Ole Stavad (S), 1999-05-27:
Der er flere af ordførerne, der har sagt, at de næppe har oplevet en lignende sag tidligere.
Det kan jeg bekræfte også er min oplevelse af forløbet.
Når jeg kigger tilbage på næsten 20 år her i Folketinget, så må jeg erkende, at noget af det, der gør arbejdet spændende, er, at ting ikke bare gentager sig, men at der altid opstår nye situationer.
Jeg synes egentlig, det er bemærkelsesværdigt, at jeg skal stå her som minister og sige, at det eneste mandfolk uden for regeringspartierne, der har været på talerstolen, er hr. Kim Behnke, hvis parti ikke er med i aftalen omkring elreformen.
Jeg er fuldstændig enig med hr. Kim Behnke i, at der er lidt glat heroppe, fordi der stadig væk er vådt efter håndvasken.
Det er lidt utroligt at opleve, at det, som alle ved, og som jeg under ingen forhold nogen sinde kunne tænke på at forsøge at smyge af mig, nemlig det at sikre, at en i Folketinget vedtaget lov også bliver administreret efter lovens bogstav, er en regerings, er en ministers ansvar, som
ikke kan deles med andre.
Omvendt er det jo en del af den arbejdsdeling, vi har, at det er Folketingets opgave at påse og kontrollere, at ministre sørger for, at gældende lovgivning bliver overholdt.
Hvis en minister erfarer, at en lovgivning ikke administreres efter sin hensigt, så er det ministerens ansvar at sørge for omgående at gribe ind, så det kommer til at ske fremover.
Derfor er det en særegen oplevelse at stå her i dag og kunne konstatere, at der har været meget stor travlhed med at fralægge sig ethvert ansvar for, at en lovgivning vedtaget af Folketinget administreres efter sit bogstav.
Det er særegent.
Ikke desto mindre er det et ansvar, jeg med stor glæde bærer, ikke mindst når jeg ved, at hvis jeg ikke havde gjort det, så ville Folketinget i sagens natur have taget konsekvensen i forhold til en minister, der ikke administrerer efter loven, og det skulle Folketinget gøre.
Så derfor er der ingen tvivl om, at administrationen af gældende lovgivning er ministerens ansvar. Det påtager jeg mig fuldt og helt og forsøger ikke at lægge op til at dele ansvaret hverken med folketingsmedlemmer eller partier.
Men når det så er sagt, vil jeg også godt bare for sandhedens skyld gøre opmærksom på, at den lov, vi taler om her, blev, så vidt jeg husker, ændret 12 gange, mens vi havde borgerlig regering fra 1982 til 1993.
Den afgift, vi taler om, blev, så vidt jeg husker, forhøjet med 543 pct. i den periode, hvor vi havde henholdsvis konservative og Venstre-skatteministre, og de partier, der nu er meget optaget af at fralægge sig ethvert ansvar for, at der opkræves afgift på varme, har stemt for disse forhøjelser. Så derfor bare sagt i al stilfærdighed: Det er særegent at opleve, at når en minister påtager sig det ansvar, som er en ministers udelte ansvar, nemlig at sørge for, at Folketingets love bliver forvaltet og håndhævet, så skal man understrege meget kraftigt, at man ikke har del i og ansvar for den lovgivning, som man i øvrigt selv har medvirket til.
Og jeg vil da gerne rette en tak til en række af de ordførere, som har været med i det her forløb, og som har set, at uanset hvor meget turbulens og hvor mange diskussioner der har været ført om det her, og hvor svært det har været at trænge igennem med faktuelle oplysninger, så har det været nødvendigt at sikre, at vi har en lovgivning både i forhold til borgerne og i forhold til en sikker retstilstand, der også skal kunne fungere efter elliberaliseringen.
Jeg vil godt gøre den bemærkning til betænkningsbidraget fra Det Konservative Folkeparti og Dansk Folkeparti i forhold til miljøafsnittet, som jeg er helt opmærksom på er et referat af noget og ikke de pågældendes egne synspunkter, men en henvisning til, hvad der har været fremført fra kommunal side, at den indgang, der er dér, er meget forkert, for det ligger i sagens natur, at når man i den her lovgivning fortsat uændret knytter an til, at man betaler afgift af den forholdsmæssige andel af brændslet, der anvendes til at producere varme, altså knytter sig til den aftale, man selv har indgået, bliver afgiften også mindre, i den udstrækning man bruger mindre brændsel.
Jo større andel af brændslet der i øvrigt er tillagt varmeproduktionen, jo større bliver brændselsbesparelsen for varmen, og jo større bliver også miljøgevinsten og afgiftslettelsen, og derfor vender det faktisk fuldstændig modsat.
Det er mit indtryk, at man fra de pågældende kommuner har været inde og kommentere på den lov, der ikke blev indført, og ikke den her, og derfor er jeg egentlig lidt undrende over, at de pågældende kommuner overhovedet har fremført det synspunkt.
Men må jeg for mit vedkommende runde af med at takke Folketinget for, at regeringen i det mindste får mulighed for at gennemføre den reparation, som er helt nødvendig efter elliberaliseringen, og som ligger i L 244.
Og så en speciel tak til mandfolket, hr. Kim Behnke, som - uanset at han ikke bryder sig om højere afgifter - forholder sig til virkeligheden, også når han ikke kan lide den.
Det synes jeg er en kvalitet i politik.