runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Frank Aaen (EL), 2000-04-28:
Andre har omtalt det her som genfremsættelser, og når man læser det, så kan man også undre sig lidt over, hvorvidt der overhovedet er mening i det her.
Altså, er der nogen, der går ind for mere bøvl end nødvendigt?
Er der nogen, der er imod, at man prøver at gøre det nemmere for alle, herunder virksomhederne?
Nej, det er der sådan set ikke.
Så jeg vil sige, at hvis det var sådan, at vi skulle få lidt inspiration fra V og K på det her område, så måtte man prøve at præstere noget nyt, og jeg har et par forslag til noget nyt, V og K kunne gøre.
V og K kunne gå ned og analysere problemet mere.
Der er - i parentes bemærket for mig - ikke nogen tvivl om, at de fleste gange, når man trækker det her ord bøvl frem, så er det, når det drejer sig om, at virksomhederne skal betale deres skat, skal betale deres afgifter og skal tage hensyn til miljøet.
Det er oftest dér, vi hører V og K sige, at nu kommer der mere bøvl.
Men jeg synes, at V og K skulle gå lidt dybere i analysen af, hvor der er kilder til bøvl.
Jeg er sikker på, at EU vil optræde som den helt store producent af bøvl for landets virksomheder.
Der er ikke noget så kompliceret som EU's støtteordninger.
Der er ikke noget så kompliceret som EU-STATS, altså statistikkrav.
Dér var virkelig noget, som man kunne overraske os alle sammen ved at gå ned og tage fat på og sige: Jamen vi må have gennemanalyseret og nedbragt bøvlet, der kommer fra EU.
er udsat for, den enorme bunke af skemaer og besynderlige regler, der ændres hvert halve år, og som gør, at enhver, der støder ind i de systemer, som arbejdsløshedsindustrien er, får et dybt kulturchok og er nødt til at hyre alle mulige eksperter for overhovedet at kunne udfylde de skemaer, de får.
Hvis der er nogen, der er udsat for administrativt bøvl og overregulering, og som har brug for deregulering,
så er det landets arbejdsløse, så er det dem, der har brug for at få støtte fra det offentlige, fordi de er kommet i en eller anden social situation, de ikke kan klare.
Se, det ville være overraskende, hvis man kom med et forslag, der sagde, at det må vi tage fat i.
Det her er ikke spor overraskende, og det får samme svar som sidst.
Pia Gjellerup (S), 2000-04-28:
Det havde jo fremmet kvaliteten af debatten, hvis hr. Kim Andersen virkelig havde været målløs, men lad mig svare meget direkte på det spørgsmål, om jeg synes, det er værd for en regering og for Folketinget at interessere sig for ledelsen af danske virksomheder: Ja, det er overordentlig meget værd, for vi ved jo, at ledelsesredskabet og ledelsesudøvelsen er en meget, meget væsentlig del af mulighederne for at skabe værdi og merværdi.
Det er det, virksomhederne lever af, og det er det, samfundet lever af, så det er selvfølgelig ekstremt vigtigt for os.
Men hr. Kim Andersen prøver så at oversætte det til, at vi skal sidde og lede virksomhederne og beslutte, hvordan man skal lede virksomhederne.
Nej, lige så vel som vi gør på uddannelsesområdet, stiller vi rammer til rådighed for, at det faktisk kan lade sig gøre at få adgang til ny viden og adgang til at kvalificere sine redskaber.
Vi skaber rammer
for, at der bliver adgang til at tiltrække
gode ledelsesressourcer og til at udvikle ledere, så de bliver bedre i stand til at lede efter de principper, de står over for at skulle følge, og derfor er jeg forbløffet over, at når det gælder ledelse, vil man fra Venstres side - når man i øvrigt anerkender, at der er en lang række andre rammebetingelser for noget, der også er af betydning for virksomhederne - ikke opstille nogen rammer, der kan styrke virksomhedernes muligheder for at styrke deres ledelse.
Jeg synes, det er trist, men jeg tror, at Venstre kommer til en hurtig erkendelse, og så kan vi sige, at så har dagen i dag været lidt af et pausekomma eller en tankestreg, eller hvad den nu har været.
Jeg er måske snarere lidt af et spørgsmålstegn, men jeg tror faktisk, vi vil komme til at se, når nu Venstre har besindet sig lidt, at Venstre vil lade, som om det er Venstre, der har fundet frem til, at det også er interessant at diskutere rammerne for at kunne skabe god ledelse i virksomhederne.
Det er nemlig noget, vi skal interessere os for.
Egil Møller (DF), 2000-04-28:
Beslutningsforslag nr. B 116 fra Venstre og De Konservative har Dansk Folkepartis fulde opbakning.
Jeg har på mit partis vegne ofte fra denne talerstol kritiseret regeringen for ikke at følge op på erhvervslivets opfordringer til at lette de administrative byrder.
Det er en kendsgerning, at disse byrder beslaglægger alt for meget tid i de enkelte virksomheder.
Denne tid fratages hermed virksomhederne til at producere varer og tjenesteydelser.
Det er en dårlig forretning for staten, men det argument betyder åbenbart intet for en socialistisk regering.
Hvad angår intentionerne med B 117, har dette Dansk Folkepartis fulde opbakning, men jeg tror, det bliver vanskeligt administrerbart.
Dermed skal det dog ikke opgives.
At lade testpaneler og fokuspaneler måle de administrative byrder af ny lovgivning har Dansk Folkepartis fulde opbakning.
Som sagt kan Dansk Folkeparti støtte begge beslutningsforslag.
Ole M. Nielsen (KRF), 2000-04-28:
Jeg vil bare gerne sige tak for svaret.
Jeg er tilfreds med svaret
Jeg er glad for, at vi opholdt forsamlingen i en halv snes minutter med det her.
Pia Gjellerup (S), 2000-04-28:
Nu har hr. Jørn Jespersen selv præciseret meget, hvordan han opfattede sine synspunkter og ønsker om initiativer som skabelsen af rammer for, hvordan man kan skabe forudsætninger for at kunne udøve god ledelse i virksomhederne.
Det synes jeg sådan set var en meget, meget præcis besvarelse, som jeg i øvrigt også har givet i mit svar til hr. Kim Andersen.
Det gør så, at det bliver lidt svært at forstå, hvad finessen er i hr. Ole M. Nielsen spørgsmål om, hvorvidt vi, regeringen og Folketinget, skal øve indflydelse på ledelsen af danske virksomheder.
Hvis det skal forstås sådan, at vi skal ind og beslutte, hvordan man leder danske virksomheder, så er svaret nej. Men man øver jo indflydelse på, hvordan danske virksomheder ledes, hvis man sammen med i øvrigt det erhvervsliv, det handler om, skaber nogle rammebetingelser for adgangen til at erhverve sig viden om og erfaring i ledelsesværktøjer og ledelsesværdier.
Når de tilegner sig dem i et lidt større omfang og måske lidt hurtigere, end de ellers ville gøre det, så kommer man jo forhåbentlig på en god måde til at øve indflydelse på ledelsen af danske virksomheder.
Så i den forståelse er svaret altså ja.
Vi må øve indflydelse på ledelsen af danske virksomheder.
Så kan jeg forstå, at hr. Ole M. Nielsen i lighed med, hvordan jeg har haft det med forslaget til vedtagelse, faktisk synes, der står mange udmærkede ting.
Men hr. Ole M. Nielsen var forarget over, at regeringen ville kunne støtte det forslag til vedtagelse, og det var det, jeg reagerede på.
Nu kan jeg forstå, at hr. Ole M. Nielsen er forarget over, hvad hr. Jørn Jespersen sagde, og navnlig forståelsen af, hvad hr. Jørn Jespersen sagde, og at det derfor skulle gå ud over det forslag til vedtagelse, som hr. Jørn Jespersen har fremsat.
Så sofistikeret forholder jeg mig ikke til beslutninger.
Jeg ser på, hvad der står.
Det er det, jeg skal forholde mig til, og jeg synes, der står noget, der er fornuftigt, og som bringer os videre, også i en debat i Folketinget.
Jørn Jespersen (SF), 2000-04-28:
Næ, men når jeg nævnte situationen med, at en virksomhed gik ned, så var det, fordi hr. Jens Heimburger selv nævnte den situation.
Om ikke andet, sagde han, så ville man på det tidspunkt lære det.
Men det er da klart, at markedsmekanismen virker forinden, ved, at man kan se, at der er forkerte tal på bundlinjen, og at der er problemer med afsætningen osv.
Dér er det bare, at min pointe er: Hvorfor så ikke skabe et klima, hvor man har mulighed for - når man kan se, at der skal ske noget også på ledelsesområdet - nemt at komme i gang med en god ledelsesindsats, hvor vi har skabt et klima med overensstemmelse mellem forskningen og den praktiske virkelighed, hvor ledelse indgår naturligt i uddannelsessystemet, hvor medarbejderne er parate til også at være med i en ledelsesproces, fordi de har været igennem en diskussion og deres faglige organisationer har forholdt sig til det, hvor man i det hele taget har en bred samfundsmæssig debat om: Hvad er god ledelse?
Det var det, der var min pointe.
Jens Heimburger (KF), 2000-04-28:
Jeg har stor tiltro til hr. Jørn Jespersen, men til spørgsmålet om, hvordan markedsmekanismen fungerer, må jeg sige, at her har jeg større tiltro til en privat virksomhed.
Det er jo ikke et spørgsmål om, at man nødvendigvis skal gå konkurs, før man retter sin virksomhed op.
Markedsmekanismen fungerer på den måde, at der er en lang række forløb forinden, hvor man tilpasser sin virksomhed, og hvor man ved at tiltrække de rigtige medarbejdere må tilpasse den for at skabe den rigtige virksomhed og den rigtige konkurrencesituation.
Så markedsmekanismen i den forstand er et meget positivt begreb, som ikke nødvendigvis betyder, at man først vågner op, den dag man må lukke og slukke.
Søren Kolstrup (EL), 2000-04-28:
Jeg synes, det er interessant at fastholde, at det sociale liv betyder utrolig meget.
Kassavaplanten kan ganske rigtigt bruges på sådan en måde, at den er farlig, men gamle rutiner og gamle erfaringer viser også, at den kan bruges på en sådan måde, at den ikke er farlig.
Det er et spørgsmål om, hvordan man bruger den, det er et spørgsmål om udvaskning, det er et spørgsmål om kogning.
Det er så vigtigt, at disse gamle erfaringer ikke går tabt i den tredje verden, og man kan jo altid diskutere, om man skal gå en genvej via et teknologisk fix.
Det tror Enhedslisten ikke på.
Jens Heimburger (KF), 2000-04-28:
Da vores ordfører, fru Pernille Sams, ikke kan være til stede, skal jeg oplæse følgende: Der er ingen tvivl om, at ledelsesrollen i disse år er i færd med at ændres. Nye typer ledere med andre holdninger til ledelse og deres medarbejdere, til virksomhedens placering i medarbejdernes hverdag og meget andet er på dagsordenen, ikke mindst fordi medarbejderne er ændrede og opgaverne er ændrede i virksomhederne.
Viden er blevet virksomhedernes råstof, og den går i princippet hjem hver aften.
De gode medarbejdere er en mangelvare, der skal passes på.
I dag spørger medarbejderne jo ofte, hvad virksomheden kan gøre for vedkommende, snarere end virksomheden får mulighed for at spørge, hvad vedkommende kan gøre for virksomheden.
Så verden er ændret.
Ledelse og medarbejdere er et team.
Begge parter skal respektere hinanden som hele mennesker, og begge skal have et familieliv ved siden af.
Så overordnet er vi enige med mange andre i, at der ligger en stor udfordring forude.
Men vi er altså ikke enige i, at det skal bruges som en undskyldning for, at det offentlige etablerer endnu et skattyderbetalt center og en ny offentlig organisation.
Det er en opgave, der skal løses, men ikke af det offentlige.
I stedet for at bruge penge på dette projekt, som er næsten dømt til at mislykkes, når det skal køre i offentligt regi, så giv erhvervslivet de penge i skattelettelser, så de kan sørge for opgaven selv.
Der er ikke noget som helst, der tyder på, at det offentlige har nogen fortrin eller nogen ekstraordinær viden frem for private virksomheder på det ledelsesmæssige plan.
Hvad forestiller man sig, at DSB skal lære A.P. Møller om ledelse?
Men egentlig undrer vi os også over det notat af 15. marts, der foreligger til denne forespørgsel, hvor regeringens forslag om etablering af et Center for Ledelse fremføres.
Jeg kan ikke forstå, at det ikke er en idé, der er afhandlet med SF, hvilket vi troede, for
det har regeringen efterhånden fået for vane.
Denne sag ligner deres tankegods, og det kunne jo sagtens være.
Det er heller ikke en sag, vi er involverede i.
Endelig vil vi benytte lejligheden til at foreslå, at regeringens behjertede og sikkert velmenende ord om dansk erhvervsliv overføres på de områder, hvor vi virkelig kan gøre noget politisk for at sikre vores virksomheder konkurrencedygtige produktionsvilkår: gennem bedre rammebetingelser, færre danske specialafgifter, færre administrative opgaver og lavere skattetryk.
Søren Kolstrup (EL), 2000-04-28:
Det kan selvfølgelig være svært for en minister at sige: Ja, på det tidspunkt har vi afsluttet det og det arbejde.
Jeg tager til efterretning, at det ikke er muligt.
Men har jeg forstået det korrekt, at der, hvad angår det videre arbejde, på et eller andet tidspunkt, før eller senere, vil komme en debat her i Folketinget, hvor vi får lejlighed til at drøfte principperne for risikovurderinger og på den baggrund kan tage politisk stilling.
Er det korrekt opfattet?
For det finder jeg da væsentligt. Så takker jeg for svaret om kassavaplanten.
Men det er en anden debat, og jeg deltager gerne i den ved en anden lejlighed.
Jørn Jespersen (SF), 2000-04-28:
Hr. Søren Kolstrup spørger mig, hvad det er for nogle konkrete områder, hvor jeg kunne forestille mig, at SF eventuelt ville acceptere brugen af genteknologi for at sikre fødevareforsyningen i fattige ulande.
Det er en teoretisk diskussion, fordi foreløbig er det som sagt ikke en type af projekter, vi har set udviklet.
Der har ikke været kommerciel drivkraft bag dem.
Derfor er det en teoretisk diskussion om fremtiden, vi har. Men under den forudsætning vil jeg sige, at f.eks. planter, som har en bedre tørkeresistens til dyrkning i områder, hvor det har en relevans, kunne være en mulighed. Det er bare et eksempel.
Det vil vi ikke principielt udelukke for al evig fremtid kunne være en mulighed. Vi påpeger bare, at det kræver, at udviklingen bliver styret af andet end kommercielle hensyn, at der er en fordelingspolitisk situation, der gør, at ulandene rent faktisk har mulighed for at benytte produkterne, og at den normale risikovurdering for miljø osv. naturligvis også er gennemført, selv når der måtte være en positiv mening med at bruge produkterne.
Og det betyder, at det spørgsmål, som hr. Søren Kolstrup rejser om en mulig spredning, selvfølgelig er relevant stadig væk.
Hvis der er en risiko for, at nogle ting spreder sig til andre arter osv., bør det da indgå i risikovurderingen med den mulige konsekvens, at vi alligevel siger nej, selv om der var nogle positive argumenter. Hr. Jens Kirk spørger, om vi så ikke kan være sådan lidt mere positive over for det.
Den udvikling, vi ser i øjeblikket, er drevet af nogle forkerte motiver, den går i den forkerte retning, og den er vi hundrede procent lodret imod, og derfor tror jeg ikke, at hr. Jens Kirk skal forvente større forbrødring mellem SF og Venstre på det punkt i nær fremtid.
Så spørger hr. Egil Møller, hvordan man kan sikre sig fuld viden, hvis man går på restaurant eller spiser hos sine venner.
Ved at spørge sig for, vil jeg foreslå.
Det, der er sikkerheden her, er, at alle produkter, når de bliver købt ind i detailhandelen og på anden vis, er mærkede, sådan at de, der foretager indkøbene, har mulighed for at foretage et frit valg.
Og hvis hr. Egil Møller ikke er tryg ved sine venner, må han jo selv forholde sig til det problem.
Egil Møller (DF), 2000-04-28:
Det gør vi også i Dansk Folkeparti.
Men det er jo alligevel umuligt at sikre forbrugerne maksimalt, for som hr. Jørn Jespersen ved, går man jo også på restaurant, og man bliver også inviteret ud til et privat middagsselskab, og hvordan vil SF sikre sig, at man også her kan være helt sikker på, at de madvarer, der anvendes, ikke indeholder de stoffer eller er tilvirket på en sådan måde?
Det er vist umuligt.
Jens Kirk (V), 2000-04-28:
Tak til hr. Jørn Jespersen og tak for hans ligesom åbning af en dør for en vis mulighed for anvendelse af genteknologien, bl.a. til at hjælpe på fødevareforsyningen i den tredje verden, for det er jo en kendsgerning, at vi har haft et fordelingsproblem i hvert fald siden sidste verdenskrig, og det har vi fortsat, og det bliver større og større.
Også tak, fordi hr. Jørn Jespersen nu har opfattet
Jeg har sagt på f.eks. landbrugsområdet, at man skal vide, hvad der fodres med, og hvad der kommer ud af det.
Ingen tvivl her.
Men kan jeg ud af det her sådan få et lille løfte fra SF
om, at når vi skal snakke om en mere ligelig fordeling af fødevarerne i verden, så skulle vi måske snakke lidt mere om genteknologi, når det er fuldt gennemanalyseret, hvad den medfører, og når vi har fuld sikkerhed for alle ting.
Søren Kolstrup (EL), 2000-04-28:
Jeg skal takke hr. Jørn Jespersen, fordi han i hvert fald for mig har tydeliggjort SF's politik på det her område. Der er et par punkter, hvor jeg har været usikker, men jeg synes, det står tydeligt.
Tak for det!
Der var et område, jeg især bed mærke i, og det var, at SF godt kan forestille sig, at genteknologien kan bruges til at give ulandene et løft.
Enhedslisten deler ikke den opfattelse, men jeg vil godt høre, hvad det er for overvejelser, SF gør sig på det område.
Det er det ene.
Det andet er, om det ikke har spillet ind i SF's overvejelser, at når man sætter gensplejsede planter ud i den fri natur og måske i særdeleshed i ulandene og fanden så er løs i Laksegade, så er der ikke fortrydelsesret.
Jeg spørger, fordi jeg ved, at SF også er optaget af bæredygtighed på en alvorlig måde.
Jeg spørger, fordi jeg ved, at SF er optaget af begrebet naturens integritet.
Jens Heimburger (KF), 2000-04-28:
Idet vores ordfører, fru Pernille Sams, ikke kan være til stede, skal jeg oplæse følgende: Spørgsmålet om anvendelse af genteknologi er en af vor tids store udfordringer.
Opgaven er at få afstukket rammer, som på én gang giver muligheder for den ønskede fremtidige forskning og samtidig sætter de grænser op, som vi mener er nødvendige - nødvendige ud fra både etiske, sundhedsmæssige og sikkerhedsmæssige hensyn.
Uvisheden om både mulighederne, virkningerne og bivirkningerne gør, at der er tale om en særdeles svær øvelse, og det er derfor også en vigtig øvelse.
Man må regne med, at en af de store potentielle muligheder for fremskridt inden for sundhedsområdet ligger i netop genteknologien.
I de perspektiver, der øjnes via udviklingen af nye typer medicin, nye typer vacciner, diagnosticering m.v., kan der muligvis gøres store landvindinger til gavn for menneskeheden.
Det ville være meget forkert at afskære disse helt åbenlyse gode muligheder.
Omvendt ville det være lige så forkert ikke samtidig at have sin sunde skepsis i behold og bevare en meget stor grad af ydmyghed, for det er naturens produkter og naturens orden, man rykker ved.
En resistens over for visse stoffer eller dyreindgreb kan måske medføre helt andre, uforudsete følger længere ude i den biologiske orden, end det umiddelbart ser ud til.
Ligeledes er der al mulig grund til at være på vagt, når det drejer sig om produkter, der indgår i vore fødevarer.
I Det Konservative Folkeparti mener vi, det er vigtigt, at den danske regering er en aktiv spiller på den internationale bane i dette spørgsmål.
Det er ikke kun ved at formulere meninger, men nok så meget ved at indhente den nyeste og den meste relevante viden på området.
For egentlig er det først og fremmest sikker viden, vi i dag mangler for at kunne formulere en helstøbt politik.
Derfor er det godt, at regeringen lægger meget vægt på det internationale afsnit i redegørelsen.
Jens Kirk (V), 2000-04-28:
Hr. Jørn Jespersen er jo inde på et problem.
Vi har jo nogle, skal vi sige mindre midler, som vi bruger i fødevareindustrien, hvor vi tillader, at der er en vis del genmodificeret produkt i midlet, som fremmer en proces, og det vil vi da helt afveje.
Vi bruger det sådan set i medicinalindustrien; dér bruger vi katalysatorer.
Om vi skal gå den vej, vil tiden jo vise, men det er helt klart, at hvis det findes i slutproduktet, så skal vi kunne se det.
Jørn Jespersen (SF), 2000-04-28:
Jeg synes ikke, at hr. Jens Kirk svarede på hr. Søren Kolstrups spørgsmål, for når vi snakker frit valg og konsekvent mærkning, så er det jo ikke kun et spørgsmål om, at de fødevarer, der indeholder gensplejsede organismer, er mærkede.
Så er det et spørgsmål om, at forbrugerne godt vil kunne tage stilling til den bagvedliggende produktionsproces. Indebærer det svar, som hr. Jens Kirk gav, at Venstre nu vil støtte en total mærkning, der også indebærer, at varer produceret ved hjælp af gensplejsningsteknik, selv om de ikke indeholder gensplejsede organismer, også skal mærkes for at sikre det frie forbrugsvalg?
Jens Kirk (V), 2000-04-28:
Nu vil jeg hellere sige til hr. Søren Kolstrup, at det var måske vigtigere at få kamillen skilt fra hveden end klinten fra hveden.
Den findes heller ikke mere, kan jeg oplyse.
Men vi vil gå aktivt ind for, at folk skal kunne se, hvad de køber, og personen, der fodrer dyrene, skal vide, hvad han fodrer med, helt klart.
Søren Kolstrup (EL), 2000-04-28:
Det takker jeg for, og jeg kan forstå, at der er givet tilsagn om, at Venstre aktivt vil arbejde for at sikre, at vi får skilt klinten fra hveden.
Det er et emne, jeg gerne vil forfølge.
Jens Kirk (V), 2000-04-28:
Til hr. Søren Kolstrup og Enhedslisten vil jeg gerne sige, at Venstre går ind for frit valg, og det vil sige, at når man går over 1 pct.-grænsen, som vi har sat nu, så skal der være en mærkat.
Det går vi ind for.
I dansk landbrug har man fravalgt at bruge genmodificeret foder.
Det står man fast på, og den dag, hvor vi siger, at det skal ind, så er der ingen tvivl om, at Venstre går ind for, at det skal kunne ses på indekssedlen. Vi havde jo før lukkede blandinger, men de blev jo faktisk aldrig lukket i Danmark.
De foderblandinger, som vi har, har altid været åbne, så man har kunnet finde tilbage til, hvad der har været i dem, og det vil vi fortsat arbejde for at man kan.
Søren Kolstrup (EL), 2000-04-28:
Jeg skal takke SF for svaret.
Jeg forstår SF's svar således, at man siger, at der ikke kan være tale om at bruge de her gensplejsede planter, så længe den nuværende samfundstilstand er, som den er, hvor det f.eks. er Monsanto, der i den grad kører løbet.
Der skal snarere være tale om et brud med kapitalismen og en mere demokratisk tilstand.
Det er det ene.
Det andet er, at der ikke skal være mulighed for, at pollen kan flyve.
Så under disse to forudsætninger er jeg i sandhed enig med hr. Jørn Jespersen i, at det er en meget teoretisk situation, ikke fordi jeg ikke kan forestille mig et brud med kapitalismen, men fordi pollen jo nu engang er pollen og kan flyve af sted.
Enhedslisten deler på dette punkt ikke Venstres teknologioptimisme og da slet ikke i forhold til ulandene, men lad det ligge. Venstre vil, at forbrugerne skal have et frit valg, men indebærer det, at der hermed fra Venstres side er givet tilsagn om, at enhver forbruger i Danmark skal kunne tilvælge og fravælge GMO-varer, og indebærer det, at Venstre samtidig aktivt vil medvirke til, f.eks. inden for foder, at GMO og non-GMO bliver separeret?
Det var det ene, og det andet er: Hvor langt strækker Venstres genoptimisme sig?
Strækker den sig f.eks. til en afgræsning eller ikkeafgrænsning i forhold til gendiagnose, der, sådan som Enhedslisten vurderer det, direkte kan medvirke til at fremme selektion og racehygiejne og skabe billedet af det ideale menneske med alt, hvad det indebærer?