Charlotte Antonsen (V), 2004-02-27:
Jeg vil gerne starte med at slå fast, at i Venstre finder vi, at diskussionen om et godt arbejdsmiljø er en fantastisk vigtig diskussion.
Det er et vigtigt emne, der er på dagsordenen i dag.
Det, det drejer sig om, er jo naturligvis, at mennesker kan gå trygt på arbejde.
Én arbejdsulykke, én arbejdsskade er en ulykke eller en skade for meget.
Det er vigtigt, at man kan være tryg på sin virksomhed.
Dermed får virksomhederne også de bedste muligheder for at bidrage til samfundets økonomi.
Jeg vil godt starte med disse overordnede betragtninger, selv om det måske så godt kan være gentagelser fra tidligere debatter.
Forslagene her er, som det blev nævnt af ministeren, fire forslag fra oppositionen, S, SF og Enhedslisten.
Hvis man bladrer lidt tilbage i arkiverne, kan man se, at det er genfremsættelser fra maj måned sidste år.
De kom frem så sent, at vi ikke nåede at få en første behandling, og derfor kan jeg for så vidt godt forstå, at man ønsker en behandling nu, for forslagene har jo altså ikke været behandlet i salen før.
Det, jeg i stedet for vil hæfte mig ved med datoen, er, at det faktisk var lige omkring det tidspunkt, hvor regeringen spillede ud med sin rapport om et bedre arbejdsmiljø.
Så man kan sige, at det i hvert fald ser ud til, at Socialdemokratiet, SF og Enhedslisten lige fra starten måske har ønsket at gå deres egne veje i stedet for at komme med ind på banen og forsøge sammen med regeringen at lave nogle fornuftige løsninger på arbejdsmiljøområdet. Det vil jeg gerne beklage.
Vi havde gerne set, at især Socialdemokratiet havde været med.
Det er klart, at Socialdemokraterne stadig væk har en stor tilknytning til fagbevægelsen, og arbejdsmiljø er for os at se et spørgsmål, der først og fremmest bør løses ude på den enkelte virksomhed mellem virksomheden og medarbejderne.
Men som også den efterfølgende aftale viste, ønskede Socialdemokraterne at stå udenfor, og vi, det er Venstre og De Konservative, har jo altså så her for en lille måned siden indgået en arbejdsmiljøaftale med Dansk Folkeparti og Det Radikale Venstre, og den er vi tilfreds med.
Vi mener, at den er fremadrettet og lægger vægten de rigtige steder.
I Venstre er vi meget tilfredse med det arbejde, der gøres i Arbejdsmiljørådet, og vi lytter meget til, hvad der bliver sagt der.
Men noget af det, der for os at se har været hele øvelsen på arbejdsmiljøområdet, er at prioritere indsatsen.
Derfor fastholder vi, at vi gerne vil koncentrere kræfterne om de fire væsentligste områder.
Men det er da klart, at alle de andre områder, der er vigtige, selvfølgelig fortsat skal prioriteres.
Det er jo ikke sådan, at man siger til Arbejdstilsynet, at nu må de ikke tage sig af alle de andre arbejdsmiljøproblemer.
Det skal de naturligvis fortsat.
Men indsatsen skal prioriteres langt mere, end den har været før.
Vi har jo også selv lagt op til, at Arbejdstilsynet skal udbygges.
140 nye tilsynsførende, 80 mio. kr. ekstra om året er det, der ligger i forbindelse med den aftale, vi har indgået.
Vi kan ikke støtte beslutningsforslag nr. B 105 om, at Arbejdstilsynet skal prioritere 18 ting samtidig.
Vi mener, at man skal fokusere mere, end der lægges op til her.
er et beslutningsforslag om en udbygning af BST.
Igen er der for os behov for at prioritere.
Vi mener ikke, at det i sig selv giver et bedre arbejdsmiljø, at en række flere især offentlige virksomheder tvinges til at betale til BST.
Det mener vi ikke vi får et bedre arbejdsmiljø af.
Det, vi ønsker, er, at bedriftssundhedstjenesten i højere grad skal tilrettelægge sit arbejde omkring den enkelte virksomhed og dens behov, og det tror vi altså man gør bedre ved at give en mulighed for, at virksomhederne selv vælger deres rådgivere.
Det er klart, at vi skal sikre, at den rådgivning, der er, er i orden, og at den lever op til nogle krav, men det skal være op til virksomhederne at vælge de rådgivere, som de finder bedst egnede.
Det tror vi også vil give et bedre BST på sigt, for det, der jo formentlig vil ske, er, at man i højere grad specialiserer sig, så nogle BST'er bliver gode til noget og andre BST'er til noget andet, fordi virksomhederne fremover frit kan vælge mellem de forskellige typer, og det plejer at øge variationen i de udbud, der kommer.
Forslaget her er jo altså direkte i modstrid med det, vi ønsker.
Det, der også ligger i vores aftale på det her område, er, at hvis virksomhederne ikke overholder arbejdsmiljøreglerne og har nogle alvorlige arbejdsmiljøproblemer, så kan man pålægge dem en rådgivning.
Det er altså sådan, at det er en straf, som der blev talt om før, således at hvis en virksomhed ikke har orden i tingene, så kan man altså tvinge virksomheden til, at den nu skal tale med en rådgiver, så den får det bragt i orden.
Det mener vi altså er den fornuftige måde at gøre det på frem for alle de her administrative bøder for petitesser, som overtrædes - altså papirarbejdet.
Det, vi synes der er vigtigt, er liv og lemmer.
Det er vigtigere end papir og skemaer.
Det tredje beslutningsforslag, nr. B 107, handler om at oprette en sikkerhedsorganisation allerede for de helt små virksomheder med over fem og op til ni ansatte.
Vi har faktisk en plan for, hvordan vi inden for de næste 7 år får en gennemgang af alle danske virksomheder og derefter hvert tredje år følger op og sikrer, at tingene er i orden.
Det mener vi giver meget større sikkerhed for, at man på de enkelte virksomheder har taget de her spørgsmål alvorligt.
Vi supplerer det så med, at en virksomhed, hvis man gennemfører nogle objektive certifikater, der også er tilpasset mindre virksomheder, får mulighed for, når det er dokumenteret, at der er orden i arbejdsmiljøet på den virksomhed, ikke at blive kigget efter i sømmene, medmindre der sker noget, som betyder, at Arbejdstilsynet føler, at det bør besøge virksomheden.
Man får altså ved at forbedre indsatsen for arbejdsmiljøet på den enkelte virksomhed mulighed for at sige, at så behøver staten, altså Arbejdstilsynet, ikke at komme her på virksomheden.
Den har bragt tingene i orden; den har et certifikat; den har et bevis på, at tingene er i orden
Så det er så måske inden for kategorien noget for noget, som vi hørte den socialdemokratiske ordfører var så optaget af før.
Men vi ønsker, at virksomheder, som selv gør en indsats, bliver belønnet, frem for kun at tænke i, hvornår vi kan slå andre mest muligt oven i hovedet.
Det sidste forslag, B 108, er et genopstået ønske om at indføre administrative bøder, hvis man f.eks. ikke udfylder en arbejdspladsvurdering.
Som jeg nævnte lidt tidligere, er der tale om et stykke papir, og hvis en virksomhed har glemt det eller ikke har fået det fornyet, så mener vi altså ikke, at der er grundlag for en så voldsom straf, som der var tidligere.
Man kan da altid diskutere, om det har en præventiv effekt.
Jeg er sikker på, at det også ville have en præventiv effekt, hvis vi i morgen sagde, at alle mennesker, der gik over for rødt lys, fik en bøde på 50.000 kr., selvfølgelig ville det da det, men det betyder jo ikke, at det nødvendigvis står i forhold til forseelsen.
Det synes vi ikke at der er tale om her.
Vi synes simpelt hen, at de bøder var for store i forhold til, at en virksomhed måske havde glemt at udfylde et stykke papir.
Det, der er afgørende for os, er arbejdsmiljøet, og at tingene er i orden for de enkelte mennesker. Som jeg sagde i indledningen, mener vi i Venstre, at der er behov for nytænkning på det her område. Vi er glade for den aftale, der er indgået med De Konservative, Dansk Folkeparti og De Radikale.
Vi imødeser behandlingen af aftalen her i Folketingssalen.
Den kommer forhåbentlig her inden for nogle måneder.
På den baggrund må vi selvfølgelig også afvise de fire forslag, for de trækker faktisk i den modsatte retning.