Pia Kjærsgaard (DF), 2005-06-15:
Det er jo sådan set en svartale til statsministeren her i anden runde, og jeg vil først og fremmest kvittere over for statsministeren for en god svartale.
Jeg synes, den var elegant, jeg synes, den var vittig, og det var ikke bare i én bemærkning, at Socialdemokraterne og De Radikale blev kølhalet; det varede sådan ca. en halv time/tre kvarter.
Det nød vi vældig meget nede på bænkene hos Dansk Folkeparti.
Vi synes faktisk, de fortjente det.
Jeg synes heller ikke, jeg har lyst til at gå ind i den debat med de åbne døre.
Det hørte jeg godt at der var mange af ordførerne, som forsøgte, men det tror jeg at jeg vil afstå fra, for jeg synes egentlig, det lød lidt fladt på et tidspunkt, at den ene skulle overgå den anden.
Så vil jeg sige noget konkret politisk til statsministeren, nemlig at det er ganske rigtigt, som statsministeren også sagde, at vi er uenige om EU-politikken.
Det er åbenbart, sådan er det, og der ved vi så nogenlunde, hvor vi har hinanden.
Men jeg vil godt spørge statsministeren: På det topmøde, der skal være i morgen, og hvor man skal diskutere forfatningen, finder man formentlig ud af et eller andet i løbet af aftenen, kunne jeg forestille mig, og der vil jeg godt høre, hvad statsministeren egentlig forventer af det slutdokument, som skal godkendes, vedrørende Tyrkiet.
Jeg er jo ikke i tvivl om, at i mange lande, og i hvert fald i Danmark, har Tyrkietspørgsmålet været en meget stor del af debatten om EU.
Jeg tror, det kunne være interessant at vide, om der stadig væk vil være en eller anden tekst, hvor man forbereder indledningen af medlemsforhandlingerne allerede til oktober, eller om man afstår fra det, sådan som jeg kan se andre lande har været lidt inde på.
Hvordan vil Danmark egentlig forholde sig i den situation?
Vil man droppe det set i lyset af afstemningerne i Frankrig og Holland?
Jeg tror, man må have gjort sig nogle tanker.
Så vil jeg godt sige om Dansk Folkepartis indflydelse: Jeg tror næsten, at Dansk Folkeparti har været det parti, som har været mest nævnt i denne her debat, og det kvitterer vi for.
Selvfølgelig har vi da indflydelse, det siger da sig selv.
Vi er regeringens parlamentariske grundlag.
Sådan er det.
Vi har som eneste parti her i Folketinget peget på denne her regering.
Vi synes selv, vi har været en god samarbejdspartner, vi synes faktisk, vi har haft et frugtbart samarbejde.
Før i tiden var det jo Det Radikale Venstre, der sad med den nøgle til indflydelse, som Dansk Folkeparti nu har, og hvor man naturligvis på de forskellige politiske emner forsøger at få så maksimal en indflydelse, som det kan lade sig gøre.
Jeg synes, man skal tage det lidt afslappet hos Socialdemokraterne, der ikke har ønsket at være med til noget som helst, og i og for sig også i Det Radikale Venstre, som jo heller ikke har ønsket at være med.
Ønsker man at bidrage, være derinde, hvor tingene sker, sådan som Dansk Folkeparti har været siden 2001, så får man den meget store indflydelse.
Vi har været med omkring udlændingelov, en meget væsentlig ting for den danske befolkning.
Vi har været med til skattelettelser, vi har været med til en kræftplan, vi har været med til flere penge til pensionister, stramninger i retspolitikken osv. osv.
Faktisk synes vi som sagt, at vi siM052S45904731KAJE.FM.FM Page 4733
Tuesday, November 8, 2005 4:29 PM den 2001 har haft et godt og frugtbart samarbejde, og vi fik endda styrket mandatet ved valget den 8. februar 2005.
Vælgerne kvitterede.
Kan man forlange mere?
Det synes jeg ærlig talt ikke.
Vi har været med til et nyt danmarkskort osv. osv. osv.
Ja, man kan vel næsten konkludere, at hvis ikke vi havde haft spisepause, så havde vi været færdige nu, men nu står vi her i det mindste ikke på tom mave, hvilket godt kan betyde noget for nogles humør.
Jeg er i et vældigt humør, må jeg nok sige, både over debatten og det, vi nåede at få at spise, og også over at høre statsministerens takketale.
Den gjorde os jo lystige og muntre alle sammen, men egentlig også efterfølgende, for man sidder og tænker: Hvad er det egentlig, der foregår?
Fru Marianne Jelved var jo simpelt hen så hamrende sur, sådan som mange i vælgerbefolkningen meget ofte opfatter fru Marianne Jelved, men vi andre ved egentlig, at sådan er fru Marianne Jelved ikke altid.
i dag kom fru Marianne Jelveds image i den danske befolkning virkelig styrket fra denne her talerstol – så vred, så arrig over, at Det Radikale Venstre ikke lige fik de sidste mandater ved folketingsvalget den 8. februar, som kunne gøre, at de kom ind og kunne sætte sig og have nøglen til den maksimale indflydelse.
Men sådan er politik jo.
Det ved man jo også godt, når man har siddet her på Christiansborg i så mange år.
Så må jeg sige til Socialdemokraterne, at vi ikke er blevet meget klogere efter den sidste ordførertale fra fru Lotte Bundsgaard.
Jeg synes ikke, at der overhovedet er klarhed over, hvad Socialdemokraterne vil.
Det tror jeg nu nok vi gør alle sammen, men det var sådan det, der blev svaret hele tiden.
Spørgsmålet om skattestop.
Jeg tror ikke, at nogen har fattet endnu, hvad det egentlig er, Socialdemokraterne vil.
Det, jeg godt kunne tænke mig, er egentlig at vide, hvor Socialdemokraternes formand er.
Nå, fru Helle Thorning-Schmidt står derhenne, var det ikke på tide, at formanden nu trådte i karakter?
Var det ikke på tide, at Socialdemokraternes nyvalgte formand gik på talerstolen og læste teksten, så vi ved, hvor vi har Socialdemokraterne?
Det eneste, vi ved om Socialdemokraternes nye formand, som bliver kaldt oppositionens leder – jeg vil godt stå uden for den del af oppositionen, og det tror jeg også godt man er klar over – er, at der skal ske forringelser i efterlønnen, at der skal ske en forhøjelse af pensionsalderen og en beskæring af børnechecken, uden at det klarere defineres, hvad det egentlig er, men det er de meldinger, vi har hørt.
Jeg synes egentlig, at det må være på tide nu her ved afslutningsdebatten, hvor vi går ind i en månedlang sommerferie, og hvor vi stadig væk skal gå og undre os over, hvad Socialdemokraternes formand vil med Socialdemokraterne, at Socialdemokraternes formand kommer på talerstolen, får stillet nogle spørgsmål, får forklaret nogle ting, om ikke andet så måske for Socialdemokraternes egne vælgere, men også over for alle os andre, som går og undrer os såre og tænker, hvad det egentlig er, der sker.
Dansk Folkeparti har jo absolut det synspunkt, at vi ikke lukker nogen ude.
Det bemærkede jeg også at statsministeren kvitterede for.
Det er også rigtigt.
Vi ønsker ikke bare et isoleret VOK-flertal.
Vi vil såmænd gerne have flere partier med i forlig og aftaler.
Det kræver selvfølgelig, at man indgår fornuftigt, at man bidrager konstruktivt, at man ser på, hvad man kan få igennem, og hvad andre partier vil være med til.
Det har vi lært meget siden 2001, vi kan godt det der.
Men kan Socialdemokraternes nye formand det?
Det synes jeg overhovedet ikke vi har hørt noget som helst om, og jeg synes faktisk, at fru Helle Thorning-Schmidt skylder Folketinget et svar.
Jeg synes rent ud sagt, at det er for sølle, at man er til stede fysisk, men heller ikke ret meget mere, at man ikke går op og siger, hvad der sker, fortæller, hvad det er man vil.
Det kunne jeg da godt tænke mig.
Jeg ved ikke, om jeg kan spørge fru Helle Thorning-Schmidt, men ellers kan jeg vel godt spørge fru Lotte Bundsgaard, om ikke man kunne lave den aftale hos Socialdemokraterne, at det burde være måden, man gør det på.
Nu bemærkede jeg, at der var en af ordførerne her, der sagde, at fru Lotte Bundsgaard kommer til forhandlinger om finansloven og tager nogle Socialdemokrater med.
Jeg formoder, at fru Helle Thorning-Schmidt også er med.
Men altså, sådan er der jo så meget.
Jeg er bare enormt nysgerrig med hensyn til, hvad Socialdemokraternes nye formand nu vil.
M052S45904731KAJE.FM.FM Page 4734