runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Jørn Dohrmann (DF), 2006-05-30:
Jeg må bare sige til hr. Steen Gade, at jeg ikke mener, forslaget medfører nogen forringelser.
Det er faktisk en forbedring, at vi sammensætter udvalget sådan, at det afspejler Folketingets sammensætning.
Det mener jeg er en politisk forbedring, og at det er en forbedring af hele lovforslaget.
Jeg sagde allerede den 7. marts, mener jeg det var, at hver en sten skulle vendes.
Men siden blev alle de andre partier tavse, og der kom ikke nogen forslag til, hvornår en høring skulle finde sted eller om noget som helst andet, så hvem der har skylden, kan vi diskutere i lange baner.
Men jeg er glad for at kunne konstatere, at resten af udvalget har bakket Dansk Folkeparti op i, at høringen skal afholdes her i efteråret inden næste samling, og jeg er glad for, at vi har fået det indføjet i den tillægsbetænkning, som nu er afgivet.
Steen Gade (SF), 2006-05-30:
Jeg forstår godt, at hr. Dohrmann har det vanskeligt, for det må jo være vanskeligt at sige, at hvis der tidligere havde været flertal for en høring, havde alting været anderledes.
Det er jo rigtigt, at sådan havde det været, hvis der havde været flertal, men hvorfor var der ikke flertal?
Det var der ikke, fordi hr. Dohrmann ikke støttede det på det tidspunkt.
Hr. Dohrmann var i en situation, hvor han var ved at blive overbevist om, at det, han var kommet i gang med sammen med Venstre og De Konservative, måske ikke var så godt, og så endte det altså med, at nu mener hr. Dohrmann, at det forslag, som regeringen først fremsatte, er godt nok.
Det er jo en vanskelig sag at forklare.
Vi forstår selvfølgelig vanskelighederne for Dansk Folkeparti, men desværre fører det jo til, at der bliver vedtaget noget, som vil gennemføre en forringelse af naturklagesystemet, som vi ikke havde behøvet.
Men det er hr. Dohrmann, der har ansvaret.
Jørn Dohrmann (DF), 2006-05-30:
Jeg vil bare sige til hr. Johs. Poulsen, at det selvfølgelig er sådan, at vi altid vil lytte til de eksperter, der kommer i forbindelse med en høring, og når vi har hørt de indvendinger, der eventuelt måtte være, tager vi stilling til, om der skal ske en tilretning af lovforslaget på et senere tidspunkt.
Vi mener, at processen nu skal bestå i at få gjort det arbejde, vi har startet op, færdigt.
Jeg medgiver, at situationen kunne have været en anden, hvis høringen var blevet afholdt.
Det kunne være sket her i løbet af foråret her, hvis man havde grebet tingene an på en anden måde,
men jeg kan ikke se, at det ene udelukker det andet.
Nu afholder vi høringen, og så må vi se, om den giver anledning til et nyt og ændret forslag.
Det vil vi tage stilling til, når vi har fået svarene fra de såkaldte eksperter.
Johs. Poulsen (RV), 2006-05-30:
Jeg vil gerne have lov til at spørge Dansk Folkepartis ordfører, om det trods alt ikke ville være mest logisk at afholde høringen, inden man laver de mere grundlæggende ændringer på området.
Jeg hørte naturligvis godt, hvad ordføreren sagde, nemlig at hvis ønsket var kommet frem tilstrækkelig tidligt, kunne vi have fået den rigtige rækkefølge, og jeg vil minde om, at allerede i den første betænkning skrev tre partier faktisk, at det ville være det rigtigste at gennemføre en høring forud for de mere grundlæggende ændringer.
Det er også derfor, vi har stillet ændringsforslag, der udelukkende relaterer sig til den tekniske del af forslaget.
Jeg kan naturligvis godt høre, og da jeg jo er et positivt menneske, vælger jeg også den positive indgangsvinkel.
Jeg lyttede mig til, at man også fra Dansk Folkepartis side er åben: Såfremt det på en høring til efteråret viser sig, at grundlæggende elementer på området rent faktisk ikke er logiske i deres opbygning og måske heller ikke er særlig gode i forhold til nævnsstrukturen, er man fra Dansk Folkepartis side villig til at se på tingene igen.
Det tilsagn tager jeg trods alt til mig, men spørgsmålet er: Ville det trods alt ikke være mest logisk at holde den normale rækkefølge med høring først og vedtagelse bagefter?
Jørn Dohrmann (DF), 2006-05-30:
Til hr. Johs. Poulsen vil jeg bare sige, at fra Dansk Folkepartis side er vi indstillet på, at den høring gerne skal afholdes, og derfor synes vi, det er meget relevant at få forslaget tilbage og få diskuteret i udvalget, hvordan vi skal gribe sagen an.
Derfor er jeg glad for, at det er et enigt udvalg, der bakker op om, at man gerne vil afholde høringen inden næste samling.
Det kan jo godt ende med, at der kommer nogle guldkorn frem under en sådan høring, som man kan bruge til at lave et andet forslag med rettelser af det, som nogle er betænkelige ved på nuværende tidspunkt.
Derfor synes vi, det er meget relevant at gennemføre de ting, vi nu er enige om skal gennemføres i forbindelse med kommunalreformen, bl.a. den politiske sammensætning.
Hvis der så skulle vise sig at være nogle ting, vi er fuldstændig uenige om, kan vi jo tage dem op, når høringen er afholdt, og vi har fået belyst problemstillingerne.
Hvis et flertal havde sagt, at høringen gerne skulle afholdes, inden vi afgav betænkning, kunne vi have haft en anden situation end den, vi har i dag, så derfor vil jeg bare sige, at der er ingenting, der er udelukket, selv om man vedtager lovforslaget, som det ligger her, og som vi selvfølgelig bakker op fra Dansk Folkepartis side.
Bertel Haarder (V), 2006-05-30:
Hvis det kan konstateres, at et fåtal af de lærerstuderende vælger tre linjefag med den konsekvens, at der bliver problemer med dækningen af de enkelte fag i skolen, griber vi ind.
Det er jo det, vi har aftalt.
Hermed sluttede forhandlingen, og lovforslaget overgik derefter til tredje behandling.
Thomas Krog (SF), 2006-05-30:
Det handler jo ikke om en artikel.
Det handler om en undersøgelse, Jyllands-Posten har lavet, og den er jo interessant, fordi der faktisk ikke findes noget bedre.
Det kan måske i virkeligheden være sørgeligt nok, at man på denne måde lancerer en helt ny uddannelse, der kan påvirke meget massivt i form af skolelukninger og ændring af kvaliteten udeomkring på skolerne, uden at man har noget ordentligt beslutningsgrundlag.
Jeg synes i høj grad, at det betyder noget, og derfor vil jeg også godt have lov til at spørge til ministerens meldinger om, at to linjefag nok også går, for man kan bare se på Finland.
Betyder det, at når Det Radikale Venstre har tillid til, at man finder en løsning i forligskredsen, hvis det viser sig, at kun to linjefag ødelægger kvaliteten og fagligheden i folkeskolen, er Det Radikale Venstre naive, fordi ministeren i virkeligheden mener, at det finske eksempel beviser, at to linjefag er o.k.?
Bertel Haarder (V), 2006-05-30:
Hverken jeg eller forligspartierne farer sammen på grund af en avisartikel, som vi ikke kan kende repræsentativiteten af, men vi har jo været så omhyggelige, at vi har nedsat en følgegruppe, bl.a. på grund af det, vi taler om i dag.
Denne følgegruppe skal give os råd om, hvorvidt den ordning, vi nu vedtager, kan sikre folkeskolefagenes lærerdækning.
Det tror jeg den kan, men hvis ikke, har vi nogle kloge folk til at give os råd om, hvordan vi kan justere hen ad vejen.
Læreruddannelse er jo et 35 år langt skib.
Først om 35 år vil stort set alle lærere være uddannet efter det lovforslag, vi nu vedtager, og derfor sker der altså ikke noget ved, at man modtager råd og venter et år eller to, før man farer sammen og justerer.
Så lad os nu bare tage den med ro.
Thomas Krog (SF), 2006-05-30:
Jeg er nødt til at sige, at jeg er lidt målløs over, at ministeren ikke har fulgt med i hverken den offentlige debat eller debatten her i salen om læreruddannelsen.
Jeg refererede faktisk i min ordførertale til undersøgelsen fra Jyllands-Posten og ikke til undersøgelsen på Frederiksberg Seminarium.
Altså kommer en væsentlig del – over halvdelen – ud med maks. to linjefag.
Bertel Haarder (V), 2006-05-30:
Jeg bad om ordet, fordi hr. Thomas Krog sagde, at denne lov ville føre til skolelukninger og svækket faglighed.
Det er meget stærke ord i maj måned.
Der er intet belæg for, at det vil føre til skolelukninger, og det er helt sikkert, at loven vil føre til styrket faglighed.
Der er blevet foretaget en undersøgelse på et seminarium, som tyder på, at lidt under halvdelen får tre linjefag og lidt over halvdelen kun får to linjefag.
På det pågældende seminarium skyldes det især, at faget idræt er blevet, hvis ikke jeg husker forkert, det største linjefag bortset fra dansk og matematik.
Det skulle dog være mærkeligt, om den tendens holder på landsplan.
Det tvivler jeg på.
Så jeg synes, det rigtige er at lade følgegruppen give os råd med hensyn til, om der skal justeres i lyset af de erfaringer, vi får.
Det synes jeg vi skal vente på.
Det er en ganske flot reform, vi her har vedtaget.
Den gør lærerne til specialister, styrker den faglige stolthed og respekten omkring lærergerningen.
Skulle det så ende med, at flere lærere, end vi ønsker, har to linjefag, vil jeg minde om, at i Finland har lærerne i alle de ældste klasser kun to linjefag, og alligevel lykkes det at bemande fagene med lærere, der har linjefag.
Men som sagt: Lad følgegruppen fortælle os, om der skal justeres.
Jeg synes, det er dejligt, at ikke bare Folketinget, men også seminarieverdenen er samlet om den spændende og dybtgående reform, som vi nu forhåbentlig vedtager.
Margrethe Vestager (RV), 2006-05-30:
Hvis man er i tvivl, kan det jo være et råd at konsultere sin sunde fornuft.
Hvis man ser på, hvilket arbejdsliv der er foran en lærer med kun to linjefag, det ene idræt og det andet et meget, meget andet stort fag, f.eks. matematik, så kan man sige, at det er én type lærerliv i forhold til det lærerliv, der kan udfolde sig, hvis vedkommende har tre forskellige linjefag, som måske kan supplere hinanden, men måske også kan komplementere hinanden, så læreren har en palet at tilbyde den folkeskole, som han eller hun forhåbentlig får et rigt arbejdsliv i.
Jeg har en meget stor forventning om, at de, som skal vejlede de studerende, når de træffer valg om linjefag, vil give en meget nøgtern, men også meget direkte vejledning om, hvad det er, folkeskolen har brug for, og hvor det ligger.
Det er jo bl.a. derfor, vi har givet seminarierne bemyndigelsen til at dimensionere inden for en lang række af de her fag, sådan at de har et redskab til faktisk at give et meget klart signal til de studerende om, hvad der egentlig er folkeskolens behov.
Det er nu vores politiske udgangspunkt, at man må vise tillid til sine forligspartnere, ligesom man må vise tillid til, at de lærerstuderende faktisk er modtagelige for, at der er rigtig gode grunde til at vælge tre linjefag frem for to.
Jeg synes også, man skal se undersøgelsen i det lys, at den er foretaget i en tænkt situation, og derfor må man tage den med forbehold.
Men selvfølgelig har vi den bekymring, som hr. Thomas Krog giver udtryk for.
Vi tror bare, at der er meget, der taler i den modsatte retning, når uddannelsen først foldes ud.
Thomas Krog (SF), 2006-05-30:
Så vil jeg godt have lov til at spørge den radikale ordfører: Findes der nogen som helst form for dokumentation, ja, findes der noget som helst, der kan sige det modsatte af den undersøgelse, der siger, at de lærerstuderende i meget stort omfang, altså 50 pct. af dem, vil vælge de her monsterstore linjefag, som vi hele vejen igennem har advaret imod.
Er der nogen som helst dokumentation for, at målsætningen om de tre linjefag er andet end målsætning, når der faktisk er en lang række ting, som viser, at realiteten kun bliver to linjefag, hvilket vi jo så heldigvis er enige om ikke opfylder folkeskolens krav?
Derfor vil jeg godt spørge fru Margrethe Vestager, om ikke det kan virke lidt absurd at holde så krampagtigt fast i, at det er målsætningen, fordi man har skrevet, at det er målsætningen, når det nærmeste, vi kommer virkeligheden, altså den her undersøgelse af over 1.000 lærerstuderende, faktisk viser, at halvdelen af dem vil vælge et af de her monsterstore linjefag på 1,8 årsværk, der umuliggør det for dem at få de her nødvendige tre linjefag, som kan få folkeskolen til at hænge sammen.
Ud over den halvdel kommer jo alle dem, der vælger engelsk, idræt eller historie.
Så i stedet for at nedsætte en følgegruppe til at følge noget, som alt i sol, måne og stjerner peger på ikke holder, er det så ikke lige så godt, at vi får set på det nu, inden lovforslaget bliver vedtaget?
Poul Nødgaard (DF), 2006-05-30:
Fru Line Barfod sagde: Det samlede resultat.
Jeg tolkede udtalelsen sådan, at det var det samlede resultat af, hvad der er kommet ind, vi vægter.
Der må fru Line Barfod – nu kan jeg ikke stille spørgsmål den vej – erkende, at vedrørende alle de her tre, fire kommunebrud, vi taler om, har der været en sådan overvægt af udtalelser for, at vi skulle løse de problemer her og nu.
Det er jo ikke alene regeringen og Dansk Folkeparti, der ønsker det løst.
Prøv at tænke på høringen, vi havde i Landstingssalen, hvor Det Radikale Venstres landsformand for frem og på en positiv måde sagde: Det der skal løses, ellers er der ikke nogen valgkredsreform.
Det er naturligvis også noget, vi har lyttet til.
Med hensyn til den d’Hondtske metode kunne vi tage en længere diskussion om den, det kan vi eventuelt gøre en dag i Kommunaludvalget eller andre steder.
Den d’Hondtske metode, som professor Elklit – tror jeg han hedder – har lavet et langt notat om og anbefalet, er den, vi har fulgt.
Men at gå ind i en masse teoretisk om, at der engang om 20 eller 30 eller 40 år kan blive en eller anden mulighed for, at der kunne blive en ændret fordeling, hvis vi havde nogle praktiske bemærkninger, det synes jeg faktisk er lidt teoretisk.
Lad os gå ind for den d’Hondtske metode, som den ligger her og nu.
Lone Dybkjær (RV), 2006-05-30:
Ja, jeg er fuldstændig med på, at Venstre synes, at fleksibilitet og fritvalg og alt muligt andet er det vigtigste af alt, men jeg spørger bare om én ting: Hvorfor mener fru Inger Støjberg, det er så nødvendigt at reservere 12 uger til moren?
De 2 uger er obligatoriske, dem skal hun tage af sundhedsmæssige grunde, men de næste 12 uger kan hun tage, hvis hun har lyst, og hvis moren ikke tager de 12 uger, falder de væk.
Det vil sige, at der er en klar forskel mellem manden og kvinden, og derfor spørger jeg: Hvorfor er det logisk, at de skal være så øremærkede, at man tvinger moren til at tage dem?
Hvis hun ikke tager dem, falder de jo væk.
Poul Nødgaard (DF), 2006-05-30:
Det sidste spørgsmål bliver sådan rimelig teknisk at begynde at svare på.
Der vil jeg bruge min taletid til det med nærdemokratiet.
Skal vi lige gå alle de fire kommunebrud igennem?
Roskilde flyttes.
Det, der var tiltænkt Lejre, flytter tilbage til Roskilde, og så flytter Lejrekredsen til Køge.
Og der vil jeg så sige til fru Line Barfod: Prøv at gå op på kontoret og find alle de breve, der ligger fra politiske partier i Roskilde, der ønsker det, vi nu har lavet.
Vi kan gå videre til Århus.
Det er nøjagtig den samme situation.
Og lad mig også tage den med med hensyn til Brædstrup, der ryger tilbage til Horsens, så Horsens bliver en udelt kommune opstillingsmæssigt. Jeg synes, vi skulle være så stolte over det her.
Det er det, der ligger breve i bunkevis, og der ville man være fuldstændig urimelig, hvis ikke man tog et skyldigt hensyn til folk, der skriver ind; det er slet ikke i Enhedslistens ånd, synes jeg, de plejer at køre sådan på, at, uha, vi skal lytte, og vi skal lytte, og vi skal lytte, men her er det altså, ligesom det drejer sig om, at der ikke må ændres et komma i det, Valgkredsudvalget er kommet frem til.
Inger Støjberg (V), 2006-05-30:
Jeg kan jo i hvert fald høre, at der er stor forskel på, hvad hr. Arbo-Bæhr og Enhedslisten opfatter som frihed, og hvad jeg som medlem af Venstre opfatter som frihed.
Men det, jeg definerer som frihed, er, at det skal være op til fædrene og mødrene selv at fordele orloven, men at vi som politikere selvfølgelig skal give gode rammer og gode betingelser for at tage barselorlov.
Efter min definition er friheden størst med det, som vi vedtog i 2002, nemlig en fri og fleksibel barselorlov, hvor 14 uger er til kvinden, 2 uger til manden og hele 32 uger til fri og fleksibel fordeling mellem manden og kvinden.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-05-30:
Nu bad jeg jo ikke Venstres ordfører om at gentage det sludder fra før om den frihed, som ikke eksisterer i dagens Danmark, den frihed for mænd til at tage en større del af barselorloven, som er ikkeeksisterende i Danmark i dag.
Jeg bliver nødt til at gentage mit spørgsmål for at prøve at få et svar på det.
Er det ikke korrekt, at i de lande, hvor man har gennemført en øremærkning af barselorloven til fædrene, har det betydet, at fædrene tager en større del af barselorloven, men ikke mindre frihed i form af, at der bliver taget kortere barselorlov?
Fordelingen er bare blevet bedre.
Er det ikke korrekt, og fremgår det ikke også af svaret fra ministeren til udvalget?
Inger Støjberg (V), 2006-05-30:
Jeg synes, det er vigtigt, at vi forholder os til, hvilket årti vi lever i.
Vi lever altså i år 2006, hvor det simpelt hen er friheden og fleksibiliteten, der har sejret, og derfor synes jeg ærlig talt, det er lidt underligt at fremsætte et beslutningsforslag som dette fra oppositionens side, der vil baste og binde de danske børnefamilier.
Vil man ikke lige præcis makke ret, som oppositionen vil, fratages man gode muligheder for en fleksibelt fordelt barselorlov.
Det er da klart, at i de lande, hvor man øremærker barselorlov og vil fratage folk muligheden for overhovedet at tage den orlov, hvis de ikke makker ret, alt efter hvad det til enhver tid siddende flertal i et parlament måtte mene, tvinger man jo fædrene hjem på barselorlov, og det er simpelt hen det, vi ikke ønsker.
Vi ønsker en fri og fleksibel barselorlov, nøjagtig som vi har den i dag.
Jørgen Arbo-Bæhr (EL), 2006-05-30:
Det er jo meget pudsigt, for det frie valg er ikkeeksisterende, og det betyder, at i dag er det sådan, at ca. 94 pct. af al barselorlov bliver taget af kvinder og 6 pct. af mænd.
Inger Støjberg (V), 2006-05-30:
Årsagen til, at jeg tager ordet her ved andenbehandlingen af dette forslag, er, at jeg vil advare oppositionen imod at sætte det til afstemning.
Jeg tror nemlig, forslagsstillerne ikke er helt klar over, hvad forslaget egentlig vil betyde, hvis det bliver vedtaget, og da jeg ikke vil lokke oppositionen længere ud på den tynde is, den i øjeblikket bevæger sig på, vil jeg benytte lejligheden til at advare den.
Hvis dette forslag bliver gennemført, vil det betyde en direkte og betydelig forringelse af den fleksible barselorlov.
Med forslaget vil oppositionen med ét slag fratage de danske børnefamilier muligheden for at indrette sig frit og fleksibelt.
Vi gennemførte i 2002 den fleksible barselorlov, som jo giver barnets moder ret til 14 ugers orlov og faren ret til 2 ugers orlov, mens de sidste 32 uger er til fleksibel fordeling mellem moren og faren.
Det er altså en helt fleksibel ordning, som allerede nu har været til stor gavn og glæde for mange tusinde danske børnefamilier, men det forslag, som oppositionen måske lige om lidt vil sætte til afstemning, vil forringe deres muligheder.
Forslaget vil ikke bare øremærke 12 uger til faren – nej, hvis han ikke tager de 12 uger, bortfalder de 12 uger af barselorloven.
Eller sagt med andre ord: Hvis de danske børnefamilier ikke vil makke ret, som Socialdemokraterne, SF, De Radikale og Enhedslisten vil have det, skal politikerne på Christiansborg nok komme efter dem og fratage dem muligheden for at være sammen med deres børn.
Dette beslutningsforslag er en direkte forringelse af de rammer, som vi lagde, da vi vedtog den fleksible barselorlov i 2002, og jeg ser altså kun to muligheder: Enten trækker oppositionen forslaget nu, fordi det er gået op for den, at det er noget makværk, den har fået sat i søen, eller også sætter oppositionen forslaget til afstemning, vel vidende at det er en direkte forringelse af de barselorlovregler, vi har i dag.
Sluttelig vil jeg gerne sige, at vi i Venstre også har været utilfreds med forløbet af sagen, og her tænker jeg selvfølgelig på det forkerte svar, ministeren kom for skade at give Folketinget.
Det er selvfølgelig helt utilfredsstillende, når noget sådant sker ved behandlingen af et beslutningsforslag.
Frank Aaen (EL), 2006-05-30:
Jeg kan ikke forstå, at vi ikke kan få noget svar fra udenrigsministeren i denne sag.
Kan man forestille sig, at de vil sige nej til det?
Hvis det er muligt at fastholde udenrigsministerens opmærksomhed, er udenrigsministeren så ikke enig i, at hvis vi havde haft en sådan bestemmelse i forbindelse med vores indsats i Afghanistan, kunne det måske have sparet os for en mistanke om, at vi i dag har medansvar for, at fanger er endt i Guantánamo?
Der er jo sådan set ikke nogen af os, der i dag er i stand til at sige helt sikkert, at danske soldater ikke har været med i operationer, der har ført til tilfangetagelser, og hvor fangerne efterfølgende er landet i Guantánamo.
Det ville jo være meget ringe for den danske regering, hvis det var tilfældet,
og derfor kan jeg altså helt ærligt ikke forstå, at man ikke vil gå ind i en drøftelse af, hvordan vi kan skaffe os sikkerhed for, at Danmark ikke på nogen måde medvirker til noget, der fører til tilfangetagelse og tortur, som vi har set på Guantánamo.
Kirsten Brosbøl (S), 2006-05-30:
Venstres ordfører mener, at oppositionen befinder sig i et andet årti end nutiden, men man kunne måske spørge, om det ikke netop er oppositionen, der i dette tilfælde er repræsentant for den moderne tilgang til spørgsmålet, der netop handler om at sikre, at vi i 2006 også i realiteten når dertil, hvor der er opnået reel ligestilling i familierne.
Jeg vil godt spørge Venstres ordfører, som siger, at vi skal sikre, at rammerne er rigtige:
Når man ser på de resultater, der er kommet ud af den såkaldt fleksible ordning, som regeringen har indført – her tænker jeg på de supplerende svar, som ministeren oversendte til Folketinget i sidste øjeblik, inden den fortsatte andenbehandling var sat på dagsordenen – viser det sig jo, at det ikke er 3,6 uger, som vi fik at vide i første omgang, men kun 2,6 uger, danske mænd i gennemsnit tager barselorlov.
Mener Venstres ordfører, at det er tilfredsstillende?
Og mener Venstres ordfører, at det er at give rigtig gode rammer for familierne?
Rune Lund (EL), 2006-05-30:
Jeg bliver nødt til at spørge udenrigsministeren angående det ændringsforslag, Enhedslisten har stillet, og som desværre ikke er blevet vedtaget, for jeg fik et meget mangelfuldt svar fra forsvarsministeren, som oven i købet indeholdt nogle forkerte oplysninger.
Vores ændringsforslag sagde, at Danmark skal nægte at deltage i fælles operationer, hvis der ikke er garanti for, at fanger ikke bliver udsat for tortur, forsvinden, død eller andre menneskerettighedskrænkelser, og at Danmark derfor skal føre fortegnelser over, hvem disse fanger er, med navns nævnelse, og hvor de befinder sig indtil løsladelsen eller domfældelsen.
Forsvarsministeren sagde, at ændringsforslaget ville ændre ansvaret i forhold til folkeretten.
Jeg vil bare gerne have udenrigsministeren til at bekræfte, at det ikke er rigtigt, hvad forsvarsministeren sagde.
Rune Lund (EL), 2006-05-30:
Det, som forsvarsministeren sagde, var jo, at man ville påtage sig et ansvar, hvis man vedtog ændringsforslaget, men det er jo forkert.
Nu blev ændringsforslaget desværre ikke vedtaget, men det ville jo ikke ændre ansvarsfordelingen.
Det sagde bare, at Danmark ikke ønsker at deltage i fælles operationer, hvis der ikke er garanti for, at fangerne ikke bliver udsat for tortur, forsvinding, død eller andre menneskerettighedskrænkelser, og at Danmark gerne vil have en fortegnelse over disse fanger med navns nævnelse og angivelse af, hvor de befinder sig, så man efterfølgende kan finde ud af, om de er blevet udsat for tortur, henrettelse, forsvinding, mishandling eller andre ting.
Det ændrede ikke noget ansvar.
Det ville give os mulighed for at følge med i, at fanger, som bliver taget til fange under dansk ledede operationer, dansk planlagte operationer og operationer, hvor danske soldater er med, ikke bliver udsat for tortur og mishandling.
Troels Lund Poulsen (V), 2006-05-30:
Jeg finder ikke anledning til at forlænge debatten yderligere – forstået på den måde, at forsvarsministeren klart har tilkendegivet, hvorfor man ikke kunne støtte dette ændringsforslag.
Forsvarsministeren er også folketingsmedlem for Venstre, og derfor føler Venstre sig fuldt dækket ind af den forklaring, ministeren har givet til Enhedslisten.