runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Elisabeth Arnold (RV), 2001-02-06:
Ingen herinde er jo uenig i, at disse forbrydelser, som vi taler om her, er uforståelige og forfærdelige, at de på alle måder skal bekæmpes, og at man skal undgå, at der er folk, der bliver fristet til at begå dem.
Det er svært at komme med noget nyt og så tilføje noget, som de øvrige ordførere ikke har sagt her.
Jeg synes, det er vigtigt at sige tak til Det Konservative Folkeparti, fordi de har fremsat forslaget, men også tak til justitsministeren, fordi justitsministeren har udarbejdet et udkast til en ny bekendtgørelse, som i meget høj grad tager højde for nøjagtig det samme som dette her beslutningsforslag.
Jeg synes, det er vigtigt at se på netop de muligheder og de begrænsninger, der ligger i det instrument, som et kriminalregister er.
Jeg tror, det var fru Sandy Brinck, der sagde, at det vil kunne virke forebyggende, fordi personer, som ved, at de står i registeret, naturligvis ikke vil søge job, hvor de kan risikere at blive spurgt, om de har noget imod, at man kigger i Det Centrale Kriminalregister.
Det vil selvfølgelig i sig selv betyde, at man måske får en mindre frekvens af denne type forbrydelser. Den anden bemærkning, jeg gerne vil hæfte mig ved, var det, fru Anne Baastrup sagde om begrænsningerne i det her beslutningsforslag.
Det er jo fuldstændig rigtigt, at de personer, som har pædofile tilbøjeligheder, men som ikke er dømt, naturligvis ikke kommer til at stå i Kriminalregisteret.
Så dette instrument må ikke blive en sovepude for dem, der beskæftiger sig med unge, og dem, der rekrutterer mennesker, der arbejder med unge, sådan at de ikke er agtpågivende over for den adfærd, der er mellem voksne og unge, i alt dette arbejde.
Lad og håbe, at dette vil begrænse mulighederne for kommende forbrydelser, og lad os fortsat være opmærksom på, at den agtpågivenhed og opmærksomhed over for, hvordan samspillet udvikler sig mellem unge og de voksne, der har med dem at gøre, er så nødvendigt som nogen sinde før.
Christian H. Hansen (DF), 2001-02-06:
Det er slet ikke, fordi jeg på nogen måde vil så tvivl om Dansk Folkepartis støtte til det her forslag, men jeg må sige, at hr. Brian Mikkelsens tale medførte, at jeg har lyst til at stille et spørgsmål.
Jeg kan ikke lade være med at tænke på, at når jeg ikke er her, så kan det godt være, jeg er hjemme på min bopæl i Frederiks.
Der er hyggeligt, der er et dejligt idrætsliv, og så kan vi løse nogle af de her problemer.
Der vil sådan et forslag som det her jo ikke hjælpe.
Og spørgsmålet går egentlig på: Kunne man ikke
formode, at det, der virkelig skal til omkring det her, faktisk er debat, debat, oplysning, oplysning. Jeg kunne jo godt forestille mig, at de pædofile simpelt hen valgte at søge nogle helt andre steder hen, hvor der er nye muligheder, og der kunne jeg altså se bare ved at kigge ind ad døren, at her var en stor mulighed.
Frank Jensen (S), 2001-02-06:
Jeg kan på spørgsmålet fra hr. Brian Mikkelsen oplyse, at det er korrekt, at den bekendtgørelse, som forventes at skulle træde i kraft den 1. april, bygger på, at den videre adgang til at få oplysninger om strafbare forhold, altså at man er dømt for et strafbart forhold af seksuelt misbrug af børn, knytter sig til de bestemmelser, vi har i straffeloven for seksuelle overgreb, og at den knytter sig til det i forbindelse med ansættelse i virksomhed eller forening, hvor man skal have ansvar for børn under 15 år.
Det er det, der skal opfyldes, for at man får den her videre adgang til at kunne videregive oplysninger fra Kriminalregisteret.
Så bygger den også på, som videregivelse bygger på i dag, det grundfæstede princip om, at der skal være samtykke.
Folk, der er dømt for de her pædofile forhold, ved, at de skal finde noget andet at beskæftige sig med, ellers vil dem, man søger ansættelse hos, eller den forening, man går ind i, få oplysninger om de pædofile forhold.
Men det er den del, som er helt central i regeringens forslag til bekendtgørelse.
Sandy Brinck (S), 2001-02-06:
Det er ikke, fordi vi skal slås om æren, men jeg vil blot bede fru Birthe Rønn Hornbech bekræfte, at allerede i sidste samling, da vi behandlede beslutningsforslag nr. B 48, svarede justitsministeren på et spørgsmål, at han var indstillet på - i en gennemgribende vurdering af Det Centrale Kriminalregister på baggrund af loven om personoplysninger - at kigge på, om man skulle udvide adgangen til registrering.
Så det er ikke noget, der er kommet i løbet af få dage.
Søren Søndergaard (EL), 2001-02-06:
Jeg skal blot svare på det spørgsmål, hr. Brian Mikkelsen stillede, og sige, at jeg tror ikke på, at man kan holde børnekrænkere og sexmisbrugere ude fra samfundet.
Jeg tror simpelt hen ikke på, man kan holde dem ude fra en så stor del af samfundet som idrætslivet, men jeg tror, at man i idrætsorganisationerne kan finde frem til nogle procedurer, der gør, at selv om der er sexmisbrugere - inklusive potentielle sexmisbrugere, der ikke er dømt endnu - i idrætsklubberne, får de ingen eller kun meget dårlige muligheder for at øve vold mod nogen af de børn, der er i idrætsklubberne.
Det er diskussionen om, hvordan man finder frem til de procedurer, som efter min mening er det vigtigste, og den diskussion skal vi fortsætte.
Jeg tror nemlig, som flere andre også har sagt, at noget af det vigtigste er, at der er en debat om problemet, og at der er årvågenhed om det.
Det har denne debat forhåbentlig bidraget til, og det vil den fortsatte debat forhåbentlig også gøre.
Brian Mikkelsen (KF), 2001-02-06:
Ja, vi kan i hvert fald konstatere, og det er det vigtigste, at alle ordførerne sammen med ministeren er enige om målet, altså at der skal være færre krænkere, og at færre børn bliver forulempet og ødelagt.
Så må man diskutere metoderne, og jeg mener altså, at de metoder, vi her har skitseret, utvivlsomt er de rigtige.
Jeg ved, at man i DIF og DGI yder en brav indsats, både med hensyn til oplysning og med hensyn til at diskutere med foreningerne.
I det hele taget udøver begge organisationer jo et godt stykke arbejde, og jeg har meget tillid til dem.
Men hvorfor ikke hjælpe dem med at sørge for, at de i hvert fald ikke får nogen dømte ind?
Så kan de koncentrere sig om det andet arbejde bagefter.
Helge Adam Møller (KF), 2001-02-06:
Nu er hr. Thulesen Dahl nok ikke så heldig som jeg at have familie i grænseområdet og derfor tit komme der og kende lidt til det.
Jeg skulle gøre opmærksom på, at der er masser af grænseovergange mellem Danmark og Tyskland, hvor der ikke i dag og heller ikke i de sidste 10 år har været én eneste toldbetjent, én eneste politimand eller andet.
De er totalt ubevogtede, og de findes i snesevis.
Her har reglen hidtil været, at hvis en dansk politipatrulje er i hælene på vedkommende, og hvis røveren kører ind over denne ubevogtede grænse, så må politiet ikke køre længere.
Det er som i de gode, gamle John Wayne-film, som hr. Kristian Thulesen Dahl sikkert har set, da han var en stor dreng, hvor John Wayne nåede til Rio Grande som sherif, og så måtte han stoppe ved floden, for nu kom de ind i Mexico, og dér måtte man ikke ride over, og forbryderen red videre.
Det er altså det system, hr. Kristian Thulesen Dahl og Dansk Folkeparti ønsker.
Det gør Det Konservative Folkeparti ikke.
Birthe Rønn Hornbech (V), 2001-02-06:
Det er jo en selvfølge, at alle partier står frem og fortæller, hvor afskyelige man synes pædofiliforbrydelser er.
Det er vel noget, der er så grundlæggende i, om jeg så må sige, den mere normale menneskelige natur, at det værste er overgreb over for børn.
Det må vi alle tage afstand fra, også for dette forsøg, der nogle gange foretages af pædofile, på at fortælle os, at de skam ikke vil børn noget ondt.
Det er afskyeligt, og det er ulækkert. Det er jo et stort problem, at vi ved, at i de private ungdomsorganisationer søger der af og til personer ind, som er pædofile.
Der har været en vældig diskussion om dette med registrering, og det kan selvfølgelig gøres på mange forskellige måder.
Jeg må sige, at når man hører justitsministerens tale i dag og den bekendtgørelse, han agter at udsende, er jeg imponeret af Det Konservative Folkeparti.
Jeg er imponeret over, at det på så kort tid er lykkedes Det Konservative Folkeparti at få justitsministeren til at udstede en sådan bekendtgørelse, når man ellers tænker på, hvad der mellem år og dag siges fra socialdemokratisk side om registrering.
Jeg synes, det er glædeligt, men jeg synes, det er Det Konservative Folkeparti, man skal ønske til lykke med, at det er lykkedes at få regeringen til at foretage denne ændring, sådan så der er et stort flertal for at beskytte børnene bedre.
Dog må vi selvfølgelig også passe på, at vi ikke giver en falsk tryghed
nogetsteds, for det er selvfølgelig, som ministeren selv var inde på det, en forudsætning, at man er dømt, for at dette har nogen betydning
Men jeg synes alt i alt, at jeg godt vil gratulere mine venner i Det Konservative Folkeparti med, at det med et beslutningsforslag er lykkedes så hurtigt at få ministeren til at agere.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-02-06:
Og efter Enhedslistens opfattelse ville en afskaffelse af grænsekontrollen ikke indebære nogen som helst problemer i den sammenhæng.
Så derfor er vi altså nødt til at stemme imod det, ikke så meget på grund af selve ordlyden, for den kunne der godt argumenteres for, men på baggrund af hele den argumentation, som hr. Kristian Thulesen Dahl lægger frem.
Og så skal jeg sige om SF's forslag til vedtagelse, at der må vi undlade at stemme på grund af den bemærkning om den nordiske pasunion, som man ikke står hundrede procent klart nok fast på efter vores opfattelse.
Kristian Thulesen Dahl (DF), 2001-02-06:
Jamen jeg accepterer fuldt ud, at hr. Keld Albrechtsen og jeg ser helt afgørende forskelligt på spørgsmålet om den illegale indvandring til Danmark som et faresignal, og at der vil ske en helt dramatisk ændring som følge af grænsekontrollens afskaffelse.
Men vi skrev sådan set ikke noget i selve teksten af samme årsag, fordi vi bare kunne konstatere, at der var en lang række problemer ved at afskaffe grænsekontrollen.
Det har jeg også fået forståelsen af at andre har været enige i, så det er derfor, det står, som det gør.
Jeg skal bare også sige i forhold til de andre forslag til vedtagelser, at Dansk Folkeparti så i øvrigt stemmer for det af Enhedslisten stillede forslag til vedtagelse, og at vi stemmer imod det af SF stillede forslag til vedtagelse.
Knud Erik Hansen (SF), 2001-02-06:
Jeg skal til forslagene for vedtagelse sige, at vi vil stemme imod det forslag, der er fremsat af Dansk Folkeparti, ikke fordi vi så meget er imod indholdet, men den begrundelse, der ligger bag, kan vi ikke støtte, fordi vi mener, at der faktisk er en hel masse andre ting i Schengenkonventionen, som er vigtige at trække frem, og som gør, at vi ikke kan støtte Schengenkonventionen.
Men vi kan ikke støtte den begrundelse, at man skal forhindre asylansøgere i at komme til Danmark.
Til hr. Keld Albrechtsens forslag til vedtagelse vil jeg sige: Det, der skiller de to forslag fra henholdsvis SF's side og fra Enhedslistens side, er jo egentlig, om man tager som forudsætning, at Schengen kommer.
Vi har taget det som en forudsætning, at Schengen kommer, og derfor skriver vi også »mindst muligt forringer
forholdene for den nordiske pasunion«, fordi Schengen har nogle konsekvenser for den nordiske pasunion, og det er dem, vi skal prøve at afdæmpe. Og når vi så undlader at stemme til Enhedslistens forslag, skyldes det, at der er nogle ting, man vil prøve at afbøde, men som er nogle uundgåelige konsekvenser af Schengenaftalen, sådan at vi faktisk, hvis vi skulle undgå dem, måtte forkaste Schengenaftalen.
Derfor er der ikke helt konsistens i det, men vi har megen sympati for indholdet i det, og derfor vil vi undlade at stemme til Enhedslistens forslag.
Keld Albrechtsen (EL), 2001-02-06:
Med hensyn til ministerens påstand om, at der er svaret på spørgsmålene om den nordiske pasunion, vil jeg blot her afslutningsvis sige, at jeg synes, at ministrene er på vej ud i en sump af selvmodsigelser.
Det, der i hvert fald er helt sikkert ved den sag, er, at den debat først lige er startet, fordi denne forskrækkelige idé om statslige id-kort jo nu bliver en generel debat i Norden i den kommende tid, desværre.
Så synes jeg, der var noget nærmest kafkask over ministerens svar på det spørgsmål om registrering.
Ministeren siger: Ja, men hvis man kommer og meddeler, at der står noget i SIS-registret, som er forkert, så har man krav på at få det rettet.
Jamen problemet er, at man kan slet ikke få at vide, hvad der står.
Så for overhovedet at nå frem til det punkt, hvor ministeren siger, at man kan få det rettet, ja, så forudsætter det, at man kan få at vide, om man er registreret, og hvad der står.
Og de mennesker, vi har fået henvendelser fra, som har spurgt, hvad der står om dem i systemet, kan altså ikke få det at vide.
Så det er meget mere basalt galt, end ministeren måske selv forestiller sig.
Og det kan være, at ministeren slet ikke har fået indberetning om, hvor galt det står til.
Jann Sjursen (KRF), 2001-02-06:
Jeg skal først beklage over for Tinget, at jeg ikke tidligere i debatten havde mulighed for at fremføre
Kristeligt Folkepartis holdninger på området.
Men jeg vil dog godt sige i forhold til de fremsatte forslag til vedtagelse, at vi ikke kan støtte hverken det af Enhedslisten eller af Dansk Folkeparti fremsatte forslag til vedtagelse, men at vi derimod kan støtte det af SF fremsatte forslag til vedtagelse, som jo tager udgangspunkt i det faktum, om man kan lide det eller ej, at Schengensamarbejdet er under forberedelse, men at man også tilkendegiver nogle principper for, hvorunder vi gerne ser samarbejdets videre udformning.
Så det forslag kan vi støtte.
Sandy Brinck (S), 2001-02-06:
I forlængelse af ministerens tale er beslutningsforslaget jo for så vidt blevet overflødigt, men det er en god lejlighed til at debattere instrumentets muligheder og begrænsninger samt til at opretholde en særlig offentlig og politisk opmærksomhed på emnet seksuelt misbrug af børn.
Det vigtigste, der er sket for hele dette meget alvorlige emne, er, at tabuet er ved at blive nedbrudt.
Det er meget mere værd for beskyttelsen af børn, hvad man gør derude, hvor livet leves, end hvad vi kan sætte ord på i love og i bekendtgørelser.
Det er vigtigt, at man derude i institutioner, klubber og foreninger forholder sig til risikoen for, at overgreb sker, ikke bare hos naboen, at man laver procedurer for, hvad man skal være opmærksom på, og hvordan man skal reagere, og i en sådan handlingsplan i den enkelte institution, klub eller forening bør man ligeledes forholde sig til, om man vil indhente straffeattester, og hvad man vil bruge dem til.
Derfor er justitsministerens initiativ så godt.
Vi overtager nemlig ikke ansvaret for den enkelte institution til at forholde sig til problemet, men vi giver dem et redskab, som kan forebygge, at tidligere dømte for seksuelle overgreb mod børn får børn overdraget i deres varetægt.
Vi tror ydermere, at der er en ikke uvæsentlig præventiv virkning af den øgede adgang til oplysninger, at forlængelse af oplysningernes registrering vil medføre, at tidligere dømte for seksuelle krænkelser af børn vil undlade at søge ansættelse i arbejdet med børn, fordi de ved, at de kan blive stillet over for et samtykke til at indhente oplysninger om tidligere domme. Vi synes, det her er et rigtigt redskab, som vi naturligvis håber vil blive anvendt til forebyggelse af noget så ubehageligt, alvorligt og uforståeligt som en voksens krænkelse af et barn.
Det er ikke rart at skulle forholde sig til noget så krænkende, men vi skal, alene fordi der er alt for mange børn, som daglig lever med den virkelighed, som mange voksne helst ikke vil se.
Frederik Nørgaard (S), 2001-02-06:
Beslutningsforslaget bygger på den antagelse, at der rundtomkring i den offentlige sektor er nedsat massevis af overflødige råd og nævn, som kun sidder og venter på, at der skal dukke en sag op en gang imellem. Som ministeren har været inde på, er virkeligheden dog noget anderledes.
Nævn og råd, som kun har få sager, samles
kun efter behov, og deres sekretariatsfunktion løses i stor udstrækning inden for eksisterende rammer.
Endvidere træffer en lang række råd og nævn afgørelse i første instans, og for manges vedkommende har de også en rådgivende funktion.
Er nævnene først nedlagt, skal der andre steder i den offentlige forvaltning træffes de samme afgørelser og ikke, som forslagsstillerne foreslår, ved domstolene. I Socialdemokratiet finder vi ikke, at der er meget gods i dette beslutningsforslag, og vi kan derfor ikke støtte det.
Men vi finder det også naturligt, at der i forbindelse med udvalgsarbejdet, som ministeren har tilkendegivet, bliver indhentet udtalelser fra de pågældende ministerier om de i beslutningsforslaget berørte nævn.
Som sagt afviser vi forslaget.
Vi tror ikke, at udvalgsarbejdet vil vise, at der er behov for at nedlægge en lang række råd og nævn, men om ikke andet vil det være en lejlighed til at få luget en række myter på området ud.
Helge Adam Møller (KF), 2001-02-06:
Frihed 2000 skal ikke have utak for dette beslutningsforslag, tværtimod.
Det Konservative Folkeparti ser med sympati på ideen i forslaget, og vi er selvfølgelig også enige i, at eventuelle overflødige nævn eller nævn, som tiden måtte være løbet fra, bør nedlægges.
Vi er imidlertid også klar over, som justitsministeren også var inde på i sin tale, at nogle af de anførte nævn faktisk kan have og har en nyttig funktion, også her i år 2001, og i det omfang, det er tilfældet, skal disse nævn selvfølgelig bevares.
Vi ser derfor frem til udvalgsbehandlingen med kulegravning af hvert enkelt af nævnene og vil derefter tage endelig stilling til forslaget.
Men selve ideen og behovet for at få sådan en kulegravning støtter vi varmt.
Anne Baastrup (SF), 2001-02-06:
Frihed 2000 er kommet med et rimeligt omfattende beslutningsforslag, som vi naturligvis vil se på med interesse i Retsudvalget.
Vi havde selvfølgelig hellere set, at de enkelte lovændringer, som måtte være nødvendige, var blevet lavet med udgangspunkt i den enkelte lov, så det udvalg, der havde kendskab til området, kunne forholde sig til spørgsmålet, frem for at det er Retsudvalget, der skal sidde med dette meget store område.
Da jeg læste beslutningsforslaget, kom jeg til at tænke
på det første lovforslag, som Fremskridtspartiets daværende formand, Mogens Glistrup, fik vedtaget tilbage i begyndelsen af 1980, tror jeg det var.
Sådan som jeg husker det, handlede det om ophævelse af plakat om forpligtelse til at stille heste til rådighed i forbindelse med krigsmæssige foranstaltninger eller noget i den stil, og jeg husker tydeligt den munterhed, der var i Folketinget på det tidspunkt.
Derfor skal det ikke skorte på interesse fra SF's side, men jeg tror blot ikke, det bliver SF's stemmer, der kommer til at føre forslaget samlet igennem.
Svend Aage Fauerholdt (DF), 2001-02-06:
Da Dansk Folkepartis ordfører på dette beslutningsforslag, hr. Peter Skaarup, ikke kan være til stede, skal jeg på vegne af Dansk Folkeparti komme med partiets holdninger til forslaget.
Forslaget om at rense ud i forskellige lovforslag og ændre i relevante administrative forskrifter med henblik på at nedlægge overflødige råd og nævn kan Dansk Folkeparti i princippet tilslutte sig, for også vi mener, at overflødige råd og nævn ikke bør bevares.
Dansk Folkeparti stiller sig dog skeptisk over for nedlæggelse af råd og nævn, som stadig er aktive med vigtige sager, idet der ved nedlæggelse bare skal oprettes andre råd og nævn til at tage sig af de opgaver, som ikke er overflødige.
Desuden stiller Dansk Folkeparti sig skeptisk over for visse oplysninger i beslutningsforslaget, bl.a. at jordbrugskommissionerne skulle have haft nul sager de seneste 3 år.
Men signalet om at afskaffe overflødige nævn er Dansk Folkeparti enig i, og vi vil under udvalgsarbejdet stille os positive over for forslaget.
Dog vil vi bede om, at en række oplysninger i forslagets bemærkninger tjekkes eller efterprøves.
Sonja Albrink (CD), 2001-02-06:
Forslaget her er jo endnu et dereguleringsforslag fra Frihed 2000.
Hvem husker ikke forslaget om afskaffelse af 100 love?
I CD er vi grundlæggende enige i, at også nævns funktioner bør evalueres med udgangspunkt i den tid, vi lever i.
Men derfra og til at postulere, at det forhold, at et givet nævn kun har en meget begrænset sagsmængde, gør, at nævnet må nedlægges, mener vi er lidt for letkøbt.
For det første kan man ikke uden videre lægge til grund, at få sager sammenholdt med et givent nævns sammensætning og nævnets sekretariat er lig med ressourcespild.
Som justitsministeren vistnok sagde, sidder nævnsmedlemmerne og sekretariatsmedarbejderne jo ikke og laver ingenting, mens de venter på, at sagerne skal dumpe ind.
Rent faktisk har nævnene som oftest hjemsted i de respektive ministerier, og sekretariatsfunktionerne varetages af personer, som også har andre arbejdsområder.
Derfor kan man altså ikke uden videre konkludere, at nævnene er en unødvendig belastning af systemet. Noget andet er, at klageadgangen til nævn rent faktisk er betydelig mere smertefri for borgerne end adgangen til domstolene, som jo desværre er alt andet end omkostningsfri.
Men det er jo det alternativ, som forslagsstillerne tilsyneladende foretrækker.
I CD ser vi det faktisk som et sundhedstegn, at borgerne har mulighed for på en enkel og forholdsvis smertefri måde at få prøvet det konkrete i en given administrativ afgørelse.
At der så selvfølgelig også er nogle enkelte, som kører det at klage ud på overdrevet, er en pris, som man efter vores opfattelse er nødt til at betale. Vi vil ikke afvise, at nogle af de i forslaget opregnede nævn måske bør nedlægges.
Men vi mener ikke, at de oplysninger og argumenter, som er fremført i beslutningsforslaget, er tilstrækkelige, og derfor vil vi meget gerne under udvalgsbehandlingen have yderligere uddybet, hvad der skal til, før man kan nå det, som Frihed 2000 ønsker.
Søren Søndergaard (EL), 2001-02-06:
Vi er enige i, at man selvfølgelig løbende skal se på, om udviklingen er løbet fra et nævn, og om opgaverne derfor med fordel kan løses på anden vis, eller, hvis der ikke længere er nogen opgaver at løse, om nævnet bør nedlægges.
Forslagsstillerne foreslår generelt, at nævnenes opgaver overføres til domstolene, men i nogle tilfælde vil det faktisk efter vores opfattelse være mere naturligt at overføre opgaverne til forvaltningen.
Nogle af de ressourcer, der kan spares ved de nævn, der nedlægges, kan måske med fordel overføres til andre nævn, der er overbebyrdede og har urimeligt lange sagsbehandlingstider, f.eks. Forbrugerklagenævnet.
Forslagsstillerne henviser i bemærkningerne til, at antallet af sager i de sociale nævn er udtryk for, at folk klager for en sikkerheds skyld.
Det kunne jo også være, fordi forvaltningen i mange tilfælde ikke overholder loven og ikke behandler folk ordentligt.
Den mulighed eksisterer også.
Som andre også har sagt, må der under udvalgsarbejdet ske en nærmere gennemgang af de enkelte nævn for at se, om det kan være fornuftigt at opretholde et nævn, også selv om dette nævn sjældent anvendes.
Er det helt rigtigt?
Er det ikke sådan, at der faktisk er mange sager i jordbrugskommissionerne? Noget helt andet er, at det vil være en god idé at kigge på en ændring af jordbrugskommissionerne.
Det er jo dem, der bl.a. tager stilling til, om f.eks. en gruppe mennesker, der ønsker at købe et landbrug for at dyrke jorden økologisk, kan få lov til det.
Eftersom hver jordbrugskommission består af en jurist samt en repræsentant for de to store traditionelle landbrugsorganisationerne, så bliver der ofte og alt for ofte givet afslag til personer og selskaber, der ønsker at drive alternative produktionsformer, f.eks. økonomisk landbrug.
Her mener vi bestemt, at det vil være bedre med et bredt sammensat organ og en klagemulighed.
Men det er som sagt noget, vi kan kigge nærmere på i forbindelse med udvalgsarbejdet.