runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Per Kaalund (S), 2003-10-21:
Jeg har også et par spørgsmål til miljøministeren omkring miljøprojekterne, som kører i det nordiske, hvor jeg også synes, det ville være pinligt, om Danmark stod uden for og de fire andre fortsatte med det mindre kapitalindskud.
Kan ministeren oplyse, hvor mange kroner det drejer sig om i danske kroner?
Jeg mener, det ligger i størrelsesordenen 6 mio. kr., for at man kunne nå en nordisk enighed.
Jeg vil gerne spørge ministeren, om det er korrekt, som det er blevet fremført i andre sammenhænge, at en fortsættelse af disse miljøprojekter i de baltiske lande skulle være konkurrenceforvridende i forhold til EU-bestemmelserne, idet jeg har forhørt mig i de andre nordiske lande, specielt Sverige og Finland selvfølgelig som EU-medlemmer, og de mener ikke, at der ligger nogen konkurrenceforvridning i at fortsætte med projekter i de baltiske lande.
Ole Stavad (S), 2003-10-21:
Jeg vil da egentlig godt takke for, at miljøministeren prioriterer at være til stede under den her debat, for det er jo ikke helt uforudsigeligt, at det spørgsmål dukker op.
Jeg synes, ministeren har et problem, og jeg synes, Danmark har et problem, for det er jo Danmark, der som deltager i det nordiske samarbejde kommer til at undgælde for ikke at kunne være fuldgyldigt med i det nordiske miljøsamarbejde, som har været så succesfuldt hele tiden.
Derfor synes jeg ikke, ministeren har givet noget ordentligt svar på, hvad det er, der får Danmark til at melde sig ud af det samarbejde.
Per Kaalund (S), 2003-10-21:
Nu havde miljøministeren nok ikke tid til at besvare det ene af mine spørgsmål, så derfor vil jeg lige gentage det, og det er spørgsmålet om, hvorvidt den samlede danske indsats efter alle disse plusser og minusser - førtiltrædelsesmidler i relation til EU; efter at de bliver medlemmer af EU; om der kommer penge i; om der stadig væk kommer nogle danske penge i; nordiske penge - er større eller mindre i kroner i forhold til de baltiske lande, end den har været gennem de senere år.
Så vil jeg gerne yderligere spørge: Har det indgået i regeringens og ministerens overvejelser, at den tidligere præsident for Nordisk Råd, det højtærede medlem af denne forsamling, nuværende skatteminister Svend Erik Hovmand, har arbejdet betydeligt i sin præsidentperiode også i Nordisk Råd på problemerne omkring Kaliningrad?
Nu taler vi hele tiden om Rusland, og det er selvfølgelig Nordvestrusland, men der ligger jo Kaliningrad som en miljøbombe ud over alle, havde jeg nær sagt, beregninger og alt muligt, og den må miljøministeren vel også være bekendt med.
Og ville det ikke være rigtigt, hvis man, ifald man måtte reducere indsatsen i de baltiske lande, så for de samme penge kunne opprioritere indsatsen i Nordvestrusland og ikke mindst i Kaliningrad af hensyn til Østersøen og miljøet omkring Danmark?
Line Barfod (EL), 2003-10-21:
Nu kan det jo være, at miljøministeren har adgang til nogle oplysninger, som vi andre ikke har adgang til, men jeg har i hvert fald ikke hørt noget om, at der pludselig ikke længere skulle være miljøproblemer i de baltiske lande og Rusland.
Tværtimod synes jeg stadig, at det, man hører, lyder, som om der fortsat er væsentlige miljøproblemer at tage fat på, og at der sådan set er brug for langt flere midler end dem, som vi er i stand til at skaffe fra de nordiske lande, men at de midler, vi kan stille med fra de nordiske lande, trods alt, som hr. Ole Stavad redegjorde for før, har meget stor betydning.
Man kunne sige rent egoistisk, at det jo har betydning
for vores egne forhold
, da forurening fra de baltiske lande og Rusland dels ender i Østersøen og i de fisk, vi skal spise, og dels i luften, som vi indånder, når den kommer herover.
Derfor vil jeg gerne høre, hvorfor miljøministeren ikke længere mener, at der er behov for at have øgede investeringer der.
Så vil jeg gerne høre, hvis det er Danmarks holdning,
hvorfor man så ikke over for de andre nordiske lande fremfører den holdning, og hvad det så er, der gør, at de andre nordiske lande mener, at der fortsat er behov for investeringer i det her område.
Hans Christian Schmidt (V), 2003-10-21:
Da det nu er sådan, at både hr. Ole Stavad og også den sidste spørger her har været lidt inde på NEFCO ...
Line Barfod (EL), 2003-10-21:
Jeg er godt klar over, at det ikke står i De Konservatives magt og slet ikke i fru Else Theill Sørensens magt at give en garanti for, at alt, hvad man kunne forestille sig at den nuværende regering kan finde på, ikke vil ske.
Men det, jeg ville høre, var, hvad De Konservatives holdning er, og om De Konservative fortsat vil gå ind i det nordiske arbejde med den holdning, at Danmark skal være med, og at vi ikke skal begynde at trække os ud på nogen punkter, men fortsat skal være med og fortsat skal indgå, og at man, hvis man har overvejelser om, at der er nogle områder, der skal laves om, så tager en forhandling inden for det nordiske samarbejde frem for bare ensidigt at meddele, at Danmark ikke vil være med længere.
Else Theill Sørensen (KF), 2003-10-21:
Lad mig starte med at svare fru Line Barfod: Om end det lyder som et ret enkelt spørgsmål, så tror jeg ikke, det står i min magt at give en garanti for, at det der ikke vil ske.
Til såvel hr. Ole Stavad som fru Line Barfod vil jeg sige, at med hensyn til miljøområdet forventer jeg egentlig, at miljøministeren nu eller på et senere tidspunkt vil svare på spørgsmålet på regeringens vegne.
Line Barfod (EL), 2003-10-21:
Jeg synes også, at det var positivt, hvad vi hørte fra Det Konservative Folkeparti.
Jeg har stor forståelse for det, hvis man ikke kan alle de konkrete tekniske ting omkring investeringerne, men jeg vil gerne høre mere generelt, om De Konservative vil være med
til at sikre, at Danmark ikke ensidigt eventuelt på andre områder inden for det nordiske samarbejde begynder at trække sig ud, men at vi fastholder, at Danmark skal være mindst lige så meget med i det nordiske samarbejde, som vi har været hidtil, og at vi derfor heller ikke begynder på andre områder end dette ensidigt fra Danmarks side at ville trække os ud eller meddele, at vi ikke vil være med.
Ole Stavad (S), 2003-10-21:
Jeg har forståelse for, at det kan være svært for fru Else Theill Sørensen at give et mere konkret svar nu, men jeg synes egentlig, at det var en meget klar og meget positiv tilkendegivelse.
Virkeligheden er jo, at man taler om at fortsætte med det, man kalder NEFCO, der er Det Nordiske Miljøinstitut, fortsætte deres programarbejde fra 2004 til 2007, hvor der skal foretages nogle indskud, som ikke er særlig voldsomme, jeg tror, det er 6-7 mio. kr. pr. år fra dansk side, hvor der er tilsagn fra alle de øvrige fire nordiske lande, men hvor Danmark siger nej.
Det mener jeg ikke er acceptabelt.
Den danske regering siger, at der ikke er brug for det, men det er jo meget underligt, at fire andre lande mener, der er brug for det; og det forarbejde her blev i øvrigt gjort før regeringsskiftet med Danmark som en stærk, aktiv deltager.
Derfor vil jeg godt opfordre Det Konservative Folkeparti til, at den positive tilkendegivelse, der kom for et øjeblik siden, finder vi ud af, hvordan vi i fællesskab kan følge op på det.
Frode Sørensen (S), 2003-10-21:
Ja, det er en kort bemærkning til ministeren for nordisk samarbejde, men jeg vil selvfølgelig da godt lige ønske skatteministeren fra den tidligere skatteminister good luck med den sag, som har kørt i mange år.
Lige to ting til ministeren for nordisk samarbejde i relation til redegørelsen, hvor der bl.a. står, at informationsindsatsen over internettet og Hallo Nordens servicetelefon, som giver borgerne information og oplysninger i forbindelse med bosætning i andet nordisk land, ligeledes er blevet styrket.
Jeg vil måske godt lige høre ministeren, hvordan den danske regering havde tænkt sig at styrke det yderligere både her i Øresundsområdet og også andre steder i landet, hvor der kan være brug for den del af den. Den anden del har noget at gøre med det, der står om de nordiske institutioner for uddannelse og forskning, som jo i henhold til redegørelsen udgør 30 pct. af sektorbudgettet.
Der har i 2002 været en rapport, der har vurderet institutionernes fremtidige rolle, og en ny rapport i 2003 fremlægger konkrete forslag til, hvordan fem forskningsinstitutter skal det, der hedder indlejres nationalt, altså gå mere over til national finansiering, hvorved det nordiske budget reduceres med mellem 25 og 50 pct.
Og mit spørgsmål går på: Hvordan vil ministeren sikre sig, at der fortsat er et kraftigt nordisk element i disse institutioner, og kunne ministeren løfte sløret for, hvor meget den danske regering har tænkt at lægge til, når budgettet fra nordisk side sænkes?
Else Theill Sørensen (KF), 2003-10-21:
Jeg vil ikke svare hr. Ole Stavad fuldstændig konkret på det, men jeg ønsker naturligvis ikke, at Danmark hverken på miljøområdet eller på noget som helst andet område i det nordiske samarbejde skal være nogen andenklasses partner eller andenklasses medspiller.
Jeg ønsker, at Danmark fuldt og helt skal deltage i det arbejde, der er, også i Nordisk Råd.
Svend Erik Hovmand (V), 2003-10-21:
Jeg ved ikke, om der lå en antydning i hr. Stavads bemærkninger om, at hvis hr. Stavad og hr. Pagrotsky var startet før, var de måske også blevet færdige til denne nytårsaften, men det blev de jo ikke.
Jeg har lagt meget vægt på den sag, og jeg er glad for de positive bemærkninger, hr. Stavad kommer med om min holdning til det spørgsmål.
Jeg har altid i det nordiske samarbejde haft den grundlæggende holdning, at der ikke må være afgørende forskel på, om man bor på den ene eller anden side af en grænse.
Det gælder selvfølgelig også på skatteområdet, og derfor var det en af de første sager, som jeg overhovedet påtog mig, da jeg blev udnævnt til skatteminister.
Så sker der uheldigvis det, at der blev rigsdagsvalg i Sverige, som lammede svensk politik i et halvt års tid, og da det så var overstået, havde man efterfølgende en afstemning om euroen, som jo også var lidt lammende for aktiviteterne.
Jeg er faktisk optimist nu, og jeg ser lys for enden af tunnelen og håber og tror på, at vi snart kommer igennem denne tunnel, som har været alt for lang.
Jeg kan ikke lige nu og her sige noget konkret, men jeg kan sige, at vi i øjeblikket presser meget på fra alle sider for at finde en snarlig løsning, og jeg er som sagt meget optimistisk.
Betina Fredensborg Hoffmann (KRF), 2003-10-21:
Tak til ministeren for en grundig redegørelse.
I Kristeligt Folkeparti prioriterer vi det nordiske samarbejde meget højt, og vi ser også gerne, at det generelt bliver højt prioriteret for at sikre, at det får en både folkelig og parlamentarisk forankring.
Det er især vigtigt for os at sikre den folkelige forankring.
Vi ser sagen i det perspektiv, at de fundamentale områder som uddannelse, kultur og arbejdsmarked er vigtige, da det især er her, den folkelige forandring opstår.
Det er især her, den enkelte borger møder samarbejdet helt konkret. I flere år er der efterhånden blevet arbejdet med at identificere de grænsehindringer, som også er omtalt i redegørelsen.
Samarbejdet kan sagtens tåle at blive uddybet på de enkelte områder.
Selv på kerneområderne, som jeg skitserede tidligere, er der stadig hindringer til trods for mange års intenst samarbejde, og derfor afventer vi med spænding de konkrete resultater, der vil komme.
Ligestilling har fået en meget betydelig vægt i redegørelsen.
Ikke kun set i perspektivet af, at der findes et fænomen som f.eks. kvindehandel, er det også rigtigt, sundt og nødvendigt, at vi samarbejder på det område.
Vi kan lære rigtig meget af de andre lande og af de nordiske naboer, der på mange områder faktisk er langt foran os, når det gælder ligestilling.
Så først og fremmest må det nordiske samarbejde med hensyn til ligestilling arbejde mod integration af de nordiske lande, så vi også kan lære af de andre.
Det fælles fodslag i forhold til EU fungerer tilsyneladende til trods for, at de tre EU-medlemslande, der er i Nordisk Råd, i nordisk samarbejde til tider er lidt forskellige i deres approach til EU-arbejdet, men vi er ikke modsætninger.
Det fælles kulturgrundlag i Norden er jo oplagt at benytte som fælles fodslag i EU.
Det anser vi kun for en styrke.
Når det så er sagt, skal det lige pointeres, at det nordiske samarbejde dog fortsat skal tage udgangspunkt i det nordiske og i de kerneområder, jeg har skitseret.
Det nordiske samarbejde skal ikke foregå i et vakuum, men det skal være nordisk.
Og så er det en glæde at konstatere, at det nordiske samarbejde styrker fællesskabet på en mangfoldighed af områder, og at det også tager fællesskabet med vores fælles naboer alvorligt og udmønter dette i samarbejde.
Dette samarbejde kan dog sagtens intensiveres, og det er også ønskeligt, at det bliver intensiveret som en konsekvens af udviklingen i EU.
Afslutningsvis vil jeg sige, at der er et fortsat stort behov for intensivering og udbygning af dette samarbejde, og derfor håber jeg meget, at der vil blive prioriteret både tid og ressourcer til det.
Line Barfod (EL), 2003-10-21:
Jeg er enig i det, der blev sagt til indledning: at det nordiske kan udvikle sig til bare at være skåltaler osv. Men
om det bliver det, eller det bliver konkrete handlinger og ting, man kan mærke i hverdagen, kommer i høj grad an på, hvordan vi bruger det.
Derfor vil jeg gerne høre, om Det Radikale Venstre også i høj grad vil arbejde for det nordiske i hverdagen her i Folketinget og vil sørge for, at der kommer den forbindelse; at der bliver taget helt konkrete praktiske initiativer, ikke kun ved møderne i Nordisk Råd, men i høj grad også i alle de mange forskellige politikområder, vi arbejder inden for her i Folketinget.
Vil man se på, hvor der kan være grund til at inddrage det nordiske, og om det kunne være til nytte at lave sådan nogle nordiske initiativer?
Kristen Touborg (SF), 2003-10-21:
Ja, det er jo godt nok noget af en usædvanlig situation, at man skal gå på talerstolen og beklage, at man har været for venlig
Men det vil jeg så gøre.
Hvis jeg har sagt, at den nuværende samarbejdsminister ikke havde et stort problem, så er det en fortalelse.
Hensigten var at sige, at det ikke var det største problem, samarbejdsministeren havde, men at der var en tidligere samarbejdsminister, der havde et større problem.
Hvis jeg har udtrykt mig uklart, så beklager jeg det.
Jeg er i hvert fald meget, meget enig med hr. Ole Stavad i, at regeringen har haft og har et problem i den måde, man dyrker det nordiske samarbejde på.
Ole Stavad (S), 2003-10-21:
Jeg bad om ordet, fordi jeg synes, at hr. Kristen Touborg - måske ikke sin vane ukendt - var for venlig.
Hr. Kristen Touborg sagde, at den nuværende samarbejdsminister ikke var den, der havde det største problem.
Det er rigtigt, men jeg synes - det betyder ikke, at han ikke har et stort problem - han har et stort problem.
Den tidligere samarbejdsminister, nu økonomi- og erhvervsministeren, viste sig aldrig nogen steder i nogen sammenhæng.
Det gør han stadig væk ikke på trods af, at det er ham, der raget flest ressorter til sig, også i nordisk sammenhæng.
Men den nuværende samarbejdsminister har altså kun deltaget i halvdelen af de møder, der har været på ministerplan i nordisk sammenhæng, siden han overtog opgaven.
Og det er altså den, der har det samlede nordiske ansvar.
Bortset fra justitsministeren, som jeg gerne vil rose for at passe arbejdet, så er De Konservative de værste.
De konservative ministre passer ikke deres nordiske arbejde, og finansministeren gør heller ikke.
Så er der syndere sådan i mindre grad, men det er her, den er gal, og derfor synes jeg, at det ikke bør stå uimodsagt, at samarbejdsministeren ikke har noget stort problem.
Det vil jeg tro hr. Kristen Touborg også vil mene.
Elisabeth Arnold (RV), 2003-10-21:
Det eneste, jeg kan love fru Line Barfod, er naturligvis den gode vilje.
Jeg har ikke så mange detaljer præsent fra arbejdet, men næste gang vi har en redegørelsesdebat, vil jeg kunne komme med nogle helt konkrete eksempler på, hvor jeg mener, man kan tage fat.
Viljen er der i hvert fald ikke noget i vejen med.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2003-10-22:
Noget andet, som staten nu også er gået ind og er begyndt at beskæftige sig med i disse decentraliseringstider, er, at noget af det, der også kan tale for, at der ikke er tale om et tvangsægteskab, er, at der har været samlevet forud for indgåelsen af ægteskabet.
Synes hr. Søren Krarup i sit inderste, at det er passende, at der står den type ting i en lov?
Skal vi virkelig helt derned i det danske Folketing?
Og er det særlig dansk, er det særlig historisk bevidst, at man altså siger, at det er et udtryk for, at der ikke er tale om et tvangsægteskab, at man har levet sammen inden? Hvorfor skal staten blande sig i det?
Hvorfor skal folk tvinges til at leve sammen inden ægteskabet?
Sophie Hæstorp Andersen (S), 2003-10-22:
Socialdemokraterne har den holdning, at vi ikke vil lave kvoter for, hvor mange udlændinge der kan være i Danmark, men vi vil gerne lave regler.
Vi vil gerne lave regler for, hvem der kan komme til Danmark, og regler for, på hvilke vilkår man bor i Danmark.
Ligestilling er en af de ting, og vi mener også, at indvandring er noget, som man i et vist omfang kan begrænse, så man kan fokusere på en god integration i det danske samfund for dem, der allerede er her. Vi kan ikke komme udenom, at antallet af familiesammenføringer og en god integration hænger sammen. Unge føler sig danske, men har en anden etnisk baggrund, og når de så vælger at gifte sig med en fra deres forældres hjemland, kommer der en ny førstegenerationsindvandrer til Danmark, og så skal integrationen starte forfra.
Det gør det sværere for børnene at blive godt integreret.
Det gør det sværere, hvis forældrene ikke er det, og eksempelvis er sproget i hjemmet meget afgørende, og man kan let se, at det er skruen uden ende, hvis ikke man gør noget.
For os har det været vigtigt, især på ligestillingsområdet, at tage fat her. Når det gælder ansvaret for de svageste, om man skal tage kollektivt ansvar for dem, så synes vi, at det netop er det, vi gør ved at støtte 24-års-reglen. Vi mener faktisk, at det store fællesskab, der hedder det danske samfund, der hedder danske unge mennesker, også må være med til at tage ansvar for nogle af sine brødre eller søstre, som er født her og har dansk statsborgerskab, men måske har en anden etnisk baggrund.
Nogle er fastlåst i et mønster, som de i øvrigt ikke bryder sig om, og som de gerne vil ud af, men de føler sig presset af deres forældre.
Det ansvar må andre danske unge også være med til at tage.
Derfor har vi støttet 24-års-reglen og gør det fortsat.
Vi mener ikke, at danske unge er ofre.
Vi mener til gengæld, at man i politik må tage et ansvar, og nogle gange kan det politiske valg være med til, at nogle andre også må være med til at tage ansvar.
Det er sådan set politikernes rolle at sikre, at mennesker tager ansvar, hvis man fra Folketingets side kan skabe flertal for det.
Det er det, vi gerne vil gøre, når vi støtter en 24-års-regel.
Søren Søndergaard (EL), 2003-10-22:
Respekt for Dansk Folkeparti, som jo siger tingene fuldstændig lige ud.
Der er jo ikke nogen, der er i tvivl om, hvad det går ud på.
Det bliver jo også sagt, hvem det her skal ramme, og hvem det her ikke skal ramme.
Det er jo andre partier, der forsøger at skjule det og køre det ind bag alle mulige mærkelige fraser om lighed for loven og den slags ting.
Den slags småting er Dansk Folkeparti ikke optaget af, og jeg vil sige: Respekt for det; altså at man siger det så klart naturligvis.
Men jeg har blot et enkelt spørgsmål til hr. Søren Krarup.
Hr. Søren Krarup karakteriserede tvangsægteskaber som en ikkedansk kultur.
Nu havde jeg sådan set det indtryk, at hr. Søren Krarup var en relativt belæst mand, og derfor er jeg sikker på, at hr. Søren Krarup relativt hurtigt kan fortælle mig, hvornår den kultur, som vi snakker om her, startede.
Har det altid været sådan i Danmark, at tvangsægteskaber har været en ikkedansk kultur, eller snakker hr. Søren Krarup kun om dansk kultur som et meget nutidigt fænomen?
Enhedslistens menneskesyn er, at de skyldige skal straffes, og ofrene skal hjælpes.
Socialdemokratiets menneskesyn - det må jeg sige til fru Sophie Hæstorp Andersen - blev klart illustreret og klart fremlagt, nemlig at det er ærgerligt, at det rammer nogle uskyldige. Dét er det socialdemokratiske menneskesyn: Det er ærgerligt, at det rammer nogle uskyldige.
Men lad os nu tage den kendsgerning, at tvangsægteskaber jo ikke bare er noget, der foregår med folk i udlandet.
Det er også noget, der foregår med folk i Danmark.
Hvordan løser vi det, når vi nu har den filosofi, at det jo er ærgerligt, at det rammer nogle uskyldige?
Så får vi at vide: Jamen
det her med tvangsægteskaber er et stort problem.
Ja, det er et stort problem, men det er et endnu større problem med alle de børn, der bliver udsat for vold af deres forældre.
Hvordan forhindrer vi, at der er
nogle forældre, der øver vold mod deres børn, når vi nu har det overordnede udgangspunkt, at det gør ikke noget, men det er bare ærgerligt, når det rammer nogle uskyldige?
Har Socialdemokratiet nogle forslag til, hvordan vi laver en lovgivning, der forhindrer, at der er nogle forældre, der begår vold mod deres børn, når man nu har den opfattelse, at det er ærgerligt, at man rammer nogle uskyldige?
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2003-10-22:
Nu er hr. Søren Krarup jo en af dem, der virkelig bidrager til kulturkampen og konstruktivt går ind i den.
Derfor har jeg brug for et råd.
Eller man kan også sige det på den måde, at jeg har brug for at få styr på mine følelser over for det her lovforslag.
Det handler alt sammen om, hvad et bryllup er, og hvordan et rigtigt bryllup er.
Se, jeg har altid forstået det på den måde, at et rigtigt dansk bryllup var sådan noget med, at brudens mor eller forældre arrangerede det hele, altså selve brylluppet, og betalte.
Sådan har det været
i min familie.
Hvis man på nogen måde kunne skrabe pengene sammen til det, var det brudens forældre, der betalte og arrangerede det hele.
Nu står der så her i loven, at hvis man skal klare frisag i forhold til det her med tvangsægteskaber, er noget af det, der kan trække i den rigtige retning, at parret egenhændigt har planlagt deres bryllup.
Det står der søreme i
lovforslaget
Staten er nu begyndt at definere, hvad et rigtigt bryllup er.
Derfor vil jeg gerne høre også kulturordføreren fra Dansk Folkeparti, om det virkelig er rigtigt, at et rigtigt dansk bryllup er sådan et, som man selv arrangerer.
Elsebeth Gerner Nielsen (RV), 2003-10-22:
Jeg ved, at en af de institutioner, som Socialdemokratiet i al fald hidtil har haft stor respekt for, er Det Danske Center for Menneskerettigheder, og konklusionen fra centret - undskyld, det hedder institut nu - er følgende: Det er imidlertid instituttets samlede vurdering, at reglerne om ægtefællesammenføring, hvis nærværende lovforslag vedtages, vil udgøre en usaglig og uproportionel forskelsbehandling af danske statsborgere med anden etnisk baggrund end dansk, som ville stride imod de europæiske menneskerettigheder.
Betyder den konklusion fra Institut for Menneskerettigheder, at Socialdemokratiet vil gå ind og genoverveje det her lovforslag?
Kamal Qureshi (SF), 2003-10-22:
Tak til fru Sophie Hæstorp Andersen for at have sagt klart og tydeligt, at Socialdemokraternes intentioner også er at begrænse familiesammenføring til Danmark.
Jeg vil gerne spørge fru Sophie Hæstorp Andersen igen: Hvis nu der er en 24-årig person, som har boet hele sit liv i Danmark, som er dansk statsborger, og som over for Udlændingestyrelsen kan dokumentere, at vedkommende har fundet en partner i udlandet, som vedkommende er dybt forelsket i, og hvis der ikke på nogen måde er tale om tvang; hvis nu denne person er 18 år - lad os bare sige det for at gøre det lettere - og vedkommende er myndig og finder en person, som vedkommende forelsker sig i, gifter sig med og gerne vil flytte tilbage til Danmark med; han er dansk statsborger, har boet i Danmark hele sit liv, har været dansk statsborger hele sit liv, mener Socialdemokraterne så, at vedkommende skal have lov til at få opholdstilladelse i Danmark med sin ægtefælle, ja eller nej?