runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Peter Hansen-Nord (V), 1999-05-27:
Jeg bemærkede mig i skatteministerens svar, at hr. Kim Behnke var et mandfolk, og det er jeg fuldstændig enig i at hr. Kim Behnke er.
Men der kan måske godt være - det har vi ikke drøftet overhovedet, og jeg skal ikke forlænge debatten yderligere - en problematik i, hvorvidt man fra regeringens hånd har været tilstrækkelig opmærksom på, at den problematik, som nu afstedkommer en reparationslov, jo har været oppe i måske 1 år eller 1½ år eller 2 år.
Så det er jo ikke sådan, at regeringen alene kan stå og kro sig og sige, at de hele tiden har gjort deres ting, som de skulle.
Jeg vil gerne stille spørgsmål ved, om ikke det her var noget, der skulle have fundet sted for måske i hvert fald 1 års tid siden, når jeg tænker på den første elliberaliseringslov, L 486, som jo egentlig er signalet, der fortæller, at nu begynder det at knibe med at finde et grundlag at lægge beskatningen på varmedelen på.
Frank Dahlgaard (KF), 1999-05-27:
Når der er vådt oppe på talerstolen, er det vist ikke så meget på grund af håndvask som på grund af ministerens svedige hænder over, om det nu er helt klogt, det lovforslag, som han og hans partifæller og så mandfolket, hr. Kim Behnke, vil stemme for.
Hr. Kim Behnke holdt en meget god tale.
Der var nuancer i den, men den skal altså ikke afspejle sig i Fremskridtspartiets stemmeafgivning.
Jeg savner et svar fra ministeren på det spørgsmål, som
jeg stillede i mit allerførste indlæg her: Hvis det nu viser sig, at den aftale, som Midtkraft har indgået med Århus Kommunale Værker, er fuldt lovlig - den er jo ikke anfægtet af Elpristilsynet, den er ikke anfægtet af Told og Skat, i hvert fald ikke indtil nu - hvad sker der så afgiftsmæssigt, når man får vedtaget, hvis det bliver sådan, og det gør det vel, dette her lovforslag?
Dette lovforslag fastfryser jo aftalegrundlaget til den 1. juli 1998, og så får det jo ikke afgiftsmæssig virkning for den aftale, som er indgået i Århus, hvis den viser sig at være fuldt lovlig.
Hvad sker der så, hr. minister?
Flemming Kofod-Svendsen (KRF), 1999-05-27:
Man må gøre sig klart, hvilke opgaver en regering har.
En af en regerings vigtige opgaver er at administrere nøje i overensstemmelse med de love, der er vedtaget her i Folketinget.
Her måtte den nuværende skatteminister konstatere, at en række skatteministres administration - og de pågældende skatteministre har ikke selv været vidende om det - ikke har fulgt den lov, som blev vedtaget helt tilbage i begyndelsen af 1980'erne på dette område.
Her gjorde skatteministeren det rigtige med sit cirkulære, som er blevet omtalt flere gange, men det er også skatteministerens ansvar.
Det lovforslag, som vi skal stemme om om et øjeblik, er ikke andet, end at man fastholder den retstilstand, som cirkulæret fastslog, og som igen går tilbage til en lov, som altså af årsager, som vel ingen helt kan forklare i øjeblikket, ikke er blevet fulgt i en årrække.
Vi har den principielle holdning, at eftersom det er regeringens ansvar at administrere - det betyder også, at hvis man ikke har administreret rigtigt, så ændres administrationen - så mener vi, at det principielt er rigtigst at undlade at stemme til dette lovforslag, som ikke bringer noget nyt, men som omvendt og ikke mindst, som det fremgår af Kammeradvokatens notat af 26. maj 1999, er en nødvendighed.
Det er klart, at man kunne overveje, om man skulle stemme ja eller undlade at stemme, og her har overvejelserne hos os altså vejet tungest, nemlig at vi fastholder, hvad der er ministerens ansvar, og det gør vi klarest ved at undlade at stemme.
Vi har ikke lod eller del i de følgevirkninger, der er indtruffet som følge af det cirkulære, som ministeren kom med.
Dermed har jeg markeret baggrunden for vores stemmeafgivning.
Klaus Kjær (DF), 1999-05-27:
Men jeg kan da også sige, at jeg er fuldstændig enig i hr. Frank Dahlgaards bemærkninger, som det også fremgår af vort betænkningsbidrag, hvilket selvfølgelig fører til, at Dansk Folkeparti vil undlade at stemme i denne sag, altså stemme hverken for eller imod.
Med hensyn til om loven nu er nødvendig eller ikke nødvendig, vil jeg godt komme med den bemærkning, at det måske ikke helt kan udelukkes, at man med vedtagelsen af loven cementerer en påstået gældende retstilstand, som er fastsat ved cirkulæret.
Det kan heller ikke udelukkes, at Landsskatteretten, som behandler Århussagen i øjeblikket, vil skæve lidt til loven og sige: Jamen det, Folketinget mener, er, at retstilstanden var som påstået i cirkulæreskrivelsen dengang.
Jeg tror ikke, det er i Århus Kommunes favør, at man foretager en sådan cementering med vedtagelsen af forslaget.
Anni Svanholt (SF), 1999-05-27:
Jeg vil også på SF's vegne gøre det fuldstændig krystalklart, at SF ikke har lod og del i de meget store varmeprisstigninger, som skatteministeren med sit cirkulære af 20. august 1998 har gennemtvunget i de større provinsbyer.
Lovforslaget, som vi her behandler, vil ikke afskære de centrale kraftvarmeværker fra at få penge tilbage fra staten, såfremt Skatteministeriet skulle tabe den verserende skattesag, som er anlagt af Midtkraft i Århus, og derudover må vi fastslå, at L 244 ikke medfører prisstigninger for fjernvarmekunderne.
De prisstigninger, der allerede er sket eller måtte blive konstateret, skyldes alene, at værkerne har delt eller begynder at dele kraftvarmefordelen og dermed henregner en større del af det samlede brændselsforbrug til den afgiftspligtige varmeproduktion.
Dette lovforslag ændrer ikke den afgiftsmæssige behandling af kraftvarmefordelen, men angiver alene, hvad værkerne og told- og skattemyndighederne skal gøre i de tilfælde, hvor den gældende lovs bestemmelser om indregning i elprisen ikke længere kan finde anvendelse. Som det fremgår af betænkningen, har vi jo også fået en besvarelse fra Kammeradvokaten, som går på, at det er nødvendigt at ændre de omhandlede afgiftsbestemmelser, hvis man ønsker at sikre den gældende afgiftsfritagelse for brændsel, som er anvendt til fremstilling af elektricitet på de værker, der er omfattet af bilaget til lovforslaget.
Det betyder derfor, at hverken Århus Kommune eller andre kommuner skal betale mere i afgift som følge af loven.
Århus Kommune og andre kommuner bliver altså stillet på præcis samme måde, som de var tidligere, efter at loven er trådt i kraft, og loven medfører ikke prisstigninger - det vil jeg gerne understrege igen - ligesom specielt Århus Kommune ikke bliver forhindret i at få afprøvet den afgiftsmæssige betydning af den kontrakt, man indgik den 1. januar 1999. Jeg vil også gerne fremhæve, at denne lov heller ikke ændrer noget, når det angår de miljømæssige problemer.
Der er tale om en fortsættelse af de gældende afgiftsregler på området, og det betyder også, at loven selvfølgelig ikke i sig selv kan give særlige miljømæssige problemer.
Det handler
alene om at lave en ændring, en reparation af den gældende lov og opretholde og klargøre retstilstanden. Fra SF's side vil vi med disse bemærkninger tilkendegive, at vi vil stemme hverken for eller imod.
Vi vil nemlig ikke forhindre regeringen i fortsat at kunne foretage en afgiftsfritagelse af el.
Men når det er sagt, ser vi naturligvis frem til, at regeringen, som der er foreslået i bemærkningerne til lovforslaget, til efteråret vil komme med et forslag, som giver mulighed for afgiftsmæssigt at ligestille decentral kraftvarme og central kraftvarme.
Det korte og det lange i denne sag, som har kostet megen energi,
er, at det altså ikke er denne lov, der bevirker, at nogle forbrugere rundtomkring i de store byer får en højere varmeregning.
Peter Hansen-Nord (V), 1999-05-27:
Der er selvfølgelig mange muligheder for at udlægge forslagets tekst, og det har også været forsøgt i denne sag.
I Venstre har vi hele tiden forstået forslaget på den måde - og det gør vi fortsat, der er ikke kommet noget nyt, der kan ændre den opfattelse - at dette har intet, og jeg vil gerne gentage: Dette har intet at gøre med de høje fjernvarmeprisstigninger, der sker i de store byer.
Det er der ikke blevet lavet om på.
Det er en reparationslov, og det er er en lov, som vi fra starten af har meddelt regeringen, at vi agter at stemme hverken for eller imod.
Dette er isoleret
regeringens problem, det er et problem, regeringen skal løse
, og det må den så sørge for med denne reparationslov.
På den måde, den har gjort det, har vi som sagt meddelt fra starten, at vi stemmer hverken for eller imod.
Jeg vil gerne derudover sige, at det er helt nødvendigt, at man stadig væk kan friholde afgifter på brændsel, der medgår til elproduktion.
Alternativer er der ikke nogen af.
Det skal fungere, for ellers sker der blot det, at alle elforbrugere vil komme til at opleve, at de får lov til at betale afgifter to gange af den el, de får ud af kontrakten.
Der er intet nyt.
Der er intet, der har ændret sig, og derfor vil vi fortsat stemme blankt til L 244.
Frank Dahlgaard (KF), 1999-05-27:
Det er en kendsgerning, at uanset om det er sådan, som hr. Martin Glerup siger - at det bare er den gældende ret, som ikke har fungeret, og at det nu bliver rettet - er der jo tale om, at familierne ude i provinsbyerne får meget store udgifter.
Det er jo virkeligheden, og kan man være det bekendt sådan uden videre?
I øvrigt er det blevet anfægtet, om det nu er rigtigt med de cirkulærestigninger, der er kommet.
Det er jo bl.a. det, den retssag, som Midtkraft i Århus har anlagt mod Skatteministeriet, skal vise.
Det Konservative Folkeparti har fået forhindret, at der ovenpå disse cirkulærestigninger er kommet yderligere stigninger i varmepriserne.
Det er vi stolte af, og det gør, at vi ikke stemmer direkte imod dette lovforslag.
Jens Peter Vernersen (S), 1999-05-27:
Hr. Frank Dahlgaard henviser til en cirkulæremæssig stigning.
Der er ikke tale om nogen cirkulæremæssig stigning, der er tale om, at skatteministeren i august 1998 præciserede over for disse centrale kraftvarmeværker, hvordan den gældende lovgivning tilbage fra 1982 skal overholdes - og jeg gentager: Den gældende lovgivning skal overholdes.
Skatteministeren har bedt disse varmeværker om at overholde loven, og jeg vil godt tilkendegive, at hvis
skatteministeren ikke havde gjort det, ville hr. Frank Dahlgaard i dag have været ude i et helt andet ærinde.
Så kunne hr. Frank Dahlgaard med rette kritisere skatteministeren for ikke at sikre, at den lov, der var vedtaget her i Folketinget, også blev fulgt, og så kunne vi i dag i stedet have stået med en kritik af skatteministeren for det forhold.
Martin Glerup (S), 1999-05-27:
Uanset hvad hr. Frank Dahlgaard siger, er der en meget væsentlig forskel på, hvad man betaler for varmen i de store centrale kraftværksbyer i forhold til alle andre steder i Danmark.
Her er det adskillige hundrede kroner dyrere pr. måned at få opvarmet sit hus, og derfor ville en ligestilling have været på sin plads, og den skal vi også nok få igennem til efteråret.
Det tror jeg.
Frank Dahlgaard (KF), 1999-05-27:
Hr. Martin Glerup henviser til skatteministerens tilkendegivelse i tillægsbetænkningen.
Men den taler jo bl.a. om den gældende lovgivning og allerede gældende praksis, og det er jo netop den, der er til diskussion. Så taler hr. Martin Glerup om, at der er meget lave varmepriser i de store provinsbyer.
Ja, det er da rigtigt, men at komme med en cirkulæremæssig stigning, som medfører stigninger i varmeudgifterne på 250-300 kr. om måneden for almindelige familier, er så voldsomt, at var der tale om et finanspolitisk indgreb, ville man lave optrapninger eller en glidende overgang.
Familierne indretter sig nu engang efter de vilkår, der er, og vi har en forpligtelse til her i Folketinget ikke meget pludseligt at ændre på de vilkår.
Martin Glerup (S), 1999-05-27:
Så synes jeg også, der er grund til at nævne, at de henvendelser fra de større centrale kraftvarmebyer, hr. Frank Dahlgaard omtaler, kommer fra Danmarks absolut laveste varmeprisbyer.
Selv med den afgift, man skal betale ifølge kraftvarmefordelingen, vil man i de byer have en væsentlig lavere varmepris, end man har alle andre steder i Danmark, og det er hr. Frank Dahlgaards ansvar, at der ikke er sket en afgiftsmæssig ligestilling af alle decentrale og centrale kraftvarmeværker i Danmark.
Det er en skam, og det er noget, Socialdemokratiet gerne ser gennemført så hurtigt som muligt og vil tage op her til efteråret.
Jann Sjursen (KRF), 1999-05-27:
Det er vigtigt for vort demokrati, at vi politisk set ikke kun beskæftiger os med økonomi, og hvad vi har råd til, selv om en sund økonomi er forudsætningen for vort velfærdssamfund, hvor ingen af økonomiske grunde behøver at gå til grunde, men til syvende og sidst er de menneskelige værdier af langt større betydning for os end de økonomiske og materielle.
Vi har brug for diskussionen om, hvilke værdier der skal være grundlaget for det danske samfund.
Det er efter Kristeligt Folkepartis opfattelse i virkeligheden den vigtigste debat her på tærsklen til et nyt årtusind, og det er baggrunden for vort beslutningsforslag om nedsættelse af en værdikommission.
En værdikommission har for Kristeligt Folkeparti aldrig været et mål i sig selv - kun et middel.
Værdidebatten er nemlig i gang på højskoler, ved køkkenbordet, på arbejdspladser og præger naturligvis også debatten her i Folketinget, men en værdikommission vil kunne blive lokomotivet i debatten og en udfordring for os alle. Derfor vil jeg godt sige her ved andenbehandlingen, at jeg synes, det er ærgerligt, at det ikke er lykkedes at samle flertal for forslaget.
Regeringspartierne har fra starten været imod.
Det er de jo sådan næsten pr. definition i forhold til alle forslag, som de ikke lige selv eller regeringen har fremsat.
Og det har debatten og vores beslutningsforslag om nedsættelse af en værdikommission da heldigvis også vist, at Folketingets partier er villige til, og derfor ser vi frem til en fortsat debat, hvor vi fokuserer på værdierne.
Arne Melchior (CD), 1999-05-27:
Må jeg have lov at citere et gammelt vers.
Det lyder sådan: »Da Herren ville, at intet skulle ske, da satte han i verden ind den første komité.« Siden da er der jo nedsat mange komiteer, udvalg, kommissioner osv., og det er da også et nødvendigt værktøj i mange situationer og i mange sammenhænge.
Jeg vil sige til hr. Sjursen, idet jeg udtaler respekt for hans forslag og for hans tanker bag forslaget, at jeg gerne vil have, han skal forstå, hvorfor vi er mange, der ikke rigtig synes, at vi kan deltage.
For det er altså ikke alle ting, der egner sig til en komité, til et udvalg, til en kommission, i det hele taget til en vedtagelse.
Blandt disse ting vil jeg netop nævne sakrosankte værdier som sandhed, kvalitet og værdi.
Det er ikke noget, man kan vedtage ved lov. Man kan vedtage nogle regler, og man kan have nogle holdninger og nogle synspunkter som grundlaget for de regler, man vedtager.
Men menneskene udvikler sig, tingene ændrer sig.
Man taler så meget om livskvalitet i disse her år, og jeg har været ude og holde mange foredrag og deltage i mange diskussioner både privat og offentligt om livskvalitet, og er der noget, man ikke må i den forbindelse, så er det at komme med pegefingre, med vedtagelser, fordi det, der har værdi for den ene, det, der betyder kvalitet for den ene, er noget andet - enten noget værdiløst eller noget direkte skadeligt - for en anden og i en anden situation.
Jeg beder så meget om, at Kristeligt Folkeparti og hr. Jann Sjursen skal forstå, at det altså er af den grund og ikke af mishag over hans gode vilje, men den gode vilje alene gør det ikke.
Og jeg vil hævde, at det er ikke tænkeligt, at nogen kommission, hvor vise folk, vi end sætter ind i den, vil kunne vedtage noget, der kan gavne.
Den skal foregå blandt mennesker, i familier og på arbejdspladser, i medierne, overalt hvor mennesker færdes.
Det er klart.
Om det kan man sige: Aldrig færdig, altid på vej.
Det vil altid ændre sig og forandre sig, næsten fra måned til måned, fra sæson til sæson.
Så jeg beder så meget om, at hr. Sjursen skal forstå, at trods sympatien har vi altså ikke noget at have den i, fordi det er et Sisyfosarbejde, han dér ville indlade sig på, og det ville ikke gavne de smukke formål, som jeg ved er hr. Sjursens.
Ester Larsen (V), 1999-05-27:
Jeg vil gerne understrege så kraftigt, som det er mig muligt, at Venstre ikke er modstander af samtalen om de værdier, der bærer vores samfund, tværtimod.
Det er altid vigtigt at besinde sig på, hvad det er for et grundlag, vi bygger vores liv på både som enkeltmennesker og som fællesskab.
Men Venstre er imod en central styring af debatten. Vi synes ikke om, at en håndplukket forsamling skal styre etikdebatten her i landet.
Vi finder det vigtigt, at samfundsdebatten henter inspiration fra mange kilder.
Vi har heldigvis en lang tradition for folkelig debat i mange kredse.
Det er i denne sammenhæng værd at bemærke, at interessen for at drøfte etik, værdier og moral netop er støt stigende i disse år. Debat er vigtig i et demokrati, men i Venstre har vi svært ved at forlige os med tanken om, at en central kommission skal sætte dagsordenen for den folkelige debat.
Det byder os imod at skemalægge debatten, så familien Danmark f.eks. skal diskutere kirkens situation og rolle i samfundet i én måned, i andre lokale værdier, mediernes magt, forbrugersamfundets negative sider, stress, naturforvaltning, sort økonomi, bioteknologiens påvirkning af menneskesynet, livsstilssygdomme, vold, misbrugsproblemer og meget andet, alt i den takt, som en sådan værdikommission vil kunne blive enig om at finde passende.
Venstre siger ja til den frie samtale om vore almene værdier, om frihed og sandhed, om åbenhed, tolerance og kærlighed, om mod, ansvar, respekt for enkeltmennesket og naturen og meget, meget andet af det stof, der er grundlæggende for vort samfund.
Men vi siger nej tak til central debatstyring og statsopdragelse.
Men jeg vil gerne gratulere Kristeligt Folkeparti med, at selve beslutningsforslaget i sig selv har været igangsættende for debatten.
Så tillykke med det.
Jann Sjursen (KRF), 1999-05-27:
Jeg vil godt sige tak til alle partierne, både til dem, der har været for, og til dem, der har været imod, for jeg synes, alle har været med til at skabe en god debat og også en værdidebat om nedsættelsen af en værdikommission.
Jeg vil blot bemærke til den debat, der har været om vores fokusering på økonomi, at efter min opfattelse bliver mange beslutninger truffet ud fra økonomiske beregninger, nogle vil somme tider sige kolde beregninger.
ikke så meget på baggrund af, hvad det er for nogle menneskelige værdier, vi kan skabe i vores samfund.
Så vil jeg godt sige til hr. Kim Behnke, at jeg synes, det var groft fordrejet, når han spændte værdikommissionen for et statspropagandaapparat.
Det mener jeg ikke vil være tilfældet i Danmark, og jeg mener heller ikke, det er tilfældet i Norge, sådan som den norske værdikommission fungerer.
Hr. Kim Behnke var selv inde på spørgsmålet om Det Etiske Råd, som han åbenbart mente var for meget i fokus.
Men kendsgerningerne er jo, at Det Etiske Råd jo ikke bare er én masse, Det Etiske Råd taler ikke bare med én stemme. Der er ganske ofte både flertals- og mindretalsudtalelser, og de kan endda være differentieret ud over det. Så det, som Det Etiske Råd har været medvirkende til, og som en værdikommission med de mulige bud, den kunne give på fremtidige værdier, vi kunne komme frem til, kunne være med til, er stadig væk at fremhæve nogle nuancer, som også kunne være ganske gode for debatten.
Afslutningsvis vil jeg da med fru Ester Larsen glæde mig over, at uanset vores forslag ikke bliver vedtaget om lidt, så er jeg da helt enig i at dele glæden over, at forslaget i sig selv har skabt en debat om de grundlæggende værdier, som betyder noget for os som enkeltpersoner, men også for os som samfund.
Jeg håber, at Tingets partier kan fortsætte den debat og også vil sætte fokus på den i relation til de mange lovforslag, som vi kommer til at behandle også i en ny folketingssamling, når den måtte komme.
Frank Dahlgaard (KF), 1999-05-27:
Nu drejer debatten sig jo ikke om, hvorvidt hr. Arne Melchior har andre værdier end økonomi og materielle ting, eller om jeg har det, eller om hr. Jes Lunde har det.
Det drejer sig jo bredt om befolkningen, og der er det altså i hvert fald mit indtryk, at det ville være sundt, hvis der i den offentlige debat kom andet frem end lige om materielle ting, nationalproduktets vækst og arbejdsstyrkens sammensætning.
Et eksempel, hvor jeg i hvert fald ikke husker, men måske er det forkert, at CD eller hr. Arne Melchior har været oppe, er den aktuelle debat om regeringens sundhedsprogram.
Vi skal holde op med at ryge.
Vi skal ikke drikke så meget alkohol.
Vi skal motionere mere.
Vi skal ikke spise fed mad.
Hvorfor i alverden skal folk holde op med at ryge, hvis de kan lide det, når blot de ikke generer andre?
Hvorfor skal de ikke spise, hvad de har lyst til?
Hvorfor skal de ud og stæse rundt på motionsstierne, hvis de hellere vil sidde med et glas rødvin og drikke end gå.
Det skal vi da ikke blande os i.
Hvorfor skal vi have den højeste levealder i hele verden?
Og hvorfor er det så bekymrende, at vi dør 5 år før andre, hvis livet har en større kvalitet?
Hele den debat har overhovedet ikke været inde i sundhedsprogrammet.
Det kører bare på tallene i statistikkerne.
Jeg tror, at en sundhedskommission, som jeg gerne ville have fik en anden betegnelse, kunne løsne op for sådan en debat, som er tiltrængt.
Arne Melchior (CD), 1999-05-27:
Jeg vil ikke undlade at fortælle en gammel anekdote, og den adresserer jeg til hr. Jes Lunde og til hr. Frank Dahlgaard.
Så bad lille Ole
om ordet, og så sagde han: »Hr. lærer, min far siger ellers, at vi stammer fra aberne.«
Hvorpå læreren sagde: »Du kan hilse din far og sige, at han gør måske nok, men jeg altså ikke, hold mig udenfor.« Sådan vil jeg sige til hr. Lunde og til hr. Dahlgaard.
Hr. Dahlgaard var også oppe med, at vi taler jo alt for meget om økonomi, og at der hele tiden ligger økonomi og lurer under det.
Jeg tror, det er en selverkendelse, vi hører her.
Det er en slags Oxfordmøde, og det må stå for de to herrers egen regning.
I skolegården råbte man i gamle dage: Det, man siger, er man selv.
Jeg vil frabede mig på et antal kollegers - jeg har ikke lavet nogen gallup og ikke nogen afstemning - og egne vegne at blive indrulleret i det.
Jeg kan da ikke tænke mig, at de to herrer har så små og så snævre tanker, at de kun kredser om økonomi hele tiden, for så vil jeg synes, det var synd for dem, og jeg har faktisk regnet dem højere, og det vil jeg også gerne blive ved med.
Det var smukt af fru Ester Larsen at gratulere Kristeligt Folkeparti med ved dette forslag at have skabt en yderligere værdidebat, og det kan vi da aldrig få for meget af.
Det er helt i orden.
Men som jeg forstår Venstres tale og stemmeafgivning, så ser de på samme måde på det, som vi gør i CD, nemlig at det vil være en indsnævring af debatten at lave en kommission, for så kan så mange andre sige: Nå, men det har vi jo en kommission til, lad dem bare sidde og brydes med det.
Lad være at putte det levende, pulserende liv ind i en komité, i et udvalg med så og så mange medlemmer, som skal være færdige på det og det tidspunkt.
Lad være med det, det gavner ikke det, man gerne vil gavne.