runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Hugo Sørensen (S), 1999-04-13:
Forslagets formål er at ændre registreringsafgiftsloven vedrørende afgiftsbetaling på biler, som udenlandske virksomheder stiller til rådighed for ansatte, der bor her i landet.
Disse regler har først og fremmest haft til hensigt at beskytte provenuet på registreringsafgiften
EU-Kommissionen er imidlertid af den opfattelse, at de nugældende danske regler er i strid med Traktatens regler om arbejdskraftens fri bevægelighed og om fri udveksling af tjenesteydelser.
Kommissionen har derfor indledt en traktatkrænkelsesprocedure mod Danmark.
Socialdemokratiet vurderer, at chancen for at vinde en sag om forbud mod anvendelse af udenlandske firmabiler ikke er god, og er derfor indstillet på at ophæve disse regler.
På den anden side er det af afgørende betydning, at ændringen ikke indebærer en uacceptabel udhuling af provenuet for registreringsafgiften, hvorfor det fremsatte forslag er et rimeligt kompromis mellem disse hensyn.
I forslaget lægges op til, at hvis en udenlandsk virksomhed stiller en udenlandsk firmabil til rådighed for en herboende ansat til vedkommendes arbejdsmæssige og private anvendelse, kan der gives tilladelse til, at registreringsafgiften betales over en vis periode i stedet for som nu, hvor afgiften betales på én gang.
Da en udskydelse af betalingen indebærer et likviditetskrav til statskassen foreslås desuden, at der i disse tilfælde skal betales et tillæg til afgiften. Ordningen vil kunne anvendes både i tilfælde, hvor bilen indregistreres på danske nummerplader, og i tilfælde, hvor bilen forbliver på udenlandske nummerplader.
Her tænkes på de situationer, hvor bilen kun anvendes lejlighedsvis, f.eks. i forbindelse med, at den herboende skal udføre et håndværksarbejde for sin udenlandske arbejdsgiver.
Som følge af at det bliver muligt for herboende at anvende udenlandske biler her i landet, foreslås ligningsloven samtidig ændret.
Ændringen indebærer, at opgørelsen af den herboendes indkomst skal indeholde en værdiansættelse af den udenlandske firmabil på samme måde, som når der er tale om en dansk firmabil.
Klaus Kjær (DF), 1999-04-13:
Forslaget er en konsekvens af den debat, som var i Folketinget for ikke så lang tid siden, om ejendomsværdiskatten for ejendomme, der helt eller delvis er beliggende i landzone, den såkaldte bondegårdsregel.
Dengang bebudede skatteministeren, at der fra hans side ville blive arbejdet på en lempelse af ejendomsværdiskatten, og det er nu det forslag, L 210, som førstebehandles i dag.
Forslaget kommer efter den kritik, der har været af vurderingen af mindre ejendomme med landbrugspligt, der vurderes som parcelhuse.
Skatteministeren mener nu, at der med de foreslåede ændringer tages højde for den kritik, der går på, at ejerne af disse ejendomme bliver særlig hårdt ramt ved beregning af lejeværdien eller ejendomsværdiskatten, da disse ejendomme har en uforholdsmæssig stor parcelhusgrund.
Ifølge lovforslaget indgår der i boligandelen alene værdien af de første 5.000 m2 af grundarealet, herefter skal der kun betales ejendomsværdiskat af boligdelen.
På tilsvarende vis foreslås det, at der lempes på ejendomsværdiskatten for parcelhuse, der er samnoteret med vindmølleparceller.
Det betyder, at der i fremtiden kun skal betales ejendomsværdiskat af boligdelen og ikke af vindmølledelen.
I Dansk Folkeparti havde vi dog gerne set, at der blev beregnet ejendomsværdiskat af et mindre areal end de anførte
5.000 m2
Det er et forhold, som der i høringssvaret fra Foreningen af Statsautoriserede Revisorer er fremsat bemærkninger til.
Foreningen foreslår, at grænsen fastsættes til 1.400 m2.
Nu er det jo sådan, at en almindelig parcelhusgrund sjældent udgør 5.000 m2, men snarere ligger i den størrelsesorden, som Foreningen af Statsautoriserede Revisorer har peget på.
Så hvis der skal være nogen konsekvens i at sidestille landbrugsejendomme, som alene tjener til beboelse, med almindelige parcelhuse, er det vel snarere på det niveau, grænsen skal sættes.
Dansk Folkeparti er positivt stemt for forslaget
, idet det er et skridt i den rigtige retning, som et flertal under bondegårdsregeldebatten pegede på.
Vi vil dog under udvalgsbehandlingen kigge nøjere på høringssvarene samt overveje, hvorvidt der skal stilles ændringsforslag om den fastsatte grænse på 5.000 m2.
Så vil jeg også gerne have lejlighed til at gøre nogle betragtninger omkring provenutabet, bl.a. de spørgsmål, der blev rejst af hr. Morten Helveg Petersen.
Nu er det jo sådan, at Dansk Folkeparti går ind for en generel skattelempelse, altså over en bred kam en sænkning af skattetrykket og ikke en forhøjelse, og derfor kan jeg da lige så godt sige ligeud, at vi ikke altid stiller krav om provenuneutralitet.
Mariann Fischer Boel (V), 1999-04-13:
Sædvanligvis overholder Danmark til punkt og prikke og gerne som EU-duksen alle direktiver, som EU foreskriver.
Det kniber ganske vist en gang imellem med at holde fanen højt, når implementeringen koster statskassen for mange penge, eller når det drejer sig om øldåsernes fremtid i Danmark.
Nu har EU-Kommissionen så rejst en traktatkrænkelsesprocedure mod Danmark.
Og derfor ser skatteministeren sig nødsaget til at få løst det her problem ved at fremsætte det her forslag, L 211, der, som den tidligere ordfører også nævnte, drejer sig om registreringsafgifter for biler, der er indregistreret i udlandet og stillet til rådighed for personer med bopæl i Danmark, men med arbejdsplads uden for Danmark.
Intentionerne i forslaget er i virkeligheden ideelle nok, men så hører rosen også op.
Det er et af de mest kantede, knudrede, bøvlede og bureaukratiske forslag, vi længe har set her i Folketingssalen. I dag eksisterer der regler for de såkaldte udlændingebiler, hvor personer, der er flyttet til Danmark eller søger om asyl, kan købe en bil uden afgift, og afgiften bliver så betalt med 1 pct. af registreringsafgiften pr. måned.
Men det her nye begreb med de dér 1½ pct. i likviditetstab er ikke med i den ordning, vi kender i dag.
Men nu vil ministeren så, for at gøre det hele enkelt, slå udlændingebiler og firmabiler sammen og fjerne 3-års-grænsen.
Den nye afgiftsmodel bliver så skruet sammen på den måde, at i stedet for den dér månedsafregning, som vi kender i øjeblikket, bliver det nu en kvartalsafregning.
Og det er jo så kun 4 gange i stedet for 12 gange. Det er jo også rigtigt nok, at det nok er en forenkling.
Men så indfører man denne her geniale nyopfindelse på 1½ pct.
pr. påbegyndt kvartal af den registreringsafgiftssaldo, der henstår til enhver tid, og det skal så være som kompensation for det likviditetstab, staten lider
Det lyder afsindig besværligt.
Men det bliver faktisk værre endnu.
For som hovedregel er det jo sådan, at de her biler ikke altid opholder sig i Danmark, kun lejlighedsvis; der kan være forskellige årsager til, at de personer skal tilbage til fædrelandet.
Så skal der i de her særlige situationer kun betales en afgift på 60 kr.
om dagen, hvis det er en personbil, og 30 kr. om dagen
, hvis man kører i en varebil.
Og for varebiler over 2 ton, som er omfattet af registreringslovens § 5, stk. 3 og stk. 5, og hvor afgiften udgør 30 pct. af værdien over 30.000 kr., skal der slet ikke betales afgift.
Det lyder enkelt og gennemskueligt.
Der står i lovforslaget, at det her ikke får nogen administrative konsekvenser for Told og Skat.
Jeg må erkende, at jeg har vanvittig svært ved at forestille mig, at det ikke gør.
Hvem skal for øvrigt holde styr på restsaldoen på afgiften, hvem skal holde styr på, hvor tit de der personer kommer til Danmark?
Gælder det, når de kører over grænsen, skal de have været her 24 timer eller i 12 timer?
Jeg ved ikke, om ministeren har en kommentar til hele EU-lovmedholdeligheden i øvrigt.
Men hvis jeg må bruge et af skatteministerens partis egne slogans, så vil jeg sige: Kære skatteminister, kan det ikke gøres bedre?
Aage Frandsen (SF), 1999-04-13:
SF synes egentlig, at de eksisterende regler - hvis vi selv skal sige det - er ganske rimelige.
Der er ikke noget med, at vi synes, at de danske regler, som vi har, burde være lavet om.
Så kommer man fra EU's side og siger, at det er konkurrenceforvridende, og at vi derfor skal ændre vores regler.
Jeg kan godt forstå, at regeringen så siger, jamen så må vi jo hellere gøre det, hvis den ved, den taber en sag. Der har vi jo måske følelsen af, at vi ikke har helt den samme forpligtelse til ligesom at leve op til det.
Vi har jo ikke været med til at lave de her regler.
Vi stemte ikke for de dér ting, der lå i det indre marked i sin tid, og der er en række andre ting, som vi ikke synes, vi behøver at stå parat til hele tiden at ændre.
Det, der viser sig, er så, at når regeringen, som jo tilsyneladende dybest set også er meget irriteret over det, så laver nogle regler, jamen så bliver de ret komplicerede, endda meget komplicerede.
Det er altså ret irriterende for os andre, som ikke er ansvarlige for, at man er nødt til at lave reglerne om, at vi så skal til at stemme for sådan nogle regler her, som i virkeligheden kun kan give anledning til, at man bagefter siger: Det her er noget mærkeligt noget, I har vedtaget.
Så derfor forbeholder vi os vores stilling til den endelige behandling af forslaget.
Klaus Kjær (DF), 1999-04-13:
Lovforslaget skal imødegå det forhold, at de nugældende danske regler muligvis kan være i strid med Unionstraktatens regler om arbejdskraftens fri bevægelighed og fri udveksling af tjenesteydelser.
På den anden side er der lagt vægt på, at der ikke må ske en udhuling af provenuet for registreringsafgiften.
Forholdet er, at hvis en udenlandsk virksomhed har stillet en udenlandsk firmabil til rådighed for en herboende ansat, og hvis bilen benyttes her i landet, skal der efter de nugældende regler betales registreringsafgift. Det foreslås nu, at hvis bilen skal anvendes arbejdsmæssigt og privat, vil registreringsafgiften kunne betales over en vis periode, men for at begrænse provenutabet foreslås det samtidig, at der betales et tillæg til afgiften.
Skal bilen derimod alene anvendes erhvervsmæssigt, vil det blive muligt at få tilladelse til at betale en afgift pr. dag, bilen anvendes her i landet.
Forslaget vil gøre det lettere for de såkaldte grænsegængere at gøre brug af udenlandske firmabiler, hvilket efter Dansk Folkepartis opfattelse er en god ting.
Ændringen indebærer, at der i forbindelse med opgørelsen af den herboendes indkomst skal ske en værdiansættelse af en udenlandsk firmabil på samme måde, som når der er tale om en dansk firmabil.
Det forudsiges, at reglen kun vil have betydning for et meget begrænset antal biler - der skønnes i størrelsesordenen 400 om året - og provenutabet for staten vurderes til at blive af begrænset omfang, ca. 20 mio. kr. om året i de første år og herefter 10 mio. kr. Da der er tale om en lempelse af de i forvejen meget strikse regler, er Dansk Folkeparti som udgangspunkt positivt over for forslaget.
Vi finder dog, at det er lidt småligt med indførelse af den såkaldte tillægsafgift.
Sonja Albrink (CD), 1999-04-13:
EU har meddelt Danmark, at der er et konkurrenceforvridende problem i det, som må løses,
hvis Danmark ikke ønsker at få en traktatkrænkelsessag på halsen.
Lad os se høringssvarene, og lad os se, om vi ikke under udvalgsbehandlingen kan få skåret lovforslaget sådan til, at vi alle sammen kan stemme for det ved tredje behandling.
Det vil vi i CD i hvert fald sørge for.
Morten Helveg Petersen (RV), 1999-04-13:
Også Det Radikale Venstre er positivt over for lovforslaget.
Baggrunden, som forskellige ordførere har nævnt, er en traktatkrænkelsesprocedure mod Danmark.
Den er vi selvfølgelig ikke glade for at skulle tabe.
Derfor er vi nødt til at gøre noget, og så er der selvfølgelig balancegangen
mellem på den ene side at tage hensyn til Unionstraktatens bestemmelser om arbejdskraftens fri bevægelighed og på den anden side at undgå en udhuling af provenuet fra registreringsafgiften til den danske statskasse. Ved at fastholde afgiftspligten er det intentionen at sikre konkurrenceneutraliteten mellem virksomheder, der udelukkende opererer fra dansk grund, og danske virksomheder med filialer i udlandet.
Og det er også intentionen, at afgifter på biler fremover fortsat skal udgøre en vigtig indtægtskilde for den danske stat.
Det finder vi er vigtigt i Det Radikale Venstre.
Derfor er det også vigtigt med det her forslag, at det samlede provenu ikke falder for kraftigt.
Det Radikale Venstre kan støtte det på den baggrund.
Frank Aaen (EL), 1999-04-13:
Enhedslisten er helt enig med dem, der har sagt, at den her lov bestemt ikke er enkel og bestemt ikke gør det nemmere at være dansker eller gør det nemmere at administrere vores skatte- og afgiftssystem.
Jeg vil bare sige til alle de EU-tilhængere, der er her i Folketinget: Vær venlig at notere det, vær venlig at notere, at endnu en gang er det EU, der påfører os nogle ting, som gør livet mere besværligt.
Hver eneste gang vi f.eks. diskuterer mindre erhvervsvirksomheders
administrative byrder, så prøv at analysere, hvor meget af det der kommer fra EU.
Det, vi altså ser her, er så en lidt anden sag, men alligevel: Det er EU, der gør, at nogle ting bliver mere besværlige, end de ellers ville have været.
Det synes jeg er værd at notere.
Vi har så det principielle synspunkt, at EU ikke skal bestemme, hvordan vi indretter skatte- og afgiftssystemet i Danmark, ikke skal bestemme, om vi må have de regler, vi har i dag, og som fungerer rimelig udmærket.
Derfor er vi imod, og alene af den grund vil vi stemme nej til det her lovforslag.
Vi har enkelte gange gjort undtagelser.
Hvis EU har prøvet at påtvinge danskerne noget fornuftigt, har vi stemt for.
Hver eneste gang EU påtvinger os noget, der ikke er fornuftigt, så er vi imod.
Så vil vi i øvrigt anbefale regeringen at lade være med at bøje sig, bare fordi der bliver truet med en sag.
Vi ser ikke nogen grund til, at man straks skal føje sig.
Tag da slagsmålet med Kommissionen i stedet for bare at sige: Nå, jamen vi må vel hellere indrette os!
Tag i stedet kampen op!
Det er ikke Kommissionen, der bestemmer, hvordan vi afgiftsbelægger biler i Danmark.
Mariann Fischer Boel (V), 1999-04-13:
Jeg kan da godt forstå, at hr. Frank Aaen benytter chancen for at køre på EU med det her oplagte forslag, men det er jo ikke EU, der har et problem i den her sag; det er jo det danske afgiftssystem, der har et problem, for hvis vi nu ikke havde de her skyhøje danske omsætningsafgifter, var den her
sag jo overhovedet ikke rejst, og så behøvede vi ikke stå og spilde tiden sådan en tirsdag eftermiddag.
Frank Aaen (EL), 1999-04-13:
Nu skriver jeg ikke lige under på, at lovarbejdet er spild af tid, men sådan kan vi jo have det forskelligt.
Man kan sige, at man nogle gange kæmper forgæves, men det er jo noget andet.
Jamen det er da noget pjat at sige, at det er os, der har et problem, men måske er det den ansvarsløshed, vi endnu engang ser præsenteret fra partiet Venstres side, at man er fuldstændig tordnende ligeglad med, hvordan man opretholder indtægtsgrundlaget for det danske velfærdssamfund.
Det blev jo lige sagt, at problemet er, at vi har for høje afgifter på biler i Danmark.
Javel: Vi har for høje afgifter på dét, vi har for høj skat på dét, vi skal bare bruge penge på dét!
I virkeligheden kan vi jo altså lære af den her debat, at Venstre sådan set bare mener, at vi skal give afkald på indtægter, men at vi aldrig kan få at vide, hvilke velfærdsgoder det så er, der samtidig skal nedskæres.
Christian Jensen (FP), 1999-04-13:
Ser man isoleret på lovforslag nr. L 211, kan man da godt vælge at være positiv over for det, og det kan man da især, hvis man er positiv over for forslaget, bare fordi der er et provenutab for skatteministeren deri.
Dermed kunne man jo sige, at så var alting godt, men så enkelt er det jo ikke, heller ikke set med Fremskridtspartiets øjne, så umiddelbart kan Fremskridtspartiet ikke støtte dette forslag.
Denne gang er det traktatens artikel 48 om arbejdskraftens fri bevægelighed og traktatens artikel nr. 59 om den fri udveksling af serviceydelser.
Sammen med, at vi i Fremskridtspartiet synes, det er helt i orden, at EU holder en afgiftshungrende skatteminister i skak og holder Danmark på lovens grund, synes vi i øvrigt, det er dybt tragisk, at EU skal være vores sikkerhed for, at tingene går rigtigt til, ikke bare i denne sag, men også i andre sager, hvor man har haft svært ved at holde sig på måtten.
I øvrigt tror jeg ikke på, at dette her afværgeforslag, som jeg vil vælge at kalde det - for andet og mere er det
ikke - tilfredsstiller EU-Kommissionen.
Ja, man må vel sige, at det håber vi ikke at det gør.
Af samme grund kunne man jo næsten til komme til at holde af EU, hvor mærkeligt det end lyder fra min side.
Ja, man må vel sige, at skulle det blive en nødvendighed for at få ændret på det helt urealistisk høje afgiftsniveau, vi har i Danmark, så ville det trods alt være at foretrække.
For når det kommer til stykket, har man ikke med dette her forslag tænkt sig at ændre en tøddel på skatte- og afgiftspolitikken her i Danmark, nej, det er i nødværge, dette forslag er fremsat.
Det er i øvrigt paradoksalt at opleve, at hver gang der fremsættes forslag om afgifter og især om bilafgifter og miljøafgifter, så ender de som skjulte skatter, som det er uhyre bekvemt for skatteministeren efterfølgende at skrue på
efter behov.
Hvis man var troværdig, kaldte man tingene ved rette navn.
Så ville man i stedet for at forhøje afgifterne
Vi håber, miljøministeren en dag ser lyset på dette område.
De eksempler, der er draget frem i bemærkningerne, handler alle om udenlandske biler, der skal køre her i landet med herboende danskere.
Med hensyn til nærværende forslag er vi som sagt meget, meget kritiske og kan ikke forestille os, at forslaget under udvalgsbehandlingen ændres så meget, at Fremskridtspartiet vil kunne støtte det.
Aage Frandsen (SF), 1999-04-13:
Der har fra forskellige partiers side i de senere år været beslutningsforslag om at ændre beskatningen på disse områder, sådan at disse små landbrugsejendomme, som primært har et boligformål, ikke bliver beskattet så hårdt.
Og her har vi ved en del lejligheder tilkendegivet, at vi synes, at skatteministeren skulle se på det med henblik på at få urimeligheden væk.
På den ene side synes vi, at det er rimeligt, at selve boligen på disse små landbrugsejendomme vurderes efter det, de er, nemlig en bolig, på den anden side er det urimeligt, når der så er et jordtilliggende, at det også skal betragtes som en del af parcelhuset.
Derfor synes vi, at det, som ministeren er kommet frem med, er fornuftigt, det er afbalanceret.
Man kan altid sådan tage overvejelser om, hvor grænsen skal ligge henne i forhold til, hvad der skal vurderes som bolig og parcelhus i den her forbindelse, men vi synes, at ministeren har fundet en rigtig afgrænsning.
Med hensyn til disse fritliggende vindmøller, som også er kommet ind i den her forbindelse,
er vi klart imod, at de hører hjemme her
De hører i det hele taget slet ikke hjemme i den her forbindelse, det er en fejl, at vi overhovedet har fået dem ind på den her måde.
Vi synes ikke, at det er rimeligt, at de skal begunstiges med en lavere beskatning på det her punkt.
Men ellers støtter vi lovforslaget.
Gitte Seeberg (KF), 1999-04-13:
Det Konservative Folkeparti slutter op om det forslag, som skatteministeren her har fremsat, som går ud på at lempe ejendomsværdiskatten for ejendomme med store jordtilliggender.
Ligesom Venstres ordfører vil vi gerne under udvalgsbehandlingen have mulighed for at dyrke spørgsmålet om grænsen på de 5.000 m2.
Jeg må sige, at jeg er uenig med hr. Vernersen i, at det er prototypen på en almindelig ejendom, men det synes jeg vi skal dyrke i udvalget. I hvert fald: Vi er positive over for forslaget.
Brian Mikkelsen (KF), 1999-04-13:
Her i salen har vi jo tidligere drøftet regeringens lovforslag nr. L 52, som omhandlede afgiftsdifferentieringen, og i dag skal vi så drøfte L 214, der erstatter L 52 og indeholder forslag om, at differentieringen skal ske på et højere niveau.
Efter Det Konservative Folkepartis opfattelse er essensen af de to lovforslag nogenlunde det samme.
Som udgangspunkt ser dele af dette forslag meget tilforladelige ud.
Det omhandler nemlig et miljøhensyn i form
af at bekæmpe forureningen ved at nedsætte grænseværdien for svovlindholdet i dieselolie, og det er vi da positive over for.
Alt det, der kan gøres med hensyn til konvertering på dette område, er vi positive over for, for så kan man få gjort en indsats for miljøet, som også er praktisk anvendelig.
Men det forholder sig derimod ganske anderledes, når man går i dybden med forslaget.
Det oprindelige lovforslag nr. L 52 var ligeledes en del af regeringens såkaldte pinsepakkeaftale, som den indgik med venstrefløjen lige før sommerferien sidste år, og vi er også imod den konstruktion, dette lovforslag lægger op til.
Hvis sigtet virkelig er miljømæssigt og ikke blot reelt set handler om at indkassere lidt ekstra indtægter til statskassen, må det være muligt at skabe nogle incitamenter
Det må også være muligt under udvalgsbehandlingen at finde frem til en konstruktion, der vil betyde et fald i partikelemissionen, men vi ønsker altså en udgiftsneutral konstruktion for forbrugerne og erhvervslivet.
Dernæst overser regeringen hele diskussionen om, hvorvidt dieselbiler forurener mere end benzinbiler.
Vi havde diskussionen, da vi behandlede L 52, vi har haft diskussionen i Trafikudvalget, og der er mennesker, der mener, at det første er mere forurenende end det sidste.
Vi har haft besøg
i Trafikudvalget af en del eksperter, der var decideret uenige i det udsagn, som står i bemærkningerne om dieselens skadevirkninger, og i bilag 2 til L 214, som vi behandler nu, hævder Folkevognsfabrikkerne ligeledes det modsatte. Alligevel vælger regeringen at pålægge ejerne af dieselbiler en afgift, der vil resultere i en økonomisk konsekvens for erhvervslivet svarende til 175 mio. kr., som ifølge beregningerne vil være steget til 360 mio. kr. i år 2002.
Sådan som vi ser forslaget, foreligger der en betydelig stigning i skatteprovenuet på bekostning af forbrugerne og erhvervslivet, og dette uden at regeringen er fremkommet med nye argumenter.
Vi er altså ikke tilhængere af forslaget, men jeg vil gerne understrege, at Det Konservative Folkeparti er for miljøintentionen i forslaget.
Men vi er imod, at regeringen endnu en gang forsøger at hæve skatterne under dække af miljøargumenterne, og vi er imod, at det endnu en gang er de danske erhvervsvirksomheder og almindelige forbrugere, der skal døje med konsekvenserne af, at en skat forklædes som en ny, miljørigtig, grøn afgift.
Vi kan altså ikke støtte forslaget, men vi imødeser den kommende udvalgsbehandling, hvor vi vil diskutere med forligspartierne, om man ikke kan lave en udgiftsneutral konstruktion, der fremmer brugen af svovlfattig diesel.