Ole Stavad (S), 2000-03-17:
Først en tak både til det flertal, som jeg har lyttet mig til uforbeholdent har tilsluttet sig forslaget, og også en tak til det store mindretal, som, så vidt jeg lyttede mig til, faktisk var de øvrige partier, de resterende partier, bortset fra Frihed 2000, der har givet en betinget tilslutning om at være med til at finde en løsning på den her sag.
Og det gør selvfølgelig, at jeg vil gøre mig lige så umage, jeg kan, inden for de rammer, der er mulige, for at det bliver et - meget tæt på - enigt Folketing, der vedtager forslaget, når det når frem til tredje behandling. Nogle enkelte kommentarer til det, der har været sagt, og nogle af de spørgsmål, der har været rejst.
Andre spørgsmål egner sig måske bedst til, at vi hurtigt får besvaret spørgsmålene under udvalgsarbejdet.
Først til Venstres ordfører, fru Mariann Fischer Boel, der stillede nogle spørgsmål
: Altså det, der sker her, er, at man måler det på registreringstidspunktet.
Det er ikke sådan, at man kommer ind efterfølgende og følger løbende, eller
at der skal afleveres noget til skattemyndighederne omkring egenkapital.
Det er på registreringstidspunktet, de 125.000 kr., som vi her taler om, måles.
Så er der spørgsmålet om, hvorvidt vi er meget mere restriktive på det her område, end briterne er.
Dér er man nødt til at forholde sig til, at det, der ligger oplyst for mig, er, at i England har man nogle helt andre regler for gennembrud, for at man kunne gøre den personlige hæftelse gældende, selv om man har etableret sig i et selskab af den her karakter.
Og det var selvfølgelig en anden måde at løse det her problem på.
Jeg tror, det ville være et helt forkert signal at sende og langt mere vidtgående.
Altså vi har faktisk ledt
Derfor vil jeg meget kraftigt advare imod det, som hr. Kim Behnke et eller andet sted sagde i sine bemærkninger: at vi skulle harmonisere eller vi skulle kopiere eksempelvis de britiske regler, for jeg tror, at det ville efterlade en ringere situation end den, vi har.
Det er så også vigtigt at holde fast i, når man taler om iværksættere, at det her jo kun er i de situationer, hvor de personer, der driver en virksomhed, siger: Vi vil ikke selv påtage os en personlig hæftelse.
Så det har ingen indflydelse dér, hvor den personlige hæftelse opretholdes.
Og jeg må da set ud fra de regler, som brede flertal her i Folketinget har vedtaget omkring vore anpartsselskaber og vores aktieselskaber og adgangen til at oprette dem og de kapitalkrav, vi stiller dér, sige, at vi ville da lave en helt uacceptabel konkurrenceforvridning, hvis vi ikke reagerede på det her.
Og derfor mener jeg også, at det er lidt i retning af en bunden opgave, som vi har, at hjælpe hinanden med at finde en løsning, hvad jeg så også er glad for at der har været helt stærke signaler om.
Så har der været rejst spørgsmål om, at lovforslaget i den form, det er til behandling i her, har ikrafttræden fra fremsættelsesdagen, og derfor bliver det selvfølgelig perioden fra fremsættelsen og indtil dets vedtagelse, hvor man kan sige, at der er en form for tilbagevirkende kraft.
Vi har været meget omhyggelige med, at vore told- og skatteregioner har kunnet informere allerede fra fremsættelsesdagen om, at det her forslag er fremsat. Det, vi jo er nødt til at forholde os til, er, at man jo faktisk, når vi taler om selskaber, ville kunne hamstre, som hr. Kim Behnke sagde.
Og derfor er det ikke et forsøg på at gøre ting besværlige, men et forsøg på at sikre, at det, der er formålet med denne her lovgivning, også er det, vi når, og det beder jeg om en vis forståelse for.
Og jeg beder de ordførere, der specielt har interesseret sig for det punkt, om at overveje det en ekstra gang.
Så var der hr. Frank Aaen, som havde en række bemærkninger, og her vil jeg først sige, at jeg efter den række af bemærkninger var meget glad for hr. Frank Aaens
konklusion
først og fremmest til noget, der ikke har med skat at gøre. Det her, kan vi sige, er jo ikke en følge af, at en skatteregel er underkendt, men af, at man kan registrere sig i Erhvervs- og Selskabsstyrelsen.
Men i det øjeblik man abonnerer, om jeg så må sige, på kassekreditten, så stiller vi kravene, og det synes jeg er fair nok.
Vi kan sige, at spørgsmålet er, om problemet er særlig stort.
Altså jeg kan sagtens forstå, at vi i forhold til de bestræbelser, vi har, måske har lidt forskellige opfattelser af, at det er vigtigt, at også virksomhederne kan operere på tværs af landegrænserne, og at der er dét at kunne lade sig registrere en del af det, men så kommer der andre overvejelser ind, når man skal registreres og dermed skal kunne abonnere på momskreditter, A-skat-kreditter osv.
Men dér er det, som det fremgår af EF-Domstolens præmisser, at man, hvis man vil sikre sig eksempelvis over for garantier, på en mindre indgribende måde kan løse sine problemer, og det er så det, vi lægger op til at gøre med forslaget her.
Der er altså egentlig en rimelig sammenhæng.
Så er der spørgsmålet om de finansielle virksomheder, som man gerne må stille, men jeg vil nu opfordre hr. Frank Aaen til at overveje, om det skal stilles til det her forslag og risikere at forsinke vedtagelsen af forslaget, eller om man skal tage det i en anden sammenhænge.
Det skal jeg ikke blande mig i.
Vi vil gøre os lige så stor umage, som vi kan, for at svare hurtigt og præcist, men vi skal givet rundt i en række ministerier i forhold til en række af de emner, som hr. Frank Aaen nævner i denne her sammenhæng.
Men det er jo lidt den samme tankegang, som når man opererer på tværs med sådan noget som tilsyn: Så skulle vi gerne have regler, der alle steder er tilstrækkelig gode til, at man har sikkerhed for - uanset om man nu engagerer sig med en dansk eller en engelsk eller en tysk eller en fransk bank - at kunderne til stede.
Det er baggrunden, som jeg husker diskussionen, da vi havde debatten om det pågældende direktiv i Folketingets Europaudvalg, hvor jeg mener, jeg selv sad på det tidspunkt.
Men som sagt: Jeg takker hr. Frank Aaen for konklusionen.
Hr. Kim Behnke fremstillede jo i sin ordførertale
Jeg tror nu, at der vil være ret langt mellem de udenlandske virksomheder - tyske, engelske, franske, eller hvor de nu er hjemmehørende - der har en egenkapital på under
125.000 kr.
, som vil kunne magte at bevæge sig ud på det internationale marked, også det danske.
Det er jo ikke sådan, at hvis de vil sælge deres varer i Danmark, så skal de stille den her garanti.
Det er, hvis det er sådan, at de vil etablere sig enten med en filial eller på anden vis, at de skal stille garantien.
Og hvis de i øvrigt er parate til at stå for den personlige hæftelse, så stiller vi ikke noget krav i den retning.
Så man skal hverken være millionær eller milliardær for at kunne drive virksomhed i Danmark, hverken som dansker eller som udlænding. Det tror jeg var de bemærkninger, jeg havde her til førstebehandlingen, og så vil vi selvfølgelig gøre os umage for at svare lige så hurtigt, som spørgsmålene stilles.
Og tak til de ordførere, der har givet tilsagn om, at de også kan se, at vi har en fælles interesse i, at vi lige så hurtigt, som det er forsvarligt, kan få lovforslaget frem til endelig vedtagelse.