runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Aase D. Madsen (DF), 2001-01-25:
Jeg vil så sige, at som jeg forstår det, er der i øjeblikket en frygt for, at den mølle, man skal igennem for at opnå en førtidspension, ikke arbejder så hurtigt mere.
Er det ikke det?
For i førtidspensionsreformen ligger der jo, at man skal have alle ud, eller at så mange som muligt ned til en meget, meget marginal arbejdsevne skal ud, og det tyder på, at der skal endnu mere sagsbehandling til.
Er det ubegrundet, når de, der har været gennem systemet, frygter, at det bliver endnu barskere at opnå førtidspension?
Erik Larsen (V), 2001-01-25:
Til fru Jette Gottlieb, der spørger, hvad der sker, hvis en person, som ikke føler, at vedkommende kan magte et fleksjob og derfor ikke kan sige ja til det eller ikke kan gennemføre det, vil jeg gerne sige, at så er situationen jo den, at den pågældende ifølge forslaget efter en periode på ledighedsydelse får taget sin sag op med henblik på at revurdere den visitation, som er sket efter arbejdsevnekriteriet.
Til fru Aase D. Madsen: Det er rigtigt.
Den finansiering, som der lægges op til, er satspuljemidler for størstedelens vedkommende og også provenuet ved den nedsatte folkepensionsalder. Vi kan jo sige, at det kan man sige meget om, men vi har vel alle sammen følt, at det var rimeligt, at netop den økonomiske gevinst, kan man jo kalde det, som der var ved at nedsætte folkepensionsalderen, kom denne her gruppe og ikke nogen andre grupper til gode, så det har vi ikke haft nogen problemer med.
Jette Gottlieb (EL), 2001-01-25:
Hr. Erik Larsen sagde nogle ting, som jeg er fuldstændig enig i.
Han sagde, at de mennesker, som har en arbejdsevne og ønsker at bruge den, skal have muligheden for det.
Og det synes jeg var umådelig klogt sagt.
Men er forholdet ikke det - jeg ved godt, jeg kredser meget om de her flexjob, men de er jo simpelt hen krumtappen i hele reformen - at hvis man er blevet visiteret til et fleksjob, men kommer i en situation, hvor man ganske enkelt ikke orker det i forhold til den nedsættelse af arbejdsevnen, man har, måske svingninger i ens tilstand, eller hvad som helst andet, at i det øjeblik, man siger: Det er pænt af jer, tak skal I have, men jeg ønsker faktisk ikke at bruge den lille arbejdsevne, jeg har tilbage, jeg kan ikke magte det, så er alternativet kontanthjælp, for så har man nemlig i almindelig traditionel forstand afvist det flexjob, man har fået tilbudt?
Er det så ikke rigtigt, at alternativet er kontanthjælp?
Tove Videbæk (KRF), 2001-01-25:
Intentionerne i dette beslutningsforslag er jeg sikker på er positive, og der er helt afgjort brug for, at personer, der kommer fra andre lande i verden, gennemgår sundhedstjek, fordi man netop ikke kan gå ud fra, at deres sundhedssystemer fungerer på samme høje niveau som det danske, selv om det danske faktisk rangerer på en 34. plads.
Men mennesker, der bor i Norden og EU, kan vi jo ikke forlange det her af, fordi vi har pas- og andre aftaler med disse lande.
Hvis vi skulle indføre et sådant sundhedstjek, ville vi i Kristeligt Folkeparti mene, at det bør gælde personer fra alle andre lande end Norden og EU, altså at det skulle være ens for alle lande uden for Norden og EU, som vi har pas- eller andre aftaler med. Vi synes på en måde, det er diskriminerende at vælge nogle landes borgere ud, som ikke skal tjekkes, og så slå ned på andre, som skal, og derfor kan vi ikke uden videre støtte det her forslag, selv om det er velment.
Birthe Skaarup (DF), 2001-01-25:
Jeg forstår det ikke.
Frank Aaen (EL), 2001-01-25:
Jeg skal rette en fejl.
Det er selvfølgelig lidt for meget at sige, at det kun er rettet mod mørkhudede, man er nødt til at sige, at det hovedsagelig er rettet mod mørkhudede og folk af slavisk afstamning.
Tilbud i den rette ånd vil jeg gerne give, men det er jo ikke i den rette ånd at sige, at her får du et tilbud, siger du nej tak, bliver du sendt tilbage til krigsområdet; her får du et tilbud, siger du nej tak, bliver du sendt hjem til sult; siger du nej tak til tilbudet, bliver du sendt hjem til torturbødlerne.
Det er jo ikke i den rette ånd, det er jo lige præcis i den forkerte ånd, og det er derfor, Dansk Folkepartis forslag er så forkert.
Birthe Skaarup (DF), 2001-01-25:
Jeg ved ikke, om russere og baltere har en mørk hudfarve, det tror jeg ikke de har, og jeg bliver ved med at påstå, til trods for hvad hr. Frank Aaen siger, at det her er et godt tilbud, og jeg er helt overbevist om, at hvis det bliver fremsat i den rigtige ånd og med den rigtige information
, vil de udlændinge, der kommer hertil, tage imod det.
Det har vist sig, at der er mange somaliere, der har tuberkulose, og jeg tror helt præcist, at de er glade for, at de kommer under behandling.
En behandling koster 30.000 kr., den varer 6 måneder, og så kan man blive rask.
Det tilbud ville jeg meget gerne tage imod, hvis jeg havde tuberkulose.
Jeg kender godt intentionerne bag alle de her angreb, der kommer på Dansk Folkeparti; jeg kunne godt være dem foruden i dag.
Frank Aaen (EL), 2001-01-25:
Man bliver ved med inden for Dansk Folkeparti at tale om tilbud.
Det er det, vi andre går ind for, det er det, vi andre siger, vi vil give.
Derfor er det simpelt hen misbrug af sproget, når Dansk Folkeparti siger, at det, man har foreslået her, er et tilbud.
Så er det i givet fald et af dem, vi kalder af den sicilianske type: Tager man ikke imod det, så skal man bare vente sig.
Og det her går jo ud på, at enhver, der ikke »frivilligt« underlægger sig en tvangsmæssig undersøgelse, bliver smidt ud af landet.
Det er jo det, forslaget går ud på, og derfor har det ikke noget med tilbud at gøre.
Derfor er det rette ord tvang.
Hvis Dansk Folkeparti gerne vil have en seriøs debat, så ville det jo klæde Dansk Folkeparti at gå ind i den sundhedsfaglige diskussion.
Når vi f.eks. taler om at bekæmpe hiv og aids, så vil det være en sundhedsfaglig diskussion, men den har Dansk Folkeparti møjsommeligt undveget ved at prøve at gemme sit eget usmagelige forslag bag det klædebon, at der skulle være tale om tilbud, når det er tvang, man taler om.
Det er tvang, og det er tvang rettet mod folk hovedsagelig med en mørk hudfarve.
Birthe Skaarup (DF), 2001-01-25:
Jeg må faktisk indrømme, at i det her tilfælde er jeg meget glad for, at hr. Frank Aaen er enig med CD og ikke med Dansk Folkeparti i de udtalelser, der er faldet.
Jeg synes, det er under lavmålet simpelt hen.
Vi kommer med et forslag, fordi der er to sygdomme, der er i rivende udvikling både i de baltiske lande, i Rusland og syd for Sahara.
Vi har fået mange somaliere herop, der lider af denne her sygdom.
Vi giver dem det rigtig gode tilbud, at såfremt de skal have opholdstilladelse her i Danmark, skal de have den her test, for at de ikke kan gå og smitte deres egne familier og ikke gå og smitte den danske befolkning.
Det er det, vi kommer med. Så alle de »paradeudtalelser« hr. Frank Aaen kommer med, de rører ikke Dansk Folkeparti.
Det her forslag er fremsat i en god mening.
Jeg havde håbet på en god debat, men ikke den debat, der
er kommet fra CD, fra Socialdemokratiet og fra hr. Frank Aaen.
Frank Aaen (EL), 2001-01-25:
I sundhedspolitik som i så mange andre af livets forhold kommer man generelt længst med gode tilbud.
Vi har taget godt imod mennesker, vi har givet mennesker i vores omgivelser trygge rammer at leve i.
Den er helt i modsætning til Dansk Folkepartis politik, som bruger enhver anledning til at tegne et billede af flygtninge og indvandrere som potentielle kriminelle, som potentielle voldtægtsforbrydere, og, som det er gældende i det her tilfælde, prøver at tegne et billede af, at de, der er mørke i huden, sikkert har tuberkulose eller hiv.
Den er ikke alene usmagelig, den er faktisk også forkert, hvis man vil opnå det, man påstår at man vil opnå, nemlig at tage hånd om folk, der er syge, og sikre, at smitte ikke spreder sig.
Jeg er i øvrigt helt fuldstændig enig med fru Yvonne Herløv Andersen, når hun siger, at det her er i tæt familie med rendyrket racisme, for hvis man modtager mennesker med mistro og tvang, som det her forslag lægger op til, så ved vi også, hvordan man vil reagere.
De, der så på trods af Dansk Folkeparti får lov til at blive her i landet, hvordan vil de have det med myndigheder, hvordan vil de have det med at henvende sig, hvis de er bange for, at de måske selv er blevet syge.
Vi får det stik modsatte ud af det, nemlig at folk ikke er trygge og derfor gemmer sig og ikke kommer frem, når der er brug for det.
Så selv om man kunne opfange nogle med det, Dansk Folkeparti her foreslår, så vil problemet i virkeligheden blive endnu større, end det er i forvejen.
Derfor er det ikke bare usmageligt - det har jeg sagt - det er også forkert tænkt.
Det er selvfølgelig vores opfattelse, at man skal komme med alle de tilbud, der er brug for, man skal selvfølgelig gøre alt, hvad man kan, for at give folk den tryghed, der hører med, for at de tager imod tilbudet.
Vi er klar over, at der er nogle grupper - og det er ved at blive undersøgt - hvor der i særlig grad er brug for at være opmærksom med tilbud, så vi er med på alt det.
Men jeg afviser det her forslag.
Inger Marie Bruun-Vierø (RV), 2001-01-25:
Vores tidligere ombudsmand, desværre nu afdøde professor Lars Nordskov Nielsen, har sagt mange kloge ord i tidens løb.
En gang holdt han et foredrag om grænsen mellem orden og frihed, som jeg var så heldig at overvære.
Hans budskab til politikerne var, at vi skulle tænke os grundigt om, hver gang vi følte os fristet til via lovgivning at gribe ind i borgernes personlige frihed.
Jeg kom til at tænke på Lars Nordskov Nielsens budskab, da jeg læste beslutningsforslaget om obligatorisk helbredstjek af udlændinge fra lande uden for Norden, EU og Nordamerika.
For hvad er det egentlig, vi vinder, hvis vi går ind for beslutningsforslaget, og hvad er det, vi taber?
Eller kort sagt: Er orden vigtigere end frihed i denne sag?
Jeg vil regne op, hvad vi taber: Iværksættelse af tvangselementet vil stride mod fundamentale principper for undersøgelse og behandling i det danske sundhedsvæsen.
Anvendelse af tvang over for bestemte grupper af tilrejsende vil være diskriminerende og stride mod internationale konventioner.
Forslaget er i strid med den af Folketinget vedtagne aidspolitik, som blandt andet bygger på frivillighed, anonymitet samt åben, direkte og ærlig information.
Og hvad ville vi så vinde på bekostning af den personlige frihed?
Så vidt jeg kan se, er der ingen synderlig dokumenterbare gevinster, hvad angår smittespredning, og i hvert fald ikke af en størrelsesorden, der kan begrunde et tvangsindgreb.
Man kan således ikke hævde, at målet helliger midlet i denne sag.
Grænsen mellem orden og frihed er derfor let at trække.
Frihed - eller rettere sagt frivilligheden - bør der derfor fortsat værnes om.
Derfor kan Det Radikale Venstre ikke støtte beslutningsforslaget.
Men vi er selvfølgelig meget villige og interesserede i at diskutere, hvad der kan fremme både helbredstjek og behandlinger.
Yvonne Herløv Andersen (CD), 2001-01-25:
Nu er det jo så heldigt, at man ikke kan blive dømt fra den her talerstol, men jeg tager ikke noget i mig igen.
Jeg har bare en anden metode til at løse det, det er forskellen.
Jeg har forklaret heroppefra i dag, hvad vi gjorde, da det drejede sig om difteritis.
Og det er virkelig en alvorlig sygdom.
Den satte man fælles ind over for gennem et vaccinationsprogram.
Det var det, der skulle til derovre.
Det havde man nemlig ikke nogen erfaring med.
Så det hjalp vi dem med.
Aase D. Madsen (DF), 2001-01-25:
Til fru Yvonne Herløv Andersen: Jeg vil godt have et ja eller et nej og komme med et eksempel.
Hvis nu vi ved, at der i et østligt land eller vestligt land, eller hvor de kommer fra, florerer en speciel, meget, meget smitsom sygdom, vil fru Yvonne Herløv Andersen så sige, at vi beskytter Danmark mod at få denne smitsomme sygdom, hvis vi siger: I dette land skal vi altså have en test, inden man kommer ind i Danmark, for vi vil ikke give den videre til vores befolkning.
Er det så racisme, eller er det at beskytte den danske befolkning?
Birthe Skaarup (DF), 2001-01-25:
Igen, fru Yvonne Herløv Andersen: Det har intet med racisme at gøre.
Jeg håber, det var en fortalelse.
Jeg synes, det er et grimt ord at bruge fra den her talerstol.
Specielt når man har en virkelig hensigt med det her forslag, og det er netop det, man advarer imod rundt omkring i landene.
På G7-topmødet stod Bill Clinton og fortalte os, hvordan vi skulle være påpasselige med eksempelvis tb, med hiv.
Det var nogle af de områder, vi skulle gå ind i.
Vi gør det.
Vi siger til dem, der kommer til det her land: Er det ikke en rigtig god idé, I bliver undersøgt for ikke at smitte andre, for ikke at smitte jeres familie osv.?
Jeg nævnte et eksempel lige før, hvorledes det skete i 1999 med 48 indvandrerbørn, og hvor mange danske der havde tb, og hvor mange indvandrerbørn der havde tb.
Jeg synes, at fru Yvonne Herløv Andersen skulle tage de ord om racisme i sig igen.
Yvonne Herløv Andersen (CD), 2001-01-25:
Det, jeg før sagde om forslaget, var, at man bruger forslaget til at forfølge sit politiske mål, som ganske klart og ofte ligger tæt op ad det, vi har diskuteret her, nemlig racisme.
Jeg synes, det er et dårligt forslag, der udpeger en ganske bestemt befolkningsgruppe og vil pålægge dem ved tvang at rejse hjem igen, hvis de ikke opfylder de betingelser, vi stiller.
Og det synes jeg er plat.
Aase D. Madsen (DF), 2001-01-25:
Ja, nu talte fru Yvonne Herløv Andersen om en bestemt gruppe udlændinge, som vi tilsyneladende ville slå politisk mønt af.
Så vil jeg gerne spørge, hvad det er, fru Yvonne Herløv Andersen gør, for fru Yvonne Herløv Andersen omtaler jo også en speciel gruppe udlændinge med nogle sundhedsproblemer.
Hvad er forskellen, når vi omtaler en speciel gruppe med sundhedsproblemer og fru Yvonne Herløv Andersen omtaler torturofrene?
Det må da være nøjagtig det samme.
Hvad er det, fru Yvonne Herløv Andersen vil slå sig op på?
Birthe Skaarup (DF), 2001-01-25:
Fru Yvonne Herløv Andersen siger, at det her forslag skal skubbes ind under noget andet.
Det er fuldstændig vanvittigt efter min klare vurdering.
Det her er oprigtigt, det er et oprigtigt forslag.
Og hvis fru Yvonne Herløv Andersen vil læse Sundhedsstyrelsens meldesystem for smitsomme sygdomme, så kan man se, hvad der er sket gennem de senere år, og hvorledes eksempelvis tb smitter.
Så jeg tror, at fru Yvonne Herløv Andersen lukker øjnene for, hvad der sker omkring os.
Vi har jo lige hørt, hvorledes tb er i fremmarch
eksempelvis i de baltiske lande.
Det er jo ganske, ganske urimeligt, at man her står og påstår, at vi lukker øjnene for nogle virkelige problemer. Jeg mener, at det er CD, der lukker øjnene.
Forslaget her er et oprigtigt forslag.
Lad os så tage udlændingedebatten en anden dag, for jeg er godt klar over, at det er der, det hinker lidt.
Jeg er glad for, at fru Tove Videbæk kan se det positive i det her forslag.
Det er klart, at når vi har anført nogle lande, så er det, fordi de lande ikke nødvendigvis er på samme linje sundhedsmæssigt, som vi er her i Danmark, og det er netop de lande, vi har nævnt i forslaget.
Dorte Bennedsen (S), 2001-01-25:
Fru Tove Videbæk mente, at hvis dette forslag skulle gennemføres, skulle det omfatte alle nationer bortset fra Norden og EU, tror jeg det var. Jeg vil godt spørge fru Tove Videbæk, om hun i så fald også mener, at det bør omfatte danske statsborgere, der har opholdt sig i højendemiske områder, danske statsborgere, der har været på bordeltur i Thailand, og den type mennesker.
De er efter mine begreber en langt større risikogruppe end så mange af de andre, vi tager imod her i landet.
Tove Videbæk (KRF), 2001-01-25:
Til fru Birthe Skaarup vil jeg bare gentage, at jeg forstår de positive intentioner i forslaget.
Til fru Dorte Bennedsen vil jeg sige, at det kan fru Dorte Bennedsen have ret i, og der er rigtig mange komplicerede problemstillinger i det her.
Derfor er det også, vi siger, at hvis vi skulle indføre det her, ville der være mange ting, vi var nødt til at tage stilling til.
Jørn Pedersen (S), 2001-01-25:
Det, fru Aase D. Madsen forsøger, er at sammenligne æbler og pærer.
Helt præcist.
Fru Aase D. Madsens første indlæg gik på, hvor synd det var, at der var nogle, der nu skulle vurderes og have efter det nye system, for de mistede mange tusinde kroner.
Nu er vi ovre i den fuldstændig modsatte problemstilling.
Nu er det alle de nye, der får meget mere end alle de gamle.
Det er altså lidt svært at finde logik i det her, synes jeg nok, så jeg er nødt til at fastholde den forklaring, jeg tidligere har givet, for den står i hvert fald fast. Så vil jeg godt sige til fru Jette Gottlieb, at det er sådan, at når man er visiteret til at få et fleksjob, så har man ret til at få det.
Det er da egentlig en ret god form for retssikkerhed, synes jeg.
Jeg ved ikke, om det kan være ret meget bedre.
Så kan man jo vende det om og se på den værst tænkelige situation, hvor vi ikke kan skaffe ret mange fleksjob.
Det tror jeg nu vi kan, fordi reglerne bliver bedre, og det er klart, at man også skal gå ud og forklare arbejdsmarkedets parter, hvad det her det drejer sig om.
I lovforslagene ligger der også et område, der hedder formidling af viden om det her.
Altså at man virkelig får fat i dem, der skal modtage, og dem, der skal være fleksjobbere, så der er sådan set ikke grund til at være så nervøs.
Men altså hvis ikke fleksjobbet er der, når man er visiteret til det og det altså er det, man har krav på,
så er det sådan set det offentliges problem; det er ikke den enkeltes problem i den sammenhæng.
Det er også derfor, vi har gjort en del ud af at ændre på selve ydelsessystemet i fleksjobbene, så det bliver mere attraktivt end det, vi kender i dag.
Så jeg vil da glæde mig over, om fru Jette Gottlieb, når vi kommer til at skulle trykke på knapperne på et senere tidspunkt her i år, vil trykke sammen med alle os andre, der synes, at det her er socialt ansvarligt.
Aase D. Madsen (DF), 2001-01-25:
Hr. Jørn Pedersen siger, at der er lighed, for der sker ikke noget med de nuværende førtidspensionister; de har jo, hvad de hele tiden har haft.
Hvis jeg må lave ligesom et eksempel: Man har en sygdom, og man får nogle ydelser fra samfundet for denne sygdom.
Man får en eller anden godtgørelse for de tab, man har på en eller anden måde.
Så de førtidspensionister, som er i øjeblikket, får en lavere ydelse, end den, de kommende førtidspensionister får.
Det vil sige to forskellige betalinger for den samme ydelse. Er det lighed?
Jette Gottlieb (EL), 2001-01-25:
Vi står med et problem i debatformen, for det, der er et åbenlyst problem, er, at der er ikke fleksjob til stede, som er den forudsætning, som reformen bygger på.
Jeg har aldrig fået svar på, hvad der sker, når fleksjobbene ikke er til stede.
Alle erkender, at de ikke er til stede.
Det andet problem er, at når jeg siger, at man skal give tilbudene, at man skal give mulighederne, så ligger der selvfølgelig deri, at der ikke er den konsekvens, at man forringer folks forsørgelsesgrundlag, hvis man ikke kan tilbyde muligheden.
Det er selvfølgelig på det fundament, at jeg siger, at det, folk skal have, er et tilbud og ikke en tvang, der bygger på, at man fjerner eller sænker deres forsørgelsesgrundlag på grundlag af nogle muligheder, der ikke er til stede.
Jeg har ikke fået svar på, hvad der sker, når de fleksjob ikke er til stede i den nuværende, den fremlagte reforms ramme.
Hvad sker der, når de pågældende fleksjob ikke er til stede?
Jørn Pedersen (S), 2001-01-25:
Jeg vil gerne gentage for fru Aase D. Madsen: Alle nuværende førtidspensionister bevarer det, de har.
En forudsætning for, at de er tabere, er, at de mister noget.
Desuden får man mulighed for en alderspension, hvor det offentlige betaler 2/3.
Det er faktisk et fremskridt i forhold til den nuværende situation.
Jeg ved ikke, om fru Aase D. Madsen kan så meget talmagi, at hun kan få det til at blive det modsatte.
Det vil jeg så gerne belæres om. Så vil jeg gerne sige til fru Jette Gottlieb, der taler om, at man skulle benytte folks arbejdsevne, sådan var det vistnok, at jeg ikke rigtig kan forstå logikken i det.
Fru Jette Gottliebs regnestykke siger, at så fik man jo lakmusprøven, men jeg ved ikke, om fru Jette Gottlieb forestiller sig, at det er kun nogle, der skulle have retten.
Så vidt jeg erindrer, plejer fru Jette Gottlieb at sige, at vi skal have lighed for loven, og det vil sige, at skal man åbne op for muligheden, så er det samtlige godt og vel 266.000 førtidspensionister, der skal have muligheden.
Det kan jo ikke være sådan, at man sorterer nogle fra og siger, at I kan få, I kan ikke få.
Så når man planlægger det her, er man nødt til oven i sit hoved at regne med, at der vil være et meget, meget stort antal, og så må man tilbyde dem den nye vurdering med alt, hvad den indebærer, så de skal have mulighed for at få et fleksjob.
Jeg ved ikke, om fru Jette Gottlieb har gjort sig nogle tanker om, hvad det vil betyde.
Jeg kunne godt tænke mig at stille et modspørgsmål: Sæt nu nogle mødte frem og blev revurderet efter den nye metode, og at man så fandt ud af, de ikke var berettiget til en førtidspension, hvad ville fru Jette Gottlieb så gøre ved dem i den situation?
Men den risiko er der jo.
Aase D. Madsen (DF), 2001-01-25:
Hr. Jørn Pedersen sagde, at blandt de nuværende førtidspensionister er der kun vindere.
Så vil jeg da gerne spørge hr. Jørn Pedersen: Hvad har de vundet i forhold til den enhedssats, som den nye førtidsydelse lyder på?
Hvad har de vundet i forhold til det?
Jette Gottlieb (EL), 2001-01-25:
Jo, men nu er der den afgørende forskel, at jeg ikke lagde op til, at man skulle tvinge nogen som helst ud i noget som helst.
Jeg sagde, at man skulle tilbyde - det ord ved jeg godt at man i regeringen ikke rigtig kender, i hvert fald ikke i den forstand, som folk normalt forstår det - folk, at de enten kunne blive på det, de havde, det trygge, det sikre, det, de vidste, hvad var, uanset hvor godt det var, eller de kunne få lov at søge om at komme over på den nye ordning.
Så ville man få et kvantitativt mål på, om ordningen var bedre.
Men jeg forstår godt, at man ikke tør.
Med hensyn til menneskesyn så sagde hr. Jørn Pedersen, at det menneskesyn, som socialdemokraterne er stolte af, består af, at de udnytter arbejdsevnen.
Nu er der meget stor forskel på begrebet udnytte og begrebet benytte, og det, som jeg lagde op til, og det, som jeg synes er en god vinkel at have, er, at det enkelte menneske skal have mulighed for at benytte sin arbejdsevne.
Det tilbud skal gives, og dét kunne man være stolt af.
Men forholdet her er lige præcis det modsatte.
Forholdet er jo, at man lægger op til, at det enkelte menneskes arbejdsevne skal udnyttes.
Det er det, der er grundsynet i hele reformen, og det er derfor, jeg er fundamentalt kritisk over for hele den vinkel, den er stillet op på.
Aase D. Madsen (DF), 2001-01-25:
Nu nævnte hr. Erik Larsen de problemer, der var ved overgangen fra førtidspension til folkepension.
Så jeg vil gerne lige spørge hr. Erik Larsen, om det ikke er korrekt, at finansieringen af denne her førtidspension hviler dels på satspuljemidler, dels på den nedsatte folkepensionsalder fra 67 til 65 år, der skal ske i 2004.
For der står her i bemærkningerne til lovforslaget, at de ændrede regler om fleksjob og ledighedsydelse skal finansieres dels ved provenuet fra nedsættelse af folkepensionsalderen fra den 1. juli 2004, dels ved træk fra satsreguleringspuljen.
Er det så ikke sådan, at så betaler folkepensionisterne og de førtidspensionister, der kommer til at mangle de to år på de høje satser, selv for dette forslag?