runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Grete Schødts (S), 1999-12-09:
Efter de nuværende regler udbetales en social pension til de efterlevende.
Hvis det f.eks. er et pensionistægtepar, hvor manden dør, modtager den efterlevende ofte 3 måneders pension.
Man kan med andre ord sige, at en efterlevende pensionist med behov for hjælp ikke stilles dårligere end i dag.
Samtidig indføres en efterlevelseshjælp, som ikke kun omfatter pensionister, men alle efterlevende, der opfylder lovens betingelser, og hvad betyder det så?
Det betyder f.eks., at en efterlønsmodtager, der er gift med en pensionist og har en årsindtægt, der ikke overstiger 160.000 kr., vil blive berettiget til at modtage op til 10.000 kr. som et engangsbeløb.
Denne hjælp aftrappes i indtægtsintervallet mellem 160.000 og 260.000.
Jeg kunne også nævne den gruppe, der er på kontanthjælp, sygedagpenge eller understøttelse.
De får nu også mulighed
for at søge efterlevelseshjælp, hvis det uheldige skulle ske, at de mister deres ægtefælle.
Fremover bliver det ikke fødselsattesten eller retten til pension, der bliver afgørende for retten til efterlevelseshjælp.
Karen Jespersen (V), 1999-12-09:
Lige inden hr. Tom Behnke kom på talerstolen, tænkte jeg, at nu kunne jeg jo glæde mig over, hvor utrolig bred accept og forståelse der var for dette lille, udmærkede forslag.
Den brede accept og forståelse, der i hvert fald har været hos alle de andre partier, er jo udtryk for, hvor meget vi har arbejdet med hele dette emne gennem de senere år og dermed også har fået mere og mere føling med, hvad det er, virksomhederne har behov for, og hvad det er for et samarbejde mellem kommuner og virksomheder, der er nødvendigt.
Så kunne man sige, at det burde jo være sådan, at kommunerne uden videre selv kunne finde ud af at samarbejde med virksomhederne i lokalområderne, og det kan de også mange steder.
Men en del steder griber de ikke uden videre tingene an på den rigtige måde.
En af de erfaringer, som går igen alle de steder, hvor det fungerer godt med hensyn til at inddrage virksomhederne, så man undgår, at mange mennesker ryger ud af arbejdsmarkedet og forbliver på offentlig forsørgelse i mange år, er, at de ansatte i kommunerne har en føling med, hvad det er, der skal til for at give virksomhederne den rigtige service.
Vi ved, at mange virksomheder siger: Vi ville egentlig godt gøre noget mere for at undgå udstødning, langtidssygemelding osv., men vi har ikke noget overblik over alle ordningerne og blanketterne osv. Vi mangler nogle, vi bare kan henvende os til, og som så siger: Nu skal vi hjælpe jer med, hvad det er, I kunne gøre på jeres virksomhed, og hvordan I kommer igennem alt det administrative bøvl.
Og når der er kommuner, der ikke selv får den idé at ansætte medarbejdere, der griber sagen an på den rigtige måde, er det så, vi tager skridtet og giver dem en hjælpende hånd med dette forslag.
Jeg tror, vi i løbet af nogle få år vil se, at der vil være et meget mere professionelt, effektivt og virkningsfuldt samarbejde mellem kommuner og virksomheder.
Vi er nået meget langt, og jeg håber på, at dette forslag bliver endnu et bidrag til, at det kan komme til at fungere ordentligt.
Tove Videbæk (KRF), 1999-12-09:
Lovforslaget her er et led i aftalen om udmøntning af satsreguleringspuljen for år 2000, og forslaget drejer sig om en pligt til at indføre en ordning om virksomhedsservice med administrativ bistand over for private virksomheder.
Det er vigtigt, at det fremgår klart og tydeligt i de enkelte kommuner, at det er ét kontor og én kontaktperson, der tager sig af dette område, for på den måde kan virksomhederne få
langt lettere adgang til at få vejledning.
De kan også få lettere adgang til at søge ansættelse af en person, de kan få lettere adgang til at formidle job, og de vil blive aflastet i forbindelse med de administrative besværligheder eller det administrative bøvl, som vi plejer at sige.
Man kan også håbe, at dette forslag kan være et yderligere incitament til det offentlige til at medvirke til at skabe fleksjob i offentligt regi.
Man kan håbe, det kan give det offentlige et spark i den rigtige retning.
Kristeligt Folkeparti kan fuldt ud støtte dette forslag.
Jette Gottlieb (EL), 1999-12-09:
Enhedslisten kan ikke støtte forslaget.
Pengene til virksomhedsservice skaffes ved det årlige tyveri fra alle landets fattigste, dem, der er på overførselsindkomster.
De har siden 1990 som konsekvens af loven om satsregulering fået forringet værdien af deres forsørgelsesgrundlag hvert evig eneste år.
Årsagen hertil er den enkle, at man tager den del af reguleringen, der ifølge almindelig lønudvikling burde have tilflydt de pågældende, og bruger den til satspuljen.
Vi har aldrig nogen sinde kunnet forstå logikken i, at det er landets fattigste medborgere, der skal finansiere den pulje, der bruges til nye initiativer, især på socialområdet.
Det er en ægte omvendt Robin Hood, og man kan uden tøven kalde satspuljen for sådan en omvendt Robin Hood.
Og så virker det mildest talt på kanten af satspuljens fundats, at man synes, den skal bruges til at finansiere en kommunal serviceopgave over for virksomhederne.
Det forekommer absurd, at de legatbestyrere, der nu på vegne af landets pensionister sidder og bestyrer de penge, pensionisterne allervenligst har stillet til rådighed for sådan et formål, går så tæt ud til kanten af den fundats, som der i hvert fald har været for satspuljen, nemlig at pengene direkte skulle tilfalde de folk, som man tog dem fra.
Det kan vi jo forstå på det her.
Og det er i sig selv positivt at skabe plads på arbejdsmarkedet til nogle af de grupper, der i dag er udstødt.
Det vil vi også gerne.
For os er det så til gengæld samtidig vigtigt, at de, der bliver ansat på særlige vilkår, får helt almindelige rettigheder, sådan at forsørgelsesgrundlaget ikke bliver udhulet. Men på grundlag af den måde, som det her er blevet til på, kan Enhedslisten altså ikke støtte forslaget.
Grete Schødts (S), 1999-12-09:
Denne ordførertale vil jeg godt holde lidt i billedsprog.
Min nabo er 7 år ældre end sin kone og får folkepension.
Hun har altid været hjemmegående husmor.
Hvis manden dør i dag, får konen ingen pensionsudbetaling efter sin mand.
Hvis de nu begge to var pensionister, og han døde, ville hun få udbetalt hans pension i omkring 3 måneder.
Den eneste gode forklaring på det er, at det er deres fødselsattest, der har medvirket til denne forskelsbehandling.
Det forslås nu, at disse forskelle udlignes pr. 1. april år 2000, så alle fremtidige pensionister ikke får udbetalt pension efter dødsfaldet.
Lovforslaget skal selvfølgelig og naturligvis ses i sammenhæng med det lovforslag, som vi lige har behandlet om efterlevelseshjælp.
Ændringen af udbetalingsreglerne medfører den yderligere forbedring, at pensionen til en pensionist, hvis ægtefælle dør, umiddelbart overgår til niveauet for en enligstatus og dermed den højeste pensionsydelse.
Alle pensionister stilles dermed bedre end i dag, hvor pensionister først opnår enligstatus den 1. i måneden efter ægtefællens dødsfald.
Dette forslag tilslutter Socialdemokratiet sig sammen med aftalepartierne: Det Radikale Venstre, SF, CD, Venstre og Konservative som et led i finanslovforhandlingerne for år 2000.
Christian H. Hansen (DF), 1999-12-09:
Det er blot et kort spørgsmål: Når hr. Ole Løvig Simonsen snakker om populisme, tænker han så på de økonomer og vismænd, der for nylig har talt om løntilbageholdenhed?
Erik Larsen (V), 1999-12-09:
Som fru Grete Schødts allerede har nævnt, er forslaget her et led i finanslovaftalen, som Venstre også var med i.
Vi kan på den baggrund støtte forslaget.
Selv om vi ikke var med i det foregående forslag, ser vi i Venstre også de to forslag i en eller anden sammenhæng, hvor man totalt og samlet set prøver at tage hensyn til de svageste i samfundet.
Vi kan sige, at vi fra Venstres side synes, at de to forslag under ét kan bevirke, at mennesker i den svære situation, som det er, når en ægtefælle dør, ikke kommer ud på en social rutschetur, men at der er en vis balance i det.
Vi kan støtte forslaget.
Thorstein Theilgaard (SF), 1999-12-09:
Jeg skal gøre det meget kort på vores normale ordførers vegne og sige, at vi støtter forslaget som en del af finansloven.
Jette Gottlieb (EL), 1999-12-09:
Nu er hele diskussionen om, hvad en rimelig løn for et rimeligt arbejde er, meget, meget vanskelig, og derfor er det også meget, meget vanskeligt at sætte nogle beløb på det.
Derfor er det jo heller ikke den absolutte størrelse, der i første række falder i øjnene.
Derfor er det også dem, som, om jeg så må sige, vækker til debat, fordi det er nogle meget voldsomme stigninger.
Men selve det at have et absolut beløb, hvor man siger, at det er rimeligt eller det er ikke rimeligt, det er en meget vanskelig diskussion. Nu ved den socialdemokratiske ordfører formodentlig udmærket godt, at i Enhedslisten har vi et andet princip.
Dér har vi det princip, at vi søger at ligestille vores aflønning med en gennemsnitlig lønning for en metalarbejder i København, og derfor indbetaler vi til Enhedslisten alt, hvad der ligger derudover.
Så det, der sker, når man stemmer for den ting her i salen, vil jo altså være, at man kommer til at stemme for et meget væsentligt bidrag til Enhedslistens kasse til politisk arbejde.
Det er jo en helt anden situation end den, der gælder for de enkelte medlemmer herinde i øvrigt.
Men sagen er jo, at det er en meget vanskelig ting at sige: Hvad er en rimelig løn for et rimeligt arbejde?
Men den stigning, som man her bevilger til Tingets medlemmer, er i hvert fald urimelig sammenlignet med den stigning, man finder acceptabel i samfundet i øvrigt.
Og da ville det være rimeligt, om man i stedet for kørte med en fast procent, der svarede til den, som gjaldt i samfundet som helhed.
Ole Løvig Simonsen (S), 1999-12-09:
Først vil jeg sige til fru Jette Gottlieb, at jeg var glad for at få konstateret, hvad jeg godt vidste i forvejen: at man ikke kan sige nej.
Men det havde jeg nu også regnet med at en eller anden ligesom ville præcisere, for så kan jeg få fornøjelsen af at sige: Jamen hvis man nu synes - og det kan jeg forstå at fru Jette Gottlieb synes - at nu får man for meget, så har man jo ganske roligt mulighed for også at give det til veldædige formål.
Det er fru Jette Gottlieb særdeles velkommen til.
Men det kan ikke medføre, at man samtidig prøver på at skose andre og sige, at det her er urimeligt, for det er det ikke, og det vil jeg gerne slå en streg under.
Det kan godt være, at fru Jette Gottlieb synes, det er urimeligt.
Det synes jeg ikke.
Det andet er så spørgsmålet: Hvorfor tager man ikke og gør det hele indtægtsbestemt?
Dér har vi jo nogle regler i dag, og dér vil jeg gerne sige, at man jo ikke behøver, f.eks. hvis man er offentligt ansat, at gå tilbage til det job, fordi man har jo de beløb, der skal til, og det gør så, at man er mere frit stillet.
Det burde fru Jette Gottlieb også tænke på.
Så siger fru Jette Gottlieb, at det faktisk er noget, der er fostret dér.
Og jeg vil gerne erkende, at da jeg blev ringet op, syntes jeg i og for sig, at det var nogle ting, som skulle prøves.
Så derfor delte vi det op i to terminer.
For det, der var afgørende for mig, var i hvert tilfælde, at den, der ikke havde arbejde, havde mulighed for at komme ind. Men sådan er det jo ikke i fru Jette Gottliebs verden.
Dér skal det jo være det hele, og dér må jeg så have lov til at sige, at den opfattelse deler jeg selvfølgelig ikke.
Jamen dér vil jeg gerne sige, at det har jeg det da også udmærket med.
Jeg har selvfølgelig været hjemme hos mine egne folk og diskuteret og forklaret dem det, og de sagde: Ved du hvad, det ser helt fornuftigt ud, for med det arbejde, I udfører derinde, er det også rimeligt, at I får et ordentligt vederlag for det.
Dér må jeg så sige, at det kan man have forskellig opfattelse af.
Det er fair nok.
Men det, jeg gerne vil advare imod - og det vil jeg gerne sige en gang til - er, at man ikke, fordi man har en anden opfattelse, skal forfalde til at blive populistisk, men dér vil jeg gerne sige, at det har jeg aldrig, aldrig nogen sinde mistænkt fru Jette Gottlieb for.
Christian H. Hansen (DF), 1999-12-09:
Nu står Folketinget så over for at skulle vedtage en forhøjelse af vederlaget bl.a. for folketingsmedlemmer
, og det går jo sikkert glat og fint igennem her i debatten i dag, men jeg vil gerne spørge, hvordan hr. Ole Løvig Simonsen forholder sig til, at man for ikke ret lang tid siden - det er selvfølgelig lidt tid siden - greb ind over for en konflikt på arbejdsmarkedet, fordi man syntes, nogle få kroner var for meget, og på den anden side så står her og gladeligt giver løs.
Hvordan vil hr. Ole Løvig Simonsen forklare det over for befolkningen?
Det vil jeg gerne høre her fra talerstolen.
Jette Gottlieb (EL), 1999-12-09:
Lige til den allersidste bemærkning vil jeg sige, at det ville jo også være civil ulydighed.
Det må man ganske enkelt
Det fremgår af loven, at man skal modtage det, så der ville ikke være andet end civilulydighedens vej til at komme i den situation, at man ikke modtog pengene. Jeg kunne høre på den socialdemokratiske ordfører, at forsvaret for de mægtige stigninger i indkomsterne, der reelt ligger i det her, skulle være, at hvis man så på det ud fra en livstidsbetragtning, så ville det nok blive nogenlunde det samme, når man snakkede om ministrene f.eks., altså at når man tager den i øvrigt fuldstændig urimelige ungdomspension fra dem og erstatter den med en alderspension, ja, så er det rimeligt, at man så forhøjer vederlaget ganske betragteligt.
Men sådan en livstidsbetragtning, er den forsvarlig?
Er det på livstid, vi er her?
Er det for at være her i al evighed, vi er her, og er livstidsbetragtningen i den forbindelse forsvarlig?
Men det, der egentlig kaldte mig herop, var sådan et enkelt element i det, og det er spørgsmålet om det, som man kunne kalde indkomstgarantien, som ligger i hele efterbetalingen, når man er holdt op herinde.
Hvad er den logiske argumentation for, at det ikke skulle gælde fra den første dag?
Argumentationen, når man erstatter efterbetaling med en indkomstgaranti, den er klar, den er forståelig.
Jeg opfatter det oven i købet sådan, at det måske er Enhedslistens bidrag til hele den her omstrukturering.
Jeg kunne godt tænke mig at vide, hvad argumentationen er for, at man skal vente 1 år, før man laver den modregning?
Indkomsterne er vel for pokker de samme.
Karen Jespersen (V), 1999-12-09:
Det skal ikke få lov at stå uimodsagt, at det her er et forslag, der sparer på de dårligst stillede.
Det er sådan, at en meget stor del og en stærkt voksende del har pensioner og indtægter også af ganske betydelig størrelse oven i pensionen, og det er den fejl, vi har gjort på mange punkter, at vi har sagt
, at når man bliver folkepensionist, så er man svag, og så er man dårligt stillet.
Det er jo bl.a. det, som de to forslag, vi lige har behandlet, gør op med.
Inge Refshauge (DF), 1999-12-09:
Jeg kan ikke andet end give hr. Tom Behnke ret, og også fru Jette Gottlieb og fru Tove Videbæk.
Jeg havde en følelse af, at socialministeren faktisk ikke havde det ret godt ved at stå og forsvare det forslag.
Jeg har en ækel fornemmelse af, at det er vokset i finansminister hr. Mogens Lykketofts have.
Jeg kan ikke forstå, at finansministeren sover godt om natten ved at tage fra de dårligst stillede, fra dem, der er i dyb sorg, dem, der har det rigtigt dårligt, og så kommer der nogle forslag her, hvor man forgylder både ministre og folketingsmedlemmer.
Jeg synes ikke, det er rigtigt.
Tom Behnke (FRI), 1999-12-09:
Det er rigtigt: Pengene skal findes et andet sted.
Men, kære socialminister, med en finanslov, der arbejder med så mange milliarder kroner, som tilfældet det er, hvorfor skal man så, hver eneste gang man skal ud og hente penge, hente dem hos de dårligst stillede i vores samfund?
Det er det, jeg ikke kan forstå, og det er det, jeg ikke vil forstå.
Der er så mange konti på den finanslov, hvor man kunne skovle milliarder af kroner ind, uden at det ville gøre ondt på de dårligst stillede i vores samfund.
Men det vil man ikke.
Nej, nej.
Nej, nej.
Vi skal bruge milliarder af kroner på den ene konto og på den anden konto, og så henter man pengene hos dem, der i forvejen er dårligst stillet her i landet.
Jeg troede, vi havde en socialdemokratisk regering, men det har vi tilsyneladende ikke.
Karen Jespersen (V), 1999-12-09:
Tak til det flertal, der støtter forslaget.
Jeg mener, man kan se det som en ligestilling også med andre offentlige ydelser, som man jo heller ikke får udbetalt ud over den dag, man er afgået ved døden, og hvor der jo også er det problem, at man kan risikere at komme til at skulle betale et beløb tilbage som efterlevende.
Det vil jo selvfølgelig forsvinde, i takt med at alle nye pensionister nu overgår til at være bagudbetalt.
Og det er selvfølgelig meget vigtigt, at det er sådan.
Det er rigtigt, at forslaget også giver en besparelse, som hr. Tom Behnke sagde, og det er jo sådan, at når man vedtager en række forbedringer, som koster penge - og det er jo alt lige fra kræftbehandling til mere politi i gaderne - jamen så skal de penge findes et sted.
Vi kan ikke øge vores gæld, vi kan ikke hæve skatterne, og så kan man jo være nødt til at finde pengene på andre områder.
Men jeg synes, det er forsvarligt, og det vil være sådan, at man netop sidestiller det med andre offentlige ydelser.
Tove Videbæk (KRF), 1999-12-09:
Dette lovforslag er endnu et i rækken af lovforslag, der henter besparelser til finansloven hos mennesker, som er i en meget vanskelig situation både socialt, økonomisk og følelsesmæssigt.
Pensionsudbetaling skal i henhold til dette forslag stoppe pr. datoen for dødsfaldet mod tidligere ved udgangen af den måned, hvor dødsfaldet finder sted.
Og jeg vil her igen sige, at jeg er glad for, at jeg ikke er med i finanslovforligskredsen, så jeg skal ikke stemme for det her forslag, og jeg vil bestemt heller ikke gøre det.
Jeg mener, at også dette forslag er dybt bedrøveligt og nærmest utilstedeligt.
Man kunne forstå, hvis det var noget, som blev foreslået, noget, som blev gjort, for at det skulle være adfærdsregulerende, men det kan man jo heller ikke engang sige, at det her forslag kan være. Langt de fleste sociale pensioner betales jo forud.
Så det vil sige, at hvis en ægtefælle dør den 15. i måneden, skal den efterlevende til at betale penge tilbage, som allerede er brugt til husleje og andre faste udgifter, der som oftest betales ved starten af en måned.
Jette Gottlieb (EL), 1999-12-09:
Enhedslisten kan ikke støtte forslaget, fordi besparelsen på pensionsområdet skal bruges til at finansiere en del af politiforliget.
I den forbindelse vil jeg gerne lykønske hele forligsstriben med den sociale klarhed, der ligger i netop det her
lovforslag, at man altså vælger, at man skal finansiere politiforliget - ikke det hele, men en del af det - ved at tage fra de fattigste pensionister.
I Enhedslisten er vi enige i, at det som hovedregel er tåbeligt, at arvingerne efter en afdød pensionist får en ekstra arv.
Men helt så enkelt er det jo slet ikke, for forslaget kan have urimelig hårde økonomiske konsekvenser for den efterlevende enke eller enkemand, hvis den afdødes pension var forudbetalt, og det er den jo indtil videre for langt de fleste.
I den situation, hvor folkepensionist hr. Jensen dør den 2. april, vil hans enke, folkepensionisten fru Jensen, skulle tilbagebetale 29/30 af den pension, hr. Jensen fik udbetalt den 31. marts, selv om boligstøtten til huslejen for april måned er beregnet på grundlag af begges pensioner. For fru Jensen er forslaget altså en kraftig økonomisk øretæve, når man ikke samtidig tager den fulde konsekvens og justerer boligstøttelovgivningen, sådan at der kan laves omberegning inden for en kalendermåned.
Enhedslisten vil derfor i forbindelse med forslagets behandling fremsætte et ændringsforslag, sådan at efterlevende efter pensionister med forudbetalt pension ikke rammes ekstra.
Efterlevelseshjælpen er efter vores mening en hjælp for økonomisk dårligt stillede efterladte til at få lidt luft til at få det fremtidige budget til at hænge sammen, og ikke, som CD's ordfører gjorde opmærksom på, et beløb, der skal til at dække det hul, som den her lov nu kommer til at medføre hos efterlevende pensionister, hvis afdøde partner fik forudbetalt pension.
Så kan jeg ikke lade være med at tage hul på næste dagsordenspunkt i samme åndedrag.
Der er man fuldt ud klar over, at det selvfølgelig tager nogen tid, inden man får justeret sin økonomi i forhold til sådan en ændring.
Og ligeledes er det jo indlysende, at den slags beløb udbetales forud. Nu vil jeg minde om, at den besparelse, der blev lavet her for et par måneder siden, hvor man pludselig omregulerede, så alle pensionister skulle have bagudbetalt i stedet for forudbetalt, jo også var et led i et spareforslag.
Men altså, når det gælder egne lønninger kan man godt finde ud af både at forudbetale og lade beløbene løbe måneden ud.
Når det er pensionisterne, der er tale om, så gælder det modsatte forhold.
Det kan vi ikke acceptere, og derfor stemmer vi mod lovforslaget.
Dorit Myltoft (RV), 1999-12-09:
Da partiets ordfører i denne sag, hr. Anders Samuelsen, ikke kan være til stede i salen, skal jeg holde hans ordførertale.
Dette forslag er som nævnt et led i den del af finansloven for år 2000, der omhandler forliget om politiet, og som regeringen har indgået med SF og CD, med tilslutning fra Venstre og De Konservative.
Med forslaget lægges der op til, at udbetaling af pension ophører med virkning fra dagen efter, at pensionisten dør.
Forslaget skal ses i sammenhæng med lovforslag nr. L 137, der bl.a. foreslår, at pensionister, hvis ægtefælle eller samlever dør, skal have omregnet pensionen efter reglerne for enlige med virkning fra dagen efter dødsfaldet.
Jeg skal meddele, at Det Radikale Venstre støtter forslaget.
Yvonne Herløv Andersen (CD), 1999-12-09:
Lovforslaget er en del af finansloven og skal medvirke til at finansiere andre dele af den, som CD i de forhandlinger, der har været, har arbejdet hårdt for.
Det skal også ses i sammenhæng med det, vi i øvrigt har debatteret i dag, og med indførelse af begrebet efterlevelseshjælp.
Også her indføres det, at retten til pension ophører med virkning fra dagen efter pensionistens død.
Samtidig gives der også hjemmel til at kræve tilbagebetaling af pension, der er udbetalt efter denne dato.
Det kan vi støtte.
Inge Refshauge (DF), 1999-12-09:
Jeg fatter i grunden ikke, at Folketinget vil være det her bekendt.
Det er småligt, ja, det er urimeligt.
Det er da - jeg fristes næsten til at sige - plat.
Et dødsfald er en meget alvorlig sag for den efterladte ægtefælle.
Kunne man da ikke bare vise en smule menneskelighed her?
Jeg nægter simpelt hen at tro på, at dette forslag er vokset i socialministerens have.
En socialminister, der ellers altid har hjertet med i sit virke.
Det kan man altså ikke, sådan noget.
Dansk Folkeparti skal ikke trække debatten i langdrag.
Vi kan slet ikke støtte forslaget.
Jens Heimburger (KF), 1999-12-09:
Det Konservative Folkeparti støtter dette forslag, som harmoniserer reglerne om ophør med udbetaling af overførselsindkomster ved dødsfald.
Forslaget skal ses i sammenhæng med den del af lovforslag nr. L 137, som sikrer, at den efterladte ægtefælle overgår til pension for enlige pensionister fra ægtefællens dødsdato.
Man kan således fastslå, at denne omlægning af pensionsudbetaling ved dødsfald omfatter alle pensionister, uanset opsparingsformue og anden formue.
Det er udtryk for en overordnet prioritering, som indgår til fordel for andre dele af finansloven, som Det Konservative Folkeparti finder væsentlig.
Erik Larsen (V), 1999-12-09:
Danmark er et af de europæiske lande, som har en meget høj forekomst af brystkræft og en relativt høj dødelighed sammenlignet med andre lande.
Venstre håber dog, at parterne senere kan blive enige om at afsætte endnu flere penge til regelmæssige brystundersøgelser.
Venstre har noteret sig, at sundhedsministeren har den opfattelse, at det vil tage 10 år at opbygge den nødvendige kapacitet - 10 år.
Venstre mener, at det kan gøres langt hurtigere, hvis der er en oprigtig vilje hos ministeren, så lad os nu se og lad os tage den diskussion på et senere tidspunkt.
Det vigtigste er dog, at der endelig er etableret et klart politisk flertal for mammografi her i salen.
Venstre vil helt bestemt gå positivt ind i den kommende behandling af dette lovforslag i Sundhedsudvalget.