Mogens Andreasen (DF), 1999-11-19:
Der er i dette lovforslag ifølge bemærkningerne tale om konsekvensrettelser og rettelser af ordenshensyn på baggrund af sabbatordningens bortfald med udgangen af marts 1999.
Af arbejdsministerens skriftlige fremsættelse af lovforslaget fremgår det, at formålet med de ændringer, der indeholdes, er, at børnefamilierne kan være mere sammen med deres børn.
Samtidig har arbejdsministeren i bemærkningerne adviseret en ændring af ferieloven for at imødekomme forældres muligheder for at holde ferie med børnene i skoleferier.
Jamen det er da ganske udmærket.
Det fremgår endvidere af bemærkningerne til lovforslaget, at under drøftelserne med arbejdsmarkedets parter om den børnefamiliepolitiske redegørelse, kun der kunne samles tilslutning til de to områder, jeg her har nævnt.
Men jeg kan godt forstå, at arbejdsmarkedets parter ikke kan gå længere, og det tror jeg også arbejdsministeren har forståelse for, når vi tager hensyn til virksomhedernes vanskeligheder med at skaffe tilstrækkelig veluddannet arbejdskraft.
Prognoserne for fremtiden med færre unge på arbejdsmarkedet og flere på orlov og efterløn, taler deres eget sprog om de vanskeligheder, virksomhederne fortsat vil være i med hensyn til arbejdskraft.
Børnepasningsorloven er cementeret i lovgivningen, og det er ganske udmærket.
Vi er enige i, at der skal være de muligheder, og vi finder, at justeringen til de kortere minimumsperioder er ganske udmærket.
Specielt kan der være et incitament for de handicappede i, at de her får en fordel.
Men kan vi ikke gøre det lidt bedre?
Jeg synes, vi blander os for meget i arbejdstagernes og arbejdsgivernes selvbestemmelse med hensyn til, hvad de kan aftale.
Og kunne man ikke finde en ordning, sådan at de mange ledige, vi har, der går uden at have noget at lave, kom til at passe deres børn selv, mod at der var en garanti for, at når de fik arbejde, var der plads til børnene?
Det, der kan undre en smule, er, at det i arbejdsministerens fremsættelse af lovforslaget siges, at det er magtpåliggende for regeringen at bidrage til, at forældre og børn kan være mere sammen, når der samtidig i § 10 a, stk. 1, i den gældende lov står, at hvis det er et barn i alderen 3-8 år, der giver orlovsmuligheden, kan der højst benyttes en halvdagsplads i offentligt dagtilbud.
Vi har nogle spørgsmål, som vi skal have drøftet meget nøje under udvalgsarbejdet, og vi vil se på, hvilken stilling vi vil tage til det her lovforslag, når vi er kommet igennem udvalgsbehandlingen.
Til hr. Lars Kramer Mikkelsen vil jeg godt sige, at der er problemer med pladserne ude i kommunerne,
og jeg påpegede, at man kunne lade de ledige selv passe deres børn, for så ville der blive enormt mange pladser, og så ville det behov, der er, sikkert være dækket.
Hvis vi lader pengene følge børnene, som hr. Ole Hækkerup spurgte om, er der jo den mulighed, at man siger: Her har vi altså en pasningsordning, hvor der er frivillighed, og hvor man simpelt hen kan få enten mormor eller onkel eller unge piger eller unge mænd eller andre til at passe sine børn, hvis man ønsker det.
Valgfriheden er der, og hvis pengene følger børnene, kan man egentlig også sikre, at der bliver nogle pladser på institutionerne.