Knud Erik Kirkegaard (KF), 1998-10-22:
den aftale, som er indgået mellem DA og LO, og som regeringen også er med i.
For hvis jeg roser aftalen for meget, så skaber jeg nok vanskeligheder for LO og i hvert fald for regeringen.
Og hvis jeg kritiserer den for, at den måske ikke er så vidtgående, som vi kunne ønske fra konservativ side, ja, så kommer jeg givetvis til at genere DA. Efter at have tygget lidt på den problemstilling, er jeg kommet til den konklusion, at da jeg under alle omstændigheder altså kommer galt af sted, så kan jeg lige så godt sige, hvad jeg mener.
Som udgangspunkt for min karakteristik vil jeg selvfølgelig tage udgangspunkt i den aktuelle arbejdsmarkedspolitiske situation: at vi har en ganske høj beskæftigelse i det danske samfund, at vi har en relativ lav registreret ledighed - der er ganske vist stadig væk mange, som er på passiv overførselsindkomst, og som ikke er registreret som ledige, men det er en helt anden diskussion, som vi må tage op ved anden lejlighed - og endelig for det tredje, at rundt omkring i de regionale arbejdsmarkedsråd lidt afhængig af, hvor man er henne i landet, kan man mærke, at flaskehalsene strammer til. Og det betyder naturligvis, at der er et påtrængende behov for gennem en strukturreform at få nedbragt den strukturelle ledighed.
Så må jeg sige om aftalen, at vi faktisk er meget godt tilfreds med den - og så må jeg så genere dem, jeg genere kan - det er vi faktisk.
Det er lige før, jeg vil sige
, at det jo er konservativ arbejdsmarkedspolitik sådan plus minus 10 pct. eller noget i den retning.
Der er nogle områder, hvor vi ønskede at gå videre, end aftalen er udtryk for.
På i alt fald ét område er vi blevet overhalet højre om, og det havde jeg egentlig ikke troet skulle ske, men det er vi altså blevet.
Vi havde ikke med i vores oplæg, at særreglen skulle afskaffes for de 50-54-årige.
Det kan vi konstatere at den nu er i forslaget.
Når vi er betænkelige ved at afskaffe særreglen for den aldersgruppe, ja, så er det simpelt hen på baggrund af en række henvendelser, vi har fået fra arbejdsløse i den pågældende aldersgruppe.
Der er, så vidt jeg kan vurdere, højt kvalificerede mennesker, som har haft op imod 100 ansøgninger om at komme i job, som har været forgæves.
Og den slags gør naturligvis indtryk, og derfor ser vi meget gerne, at den del af aftalen bliver forhandlet ud.
Til gengæld skal alle sejl naturligvis sættes til, for at denne her aldersgruppe kan komme i beskæftigelse, og at de, der er i beskæftigelse, kan beholde deres job, og vi skal naturligvis også have foretaget rådighedsafprøvning.
Vi skal have aktiveringsforanstaltninger for den pågældende aldersgruppe; de skal ikke blive glemt. Dernæst må jeg sige, at der naturligvis er en balance i den aftale, der er indgået.
Det må der nødvendigvis være, når DA og LO indgår en sådan aftale.
Det har vi i Det Konservative Folkeparti meget stor respekt for, og vi vil i vores arbejde med lovforslagene her i Folketingssalen tage udgangspunkt i denne respekt og balance.
Men vi vil naturligvis, ligesom jeg også har hørt at Venstre har givet udtryk for, gå kritisk til værks; paragraf for paragraf vil vi gå tingene igennem for at undersøge: Er
det her nu også i overensstemmelse med det, der er aftalt mellem arbejdsmarkedets parter?
Vi vil naturligvis stille en lang, lang række spørgsmål i Folketingets Arbejdsmarkedsudvalg.
Der er mange væsentlige spørgsmål og detailspørgsmål, som trænger til en nærmere belysning.
Et generelt problem vil jeg godt pege på her.
Og det er naturligvis et problem, for kan man nu være helt sikker på, hvad disse bemyndigelser bliver brugt til?
Det er jo sådan, at det er arbejdsministeren, der dels har ansvaret for, at aftalen bliver udmøntet i paragraffer, dels efterfølgende har ansvaret for de administrative forskrifter.
Og dér kunne man jo godt forestille sig, at arbejdsministeren sådan en tidlig morgen kommer til at kigge
i spejlet og kommer til at stille sig selv spørgsmålet: Er det mig?
Og det er det jo så nok, og var der ikke noget med engang, at jeg havde en ambition om at skulle føre en socialdemokratisk arbejdsmarkedspolitik: Så kunne man måske risikere, at ministerens socialdemokratiske natur på et tidspunkt kunne gå hen og overgå den aktuelle tugt fra parternes side, og at vi så så et resultat i de administrative forskrifter, som ikke helt var i overensstemmelse med det, der egentlig var hensigten.
Hvad vil ministeren helt konkret bruge disse bemyndigelser til, og hvordan?
Så har vi selvfølgelig været igennem den samme øvelse, som man har været igennem i Venstre: Er paragrafferne nu også præcist et udtryk for den aftale, der er indgået?
Og det har vi fundet.
Det behøver der ikke at ligge noget mystisk i.
Jeg har en fornemmelse af, at man i Arbejdsministeriet har haft en pose med uløste problemer, som man lige ville
have puttet ind i lovforslagene her. Det må vi så kigge på.
Eksempelvis er der disse bestemmelser om timeoverførselsregler, det er vistnok noget med de deltidsansatte brandmænd, man tager med, og det har i hvert fald intet med aftalen at gøre.
Det kan måske være fornuftigt nok.
Det må vi kigge på, men det er i hvert fald noget, der er taget med uden for aftaleteksten.
Man kan også stille spørgsmålet
: Er der aftalestof, der ikke er kommet med?
Det mener jeg ganske afgjort der er, og jeg tror nok, der var en af Venstres ordførere, der pegede på det samme.
Det kan muligvis være, fordi jeg ikke har brugt lup, men blot mine læsebriller, men så vil jeg meget gerne overbevises om, at det rent faktisk står i lovparagrafferne.
Så kunne man jo også forestille sig, at der var aftalestof, som blev bøjet lidt, når Arbejdsministeriets embedsmænd under ledelse af arbejdsministeren skulle udforme det i paragraffer.
Det er nok lidt sværere sådan helt at dokumentere allerede på nuværende tidspunkt.
Men det forekommer mig, at a-kasserne i lovparagrafferne har fået en noget mere fremtrædende plads, end de har i aftaleteksten.
Og det er i hvert fald noget, som vi vil gå ind og vurdere nøjere og have en diskussion med ministeren om i udvalget.
Endelig vil jeg godt bede arbejdsministeren om på et eller andet tidspunkt her under forhandlingerne allerede i dag at give et overblik over økonomien i forslaget.
Der foreligger nogle tal i bemærkningerne til lovforslagene, og så er der efterfølgende nogle bemærkninger om, at det så vil modsvares af nogle besparelser på overførselsindkomster. Jeg håber, at arbejdsministeren allerede i dag kan give et reelt slag på tasken om, hvad det er, der egentlig er merudgifter ved i det nye system i forhold til, hvis det eksisterende system kørte videre.
Det er sådan, som jeg antydede tidligere, at de ting, der ligger i aftalen, er ganske meget i tråd med det udspil
til finanslovaftale, som vi lagde frem for nogle uger siden.
Vi lægger meget kraftig vægt på den fremrykkede aktivering.
Vi så i øvrigt gerne, at den blev rykket længere frem end til 12 måneder, vi lægger stor vægt på afkortningen af dagpengeperioden, vi lægger stor vægt på, at de uddannelser, der stilles til rådighed for de ledige, bliver mere målrettede mod job osv.
Der er virkelig mange gode takter i den her aftale, og jeg håber, at vi kan blive en meget bred kreds af partier i Folketinget, der til sidst kan blive enige om at gennemføre det.