runetrust/blame-folketinget-dk huggingface dataset:
Christian H. Hansen (DF), 2003-10-24:
Det er blot til hr. Martin Lidegaard om fødevarekørekortet, som nu bliver undsagt nogle gange.
Det kan så godt være, at det på et senere tidspunkt kunne blive noget godt, siger man så, og så kommer man ind på, at sanktionerne skal være strengere.
Kan det blive mere strengt end det, der er lagt op til på nuværende tidspunkt, at når man har kørekortet, kan det blive taget, så man simpelt hen ikke kan drive sin forretning efterfølgende, når det er inddraget?
Det kan da ikke blive skrappere.
Det, der sker i dag, er jo, at man går ind og snakker om nogle bødestørrelser.
Det kan være 10.000 kr., det kan være 15.000 kr., hvad ved jeg, men det er jo noget, som man i visse kiosker og restauranter kalkulerer med og lægger ind på prislisterne, således at de kan betale bøderne.
Det kan da ikke blive meget strengere.
Jeg tror, at det, der er sket for hr. Martin Lidegaard, er, at han er grøn af misundelse over, at man ikke er kommet med i det her fødevarekørekort.
Henrik Vestergaard (V), 2003-10-24:
Jeg takker hr. Martin Lidegaard, og jeg kan forstå, der kom
nogle splittelser mellem de tidligere regeringspartier Socialdemokratiet og De Radikale, for hr. Martin Lidegaard vil godt fastholde en vis grøn landbrugsstøtte til natur, miljø og velfærd, og vi hørte Socialdemokratiets ordfører under sine indlæg sige, at det hele skulle væk.
Når vi snakker om det mangfoldige fødevaremarked, og hr. Martin Lidegaard siger, at det er blevet mindre mangfoldigt, kunne jeg være fræk og bede ham om at dokumentere det.
Det ved han jo godt at han ikke kan, for det er urigtigt.
Netop internationalisering, netop den øgede konkurrence har skabt en større mangfoldighed.
I dag findes der ikke kun en dansk mælk, der findes ikke kun en dansk yoghurt, der findes ikke kun en dansk fløde, der findes såmænd også en hollandsk, en tysk osv.
Det kan vel være lige godt, alt sammen, det må forbrugeren afgøre.
Hvis vi taler om udviklingen af nye fødevarer, vil hr. Martin Lidegaard så ikke medgive, at hvis vi har ti små fødevarevirksomheder, er det ganske sandsynligt, at de forsker i de samme ting, for de skal ud og konkurrere om det samme marked, og at vi derfor ikke får en ret høj innovationshøjde?
Den koncentration, der trods alt er sket, gør jo, at Danmark står stærkt her, tjener en masse penge.
Martin Lidegaard (RV), 2003-10-24:
Til hr. Henrik Vestergaard vil jeg gerne sige, at det er klart, at man ikke fra den ene dag til den anden kan afvikle en støtte, som hele det danske og europæiske landbrug er fuldstændig afhængig af.
Vi har fra radikal side angivet præcis, hvordan vi forestiller os, at det kunne ske forsvarligt, nemlig ved at starte med at fjerne produktionsstøtten, som er den, der er
mest forvridende på verdensmarkedet over for ulandene, og i starten kompensere med en anden form for støtte, som ikke påvirker markedet, og som man så udfaser stille og roligt i løbet af en årrække
Dermed vil man opnå de store gevinster i første hug, men uden at man smadrer dansk og europæisk landbrug fuldstændig, og derefter kan man så langsomt udfase den.
Det er måden at gøre det på.
Og så mener jeg i øvrigt stadig, der vil være rum til en eller anden form for grøn landbrugsstøtte for at sikre, at vi hele tiden bevæger os i retning af en mere økologisk produktion og mere dyrevelfærd.
Til hr. Jens Kirke vil jeg bare sige: Det er både rigtigt og forkert, hvad hr. Jens Kirk siger.
Vi har jo fået mere mangfoldighed, i kraft af at verden er blevet globaliseret, og vi ser pludselig varer i vores butikker, som vi aldrig havde drømt om at se for 10 eller 20 år siden.
Det paradoksale er, at samtidig har vi set en udvikling på vores hjemmemarked, som gør, at når jeg går ned i supermarkedet, er det meget sjældent, at jeg kan se produkter, medmindre jeg går ind i de helt store københavnske, fra mere end én producent.
Det skyldes selvfølgelig, at monopolerne - sådan fungerer markedet, det er deres natur - presser deres detailled til kun at få fødevarer fra dem selv, og det er dér, vi har problemet.
Det er en svær en at løse, men problemet er der, og første del af at løse det er altså,
at man erkender det
Hvad angår at koble smileyordningen til kørekortet, kan jeg egentlig forestille mig mange muligheder.
Jeg vil heller ikke for altid afvise en kørekortløsning, jeg finder bare, at vores viden på dette område er alt, alt for begrænset. Jeg tror personligt ikke, at kørekortvejen er den rigtige.
Jeg tror, man skal have langt hårdere sanktioner, hvis folk bryder de regler, også gerne, at de ikke får lov til at drive erhverv længere.
Men hvorfor man skal have en bureaukratisk kørekortordning for at løse det, forstår jeg
Jens Kirk (V), 2003-10-24:
Jeg beklager over for den, der sidder i formandsstolen, at min hånd kom op så sent.
Til hr. Martin Lidegaard: Jeg vil godt anholde rigtigheden af, at mangfoldigheden nu er stækket ved, at vi får en større koncentration inden for fødevarevirksomhed.
Det er ikke rigtigt.
Men det, jeg syntes var interessant ved hr. Martin Lidegaards fremlæggelse her, var fødevarekørekortet og kontrol.
Kunne hr. Martin Lidegaard tænke sig, at man til dels kunne hænge fødevarekørekortet op på smileyordningen, så det blev en del af den, så vi ikke får lavet noget, der er alt for bureaukratisk?
Henrik Vestergaard (V), 2003-10-24:
Jeg har to spørgsmål til hr. Martin Lidegaard.
Det kunne være, at vi skulle nøjes med at tage det ene først.
Vi er jo i Venstre enige med hr. Martin Lidegaard i, at lige præcis frihandel er med til at sikre, at man får et større udbud af varer, og at man derfor også får mulighed for flere og billigere fødevarer.
Derfor er vi også enige i, at EU's landbrugsstøtteordninger, som jo er skabt i en tid, hvor man havde brug for at sikre fødevareforsyningen, skal fjernes, når vi kigger ind i en fremtid, hvor der er fokus på fødevaresikkerhed.
Jeg skal lige høre: Er vi ikke enige om, at det ikke er noget, vi skal gøre fra i dag til i morgen, vi er nødt til at tage hensyn til den historie, vi er en del af?
Martin Lidegaard (RV), 2003-10-24:
Først til hr. Henrik Vestergaard
: Det interessante er i og for sig ikke, om der er dansk mælk eller hollandsk mælk i kartonerne, men hvilket fødevarefirma der har produceret den og tjener pengene på den, og hvilken emballage den har.
Jeg synes, det er helt forkert at stille det her op som en kamp mellem store og små virksomheder.
Jeg vil slet ikke undervurdere, hvad de store danske fødevarevirksomheder kan. Jeg er faktisk ret imponeret over, hvad de kan, også inden for innovation og udvikling.
Men jeg må også sige, jeg tror, det er lodret forkert, hvis man påstår, at den konkurrence, der kommer fra de mindre produktionsvirksomheder, ikke har skubbet til de store.
Jeg kan heller ikke forstå logikken i, at ti forskellige små virksomheder skulle vælge det samme.
Skulle sandsynligheden for, at de vil det samme være større, end at én stor vil det samme? Den logik forstår jeg slet ikke.
Det er jo konkurrence.
Det er ordet, det er det, det hedder.
Det kan Venstre da ikke være imod.
Til hr. Christian H. Hansen vil jeg bare sige: Nej, jeg er bestemt ikke grøn af misundelse.
Jeg forstår egentlig godt, at hr. Christian H. Hansen opfatter det som en stor sejr, for her kan man jo både forfægte en sag, som jeg deler med hr. Christian H. Hansen, nemlig at få sikrere fødevarer, og samtidig måske også genere nogle af de grupper, som Dansk Folkeparti har et lidt anstrengt forhold til. Jeg har langt sværere ved at forstå de andre partier.
Det må jeg sige, for jeg frygter, at det kan virke som en hindring for folk til at komme i gang og ikke mindst de etniske minoriteter på markedet.
Jeg tror ikke, det er tilfældigt, at McDonald's er en af de absolut største fortalere for det her kørekort, for lige præcis deres konkurrenter kommer man til at ramme indirekte, ikke fordi man nødvendigvis ønsker det, men fordi det er det, der sker.
Og så spurgte hr. Christian H. Hansen: Kan man forstille sig en hårdere sanktion?
Hvis hr. Christian H. Hansen skal op igen, kunne jeg næsten spørge: Kunne man ikke bare forbyde folk at drive erhverv uden først at give dem et kørekort, som man så tager fra dem?
Kunne man ikke bare sige: Hvorfor skal de have et kørekort, før man kan give den sanktion?
Pia Kristensen (DF), 2003-10-30:
Jeg vil starte med at svare fru Line Barfod:
Nu er det sådan, at det jo ikke er os, der har smidt de børn ud af landet, det er forældrene, der har sendt dem af sted til genopdragelse i deres hjemland.
Selvfølgelig går vi ind for, at vi sikrer de børns tarv, fordi vi synes, det tangerer børnemishandling.
Når man har børn her i landet, der har gået i en dansk skole i mange år, har danske kammerater, taler dansk, så synes vi virkelig, det er uforskammet af forældrene at sende deres børn hjem.
Men det skal fru Line Barfod ikke overbevise mig eller Dansk Folkeparti om, fru Line Barfod må overbevise de forældre om, at det, de gør, er forkert. Vi bruger så mange penge på forebyggelse, på at forklare de fremmede, der kommer hertil, hvordan vores kultur er osv., men jeg synes ærlig talt, at det er med meget, meget små skridt det går fremad.
Vi ser jo ikke de store positive resultater af den store, store integrationsindsats, som Danmark faktisk yder.
Til hr. Villy Søvndal og til fru Jette Bergenholz
Bautrup
Så min mund er lukket med syv segl.
Vi forhandler, og jeg har ikke lyst til at komme med et pip om, hvad vi egentlig mener.
Det vil forhandlingerne vise, og så skal vi nok fremkomme med vores mening.
Til fru Line Barfod med hensyn til, om vi vil være med til at styrke indsatsen for at få de børn tilbage og for i det hele taget at få rettet op på hele flygtningeområdet: Jamen, herregud, hvordan skulle Dansk Folkeparti dog kunne hjælpe med der?
Vi er det eneste parti her i Folketinget, som konstant har været modstander af den flygtningepolitik, vi har ført her, og alligevel har et flertal herinde valgt, at der skal bruges masser af penge, masser af menneskelige ressourcer på området.
Jeg vil igen spørge: Hvad har vi fået ud af det? Vi beskæftiger os med kvindelig omskæring, vi beskæftiger os med tvangsægteskaber, vi beskæftiger os med børn, der bliver sendt på genopdragelse i hjemlandet.
Nu er der gået så mange år, og der er faktisk ikke sket store forbedringer på området, og det er ikke pengene, og det er ikke de menneskelige ressourcer, der mangler.
Med hensyn til flerbørnstilskuddet, og det er både til hr. Villy Søvndal og fru Jette Bautrup: Jamen når man forhandler, så er det jo bag lukkede døre, det tror jeg også at hr. Villy Søvndal og fru Jette Bautrup har prøvet.
Man går jo ikke ud og lækker til pressen, hvad man sidder og forhandler om.
I en forhandlingssituation gælder det om at prioritere, og der er masser af ting, som er lige så vigtige som flerbørnstilskuddet.
Så det handler om prioriteringer, og de prioriteringer er vi ikke blevet færdige med endnu.
Line Barfod (EL), 2003-10-30:
Jeg er enig med fru Pia Kristensen i, at vi skal gøre noget for at overbevise forældrene, men det, jeg spurgte om, var, om Dansk Folkeparti vil være med til at sikre, hvis det nu ikke lykkes os at overbevise forældrene og de har sendt børnene ud, at børnene får ret til at komme tilbage til Danmark, at vi yder en indsats for at få dem tilbage, selv om forældrene ikke ønsker dem tilbage, og at man i øvrigt også ændrer politik, så man også fra myndighedernes side holder op med at sende børn ud af landet.
Lige omkring integrationen tror jeg, at det ville hjælpe, hvis man begynder at inddrage folk i samfundet og give dem arbejde og lader være med at betragte dem som nogle, der skal udstødes og sendes ud af landet, men faktisk siger, at de har en væsentlig rolle at spille i landet og er borgere på linje med alle andre. Lige omkring det her med finansieringen af flerbørnstilskuddet i forhold til finansloven: Så vidt vi har forstået på finanslovforhandlingerne, er meningen jo, at det skal være en del af finansieringen af politiforliget.
Dengang man lavede dødepakken, som skulle finansiere politiet, sagde Dansk Folkeparti, at det var helt uacceptabelt, og derfor undrer det mig, at man ikke kan komme med en tilsvarende melding, når det gælder om at skære ned på dette område.
Villy Søvndal (SF), 2003-10-30:
Det er meget sjældent, at vi førstebehandler lovforslag i Folketinget, hvor ordførerne går op og siger, at deres holdning er en hemmelighed, en mystisk hemmelighed, som ingen må få noget at vide om, fordi der foregår forhandlinger.
Det niveau er dog, undskyld mig, bunden af en offentlig debat, at man opererer med den slags hemmeligheder.
Jeg har givet udtryk for, at jeg godt forstår, at man kan ende med nogle afvejninger til slut.
Jeg forstod, at fru Kristensens mund var lukket med syv segl, tror jeg endda det var - eller noget i den retning.
Har fru Pia Kristensen en mening selv, eller må fru Pia Kristensen slet ikke få lov til at give udtryk for den mening, hun selv har?
Når det er vigtigt, er det jo, fordi Dansk Folkepartis stemme i den her sag er afgørende.
Hvis flerbørnsfamilierne skal plyndres, så lader det sig kun gøre, hvis Dansk Folkeparti stemmer for det her forslag, for der er jo et flertal imod, hvis Dansk Folkeparti ikke støtter forslaget. Må vi derfor ikke godt få det her gjort til en lovbehandling og ikke det der hemmelighedskræmmeri?
Jette Bergenholz Bautrup (S), 2003-10-30:
Vi undrer os jo også i forskellige partier over netop fru Pia Kristensen og Dansk Folkeparti.
Dansk Folkeparti fortæller altid, at det er så åbent et parti, det er et parti, der gerne vil fortælle vælgerne, hvad man står for.
Men det undrer mig, at man faktisk gang på gang, og så også lige præcis i denne her sag, ikke har nogen mening.
Jeg tror, også efter hvad jeg kender til fru Pia Kristensen, at selvfølgelig har fru Pia Kristensen en mening, og den kunne jeg egentlig godt tænke mig at høre.
Man skal sørge for, at flerbørnsfamilier får den check, så vi ikke står i en situation, hvor vi tager penge fra familier, som trænger sådan til dem.
Villy Søvndal (SF), 2003-10-30:
Hensigten sidste gang var sådan set at komme fru Pia Kristensen til undsætning, for jeg mener, at i et demokrati er det en menneskeret at have lov til at mene noget og have lov til at give udtryk for det, man mener.
Det er en af de vigtige rettigheder i vores samfund.
Nu sidder Dansk Folkepartis ordfører og har fået så meget mundkurv på af en eller anden, at hun slet ikke må sige noget.
Det synes jeg oprigtigt er synd for fru Pia Kristensen.
Derfor spørger jeg så bare helt sagtmodigt: Har fru Pia Kristensen en privat holdning til, om det er rimeligt at plyndre flerbørnsfamilierne for de her penge, eller om hun ikke synes, det er rimeligt?
Det er fru Pia Kristensens ret som folketingsmedlem ifølge grundloven at give udtryk for sin private opfattelse.
Men har fru Pia Kristensen nogen som helst mening om, hvorvidt det er retfærdigt eller uretfærdigt på den måde at plyndre tvillingefamilier, trillingefamilier og firlingefamilier?
Pia Kristensen (DF), 2003-10-30:
Til fru Line Barfod vil jeg gerne sige, at det da er nyt for mig, at man mangler finansiering til politiet.
Så tak for den oplysning, det er jeg da meget glad for at få at vide.
Igen handler det om prioriteringer, og der er mange grupper i vores samfund, som har hjælp behov.
Som sagt har vi ikke fundet ud af endnu, hvordan den prioritering skal være, og forhandlingerne pågår.
Selvfølgelig kommer det frem i offentligheden, når vi har afsluttet de forhandlinger.
Fru Line Barfod spørger, om Dansk Folkeparti vil være behjælpelig med at få de børn tilbage.
Vi kan måske godt få de børn tilbage, men hvad med de næste børn, der bliver sendt af sted, og de næste og de næste?
Det, vi skal have, er en holdningsændring hos forældrene, så man som forældre altså ikke sender de børn tilbage, at man ikke sender dem væk fra forældre, fra venner, fra skole, fra de vante omgivelser i Danmark.
Det er synd for de børn.
Jeg taler på Dansk Folkepartis vegne, og jeg kan endnu en gang sige, at vi ikke er færdige
med de forhandlinger, så vi ved ikke, hvordan prioriteringen bliver.
Så synes jeg ærlig talt, at både fru Sandy Brinck og hr. Villy Søvndal maler fanden på væggen. Hr. Villy Søvndal taler om plyndring af børnefamilierne, og fru Sandy Brinck fortæller om de store udgifter, der er ved at få firlinger.
Jamen jeg må da spørge de to ordførere, om de helt har glemt, at børnene faktisk også får en børnecheck, så det burde jo kunne dække noget ind.
Hvis man får firlinger, får man fire børnecheck og så fremdeles.
Så jeg synes, man skruer den lidt for højt op.
Man maler fanden på væggen.
Sandy Brinck (S), 2003-10-30:
Så fik vi en holdning, og det var jo rart.
At jeg så er uenig, det er jo noget andet.
Det er jo ikke nogen ligestilling i forhold til de børnefamilier, som har fået tre børn på tre forskellige tidspunkter.
De får også børnechecken.
Men jeg takker for, vi nu dog trods alt har fået en holdning at høre, og jeg håber, at folk derude i de små stuer har hørt den.
Jette Bergenholz Bautrup (S), 2003-10-30:
Mit spørgsmål er jo meget lig hr. Villy Søvndals, for jeg vil spørge fru Pia Kristensen fra Dansk Folkeparti, om man bare kan løfte en lille flig for:
Eller kan fru Pia Kristensen lige fortælle lidt om, hvad der er bekymringen, eller hvad tvivlen går på?
Det synes jeg måske kunne være rart at vide.
Line Barfod (EL), 2003-10-30:
Dengang prioriterede Dansk Folkeparti, at det var helt uacceptabelt, at man skulle lave en dødepakke, der blev brugt til at finansiere politi.
Nu har Dansk Folkeparti åbenbart den opfattelse, at man godt kan skære på børnefamilierne for at finansiere politi,
og det undrer mig, at man ikke kan komme med en udmelding om det fra Dansk Folkepartis side. Hvad angår det her med, at Dansk Folkeparti åbenbart har haft en holdning i mange år til, hvad man skulle gøre for at løse problemer med omskæring osv., så går løsningen, så vidt jeg har forstået, bare ud på, at vi skal lukke Danmarks grænser og ikke gøre noget for at hjælpe folk i resten af verden.
Det synes jeg er lidt underligt.
For mig handler hjælp til flygtninge i høj grad om et menneskesyn, om at være med til at sikre en bedre verden for alle mennesker og ikke kun for os, der har været så privilegerede at blive født her i Danmark.
Men det, jeg sådan set konkret spurgte om, var: Vil Dansk Folkeparti være med til at gøre noget for at hjælpe til med, at de børn, der er blevet sendt ud af landet af deres forældre, kan komme tilbage til Danmark? Det har intet at gøre med holdning til forældre eller andet, det er kun et spørgsmål om, hvorvidt fru Pia Kristensen vil tage konsekvensen af den holdning, hun gav udtryk for før, nemlig at det er et stort problem for børnene.
Villy Søvndal (SF), 2003-10-30:
Jeg forstod, at Dansk Folkepartis ordfører, fru Pia Kristensen, ikke havde taget stilling til den sidste del af lovforslaget, fordi der bliver forhandlet finanslov.
Jeg synes, det er lidt underligt, at man slet ikke mener noget om et lovforslag.
Det her drejer sig jo om, at folk, der får tvillinger eller trillinger eller firlinger, får et særligt tilskud, fordi det koster mere at have så mange børn.
Jeg forstår godt, at Dansk Folkeparti forhandler finanslov, men har Dansk Folkeparti slet ikke nogen mening, om det er rimeligt, eller det ikke er rimeligt?
Det må vel være rimeligt, når vi førstebehandler et lovforslag, at Dansk Folkeparti giver udtryk for, om man vil forsøge at påvirke det, så den her ændring ikke bliver gennemført, fordi man synes, den er uretfærdig.
Jeg forstod Dansk Folkeparti sådan, at den type sociale nedskæringer vil man ikke medvirke til.
Jeg forstår fint, at man forhandler, og at det så kan ende et helt andet sted, men det, jeg efterlyser, er: Hvad er Dansk Folkepartis holdning til den her nedskæring?
Jørn Pedersen (S), 2003-10-30:
Vi må jo sige, at det er to ganske fornuftige forslag, der ligger.
Men jeg kan ikke lade være med at undre mig lidt, for da vi i sin tid vedtog førtidspensionsreformen, gjorde vi os den ulejlighed at sige, at der skulle gå mindst 2 år, inden den skulle træde i kraft. Vi afsatte midler, så man kunne gøre de nye regler bekendt
, vi afsatte midler til efter- og videreuddannelse og tog sådan set alle mulige hensyn ved at sige, at nu arbejder vi med to forskellige regelsæt.
Det har åbenbart ikke været tilstrækkeligt, og nu står vi så i den situation, at vi skal have præciseret, at de to grupper har hver sit lovsæt.
Det er sådan set ganske fornuftigt.
Det har de også haft, i hvert fald hver sit regelsæt, men nu får de også hver sit lovsæt.
Hvis det kan være med til, at det bliver nemmere for borgerne at finde ud af, hvad det er, det her går ud på, og at det også bliver nemmere for sagsbehandlere at håndtere, om det er efter eller før den 1. januar 2003, vil vi da gerne medvirke til det. Så vi synes, det er meget fornuftigt.
Uagtet jeg i starten måske ironiserede lidt, vil vi gerne medvirke til, at det i hvert fald bliver så tydeligt som muligt for både borgere og sagsbehandlere, hvordan reglerne er skruet sammen, og hvornår man er omfattet af det ene regelsæt, og hvornår man er omfattet af det andet.
Vi anbefaler varmt.
Charlotte Dyremose (KF), 2003-10-30:
For lige at repetere efter pausen: Der er to delelementer i det lovforslag, vi behandler nu.
Det første handler om at undgå, at børn af etniske minoriteter sendes på genopdragelse i hjemlandet, for så fjernes børnebidrag og børnefamilieydelse.
Vi mener, at det her forslag selvfølgelig sammen med en forebyggende indsats, der skal forhindre, at disse børn udsættes for de ofte meget traumatiske ture, er en utrolig vigtig indsats.
Det er vigtigt, at vi sikrer de her børns fremtid, og derfor har vi også set tiltag fra både socialministerens og fra justitsministerens hånd til at hjælpe disse børn.
Jeg tænker her bl.a. også på, at der bliver slået hårdt ned i forbindelse med de unge piger, der bliver udsat for omskæring.
Den anden del af lovforslaget handler om at afskaffe flerlingetilskuddet til det første af samtidig fødte børn.
Det finder Det Konservative Folkeparti og jeg helt rimeligt.
Men faktisk mener vi, at den nuværende ordning med flerlingetilskud til det første af samtidig fødte børn er diskriminerende over for familier, der får et barn ad gangen.
De får jo ikke ekstra tilskud til deres første barn, men det gør flerlingefamilierne.
Så ud over børnechecken, kommunalt tilskud til pasning og søskenderabat får flerlingefamilierne også i fremtiden et ekstra tilskud til at dække de omkostninger, der er forbundet med at få flere børn samtidig.
Derfor mener vi, det er helt rimeligt, at flerlingefamilierne i fremtiden altså får tilskud til det antal børn, der fødes samtidig, ud over det første.
Danmark er jo et rigt samfund, og der skal være råd til at give en hjælpende hånd til dem, der ikke kan klare sig selv eller har en ekstraordinær belastning af deres økonomi.
Men skal der være råd til det, er det nødvendigt, at vi altid ser kritisk på de udgifter, det offentlige har.
Kun sådan fastholder vi en sund økonomi.
Og med den aftrapning over 4 år, som socialministeren har lagt op til med lovforslaget, mener vi også, at der er mulighed for, at de børnefamilier, der bliver påvirket af det her forslag, får mulighed for at tilpasse sig.
Derfor bakker vi også op bag den del af forslaget.
Flemming Oppfeldt (V), 2003-10-30:
Formålet med de to lovforslag, vi har til behandling her i dag, er at give to klare regelsæt for vore førtidspensionister.
Vi får et regelsæt for de førtidspensionister, som blev tilkendt pension før den 1. januar 2003, og vi får et andet regelsæt for de førtidspensionister, som får tilkendt pension efter den 1. januar 2003.
Dermed vil vi få skabt nogle klare regelsæt.
Det vil gøre det nemmere for pensionisterne at finde ud af, hvad deres rettigheder er, og det bliver også nemmere for dem, der skal administrere disse regler, at finde rundt i dem. Der er altså tale om et teknisk og redigeringsmæssigt lovforslag og ikke et, der har egentlig politisk indhold andet end at skabe klare regler. Venstre kan anbefale forslaget.