runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Else Theill Sørensen (KF), 2003-05-26:
Til hr. Ole Vagn Christensen og delvis også til hr. Kristen Touborg: Det er jo altså ikke sådan, at der ikke kan finde forskning i vedvarende energi sted andre steder end på Nordvestjysk Folkecenter.
Derfor er det, at man fjerner et offentligt tilskud dertil, ikke ensbetydende med, at al forskning i vedvarende energi går i stå, heller ikke i Danmark.
Til fru Line Barfod: Jamen vi er optaget af at skabe rigtige arbejdspladser.
Vi er bare ikke enige om, hvordan vi gør det, og jeg er slet ikke enig i den retorik, der ligger i, at fru Line Barfod sådan nærmest antyder, at regeringen bevidst lukker rigtige arbejdspladser for derefter at tvangsudskrive de samme mennesker på kontanthjælp til at arbejde for ingen penge.
Det er en fuldstændig forvrænget opfattelse af både virkeligheden og af regeringspartiernes og af det, jeg skal udtale mig for: Det Konservative Folkepartis politik.
Kim Sejr (RV), 2003-05-26:
Jeg er sådan set helt enig med den konservative ordfører i, at vi skal have skabt nogle rigtige arbejdspladser.
Rigtige arbejdspladser er jo etableringen af en virksomhed i det regionale område.
Problemet er jo så bare, at de, der er virksomhedsejere, og som skal lokalisere et sted for at etablere en virksomhed, jo ikke altid tænker rigtig rationelt, for hvis man skulle tænke rationelt, så gik man selvfølgelig efter det sted, hvor den kvalificerede arbejdskraft kunne fås billigt, hvor man kunne etablere sig billigst, hvor skatten for erhvervsmæssig virksomhed var lavest, og det er jo lige præcis i udkantsområder som Sønderjylland, Lolland-Falster.
Man kunne nævne mange kommuner, hvor man ville have store fordele selv som erhvervsdrivende.
Her kunne det så være interessant at vide, om De Konservative har nogen bud på, hvordan det kunne lade sig gøre.
Else Theill Sørensen (KF), 2003-05-26:
Jeg kan egentlig bare sige, at jeg faktisk tror, vi er meget enige om, at det meget handler om at få virksomhederne til at slå sig ned i de udkantsområder, og at det handler om at give gode muligheder for, at man kan være på de steder.
Line Barfod (EL), 2003-05-26:
Ministeren mente, at sundhedsvæsenet ikke rigtig har noget med regionalpolitik at gøre.
Jeg mener, det har temmelig meget med regionalpolitik at gøre, om man som borger har adgang til et godt sundhedsvæsen dér, hvor man bor, og derudover har den udvikling, vi skaber i sundhedsvæsenet, også noget med arbejdspladser at gøre. Jeg havde for nylig en samtale med Tandlægeforeningen, hvor vi diskuterede struktur og mange andre sjove ting.
De fortalte bl.a., at der er problemer med at sælge tandlægepraksisser i udkantsområderne, og det var altså kommet dertil, at bl.a. Esbjerg var et udkantsområde - apropos den diskussion, vi havde tidligere i debatten i dag. Hvis det er et reelt problem rundtomking - vi har jo også hørt det fra de praktiserende læger - at man ikke kan komme af med en praksis, er det da et problem, vi skal tage alvorligt.
Vi må diskutere, hvordan vi kan lave
lokale sundhedscentre og sikre, at der er et godt sundhedsvæsen med et fagligt miljø, og også sørge for, at der fortsat er lokale arbejdspladser.
Jeg håber, at også ministeren kan se, at der er en væsentlig sammenhæng mellem regionalpolitik og sundhedspolitik.
Kristen Touborg (SF), 2003-05-26:
Jeg er meget spændt på ministerens svar til hr. Jens Peter Vernersen om kørselsfradragets finansiering, for begge parter kan vel ikke have ret i deres påstande.
Jeg vil gerne følge op på ministerens udsagn om kørselsfradraget.
Ministeren siger, at man har valgt de kommuner, der har det særlig svært, og det kan da godt være hensigtsmæssigt at gøre tingene sådan; det vil jeg meget gerne medgive.
Men jeg vil godt spørge ministeren, om ministeren overvejer at gøre det samme inden for de puljeordninger, der kører for de særlig vanskeligt stillede kommuner, altså målrette midlerne mere præcist til de virkelig fattige kommuner og ikke sprede dem så meget ud med rund hånd, som det hidtil har været tilfældet.
Kim Sejr (RV), 2003-05-26:
Tak til ministeren for svaret.
Vedrørende befordringsfradraget vil jeg sige, at for mig lyder det, som om man tager fat i nogle kommuner med et svagt beskatningsgrundlag, og at de kommuner i første omgang skal udsættes for en yderligere udhuling af deres beskatningsgrundlag, for at nogle personer kan få et befordringsfradrag.
Ministeren talte om logik og for den sags skyld også om fornuft, og vi har hørt Venstres ordfører tale om at passe på pengene og få noget for pengene.
Men så synes jeg, at når man laver sådan et forslag, kunne man godt undersøge, hvor stort et provenuspild, havde jeg nær sagt, der vil være i forbindelse med sådan en ordning.
Der er jo nogle mennesker, der kører frem og tilbage i øjeblikket, men som ikke kan få noget yderligere.
Man kunne f.eks. bruge pengene til at afskaffe dækningsafgiften; man kunne bruge pengene til et erhvervspolitisk rejsehold; man kunne bruge nogle penge
til erhvervskonsulenter; eller man kunne bruge pengene til at sørge for hurtig sagsbehandling i kommunen
, osv.
Lutter dynamiske ting frem for passive ting.
Ministeren har en stor fremtidstro, og det har jeg stor respekt for.
Ministeren nævner, at med det nye befordringsfradrag kan man få en række stærke borgere til udkantsområderne, og jeg må gå ud fra, at dermed mener ministeren veluddannede og vellønnede borgere.
Jeg spørger bare: En veluddannet og vellønnet borger får hermed udsigt til et merfradrag på 5.000-7.000 kr. brutto pr. år.
Det svarer til 3.000-5.000 kr. netto pr. år, og det svarer til 250-400 kr. netto pr. måned.
Jeg tror ikke, at en veluddannet, vellønnet borger vil føle det særlig attraktivt med den gevinst.
Det vil i hvert fald ikke være den gevinst, der er afgørende for, at man tager sit gode tøj og flytter et andet sted hen.
Troen på ordningen med befordringsfradragene må endvidere være relativt begrænset, idet den kun skal vare i 5 år.
Det vil altså sige, at man forventer, at folk skal flytte efter 200-450 kr. netto pr. måned og efter 5 år blive boende, selv om ordningen ophører.
Jens Peter Vernersen (S), 2003-05-26:
Jeg skal ikke skuffe indenrigs- og sundhedsministeren, men bare sige til diskussionen om befordringsfradraget, at jeg går ud fra, at indenrigs- og sundhedsministeren ved, at man får det som et ligningsmæssigt fradrag i den pågældende kommune.
Jeg hørte også af de mange bortforklaringer, at derfor var det selvfølgelig også dér, det fik den konsekvens, som har været beskrevet heroppefra.
Jeg sagde i mit indlæg, at jeg synes, det på en eller anden måde er at give fortabt, når man vælger den løsning at give et yderligere tilskud til dem, der rejser over 100 km, for så er det ligesom i erkendelse af, at man ikke kan udvikle arbejdspladser i disse områder.
Regeringen tror jo heller ikke selv meget på sagen, det er fuldstændig klart.
Det er rigtigt, at de, der kommer ind i ordningen, får
en vis periode, men det er jo en meget kort periode.
Det er kun i de kommende 2 år, man kan gøre brug af ordningen, men den løber disse 5 år frem.
Det er altså ikke noget, regeringen selv tror meget på, og derfor synes jeg også, vi vil forbeholde os retten til at fremføre den kritik, som jeg har gjort her.
Kristen Touborg (SF), 2003-05-26:
Først til hr. Poul Nødgaard.
Det er jo sådan, at det er en helhed, vi skal snakke om her i dag, det er naturligvis ikke kun udligningsreformen.
Men det er lige så klart, at når en minister bryder sit løfte om at komme med en udligningsreform på et bestemt tidspunkt, så er det jo naturligvis noget, der optager folk.
Det optager også folketingsmedlemmer.
Og da det er meget afgørende for kommunerne, vil jeg bare sige, at det er en helhed, og at det her er en del af det.
Men der er naturligvis mange, mange andre ting, der også har betydning for den regionale udvikling, og derfor er det bredt, vi efter min opfattelse skal snakke om det her i dag.
Så spørger fru Marianne Pedersen, om jeg ved, hvornår Nakskov kom i økonomiske vanskeligheder.
Det kan jeg nok ikke sådan lige redegøre for med hensyn til året, men jeg ved, at de har været et stykke tid, Men det, der er specielt ved Nakskov, er jo, at man nu faktisk har skabt en masse arbejdspladser, men at man sidder fast i en fattigdomsfælde, for samtidig med, at man får bedre indtægter på baggrund af de flere arbejdspladser, så er der nogle andre forhold, der gør, at man sidder uhjælpeligt fast i dyndet.
Det er kun det, jeg prøver at præcisere at der er behov for at få redt ud.
Poul Nødgaard (DF), 2003-05-26:
Jeg ved ikke, om hr. Touborg er klar over, at der forleden dag, det var i slutningen af sidste uge, var en debat her i Folketinget om de kommende forhandlinger med kommunerne og regeringen med henblik på økonomien for 2004. Jeg går da ikke ud fra, at udligningsreformer og fattige kommuner, og hvad ved jeg, skal være et stort tema i debatten i dag.
Vi kan godt tage en ny debat omkring det og så lade alt det andet, som jeg følte var det centrale, da jeg sad i toget ind i morges og tænkte, at nu bliver det dejligt at komme ind og diskutere de regionalpolitiske problemer, ligge.
Hvis hr. Touborg ikke er enig, så tager vi en kommunalpolitisk debat igen i dag, og så lader vi alt det andet ligge.
Kuupik Kleist (IA), 2003-05-26:
Jeg er glad for, at hr. Jeppe Kofod også i sin ordførertale forholdt sig til videre sikkerhedspolitiske aspekter af missilskjoldsagen.
Så vil jeg også gerne være positiv og fortolke hr. Jeppe Kofods indlæg således, at Socialdemokratiet - eller Socialdemokraterne, som de vel rettelig hedder - forbeholder sig deres stilling til selve missilskjoldet og Thuleradarens rolle i missilskjoldet
, indtil f.eks. Kinaaspektet er tilfredsstillende afdækket. Jeg hører hr. Jeppe Kofods ordførertale således, at også Socialdemokraterne synes, at de internationale sikkerhedspolitiske aspekter er vigtige for Socialdemokraternes stillingtagen.
Det er jeg selvfølgelig glad for. Konklusionen må så også være, at Folketinget i dag reelt ikke har noget grundlag for at tage endelig stilling til sagen.
Det vil jeg gerne være enig med hr. Jeppe Kofod i.
Jeppe Kofod (S), 2003-05-26:
Først til hr. Søren Søndergaard, som har det med at sige, at vi bevidst ikke skulle have inddraget grønlænderne i det her.
Det har vi overhovedet ikke.
Vi ville gerne have haft inddraget grønlænderne. Vi synes, det var fornuftigt, hvis de ville være med til at stå bag et forslag til vedtagelse.
Ligesom andre har fået tilbuddet om at stå bag vedtagelsen, så mener vi også, at det havde været meget fornuftigt at spørge de grønlandske medlemmer af Folketinget.
Det er Socialdemokratiets holdning til det her.
Det er vel meget klart.
Så prøver hr. Søren Søndergaard at gøre det til Socialdemokratiets problem, at de grønlandske medlemmer ikke er inddraget.
Det synes jeg altså er forkert at fremstille det på den måde her.
Men vi deler den bekymring med grønlænderne, og det ved hr. Søren Søndergaard jo også, som fremgår af mange af de svar og udtalelser, der ligger fra Grønland, for de sikkerhedspolitiske konsekvenser globalt i forhold til det her missilforsvarssystem.
Den bekymring deler vi.
Det er derfor, vi spørger, hvad regeringen vil gøre i den videre proces for at undgå, at de bekymringer bliver til virkelighed.
Der vil jeg også gerne vide noget om, hvad planerne er og ikke kun de andre ting, som også er meget vigtige. Jeg er altså ked af at sige det, men det er fuldstændig korrekt, når hr. Peter Skaarup siger, at det jo er regeringen, der fører landets udenrigspolitik, det er vi helt enige om.
Men man kan godt forestille sig, at partier rejser
en forespørgsel i Folketinget eller fremsætter et beslutningsforslag eller andre ting, der pålægger regeringen nogle ting.
Så er det op til regeringen, om man vil følge de forslag, det er helt korrekt.
Det, vi siger fra Socialdemokratiets side, er, at for os at se vil det være fuldstændig vanvittigt, at vi i 2003 skulle lege kolonimagt og begynde at tvinge noget ned over hovedet på grønlænderne.
Jeg ved godt, at Dansk Folkeparti har en anden opfattelse.
Dansk Folkeparti har sagt ja, uanset hvad Grønland siger.
Den holdning deler vi ikke.
Det synes vi er noget underligt noget.
Det er en arv fra kolonitiden, og det ønsker vi ikke at bidrage til.
Tværtimod.
Peter Skaarup (DF), 2003-05-26:
Jeg er enig med hr. Jeppe Kofod.
Det, der er det afgørende, er at slå fast, at den danske grundlov stadig står ved magt, og der synes jeg, det har været uklart, når man hører Socialdemokraterne fortælle om den her situation og deres holdning til det.
Først siger man ikke rigtig noget om respekten for den danske grundlov, og så siger man, at det er Folketinget, der træffer beslutning.
Men det er det ikke.
Det er jo den danske regering, der på vegne af hele riget kan træffe de beslutninger, der skal til.
Og så er det da klart, og det tror jeg også alle i Folketinget er enige i, at det vil være forkert, hvis ikke man på en eller anden måde forsøgte at inddrage grønlænderne i de ting, der ligger omkring Thuleradaren.
Det siger sig selv.
Men derfra og så til at give Grønland vetoret over for det her, er for mig at se meget langt.
Der er det altså, at jeg vil bede hr. Jeppe Kofod om meget klart at svare på det spørgsmål, jeg nu har stillet to gange og stiller for tredje gang: Vil Socialdemokratiet her fra talerstolen erklære, at man ikke giver Grønland vetoret i den her sag?
Vil man det, så er jeg tilfreds.
Søren Søndergaard (EL), 2003-05-26:
Jeg skal ikke træde mere rundt i spørgsmålet om inddragelse
af de grønlandske folketingsmedlemmer, men lade den ligge der. Til gengæld vil jeg godt stille hr. Jeppe Kofod et par spørgsmål, da han jo meget korrekt og meget prisværdigt siger, at Socialdemokratiet også er optaget af, at missilskjoldsystemet ikke fører til øget oprustning og ikke fører til et nyt våbenkapløb, og det vil man stille en række spørgsmål til regeringen om for at sikre, at det ikke sker.
Men der er to spørgsmål.
For det første: Hvornår vil man have svarene? Jeg forstår jo, at det er om lidt, at man træffer beslutningen om, at vi accepterer missilskjoldsystemet, og så er svarene jo ligegyldige bagefter.
Og punkt 2: Hvad vil man gøre, hvis regeringen siger, at det har den ikke tænkt sig at gøre noget ved, eller det kan den ikke gøre noget ved?
Regeringen erkender jo, at dens indflydelse på, hvad Kina og Indien og Pakistan gør som følge af en amerikansk opstilling af et missilskjoldsystem, selvfølgelig er ret begrænset.
Så de to spørgsmål må hr. Jeppe Kofod svare på.
Jeppe Kofod (S), 2003-05-26:
Jeg vil gerne endnu en gang svare hr. Peter Skaarup meget klart.
Jeg mener, jeg har svaret ham meget klart tidligere.
Statsretligt har hr. Peter Skaarup fuldstændig ret i, hvordan tingene hænger sammen, men politisk har Socialdemokratiet den holdning, at vi ikke vil tvinge noget ned over hovedet på grønlænderne, som de ikke vil have med hensyn til Thuleradaren.
De betingelser, grønlænderne stiller, de krav, man har rejst, de aftaler, man er nået frem til med den danske regering, synes vi er fornuftige.
Det er det, vi siger at vi gerne vil støtte.
Vi har nogle af de samme bekymringer som grønlænderne med hensyn til den stilling, som Grønland har i forhold til udenrigs- og sikkerhedspolitikken.
Vi synes, det er meget fornuftigt at komme med en principaftale omkring dét.
Det er jo så et rent dansk-grønlandsk forhold.
Men modsat Dansk Folkeparti - og det må jeg gentage - vil vi altså ikke ind og tvinge Grønland til opgradering af Thuleradaren, hvis de modsætter sig det.
Det synes vi ville være helt forkert at gøre.
Til hr. Søren Søndergaard om det videre forløb: Når vi har rejst forespørgslen i dag, og hr. Søren Søndergaard er også medforespørger, handler det om det videre forløb, om den videre proces i forhold til forhandlingerne med amerikanerne, men det handler også om håndteringen af hele opgraderingen.
Her har vi bare mindet regeringen om, at det er utrolig vigtigt, at man også arbejder for, som hr. Søren Søndergaard meget korrekt sagde, at det her ikke fører til nye våbenkapløb, og arbejder for nedrustningsaftaler.
Det er to vigtige principper, og dem vil vi gerne have regeringens tilslutning til.
Den har regeringen givet tidligere, men grunden til, at jeg også rejste det i dag, er jo, at i det svar, som udenrigsministeren havde til Folketinget, var man ikke inde på det her spørgsmål, og det kan der være mange årsager til.
Vi vil gerne have, at man arbejder for de her ting.
Det er utrolig vigtigt for os, at man støtter det.
Jeg tror, der er en uenighed på det her punkt; det er der i hvert fald mellem os og amerikanerne.
Vi ønsker bindende og forpligtende aftaler, og det er også min opfattelse, at regeringen ønsker bindende og forpligtende aftaler.
Jeg har i hvert fald tilbage i januar måned læst udenrigsministerens plan for, hvordan han ønsker, at verden skal udvikle sig, hvor han netop advokerer for bindende og internationale aftaler.
Derfor vil vi bare appellere til, at regeringen også i praksis arbejder for det.
Villy Søvndal (SF), 2003-05-26:
Jeg er ikke i tvivl om, at Socialdemokraterne og hr. Jeppe Kofod ønsker internationalt bindende aftaler og vil arbejde for det.
Det er der ingen grund til at betvivle, og jeg tror
på det.
Jeg har heller ingen grund til at betvivle, at udenrigsministeren af et godt og ærligt hjerte arbejder for aftaler internationalt.
Jeg har endda rost ham for det på TV
2 på et eller andet højtideligt tidspunkt.
Men det er vel ikke det, der er det afgørende.
Det afgørende er ikke, hvad hr. Jeppe Kofod og udenrigsministeren ønsker.
Det afgørende er svaret på spørgsmålet om, hvordan man synes det går.
Peger det fremad mod en situation, der er kendetegnet ved stadig stigende internationale aftaler, eller er vi på vej mod det modsatte, hvor specielt USA i stigende omfang er i færd med at vikle sig ud af enhver type af internationale aftaler, både når det gælder nedrustning, klima, menneskerettigheder, og hvad ved jeg?
Hvis det sidste er tilfældet, er det så ikke underligt i dag at give
Jeg er ikke i tvivl om, hvad de herrer ønsker, men jeg er meget i tvivl om, hvordan analysen er af, hvordan virkeligheden ser ud.
Kuupik Kleist (IA), 2003-05-26:
Må jeg benytte lejligheden til at få så meget klarhed over tingene som muligt.
Jeg blev lidt i tvivl om tilblivelsen af forslaget til vedtagelse på grund af det, Venstres ordfører og Socialdemokraternes ordfører har sagt undervejs.
Jeg vil derfor gerne spørge hr. Jeppe Kofod, om han er vidende om eller har deltaget i, at teksten har været afhandlet med det grønlandske landsstyre.
Det er nemlig den opfattelse, jeg fik gennem hr. Jens Hald Madsens indlæg og efterfølgende gennem hr. Jeppe Kofods indlæg.
Er det sådan, at man, før man har taget denne tekst ned i Folketingssalen, apropos hele diskussionen om grundloven og kongens ret til at føre udenrigspolitikken, har afhandlet denne her tekst med det grønlandske landsstyre?
Jeppe Kofod (S), 2003-05-26:
Først til hr. Villy Søvndal, der spørger om, hvordan vi synes det går i forhold til at fremme internationale aftaler
: Jeg vil blankt erkende, og det ved hr. Villy Søvndal jo også, at det er et broget billede.
Der er desværre nok flere ting, der trækker i den forkerte retning med den nuværende amerikanske regering, end der er ting, der trækker i en positiv retning.
Det er meget fornuftigt, men jeg er helt enig i, at det ikke går så godt på mange andre områder.
Er det ved at sige ja eller nej til opgradering af Thuleradaren?
Det er jo et godt spørgsmål.
Vi tror, at man får større indflydelse ved at sige ja på de betingelser, man lægger frem, og så arbejde for, at amerikanerne også forstår vigtigheden af bindende internationale aftaler om ikkespredning og produktion af masseødelæggelsesvåben.
Det synes vi er utrolig vigtigt, og derfor lægger vi vægt på det her.
Det er også derfor, at vi opfordrer regeringen til at tage det med i diskussionerne med amerikanerne, så vi kan prøve at påvirke deres holdning.
Det kan godt være, at det er svært, men vi synes, det skal forsøges.
Endelig til hr. Kuupik Kleist: Jeg kender ikke til, at der har været nogen diskussioner mellem det grønlandske landsstyre og regeringen forud for det her forslag til vedtagelse.
Jeg kan bare se af den pressemeddelelse, der kom
fra hr. Enoksen, og af den vedtagelse, der ligger på bordet, at der er fuld overensstemmelse mellem de ting.
Det har jeg taget som udtryk for, at der er forståelse for den vedtagelse, der ligger, og det er på den baggrund, at Socialdemokratiet kan tilslutte sig forslaget til vedtagelse.
Men jeg vil gerne understrege endnu en gang, så der ikke hersker noget forvirring om det, at vi havde også ønsket, hvis det havde kunnet lade sig gøre, at få de grønlandske medlemmer med.
Det synes jeg ville være helt naturligt, og vi beklager da, hvis det er sådan, at de ikke er blevet spurgt om vedtagelsen.
Det synes jeg da er ærgerligt.
Jeg synes, det ville være rart, hvis vi var enige om det her i Folketinget.
Søren Søndergaard (EL), 2003-05-26:
Det er desværre helt i overensstemmelse med grundloven.
Jeg vil godt bede hr. Peter Skaarup om at bekræfte, at der omvendt heller ikke er noget som helst grundlovsstridigt i, at der er partier her i Folketinget, som har den opfattelse, at de ikke vil acceptere, at der bliver truffet vidtrækkende beslutninger om Grønland, uden at det grønlandske folk er inddraget, og at de derfor lader deres endelig stillingtagen ene og alene afhænge af, at det grønlandske folk også er medinddraget.
Niels Helveg Petersen (RV), 2003-05-26:
Jeg har forstået på hr. Skaarup både i korte bemærkninger og i hans ordførerindlæg, at disse sager er noget, Danmark, den danske regering, suverænt selv skal beslutte.
Vil det i virkeligheden sige, at hr. Peter Skaarup er imod den fælles principerklæring, som den danske regering og det grønlandske hjemmestyre har forhandlet på plads, og som jeg forstår at der er stor opbakning til på Grønland?
Er det i virkeligheden sådan, at hvis hr. Peter Skaarup skulle have forhandlet dette her, var denne principerklæring aldrig blevet indgået?
Peter Skaarup (DF), 2003-05-26:
Der skal vist ikke ret meget til at skræmme hr. Jeppe Kofod, hvis det kan være skræmmende, at Dansk Folkeparti siger: Lad os prøve at se, om vi kan få grønlænderne med i det arbejde, der nu foregår, med hensyn til at USA gerne vil udvide deres brug af Thuleradaren, og at vi gerne vil have, at man skal lave en ny tillægsaftale om forholdet mellem USA, Grønland og Danmark med hensyn til benyttelse af det grønlandske areal. Hvis det er skræmmende, så synes jeg, at vi er langt ude.
Det eneste, vi har gjort opmærksom på under debatten, er, at vi ikke ud fra grundloven skal give nogen vetoret til Grønland i den sidste ende, og det må alle dog være enige om.
Jeg synes så, det er mærkeligt at opleve Socialdemokraterne i den her sag, for fra start af var man utrolig skeptiske over for missilskjoldet, ja, man var skeptisk over for alle mulige ting i Folketinget for måneder tilbage, når det gælder udenrigspolitikken og sikkerhedspolitikken.
Irak ville man ikke være med til, og nu vil man pludselig godt være med under andre omstændigheder.
Det er en mærkelig holdning at have.
Jeg synes også, at der lyder nye toner i forhold til missilskjoldet, men der er jeg lidt bange for de nye toner, er lidt bange for, at den betingelse, man stiller for at støtte udvidelsen af Thuleradaren, er den vetoret, som jeg ikke mener at man kan give grønlænderne i forhold til grundloven.
Jeg har været inde på det under tidligere debatter her i Folketinget, og jeg vil godt sige det igen: Det er uholdbart at gå på kompromis med grundloven i de her sager.