Henriette Kjær (KF), 2002-05-02:
Denne forespørgsel bygger på en beklagelig misforståelse.
Udgangspunktet er, at regeringen skulle have gennemført dramatiske nedskæringer.
Det er helt hen i vejret.
Regeringen har netop gennemført en række forbedringer for de svageste i vores samfund.
Jeg vil også fremhæve regeringens handlingsprogram »Det fælles ansvar« om en forstærket og målrettet indsats for de svageste og de mest udsatte grupper i vort samfund.
Det er et langsigtet program, og det er et ambitiøst program, og det er regeringens klare opfattelse, at der til stadighed skal afsættes ressourcer for at sikre det lange, seje træk i indsatsen for at sikre, at indsatsen bliver effektiv.
Der er som sagt taget fat på denne indsats, og mere vil følge i de kommende år.
Påstanden om, at vi har en regering, som skærer ned på de svageste, er og bliver en falsk påstand.
Men når nu forespørgslen er stillet, så giver det mig jo lejlighed til endnu en gang at redegøre for regeringens mange initiativer, og det vil jeg gerne takke SF for.
Et gammelt ordsprog siger: Der findes mennesker, som er så vant til at overdrive, at de ikke kan fortælle sandheden uden at omgå den.
På det socialpolitiske område lever SF og også nogle gange andre partier desværre af at overdrive.
En borgerlig regering kan stort set ikke nå at komme ud fra dronningen på Amalienborg, før påstandene om social massegrav og alverdens ulykker og beskyldninger om sociale nedskæringer fyger om ørerne.
Det bliver de imidlertid ikke mere rigtige af.
Regeringen har nu haft ansvaret i knap et halvt år, og mange ting er sat på skinner, men det betyder ikke, at vi er færdige med arbejdet.
Etablering af Rådet for socialt udsatte og dets arbejde de kommende år vil komme til at spille en meget vigtig rolle for vores indsats over for de grupper, som trænger allermest.
Regeringen vil også se på både børnenes og de ældres vilkår.
Lad mig sige det én gang for alle: Regeringen vil arbejde for at forbedre de udsatte gruppers liv.
Det er ikke noget, vi forbeholder festtalerne.
Det er for os benhård ideologi.
Et velfærdssamfund skal jo måles på, hvordan man behandler de svageste og de mest udsatte mennesker.
Her har tidligere regeringer ikke gjort det godt nok.
Men selvfølgelig tager det sin tid at skulle rydde op efter næsten 10 år, hvor Socialdemokratiet, SF og Enhedslisten var toneangivende.
Man kan i dag kun ærgre sig over, at SF ikke havde flere kræfter til at påvirke de socialdemokratisk ledede regeringers politik.
Det er godt, vi nu har fået en ny regering, som har fået initiativet og virkelysten til at blomstre i SF på det sociale område.
Virkeligheden er, at flere af de alvorlige problemer, som både regeringen og oppositionen er optaget af at løse på det sociale område, voksede under socialdemokratiske regeringer i 1990'erne.
Der blev jo ikke færre hjemløse.
Velfærdsproblemerne for de mest udsatte grupper blev ikke mindre på trods af et massivt økonomisk opsving.
De psykisk syges problemer blev jo ikke løst.
Mange grupper kom slet ikke til at opleve de gode tider.
Og hvordan var det nu også, det gik med kontanthjælpsmodtagerne, der havde været længst på kontanthjælp?
Svaret er: Ikke så godt.
De blev hængende i systemet.
Væksten i antallet af førtidspensionister er vel heller ikke noget succeskriterium, som man kan være stolt af. Jeg siger ikke, at det er let at løse de problemer, og jeg ved, at skiftende socialministre har haft et godt hjerte og har gjort en helhjertet indsats, men at denne regerings ambitionsniveau skulle være lavere end den tidligeres, er direkte usandt. Realiteten er, at Danmark i 1990'erne fik skabt en gruppe af virkelig svage i dette samfund, som blev stadig svagere i takt med, at middelklassen og de bedre stillede oplevede store værdistigninger på boliger og betydelige reallønsfremgange.
Regeringen har allerede taget en række initiativer, der vil forbedre levevilkårene og især livsvilkårene for de dårligst stillede.
På ældreområdet har regeringen afsat 500 mio. kr. om året til et generelt løft i ældreplejen.
Der var brug for en forbedring af ældreplejen, og det er et af områderne, som regeringen vil følge meget tæt i den kommende tid.
I forbindelse med udmøntningen af satspuljen for 2002 er det aftalt med satspuljepartierne at afsætte 670 mio. kr. i perioden 2002-2005 til indsatsen for de svageste grupper.
Regeringen vil samtidig sørge for, at der i forbindelse med de årlige finanslovforhandlinger vil blive tilført flere midler til området.
Der er afsat flere midler til de svageste i år sammenlignet med de senere år, men det vigtigste er, at de midler, der er afsat, anvendes på den bedst mulige måde.
Som aftalt i satspuljeforliget vil formål og retningslinjer for udmøntningen af de afsatte puljer bliver forelagt satspuljepartierne, inden pengene bruges, det gælder bl.a. de ca. 500 mio. kr., som er afsat til puljen for socialt udsatte grupper.
Hr. Villy Søvndal vil få mulighed for at bidrage med alle sine konstruktive ideer og forslag til, hvordan man konkret kan fremme en god indsats i forhold til de svageste grupper i samfundet.
På boligområdet har regeringen sikret, at ældre og handicappede nu bliver behandlet ens i relation til husleje, uanset hvilken boligtype den enkelte bor i. Det vil give lettelser til en del, som tidligere oplevede store stigninger i huslejen som følge af stigende ejendomspriser.
Som led i finanslovaftalen mellem regeringen og Dansk Folkeparti bliver varmetillægsreglerne ændret.
Det vil betyde en forbedring for mange ældre.
Folketinget behandler for tiden et forslag om at genindføre efterlevelsespensionen for pensionister.
Fra den 1. juni i år vil vi kunne give den længst levende af et pensionistpar den tryghed, at der efter partnerens død sker en fortsat udbetaling af de sammenlagte pensioner i en periode svarende til 3 måneder fra dagen for dødsfaldet.
Det er et resultat af samarbejdet med Dansk Folkeparti, ligesom en udvidelse af ledsageordningen så også ældre på over 67 år kan få 15 timers ledsaget aktivitet om måneden.
Det er i den grad forebyggende og hindrer ensomhed, som vi ved er roden til meget ondt.
Men ikke kun de ældres vilkår ligger regeringen på sinde.
På børneområdet ønsker regeringen at skabe forbedringer i levevilkårene for børn og unge, som er anbragt.
Vi har hørt og set grelle eksempler de seneste år.
Jeg har derfor taget initiativ til en kulegravning af områdets opholdssteder og inviteret KL og Amtsrådsforeningen til et samarbejde.
Her vil en bred vifte af initiativer blive drøftet.
Initiativer som senere vil blive fulgt op af handling.
Det er vigtigt, at der sættes fokus på den kvalitet, der ydes under en anbringelse, hvis vi skal sikre anbragte børn og unge ordentlige levevilkår.
Det er god forebyggelse.
Men én ting er lovgivning og ressourcer, noget andet er viden og indsigt i de svage gruppers vilkår.
Hvis indsatsen virkelig skal hjælpe, må vi i dialog med brugerne.
Derfor har vi nedsat Rådet for socialt udsatte.
Regeringen mener, det har stor betydning, at såvel brugere som medlemmerne af rådet bruger deres egne erfaringer til at styrke den forebyggende indsats.
Rådets arbejde skal tage udgangspunkt i handlingsprogrammet »Det fælles ansvar«, og rådet skal se til, at de mange gode intentioner bliver ført ud i livet.
Samtidig ønsker denne regering et godt samarbejde med de frivillige organisationer.
De er gode til fornyelse og innovation.
Og regeringen vil fremme samarbejdet mellem det offentlige og de frivillige sociale organisationer i forbindelse med indsatsen over for de svageste.
Den frivillige sociale indsats bidrager i øvrigt til den forebyggende indsats ved at styrke de sociale netværk og mindske ensomheden og social udelukkelse.
Herved kan sociale problemer opfanges i opløbet, inden de vokser sig store.
Regeringen har taget flere initiativer til at styrke det frivillige sociale arbejde, bl.a. en forlængelse af uddannelsespuljen til frivillige, oprettelse af en ny udviklingspulje og initiativer til at styrke tilgangen af flere frivillige.
Som sagt er det vigtigt, at de mange midler, som afsættes, også kommer de tiltrængte grupper til gode.
Derfor må styringen af indsatsen ske målrettet og tæt.
Det er regeringen magtpåliggende, at der rent faktisk sker en forstærket indsats over for de dårligst stillede der, hvor de bor i kommunerne og amterne.
Det kom til udtryk i forhandlingerne om udmøntningen af satspuljen, og det er jo ikke tilfældigt, at der var brugt ord som tilvækstgaranti.
Erfaringerne fra de hidtidige finansieringsmønstre er ikke gode.
Jeg kan blot henvise til hjemløsepuljen og kommunernes og amternes manglende lyst til at søge støtte.
Når vi siger, at der skal ske en tilvækst, så mener vi det, og derfor vil regeringen sammen med kommuner og amter drøfte, hvordan vi sikrer en merindsats over for de svageste grupper i samfundet.
Som det fremgår af min besvarelse, kan man ikke tale om, at regeringen har skåret ned på indsatsen over for de svageste i samfundet, tværtimod.
Vi har sat en lang række ting i gang, og mere vil følge.
Vi mener, hvad vi har sagt: De svageste i dette samfund skal have et bedre liv.
Jeg håber derfor, at vi ikke kun i dag, men også i de kommende år kan skabe et bredt samarbejde i Folketinget, så vi én gang for alle får skabt en bedre tilværelse for dem, som er ringest stillet.