runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Rikke Hvilshøj (V), 2000-05-09:
Til fru Annie Lunde Hansen kan jeg blot sige: Nej, det har Venstre ikke lavet nogen beregninger af, og vi har heller ikke lavet nogen beregninger af eller lavet nogen mål for, hvor meget det private udlejningsbyggeri skal stige.
Jeg ved godt, at hr. Keld Albrechtsen og jeg rent politisk lever i vidt forskellige verdener, og det respekterer jeg fuldt ud.
Men det fungerer jo verden over med en privat boligsektor.
Det er ikke sådan, at det kun er med offentlig støtte, boliger kan fungere, så selvfølgelig kan de private løfte den opgave.
Det synes jeg er meget, meget ærgerligt.
Med hensyn til prognoserne for behovet bygger de jo primært på befolkningsprognoserne, så dem har jeg ikke grund til at sætte spørgsmålstegn ved.
Det er rigtigt, at der er behov for mere boligbyggeri, men hr. Keld Albrechtsen vil have, at der skal gives en masse skatteborgerkroner til at finansiere den almene boligsektor, og i Venstre vil vi gerne se på, hvordan man kan øge incitamenterne til, at bl.a. det private udlejningsbyggeri kan komme i gang igen.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-05-09:
Jeg vil egentlig godt bede fru Rikke Hvilshøj besvare
mit spørgsmål.
Vi er altså enige om, at der er denne boligmangel, og at der skal bygges mere.
Men så siger Venstre, det skal være privat udlejningsbyggeri, og så spørger jeg: Ligger der deri, at Venstre vil til at give statsstøtte?
Ellers vil det jo ikke kunne komme i gang.
Det kan ikke hvile i sig selv, for det er den private sektor simpelt hen ikke god nok til.
Det har vi set.
Og så spørger jeg: Hvad er det for nogle problemer, fru Rikke Hvilshøj mener der findes?
Hvad er det for nogle byrder?
Det er meget luftigt, og fru Rikke Hvilshøj har ikke noget konkret eksempel på, hvad det er, der hindrer private bygherrer i at bygge.
Der er nemlig ikke noget, der hindrer dem i det, bortset fra at de almene boliger drives mere effektivt, og derfor stiger huslejerne konsekvent mindre år for år i det almene end i det private byggeri.
Det ved vi, det kan ministeren bekræfte, og det ligger der veldokumenterede undersøgelser af, så jeg synes, Venstre står uden svar på, hvordan dette boligmarkedsproblem skal løses.
Annie Lunde Hansen (CD), 2000-05-09:
Når vi nu ikke skal have nogen almennyttige boliger, vil jeg gerne spørge, om de boligsociale forpligtelser, som de almennyttige boliger påtager sig, bliver overført til de bygherrer, der bygger private lejligheder.
Det kendetegner dem jo just ikke i dag, at de vil gøre det.
Rikke Hvilshøj (V), 2000-05-09:
Til hr. Keld Albrechtsen
: Nej, Venstre vil ikke give statsstøtte, for så er vi jo lige vidt.
Men vi vil gerne kigge på vilkårene, ikke blot med hensyn til støtte, men også på skatteområdet, for lejefastsættelse og alt muligt andet.
Man kan slet ikke sammenligne vilkårene for det almene boligbyggeri og det private udlejningsbyggeri
, og vi vil gerne kigge generelt på vilkårene for det private udlejningsbyggeri, for i Venstre mener vi, det er noget, der er et stærkt behov for at få kigget på.
Annie Lunde Hansen (CD), 2000-05-09:
Lovforslaget fra Enhedslisten tilsigter at reducere den kommunale grundkapital fra 14 pct. af anskaffelsessummen til 7 pct. med henblik på at give kommunerne et større økonomisk incitament til at øge det støttede byggeri.
Lad mig med det samme slå fast, at vi i CD gerne ser en forøgelse af det almennyttige byggeri og især i kommuner, hvor der slet ikke eller kun i meget ringe grad er opført almene boliger.
Målet bør være at få flere kommuner til at tage et direkte medansvar for at opfylde de boligsociale forpligtelser.
Enhedslistens løsningsmodel går altså ud på at skabe et økonomisk incitament, men hvis jeg skal være helt ærlig, så tror jeg ikke, at forslaget vil få den tilsigtede virkning.
Det korte af det lange er, at Folketinget ganske vist i 1997 vedtog at forhøje den kommunale grundkapital fra 7 til 14 pct., men det skete dog i sammenhæng med, at man afskaffede rammebeløbet for det støttede byggeri, endda vistnok efter kommunernes eget ønske, og hele reformen byggede faktisk på, at den samlede kommunale udgift skulle være uændret.
Den nedgang i byggeriet, som Enhedslisten mener at kunne fastslå i bemærkningerne til lovforslaget,
Disse øgede krav til likviditeten er dog blevet imødegået af etablering af de låneordninger, som ministeren omtalte, hvor den ene jo er en konsekvens af finanslovaftalen for indeværende finansår.
Virkningen af den aftale kunne vi i CD godt tænke os at få belyst nærmere, før vi begynder at gå ind i nogle overvejelser om at ændre finansieringsformen.
I CD mener vi, at kommunerne har et stort ansvar for at løse de boligsociale problemer.
Ser man overordnet på det, er det ikke blevet dyrere for kommunerne at tilvejebringe almene boliger, heller ikke selv om der pr. 1. januar 1998 gennemførtes en ny styrings- og finansieringsmodel. Derfor tror vi faktisk i bund og grund ikke på, at en nedsættelse af kommunernes grundkapital vil forøge det støttede byggeri og da slet ikke sikre en bedre fordeling af det støttede byggeri.
Her skal jeg nok lade være med at nævne nogen kommuner ved navn, for så har jeg hverken nævnt nogen eller glemt nogen.
I værste fald vil en nedsættelse af kommunernes grundkapital kunne betyde, at kommunernes interesse i at holde anskaffelsesudgifterne nede daler, og det vil vi slet ikke være med til.
Hensigten med dette forslag er absolut rigtig, mener Enhedslisten, men løsningsmodellen er efter vores opfattelse forkert, og derfor kan vi ikke støtte dette forslag.
Rikke Hvilshøj (V), 2000-05-09:
Jeg får næsten lyst til at sige, at hr. Keld Albrechtsen tror kun på én model, og det er, at vi skal føre alle folks penge ind i et kæmpestort statsapparat, og så kan vi sidde herinde og finde ud af, hvad de bedst kan bruges til, og så forsvinder de op i en hel masse, hvor ingen kan finde ud, hvad vi egentlig har fået ud af dem.
Jeg er ikke skatteekspert, men en af de ting, som jeg har forstået virkelig har været en bremse for det private udlejningsbyggeri, er dele af pinsepakken.
Der er mange aspekter i det, og der er urimelige forskelle på de vilkår, den almene boligsektor og den private udlejningssektor har, der gør, at forholdene er meget mere gunstige for den almene boligsektor.
Men jeg tror aldrig, hr. Keld Albrechtsen og jeg kan mødes her, for vi har forskellige opfattelser.
I Venstre tror vi på det frie marked, men det kræver også, at man giver det frie marked nogle ordentlige vilkår.
Kirsten Jacobsen (FRI), 2000-05-09:
Nu bliver det lidt interessant at høre debatten.
Hr. Keld Albrechtsen ved bedre end nogen anden, hvilke indgreb der er lavet over for det private udlejningsbyggeri - forstået på den måde, at ejendomsavancebeskatningsloven og al den anden dårligdom, dette Folketing har væltet ned over sektoren inden for det sidste år, har bevirket, at private mennesker har mistet muligheden for at bruge deres opsparede kapital til at investere i fast ejendom for at have den som pensionsgrundlag på et senere tidspunkt.
Ja, det kommer, hr. formand, det kommer, det kommer.
Jeg kan lige nå det.
Jeg vil spørge fru Rikke Hvilshøj: Er det ikke sådan, at bl.a. det forslag, Venstre kom med om at lade den almennyttige sektor sælge sine boliger til lejerne for at sikre, at pengene fra sektoren blev brugt til at løse de boligsociale formål, var begrundet med, at der ikke var den udnyttelse af midlerne i sektoren, som der egentlig burde være?
Keld Albrechtsen (EL), 2000-05-09:
Tak hr. formand.
Jeg fik jo stillet et spørgsmål, eller der kom i hvert fald en kommentar, og nu kom det jo for en dag, hvad det er, fru Rikke Hvilshøj ligesom har kredset om som katten om den varme grød, men ikke rigtig har turdet sige, nemlig at det handler om, at man vil have lov til at slippe for at betale skat af de penge, man tjener.
Man vil gerne have nogle skattebegunstigelser.
Det var det, der lå i det, men Venstres ordfører syntes ikke, det lød så godt, og var derfor ikke indstillet på, at det skulle skæres ud i pap.
Men det fik vi så gjort nu takket være fru Kirsten Jacobsen, og det synes jeg er ganske udmærket, for så ved vi, hvad det handler om.
Det er altså statsstøtte i form af skattelettelser, man taler om fra borgerlig side på dette område, og ligefrem liberalt kan man jo ikke kalde det.
Rikke Hvilshøj (V), 2000-05-09:
Til fru Kirsten Jacobsen: Jeg kan kun svare bekræftende
, og jeg takker for den ekspertise, fru Kirsten Jacobsen som en gammel rotte - hvis jeg må bruge ordet - kan øse af.
Til hr. Keld Albrechtsen: I min forestillingsverden er det at give nogle rimelige skatteforhold altså ikke at give statsstøtte.
Jeg ved godt, at hr. Keld Albrechtsen mener, at som udgangspunkt er alle de penge, folk har tjent, statens, og så deler staten velvilligt ud af dem, og derfor er det også statsstøtte at lempe skatten.
Sådan fungerer det ikke i Venstres begrebsverden.
Det er til gavn for samfundet som helhed, at det er rentabelt for de mennesker, som har den virkelyst, der skal til for at bygge nogle boliger, som folk kan bo i.
Det er rentabelt for hele samfundet.
Kaj Ikast (KF), 2000-05-09:
Da vores ordfører, hr. Jens Heimburger,
ikke kan være til stede i dag, skal jeg oplæse følgende om Det Konservative Folkepartis holdninger: Kommunerne har ansvaret for planlægningen af det almene boligbyggeri, og derfor er det også naturligt, at de har økonomisk medansvar for finansieringen. Derfor vil Det Konservative Folkeparti ikke støtte forslaget fra Enhedslisten, idet vi frygter, at denne sammenhæng mellem økonomisk ansvar og iværksættelsen af byggeriet vil blive svækket ved det fremlagte forslag.
Det er vores opfattelse, at eventuelle ændringer af finansieringsreglerne for alment boligbyggeri ikke skal behandles særskilt, men derimod bør indgå i de samlede drøftelser om kommunernes økonomi og opgavevaretagelse.
Ikke mindst finder vi det relevant, at Folketinget og regeringen mere målrettet, end Enhedslistens forslag lægger op til, drøfter med Kommunernes Landsforening, om den boligsociale indsats skal målrettes til specifikke svage grupper såsom svage ældre og handicappede.
Vi afviser derfor forslaget.
Egil Møller (DF), 2000-05-09:
I modsætning til Enhedslisten ønsker Dansk Folkeparti nemlig, at der bliver mere interesse for at opføre private beboelsesejendomme, og der kan med de nugældende lejelovsregler ikke forventes et større privat boligbyggeri til afhjælpning af situationen med boligmangel.
At boligsituationen bliver stadig mere kaotisk, er Enhedslisten selv medvirkende til.
Såfremt Danmark med hjælp fra bl.a. Enhedslisten fortsat skal skaffe plads til de mange asylansøgere, får vi en stadig voksende mangel på boliger, og det tror jeg trods alt Enhedslisten er helt bevidst om.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-05-09:
Jeg synes, det er lidt ærgerligt, at dette meget, meget usaglige element nu skal drages ind i debatten.
De prognoser om et behov for 21.500 boliger om året, jeg henviste til, og som f.eks. Byggeriets Arbejdsgiverforening har udarbejdet,
Men den er jo meget begrænset i dag, hvor Danmark er et af de europæiske lande, der næsten ikke har
nogen indvandring.
Sammenlignet med andre lande er den jo meget mindre, og det ved hr. Egil Møller godt.
Det kan simpelt hen ikke lade sig gøre at få en mindre indvandring, end Danmark er nede på i øjeblikket, og det er faktisk ved at blive en international skandale.
Derfor kan man også lige så godt se i øjnene, at uanset hvordan man tilrettelægger politikken, bliver det anslåede boligbehov ikke mindre, men måske endda større.
Jeg havde håbet, og det har jeg også oplevet indtil nu, at alle partier godt var klar over det forhold, men der er åbenbart et enkelt parti, der ikke har forstået det.
Egil Møller (DF), 2000-05-09:
Jeg vil give hr. Keld Albrechtsen ret i prognoserne om, at der bliver flere og flere ældre.
Gudskelov er det jo da sådan, at sundhedstilstanden gør, at flere og flere bliver ældre. Så kom der en oplysning om, at Danmark er et af de lande, der ikke tager så mange indvandrere.
Hvis det var tilfældet, så var der jo flere boliger til rådighed i den boligmasse, som man ellers kan bebo lovligt hele året.
Her var en måde at få flere boliger frem, og jeg kan komme med flere eksempler, hvis det ønskes.
Keld Albrechtsen (EL), 2000-05-09:
Ja, hr. formand, men jeg bliver nødt til at stille fru Rikke Hvilshøj et spørgsmål, for jeg forstår simpelt hen ikke, hvad det er, Venstre snakker om, som skulle være problemet i forbindelse med privat nybyggeri.
En bygherre kan opføre et byggeri og udleje det til en starthusleje, som udlejeren selv fastsætter.
Sådan er reglerne jo, når det gælder nybyggede lejligheder, så jeg forstår ikke, hvad det er for problemer.
Som jeg har forstået det, er det endda sådan, at pensionskasser får en skattebegunstigelse, hvis de bygger udlejningsboliger, så hvad er det, man forestiller sig?
Man indrømmer jo, at det ikke er statsstøtte, man vil give.
Det er simpelt hen et blålys, Venstre kommer med her, og vi må bare konstatere, at Venstre står nøgen og fattig tilbage i denne debat.
Man erkender manglerne, men har ikke skyggen af konkrete bud på, hvad der skal gøres ved det, bortset fra en gang ideologi.
Flemming Hansen (KF), 2000-05-09:
For det første må jeg sige, at hr. Dyrlunds argumentation jo bygger på det meget, meget forældede princip, at arbejdsgiver og arbejdstager pr. definition er i et modsætningsforhold.
Jeg vil gerne sige, at sådan oplever vi det ikke ude i moderne virksomheder.
Det synes jeg er et meget godt udgangspunkt.
Det er i hvert fald mit.
Og så har vi jo netop betontænkningen, når hr. Dyrlund indleder sin korte bemærkning med at sige: Det her har jo fungeret i mange år.
Hvorfor skal der nu kigges på det?
Ja, det var dog en frygtelig tanke, at vi skulle forsøge at skabe noget nyt.
Men det må da være gået op for hr. Dyrlund, at IT-udviklingen er ny, den har ikke fungeret i mange år.
Det er dette med, at man arbejder hjemme og fleksibelt og har en helt anden indstilling til arbejde og fritid.
Er det ikke gået op for hr. Dyrlund, at sådan ser den moderne verden ud, også det moderne Danmark?
For det andet siger hr. Bjarne Laustsen som sit hovedargument, og han er jo fuldstændig i tråd med arbejdsmarkedsudvalgsformanden: Det her har været gældende i mange år.
Hvorfor vil De Konservative ændre det?
Fordi samfundet ændrer sig.
Det er jo samfundet, der ændrer sig.
Det kunne jo være, at vi herinde i Folketinget skulle følge med.
Jeg gentager: Jeg synes faktisk, at det lød, som om ministeren godt vidste det.
Poul Erik Dyrlund (S), 2000-05-09:
Jeg vil bare sige til hr. Flemming Hansen: Jo, vi ved udmærket, at arbejdsmarkedet udvikler sig.
Det er jo i en rivende forandring.
En gang imellem kunne man godt have opfattelsen af, at når vi diskuterer politik her i huset, så er det de borgerlige, der benytter sig af vanetænkning.
Jeg tænker f.eks. på den VEU-reform, vi er i gang med at lave, men det er et sidespring.
Vi kommer faktisk så meget ude på arbejdspladserne, at vi også kan se, at den der forkromede, den der forglansede verden, som man forsøger at skabe fra konservativ side om forholdet mellem lønmodtager og arbejdsgiver, er rigtig i nogle situationer, og det vil jeg gerne medgive.
Men vi kommer der også så meget, så vi kan se, at det langtfra er tilfældet hver gang; det kan jeg godt hilse og sige.
Jeg vil gerne spørge fru Charlotte Antonsen, om man i Venstre har den opfattelse, at arbejdstidsdirektivets § 17, stk. 1, giver mulighed for bare at give en generel dispensation for alt, hvad der hedder hjemmearbejde set i forhold til 11-timers-reglen.
Så vil jeg godt spørge fru Charlotte Antonsen
: Hvorfor er det her med kontrol så centralt for Venstre?
Er det en skjult undskyldning, Venstre bruger, for at man absolut ikke vil have de her regler?
For Socialdemokratiet er det meget, meget vigtigt, at der er et sæt regler, hvor den enkelte kan beskytte sig selv.
Og hvis den enkelte føler sig trådt for nær, så kan man hævde disse regler.
Det er det helt centrale.
Charlotte Antonsen (V), 2000-05-09:
Til hr. Poul Erik Dyrlund: Hvorfor ønsker Venstre, det er vigtigere, at man kan kontrollere de love, man laver?
Det ønsker vi, fordi vi ønsker et retssamfund, og hvis der skal være love og regler, så skal det også være love og regler, der håndhæves og overholdes.
Ellers er det jo meningsløst at lave regler.
Og der må jeg så omvendt spørge hr. Poul Erik Dyrlund: Hvorfor vil Socialdemokratiet lave nogle regler, hvis de ikke bliver håndhævet og overholdt alligevel?
Det er jo helt ejendommeligt, at man så gør så meget ud af dette her felt, hvis man alligevel samtidig erkender, at reglerne ikke kan kontrolleres. Om arbejdstidsdirektivet mener vi, at der er større muligheder for fleksibilitet i det nuværende arbejdsdirektiv.
Jeg har allerede været inde på, at vi jo som bekendt i Danmark har valgt at vedtage direktivet uden lovgivning og uden regler, og derfor er det alene af den grund meget ejendommeligt, at man kommer rendende med en masse regler, inden vi endelig har fået afgjort i EU, om den metode, vi har valgt, er acceptabel.
Bjarne Laustsen (S), 2000-05-09:
Der er åbenbart to ting, som Venstre har meget, meget svært ved at forstå.
Den ene er, at man efterlyser fleksibilitet.
Der er jo her fra denne talerstol også i dag blevet sagt, at der er forskellige muligheder for fleksibilitet, som vi alle sammen er enige om.
Det eneste problem er sådan set bare, at Venstre ikke vil anerkende, at der er den mulighed for fleksibilitet, eller at man ikke forstår det.
Det næste er: Hvorfor vil Venstre ikke anerkende, at arbejdsmarkedets parter kan lave aftaler på de her hjemmearbejdspladser, der nøjagtig sikrer den enkelte og virksomhedens interesse i det, og så også acceptere, at der er et sikkerhedssystem, hvor parterne udmærket selv kan overholde de aftaler og påse, at arbejdet foregår, som man er blevet enige om i de aftaler, som man bare simpelt hen kan tage at indgå?
Poul Erik Dyrlund (S), 2000-05-09:
Jamen er det ikke sådan, at vi faktisk har masser af love, hvor der ikke er indbygget et kontrolsystem?
Det mener jeg da, at vi har masser af eksempler på.
Og jeg vil godt gentage en gang til for ikke at blive beskyldt for beton, at vi gerne ser masser af fleksibilitet i det her.
Vi ser gerne masser af fleksibilitet på arbejdsmarkedet.
Der er i øvrigt, som hr. Bjarne Laustsen har været inde på, masser af muligheder for fleksibilitet.
Men vi vil gerne være i den situation, at vi vil lave et regelsæt, der betyder, at lønmodtageren kan trække i håndtaget og sige fra, og det er det, jeg kan forstå, at Venstre helst vil være foruden.
Charlotte Antonsen (V), 2000-05-09:
Uanset hr. Poul Erik Dyrlunds sidste indlæg, så undgår hr. Poul Erik Dyrlund i hvert fald ikke i dag at blive beskyldt for beton, i hvert fald ikke af mig.
Så må jeg henvise til andre partier, hvis hr. Poul Erik Dyrlund vil have en anden opfattelse af sin politik på dette område.
Jamen altså
, hvis hr. Poul Erik Dyrlund har masser af andre eksempler, som heller ikke kan kontrolleres, på arbejdsmarkedsområdet,
så synes jeg, at vi skal se at tage fat på at lave en større fleksibilitet på hele arbejdsmarkedsområdet.
Det vil vi meget gerne medvirke til i Venstre.
Nej, det er regeringens eksempel på en modernisering af arbejdsmarkedet, vi taler om i dag, men jeg kan forstå, at man har fået kolde fødder, at man nu opgiver og løber skrigende bort.
Vi glæder os til det videre arbejde med denne sag.
Ole Vagn Christensen (S), 2000-05-09:
Jeg kan kun tilslutte mig arbejdsministerens opfattelse af, at det i sandhed er en mærkværdig dag, når vi skal behandle et beslutningsforslag fra Frihed 2000, der vil nationalisere og centralisere de statsligt anerkendte private a-kasser.
Folketingsmedlemmerne i Frihed 2000 har ellers altid været indædte modstandere af offentligt papirnusseri og bureaukrati, men nu skal velfungerende a-kasser altså pludselig nationaliseres. Forvirringen bliver ikke mindre, når man tænker på, at Frihed 2000 for knap 3 måneder siden var medforslagsstillere på et beslutningsforslag, der skulle skaffe adgang til oprettelsen af tværfaglige a-kasser, i privat regi vel at mærke.
Når man taler med to tunger, risikerer man at blive kvalt.
Hvis vi skal se bort fra forvirringen et øjeblik og kigge på det foreliggende beslutningsforslag, kan jeg oplyse, at Socialdemokratiet finder, at det ville være en rigtig dårlig idé at lægge de statsanerkendte a-kasser ind under arbejdsformidlingen. Det danske a-kasse-system med fagligt afgrænsede private a-kasser sikrer, at de ledige bliver mødt af sagsbehandlere med branchekendskab.
Det øger kvaliteten af rådgivningen, og samtidig sikrer lokalafdelingerne, at vejledningen også bliver præget af kendskabet til regionale arbejdsmarkedsforhold og samarbejdet med aktørerne på det regionale arbejdsmarked.
Det er et system, som vi mener det er værd at holde fast ved, men forslagsstillerne vil altså kassere det til fordel for et nyt system, hvor en dramatisk centralisering og forøgelse af de offentlige udgifter skal sikre mindre bureaukrati og besparelser på udgifterne til administration.
Vi deler imidlertid i Socialdemokratiet ikke denne opfattelse, som forslagsstillerne har af, at mindre bureaukrati og besparelser vil være resultatet.
Tværtimod, arbejdsformidlingen og a-kasserne varetager vidt forskellige opgaver, og det vil de skulle blive ved med, selv om de bliver lagt sammen.
Fordelene vil altså være uhyre begrænsede, mens omkostningerne i form af potentielt dårligere vejledning og forøgede statslige udgifter
På den baggrund skal jeg sige, at Socialdemokratiet ikke kan støtte beslutningsforslaget.
Og jeg skal her tilføje, at jeg også på SF's vegne og på Det Radikale Venstres vegne skal afvise forslaget.
Rikke Hvilshøj (V), 2000-05-09:
Et stykke ad vejen kan jeg godt forstå baggrunden for dette beslutningsforslag.
Men i Venstre vil vi noget andet. Hvis vi tager a-kasserne først, vil vi gerne i Venstre give mulighed for tværfaglige a-kasser på lige fod med de faglige a-kasser, således at man kan vælge imellem en faglig eller en tværfaglig a-kasse, alt afhængig af hvilken man mener tjener ens interesser bedst.
Vi vil gerne have noget konkurrence på a-kasse-området, et godt liberalt princip.
Vi mener ikke, løsningen er én stor, forkromet a-kasse, vi har ikke gode erfaringer med store centralistiske systemer.
Vi vil også noget andet med arbejdsformidlingen.
De opgaver, som arbejdsformidlingen varetager i dag, vil vi gerne have udbudt på resultatkontrakter til private virksomheder eller til andre, der har lyst til at løse opgaven for det offentlige.
Så som sagt vil vi noget andet både på a-kasse-området og i forhold til arbejdsformidlingen, og vi kan derfor ikke støtte beslutningsforslaget.
Flemming Hansen (KF), 2000-05-09:
Hr. Knud Erik Kirkegaard, vores ordfører, kan ikke være til stede.
Jeg skal på hans vegne sige følgende: Forslagsstillerne foreslår, at alle landets a-kasser sammenlægges til én a-kasse, som så lægges ind under arbejdsformidlingen.
En sådan organisering af arbejdsløshedsforsikringen er ikke ukendt i udlandet, og vi vil heller ikke afvise, at der kan være fordele forbundet med en sådan organisering. Men vi foretrækker et system med flere private a-kasser, som kan være tværfaglige eller knyttet til et bestemt fagområde.
Det er vigtigt, at medlemmerne har valgmuligheder.
Derfor kan vi ikke støtte forslaget.
Egil Møller (DF), 2000-05-09:
Da vores ordfører på området, hr. Mogens Andreasen, ikke har mulighed for at være til stede, skal jeg på Dansk Folkepartis vegne tilkendegive følgende: I Dansk Folkeparti er vi helt enige i, at behandlingen af de ledige er for bureaukratisk. Arbejdsformidlingerne kaster de ledige fra det ene bord til det andet og fra det ene kursus til det andet, hvor der ikke er tale om en målrettet indsats mod arbejdsmarkedet.
Der er i princippet tale om opbevaring, gentagelse af handlingsplaner og kurser, der er frustrerende for de ledige, og de, der er mest frustrerede, er årgangene imellem 50 og 60 år. Dansk Folkeparti mener, at en privatisering af arbejdsformidlingen er vejen frem, men i første omgang har Dansk Folkeparti udarbejdet et beslutningsforslag, der netop skal afhjælpe disse 50-60-årige.
Vi kan derfor ikke støtte beslutningsforslaget.