Jeppe Kofod (S), 2002-02-19:
Først og fremmest vil jeg gerne takke SF for initiativet til denne forespørgsel.
Behovet for at afdække konsekvenserne af regeringens nedskæringspolitik på miljø- og udviklingsbistanden er vigtigere end nogen sinde tidligere. Konsekvenserne er fatale.
Danmarks
foregangsposition
i forhold til de udstødte børn, kvinder og mænd i den fattige verden, i kampen for medmenneskelighed og for et bedre miljø og ikke mindst
Danmarks troværdighed og omverdenens tillid til os som en supermagt på menneskelighed og globalt engagement er ved at svinde bort.
Der er lagt op til en historisk debat i dag ikke mindst på grund af den borgerlige regerings finanslovforslag, der lægger op til et brud med den internationale indsats, vel at mærke i en tid, hvor Danmark aldrig har været mere velstående og står med en bomstærk økonomi.
Derfor er konsekvenserne af besparelserne de facto et farvel til en klog politik.
De er præget af manglende fremsyn, udsyn og storsind i forhold til at give svar på nogle af det 21. århundredes allervigtigste udfordringer.
Lad mig derfor indledningsvis slå fast, at Socialdemokratiet mener, at de besparelser på udviklings- og miljøbistanden i år og de kommende 3 år, som bliver på 10 mia. kr. i alt, hvis man lader finanslovforslaget stå til troende, ikke blot er usympatiske, men indeholder en eklatant manglende forståelse for, hvilke svar Danmark kan være med til at give i forhold til miljøproblemerne, fattigdommen, flygtningestrømmene og i sidste ende den stabilitet, som giver mennesker en tryg tilværelse også i Danmark.
I Socialdemokratiet tror vi på vigtigheden af et samarbejde og et konstruktivt folkestyre, og vi ville, hvis vi havde været indbudt, hellere end gerne have deltaget og bidraget til regeringens kritiske gennemgang af Danmarks udviklings- og miljøsamarbejde med udviklingslandene, men under én forudsætning, nemlig at man ikke skriver konklusionerne, før man har foretaget gennemgangen, og her tænker jeg selvfølgelig på de gigantiske besparelser.
Når regeringen samtidig kalder det en styrkelse af dansk
udviklings- og miljøindsatser, herunder fattigdomsbekæmpelse, er det i realiteten et direkte misbrug af begreberne.
Lad mig blot i denne begrænsede taletid give et par eksempler på dette.
Regeringen siger, at et stærkt internationalt samarbejde er forudsætningen for at løse globale problemer, og at FN spiller en central rolle for den globale koalition mod terrorismen, en rolle, det er vigtigt at Danmark støtter aktivt, hvorefter samme regering skærer 326 mio. kr. i det danske bidrag til FN.
for de mange med en dagligdag i allerdybeste fattigdom, hvorefter man skærer 9½ pct., svarende til 90 mio. kr., på de folkelige organisationer som Dansk Røde Kors, Folkekirkens Nødhjælp, Red Barnet osv., hvis opgave netop er at hjælpe de allerallerfattigste
Det, der selvfølgelig er pointen, er, at regeringen mangler det lederskab, der skal til i den verden, vi har foran os.
Man kan tale til den lille, egoistiske side hos hvert menneske og gøre Danmark langt mindre menneskeligt, end vi behøver at være, eller man kan tale til det store i hvert menneske, vise lederskab og fremsyn for nuværende og ikke mindst kommende generationer herhjemme og i den fattige verden, som ønsker at leve i en tryg verden præget af et ordentligt miljø.
Socialdemokratiet har valgt den sidste vej.
Hvad regeringen har valgt, ved vi jo efter dagens debat, og det kan vi også høre på de udmeldinger, der har været.
Vi er desværre overordentlig skuffede, men vi vil gerne deltage konstruktivt, hvis man lægger kursen om.