Mogens Nørgård Pedersen (KD), 2004-11-18:
Kristendemokraterne støtter også de her to forslag, om end det kunne have været gjort bedre, og vi vil da også som sædvanlig kigge på forslagene under udvalgsarbejdet.
Det at forbyde forskelsbehandling er jo en god ting, men det er en minimumsmåde at gøre det på, som det også tidligere har været nævnt.
Der er dog et spørgsmål, og det kan passende være rettet til ministeren, da det er ministeren, der fremsætter lovforslaget, og det er med hensyn til aldersdiskrimination, og hvilke grunde der skulle være til, at man alligevel diskriminerer.
Lad mig nævne to eksempler: Inden for militæret går man på pension, når man er 60 år.
Der er også ordninger for piloter, og sådan kan der være andre områder, hvor man siger, at det er indskrevet enten i loven eller i overenskomsten, at man skal gå af.
Der går man altså ikke af på grund af fysisk form eller mangel på samme, men man går alene af på grund af alder.
Er det hensigten, at der i de tilfælde altid skal være en pensionsordning, en kompensation for den lønindtægt, som man på den måde fratager folk, hvis de ikke umiddelbart kan komme over i anden beskæftigelse?
Hvor meget skal der til, for at man kan diskriminere på grund af alder, og hvad kunne øvrige årsager være?
Derudover vil jeg også gerne som hr. Søren Søndergaard bemærke, at vi i de seneste dage har set, at det at blive 65 år også kan være diskriminerende i forhold til at arbejde og i forhold til a-kasserne.
Alt i alt er vi altså positive over for de her to forslag.
Antidiskriminationslovgivningen er kendetegnet ved, at en arbejdsgiver alene skal fokusere på en ansøgers kompetencer og på baggrund af disse vurdere, om den pågældende vil være den rette til jobbet.
Forslaget betyder nu, at en arbejdsgiver fremover også vil skulle se bort fra en ansøgers alder og eventuelle handicap.
Jeg er glad for at kunne fremsætte et forslag, der sikrer, at den enkelte lønmodtager alene bliver vurderet på sine kvalifikationer.
Kvalifikationerne er det, der er afgørende for arbejdsgiverne.
Jeg er også glad for at fremsætte forslaget, fordi forbud mod forskelsbehandling på grund af alder og handicap spiller godt sammen med regeringens seniorpolitik og handicapinitiativer.
Forbuddet mod forskelsbehandling på grund af alder kan forhåbentlig modvirke den aldersfiksering, som vi jo desværre må erkende også er en del af vores samfund.
Lovforslaget sikrer endvidere personer med handicap en markant forbedret retsstilling på arbejdsmarkedet.
I forhold til alder er det direktivets klare udgangspunkt, at ulige behandling på grund af alder er ulovlig.
Direktivet giver mulighed for at tillade ulige behandling, hvis nogle nærmere angivne betingelser er opfyldt.
Lovforslaget indeholder da også en række undtagelser fra forbuddet mod forskelsbehandling på grund af alder.
Det er regeringens opfattelse, at disse undtagelser er nødvendige og legitime i overensstemmelse med direktivet.
Direktivets forbud mod forskelsbehandling gælder tilsvarende for handicap.
Der vil imidlertid være situationer, hvor den handicappede har brug for særlige redskaber eller tilpasninger på arbejdspladsen for at kunne bestride jobbet.
Det tager lovforslaget højde for.
Udgifterne hertil vil imidlertid i langt de fleste tilfælde blive afholdt af det offentlige.
Jeg vil gerne understrege, at tilpasningsforpligtelsen gælder i de konkrete sager om enten ansættelse eller fastholdelse af handicappede, og den er først aktuel, når den pågældende person med handicap vurderes at have de kompetencer, som stillingen kræver.
Der er så blevet rejst spørgsmål om niveauet for implementeringen, og der vil jeg godt erindre om, at der med lovforslaget er tale om en implementering af et EF-direktiv.
Som der er bred enighed om i Tinget, går vi som alt overvejende hovedregel ikke længere end direktivets krav, når vi gennemfører direktiver på arbejdsmarkedsområdet.
Jeg er på den ene side lidt ked af DSI’s utilfredshed med niveauet med implementeringen, fordi jeg synes, at vi i fællesskab burde kunne glæde os over det fremskridt, som der utvivlsomt er tale om.
På den anden side må man indse, at der er tale om en implementeringsøvelse.
DSI er naturligvis som alle andre velkommen til at rejse spørgsmål om mere vidtgående regler, der ikke kan udledes af direktivet.
Det skal der tages stilling til, og derfor giver det på dette punkt ikke mening at tale om standard- eller minimumsimplementering.
Så synes jeg endelig, der er grund til at tilføje, at man ikke skal underkende værdien af diskriminationsforbuddet.
Men jeg vil gerne sige, at vi naturligvis vil besvare alle de rejste spørgsmål under udvalgsbehandlingen, så vi kan uddybe de temaer, der har været i dagens debat.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslagene overgik derefter til anden behandling.
Afstemning