at komme med et offensivt dansk udspil for et mere fleksibelt europæisk samarbejde, og det drejer sig om, at forbeholdene - også de øvrige - nu står fast som en langsigtet del af dansk EU-politik.
Så Dansk Folkeparti har gjort klart, hvad vi mener er budet på en samling omkring EU-politikken for Danmarks vedkommende.
Det, vi nu mangler, er at høre, hvad regeringen og Socialdemokratiet vil, og her har det været overraskende, at vi nu har en debat en uge efter afstemningen, hvor ordfører på ordfører er gået herop på talerstolen og har bedt om bare ét bud på Socialdemokratiets reaktion på nejet.
Og hvad får vi så at vide?
God tid, dialog, bygge bro, forsøge at blive enige.
Altså helt ærligt: Er det det bedste, Socialdemokratiet kan komme frem med efter nejet i torsdags?
Jeg synes, det er pauvert.
Pernille Blach Hansen (S), 2000-10-05:
Jeg vil gerne én gang til gøre opmærksom på, at det er ikke partiernes nej, og det er heller ikke Dansk Folkepartis nej.
Dansk Folkeparti har sin egen fortolkning af, hvad dette nej er, nemlig et nej til Nice, et ja til fleksibilitet og et nej til, at vi sender de øvrige forbehold til afstemning.
Det er fair nok, det er så Dansk Folkepartis holdning.
Men jeg har mødt nejsigere, som i hvert fald ikke er enige i de tre pinde, og det viser da netop, at der er behov for, at partierne herinde har lidt mere is i maven, end tilfældet er, og at vi tager en god og saglig og grundig debat.
Vi føler et ansvar for også fremover at have en god og holdbar dialog, ikke kun med partierne, men især med den danske befolkning, og det er jo den, der bliver fuldstændig koblet af i den debat, hr. Kristian Thulesen Dahl lægger op til.
Det er derfor, vi bl.a. andet foreslår høringer af forskellig art, og her lytter vi gerne til gode forslag.
Vi vil gerne have debatten med befolkningen og ikke bare en snuptagsløsning én uge efter en folkeafstemning, for det tror vi ikke løser noget som helst.
Lene Espersen (KF), 2000-10-05:
Vi hørte før fru Pernille Blach Hansen sige, at grunden til, at man ikke vil hjælpe med den ekstra gave på 5 mia. kr., der ruller ind til Ole Stavad, er frygten for de offentlige finanser ...
Skatteministeren, undskyld.
Regeringens egen finansredegørelse peger på, at man har planlagt, at det offentlige forbrug skal stige med 1 pct.
Det er da overhovedet ikke noget som helst problem, hvis det er finanspolitiske stramninger, vi taler om.
Men hr. Peter Duetoft har jo fuldstændig ret, for det her er fuldstændig uplanlagt.
Det er jo ikke et spørgsmål om, at det private forbrug er steget, det er et spørgsmål om, at prisen på olie er steget med 50 pct.
For en almindelig hverdagsfamilie betyder det, at priserne er steget med over 7.000 kr. om året, så den skal tjene 20.000 kr. mere for at få tingene til at hænge sammen, og det er ikke rimeligt.
Det er heller ikke rimeligt at sige, at grunden er, at det offentlige skal have lov at bruge pengene på noget andet.
Hvad vil Socialdemokratiet gøre for at hjælpe ikke bare pensionisterne, men også andre grupper?
Pernille Blach Hansen (S), 2000-10-05:
Vi mener, man har aftalt dét på europæisk niveau, som sådan set er ret vigtigt: at ikke alle lande nu begynder at sænke afgifterne, for så stiger priserne bare endnu mere, og så er man sådan set lige vidt.
Derudover mener vi, at der er taget hånd om en del af problemerne, bl.a. over for barmarksværkerne, som jeg nu har fået oplyst ligger både i Jylland og på Fyn, og derudover vil vi gerne hjælpe pensionisterne.
Har andre partier yderligere gode forslag, synes jeg, de skal bringe dem med på fredag, for så lytter vi.
Men det er også vigtigt for os stadig at holde fast i, at den overordnede finanspolitik selvfølgelig skal balancere.
Det er der også behov for i situationenen lige nu, også efter nejet sidste torsdag.
Lene Espersen (KF), 2000-10-05:
Jeg tror ikke rigtig, det er gået op for den socialdemokratiske ordfører, at der rent faktisk her er tale om en ekstra gave til det danske samfund på 5 mia. kr., der ruller ind i statskassen.
Det er bare forbrugerne, der betaler den regning
, så al den snak om, at man skal tænke på statsfinanserne, duer ikke.
Staten bliver rigere som følge
af, at prisen er steget. Så må jeg sige, at når vi hører her, at det kun er pensionisterne, man vil hjælpe, er det i hvert fald virkelig et aftalebrud og en overtrædelse af det lovforslag, som man vedtog i forbindelse med pinsepakken.
Det fremgår ganske klart af teksten, at opvarmningsomkostningerne ikke ville blive urimelige efter forslaget.
Man skal vist være Socialdemokrat for at mene, at det ikke er urimeligt, at varmeprisen stiger med 50 pct. Jeg tror, at Socialdemokratiet i for mange år har beskæftiget sig for meget med afgifter.
Der er andre måder, man kan hjælpe både familier, erhvervsliv og pensionister på, hvis man gerne vil hjælpe.
Pernille Blach Hansen (S), 2000-10-05:
Jeg ved ikke helt, hvor fru Lene Espersen får de 5 mia. kr. fra.
Det kan jeg i hvert fald ikke helt få det til, men det kan vi vel få oplyst på fredag.
Det glæder jeg mig da til at se på.
Men hovedbudskabet herfra er sådan set: Socialdemokratiet er åbent over for at finde en eller anden måde til at hjælpe de pensionister, der er kommet i klemme.
Vi har lige aftalt at hjælpe barmarksværkerne.
Resten må vi så diskutere på fredag, og så synes jeg, vi skal tage debatten dér.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-10-05:
Fru Pernille Blach Hansen sagde for lidt siden, sådan som jeg hørte det, at det ville være forkert at drage forhastede konklusioner i dag.
Jeg vil gerne spørge, hvorfor man så kommer med et meterlangt forslag til vedtagelse, hvor man alene drager forhastede konklusioner.
Det er dét, statsministeren har lovet befolkningen, og nu fremsætter man så et forslag til vedtagelse, der bemyndiger regeringen til alligevel at godkende indskrænkninger af vetoretten på disse områder, bare regeringen selv skønner, at de ikke undergraver social- og velfærdspolitikken - elastik i metermål!
Ønsker man at stå ved de løfter, man har givet, eller ønsker man det ikke?
Pernille Blach Hansen (S), 2000-10-05:
Der står jo netop i vedtagelsen, at der skal holdes tæt kontakt med Folketingets partier og Europaudvalget, og der skal også drøftes et lidt længere perspektiv, altså: Hvad skal der ske efter Nice med hensyn til samarbejdet mellem medlemslandene og Europas globale indsats?
Jeg synes faktisk, det er ret flot og overordnet.
Vores holdning ligger fast.
Vi vil ikke medvirke til ting, der direkte eller indirekte påvirker vores velfærdspolitik eller vores arbejdsmarkedsmodel.
Det er Socialdemokratiets holdning.
Det har vi sådan set ment hele tiden.
Det er det, vi hele tiden har sagt.
Det synes jeg bør være rimelig klart, både efter debatten her og også efter det, der står i forslaget til vedtagelse.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-10-05:
Jeg vil godt spørge fru Pernille Blach Hansen, hvad det egentlig er, vi skal drøfte på det møde med statsministeren på onsdag.
Nu får jeg at vide, at det er et eller andet efter Nice; jamen altså, får vi en konkret gennemgang f.eks. af alle traktatforslagene, disse mere end 50 forslag, der nu ligger på bordet, hvor vetoretten skal indskrænkes?
Får vi en drøftelse af det med en konkret gennemgang, eller er det hele bare godkendt i dag ved en fuldstændig luftig og bred, åben som en ladeport-vedtagelse her i Folketingssalen?
Og så vil jeg godt bede statsministeren og fru Pernille Blach Hansen komme op og forklare, om det ikke er korrekt, at statsministeren sagde til befolkningen: Danmark vil ikke tillade nogen form for afgivelse af vetoretten på social- og velfærdsområdet, ikke nogen form.
Og er det ikke korrekt, at det forslag til vedtagelse, man nu har fremsat, åbner for, at det kan man alligevel, hvis statsministeren skønner, at det er forsvarligt? Er det ikke korrekt?
Jeg synes i hvert fald, man skylder, at der bliver truffet beslutning på et klart og gennemskueligt grundlag her i Folketinget.
Pernille Blach Hansen (S), 2000-10-05:
Der er inviteret til et møde hos statsministeren i næste uge.
Jeg skal ikke stå her og fremlægge dagsordenen.
Det er jeg sikker på at partierne sagtens selv kan håndtere på onsdag. Hr. Keld Albrechtsen har jo også selv rejst en forespørgsel, hvor vi får rig lejlighed til at diskutere Nice.
Ja, selve ideen med forespørgslen er jo - og jeg citerer: »Hvad kan ministrene oplyse om de igangværende forhandlinger på EU's regeringskonference om en kommende Nicetraktat?
« Masser af muligheder for at diskutere Nice, masser af muligheder for at diskutere fremtid.
Men svaret er jo, at hr. Keld Albrechtsen også her fortolker befolkningens nej som et nej til Nice.
Hr. Keld Albrechtsen er, som Enhedslisten generelt har været i forhold til EU: støbt i beton.
Der er ikke nogen mulighed for noget som helst positivt i fremtiden; man er imod EU og alt, hvad det så end bringer, og man er villig til at sætte udvidelsen på spil.
Det er vi altså ikke i Socialdemokratiet.
Vi vil gerne tage dialogen, og vi håber, Enhedslisten også vil tage konstruktivt imod.
Jann Sjursen (KRF), 2000-10-05:
Jeg må jo så afvente den videre dialog, møder med statsministeren og EU-folkehøringer, som vi også kan se frem til.
Jeg er glad for, at der i hvert fald er blevet afholdt folkehøringer vedrørende de ældre, fordi ellers tror jeg ikke, regeringen var kommet frem med noget positivt på ældreområdet i sit regeringsgrundlag og i statsministerens tale i tirsdags.
Sidste år diskuterede vi jo brugerbetaling på visiteret hjemmehjælp.
Det nye forslag fra regeringen er mere fleksibel hjemmehjælp, og det vil jeg da godt kvittere for fra Kristeligt Folkepartis side.
Det kan vi godt støtte.
Men jeg vil dog så også sige, at det helt afgørende i forhold til hjemmehjælpen og de ældre er, at de ældre kan være sikre på, at de rent faktisk får den hjemmehjælp, som de er visiteret til.
Det er sådan set vigtigere, end at hjemmehjælpen er fleksibel.
Derfor vil jeg godt høre fru Pernille Blach Hansen, om Socialdemokratiet vil være med til at diskutere, hvordan vi kan sikre, at de ældre får den hjemmehjælp, de er visiteret til, om det ikke var en idé at overveje at give de ældre en form for klippekort, sådan at hvis kommunen ikke kan levere varen, om jeg så må sige, en dag, så har den ældre rent faktisk ret til på kommunens regning at få den hjemmehjælp hos et privat firma, som man har brug for.
Er det noget, Socialdemokratiet vil kunne støtte?
For det vil være det, som vil kunne betyde noget for rigtig mange ældre.
Pernille Blach Hansen (S), 2000-10-05:
Jeg synes, det er tydeligt at høre, at Kristeligt Folkeparti nu er gået i valgkamp.
Det er noget aggresivt, synes jeg nok.
Klippekort til ældre, hvad har vi ellers?
Vi har hørt, at der er behov for, at man i stigende grad ser de ældre som mennesker, respekterer dem, tager dem alvorligt, man vil gerne have efter- og videreuddannet personalet, man vil gerne have
større brugerindflydelse, man vil gerne have bedre forhold for demente, man vil gerne have bedre personlige tillæg - masser af ting, som vi er i fuld gang med. Mange kommuner, flere kommuner har jo også den ordning, som hr. Jann Sjursen her omtaler, og jeg synes også, vi skal passe på ikke fuldstændig at sætte det kommunale selvstyre ud af kraft.
Lad os bare tage en debat om de ældres vilkår.
Jeg synes faktisk, vi har fremsat utrolig mange og hørt utrolig mange gode ideer, som vi gerne vil bringe med videre.
Jann Sjursen (KRF), 2000-10-05:
Ja, det er jo lidt svært at være ordfører i denne her debat.
Det er altså ikke nemt at være lille mig i dag; det må jeg nok sige.
Men jeg vil dog alligevel sige til fru Pernille Blach Hansen, at det var faktisk positivt ment, for jeg mener, at der i statsministerens tale i tirsdags var åbninger på ældreområdet, som vi fra Kristeligt Folkepartis side godt kan bruge til noget.
Så mit ønske var sådan set blot blandt de mange ideer og forslag, der er kommet ind fra folkehøringer, også at diskutere muligheden for at gøre det, som man så rigtigt nok gør i flere kommuner: at sikre, at de ældre kan få den hjemmehjælp, de er visiteret til.
Det synes jeg dog ikke er noget ublu krav eller et spørgsmål om at være aggressiv.
Det er i virkeligheden et spørgsmål om at tale de ældres sag på en sådan måde, at vi siger: I kan være sikre på at få den hjemmehjælp, I er garanteret.
Kunne Socialdemokratiet dog ikke i det mindste opfatte det som en håndsrækning, som et forsøg på at bygge bro også fra Kristeligt Folkepartis side.
Det var faktisk ment sådan.
Pernille Blach Hansen (S), 2000-10-05:
Jeg synes også, det er lidt synd for hr. Jann Sjursen.
Men det, der egentlig er problemet i hele denne her debat på ældreområdet, er jo det store centrale problem, nemlig at vi kommer til at mangle i tusindvis af hænder.
Og det er faktisk det, der er den store udfordring: at sørge for, at der er personale nok til at varetage alle de opgaver, vi gerne vil løse.
Vi synes, at det måske var mere centralt at bruge tid på at forsøge at løse det problem.
Og så til det, hr. Jann Sjursen konkret foreslår, nemlig et klippekort.
Jeg er ikke så sikker på, at det er det, ældre efterspørger.
Jeg har ikke hørt nogen på høringerne efterspørge et klippekort til hjemmehjælpen.
Men jeg har hørt mange ønske en mere fleksibel hjemmehjælp, der i stigende grad kan lave nogle af de andre ting, man har behov for.
Så der er vi nok uenige om, hvad det er, vi skal koncentrere os om.
Vi mener, det er den fleksible hjemmehjælp, vi skal koncentrere os om, ikke et klippekort, for det har vi faktisk ikke hørt nogen ønske om. At hr. Jann Sjursen ikke har hørt det, kan måske skyldes, at hr. Jann Sjursen, så vidt jeg husker, ikke var med til ældrehøringen.
Holger K. Nielsen (SF), 2000-10-05:
Ja, jeg er fuldstændig med på, at der også var en stor del af danskerne, der stemte ja den 28. september, og at det selvfølgelig giver anledning til, at vi er nødt til at arbejde konstruktivt med det, statsministeren har kaldt forsoning omkring den europæiske politik.
Det er jeg fuldstændig med på. Men det kan jo ikke hjælpe noget, må jeg sige til fru Pernille Blach Hansen, at tonefaldet stadig væk er det dér lidt fornærmede.
Jamen det er da irrelevant i denne her sammenhæng, i den fremadrettede sammenhæng.
Det, som må være udgangspunktet for enhver forsoning, for enhver diskussion, er, at regeringen er blevet underkendt to gange inden for 8 år på EU-politikken.
Den danske euroskepsis er steget efter næsten 30 års medlemskab.
Den er steget.
Der er da noget, der er helt galt i forholdet mellem de ledende politikere og så befolkningen på de her spørgsmål.
Men det er dog endnu ikke blevet den socialdemokratiske politik, heller ikke efter den 28. september.
Men det må jo altså betyde, at man er nødt til at finde et fodslag i forhold til befolkningens holdning til det her, som er meget mere seriøs end de lidt overfladiske meldinger, vi får fra den socialdemokratiske ordfører her i dag.
Pernille Blach Hansen (S), 2000-10-05:
Jeg synes ikke, det er os, der i denne her debat har været vrede og har haft en lidt mere aggressiv holdning til EU-spørgsmålet.
Tværtimod, vi bad om et svar fra befolkningen vedrørende den fælles mønt.
Det fik vi, og det er så det, vi har at gøre godt med.
Så må vi finde ud af, hvordan vi vil håndtere det og få det bedste ud af det.
Vi er bestemt ikke fornærmede. Vi bad om et klart svar, det fik vi, og det var heldigvis et klart og bredt funderet nej.
Og jeg vil gerne understrege igen: Vores opfattelse af dialog er altså noget, der går begge veje.
Det er ikke politikerne, der skal ud og fortælle befolkningen, hvad de skal mene.
Det skal være en debat, hvor vi skal bygge bro og lytte til hinanden og forsøge at finde en farbar vej i fremtiden.
Jeg er ikke helt sikker på, om det er rigtigt, at skepsisen er steget.
Jeg mener faktisk, at der netop er kommet en undersøgelse, som viser, at danskerne nu mere end nogen sinde før faktisk anser sig selv som også værende europæere, så jeg ved ikke, om skepsisen generelt er steget.
Men lad os få det håndteret også.
Og lad mig sige helt klart, at vi er hverken sure, vrede eller fornærmede, tværtimod er vi optaget af at få noget konstruktivt ud af resultatet.
Vi tager gerne del i en debat med SF og SF's formand om erkendelse, også efter EU-afstemningen i torsdags.
Og hvis hr. Holger K. Nielsen med sin udtalelse om, at befolkningen ikke ønsker en vidtgående politisk union, mener, at de ikke ønsker Europas Forende Stater, kan jeg starte med at sige, at den erkendelse er vi enige i.
Det har aldrig været vores mål med Europa.
Men jeg tror også, man skal passe på med at gå ind og fortolke nejet.
Der er stemt nej til den fælles mønt.
Vi håber på en debat, en dialog, og den går som bekendt begge veje.
Vi skal lytte.
Vi skal også komme med holdninger både her i Folketinget og også i forhold til befolkningen.
Der skal lyttes begge veje.
Og så synes jeg egentlig, at det er lidt tankevækkende: Nu er det så blevet et nej, men hvis det var blevet et ja i torsdags, havde vi i dag haft alle de partier på talerstolen, der har anbefalet et nej, og de havde alle sammen stået heroppe i dag og sagt: Der skal tages hensyn til det store mindretal, der har stemt nej. Nu er det blevet et ja, men der er ingen, der kommer på talerstolen og siger, at der skal tages hensyn til de 1,6 millioner af befolkningen, som rent faktisk stemte ja.
Holger K. Nielsen (SF), 2000-10-05:
Jo, men så er det, jeg ikke helt forstår den fuldstændig afvisende holdning i forhold til at diskutere Nicegrundlaget endnu en gang.
Jeg er også med på, at det i sidste ende jo er resultatet, der er det afgørende, ikke det forhandlingsgrundlag, man har.
Men jeg forstår ikke, hvorfor man ikke kunne sende det signal efter nejet den 28. september, at man ligesom sagde til sig selv: Det ville måske være naturligt, at man efter det nej tog en overvejelse over, hvordan man så også skal tage hele Nicespørgsmålet op.
Man har et flertal, det indrømmer jeg, der er et flertal her i Folketinget, men er det klogt også i den sammenhæng fuldstændig at negligere, at der var et nej den 28. september, og at diskussionen op til folkeafstemningen jo også blev koblet til Nicetraktatforhandlingerne?
Jeg siger igen: Jeg ved godt, at regeringen har et flertal her i Folketinget.
Jeg spørger igen fru Pernille Blach Hansen: Er det klogt fuldstændig at se bort fra, at det blev et nej den 28. september, også i relation til Niceforhandlingerne?