Line Barfod (EL), 2006-05-05:
Jeg vil gerne takke for debatten.
Det er et forslag, som vi har arbejdet længe med i Enhedslisten, og som vi har drøftet med mange forskellige, både med offentligt ansattes fagforeninger og nogle af de personer, der har været i klemme i forskellige sager osv., for vi synes, som både ministeren og alle ordførerne jo i et eller andet omfang har givet udtryk for, at det er utrolig vigtigt, at offentligt ansatte deltager i den offentlige debat.
De sidder inde med en viden om, hvordan forholdene er, og hvad konsekvenserne vil være af forskellige beslutninger – en viden, som er fuldstændig afgørende for, at vi kan have en offentlig debat på et oplyst grundlag og derfor kan træffe nogle beslutninger på baggrund af korrekt information.
Desværre, som vi kommer med eksempler på i forslaget, er der alt for mange, der oplever, at hvis de bruger deres ytringsfrihed som offentligt ansatte, så får det nogle konsekvenser for dem.
Det vil vi gerne prøve at gøre noget ved.
Venstres ordfører synes, at vi nærmest ikke rigtig kunne tillade os at fremsætte et forslag, når der har siddet et sagkyndigt udvalg og set på det samme spørgsmål.
Socialdemokraternes ordfører var inde på lidt af det samme med, at når der sidder et sagkyndigt udvalg, så skal vi ikke komme med forslag i Folketinget, som vedrører det samme spørgsmål.
Nu har vi selvfølgelig lyttet til, hvad det er, det udvalg sad og beskæftigede sig med, og det har jo i høj grad været spørgsmålet om, hvorvidt der skulle ændres i lovgivningen.
Det, vi altså har valgt at kigge på i vores forslag, er slet ikke lovgivning, men det, at det er så vigtigt et spørgsmål for samfundet, at vi skal have et nævn, der særlig følger området, et nævn, som både kan følge det generelt og støtte den enkelte offentligt ansatte i vedkommendes sag.
Og det er ikke noget, der overhovedet har været inde i drøftelserne i det udvalg, der har siddet og kigget på området.
Og derfor har jeg lidt svært ved at forstå, hvorfor det skulle være manglende respekt for udvalget, at vi kommer med et forslag, der ligger ud over det, som udvalget har beskæftiget sig med.
Der er jo ingen, der er uenige i, at det er rigtig godt, at der kommer en vejledning.
Det vil forhåbentlig kunne være med til at styrke de offentligt ansattes brug af deres ytringsfrihed og til i større omfang at gøre lederne, både de politiske ledere og de administrative ledere, opmærksom på, hvordan reglerne egentlig er.
Men vi tror bare ikke på, at en vejledning er nok, og derfor synes vi, at der er behov for nogle, der konkret kan hjælpe de offentligt ansatte, og som kan følge området.
Det må vi så tage op igen om nogen tid, når vi kan se, hvordan vejledningen så bliver ført ud i praksis.
Så kan jeg jo ikke lade være med at bemærke, at der kører en sag i de her dage omkring offentligt ansattes ytringsfrihed.
Selvfølgelig er Berlingskes journalister ikke offentligt ansatte, det er jeg fuldstændig klar over, men det, de bliver sigtet for, er jo, at de har viderebragt en offentligt ansats ytringer, og den offentligt ansatte, Frank Grevil, er selv blevet dømt for, at han gik ud og viderebragte nogle oplysninger.
Derfor mener jeg, at de to ting har meget med hinanden at gøre, for en ting er, at den offentligt ansatte i det her tilfælde blev dømt, men hvis man så derudover går videre og dømmer journalister for at viderebringe oplysninger fra offentligt ansatte, bliver ytringsfriheden indskrænket yderligere.
Så jeg mener, at det er meget relevant at se, hvad der sker på det område, især i lyset af den meget store debat, vi har haft i offentligheden i de seneste måneder om ytringsfriheden og om, hvor langt ytringsfriheden egentlig går.
Men jeg takker for støtten til vores forslag fra Det Radikale Venstre og SF, og så må vi jo bringe det op igen, når vi ser, hvordan det går med vejledningen.