runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jørn Pedersen (S), 2000-04-27:
Nu kunne ordføreren fra Dansk Folkeparti jo ikke nå at tage alle socialpolitiske elementer med i sit indlæg, så derfor har jeg et spørgsmål, som jeg tror vil have stor interesse, netop: Hvad har Dansk Folkeparti tænkt sig at gøre i forhold til fremtidens børnefamilier?
For nu har vi jo kunnet høre gentagne gange, at én ting er, hvad der står i et arbejdsprogram og et principprogram, men i virkelighedens verden mener man noget helt andet.
Men jeg har det enkelte spørgsmål til Dansk Folkeparti: Hvad agter man at gøre i forhold til børnefamilierne og de penge, de evt. skal betale for at få deres børn passet?
Det synes jeg kan være et centralt element, når vi snakker om fremtidens velfærdspolitik, og også den tryghed, vi kan tale om i forhold til børnefamilier.
Hvordan er takstpolitikken dér, hvad har Dansk Folkeparti forestillet sig?
Er det stadig væk det, der står i principprogrammet, eller mener man nu også dér noget helt andet?
Frank Aaen (EL), 2000-04-27:
Så fik vi da mobiliseret lidt omsorg for de arbejdsløse og
Jeg vil også gerne sige, at den dér omsorg for de arbejdsløse f.eks. går jo altså ikke længere end til, at Dansk Folkeparti stadig væk foreslår, at man skal fratage statsstøtten til a-kasserne, det vil sige, at egenbetalingen i a-kasserne skal stige dramatisk, eller at dagpengeniveauet skal sænkes drastisk, det bliver konsekvensen af Dansk Folkepartis politik.
Så det er jo fint nok at stå her i en debat under et vist pres og sige, at det også nogle gange er urimeligt, men fakta er altså, at Dansk Folkeparti har stået bag alle stramningerne, fakta er, at Dansk Folkeparti ønsker at fjerne statsstøtten til a-kasserne og dermed enten øge kontingentet eller sænke dagpengesatsen.
Inge Refshauge (DF), 2000-04-27:
Lige til hr. Villy Søvndal: Nu vil jeg altså ikke gerne klandres for, hvad de borgerlige har gjort i tidernes løb.
fortidens synder på mig.
Det har jeg gjort utallige gange som socialpolitisk ordfører.
Og selv om vi støtter en borgerlig regering, så er det jo ikke sagt, at vi støtter alt, hvad de borgerlige kommer med i socialpolitikken, lige så vel som vi ikke støtter alt, hvad der kommer fra venstresiden.
Og så lige til hr. Frank Aaen: Ja, jeg kan også godt se, at det kan være urimeligt, det dér, og jeg har også selv nogle sager liggende på bordet.
Det er nogle urimelige strafaktioner, der sker over for disse mennesker, men det er jo trods alt i fagforeningerne og sådan nogle steder, de dér ting især på arbejdsløshedsområdet og i arbejdsformidlingen bliver fastlagt.
Jeg synes også, det er urimeligt, og jeg synes også, det er urimeligt over for bistandsmodtagere.
Frank Aaen (EL), 2000-04-27:
Jeg synes, det også her i forbindelse med ordførertalen er korrekt at få fastslået, at Dansk Folkeparti i hvert fald i alt væsentligt står bag de sanktioner, som arbejdsløse og bistandsmodtagere oplever, hvis der er bare den mindste afvigelse fra de rettigheder og pligter, som man er blevet pålagt.
Så straffes der og i visse tilfælde med en urimelig hårdhed, hvor bare det at blive væk fra en samtale kan koste retten til dagpenge.
Har jeg forstået det rigtigt, at det er Dansk Folkepartis sociale syn, at man står bag de sanktioner, der
findes f.eks. over for bistandsmodtager og arbejdsløse
Villy Søvndal (SF), 2000-04-27:
Jeg kvitterer for konverteringen hos Dansk Folkeparti.
Jeg er spændt på, om det så også har vundet indpas i principprogrammet, men det kan vi vende tilbage til senere.
Det, jeg egentlig tog en kort bemærkning for, var vedrørende to andre ting.
Hvis nu man oprigtigt deler forargelsen over den varighedsbegrænsning på sygedagpenge, der rammer, må man også være lidt optaget af historikken.
Det var den borgerlige regering, der i 1982 indførte varighedsbegrænsning på sygedagpenge.
Vi har forsøgt fra SF's side i adskillige sammenhænge at få den nuværende regering til at ændre på det.
Det er ikke lykkedes.
Men efter fru Inge Refshauges ordførertale synes jeg, man står fuld af forundring med følgende spørgsmål: Hvordan kan det være, at Dansk Folkeparti vil støtte en politisk linje, nemlig det borgerlige Danmark, som var dem, der i sin tid indførte varighedsbegrænsning på sygedagpenge? Når man siger, at man er imod nedskæring på hjemmehjælpen, så tror jeg gerne Dansk Folkeparti. Hvis man skal finde det store tidspunkt for dykket i hjemmehjælpsforsyning i Danmark, så hedder året 1983.
Det var dengang, den borgerlige regering var tiltrådt.
Prøv at slå op i Statistisk Årbog.
Hvordan kan man så med den ene hånd sige, at man vil have en borgerlig regering, og heroppe fra talerstolen sige alle de gode ting, man vil?
Inge Refshauge (DF), 2000-04-27:
Det forslag her handler om social tryghed, en tryghed, der desværre mange steder ikke er til stede mere. Vi har vel alle sammen, i hvert fald os, der har siddet i Socialudvalget, en masse sager liggende på vores skriveborde.
Visse kommuner behandler f.eks. sygedagpengemodtagere og førtidspensionsansøgere enormt dårligt.
Medierne har gang på gang sat fokus på dette emne
også nu for nylig. I mange kommuner har man smækket kassen i for mange sygedagpengemodtagere, og så er der ikke mere.
Man har overhovedet ikke sat lovbestemte foranstaltninger i gang over for de syge, man har simpelt hen bare overladt dem til sig selv.
Ja, enkelte har endda fået et godt råd, nemlig at melde sig raske i fagforeningen, selv om kommunen godt vidste, at de ikke var det.
Det er så en form for kassetænkning.
Det øger bestemt ikke trygheden for disse mennesker.
I Dansk Folkeparti er vi ganske klar over, at det er en kommunal opgave, men desværre hjælper det ikke de mennesker, der bor i en kommune, der rent faktisk blæser på loven og jagter disse syge mennesker rundt i systemet ene og alene for enten at køre dem trætte eller for at spare penge.
Det er ikke rimeligt, og her må Folketinget reagere trods det hellige kommunale selvstyre. I Dansk Folkeparti mener vi, at trygheden efterhånden nogle steder kan ligge på et meget lille sted. Det gælder ikke kun de syge og nedslidte mennesker, det gælder også ældre medborgere, der sidder og venter på en plejehjemsplads, eller som er kommet på et plejehjem, som ikke fungerer optimalt.
Her er trygheden også gået fløjten.
Det gælder også de ældre, der får for lidt hjemmehjælp.
Der er jo som bekendt skåret enormt meget i hjemmehjælpen.
Her mangler trygheden også.
Ofte skiftes den hjemmehjælp ud mange gange i løbet af en uge, og det er jo også utrygt for de ældre.
Der er rigtig mange områder, hvor utrygheden i disse år breder sig, også på børneområdet, for børnefamilierne, og forslaget lægger her op til, at regeringen kommer med en udmelding om, hvordan trygheden genoprettes og øges i vort samfund.
Og det tror jeg regeringen har et stærkt ønske om at gøre.
Der er virkelig mange steder, der skal ryddes lidt op.
I Dansk Folkeparti går vi også ind for, at kontanthjælpsmodtagere bliver taget med på råd, når der skal lægges planer for deres videre liv.
Og så vil jeg lige for at imødegå SF's ordfører, hr. Villy Søvndal, sige til pind 9 i Enhedslistens forslag: Dansk Folkeparti går virkelig ind for boligbyggeri til hjemløse og for ældre- og ungdomsboliger.
Netop disse grupper har brug for at få en rimelig husleje i en god bolig, og de har jo ikke de store penge at gøre godt med.
Derfor ser vi gerne offentlige tilskud til den slags boliger.
Jette Gottlieb (EL), 2000-04-27:
Jeg vil bare lige for en ordens skyld sige, at der jo ikke er nogen uenighed mellem SF og Enhedslisten om, at de folkepensionister, der alene lever af folkepensionen og ikke har andre muligheder, selvfølgelig er dem, der har brug for det store løft.
F.eks. når vi snakker om lægehjælp og den slags ting, så er der jo ingen uenighed om, at det skal være gratis for alle.
Vi synes ikke, at stregen, som tegnes i sandet, skal sættes før tandlægebesøget f.eks. Det synes vi hører med, men vi er da fuldt ud klar over, at det så betyder, at man altså også finder pengene hos de rige, de brede skuldre, når man skal foretage sådan en almen ydelse, som vi synes det er vigtigt at alle får.
Frank Aaen (EL), 2000-04-27:
Jamen det er fint, at fru Inge Refshauge siger: Jamen de skal
jo i arbejde.
Sagen er jo, at der er mange på bistandshjælp, der er skubbet så langt ud, at de ikke kan komme i arbejde.
Der er ingen, der vil ansætte dem.
Uanset om de gerne vil, er der ingen, der vil ansætte dem.
De mennesker er totalt fastlåst.
Det, Dansk Folkeparti ikke forstår,
er, at de er totalt fastlåst og sat på en forsørgelse, som gør, at de intet har til rådighed til det, der bare gør livet lidt mere spændende end at spise billig mad og bo dårligt.
Det er det, der er problemet for de mennesker, og det er derfor, det er så vigtigt, at vi åbner lidt op og siger: Jamen selvfølgelig skal der være en mulighed for f.eks. at gå med aviser om morgenen eller at have et andet job, man kan få fat i, som ikke giver en dagløn, men som giver et lille supplement, og det supplement kan man få lov at beholde,
uden at kommunen straks inddrager hele beløbet.
Men tak til Dansk Folkeparti, fordi man er så stålsat på, at bistandsmodtagere, der ikke har mulighed for at arbejde, heller ikke skal have mulighed for at få bare en krone mere, end det kommunen nådigt giver.
Villy Søvndal (SF), 2000-04-27:
Jeg vil bestemt heller ikke klandre fru Inge Refshauge en fortid, som fru Inge Refshauge ikke deltog i.
Det ville være for ondt, men jeg synes måske, man har en pligt til at prøve at lære af fortiden. Det er altså underligt at være et parti, der har en høj social profil - nej, det er der ikke noget underligt i, men det er underligt at være et parti, der har en høj social profil, som samtidig støtter en borgerlig regering på de her nøglepunkter, der hedder hjemmehjælp og varighedsbegrænsning på sygedagpenge.
Jeg vil gerne gøre mig den ulejlighed at forsyne fru Inge Refshauge med et nummer af Danmarks Statistik, hvor man kan prøve at se, hvad der skete med hjemmehjælpen i 1983, og også det lovforslag i 1982, da den borgerlige regering gennemførte varighedsbegrænsningen på sygedagpenge.
Det er to slemme ting, og det, jeg så bare ikke forstår sådan ud fra et enfoldigt princip, er, at hvis de ting er noget, der ligger én meget på hjerte, hvordan kan man så støtte lige præcis de partier, hvor al historisk erfaring tilsiger, at det er de partier, som rammer lige præcis de ømme områder, fru Inge Refshauge nævnte i sin ordførertale.
Det forstår jeg ikke.
Anders Samuelsen (RV), 2000-04-27:
Det er det, der skal lægges op til.
Det er den forpligtelse, som kommunerne har, og det er det, der er udgangspunktet, og det støtter Det Radikale Venstre fuldt ud.
Så skal det suppleres og styrkes og støttes
af det civile samfund, af os, som er medmennesker, som er naboer, og hvad vi ellers er til dem, som kan have behov for det
Og det er den dag, hvor det bliver glemt - som der bl.a. lægges op til fra Enhedslistens side - at vi har problemet for alvor, for så har vi centralisme, så har vi umyndiggørelse ud over alle grænser, og det stiller Det Radikale Venstre overhovedet ikke til.
Annie Lunde Hansen (CD), 2000-04-27:
Jeg vil gerne spørge fru Tove Videbæk, om hun er bekendt med, at der hos by- og boligministeren ligger flere millioner kroner til skæve huse til skæve eksistenser, så kommunerne bare har at komme i gang med at søge nogle af de penge.
Der er ikke ret mange restriktioner på de penge, men det var nogle, der kunne give hjemløse og andre, som man måske ikke lige kan putte ind i en forkromet, moderne lejlighed, muligheder for få et sted at bo.
Det kunne være en moderniseret gammel togvogn, hvor de også kunne have deres hunde og mange andre ting, og der er altså flere millioner til det, som man bare kan begynde at bruge af.
Søren Kolstrup (EL), 2000-04-27:
Ja, nu bliver det altså lidt mystisk.
Den radikale ordfører henviser til den gældende lovgivning på hjemmehjælpsområdet, og den siger, at man netop skal styrke egenomsorgen og hjælpe de gamle med at stå på egne ben.
Mener den radikale ordfører, at man kan hjælpe gamle mennesker til at stå på egne ben, hvis der kun er tid til rengøring?
Der er ikke tid til snak, ikke tid til fælles indkøb, ikke tid til at inspirere den gamle til at gå i gang,
så vedkommende kan stå på egne ben.
Søren Kolstrup (EL), 2000-04-27:
Jeg ville sådan set ikke ud i en stor ideologisk debat med Det Radikale Venstre.
Jeg ville bare spørge, hvad Det Radikale Venstre så vil gøre i de tilfælde, hvor der rent faktisk ikke er noget netværk. I Kongens Enghave f.eks. har man skåret hjemmehjælpen ned fra 170 til 125.
Det er lige præcis et område, hvor der er en stor gruppe mennesker, der ikke har børn, der ikke har noget netværk.
Og så vil jeg bare spørge den radikale ordfører, hvordan han vil trylle det netværk frem.
Vil han løbe rundt i gaden og sige: Civilt netværk, civilt netværk? Hvordan skulle det komme i Kongens Enghave?
Det vil jeg da godt have et svar på.
Villy Søvndal (SF), 2000-04-27:
Jeg synes egentlig, hvis man droppede de ideologiske ører og prøvede at høre efter, hvad CD's ordfører siger, at så er der faktisk megen grund til set fra mit politiske standpunkt at rose CD's synspunkt, nemlig at vi har været igennem en årrække, hvor der har været så mange trylleformularer om, at hvis man bare effektiviserede, og sidst: hvis man bare privatiserede hele dytten, så klarede man de her problemer.
Og det ved enhver, der færdes i det virkelig liv, ikke holder.
Og derfor synes jeg faktisk, CD fortjener megen ros for den erkendelse, at skal det ikke bare blive snak, og skal vi levere bedre forhold for de sindslidende, for misbrugerne, for de hjemløse, for de ældre, der ikke får hjemmehjælp, for dem, der ikke får en plejehjemsplads, så kan man ikke klare det her ved mystifikationer.
Så er man nødt til at nå til den erkendelse, at så skal der flere hænder til, som det blev sagt fra CD's ordfører.
Det er jo ikke så dårlig en erkendelse i et samfund, der stadig bokser med arbejdsløsheden, som er et stort problem.
Så jeg vil bare takke CD for et - synes jeg - klogt stedfortrædende ordførerindlæg.
Annie Lunde Hansen (CD), 2000-04-27:
Jeg tror ikke, man på noget socialt område ikke har set, at CD er gået med ind i at arbejde fornuftigt med de sociale ting.
Personlig så jeg da meget gerne, at man stillede nogle krav.
Men det var vel også det, man mente med kvalitetsstandarderne, man skulle lave rundtomkring i kommunerne.
Og så kan det jo ikke nytte noget, at man bare laver en kvalitetsstandard, hvis man på forhånd ved, at man ikke kan leve op til den.
Så må man jo komme og sige: De kvalitetsstandarder og det, lovens intentioner koster, jamen de penge må så bevilges.
Jette Gottlieb (EL), 2000-04-27:
Giver det ikke CD et dilemma, at man har nogle sociale prioriteringer og så konstaterer, at kommunerne sådan set er så selvbestemmende, så de kan gå på tværs af det, der f.eks. kan besluttes herinde?
Betyder det ikke, at CD i virkeligheden skulle være med på nogle tanker om at lave minimumsregler ved at lave sikkerhedsnet, f.eks. lave normeringsaftaler, som sikrede en minimumsnormering også på ældreområdet, ligesom man kender det fra børneinstitutionsområdet?
Ville det ikke være en god måde at gå i gang på?
Ville CD ikke være med på sådan noget?
Annie Lunde Hansen (CD), 2000-04-27:
Det kan være, som det før har været sagt her, at man ikke ser på intentionerne i loven, når man administrerer ude i kommunerne og i amterne.
Det er jo et selvstyre, som vi ikke kan blande os ret meget i.
Men personlig synes jeg, at der ikke er nogen tvivl om, at der mangler en masse hænder til at lave det sociale arbejde.
Det har vi været inde på i dag, og vi har ligesom fået lovning på, at man vil kigge på det, for det er hænder til velfærdssamfundet, der mangler i øjeblikket.
Søren Kolstrup (EL), 2000-04-27:
Vi hører ofte, at det civile samfund, hvem det så end er, sådan skal træde til i den her socialpolitik - måske både i tide og i utide - og jeg skal spørge den radikale ordfører: Når vi ved, at i hvert fald 20-25, snarere 25, pct. af alle gamle mennesker, der bor alene, ikke har noget netværk, ikke har nogen børn, ikke har nogen at stå i relation til, hvad vil Det Radikale Venstre så gøre for at sikre, at disse mennesker, der ikke har noget netværk, kan få en bedre hjemmehjælp, når vi erfarer, at hjemmehjælpen bliver skåret ned og skåret ned, og at der ikke er tid til omsorg?
Jette Gottlieb (EL), 2000-04-27:
Jeg ved, at CD har kendskab til mange af de eksempler, som vi også har rejst, på, at velfærdssamfundet ikke fungerer for den enkelte.
Jeg ved, at CD har den opfattelse, at man ikke kan gennemgå de her ting statistisk, men også er nødt til at se på, hvordan de virker i de enkelte tilfælde.
Så derfor efterlyser jeg fra CD's side nogle konkrete forslag til: Hvad er det for nogle ting, det er helt vigtigt at få lavet om på lige nu?
Vi er klar over, at der er nogle problemer, men hvad er det for nogle ting, CD opfatter som de vigtigste?
Men hvad er CD's?
Jørn Jespersen (SF), 2000-04-28:
Én ting er, at hr. Ole M. Nielsen totalt har misforstået tankegangen i det forslag, der ligger, men det skal vi vende tilbage til.
Jeg skal bare spørge om en enkelt ting ved den her lejlighed:
Når hr. Ole M. Nielsen siger, at der findes masser af dårlig ledelse i den offentlige sektor og også, men i meget mindre omfang, i den private,
hvor ved han så det fra?
Hvad er det for en opgørelse af, hvordan ledelsesindsatsen er
i det danske samfund i henholdsvis den offentlige sektor og den private sektor, som hr. Ole M. Nielsen støtter sig til
, når han så skråsikkert tør fastslå, hvordan ledelsesindsatsen er, og kan måle den kvalitativt? Hvor har hr. Ole M. Nielsen det fra?
Ole M. Nielsen (KRF), 2000-04-28:
Jeg kan selvfølgelig ikke acceptere hr. Jørn Jespersens konklusion om min viden, men når lige netop hr. Jespersen
nævner sygefravær, så er sygefraværet nemlig allerstørst på offentlige arbejdspladser, og hvorfor?
Det er lige nøjagtig det.
Det er den måde, det manifesterer sig på.
Når ikke trivslen på arbejdspladsen er i orden, så manifesterer det sig i sygefraværet, og der findes tal for, at det er betydelig større på offentlige arbejdspladser end på private.
Vibeke Peschardt (RV), 2000-04-28:
Da den radikale ordfører ikke kan være til stede, skal jeg på hans vegne kaste mig ind i debatten her. Jeg vil egentlig starte med at citere fra en pressemeddelelse, der kom forleden dag, den 27. april, fra Ledernes Hovedorganisation, og det ville være dejligt, hvis også hr. Ole M. Nielsen havde lyst til at høre efter.
Der står nemlig, siger Ledernes Hovedorganisation, og de dækker jo i hvert fald også den private sektor
: »Det er en virkelig positiv udvikling i den danske ledelsesdebat, at Folketinget har sat ledelse på dagsordenen, men nu håber vi blot, at det ikke bliver ved snakken«, siger Svend Askær, administrerende direktør i Ledernes Hovedorganisation.
»Vi håber, at Folketingets debat munder ud i en beslutning om øget offentlig fokusering på ledelse.
Regeringen har allerede taget en række vigtige og gode initiativer, f.eks. at oprette Center for Ledelse, men der er stadig masser at tage fat på.«
Nu skal min ordførertale selvfølgelig ikke udelukkende rette sig mod Kristeligt Folkeparti, som stadig ikke hører efter.
Men jeg synes på den anden side, at det, der står i vedtagelsen - som jeg i øvrigt synes er lige lovlig lang - i hvert fald er et fingerpeg om, at regeringen har interesseret sig kraftigt for området, og den redegørelse, dk21, der er kommet for nylig, peger i den samme retning.
Vi kunne godt have ønsket os lidt andre formuleringer i vedtagelsen, som vi støtter, men vi fik ikke lejlighed til at gøre noget ved det i går.
Jeg vil godt sige en enkelt ting i almindelighed, og det er, at dette center for forskning og ledelse i organisation behøver vel ikke nødvendigvis ligge i offentligt regi.
Vi siger i hvert fald ja til den vedtagelse, der ligger her.
Jens Heimburger (KF), 2000-04-28:
Det glæder mig meget, at hr. Frank Aaen ved, hvad der gik galt i Sovjetunionen.
Jeg har vidst, fra jeg var en lille
dreng,
at det aldrig kom til at køre, og så har jeg siden hen beskæftiget mig lidt med politik og lidt med ledelse.
På mandag starter der 20 mennesker i en af de virksomheder, jeg er bestyrelsesformand i, og de får alle sammen aktieoptioner, når de har været der i 6 måneder.
Vi kræver, at de øver indflydelse, vi kræver, at de tager ansvar, for det er en hovedkonkurrencekraft, at der er det samspil i virksomheden.
Det er ikke bagstræberisk, når vi ikke stemmer for vedtagelsen.
Det hele fungerer nemlig, så det behøver man ikke bekymre sig om.
Vi er bange for, at den gode vilje vil komme til at stå i vejen.
Nej, giv os nogle friere rammer ude i virksomheden, for vi har allerede fået det til at køre, vær ikke i tvivl om det!
Der er selvfølgelig eksempler på private virksomheder, hvor tingene ikke fungerer.
Sådan vil det altid være, men så vil markedsmekanismen heldigvis slå noget hurtigere til, end det vil være tilfældet i det offentlige.
Frank Aaen (EL), 2000-04-28:
Jamen det bekræfter sådan set kun det, jeg sagde før, nemlig at det fungerer mange steder i den private sektor, men at det bare ikke afspejler sig i den debat, som borgerligheden i dag har præsenteret her i Folketingssalen.
Dels er det et instrument, der i hvert fald traditionelt kun er blevet brugt i de meget fremadstormende industrier og erhverv, og dels mener jeg sådan set, at demokrati bør udbredes til alle former for beskæftigelse, også og ikke mindst i den offentlige sektor.
For det andet har aktieoptioner og den måde at indrette sig på jo den store ulempe, at man i høj grad kun tænker på virksomheden selv, og jeg er til forskel fra hr. Jens Heimburger altså ikke enig i, at den enkelte virksomheds lykke samtidig er ensbetydende med samfundets lykke.
En virksomhed kan begå grusomme fejl, store miljøsynder, nedslide det omkringliggende miljø, og hvad ved jeg.
Det er til stor skade for samfundet, og derfor er man nødt til både at have medarbejderindflydelse - det kunne jeg ikke nå at få med i min ordførertale - og at have et mere levende demokrati, hvor man inddrager det omliggende samfund, hvis det virkelig skal fungere, så vi også rent samfundsøkonomisk får den maksimale gevinst ud af udviklingen.
Jørn Jespersen (SF), 2000-04-28:
Jeg konstaterer bare i al stilfærdighed, at det ved hr. Ole M. Nielsen ingenting om.
Han har læst lidt avishistorier
selektivt og fundet de ting, der bekræfter hans egne fordomme.
Han har et tilfældigt kendskab til visse organisationer og baserer sig på det.
Han har hørt historier, og så har han i øvrigt sådan en almindelig ideologisk tilgang til, at der er noget, der er indlysende rigtigt.
Men han ved ingenting om det, ikke så meget som en enkelt statistisk opgørelse af sygefraværets fordeling, ingen andre målemetoder, intet sikkert grundlag, og det i sig selv viser jo, at der måske var lidt behov for, at vi politisk interesserede os mere for ledelse, så vi i det mindste fik et ordentligt debatgrundlag at diskutere ud fra i stedet for løse påstande.