Ole Sohn (SF), 2002-01-29:
Forslaget er en delvis genfremsættelse af et forslag, vi tidligere har haft til debat her i salen. Når det kun er en delvis genfremsættelse, hænger det sammen med, at vi under den tidligere behandling konstaterede, at der var en holdning i et flertal af partier, som gjorde det umuligt at få det daværende forslag vedtaget, fordi det rakte videre end det offentlige og gik ind og pålagde private virksomheder, som samarbejdede og handlede med det offentlige, at de skulle udarbejde en personalepolitik om etnisk ligestilling.
Til gengæld var der et udtalt flertal for, at det offentlige skulle gå forrest, og derfor har vi nu trukket det element ud.
Jeg kan næsten ikke formulere det smukkere og pænere, end Det Konservative Folkeparti gjorde, sidst vi behandlede forslaget.
Da sagde Det Konservative Folkepartis daværende ordfører om denne del af forslaget: »Det Konservative Folkeparti har sympati for forslaget om at pålægge det offentlige at udarbejde en politik for etnisk ligestilling.
Det var så rigtigt og klart og smukt sagt, at jeg synes, det gav grundlag for at genfremsætte forslaget, for jeg havde også en forestilling om, at Det Konservative Folkeparti har indflydelse i regeringen.
Desuden viser virkeligheden desværre, at det stadig væk står dårligt til med den etniske ligestillingspolitik inden for det offentlige.
Vi ved, og ministeren gjorde også opmærksom på det i sin indledning, at staten skal ansætte 2.300 nydanskere inden udgangen af år 2003.
Det siger sig selv, at det er en umulig opgave, alene af den grund at man fra i dag og frem til udgangen af 2003 skal fyre flere tusinde medarbejdere som følge af finanslovudspillet.
Det er klart, at det vanskeliggør den integrationsproces, som er nødvendig, og der vil jeg gerne understrege, at jeg synes bestemt ikke, at det afgørende er, at vi skal tage nogle sociale hensyn og sige: Jamen det er da også synd for dem, der har en anden hudfarve.
Overhovedet ikke.
Det kan man godt have en holdning om, og det har jeg også i en lang række tilfælde.
Det afgørende, når vi taler om integration, er, at vi ser på, hvad det er for nogle behov, samfundet har.
Hvad er det, der er nødvendigt for samfundet for at kunne sikre arbejdskraften til løsning af fremtidens velfærdsopgaver?
Og her ved regeringen, her ved ministeren, at vi ikke kan undslå os for at gøre noget for at sikre, at vi får nedbragt den overarbejdsløshed, der er blandt nydanskerne.
Virkeligheden er jo, at vi har omkring 5.000 nydanskere gående rundt i samfundet, som har en teknisk eller videnskabelig uddannelse med sig i bagagen.
De heldigste af dem
arbejder som taxachauffører og pizzabagere, resten går på dagpenge.
De har de faglige kvalifikationer, der efterspørges, også af det offentlige, men de får ikke ansættelse.
Hvorfor ikke?
Ja, det kan der være mange grunde til.
En af dem er jo bl.a. manglende danskkundskaber - jeg tror også, at hr. Lars Barfoed var inde på det - og det er naturligvis et problem.
Spørgsmålet er: Fremmer man danskkundskaberne ved at sætte folk, i øvrigt med vidt forskellige uddannelser fra vidt forskellige lande, på et eller andet kommunalt sprogkursus, hvor nogle er analfabeter, og andre er højt begavede?
Det gør man ikke.
Det tror jeg enhver der har arbejdet lidt med sprogudvikling ved.
Kunne man så ikke forestille sig, at man netop kunne sige: Jamen o.k., vi gør brug af de faglige kvalifikationer, der er behov for, og så undervejs i et arbejdsforhold - det kan være på en statslig eller en kommunal arbejdsplads - sammen med folk, der er i samme situation, udvikles danskkundskaberne i tilknytning til jobbet, altså prøver at være lidt kreativ?
Hvis man laver en etnisk ligestillingspolitik, skal den naturligvis ikke skal gå ud på at lave kvoter eller tvinge folk til at ansætte nogen, som ikke har kvalifikationerne, overhovedet ikke, men jeg mener, at vi på samme måde, som vi gjorde omkring ligestillingsloven mellem kønnene, som jo netop har vist sit værd, skal gøre noget tilsvarende for folk med en anden etnisk baggrund end dansk.
Det er et stort problem for samfundet, at vi ikke har fået dem integreret, og det er derfor opgaven.
Den bliver stadig større, og vi har stadig kortere tid til at løse den, fordi vi ved, at det ikke er noget, vi kan diskutere i Folketinget.
Jo, det kan vi godt, men vi kan ikke ændre på den virkelighed, at der er, jeg tror faktisk, det er et par hundrede tusind, som forlader arbejdsmarkedet her i løbet af de kommende år, de store krigsgenerationer.
Så vi er simpelt hen nødt til at gøre noget for at løse den opgave.
Det er glædeligt at se, at der er nogle private virksomheder, som faktisk har forstået nødvendigheden af hjælp til selvhjælp og dermed har fremmet integrationsarbejdet for de private virksomheder, men det er også glædeligt at se, at private virksomheder har konstateret, at det faktisk er en utrolig stor fordel, at man får en arbejdsplads, som har forskellige kulturer i sig, og dermed udnytter den vekselvirkning og den synergi, der kan ligge heri.
Det er de virksomheder, som klarer sig godt både herhjemme og på eksportmarkedet.
Derfor er jeg da også glad for, at Foreningen til integration af nydanskere faktisk har udtalt sympati for forslaget.
Jeg beklager, at jeg i en udtalelse til pressen er kommet til at udtrykke mig sådan, at jeg synes, det offentlige skal gå forrest, for det er måske så meget sagt.
Derfor er jeg selvfølgelig lidt ked af, at regeringen har valgt generelt at fokusere på stramninger og fremmet den negative tone og givet indtryk af, at det er de forkerte indvandrere, vi har i samfundet.
Det er alt sammen elementer, som er med til at skabe en stemning, som gør det vanskeligere, og som også gør det vanskeligt for de offentlige arbejdspladser, personalechefer i det offentlige, at rekruttere folk med en anden etnisk baggrund.
De får jo ikke følelsen af, at det er det, der er regeringens ønske.
Det er også vanskeligt i øvrigt at anvise folk med en anden etnisk baggrund arbejde via arbejdsformidlingen eller
via det kommunale system, når regeringen har valgt at fokusere på de negative sider af udlændingedebatten frem for at fokusere på integrationen
Det er jo netop nøglen til at få indvandrerne og flygtningene integreret fuldt ud i samfundet og dermed blive en ressource, som vi kan gøre brug af, og som vi også er nødt til at gøre brug af, hvis vi skal sikre velfærdssamfundets fremtid og sikre rekruttering af ny arbejdskraft til den private sektor, som vi har så hårdt brug for for at skaffe indtægter til at få finansloven til at hænge sammen på en ordentlig og værdig måde.