Knud Erik Hansen (SF), 2001-03-28:
Jamen jeg må sige til hr. John Vinther: Det her er forbundne kar.
Og når vi har et marked - det er jo det, der er en del af markedet - så reagerer markedet på, hvor stort råderummet er, det økonomiske råderum: Hvad kan vi betale?
Det er jo rigtigt, som hr. Henrik Sass Larsen sagde, at det, der er på bundlinjen, er det, vi betaler, det, som er udgiften; det er jo det, der er afgørende.
Det ved hr. John Vinther også godt.
Jeg vil godt starte med det positive, for jeg har faktisk også en del negativt at sige om forslaget, som man måske godt kunne fornemme af de tidligere bemærkninger.
For det er rigtigt, der er et problem for unge og andre, der første gang skal ud og købe en ejerbolig.
Hvis vedkommende har haft boligen blot nogle år, har man fået en hel del penge foræret gennem værdistigninger.
Og det kan være svært, hvis man skal ind første gang og konkurrere med en værdistigning på måske 500.000 kr. eller mere, som en eksisterende køber kan komme med, og som man har fået i friværdi i ejendommen på grund af værdistigningerne.
Så der er derfor en opgave i at sikre, at unge og andre førstegangskøbere får forbedret deres muligheder i konkurrence med dem, der har fået penge gennem værdistigninger.
Men så kommer det negative.
Jeg tror næppe, det her forslag vil have de store virkninger.
For det første er det ganske store beløb, førstegangskøberen skal ud og konkurrere imod
Så skal man gøre noget, er det snarere den modsatte vej, at så skal man beskatte værdistigninger, på en eller anden måde inddrage en del af værdistigningerne for de eksisterende ejere.
Det vil være beløb, der kan batte og i høj grad kunne ligestille de unge med dem, der sidder i boligerne.
Det er også et spørgsmål, hvor meget det her forslag reelt vil hjælpe førstegangskøberne.
På et boligmarked, hvor der, som jeg har nævnt tidligere, er for få boliger og med ganske høje nybyggeripriser, ja, der vil lettelser i økonomien i et vist omfang blot medføre stigende priser og dermed reelt ikke give førstegangskøbere et bedre grundlag for at købe. Hertil kommer så også, at forslaget ikke kun er forbeholdt førstegangskøbere, som vi læser det, men generelt.
Og det betyder så også en social skævhed, idet de, der har penge i forvejen, givet blot vil flytte rundt med pengene og dermed også få en fordel ud af det, uden at det faktisk er nødvendigt. Så vi ser egentlig blot, at det her forslag reelt vil føre til, at flere flytter penge over i ejerboligsektoren, og at pengene vil fosse ud af statskassen. Skal vi hjælpe, ja, så skal der helt andre initiativer til.
Der er brug for at få bygget mange flere lejeboliger, så ejerboligerne reelt får en konkurrence.
Og skal man gøre det, ja, så skal huslejerne i det almene boligbyggeri reelt ned, så de over en årrække også kan konkurrere med ejerboligerne.
Men uden flere boliger - det er det afgørende - ja, så vil enhver støtte i en eller anden udstrækning blive kapitaliseret og dermed ikke komme dem, den skulle komme til gode, til gode. Dernæst, hvis vi skal gøre noget, hvis vi skal ind til benet, jamen så skal vi have priserne på nybyggeriet ned.
Det er helt uforholdsmæssigt dyrt at bygge i Danmark, og det kan illustreres med den rapport, der kom fra Erhvervsministeriet og Boligministeriet her for nogle måneder siden.
Det fremgår af den, at et hus, der i Danmark koster 1,5 mio. kr. at bygge, vil koste ca. 800.000 kr. at bygge i Sverige.
En lejebolig, hvor huslejen i Danmark vil være ca. 5.000 kr., ja, den ville, hvis den var bygget efter svenske byggepriser, koste ca. 3.500 kr.
Så hvis vi havde haft svenske byggepriser, ville vi have fået en konkurrence, og så ville vi få priserne ned.
Ved at gennemføre disse forslag, både at få bygget noget mere og få byggepriserne ned, går vi ind til benet, så laver vi ikke symptombehandling, som vi gør med det her forslag.
Hvis det her forslag har en virkning, så vil det højst være marginalt.