Lotte Bundsgaard (S), 2001-02-02:
Det er jeg glad for.
Regeringen prioriterer ældreområdet højt.
Jeg har derfor også stor sympati for forslagets målsætninger.
Regeringen har i alle årene arbejdet for bedre valgmuligheder og tilbud til de ældre. Med de initiativer, regeringen har taget, og de problemer, forslaget kan rejse, kan jeg allerede nu oplyse, at regeringen ikke kan støtte forslaget.
Kristeligt Folkeparti ønsker med forslaget at give selvejende almene institutioner bedre vilkår for at etablere ældreboliger.
Det skal ske ved, at staten i større eller mindre omfang overtager kommunernes andel af grundkapitalen, når en selvejende almen institution etablerer ældreboliger, enten ved nybyggeri eller ved ombygninger.
Forslaget giver tilsvarende mulighed for, at den selvejende institution betaler en del af grundkapitalen.
Inden jeg kommenterer Kristeligt Folkepartis forslag, vil jeg kort opfriske baggrunden for, at Folketinget vedtog at forhøje grundkapitalen fra 7 til 14 pct. pr. 1. januar 1998.
Fordelingen af udgifterne mellem stat og kommune forblev uændret.
Dermed fastholdes kommunernes interesse i at holde udgifterne på et rimeligt niveau.
Det betyder, at kommunerne skal se anskaffelsesudgifterne og driftsudgifterne i en sammenhæng, og vi decentraliserede det støttede byggeri i anlægsfasen og forenklede reglerne.
Regeringen er opmærksom på, at det for kommunerne kan opleves, som om det bliver dyrere at opføre byggeri på disse vilkår. Regeringen har derfor gennemført en række ændringer, der væsentligt har forbedret den kommunale likviditet ved byggeri af almene boliger.
Ved kommuneaftalen for 2001 gav regeringen fri låneadgang til grundkapitalen i alt alment byggeri, og for at fremme byggeriet af plejeboliger, som jo ligger os alle på sinde, blev der ved finansloven for 2001 gennemført en væsentlig forbedring af tilskuddet til servicearealerne, og der blev givet fri låneadgang til den resterende del af anskaffelsessummen for servicearealerne.
Der blev endvidere indført et særligt tilskud til boliger til yngre fysisk handicappede.
Derfor er der også al mulig grund til at have positive forventninger til udviklingen af boligbyggeriet.
Alene på plejeboligområdet forventer regeringen, at kommunerne på årsbasis vil give tilsagn om op imod 1.000 flere plejeboliger årligt.
Indberetningerne fra kommunerne viser da også, at kommunerne selv forventer en stor stigning i antallet af tilsagn om ældreboliger.
Efter de gældende regler har selvejende almene institutioner præcis samme adgang til at etablere ældreboliger som de øvrige almene bygherrer.
Det er målsætningen i almenboligloven, at de forskellige bygherrer så vidt muligt skal have de samme vilkår.
Dermed kan kommunen planlægge deres ældreboligbyggeri ud fra saglige og fornuftige hensyn. Efter Kristeligt Folkepartis forlag bliver det billigere for kommunen at vælge en selvejende institution som bygherre, og derved siger vi også til kommunerne: Vælg den selvejende institution.
Og hvem betaler for den kommunale besparelse?
Det gør staten.
Jeg kan ærlig talt ikke se det fornuftige ved dette forslag.
For det første kan jeg ikke forstå, hvorfor vi på statens regning skulle tilgodese én bestemt bygherretype frem for andre.
For det andet vil en ændring af finansieringsstrukturen være meget uheldig.
Kommunernes interesse i at styre byggeudgifterne vil være begrænset, og samtidig vil kommunernes interesse i at føre et effektivt tilsyn blive formindsket.
Jeg tror, hverken vi får flere, bedre eller billigere boliger ud af dette forslag.
Herudover indeholder forslaget tilsyneladende nogle konsekvenser, som ikke kommer tydeligt frem.
Kristeligt Folkeparti forestiller sig forskellige regler, alt efter om den selvejende institution har driftsoverenskomst med kommunen eller ej.
Er der ingen driftsoverenskomst og ingen kommunal anvisning, har kommunen efter forslaget slet ingen udgifter til grundkapitalen.
Men jeg kan oplyse, at efter de gældende regler kan en selvejende almen institution ikke selv stå for drift af pleje og omsorg, og det mener jeg heller ikke at de skal.
Forslaget indeholder desuden nogle forudsætninger om anvisningsretten.
Kristeligt Folkeparti skelner mellem boliger, der er kommunal anvisningsret til, og boliger, som kommunen ikke har anvisningsret til.
Men jeg kan oplyse, at kommunen som udgangspunkt efter de gældende regler altid har anvisningsret til ældreboliger, og det synes jeg fortsat de skal have.
Men hvad er så moralen i det her forslag?
Hvis det er billigere for kommunen at bygge boliger uden anvisningsret og uden driftsoverenskomst, end det er med anvisningsret og med driftsoverenskomst, så giver vi jo det helt forkerte signal til kommunen: Giv ansvaret fra jer, så bliver det helt gratis.
Nej, det her forslag skaber desværre flere problemer, end det løser.
Skal vi skabe flere boliger og flere valgmuligheder for de ældre, så skal vi fastholde den kurs, vi har lagt.
Vi skal generelt skabe vilkår, der på den ene side gør det fordelagtigt for kommunerne at bygge for de ældre og særligt for de plejekrævende.
På den anden side skal vilkårene også sikre det kommunale ansvar både for byggeriet og anskaffelsessummen og for de ældres situation.
Vilkårene skal sikre, at kommunerne på et sagligt grundlag kan tilrettelægge byggeriet af ældreboliger og plejeboliger.
Med sådanne vilkår vil vi se en tilvækst af boliger med forskellige målgrupper og forskellige bygherrer.
Når det så er sagt, så vil jeg gerne understrege, at jeg er villig til helt generelt at se på mulighederne for at inddrage privat kapital i det almene byggeri.
Men disse overvejelser skal ses på et helt generelt grundlag.
De skal ses i en bred bolig- og bypolitisk sammenhæng og med sidestilling af de forskellige bygherrer, ikke ud fra et ønske om at tilgodese én bestemt bygherretype.
Regeringen kan derfor ikke støtte forslaget.