Christian Mejdahl (V), 1998-06-19:
Der er i denne uge kommet en henvendelse fra landboorganisationerne til Miljø- og Planlægningsudvalget, som sætter spørgsmålstegn ved de forudsætninger, der ligger til grund for beslutningen om vandmiljøplanaftalens harmonibestemmelser, og jeg vil gerne bede miljø- og energiministeren kommentere den henvendelse.
Vil det være muligt at justere kravene, subsidiært forlænge perioden frem til gennemførelse af de nye krav?
Miljøeffekten er kun 300 t kvælstof, og generne og omkostningerne står i en skærende kontrast hertil.
Jeg vil gerne opfordre aftalepartierne til at revurdere harmonibestemmelsen.
Venstre vil gerne medvirke, men først vil jeg gerne høre ministerens kommentarer. Ændringsforslagene nr. 1 og 2, som er stillet af Kristeligt Folkeparti, vil Venstre såmænd gerne støtte.
Men det er jo aftalestof, så ministerens svar er udslaggivende for vores stemmeafgivelse.
Ministerens ændringsforslag har vi tilkendegivet at vi støtter, og det var alt om L 55.
Vi har skrevet i betænkningen til lovforslag nr. L 58, at Venstre vil redegøre for sin stilling til nogle af ændringsforslagene.
Det er lykkedes i udvalgsarbejdet at få nogle ting afklaret, som vi satte spørgsmålstegn ved under førstebehandlingen.
Fødevareministeren har i svarene på en række spørgsmål tilkendegivet, at gødningsnormerne ikke ligger fast for tid og evighed for de enkelte afgrøder, idet de kan justeres i henhold til princippet om vægtede gennemsnit - altså 10 pct. under normen for 1997-98 - og i bilag 24 står der, at der fortsat vil kunne fastsættes N-normer for nye afgrøder.
I bilag 24 har ministeren også tilkendegivet, at landbrugets rådgivningscenter fortsat vil være et væsentligt led i forbindelse med korrektionen af normerne for eksisterende afgrøder og fastsættelse af normerne for nye afgrøder.
Ministeren har desuden tilkendegivet, at anvendelse af den nyeste teknik og viden som f.eks. brug af N-minimumanalyser kan anvendes ved fordeling af gødning inden for virksomheden.
Endelig har ministeren tilkendegivet, at såfremt de nye harmoniregler i enkeltstående tilfælde måtte medføre problemer med opfyldelse af landbrugslovens arealkrav, vil ministeren være indstillet på at arbejde for en afhjælpning af disse problemer.
Her kan jeg henvise til bilag 74.
Af bilag 24 fremgår det endvidere, at der for nærværende er for lidt viden om, hvor store næringstab der kan tolereres, og at næringsstofregnskabet derfor ikke er særlig anvendeligt som regelstyringsværktøj, men at det vil være oplagt at arbejde med den mulighed på længere sigt.
I bilag 27 står, at kvælstofholdige fodermidler, f.eks. foderurea og flydende ammoniak til foderformål, ikke skal indgå i beregningen af kvælstofforbruget, og kvælstof til foderformål vil derfor ikke indgå i vurderingen af en eventuel overgødskning. Det er lykkedes med Kristeligt Folkepartis mellemkomst at bibeholde den nuværende planperiode og ved et ændringsforslag få smidiggjort paragraffen om efterafgrøder, oven i købet for begge emners vedkommende, så det nu kommer til at stå i loven.
Derimod er det ikke lykkedes at få tilslutning til at ændre 5-km-grænsen til 10 km, så loven kommer i harmoni med landbrugsloven, og det forstår jeg ganske enkelt ikke.
§ 19, som det drejer sig om, er ikke omfattet af Vandmiljøplan II-aftalen, og derfor har Venstre og De Konservative med sindsro stillet ændringsforslag. Nu ser jeg næsten ikke anden udvej end at bede Kristeligt Folkeparti om at stille det samme ændringsforslag, for så er jeg sikker på, at regeringen vil støtte det, selv om Kristeligt Folkeparti ikke er med i vandmiljøaftalen og stemmer imod lovforslaget.
Det siger jeg med al den sarkasme, som mit i øvrigt fredelige temperament kan opbyde, og min sarkasme er ikke vendt imod Kristeligt Folkeparti.
Ændringsforslag nr. 13 skal fjerne den paragraf, som mod behørig legitimation til enhver tid giver den, ministeren bemyndiger dertil, adgang til virksomheder, der er omfattet af loven, uden retskendelse, hvis det skønnes nødvendigt.
Ændringsforslag nr. 12 er en konsekvens heraf.
Disse to forslag stillede vi også med god samvittighed, fordi de heller ikke er omfattet af aftalen, og fordi vi synes, bestemmelsen er en uskik, som krænker retsbevidstheden og er inderlig overflødig. Venstre er stærkt bekymret over den stigende tendens til, at man ved lov giver forvaltningsmyndigheder mulighed for at kontrollere borgerne, uden at reglerne om ransagning skal være opfyldt.
Retssikkerheden er i dag ofte helt utilstrækkelig, når det drejer sig om forvaltningsmyndigheders adgang til privat ejendom, og reguleringen er alt for vilkårlig og på kanten af grundlovens regler. En yderligere svækkelse af retssikkerheden sker ved, at det ofte er den samme myndighed, som mere eller mindre tilfældigt bliver opmærksom på lovovertrædelserne, der udfører kontrollen og senere behandler disse lovovertrædelser.
Denne svækkede retsbeskyttelse bliver yderligere markant på grund af det totale fravær af generelle forskrifter for forvaltningsmyndighederne.
I kølvandet på den stigende regulering af borgernes adfærd er nemlig fulgt en stadig stigende kontrolvirksomhed, der med hjemmel i lovgivningen giver myndighederne mulighed for indgreb af f.eks. ransagningslignende karakter.
Finder forvaltningsmyndighederne bevis for strafbare forhold, gælder hverken reglerne om afhøring med en sigtets retsstilling eller adgang til advokat, ligesom myndighederne typisk slet ikke er uddannet til og ikke som politiet får forskrifter om forsvarlig efterforskning samt indsamling og afvejning af beviser.
Jeg skal i øvrigt tilkendegive, at Venstre stemmer for samtlige 16 ændringsforslag under forudsætning af støtte fra hele aftalekredsen til de ændringsforslag, der er omfattet af Vandmiljøplan II-aftalen.
Når vi ikke på forhånd har meldt ud om ændringsforslag nr. 5 og 6, som hænger sammen med ændringsforslag nr. 4, skyldes det, at det var svært i udvalgsmødet at overskue rækkevidden af dem.
De tre forslag nr. 4, 5 og 6 hænger sammen, men de er ikke uproblematiske, og derfor vil jeg foreslå, at L 58 går tilbage til udvalget.