Aage Frandsen (SF), 2001-10-11:
Der er områder og problemstillinger, hvor det ikke er så enkelt at sige: Dét er svaret, sådan er det selvfølgelig!
Jeg mener, at det her er et af de områder, hvor det er lidt svært at sige, i hvilken kategori det hørte hjemme.
For man kunne sige, at det her jo er ligesom alle andre sager, hvor det offentlige og en borger har noget med hinanden at gøre.
Det er, som vi kender det i straffesager, eller hvis det er borger mod borger i civile sager.
Så havde det været en anden form, man havde valgt.
Så havde man sagt: De udgifter, som er rimelige, skal man have dækket, hvis man vinder.
Vinder man, hvis det er civile sager, så kan man blive helt fri for også sine egne omkostninger, og det er modparten, der betaler.
Det var én model at vælge.
Egentlig har jeg altid været tiltalt af, at det vel egentlig burde være sådan, at man sagde: Vinder man, så får man dækket sine udgifter, altså det, der er rimelige udgifter.
Taber man, må man selvfølgelig bære de omkostninger.
Sådan er det i de almindelige domstolssager.
Så ved jeg også godt, at der er nogle områder, hvor det offentlige har med borgere at gøre, hvor der ingenting er at komme efter.
Jeg spurgte om, hvordan Venstre havde det med førtidspension og dagpengene.
Så svarede hr. Kristian Jensen
ganske klogt tilbage: Jamen i vores skatteoplæg står der ikke noget om det. Så kan jeg oplyse hr. Kristian Jensen om, at de forslag, som er fremsat herinde i Folketinget vedrørende retssikkerhed, nemlig ikke berører førtidspensionen og dagpengene.
De berører en masse ting omkring miljø og skat og sådan noget.
Det er vigtigt at se på det her, for vi har på den ene side borgerne, og vi har på den anden side de offentlige myndigheder, og de offentlige myndigheder er rådgivende, men også en modpart.
Vores tilgang til det var egentlig, at man skulle have noget, der mindede om de civile søgsmålssager eller straffesager.
Vi havde egentlig også den indstilling, at hvis det var det offentlige, der rejste en sag, skulle der have været noget særligt, der gjorde sig gældende, hvis man ligesom lavede en principsag.
Så var vi med til at se på udvalgets sammensætning, som
også andre partier har været.
Det er kloge mennesker, der kommer med en betænkning.
De er enige om det.
Så skal jeg i hvert fald selv være ret sikker på, at jeg er klogere end dem.
Hvad vil det sige?
Vi sagde i SF: Jamen vi tager den model, de har valgt.
Selvfølgelig kan man finde eksempler på, at den og dens konsekvens ikke umiddelbart er helt rigtig, men vi ser i hvert fald ikke nogen grund til på indeværende tidspunkt at ændre i den.
Hvis vi skal ændre i den, er det altså en større øvelse.
Så må vi da i højere grad gå over til et andet princip.
Det kan ikke være sådan, at skattesager alene har de gode principper i sig for borgerens vedkommende, og ikke, at det også koster noget. Så det er vores baggrund for, at vi afviser forslaget, ligesom vi gjorde, da det kom sidst.
Men vi siger ikke, at her er et endeligt svar på det her område.
Men det betyder ikke, at vi siger, at der er 100 pct. dækning, når man vinder, og at man stadig væk nødvendigvis får ligesom det, hvis man taber.
Så må vi kigge på det hele en gang mere, ud fra at det her er en særlig situation.
Men så synes jeg også, at de partier, der synes, at det er en særlig situation, skal tænke: Er det ikke også en særlig situation, når borgerne føler, at de er i klemme i forhold til førtidspension, sygedagpenge, arbejdsløshedsdagpenge og for den sags skyld selvfølgelig miljøsager, der jo også er et forhold mellem borgere og staten.
Men det er der så mange andre, der varetager.
Det behøver jeg jo ikke at varetage sådan lige i øjeblikket.