runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-11-24:
Nu tager hr. Lykketoft så fat på anden del af sit spørgsmål om Falluja.
Vi har berørt det allerede, men jeg vil godt minde om det svære dilemma, som den irakiske regering jo stod i, og som premierminister Allawi i øvrigt levende beskrev, da jeg mødte ham for nylig.
Sagen er jo den, at Falluja var blevet overtaget af forskellige voldelige grupper, som dels mishandlede civilbefolkningen, dels brugte byen Falluja som base for målrettede terrorangreb med det formål at forhindre gennemførelsen af valget i januar i de omliggende områder.
Og det var selvfølgelig ikke en tilstand, som kunne få lov at fortsætte.
Selvfølgelig var den irakiske regering opmærksom på de risici, som Kofi Annan var inde på.
Men da det ikke lykkedes, bad den irakiske regering om, at der blev indledt et angreb på byen for at lukke den terrrorrede.
Mogens Lykketoft (S), 2004-11-24:
Jeg vil godt have, at statsministeren forholder sig meget mere konkret til den bedømmelse, FN’s generalsekretær kom med, da han advarede mod angrebet på Falluja.
Hvad mener statsministeren f.eks. om vurderingen i den del af brevet til præsident Bush, hvor der står
: Truslen om eller faktisk brug af magt bidrager ikke kun til at skærpe følelsen af fremmedgørelse hos bestemte befolkningsgrupper i Irak, den bekræfter også opfattelsen i den irakiske befolkning af fortsat militær besættelse?
Apropos den diskussion, vi havde lidt tidligere.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-11-24:
Jeg har netop sagt, at det er vigtigt at få undersøgt den episode og eventuelt andre episoder, som har været omtalt i medierne, til bunds.
For har det fundet sted på den måde, som det fremgår, er det selvfølgelig aldeles uacceptabelt.
Det er jo netop styrken ved at leve i et demokrati og en retsstat, at de skyldige bliver draget til ansvar efter en retsstats principper.
Det er derfor, vi hører meget, så snart der er en ting, hvor der er sket overtrædelser eller måske er sket overtrædelser af reglerne fra amerikansk side, men de grusomheder, de uhyrligheder, de overtrædelser af reglerne, som terroristerne begår, kommer der ikke så meget frem om, heller ikke fra hr. Villy Søvndals side.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Jeppe Kofod (S), 2004-11-24:
Det er statsministeren velbekendt, at Socialdemokraterne fra dag et af, da vi lavede en aftale om at sende danske styrker til Irak og i øvrigt foretage en omfattende indsats i forhold til humanitær hjælp og genopbygning, har lagt vægt på, at FN fik en ledende rolle i processen for at vinde freden i Irak.
I den forbindelse vil jeg gerne spørge statsministeren om, hvad den danske regering konkret har gjort fra maj sidste år til nu for at sikre, at FN har fået den ledende rolle, og sikre, at civilbefolkningen blev forskånet mest muligt i den proces, der var efter Saddam Hussein-regimets fald.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-11-24:
Jeg vil sige til hr. Jeppe Kofod, at Danmark løbende har arbejdet for at sikre FN en central rolle i stabiliseringen af Irak og genopbygningen af Irak.
Det er sket gennem dialog og konsultation med alle relevante parter, både bilateralt og multilateralt, og vi glæder os over, at FN med den seneste FN-resolution er blevet sikret en mere central rolle i den fortsatte udvikling i Irak.
Jeppe Kofod (S), 2004-11-24:
Tak for svaret, som jo ikke var særlig konkret.
Jeg vil gerne spørge statsministeren om, hvad det er for nogle selvstændige danske regeringsinitiativer, man har taget, for det har jo været en velkendt sag meget længe, at der ikke har ligget nogen plan for at vinde freden i Irak, at der ikke har ligget nogen plan for genopbygningen af Irak.
Vi kan også se, at det er den irakiske civilbefolkning, herunder børnene, der kommer til at betale prisen for det kaos, der er i Irak.
Forleden dag kunne man læse i en overskrift i Politiken, at der var dobbelt så mange børn i Irak, som lider af kronisk diarré og alvorlige sundhedsproblemer, som i Saddam Hussein-tiden.
Så jeg vil bare høre: Kan statsministeren pege på konkrete ting, som den danske regering har gjort selvstændigt som medlem af en koalition, der har til formål at sikre den irakiske civilbefolkning og vinde freden i landet?
Villy Søvndal (SF), 2004-11-24:
Statsministeren taler udenom.
Jeg synes virkelig, det er forbavsende.
Vi har en statsminister, der indledte med at anklage mig for ikke at ville have billedet frem.
Så spørger jeg statsministeren: Vil statsministeren sørge for, at de ting, der er foregået, bliver undersøgt?
Hvad er statsministerens svar?
Det ønsker statsministeren ikke undersøgt!
Det er da foruroligende, at vi har en statsminister, der har bragt Danmark i krig; en krig, der har betydet 100.000 uskyldige civile dræbt; en krig i Falluja, hvor vi ikke kender antallet af dræbte.
Det kan være 2.000.
Det kan være 10.000.
Vi ved det ikke.
Hvad er det, statsministeren ønsker at skjule?
Hvad er årsagen til, at statsministeren ønsker at lukke de uvildige øjne hermetisk med hensyn til, hvad der er sket i Falluja?
Hvad er det, statsministeren er bange for?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-11-24:
Jeg kan forsikre hr. Jeppe Kofod om, at vi fra dansk side aktivt også over for vore partnere i koalitionen har arbejdet for, at FN skulle have en central rolle.
Det er dansk politik, og vi glæder os over, at det har FN også fået med den seneste Sikkerhedsrådsresolution.
Det er jo fantastisk at høre hr. Jeppe Kofod stå her og sige, at den danske regering ikke har gjort noget.
Hr. Jeppe Kofod ved jo udmærket, at der er bevilget ganske store beløb til genopbygning af Irak.
Der er i første omgang bevilget 170 mio. kr. fra dansk side til genopbygning af Irak.
Og så vil jeg minde om, at der i finanslovforslaget for næste finansår er afsat yderligere 150 mio. kr. i perioden 2005 til 2006.
Så er det jo fantastisk at høre hr. Jeppe Kofod påstå, at der ikke gøres noget fra dansk side.
Der gøres noget meget kontant fra dansk side.
I øvrigt vil jeg sige, at de anbefalinger, der den 2. september er kommet i rapporten fra det, der hedder International Crisis Group, er ganske fornuftige anbefalinger, som er helt i tråd med dansk politik, og vi vil selvfølgelig arbejde på, at det er de anbefalinger, der bliver fulgt i det videre genopbygningsarbejde.
Mogens Lykketoft (S), 2004-11-24:
Jeg vil egentlig gerne stille et lidt mere grundlæggende spørgsmål om den måde, vi kan gøre nytte på i Irak, for der var i RÆSON her i sidste uge et interview med en af de danske forbindelses- og operationsofficerer, der har været i Irak, som bl.a. sagde, at den indsats, vi har medvirket til indtil nu, er »uden konsekvens, uden koordination og frem for alt ikke effektiv nok.
... Militære enheder kan ikke udføre genopbygningsarbejde.
En militær løsning er ikke den rigtige løsning.«
Og så vil jeg egentlig godt have statsministerens præcise kommentar til følgende afslutning på interviewet
Vi deltager i dette arbejde, men det har ikke det omfang og den effektivitet som diverse lederes retorik giver anledning til at tro.«
Hvad er statsministerens kommentar til det?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-11-24:
Jeg vil gerne sige, at det er min klare opfattelse, at de danske soldater gør en dygtig indsats i Irak, og at de i forbindelse med den militære indsats også deltager i genopbygningen af Irak.
Der er ingen grund til at skjule, at der har været vanskeligheder ved at få ikkemilitære samarbejdspartnere, bl.a. private organisationer, til at deltage i genopbygningsarbejdet på grund af frygt for sikkerheden.
Det ville selvfølgelig have været det ideelle.
Men når de nu ikke er der, så synes jeg, det er godt og rigtigt, at danske soldater har deltaget i forskellige former for genopbygningsarbejder, veje, skoler, opbygget samarbejde med lokalbefolkningen.
Jeg har selv været i Irak at besøge soldaterne og set det dygtige arbejde.
Men jeg er da ikke i tvivl om, at det til stadighed kan forbedres, og det har jeg også forstået på de militære ledere dernede at det bliver til stadighed.
Og i det nye forsvarsforlig har vi jo øget den sum penge, som soldater, der er ude i internationale operationer, kan bruge til militært/civilt samarbejde, herunder genopbygning af det land, de er i.
Mogens Lykketoft (S), 2004-11-24:
Derfor vil jeg egentlig helt konkret spørge statsministeren: Er der nogen overvejelser i retning af, hvis FN kan få en stærkere rolle, at flytte det danske engagement over til i langt højere grad at være knyttet direkte til en FN-indsats, som selvfølgelig vil have brug for en militær muskel og en militær beskyttelse, men som har en meget mere effektiv civil og humanitær indsats i sig?
Jeppe Kofod (S), 2004-11-24:
Jeg er ked af det, men jeg synes, at nummer to svar til forveksling mindede om det første svar, som statsministeren kom med, så jeg kan konstatere, at der ikke er nogen konkrete selvstændige danske regeringsinitiativer i forhold til at hjælpe civilbefolkningen, som har lidt både under krigen og efter krigen – især efter krigen kan vi se på tallene – fordi der ikke har været en plan for at vinde freden i landet.
Jeg henviser også i mit spørgsmål, bare for at henlede statsministerens opmærksomhed på det, til, hvad der kunne gøres, f.eks. har man i en rapport fra International Crisis Group fra september i år nogle helt klare anbefalinger til, hvad der kan gøres for at hjælpe civilbefolkningen.
Jeg savner simpelt hen, at der kommer bare ét konkret eksempel, så vi kan se, hvad regeringen har gjort.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-11-24:
Der lå ikke noget spørgsmål i det, hr. Villy Søvndal nu sagde, men jeg kan fuldstændig afvise hr. Villy Søvndals måde at beskrive mine synspunkter på.
Jeg prøver ikke på nogen som helst måde at forskønne noget billede.
Og jeg vil gerne sige, at jeg på det kraftigste tager afstand fra, hvis der begås overgreb, hvis der sker krænkelser af menneskerettigheder, sker krænkelser af krigens love, sker krænkelser af konventioner.
Det er helt afgørende, at den internationale koalition, som er i Irak, får fremmet demokrati og sikret respekten for menneskerettigheder, står vagt om disse principper og ikke på nogen måde kommer i kollision med de internationale regler.
Det vil jeg gerne understrege.
Villy Søvndal (SF), 2004-11-24:
Det er dog en fantastisk statsminister, vi har i dag, som hverken kan lytte eller se.
Har statsministeren læst spørgsmålet?
Det går på at undersøge krigsforbrydelserne både hos amerikanerne og hos oprørerne.
Det, statsministeren siger lidt lang i spyttet, er, at det vil han ikke.
Hvorefter han bebrejder mig, at jeg kun er optaget af den ene side.
Det er da fuldstændig bagvendt.
Gå ind og stille spørgsmålene med en uvildig instans som f.eks. FN.
Men jeg forstår, at statsministeren er bange for at få det reelle billede frem, fordi det formentlig ville ødelægge statsministerens forsøg på at tegne det smukke billede af krigen.
Et billede ville formentlig betyde, at oprørerne har lavet grusomme ting, det er jeg ikke et øjeblik i tvivl om, og det ville samtidig betyde, at vi ville få langt flere eksempler end det ene på, at amerikanerne har begået grusomme ting.
Men det billede ønsker statsministeren ikke at bidrage til.
Det var svaret.
Kristian Jensen (V), 2004-11-24:
Det er lidt pudsigt, for præcis den samme problemstilling bare i en mindre målestok kunne man jo have anført ved alle de sammenlægninger af kommunale skattesamarbejder, der er.
Når f.eks. en række kommuner omkring Struer, Holstebro og Vinderup vælger at lægge deres skattecentre sammen i Struer, vil det så mindske lysten for borgere i Vinderup, hvis de har et skatteproblem, til at få det løst
Vil det mindske lysten hos borgere i den sydlige del af Holstebro Kommune til at køre til Struer, hvis de skal have løst et skatteproblem?
Nej, fordi der for det første er mulighed for at få indsendt de oplysninger, der skal være.
For det andet vil det være sådan, at der i fremtiden vil være mulighed for at indlevere de spørgsmål, man måtte have, i kommunerne til videre forvaltning.
Villy Søvndal (SF), 2004-11-24:
»Diskuterer den danske regering med George W. Bush, hvorvidt koalitionen bør gå videre til andre irakiske byer efter samme model, som vi har set i Falluja, og har Danmark som koalitionspartner efter statsministerens opfattelse et ansvar for eventuelle krigsforbrydelser og drab på sårede eller uskyldige civile?«
I sidste uge udkom der en CIA-rapport, der vurderer situationen i Irak.
Det er den, der taler om, at modstanden efter Falluja vil sprede sig ud over Irak; det er den, der taler om, at der formentlig er 50.000, der er villige til at kæmpe – 50.000 irakere.
Det afkræfter altså, at det er en lille gruppe, der udgør modstandslommen, om man så må sige; den taler om, at der er tusinder, og at antallet er voksende.
I den forbindelse vil jeg spørge statsministeren, om statsministeren diskuterer med sin gode ven, George Bush, hvorvidt koalitionen skal gå videre efter Falluja til andre irakiske byer efter samme model, som vi har set i Falluja, og om Danmark overhovedet har indflydelse på det.
Er det sådan, at statsministeren diskuterer med Bush, hvilken fremgangsmåde man skal anvende i forhold til bombardementer af byer?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-11-24:
Hr. Villy Søvndal har stillet et spørgsmål, som har to dele.
Den første del er, om det er noget, jeg har diskuteret med George Bush, og den anden er, om Danmark som koalitionspartner har et ansvar for eventuelle krigsforbrydelser og drab på sårede eller uskyldige civile.
Villy Søvndal (SF), 2004-11-24:
Det var jo nogle meget korte svar.
Jeg forstår ellers, at statsministeren ved visse lejligheder er i stand til at tale længe, og i forhold til det må man jo sige, at det var en meget ordknap statsminister, vi mødte her.
Men så vil jeg spørge: Er det ikke underligt, når Danmark har det medansvar, og når vi er en del af koalitionen, at man så end ikke diskuterer, oven i købet i en situation, hvor FN’s generalsekretær, Kofi Annan, advarer mod at bombe byer?
Er det så ikke underligt, at statsministeren, der har de tætte forbindelser, som er kendt, til Bush, end ikke synes, det er anstrengelsen værd at henvende sig til den amerikanske præsident?
Og til det andet spørgsmål, hvor statsministeren også var meget ordknap: Mener statsministeren virkelig, at Danmark ikke har noget som helst ansvar?
Jeg ved, det er svært for statsministeren at påtage sig et ansvar, men mener statsministeren virkelig, at Danmark er helt uden ansvar for en del af alt det, der sker dernede, når der bombes byer?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-11-24:
Jeg kan sige til hr. Villy Søvndal, at når jeg fatter mig i yderste korthed i mine svar til hr. Villy Søvndal, så er det, fordi jeg har erfaring for, at hr. Villy Søvndal ikke kan huske de svar, jeg giver.
Derfor er mit håb, at ved at gøre dem korte kan hr. Villy Søvndal bedre huske de svar, jeg har givet.
Med hensyn til spørgsmålet om offensiven i Falluja kan jeg sige, at beslutningen jo er truffet af den irakiske regering.
Det er den irakiske regering, der har truffet beslutningen.
Villy Søvndal (SF), 2004-11-24:
Det er jo dejligt at have en statsminister, der favner så bredt og har så store tanker om andre.
Det vil jeg godt kvittere for indledningsvis.
Vi står med et land, der er bombet sønder og sammen, hvad der har kostet 100.000 civile livet.
Vi står i en situation, hvor antallet af underernærede børn stiger dag for dag.
Vi står i en situation, hvor hadet, der udmønter sig i væbnet modstand, vokser dag for dag.
Og hvad er statsministerens svar?
»Jeg har ikke noget ansvar, jeg har ikke noget ansvar, jeg vil ikke se de gruopvækkende billeder, som krigen også er en del af«.
Kan man virkelig fortsætte med at vaske ethvert ansvar i en håbløs situation af sig?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-11-24:
Som sædvanlig fordrejer hr. Villy Søvndal bevidst, hvad jeg siger.
Jeg påtager mig gerne ansvaret for det, jeg har ansvar for, nemlig beslutningen om de danske soldaters indsats i Irak.
Det er terroristerne, som vil blokere processen frem mod demokrati, det er dem, der er årsag til, at der sker alt for mange ulykkelige angreb og drab i Irak.
Villy Søvndal (SF), 2004-11-24:
Jeg vil ikke forsvare terror.
Men det, statsministeren siger nu, er jo ikke det, der er CIA-rapportens konklusion.
Det er en historie om en modstand, der vokser.
Det er det, CIA siger i sin rapport lavet af den øverstkommanderende fra CIA i Bagdad.
Men jeg forstår, at statsministeren bedre end CIA ved, hvem der udgør modstandslommerne i Bagdad og i Irak.
Jeg synes, det er en imponerende viden, statsministeren har.
Hvad er det, der gør, at statsministeren siger, at CIA’s begrundelser er forkerte, for de taler om en bred folkelig modstand, der vokser dag for dag?
Er statsministeren enig i det billede, CIA tegner i sin rapport, nemlig at modstanden vokser, eller har statsministeren et andet billede, og hvor har statsministeren det så fra?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-11-24:
Jeg tror da gerne hr. Villy Søvndal på hans ord, når han siger, at han ikke vil forsvare terroristerne.
Ikke desto mindre synes jeg, at det er påfaldende, at hver eneste gang, vi diskuterer Irak her i salen, så har hr. Villy Søvndal altid nemmere ved at se sagen fra terroristernes synspunkt end fra koalitionens synspunkt.
Det er da tankevækkende.
Hermed sluttede spørgsmålet.
Villy Søvndal (SF), 2004-11-24:
»Vil den danske regering aktivt støtte flere humanitære organisationers krav om en tilbundsgående undersøgelse af krigsforbrydelser begået af så vel koalitionstropper som oprørere i Falluja?«
Det kommer sådan set i meget god forlængelse af det forrige spørgsmål, for når statsministeren nu siger, at hr. Villy Søvndal er ensidig, så skyldes det vel, at statsministeren er blind på i hvert fald det ene øje.
Det spørgsmål, der er formuleret her, går nemlig på, om den danske regering vil følge de humanitære organisationers ønske om en undersøgelse af krigsforbrydelser begået i Falluja og ikke alene krigsforbrydelser begået af koalitionstropperne.
Der har vi jo set et eksempel.
Jeg tror, statsministeren har kommenteret billedet af den sårede iraker, der bliver skudt af en amerikansk soldat.
Men her vil vi også godt have undersøgt de krigsforbrydelser, som oprørere i Falluja måtte have begået.
Det her spørgsmål er da tegn på meget stor balance, og når det udtrykker den balance, at det både er koalitionsstyrkerne og oprørerne, så er svaret fra statsministeren formentlig, at det selvfølgelig skal undersøges, om der har været foretaget krigsforbrydelser, men det giver jeg statsministeren mulighed for at svare på, gerne kort, kun med ja.
Det er underligt, at statsministeren siger »hvis«.
Det har fundet sted.
Man likviderer en såret modstander, det er jo det, vi ved nu.
Derfor forstår jeg simpelt hen ikke det retssynspunkt, statsministeren her giver udtryk for, specielt ikke efter at have anklaget mig for at være ensidig.
Det, jeg beder om nu, er, at alle krigsforbrydelser i Falluja bliver undersøgt – ikke kun dem, amerikanerne har begået.
Det er jo ikke kun den ene her, det er bare det sted, hvor der har været et kamera i nærheden.
Der er forlydender om, at man fra begge sider, både fra oprørernes side og fra de amerikanske soldaters side, har brugt mennesker som skjold, når man trængte ind i huse og sådan noget.
Jeg savner bare, at statsministeren siger, at det selvfølgelig skal undersøges og selvfølgelig skal undersøges af en uvildig instans, f.eks. FN.
Her må statsministeren meget gerne komme med et kort svar, der hedder ja, det vil jeg kunne huske.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-11-24:
Som jeg sagde før, så skal sagen selvfølgelig undersøges, og jeg har fuld tillid til, at den også bliver det til bunds.
Det er jo netop det, der er fordelen ved at leve i et frit og åbent demokrati, at der kommer sagerne frem, når der sker overtrædelser af regler.
I modsætning til på terroristernes hold, hvor det jo bliver skjult, hvor det har svært ved at komme frem, hvorfor en såkaldt neutral undersøgelse ingen mening ville give, fordi det ikke kommer frem.
Jo, det kommer frem, når man tilhører et demokrati, hvor der er åbenhed, men det kommer ikke frem hos modstanderne.
Det er jo igen typisk, at hr. Villy Søvndal her fuldstændig overser, at i den rapport, som Amnesty International har lavet, har man også kritiseret terroristerne for at oplagre våben i moskeer og skoler og for at placere såkaldte lureminer på lig.
Det er typisk, at når hr. Villy Søvndal så rejser sagen her i salen, går han meget op i, hvad der måtte være begået af fejl på den ene side, men han glemmer fuldstændig de overtrædelser af reglerne, som terroristerne begår.
Hr. Mogens Lykketoft gør sig skyldig i en stor, stor misforståelse, når han kalder den danske tilstedeværelse i Irak for en besættelsesstyrke.
Det er der aldeles ikke tale om.
De danske soldater er der på anmodning fra den irakiske regering med opbakning fra FN.
Det er ikke en besættelsesstyrke, det er en sikrings- eller stabiliseringsstyrke, som hjælper den irakiske regering med udviklingen frem mod demokrati.
Jeg har forstået, at Socialdemokraterne i morgen støtter forlængelsen af de danske soldaters tilstedeværelse i Irak med det mandat, der nu er givet her.
Hvad der så skal ske, når vi engang skal til at genoverveje situationen i forbindelse med udløbet af det mandat, som vi nu forlænger, afhænger jo fuldstændig af situationen i Irak.
Og det er der ikke taget stilling til på nuværende tidspunkt.
Villy Søvndal (SF), 2004-11-24:
Jeg vil spørge statsministeren, om der kan tænkes en situation, hvor den danske regering siger, at nok er nok.
Altså hvis udviklingen fortsætter i retning af, at modsætningsforholdene bliver mere og mere voldsomme, at antallet af dræbte stiger måned for måned, at i stedet for, at modstanden bliver formindsket, så vokser modstanden til en bredt anlagt folkelig modstand, kan den danske regering så komme i en situation, hvor man siger: Nok er nok, nu trækker vi os ud, også selv om den amerikanske militære tilstedeværelse bliver der?
Kan statsministeren overhovedet forestille sig en situation, hvor Danmark handler selvstændigt uden om USA?
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-11-24:
Hvad der kan ske hen ad vejen, tør jeg da ikke sige i dag.
Det videre forløb synes jeg afhænger ganske af, om det lykkes at få skabt ro, stabilitet og sikkerhed i Irak, så irakerne gradvis kan blive herrer i eget hus.
Det er jo simpelt hen det, der er målet.
Målet er jo, at de internationale tropper skal ud af Irak.
Det synes jeg sådan set er vigtigere at diskutere end noget som helst andet.
Hvordan kommer vi frem dertil, at situationen tillader, at de internationale tropper kan komme ud af Irak?
Jeg vil gerne forsikre om, at de udenlandske tropper, herunder de danske, ikke bliver i Irak én eneste dag længere, end det er nødvendigt.
Målet er, at irakerne skal være herrer i eget hus og selv overtage ansvaret for sikkerheden.
Nu skal vi så som første led i den proces have gennemført de demokratiske valg i januar, og så må vi se, hvordan situationen udvikler sig hen over foråret.
Mogens Lykketoft (S), 2004-11-24:
Jeg kan ikke frigøre mig fra, at den der sådan lidt arrogante tone, statsministeren har i svarene på spørgsmålet, selvfølgelig afspejler, at statsministeren har taget ansvaret for at gøre Danmark til parthaver i en krig, hvor der ikke var nogen god plan for at vinde freden.
Og jeg synes ikke, vi kan bruge den der meget firkantede opfattelse af, hvad der er klogt og uklogt, rigtigt og urigtigt, til så meget.
Jeg vil egentlig bede statsministeren om at forholde sig til et citat af den amerikanske kommentator Erik Leaver, der i Foreign Policy in Focus den 17. november sagde som kommentar til den amerikanske militærstrategi i Irak: Mantraet om et ødelægge landsbyen for at redde den virkede ikke i Vietnam; udsigterne, til at den vil være en succes i Irak, er ikke større.
Anders Fogh Rasmussen (V), 2004-11-24:
Jeg kan kun fastslå endnu en gang – for der føjes jo ikke noget nyt til – at uanset hvor stort eller lille tallet er, så er hovedårsagen til, at der er tab af civile liv, terroristerne og deres aktiviteter.
Derfor burde der jo kunne være bred enighed om også her i Folketinget, at så gælder det om at få kapslet de terrorister inde, få stoppet terroristhandlingerne, for det er her, forklaringen er på, at uskyldige civile liv går tabt.