Claus Hjort Frederiksen (V), 2003-04-08:
Jeg vil gerne takke for den tilslutning, som ordførerne har givet til forslaget.
Vi gennemfører jo her direktivet om tidsbegrænset ansættelse.
Både parterne på det kommunale område og på det private arbejdsmarked har indgået implementeringsoverenskomster.
På det største private arbejdsmarked
har Landsorganisationen i Danmark og Dansk Arbejdsgiverforening den 7. august derudover indgået en supplerende aftale for at gennemføre direktivet på hele DA/LO-området.
Lovforslaget er udarbejdet med udgangspunkt i de aftaler, som parterne har indgået.
De er således et supplement til de indgåede kollektive aftaler og retter sig kun mod de lønmodtagere, der ikke er omfattet af en sådan aftale.
I hovedforslaget om tidsbegrænset ansættelse fastsættes regler om, at ansatte ikke må forskelsbehandles i forhold til fastansatte, medmindre der er objektive grunde hertil. Desuden fastsættes det, at en tidsbegrænset ansættelse kun kan fornys, hvis der er en objektiv grund til det.
På det statslige undervisnings- og forskningsområde er der dog i stedet foreslået fastsat en bestemmelse om, at tidsbegrænsede ansættelsesforhold kan fornys op til to gange.
Ændringerne i funktionærloven er en konsekvensrettelse som følge af de rettigheder, lønmodtagere har efter direktivet.
Ændringen af reglen i funktionærloven om rent midlertidige ansættelser er sket efter grundige juridiske overvejelser, selv om det ud fra hensynet til især fleksibiliteten på arbejdsmarkedet ikke er en hensigtsmæssig udvikling.
Tidsbegrænsede ansættelser har været praktiseret på det danske arbejdsmarked i mange år, uden at det har givet anledning til de store problemer, og mit indtryk er, at tidsbegrænset ansatte normalt ikke bliver behandlet væsentlig forskelligt fra andre ansatte. Det fremsatte lovforslag forventes ikke at få større betydning for det danske arbejdsmarked.
Hr. Søren Søndergaard spurgte til konsekvenserne ved, at direktivet om tidsbegrænset ansættelse ikke er blevet fuldstændig implementeret inden fristens udløb i august 2002.
Hertil vil jeg sige, at det kun er de lønmodtagere, som ikke er omfattet af en overenskomst, der implementerer direktivet, der bliver berørt af den sene implementering.
Der kan således tænkes at være tidsbegrænset ansatte lønmodtagere, der i perioden august 2002 til lovens vedtagelse ikke har kunnet støtte ret på en overenskomst, fordi de ikke har været omfattet af en sådan, eller støtte ret på en lov, fordi den endnu ikke var vedtaget, altså en lov, der sikrer deres rettigheder efter direktivet. Manglende implementering af direktivet medfører, at direktivet efter fristens udløb er gældende i medlemslandet.
Da det er statens forpligtelse at sikre korrekt implementering, vil krænkelser af rettigheder således kunne gøres gældende over for staten, men kan ikke forpligte tredjemand, som i det her tilfælde er virksomheden.
Der er således i princippet ikke nogen lønmodtager, der har stået med usikrede rettigheder på grund af den sene implementering, men det må indrømmes, at det er mere kompliceret at hævde sin ret i en sådan situation, når man ikke har mulighed for at gå direkte til sin arbejdsgiver.
Der er rejst flere andre spørgsmål her, og jeg er sikker på, at de vil kunne besvares tilfredsstillende under udvalgsarbejdet.