Sandy Brinck (S), 2002-03-18:
Jeg har stadig væk ikke fået noget svar på, hvorvidt Venstre som hidtil mener, at forældre godt må slå deres børn, altså selve revselsesretten har jeg ikke fået nogen tilkendegivelse om.
Det, der egentlig kalder mig op, er, at jeg egentlig i starten var så glad for hr. Karstens Nonbos udmeldinger i forhold til at se på vold på arbejdspladsen.
Nu synes jeg, at Venstre er ved at trække gevaldigt i land.
Jeg synes, at fru Anne Baastrup har påvist, at der er mange steder, hvor man burde kigge hen. Jeg vil sige til hr. Nonbo, at i forhold til dokumentationen er en stor del af problemet her, at i mange arbejdsfunktioner opfattes det som normalt og faktisk en del af jobbet, at man skal kunne klare et par øretæver.
Det er jo bl.a. den holdning, man skal til livs, så det ikke er den enkelte medarbejder, der går til grunde. Så mener jeg sådan set også, at vi mangler et svar på, hvordan denne her hurtige dom skal komme, samtidig med at regeringen skærer ned på domstolene, for det kan vel ikke ligefrem føre til hurtigere sagsbehandling.
Den bedste forebyggelse af kriminalitet er et samfund i social harmoni, et samfund, hvor man ikke marginaliseres, et samfund, hvor børn og unge uddanner sig og har fritidsinteresser, et samfund, hvor ledigheden er lav, et samfund, hvor den enkelte er en del af et fællesskab, som de enkelte føler sig gensidigt ansvarlige over for.
Vi kan glæde os over rekordlav kriminalitet, og det er ikke tilfældigt, at denne rekord falder sammen med høj beskæftigelse og flest unge i uddannelse.
Det lyder måske lidt højtragende, men for Socialdemokratiet er det vigtigt at minde om, at det kriminalpræventive arbejde ikke alene er noget, der hører under justitsministerens og retspolitikkens område.
Derfor er vi også glade for, at denne forespørgsel ligeledes er rettet til socialministeren. Det forebyggende arbejde har to sider, dels at forebygge, at mennesker overhovedet kommer ind i kriminalitet, dels at sørge for, at de, som er kommet ind i kriminalitet, kommer ud igen, sådan at vi ikke får de mange stamgæster. Hvis vi tager det kriminalpræventive først, så mener vi, at nøjagtig i forhold til personfarlig kriminalitet er Det Kriminalpræventive Råds seneste fokus på trygge boligområder meget vigtig.
Hvordan skaber man overskuelige synlige udearealer og opgange, så menneskers skjulesteder og flugtmuligheder er synlige?
Dette skal naturligvis indtænkes fra start af i et byggeri, men har sin helt særlige berettigelse i forhold til renovering af 1960'ernes og 1970'ernes boligblokke.
Det, der bare er ærgerligt i den aktuelle situation, er, at regeringen skærer ca. 37 pct. i byfornyelsesmidlerne, ligesom det naturligvis undrer os, at Det Krimninalpræventive Råd står over for at skulle spare et for os ukendt beløb, men retningen er utvivlsomt forkert.
Og mens vi er ved det boligsociale område, er det helt vanvittigt, at regeringen nu fjerner beboerrådgiverne ude i de tunge boligområder.
Erfaringerne er klart, at her gøres en god kriminalpræventiv indsats, og Socialdemokratiet skal på det kraftigste beklage, at regeringens sparekniv rammer dette område.
Vender vi os herefter mod den indsats, som skal forhindre gengangere i de danske fængsler, glæder vi os over de mange gode initiativer, der er sat i værk, og her skal særligt nævnes adfærdsprogrammerne, også kaldet kognitive færdighedsprogrammer.
Det er for os at se den rigtige vej
, men bør udvikles både kvantitativt og kvalitativt. Det samme gør sig gældende i behandlingen af sædelighedsforbrydere, voldtægtsforbrydere og andre seksualforbrydere.
Det er for os indlysende, at den slags gerninger er så syge, at ingen kan være i tvivl om, at der er et enormt behandlingsbehov at tage fat på, et behov, som på ingen måde i dag er opfyldt i kriminalforsorgen, hvorfor vi også her må understrege, at processen er begyndt, men ingenlunde færdig.
Udviklingen bør imidlertid ikke alene foregå inden for murene.
Det må ikke være sådan, at man kun kan få behandling
for sin voldelige adfærd, hvis man er dømt
Socialdemokratiet er glad for, at den nuværende regering har overtaget den tidligere regerings handlingsplan til bekæmpelse af vold mod kvinder, hvor bl.a. behandlingstilbud til voldelige mænd også i frihed er et vigtigt element.
Det er godt, at vi med voldsbekæmpelse ikke alene fokuserer på gadevold, men også på vold i hjemmene.
Og et andet indsatsområde bør efter vores mening være vold på arbejdspladsen, sådan som jeg tidligere har været inde på det. Vi er bekendte med, at Det Kriminalpræventive Råd er i gang med at udarbejde en håndbog om forebyggelse af vold på arbejdspladserne, men det er samtidig vigtigt, at også justitsministeren hjælper til med, at politiet faktisk optager anmeldelser, og at socialministeren har stor fokus på det, fordi det ofte er arbejdspladser inden for det sociale område, som er hårdt ramt. Meget kunne siges om dette brede og vigtige emne.
Vi håber på en bred og konstruktiv debat, som kan rette op på den ubalance, vi mener ligger i regeringens politik, hvor fokus har været meget ensidigt på straf, mens vi som sagt ser nedskæringer på initiativer, som rent faktisk har kriminalpræventive aspekter.
Så skal jeg også nævne, at Socialdemokratiet kan støtte det forslag til vedtagelse, som er fremsat af Kristeligt Folkeparti.