runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jeppe Kofod (S), 2002-05-21:
Men så lad mig tage det en gang til for hr. Eyvind Vesselbo: Der er intet galt i at bruge de penge, man har bevilget.
Det synes vi er meget fornuftigt.
Det, som jeg synes der er galt i forhold til regeringens politik, er, at man skærer ambitionerne ned fra at bevilge 1,4 mia. kr. pr. år i 2002 og 2003 til at bevilge 550 mio. kr. til nye projekter.
Det er dér, regeringen svigter Øst- og Centraleuropa, og det er det, vi kan læse af tallene.
Det er også det, som er blevet erkendt - også fra talerstolen i dag af statsministeren - at i de nye bevillinger er der altså en nedskæring på 850 mio. kr. i år og næste år.
Om man skal give bilateral bistand, når landene bliver medlem af EU?
Når landene er medlem af EU, skal man selvfølgelig ikke give bilateral bistand i den form, som vi kender den i dag, derfor er det klart, at man skal give multilateral bistand igennem EU-systemet.
Men den diskussion har vi jo ikke sat spørgsmålstegn ved her.
Det, vi sæter spørgsmålstegn ved her, er regeringens strategi, som jeg nævnte før, for årene 2002 og 2003.
Til hr. Jens Rohde: Jeg kan godt forstå, at man i dag har valgt et kommandoraid af Venstrefolk til at gå på talerstolen, som skal op at forklare og forsvare en politik, som er uforklarlig, som giver et dårligt signal til omverdenen.
Det er da fornuftigt, at man prøver at skabe et billede af i befolkningen, at man ikke skærer ned på miljøindsatsen i Østeuropa, på demokratiindsatsen i Østeuropa, på de lande, som ikke bliver medlemmer af EU osv. - den indsats, som er så afgørende vigtig for, at vi får et helt og udelt Europa.
Det er klart, det gør man da, det er taktisk, fordi man har haft en sag her, som er svær.
Det er det, vi kan konstatere.
Statsministeren har sagt ét, at man ville øge indsatsen, og man gør noget andet, når man kommer i regering.
Jeg kan godt forstå, at man er nødt til at gå herop og tage ordet gang på gang, men man kan ikke dække over det faktum, at i de nye bevillinger har regeringen skåret ambitionsniveauet ned med 1,7 mia. kr. i forhold til SR-regeringen.
Kan Venstre ikke bekræfte det, forstår jeg, at der så i hvert fald må være noget galt med deres hovedregning.
Eyvind Vesselbo (V), 2002-05-21:
Jeg må stille spørgsmålet igen: Hvordan kan det være talfusk at bruge nogle penge, der er afsat på et budget?
Nu må der altså komme et klart svar.
Hvordan kan det være talfusk, at den nye regering bruger penge, der er afsat til formålet?
Det var måske det, den tidligere regering ikke gjorde.
De afsatte bare en masse penge, og så brugte de dem ikke alligevel.
Men det er jo ikke sådan, vi arbejder i den nye regering.
Så fik jeg ikke noget svar på mit tidligere spørgsmål.
Når nu hr. Jeppe Kofod erkender, at de nye lande, når de kommer ind i EU, skal have multilateral bistand,
skal de så også have bilateral bistand?
Jørn Jespersen (SF), 2002-05-21:
Jeg vil gerne gentage et af mine spørgsmål fra første runde:
Hvornår sagde Venstre til vælgerne forud for valget, at man agtede at skære miljøbistanden bevillingsmæssigt ned til ca. en tredjedel?
Kan vi få et citat, der ligger før den 20. november 2001, fra en, ja, det behøver ikke engang at være en ledende Venstrepolitiker, som har sagt, at det agtede man at gøre?
Så vil jeg gerne have en uddybning af, hvad det er, Venstre agter at gøre for de lande, der ikke bliver optaget i EU fra og med år 2004.
På den ene side siger Venstres ordfører, at man ikke vil etablere et Sølvtæppe, at man stadig væk vil betænke de pågældende lande, men på den anden side har regeringen lagt en strategi frem, som målretter hele støtten til nærområdet og afvikler al støtte til de resterende lande.
Så er der spørgsmålet om investeringsbehovet.
Det afhænger af så mange ting, sagde fru Tina Nedergaard, og det
er jeg godt klar over.
Men er fru Tina Nedergaard overhovedet bekendt med nogen sådan skønsmæssige opgørelser af, hvad investeringsbehovet vil være for de 10-11 ansøgerlande? I hvilken størrelsesorden ligger det?
Og kan fru Tina Nedergaard oplyse noget om, hvor meget de midler udgør, som EU formentlig, måske, agter at give til miljøet i de pågældende lande, når de er blevet optaget? Så kan vi jo få en sammenligning af, hvad behovet er, og hvad EU stiller til rådighed, og dermed få afklaret, om Venstres påstand om, at det hele bliver løst, når de kommer ind i EU, har noget på sig, eller om det i virkeligheden bare er en bortforklaring.
Tina Nedergaard (V), 2002-05-21:
Til hr. Nicolai Wammen: Jeg forstår simpelt hen ikke spørgsmålet om, at vi lægger nogle beregninger til grundlag for, hvor mange der bliver optaget.
Men Kommissionen har naturligvis fremlagt nogle synspunkter om, hvordan tingene ser ud økonomisk mellem EU og de lande, der bliver optaget.
Det er de tal, jeg refererer til, og de kan læses i regeringens udmærkede Øststøtteoplæg.
Med hensyn til Demokratifonden er det meget naturligt, at man i dag, hvor der er fri rejse frem og tilbage mellem de nuværende EU-lande og ansøgerlandene, rent faktisk bruger formidling gennem f.eks. samarbejde omkring projekter, men også i høj grad gennem private investeringer vedrørende samhandel.
Det er faktisk også den vej, som vi i Venstre synes man skal gå, for det er den eneste langsigtede løsning, både for de lande, der kommer ind i EU, og de lande, der står over for måske at komme med i en anden og senere runde.
Så er det altså bare væsentligt at slå fast, at vi holder hverken Rumænien eller Bulgarien ude fra dansk bilateral støtte.
Det fremgår ingen steder.
Vi ønsker ikke at gøre det, og det er ikke regeringens hensigt.
Sådan kan jeg sige det.
Derudover kan jeg så forstå, at det var
til stor bekymring for hr. Morten Helveg Petersen, at der var østlande, der ville gå glip af nye tilsagn.
Ja, det er da muligt, men det er ikke tilsagnet, der interesserer Venstre.
Det, der interesserer os, er, hvad der rent faktisk kommer til udbetaling, og her fastholder vi altså niveauet i 2002 og 2003 i forhold til det, man havde i 2001.
Jeg skylder også lige at sige, at når vi ikke bruger yderligere midler, er det jo bl.a. et spørgsmål om, at vi tilpasser det til, at korte projekter alt andet lige kræver mindre finansiering, og derfor er det simpelt hen bare ganske kort sagt tilpasset virkeligheden og den omstændighed, at vi håber, der kommer nye lande ind i EU i 2004.
Nicolai Wammen (S), 2002-05-21:
Set i det lys vil jeg spørge fru Tina
Nedergaard, om det ikke er et problem, når nogle af de lande, som Venstre lukker ude, er Bulgarien og Rumænien, på trods af at disse lande har rettet indtrængende appeller til både miljøministeren og statsministeren med henblik på, at det er ufornuftigt at stoppe projekter - ikke bare ud fra en miljømæssig vinkel, men også med henblik på, at disse lande kan få en så smertefri indgang i EU som muligt.
Er det ikke det helt forkerte sted at skære ned?
Lad mig også spørge: Jeg forstår, at de beregninger, der ligger til grund for regeringens politik, er baseret på, at man forventer, at otte lande bliver optaget.
Er det korrekt?
Morten Helveg Petersen (RV), 2002-05-21:
Jeg synes, det er en form for talmagi, som er ret mageløs, vi bliver vidner til her.
Jeg kan forstå på Venstres ordfører, at de 1,7 mia. kr. i nedskæringer ikke er noget, der i øvrigt påvirker noget, for der er ikke noget, der forsvinder fra nogen.
Næh, alting fortsætter åbenbart uforandret, og det er jo kun fryd og gammen.
Det er lidt mageløst over for de modtagere, som går glip af ekstra tilsagn, nye tilsagn og nye bevillinger.
Mit spørgsmål er først og fremmest: Hvor står det i denne strategi, at man skærer 860 mio. kr. i år i nye bevillinger og 860 mio. kr. næste år i nye bevillinger?
Det er altså relevante oplysninger at få frem.
Dernæst kunne jeg forstå, at regeringen ikke bryder sig synderligt om smagsdommere og eksperter.
Hvad er det så i omlægningen af Demokratifonden, der egentlig er så fornuftigt?
Hvad er det, der gør, at almindelige mennesker ikke længere kan søge støtte gennem Demokratifonden, men at man tværtimod skal over et system, der er styret af embedsmænd, af såkaldte eksperter?
Jeg synes ikke, det er særlig folkeligt, men det kunne jo være, at vi kunne få et svar.
Jeppe Kofod (S), 2002-05-21:
Først vil jeg spørge Venstres ordfører: Hvordan kan det være, at man vil bevilge 550 mio. kr. i 2002 og 2003, hvis det er sådan, at pengene ikke kan bruges, fordi landene bliver medlemmer af EU?
Hvorfor bevilge 550 mio. kr. i de 2 år?
Den forrige regering bevilgede 1,4 mia. kr. i 2002 og 2003, men hvis man skulle følge logikken fra Venstres ordfører, er det vel ikke nødvendigt at bevilge nogen penge, eller man kunne vel lige så godt bruge 1,4 mia. kr. pr. år til de hurtige, nye projekter, regeringen har tænkt sig at lave, så man virkelig kvalificerer ansøgerlandene til at blive medlemmer af EU pr. 1. januar 2004.
Det kunne jeg godt tænke mig at få et svar på.
Så skal jeg bede om formandens tilladelse til at oplæse følgende forslag til vedtagelse, som er fremsat af partierne Socialdemokratiet, SF, Det Radikale Venstre, Enhedslisten og Kristeligt Folkeparti:
Forslag til vedtagelse
»Folketinget beklager VK-regeringens massive nedskæringer på 1,7 mia. kr. i 2002-03 i Danmarks støtte til Central- og Østeuropa i forhold til den øststrategi, SR-regeringen fik meget bred tilslutning til i Folketinget i sommeren 2001 - også fra de nuværende regeringspartier.
Den kun et år gamle Øststøttestrategi var udtryk for en fælles forståelse af, at det netop er i disse år forud for EU-udvidelsen, at de fleste lande i Central- og Østeuropa har et særligt påtrængende behov for indsatsen.
Folketinget opfordrer derfor regeringen til - at trække besparelserne tilbage, - at fastholde og udvikle de positive miljøeffekter af den hidtidige danske støtte, - at lægge vægt på danske virksomheders muligheder i Central- og Østeuropa, og - at sikre at Demokratifonden fortsat er et vigtigt folkeligt element i Øststøtten, hvor befolkningerne i Danmark og i Central- og Østeuropa kan finde sammen om at søge støtte til fælles projekter.«
Tina Nedergaard (V), 2002-05-21:
Hr. Keld Albrechtsen spørger, hvem det er, der mister de 1,7 mia. kr. Det er der ikke nogen der gør, for vi skærer jo ikke
1,7 mia. kr. i udbetalingerne
Jeg forstår godt hr. Keld Albrechtsens spørgsmål, men det, der er udgangspunktet, når man modtager støtte, er jo, hvor mange penge man modtager, og det er fuldstændig samme niveau i 2002 og 2003, som det var i 2001.
Derudover bliver der spurgt, hvad man vil gøre, hvis der er nogle lande, der ikke optages, altså de lande, der eventuelt først bliver optaget på sigt.
Jamen den bedste hjælp og den bedste støtte, vi kan give til ansøgerlandene og Øst- og Centraleuropa, er jo en egentlig optagelse i EU, og det er derfor, vi har valgt at satse på nye, kortfristede projekter, som særlig retter sig mod optagelsen i 2004.
Der bliver også spurgt, hvad vi vil gøre over for de lande, der så ikke kommer med; om vil vi lave et sølvtæppe, osv. osv.
Nej, det vil vi ikke.
Vi vil stadig betænke de lande, som ikke bliver optaget i EU, naturligvis vil vi det.
Lige en enkelt kommentar mere om de 1,7 mia. kr., som det påstås, vi sparer.
Vi sparer sådan set ikke noget.
Jeg er nødt til at gentage fra statsministerens tale, at det rent faktisk er sådan, at EU har tænkt sig at forhøje sit bidrag til landene med op til 125 mia. kr. i 2006. Til sammenligning er beløbet 25 mia. kr. i 2003, og der er derfor lagt op til en betydelig støtte til landene. Der bliver også spurgt, hvilket investeringsbehov jeg mener der måtte være på miljøområdet.
Det vil jo fuldstændig komme an på, om man bliver optaget eller ej.
Frihandel, samhandel og dynamikken som følge af at være optaget i EU vil selvfølgelig af sig selv medføre en knowhow og en videnoverførelse fra de nuværende EU-lande til de nye medlemmer, og derfor vil investeringsbehovet fuldt ud afhænge af, om man bliver optaget eller ej.
Henrik Sass Larsen (S), 2002-05-21:
Jeg synes, det var et helt enestående show, Venstres gruppe kunne levere, og jeg har spekuleret lidt over baggrunden for det.
Jeg tror, der har været et eller andet med, at nu har spindoktorerne siddet og set, at man har fået lidt ondt i meningsmålingerne, og så har man også fundet ud af: Jamen uha, vi ligger ikke for godt med hensyn til Øststøtten, og vi ligger ikke for godt med hensyn til ulandene og nogle andre ting, så nu må vi finde på noget.
Det, man så har fundet på, er, at man har sagt: Ja, o.k., der ligger ganske vist en besparelse for 2002 og 2003, men i 2004 er der jo en del af dem, der lige pludselig bliver optaget i EU, og så er det slet ikke så slemt længere.
Det er det, de prøver at tørre af i denne debat, og det er da utrolig pinligt, at man stiller sig op på den måde. Derfor kunne man jo prøve at kvalificere debatten og spørge Venstres ordfører, hvis Venstres ordfører hører efter: Hvad er det, der kvalificerer lige præcis de ansøgerlande i år 2002 og 2003 til at få lettere adgang til EU, ved at man skærer ned?
Vil Venstre så være villig til at revurdere, hvor mange penge man rent faktisk vil være med til at give?
Keld Albrechtsen (EL), 2002-05-21:
Det er jo tydeligt fremgået, at Venstre har følt sig overordentlig hårdt ramt af den kritik, der har været, for ellers ville man vel næppe have kastet hele regimenter ind i denne debat i et fortvivlet forsøg på at aflede opmærksomheden fra det, den egentlig handler om.
Det, den handler om - og det vil jeg godt spørge fru Tina Nedergaard om - er jo: Hvem mister de 1,7 mia. kr., som fjernes i tilsagn i de 2 år?
Det er klart, at de mistes over en længere periode.
Hvis alt var blevet gennemført, var de ikke alle sammen blevet udbetalt i 2003, men kunne godt være blevet udbetalt i 2004 og 2005, men der er altså østlande, der mister 1,7 mia. kr.
Det går jeg ud fra at vi er enige om.
Jeg synes, det var en lidt fjollet diskussion før, hvor så mange Venstrefolk var oppe i et forsøg på at bortforklare de 1,7 mia. kr.; men lad os nu komme tilbage til dem.
Kan fru Tina Nedergaard forklare mig, om man har besluttet, hvilke konkrete lande der skal miste de 1,7 mia. kr.?
Det synes jeg er interessant at vide.
Hvem er det, man vil ramme?
Jørn Jespersen (SF), 2002-05-21:
Nu, hvor Venstres stormtropper er lidt mere forhindrede i at udfolde sig, kan det være, vi kan hæve niveauet en smule.
Det er i hvert fald den eneste vej, udviklingen kan gå.
Men jeg har nogle konkrete spørgsmål, jeg gerne vil stille til venstre.
Punkt 1: Hvornår sagde Venstre til vælgerne før valget, at man agtede at skære meget voldsomt i bevillingerne til miljøbistanden til Østeuropa?
Og hvad er det for et europasyn om et helt Europa, der ligger bag?
Det tredje spørgsmål: Hvad mener Venstre, investeringsbehovet skal være i de optagne lande for at kunne leve op til EU's miljølovgivning?
Har Venstre en fornemmelse af, hvad investeringsbehovet er?
Endelig vil jeg spørge, om Venstres ordfører er enig med sin partifælle, hr. Eyvind Vesselbo, formand for Folketingets Miljø- og Planlægningsudvalg, som til Politiken den 5. april sagde: »Jeg vil godt erkende, at der er skåret meget dybt, nok også for dybt, i miljøstøtten til østlandene, og det er nok tid til at revurdere og putte flere penge i den kasse.«
Det sagde udvalgsformanden.
Er Venstres ordfører enig?
Eyvind Vesselbo (V), 2002-05-21:
Hr. Jeppe Kofod giver jo et glimrende billede af socialdemokratisk politik i de manglende svar, der er kommet.
Socialdemokratisk politik går altså ud på at bevilge en masse penge, og så er det sådan set ligegyldigt, om de bliver brugt.
Så kan man gå ud og fortælle befolkningen, at her er vi så gode på skatteborgernes vegne, her bevilger vi en masse penge.
Men man er egentlig ligeglad med, om de bliver brugt, for den politiske markering ligger i at få afsat pengene.
Nu er det jo så ikke kommet endnu fra hr. Jeppe Kofod, men der er en mulighed endnu, for jeg er oppe for tredje gang for at stille spørgsmålet: Hvad er der galt i at bruge de penge, der er afsat til formålet?
Om det så er i 2001, 2002 eller 2003,
Jeg har heller ikke fået svar på, om Socialdemokratiet vil fortsætte med at give bilateral bistand, når de lande, der bliver optaget i EU, de nye lande, kommer ind i EU.
Pia Larsen (V), 2002-05-21:
Hr. Jeppe Kofod forsøgte sig for lidt siden med at sige, at Demokratifondens midler var væk.
Og da det så ikke holdt stik, kom der en lidt anden begrundelse, at nu havde det fået en anden udformning.
Jeg forstod på hr. Jeppe Kofod, at det drejede sig om, at nu var der ikke længere mulighed for alle de danskere, der havde arbejdet med Demokratifondprojekter, for fortsat at arbejde med dem. Så kan jeg konstatere, at der også her er stor forskel
på denne regerings politik og Socialdemokratiets politik, for denne her regering giver faktisk bistand af hensyn til modtagerne og ikke af hensyn til danskere, der finder nogle demokratiprojekter interessante.
Kan hr. Jeppe Kofod bekræfte, at det er Socialdemokratiets politik, at man giver bistand også for at give nogle interessante opgaver til danskerne?
Jens Rohde (V), 2002-05-21:
Jeg begynder snart at overveje, om hr. Jeppe Kofod får tilskud fra Fakta, siden vi skal høre så meget om fakta heroppefra.
Det tager kun 5 minutter at handle der, men det tager åbenbart lidt længere tid at få banket noget ind i hovedet på hr. Jeppe Kofod.
Hvad er det, der er utroværdigt, vil jeg spørge hr. Jeppe Kofod.
Det er jo, at man afsætter penge og siger, at man har et højt ambitionsniveau, når man ikke lader disse penge komme til udbetaling.
Er det ikke det, som den tidligere regering gjorde?
Vi har i hvert fald fundet ud af, at der var minimum 500 mio. kr., som man bare har overført fra år til år til år til år.
Man har afsat dem, flot ser det ud, men er pengene nogen sinde kommet til udbetaling?
Hvad er mere utroværdigt?
Det er at stå her på Folketingets talerstol og påstå, at vi blot vil overlade de lande, som nu ikke kommer med i EU, til sig selv.
Igen: Statsministeren gjorde ganske tydeligt rede for, at det ønsker vi netop ikke, og at vi vil indkalde til nye forhandlinger, når vi ved, hvad den nye situation er.
Det er et faktum, der ikke kan tales uden om.
Jeppe Kofod (S), 2002-05-21:
Til hr. Eyvind Vesselbo vil jeg sige igen: Den måde, regeringen når op på 1,4 mia. kr. på, hvis man læser den nye Øststøttestrategi fra regeringen, er ved at sammenlægge de penge, der kommer til udbetaling, og så den nye tilsagnsramme
Det er i virkeligheden meget simpelt at forklare.
Det håber jeg at vi kan være enige om.
Det er altså en nedprioritering.
Man kan jo selv vurdere, men jeg synes, at de 850 mio. kr. er udtryk for en nedprioritering, og det er der også mange andre uden for dette Ting der synes.
Det, der er forskellen, er jo, at Venstre i opposition gav tilslutning til en Øststøttestrategi for mindre end 1 år siden, hvorefter det første man gør, når man kommer i regering, er at skære de her 1,7 mia. kr. væk.
Det er at sænke ambitionsniveauet.
Det synes vi er ærgerligt, det synes vi er beklageligt, det synes vi ikke
klæder Danmark i en situation, hvor vi har EU-formandskabet og står over for en historisk udvidelse, hvor vi også skal undgå, at der danner sig et nyt Sølvtæppe. Jeg siger ikke, at Venstre vil et nyt Sølvtæppe.
Det er utrolig vigtigt, at vi undgår det.
Til hr. Kristian Jensen: Jeg vil gerne bekræfte, at vi selvfølgelig møder op til de forhandlinger, men vi synes, det er lidt mærkeligt, at man - mindre end et halvt år efter - fuldstændig udemokratisk fremlægger en ny strategi, efter at man har tilsluttet sig en strategi, da man var i opposition, og hvor man samtidig i finansloven nedskærer indsatsen i Øst- og Centraleuropa ganske markant i modstrid med, hvad man har sagt tidligere.
Det er fakta, det er beklageligt, men sådan er den nye regering.
Kristian Jensen (V), 2002-05-21:
Hr. Jeppe Kofod fremturer i sin manglende evne eller manglende vilje til at lytte til, hvad der bliver sagt.
Det blev sagt under statsministerens tale, det blev gentaget af hr. Jens Rohde, og nu gentager jeg det igen, at der ikke er nogen, der ønsker et nyt Sølvtæppe, der sænker sig, at der tværtimod vil blive indbudt til forhandlinger om, hvilken politik der skal føres over for de kommende lande.
Derfor er det en myte og en meget, meget forkert myte, som hr. Jeppe Kofod broderer videre på.
Jeg håber, hr. Jeppe Kofod vil komme herop og bekræfte, at han lyttede efter, da statsministeren talte, og derfor talte mod bedre vidende, da han for et øjeblik siden sagde, at nogen ønskede, at et nyt Sølvtæppe skulle sænke sig igennem Europa.
Helga Moos (V), 2002-05-21:
Jeg vil spørge, om hr. Jeppe Kofod ikke kan give mig ret i, at det kører sådan, at vi har nogle tilsagnsmidler, og dem kan vi så bruge i 2002 og 2003.
Det er det, hr. Jeppe Kofod kalder talfusk, men det er det jo ikke, det er jo reelle penge, som vi kan bruge.
Det vil sige, at vi har en forsinkelse.
Fra man giver tilsagn, til man vitterlig kan udmønte pengene til projekter, er der en forsinkelse.
Jeg vil spørge, om det, hr. Jeppe Kofod gerne ville have, var, at vi gav nogle tilsagnsmidler i f.eks. 2003, som kunne se rigtig fine ud, og når så landene kommer ind i EU i 2004, kan vi sige, at dem fik vi desværre ikke brugt. Er det for at få nogle fine tal frem?
For det kan vel ikke være, for at de tilsagnsmidler så skal udmøntes, når landene er i EU?
Jeppe Kofod (S), 2002-05-21:
Det, jeg sagde før, var, at man ved en meget, meget fin talfidus medregner de penge, der kommer til udbetaling til projekter i 2002 og 2003, i øststøtte og lægger dem sammen med det, man har opfundet, et nyt begreb, der hedder nye bevillinger, og på den måde lige præcis når op på 1,4 mia. kr. i 2002 og 1,4 mia. kr. i 2003, hvilket svarer præcis til det, som SR-regeringen har afsat pr. år på sit finanslovforslag for 2002.
Så kan man sige: Jamen det er jo meget smart.
Det er det første.
Det andet er så til fru Gitte Lillelund Bech: Jeg kan sige det igen, at vi selvfølgelig håber på, at ansøgerlandene bliver medlemmer af EU pr. 1. januar 2004.
Det er klart.
Det er det første.
Og det andet er jo også, at der er lande, f.eks. Rumænien, Bulgarien og andre lande, som selvfølgelig også skal have dansk øststøtte og dansk bistand.
Der er også lande - Rusland, som et andet eksempel - som har behov for vores støtte og bistand, uanset hvor mange øst- og centraleuropæiske ansøgerlande, der kommer med i næste omgang.
Det er vigtigt.
Derfor synes jeg, det er en underlig forsimplet debat.
Det er, som om at når vi bare har optaget 10 øst- og centraleuropæiske lande, så er der ikke behov for øststøtte mere.
Det troede jeg egentlig vi var enige om at der er.
Vi skal undgå en ny deling i Europa, at et nyt Sølvtæppe deler os, at vi ikke overlader de lande, der ikke kom med i første omgang, til sig selv.
Det synes vi er bekymrende.
Og vi synes, at regeringens nedprioritering på det område her er forkert, den sender et forkert signal til omverdenen.
Vi ønsker ikke den strategi, og vi forstår ikke, når man først har tilsluttet sig en strategi sidste år, hvordan man så efter valget, helt uden at have sagt noget i valgkampen, laver om på det.
Det er efter vores opfattelse utroværdigt.
Jørn Jespersen (SF), 2002-05-21:
Det er jo sådan set ikke særlig interessant, hvordan hr. Peter Skaarup tolker det forslag til vedtagelse, der foreligger nu.
Med denne vedtagelse tages der ikke stilling til den danske indenrigspolitiske diskussion, hverken for eller imod
regeringens linje på udviklingsbistanden
Der er uenighed om den, men den er der ikke taget stilling til.
Der er en tilkendegivelse om, at regeringen ønsker, at alle lande lever op til målsætningen om mindst 0,7 pct.
Så kommer der efterfølgende diskussion om, hvilke midler kan man bringe i anvendelse for at nå det mål, men det er der heller ikke taget stilling til.
Det eneste, der ligger i vedtagelsen, og som er helt i overensstemmelse med det, statsministeren har oplyst, er, at regeringen arbejder globalt for, at alle lande lever op til 0,7 pct.-målsætningen.
Helle Sjelle (KF), 2002-05-21:
Jeg skal blot sige, at jeg synes, statsministeren har svaret fyldestgørende på de spørgsmål, der er blevet stillet her fra talerstolen, også med adresse til mig.
Jeg skal blot bemærke over for hr. Jørn Jespersen, at jeg føler, at jeg uddybende har givet svar på, at vi vægter menneskerettighederne meget, meget højt i Det Konservative Folkeparti, og at det også er noget, vi fremover vil lægge stor vægt på.