Birte Weiss (S), 2000-12-01:
Jeg glæder mig meget over, at det ikke blot er forligspartierne, men også alle øvrige partier, bortset fra Enhedslisten, som jeg gerne vil vende tilbage til om lidt, men altså et meget, meget stort flertal, som synes, det er rigtigt, fornuftigt og rimeligt og fremsynet at lade denne type teknologi gå ud i en auktion med henblik på, at vi får skabt den bedst tænkelige kombination for opfyldelsen af de telepolitiske målsætninger og så det vel ikke helt urimelige ønske, at vi også gerne vil have lidt penge i kassen.
Begge dele kan forenes her, og det synes jeg, at der er al mulig grund til at glæde sig over.
Jeg vil også godt takke forligspartierne for det forarbejde, som jeg synes er foregået på en meget saglig og meget åben facon.
Dengang var vi ikke rede til at beslutte direkte, at vi skulle lave en auktion, men de grundforudsætninger, som ligger til grund for det, vi gør nu, var med allerede i teleforliget.
Derefter var det så sådan, at vi for et halvt års tid siden sagde til hinanden: Skulle vi ikke lave et tillæg til teleforliget, som gør, at vi på denne her type teknologi, afprøver auktionsformen, som man i ca. halvdelen af de europæiske lande enten på det tidspunkt var i gang med at afprøve eller havde besluttet sig til at afprøve?
Jeg synes, at den proces viser, lad mig bare kalde det et ret godt mål af åndelig mobilitet hos den kreds af partier, der har været dybt involveret i arbejdet, og det vil jeg gerne kvittere for.
Og så til de konkrete spørgsmål, der er stillet.
Hr. Søren Kolstrup var, jeg ved ikke om jeg skal sige som sædvanlig, ret bekymret på forbrugernes vegne og stillede så spørgsmålet: Jamen hvordan kan man overhovedet undgå, at den pris, som teleselskaberne kommer til at betale, bliver overvæltet på forbrugerne?
Det findes der et meget enkelt svar på.
Jo, det kan vi faktisk godt, når vi ser på, hvordan det er gået på den øvrige del af mobilmarkedet.
Dér har Danmark været et af de lande, der tidligst og mest effektivt har skabt et liberaliseret marked med en benhård konkurrence.
Hvad er resultatet?
Så vi har afprøvet det her, om end på en anden type teknologi, og jeg har derfor meget gode forventninger til, at det også vil blive tilfældet, når det gælder UMTS.
Så sagde hr. Søren Kolstrup noget, som jeg synes skød
lidt ved siden af, nemlig at man jo så, når man havde gennemført denne her auktion, måtte se på, om pengene ikke kunne bruges til at skabe en infrastruktur, som kunne føre i retning af bredbånd. Jamen det bygger faktisk på en misforståelse, fordi med en lang række af de ting, som er i gang nu, vil man tilsammen få en landsdækning med bredbånd.
Det vil sige, at det er rigtigt, at det engang var sådan at tænke bredbåndsudvikling alene i retning af kabler, der bliver gravet ned i jorden, og vi skal have gravemaskinerne ud.
Sådan er det ikke mere.
Og det betyder, at både med den mobile del og med det, der eksisterer i forvejen, med de muligheder, der ligger i at bruge kabel-tv-net, vil Danmark blive flot bragt i stand til hurtigt at blive landsdækkende.
Og så vil jeg i øvrigt godt gratulere hr. Søren Kolstrup med, at han her er så omsorgsfuld over for telesektoren, lobbyisterne, branchefolk og alle mulige andre, som gerne vil være med til at undgå, at det kommer til at dryppe lidt på fællesskabet, altså på staten, når vi nu kommer til at få beskåret, kan man sige, et hjørne af den i øvrigt eksorbitant store fortjeneste, der ligger inden for denne branche.
Så jeg er lidt imponeret over det store engagement, hr. Søren Kolstrup kan lægge for dagen i denne bestræbelse.
Til de øvrige ordførere vil jeg blot ud over kvitteringen for tilslutningen komme med nogle ganske få bemærkninger til de to spørgsmål, der er stillet.
Det ene er:
Hvor mange penge kommer der i kassen?
Og det andet er: Hvad skal de penge bruges til?
Som anført af hr. Ole Hækkerup, er der ingen, der kan give svaret på, hvor mange penge der kommer i kassen.
Det er fuldstændig rigtigt - som flere har været inde på - at man ikke kan lave det regnestykke, at man tager auktionen i enten Tyskland eller England og så dividerer med det antal borgere, der er i de pågældende lande, og siger: O.k., så vil det være samme resultat i Danmark. Markederne kan ikke umiddelbart sammenlignes.
Det betyder for det første meget, hvordan udbredelsen af mobiltelefoni i forvejen er i de enkelte lande.
Og så betyder det naturligvis også ganske meget, hvad vi sætter af betingelser til deltagelse i auktionen.
Dvs. et tilsagn også til branchen om, at der undervejs i processen vil blive lagt øre til deres argumenter om den konkrete tilrettelæggelse.
Og så har vi jo i øvrigt engageret et fortrinligt internationalt rådgivningsfirma til at hjælpe os med at få auktionen sat på benene på den bedst tænkelige måde.
Men som sagt: Vi kan ikke svare på, hvor mange penge der kommer ind.
Mit gæt er, at det er et milliardbeløb, men om det milliardbeløb er en- eller tocifret, vil jeg overhovedet ikke begive mig ud i at gætte på, fordi vi endnu ikke i detaljer har fastlagt de endelige betingelser.
Hvad skal pengene så bruges til?
Også det synes jeg, at man skal vente med at tage stilling til, til vi er færdige med auktionen, fordi anvendelsen jo ikke vil være uafhængig af, hvor mange penge det rent faktisk drejer sig om. Så kan vi i øvrigt se på, hvordan har man grebet det med at bruge pengene an i andre lande.
Det gør man på lidt forskellig vis.
Jeg kan nævne, at man i Tyskland har besluttet at afdrage statsgælden med det beløb, der er kommet
ind, og så har man i øvrigt sagt til hinanden: Der er en række renteudgifter, som vi derved bliver lettet for.
Og så har man disponeret over den rentelettelse til en række gode formål.
Det er én måde at gøre det på, men der vil uden tvivl være en række andre fornuftige måder at gribe det an på.
Men seriøst kan vi først begynde at tage stilling til det, når auktionen har fundet sted.
Men endnu engang: Tak til det meget brede flertal, som er indstillet på, at vi skal være med helt fremme i feltet.
Det er det, vi også her skaber et grundlag for, både med teknologi og med indhold.